Bent Bøgsted (DF), 2010-04-22:
Det her er den store pakke i forbindelse med at hjælpe de unge med at komme i uddannelse.
Jeg skal her lige beklage, at vores ordfører, fru Marlene Harpsøe, ikke selv kunne tage ordførertalen i dag.
Men vi er selvfølgelig også meget villige til at se på spørgsmålet i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Forslaget er jo en del af den store aftale, og det går ud på, at alle 15-17-årige gerne skal følge deres uddannelsesplan.
Det skulle jo gerne være sådan, at vi får de unge videre i systemet, at vi får dem ud på arbejdsmarkedet, og derfor ser vi i Dansk Folkeparti også det her som et markant tiltag til at give et løft til, at vi kan få 95 pct. af de unge til at tage en uddannelse.
Samtidig er det også et redskab, i forbindelse med at vi skal sikre, at de unge får et arbejde, at vi får mindsket ungdomsarbejdsløsheden.
Så det er nogle rigtig gode tiltag, der er gjort her.
De unge skal også have deres uddannelsesparathed vurderet, og i den forbindelse hørte vi så lige fru Christine Antorini fortælle om, at der har været henvendelser.
Jeg har også fået henvendelser fra DA om det her problem.
Man kan selvfølgelig diskutere, hvad man skal vurdere i forbindelse med uddannelsesparathed.
Er det, at de er parat til at tage en bestemt uddannelse, f.eks. som SOSU-assistent, eller er det en vurdering af, at de er parat til at gå videre til en faglig uddannelse?
Det er det, man altid kan diskutere, og vi er selvfølgelig også i forbindelse med udvalgsarbejdet villige til at drøfte, hvilke problemstillinger der kan være der.
Men hvad det er, vi vil have, er vi selvfølgelig klar til at diskutere i udvalgsarbejdet.
I forbindelse med de unge, der skal videre, skal der også etableres tilbud til de 15-17-årige.
Her skal kommunen ind og kigge på, hvordan de kan hjælpe de unge videre, der ikke rigtig kan finde ud af, hvad de vil.
De kan komme i noget virksomhedspraktik, der er kommet bedre mentorordninger, og kommunerne kan trække på alle de eksisterende tilbud, f.eks. produktionsskoler, erhvervsgrunduddannelser og ungdomsskoler.
Der er rigtig mange muligheder for at få de unge videre, bare man bruger de rigtige instrumenter og finder ud af, hvad de unge kan klare i den forbindelse.
Der ligger også en omprioritering og afbureaukratisering af vejledningsindsatsen.
Vi må jo erkende, at der har været og er mange bureaukratiske tiltag i uddannelsessystemet, som der kan gøres noget ved, og jeg er også sikker på, at det er det, ministeren gerne vil i den her forbindelse.
Der bliver etableret og indført en øget anvendelse af e-vejledning, hvilket også er et skridt i den rigtige retning.
Så på den måde forenkles mulighederne for at vejlede de unge på den rigtige måde.
Der skal også laves en strategi for fastholdelse af elever og studerende.
Det skulle nødig være sådan, at vi ser, at de dropper ud midtvejs igennem forløbet, fordi de har valgt forkert.
Det hænger jo sammen med den vejledende uddannelsesplan, som de skal have, for at de kan klare at få en uddannelse.
Kommunerne får så større frihed til lokalt at tilrettelægge indsatsen og målrette den mod de unge med de største behov.
Så alt i alt synes vi i Dansk Folkeparti, at det her er nogle rigtig gode tiltag.
Der kan selvfølgelig være spørgsmål, der skal afklares.
Jeg kan høre, at der allerede er spørgsmål, der skal afklares i udvalget, men vi skal se det som en del af den indsats, der skal til for at løfte de unge op, og så 95 pct. af de unge får en uddannelse, så de unge kan komme ud på arbejdsmarkedet.
Men det er også et tiltag, der gør, at vi får bedre muligheder for at sikre, at de unge også kan klare sig på arbejdsmarkedet, og at vi kan få sænket ungdomsarbejdsløsheden.
Nu ved jeg, at ministeren har en god indsigt i, hvad der sker på erhvervsskolerne, og når vi i den forbindelse taler om elever i 9. og 10. klasse, der skal på erhvervsskolerne, vil jeg sige, at der jo er 107 uddannelsesmuligheder, og når man så skal bedømme, om man skal have den ene eller den anden uddannelse, sker det typisk først, når man kommer på grundskoleforløbet på erhvervsuddannelserne.
Det er først dér, man får den rigtige indsigt i det.
Det er det, der bl.a. kan kombineres med et 10.-klasses-center, altså at man kan lave et forløb mellem de to.
Men i selve 10. klasse kan den enkelte ikke vurdere, om man er uddannelsesparat til et specifikt fag, for der er 107 at vælge mellem.
Man kan vurdere, om man er klar til at tage en uddannelse på en erhvervsskole, eller om man skal have noget mere hjælp, før man er klar til at tage en erhvervsskoleuddannelse.
Er det ikke det, der ligger i det?
Der er nogle, der gerne vil have, at man tager en specifik vurdering og siger: Den her elev i 10. klasse skal på erhvervsskole til at blive f.eks. SOSU-assistent, blikkenslager, eller hvad det nu er.
Til dem vil jeg sige, at den beslutning er svær at tage, før eleven på erhvervsskolernes grunduddannelse har fået indblik i, hvad der egentlig foregår.