runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (KF), 2008-05-16:
Jamen et tilsagn herfra.
Vi hører også fra domspraksis, at domstolene siger, at reglerne sådan set er gode nok.
Så det, vi skal have set på, er den usikkerhed, der kan være i praksis i udførelsen af de regler, vi har lavet herinde.
Der er i hvert fald noget, der tyder på, at der i nogle politikredse er lidt usikkerhed.
Det har vi så rettet op på med politireformen, ved at alle politikredse får mulighed for at have en faglig bredde, så man også har kompetence på det her felt.
Og vi har også sørget for, at det i øvrigt via vores flerårsaftaler sikres, at politiet skal have et særligt fokus på det her område.
Så jeg tror på, at reglerne er gode nok, men hvis det skulle vise sig undervejs i behandlingen af det her, og mens vi overvåger det, at der er behov for justeringer, er vi åbne over for det.
For det, der er sagen, er, at vi til enhver tid skal sikre, at der ikke er nogen dyr, der lider overlast.
Julie Skovsby (S), 2008-05-16:
Det er jeg utrolig glad for at ordføreren siger.
Jeg håber, at det skal forstås sådan, at De Konservative også gerne vil være med til at se på, om der er et problem med, at folk, der er tiltalt for grov dyremishandling, bare går ud og anskaffer sig nye dyr, som politiet altså ikke har mulighed for at fjerne fra dem, før retten har talt og der er faldet en dom.
Så har man mulighed for det, men der kan altså gå en meget, meget lang periode.
Jeg håber også, at ordføreren har lyst til at være med til at se på sagsbehandlingstiderne, som jo også er et meget stort problem her.
Tom Behnke (KF), 2008-05-16:
Jeg tror, det er vigtigt, at vi som parlament forholder os til lovgivningen og de spilleregler, vi vedtager herinde.
Og hvis der er nogen, der skal sørge for at udmønte den lovgivning, vi vedtager, men som ikke helt har forstået, hvad det er, der står i lovgivningen, må det være regeringens og ministerens opgave at sørge for, at de så bliver orienteret og undervist i det her, så de ved, hvordan reglerne er.
Men det, der er sagen, er - og det vil jeg gerne kvittere for over for fru Julie Skovsby - at der er noget, der tyder på, at der er behov for nogle opstramninger i hvert fald i praksis.
Jeg har også selv den opfattelse, for når jeg hører en beretning om en sindssyg person, der har forsøgt at skære halsen over på sin hund, og som bliver indlagt på et sindssygehospital - mens hunden kommer på dyreinternat, bliver opereret og er i fin stand - men hvor den pågældende sindsyge person, i samme øjeblik han bliver udskrevet, kan gå direkte ned og hente hunden igen, så synes jeg, at det er problematisk.
Der synes jeg at vi skal se på, om det er praksis, der er noget galt med, eller om vi skal ind at justere spillereglerne.
Er der behov for det, er vi åbne over for det, for vi må til enhver tid sørge for, at det er dyrenes velfærd, der står øverst.
Julie Skovsby (S), 2008-05-16:
Jeg er meget glad for, at den konservative ordfører, hr. Tom Behnke, siger, at han mener, at det tyder på, at der kan være et problem her, for det er også det, der er vores opfattelse.
Jeg er også glad for, at ordføreren siger, at Det Konservative Folkeparti tager dyrenes parti, men lige præcis i de her sager, hvor der kan gå op til flere år, inden der falder en dom, virker det, som om det mere er sympatien for de tiltalte, der vinder over sympatien for dyrene.
Jeg vil bare spørge, hvad ordføreren siger til, at politianklager Lisa Dissing udtrykker, at man i dag, så længe sagen kører, ikke kan forhindre, at en, der er tiltalt for grov dyremishandling, anskaffer sig nye dyr.
Det er politiet, der siger det - hvad siger ordføreren til det?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-05-16:
Som udgangspunkt nej.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-16:
Det må jo forstås sådan, at regeringen ingen tilbud har til de her unge mennesker.
Det, der er problemet, er, at ministeren indirekte kommer til at medvirke til en ny slags tvangsægteskaber, og det er de tvangsægteskaber, der indgås af de her unge mennesker, som er nødt til i en ung alder - og måske før de har lyst til det - at gifte sig med den kæreste, de har fået under et udlandsophold med arbejde eller under uddannelse.
Dem er de nødt til at gifte sig med for at kunne bosætte sig i f.eks. Malmø eller Flensborg i et kærlighedseksil fra Danmark.
Der må man bare spørge: Er det virkelig regeringens politik, at danskere, unge danskere, der er rejst ud for at arbejde eller uddanne sig, skal tvinges til at indgå ægteskab, før de har lyst til det, for overhovedet at kunne bo sammen med den, de har forelsket sig i?
Er det virkelig det eneste svar, regeringen har til dem?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-16:
Hr. Morten Østergaard er en dygtig debattør, men det bliver ikke anderledes af, at hr. Morten Østergaard vender fuldstændig op og ned på det og siger, at vi skal have et tilbud og åbne verden for alle unge.
Hvis man flytter til Sverige med en kæreste - jeg ved slet ikke, hvordan de svenske regler er, men det hører jeg jo at der er danskere der tror de kan gøre - så skal man gøre sig klart, at den danske statsborger, der er opvokset her og rejser derover, jo risikerer, at tilknytningskravet ryger sig en tur, og er man ikke statsborger, har man opholdstilladelse, og så risikerer man, at opholdstilladelsen ryger sig en tur.
Jeg tror, man skal være meget varsom med at anprise denne ordning med, at de unge bare kan tage til Sverige.
Vi har endnu tilbage at se, om det er nogen succes.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-16:
Der er nu ikke nogen diskrimination eller forskelsbehandling i det her forslag, men det, jeg bare vil bede om en bekræftelse på, er, at der sidste år blev givet 4.500 tilladelser til familiesammenføring.
Der vil jeg bare spørge: Er det Socialdemokratiets opfattelse, at det havde været dårligt, hvis f.eks. 500 eller 1.000 af dem var blevet udskudt i 12 måneder, fordi man altså havde valgt at afprøve forholdet i et almindeligt kærestelignende forhold frem for at indgå et ægteskab?
Ville det have været et problem for Socialdemokraterne, at der på den måde havde været færre familiesammenføringer, men til gengæld et antal kærestevisa?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-05-16:
Jeg anerkender selvfølgelig, at der her i forslaget er en række - ikke mindre end ti - regler, der skal være opfyldt, for at man kan blive godkendt til at få et love card eller et kærestevisum.
Men jeg ser måske det i det og frygter, at det er at give nogle forkerte forventninger til nogen om, at hvis først man opnår et kærestevisum, så er vejen også banet for, at man kan få fuldstændigt ophold her i Danmark.
Der er jeg lidt bekymret over i den sammenhæng, at jeg synes, at det her forslag stort set kun henvender sig til danske statsborgere.
Jeg ved udmærket godt, at Det Radikale Venstre har været meget optaget af at løse den her problemstilling for danske statsborgere, og det er jeg sådan set også.
Men jeg vil ikke være med til at vedtage lovgivning, hvor der er tale om diskrimination og forskelsbehandling.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-16:
Jeg vil gerne starte med at takke den socialdemokratiske ordfører for at løfte debatten i forhold til at anerkende de konsekvenser, der er af den udlændingelovgivning, vi har her i landet.
Det skaber et eller andet sted en mere realistisk debat, når man er villig til at diskutere de reelle problemer, som selvfølgelig følger i kølvandet, uanset hvilket politisk valg man har truffet i forhold til reglerne.
Så vil jeg bare spørge, om ikke den socialdemokratiske ordfører vil bekræfte, at det helt klart og tydeligt står i forslaget, at det ikke skal kunne forlænges?
Det andet, som måske virker banalt, men som alligevel synes relevant her i sammenhængen, er: Er det ikke korrekt, at en familiesammenføring forudsætter et ægteskab eller et meget langt samliv?
Og det, der er problemet her, er, at det jo er svært at få det meget lange samliv, hvis ikke man vil gifte sig, når reglerne er sådan, at man i hvert fald er nødt til at gøre det i et tredjeland for ikke at komme i konflikt med tilknytningskravet.
Derfor er det jo sådan set et forsøg på måske at hjælpe nogle af de her til at få en normal vej ind i et ægteskab, i stedet for at de skal gøre alle mulige krumspring.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-05-16:
Socialdemokraterne er helt med på, hvilke problemer De Radikale endnu en gang vil forsøge at løse med det her forslag om et love card eller kærestevisum, som det også populært kaldes.
Vi ved jo alle sammen, at 24-ugers-reglen har nogle uheldige konsekvenser for de kærestepar, der er under 24 år, og hvor den ene part har en udenlandsk baggrund.
Det gør den, fordi vi ikke kan lovgive og lave forskelsbehandling i forhold til familiesammenføringer.
I Socialdemokratiet har vi en række betænkeligheder ved netop det her kærestevisum.
Vi er først og fremmest bange for, at det vil medføre nogle uheldige forventninger om at kunne få visum og bruge det som en genvej til en familiesammenføring uden om de almindelige regler om familiesammenføring.
Vi forudser, at det her måske vil skabe den ene dispensationssag efter den anden, og at det vil blive endnu værre og sværere at kunne give et afslag, hvis de unge mennesker venter barn, for det bliver simpelt hen noget rod, hvis de unge mennesker med samfundets billigelse har levet sammen i 1 år og så lige pludselig skal skilles.
Desuden ser vi også, at der er en form for diskrimination i det her forslag, for det betyder, at unge mennesker, der kan, vil og tør leve sammen uden for ægteskab - med De Radikales billigelse - med det her forslag opnår kærestevisum, hvorimod de, der har giftet sig, uanset om ægteskabet er blevet indgået på baggrund af normer, kultur, religion eller slet og ret af kærlighed, fortsat bliver holdt uden for 24-års-reglen.
Vi er som sagt helt bevidste om, at 24-års-reglen ikke er nogen køn lovgivning, og at den har nogle uheldige konsekvenser, men med den politiske beslutning, vi har truffet, ser vi ikke på nuværende tidspunkt noget, der kan stå i stedet for 24-års-reglen.
Karen Ellemann (V), 2008-05-16:
Hr. Morten Østergaard gør sig til talsmand for, at der her vil være risiko for tidlige tvungne ægteskaber, fordi man nærmest føler sig tvunget og kaldet til at skynde sig at indgå et ægteskab for ikke at risikere at skulle blive adskilt.
Det lyder jo naturligvis fuldstændig forrykt, at noget sådant skulle opstå.
Unge mennesker er naturligvis i en globaliseret verden mobile og rejser ud og studerer i moduler og semestre rundtomkring i den store verden, og således lykkes det altså for kærestepar, inden de fylder 24 år, at holde fast i deres forhold.
Jeg kan slet ikke tilslutte mig det her skræmmebillede, og jeg mener bestemt, at der er masser af muligheder for at dyrke kærligheden både inden for landets grænser og uden for landets grænser, med hvem man måtte ønske at gøre det med.
Vi er blot ikke tilhængere af at omgå 24-års-reglen og skabe smuthuller i den.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-16:
En anden konsekvens af forslaget kunne jo også være, at nogle af de forhold, der bliver til meget tidlige ægteskaber, måske slet ikke var blevet det, fordi man efter at have boet sammen i 12 måneder, hvad der vel ikke er unaturligt for alle mulige andre danskere, der forelsker sig inden for landets grænser, fandt ud af, at forholdet ikke var af en karakter, så man havde lyst til at fortsætte det.
Jeg vil gerne spørge fru Karen Ellemann: Er det virkelig Venstres tilbud til unge mennesker, der rejser ud i verden, at de kan få lov til at se deres kæreste i 3 måneder på et turistvisum og så skal skilles ad igen?
De kan ikke rejse til kærestens hjemland, for så bliver der problemer med tilknytningskrav og den slags ting.
Der vil jeg bare spørge: Er det Venstres tilbud til danskere, der har forelsket sig i udlandet, at de skal zigzagge sig igennem de danske visumregler for på et eller andet tidspunkt - muligvis - at kunne gøre sig fortjent til som statsborger at bo i sit eget land med den, man har forelsket sig i, og den person, man måtte have lyst til at indgå ægteskab med?
Er det virkelig alt det, som Danmarks liberale parti har at tilbyde danske statsborgere?
Karen Ellemann (V), 2008-05-16:
Jeg har meget tydeligt redegjort for, at mulighederne for at fortsætte ens kæresteforhold, hvilket jeg bestemt synes er både hyggeligt og rart, jo er til stede qua det, at man enten er studerende eller kan være her på et turistvisum.
Der er altså ikke tale om, at vi lovgiver i forhold til, at man ikke må fortsætte et kæresteforhold; det er der bestemt mulighed for.
Vi tydeliggør blot, at vi står fast på 24-års-reglen.
Vi mener, at virkningerne af 24-års-reglen er aldeles positive; det er dem, vi fastholder, og derfor vil vi ikke risikere at etablere smuthuller, som jeg i høj grad mener at det her beslutningsforslag giver udtryk for.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-16:
Nu har først ministeren kaldt det omgåelse, og Venstres ordfører har kaldt det et smuthul, og det vil jeg bare frabede mig.
Altså, der er ikke noget gedulgt her.
Det her er et helt reelt forslag om at indføre et nyt visum; det er ikke noget med at omgå noget, det er ikke noget med at gøre noget i smug.
Jeg har i dag i avisen læst, at fru Karen Ellemann mener at være et liberalt menneske, og så vil jeg bare spørge: Er det ikke liberalt, at en statsborger kan få lov til i sit eget land at afprøve et forhold i en længere periode frem for at skulle tvinges til - for at kunne afprøve forholdet - at gifte sig i en ung alder, før man er parat til det, og at bosætte sig i et andet land, i det her tilfælde ofte et naboland?
Det er et argument, som er blevet fremført af nogle af de danskere, som er gået i kærlighedseksil på den anden side af Øresund.
Der vil jeg bare spørge det liberale menneske, fru Karen Ellemann: Er det ikke i virkeligheden en rigtig dårlig behandling af egne statsborgere?
Karen Ellemann (V), 2008-05-16:
Tak for ordet.
Jeg skal starte med at meddele, at den konservative ordfører ikke er til stede i dag, og at jeg derfor også taler på vegne af Det Konservative Folkeparti.
Dermed tillader jeg mig dog stadig væk i min ordførertale at omtale det parti, jeg repræsenterer, nemlig Venstre.
Venstre har nemlig ikke ændret holdning i de 5 år, der er gået, siden Det Radikale Venstre sidst fremsatte et næsten identisk beslutningsforslag.
Hovedargumentet er da også det samme, som da vi behandlede beslutningsforslaget i 2003.
Et kærestevisum eller et love card, som det nu hedder denne gang, vil åbne op for misbrug af de stramninger, som regeringen har indført med 24-års-reglen for at forhindre arrangerede ægteskaber, hvilket ministeren jo også lige har redegjort for.
Man kan mene, hvad man vil, om den meget omdiskuterede 24-års-regel, men faktum er jo, at den virker.
Vi ser i dag, at flere unge med indvandrerbaggrund bliver gift senere og langt oftere med en person bosat her i landet.
De fortsætter så med at skrive, at danske statsborgere derfor kan blive tvunget til at gifte sig.
Det synes jeg mildest talt er en temmelig unuanceret beskrivelse af reglerne, for reglerne tvinger naturligvis ikke danske statsborgere til at gifte sig, og selvfølgelig kan danske studerende efter endt studieophold videreføre deres forhold til en udenlandsk kæreste, også i Danmark.
Der er endda flere forskellige muligheder.
F.eks. kan kæresten komme til Danmark for at studere, eller han eller hun kan komme hertil for at arbejde, hvilket vi jo i øvrigt netop er ved at forbedre mulighederne for med jobplanen.
Endelig er der muligheden for at få visum i op til 3 måneder pr. halve år.
I det tilsvarende beslutningsforslag fra 2003 fremgår det af bemærkningerne, at beslutningsforslaget vil være særlig relevant for yngre mennesker.
De førnævnte muligheder er jo særdeles aktuelle for netop unge mennesker, da det må antages, at kæresterne fra udlandet i stor udstrækning enten selv er studerende eller søger hertil for at være arbejdskraft.
Venstre ønsker ikke at lave smuthuller i de eksisterende regler, og derfor kan vi heller ikke denne gang støtte beslutningsforslaget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-16:
Jeg forstår ikke spørgsmålet.
Jeg gav tydeligt og klart udtryk for, at der er to muligheder her for at omgå - mindst - og jeg nævnte de to.
Astrid Krag (SF), 2008-05-16:
Når der henvises til menneskesmuglere, så henvises der egentlig til forældre, der måtte have et ønske om at gifte deres barn væk mod barnets vilje, eller hvad?
Eller er der også tale om andre former for menneskesmugling, eller mener ministeren, at forældre, der vil tvangsgifte deres børn, tæller med som menneskesmuglere eller har status som menneskesmuglere?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-16:
Grunden til, at vi i sin tid indførte 24-års-reglen, var jo, at når det ikke var sådan muligt at komme til Danmark, inden man er 24 år, så var det jo også et vigtigt argument, som den unge kunne bruge, og som forældrene vidste var til stede; man kunne ikke bare indgå former for tvangsægteskaber.
Ville man indgå arrangerede ægteskaber, så var det altså ikke noget, der kunne fuldbyrdes i Danmark, i hvert fald ikke før den pågældende var fyldt 24 år, og så mener vi altså, at man så har en større mulighed til at kunne sige fra.
I det øjeblik, at forældre og menneskesmuglere ved, at der er den her adgang, så er det da klart, at de så vil benytte den.
Hvor mulighederne er, er der også altid pengemænd, og så længe der er forældre, der mener, at de skal bestemme over deres unge, så er det for mig oplagt, at de vil bruge den mulighed.
Det er lige præcis det, vi ville undgå med 24-års-reglen.
Det her for os at se et eklatant skridt tilbage til det stik modsatte af det, som vi fik gennemført dengang.
Astrid Krag (SF), 2008-05-16:
Det er meget kort og i virkeligheden mere opklarende end noget andet.
Ministeren sagde i sin tale - og jeg kunne også, da jeg læste på lektien og læste den gamle debat, se, at det var en del af regeringens argumentation dengang - at den her ordning ville kunne misbruges af menneskesmuglere.
Jeg vil bare høre, om ministeren kan uddybe, hvordan hun ser det for sig.
Martin Henriksen (DF), 2008-05-16:
Det er da lidt mystisk, at man fra Socialdemokraternes side har den her massive slingrekurs, hvor man hægter sig op på Det Radikale Venstres udlændingepolitik med alt, hvad det vil medføre, og så efterfølgende siger i valgkampen, at det skulle man ikke have gjort, og at man tabte valget på grund af det.
Så kommer vi ned i Folketingssalen, og så gør man det jo igen.
Anerkender ordføreren ikke, at Det Radikale Venstre og hele venstrefløjen, som Socialdemokraterne jo vil støtte sig til, hvis de en dag skulle komme til regeringsmagten, er modstandere af den stramme udlændingepolitik?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-05-16:
Og jeg er glad for at kunne svare, at det her ikke er et spørgsmål om at hægte sig på nogen som helst.
Det her handler om sund logik, om at give en større retssikkerhed til nogle borgere, som føler, at de er i en eller anden gråzone i forhold til den lovgivning, som det her Folketing har vedtaget.
Og der er vel ingen med sund fornuft, der kan fortænke en folketingspolitiker i at sige: Er der noget, borgerne er usikre på, der ikke handler om lovgivning, men alene om administration af de love, vi har vedtaget, så bør vi imødekomme det.
Martin Henriksen (DF), 2008-05-16:
Da jeg først så det her forslag og læste det hele igennem, tænkte jeg, at det nok bare var endnu et forslag fra Det Radikale Venstre i et forsøg på at diskutere, hvor forfærdelig udlændingepolitikken er - det er jo den bagtanke, der ligger bag de fleste forslag, som Det Radikale Venstre har - men så studsede jeg over, at jeg kunne se, at Socialdemokraterne lige pludselig var blevet medforslagsstillere på det her forslag.
For det er jo ikke så lang tid siden, i valgkampen, at Socialdemokraterne hægtede sig op på De Radikale i udlændingepolitikken, og der var efterfølgende en analyse, som Socialdemokraterne - forstår jeg - selv har lavet.
Her sagde den politiske ordfører fra Socialdemokraterne, hr. Henrik Sass Larsen, at en del af problemet med, hvorfor man tabte valgkampen bl.a. var, at man havde hægtet sig op på De Radikale i udlændingepolitikken.
Er det ikke det, som man i realiteten gør nu her med det her forslag?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-05-16:
I tirsdags støttede Socialdemokraterne regeringen i etablering af et Ligebehandlingsnævn.
Vi mener, det er godt for retssikkerheden, at borgere i Danmark har mulighed for at få behandlet klagesager, uden at det altid behøver at være i regi af domstolene.
Det gælder også, når vi taler familiesammenføringssager, og derfor er Socialdemokraterne også medforslagsstillere til dette beslutningsforslag om at etablere et uafhængigt klagenævn for familiesammenføringer.
Vi mener, at borgernes rettigheder skal tages alvorligt.
Det gælder, uanset om vi taler om asylsager eller sager om familiesammenføring.
Derfor er det afgørende for os, at der er en vis parallelitet i de muligheder, der findes for at anke i den slags sager.
I de seneste mere end 25 år har ændringer i udlændingelovgivningen været mange og markante.
Det betyder, at det kan være svært at overskue og ikke mindst gennemskue, hvad der er ret, og hvad der er vrang.
Vi tror, at den sag, vi taler om her i dag, altså om et klagenævn, vil være med til at øge gennemsigtigheden i lovgivningen og i administrationen af den.
Det er da et ædelt formål, og jeg håber meget, at der kan skabes et flertal for denne administrative ændring.
Vi ønsker et uafhængigt klagenævn for familiesammenføringer, men er også åbne for, at nævnet kunne være en integreret del af Flygtningenævnet, så der kun er tale om ét sekretariat.
I sager, der behandles i Flygtningenævnet, sker der i stort omfang en offentliggørelse af afgørelserne, hvilket vil være en styrke og fjerne mange myter og øge gennemsigtigheden også i familiesammenføringssager.
Efter min mening er det sidste element i forslaget om en præcis vejledning om ret til familiesammenføring for en dansk statsborger, der vender hjem med en ægtefælle fra et EU-land, altså efter reglerne om arbejdskraftens frie bevægelighed, helt naturligt at have med her, hvor vi taler om administrative ændringer.
Der er vel ingen af os, der på tværs af partierne ikke har modtaget mange henvendelser fra frustrerede borgere, der er kommet i klemme, når de vender tilbage til Danmark efter at have arbejdet i et EU-land og forelsket sig der.
Jeg siger hermed ikke, at kravene for at opnå familiesammenføring skal ændres, men det mindste, vi kan gøre, er at sørge for, at der er en præcis vejledning, som er til at forstå, så man kan indrette sin hjemflytning efter reglerne.
Med disse bemærkninger indstiller vi selvfølgelig forslaget til vedtagelse.
Karen Ellemann (V), 2008-05-16:
Nu mener jeg, at fru Astrid Krag lægger ord i munden på mig, jeg ikke har sagt.
Jeg er bestemt ikke imod offentliggørelsen.
Der er offentliggørelse.
Det, jeg blot gør mig til talsmand for, er, at den form for offentliggørelse, der foregår, i virkeligheden er et udtryk for en brugerservice, som er fornuftig, netop fordi man vælger at udvælge konkrete sager, der netop understøtter mangfoldigheden i de mange afgørelser, der finder sted.
Så offentliggørelsen er vi bestemt enige om er nødvendig.
Fru Astrid Krag og forslagsstillerne ønsker, at samtlige sager skal offentliggøres.
Det ønsker jeg ikke, med den begrundelse, jeg har redegjort for flere gange.
Astrid Krag (SF), 2008-05-16:
Skal jeg forstå det sådan, at argumentet mod en offentliggørelse af afgørelser er den yderligere arbejdsmængde, det vil kræve at anonymisere og lægge sager ud?
For hvis det er argumentet imod at gøre det, vil jeg sige, at jeg synes, det var en billig pris at betale, og at det er en service, som jeg godt synes man kunne yde borgerne, i forhold til hvad det vil give af bedre indsigt for borgerne og også for os her i Folketinget.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-05-16:
Jo, hvis jeg kunne gøre det her op til at være et spørgsmål om højre- og venstrefløj, så kunne jeg.
Men jeg kunne lige så godt spørge Dansk Folkepartis ordfører, om det ikke skaber tvivl, at det i EU-sager lige præcis drejer sig om Enhedslisten og Dansk Folkeparti.
Skaber det ikke forvirring?
Jeg synes, det her var et godt forsøg på at slå en kile ind mellem Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet.
Men jeg ser ikke nogen ændring i den socialdemokratiske politik på det her område.
Det her er alene et spørgsmål om administrative ændringer, som kan komme borgerne til gode.