Ulla Tørnæs (V), 2010-05-31:
Jeg mener faktisk, at genopretningspakken er udtryk for god borgerlig-liberal politik.
Så jeg synes faktisk, det er udtryk for rigtig god borgerlig-liberal politik.
Regeringen har sammen med Dansk Folkeparti indgået en ansvarlig og helt igennem nødvendig aftale om genopretning af dansk økonomi.
Med genopretningspakken betaler vi regningen en gang for alle, og vi viser, at Danmark har styr på økonomien.
Planen er lavet så lempelig som muligt, men når man skal betale en regning på 24 mia. kr., kan det mærkes af alle.
Det er ikke nemt, men det er nødvendigt.
Vi vil ikke sådan som Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti lukke øjnene for den økonomiske virkelighed og se bort fra de krav, som EU stiller til os om at nedbringe vores offentlige underskud.
Danmark er en åben økonomi, og hvis ikke vi betaler regningen nu, risikerer vi højere renter og spekulation mod kronen og finansiel uro.
Det vil ramme boligejerne, det vil ramme virksomhederne, og det vil koste danske arbejdspladser.
Det har vi ganske enkelt ikke råd til.
Ikke nok med det, så forsøger Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti at foregøgle danskerne, at vi bare skal arbejde en lillebitte smule ekstra engang ud i fremtiden, og så er alle økonomiske problemer løst.
Med genopretningspakken betales regningen en gang for alle.
Et væsentligt led i aftalen er en samlet dagpengereform, som indebærer den nedsættelse af dagpengeperioden fra 4 år til 2 år, som L 222 handler om.
Dagpengereformen omhandler desuden en harmonisering af optjenings- og genoptjeningskravet for ret til dagpenge til 52 uger inden for 3 år og en ændring af beregningsperioden fra en 3-måneders- til en 12-måneders-periode.
Det er vigtigt for Venstre at sikre, at de borgere, som bliver berørt af dagpengereformen, også får mulighed for at vurdere deres samlede situation efter reformens ikrafttræden og dermed har mulighed for at indrette sig på reformens samlede konsekvenser.
Derfor vil regeringen på onsdag fremsætte et selvstændigt lovforslag om de to øvrige elementer af dagpengereformen, nemlig forslaget om harmonisering af beregningsperioden.
Med forslaget her, altså L 222, bidrager vi på kort sigt til genopretningen af dansk økonomi, men samtidig bidrager vi med en ganske betydelig udvidelse af arbejdsstyrken, idet beskæftigelsen vil forøges med helt op til 13.000 fuldtidspersoner, et væsentligt bidrag til at sikre det fremtidige arbejdsudbud og dermed også et væsentligt bidrag i forbindelse med diskussionen om, hvordan vi sikrer den nødvendige arbejdskraft i fremtiden.
For vi ved jo, at det er de store efterkrigsårgange, der i øjeblikket er på vej på pension, og at de skal afløses af de små ungdomsårgange, der i øjeblikket er på vej ud på arbejdsmarkedet.
Med en dagpengeperiode på 2 år vil Danmark fortsat have en lang dagpengeperiode sammenlignet med andre lande.
Vi vil være på niveau med f.eks. Norge og Finland, der ligeledes har 2 år, men vi vil fortsat have en længere dagpengeperiode end Sverige, Holland og Tyskland.
Vores dagpengesystem er en væsentlig forudsætning for vores fleksible arbejdsmarked, og den aktive arbejdsmarkedspolitik, der bygger på ret og pligt, er helt afgørende for at sikre, at ledige vender tilbage til arbejdsmarkedet så hurtigt som muligt, bliver selvforsørgende og ikke kommer til at hænge fast i offentlig forsørgelse og dermed udstødt fra arbejdsmarkedet.
Nu vil Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti sammen med vennerne fra Enhedslisten sikkert om lidt himle op om, at regeringen er ved at grave den sociale massegrav, og at vi vil stille de ledige dårligere.
Dertil vil jeg gerne understrege, at langt de fleste ledige faktisk forlader dagpengesystemet, inden der er gået 2 år.
Rent faktisk viser et øjebliksbillede fra første uge i marts 2010, at 94 pct. havde en dagpengeanciennitet på mindre end 2 år.
Med andre ord, langt, langt hovedparten når altså at komme i beskæftigelse inden for de første 2 år.
Da den socialdemokratiske regering i 1998 afkortede dagpengeperioden, blev det lagt til grund, at de ledige ville komme hurtigere i arbejde.
Det holdt stik, og der er absolut ingen grund til at antage, at det ikke skulle forholde sig tilsvarende i 2010.
Erfaringer viser, at omkring udløbet af dagpengeperioden stiger søgeaktiviteten typisk til niveau over gennemsnittet, og derfor overgår de, der står til at miste dagpengeretten, til beskæftigelse i nærmest samme grad som nyledige, et synspunkt, som også blev fremført af Arbejdsmarkedskommissionen, der i sin rapport sidste år gav en klar og utvetydig anbefaling om afkortning af dagpengeperioden.
Der var meget mere, der kunne siges, men jeg kan se på den ivrige spørgeliste, at det bliver der nok lejlighed til at komme ind på.