runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-27:
Det var jo nogle mærkelige svar, som hr. Ole Birk Olesen fik på sine spørgsmål, for jeg tror, at det sidste, hr. Thomas Jensen var inde på, sådan set nok er det mest sandsynlige, nemlig at der er nogle, der virkelig vil forsøge at nedbringe den her afgift dramatisk.
Og det gør man bare, ved at man ikke ansætter folk, eller ved at man fyrer folk.
For det er jo konsekvensen af det her forslag, nemlig at det bliver dyrere at have folk ansat.
Jeg kunne godt tænke mig, om ordføreren ville uddybe det, der blev sagt i ordførertalen, for der blev sagt, at forslaget giver den enkelte arbejdsgiver et økonomisk incitament til at forbedre arbejdsmiljøet.
Hvordan gør lovforslaget det?
Thomas Jensen (S), 2012-11-27:
Det, som jeg har skrevet i min ordførertale og har sagt, er, at det giver den enkelte arbejdsgiver et indirekte incitament, fordi det er branchevis, at vi opgør de her afgiftsniveauer.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-27:
Jamen det var da rart at få præciseret, at det var indirekte, altså at det ikke er således, at den enkelte arbejdsgivers afgiftsbetaling står i forhold til det arbejdsmiljø, den enkelte arbejdsgiver leverer.
Det er også det, alle høringssvarene påtaler, nemlig at der ikke er nogen sammenhæng mellem, hvor godt et arbejdsmiljø den enkelte virksomhed tilbyder sine medarbejdere, og den afgift, de skal betale.
Det bør man da bare være ærlig at sige, nemlig at det her alene er et finansieringsforslag, som vil have den konsekvens, at det er dyrere at have beskæftigede i Danmark, og at det er mere attraktivt at øge beskæftigelsen uden for landets grænser, fordi det igen er regeringens intention – vellykkede intention – med det her forslag at gøre det dyrere at drive virksomhed og dyrere at have folk ansat.
Så er det jo altså meget vanskeligt at komme til en anden konklusion, end at så er der færre arbejdspladser i Danmark, at så vil vi se en lavere beskæftigelse, og det er da utroligt, hvis ikke Socialdemokratiets ordfører vil vedkende sig den helt banale læresætning.
Thomas Jensen (S), 2012-11-27:
Altså, nu skal det her forslag jo ses som det, det er, nemlig en del af finanslovaftalen for 2012, hvor vi samlet set skaber 9.000 nye arbejdspladser og holder hånden under beskæftigelsen.
Med hensyn til forebyggelsen har jeg også sagt i min ordførertale, at det da er tydeligt, at der er en del kritik af det her forslag, og det gør selvfølgelig det indtryk, at vi jo skal gøre os umage, også på en lang række andre områder, med at sørge for, at vi får et bedre arbejdsmiljø på de danske arbejdspladser.
Der er regeringen i fuld gang – vi er i fuld gang.
Og lige præcis når det gælder det her med arbejdsskadeafgiften, er det også vigtigt, som det også blev sagt i ordførertalen og fremgår af lovforslaget, at der er et udvalg, der skal se på, hvordan man kan øge det her incitament til, at arbejdsgiverne forbedrer arbejdsmiljøet på de enkelte arbejdspladser.
Så på den måde ser jeg også noget af kritikken af det her lovforslag, som at vi skal gøre det endnu bedre.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-11-27:
Først lige en kommentar i forlængelse af det spørgsmål, hr. Ole Birk Olesen stillede, som hr. Thomas Jensen egentlig kunne have svaret meget kort på, for hvis man slår op i tabel 1 i lovforslaget, kan man se, at der er en provenuvirkning inklusive arbejdsudbudseffekter, som gør, at man taber 40 mio. kr. på lovforslaget.
Så hr. Thomas Jensen kan vel hurtigt bekræfte, at det her lovforslag betyder, at der kommer færre ansatte, ellers ville det vil ikke koste 40 mio. kr.?
Men hvordan kan det være forebyggende, at man lægger en afgift på erstatningsdelen?
Altså, erstatningen kommer jo til udbetaling, når skaden er sket.
Hvordan kan det være forebyggende, at man putter en afgift på noget, som allerede er sket for et par år siden?
Så hvordan kan det være forebyggende, at man lægger en afgift på noget, der allerede er sket?
Thomas Jensen (S), 2012-11-27:
Fordi vi desværre kan se, at der hvert år er et vist niveau for arbejdsskader og erhvervssygdomme inden for forskellige brancher.
Hvis det så er, og det skulle jo gerne være resultatet af det her lovforslag, at man på de enkelte brancheniveauer nedbringer forekomsten af erhvervssygdomme og arbejdsskader, skulle det også meget gerne føre til, at man skal betale noget mindre i afgift.
Så på den måde er der selvfølgelig en lille tidsforskydelse i det, men det er jo baseret på nogle branchevise estimater af og konkrete forekomster af arbejdsulykker og erhvervssygdomme.
Sådan må man naturligvis prøve at læne sig op ad den statistik, der foreligger.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-11-27:
Nu har man valgt at lægge regningen ud på brancher, som hr. Thomas Jensen også har sagt flere gange i sit svar.
Hvis man forestillede sig, at jeg godtog, at det skulle være forebyggende – det gør jeg jo ikke, men hvis jeg gjorde – så kunne man jo godt forestille sig, at der f.eks. var en tømrervirksomhed, som havde nul arbejdsskader inden for det sidste år.
Hvis det skulle være forebyggende for dem, hvorfor får de så nøjagtig den samme regning?
Det er jo ikke lavet sådan, at den, der har nul skader, får en lavere afgift, og den, der har rigtig mange skader, får en højere afgift.
Hvad er incitamentet til at gøre det bedre, hvis man alligevel får nøjagtig den samme regning?
Jeg kan i øvrigt nævne, at jeg selv har været erhvervsdrivende, hvor jeg også fik den her regning en gang om året på AES-bidrag, og det er altså ikke noget, man bruger ret meget tid på, når man sidder derude, skal jeg sige, for man kan hverken gøre fra eller til.
Det er en regning, man betaler, og så driver man sin virksomhed videre.
Nu får man så en regning, som bliver et par procenter højere, og det tror jeg altså ikke gør, at man lige stopper op og tænker: Hov, nu skal jeg da også lige kigge på mit arbejdsmiljø, nu må jeg hellere gå ud og kigge, om der nu er ordentlig afskærmning.
De har jo selv et økonomisk incitament til at sørge for, at de har nogle gode, stabile medarbejdere, der har det godt og er sikre, så de ikke pludselig mister deres medarbejdere til en skade.
Der gør det altså ikke nogen forskel, at man får en ekstra regning på sit AES-bidrag.
Thomas Jensen (S), 2012-11-27:
Det er selvfølgelig supergodt, at der er arbejdsgivere, som ikke har nogen arbejdsulykker eller forårsager nogen erhvervssygdomme.
Men de arbejdsgivere har faktisk også en interesse i, at man på andre virksomheder nedbringer antallet af arbejdsulykker og erhvervssygdomme.
For det er jo sådan, at lønmodtagere ofte skifter arbejde, og med den udsigt, vi har til, at vi om få år vil komme til at stå og mangle arbejdskraft i Danmark, så har alle arbejdsgivere en interesse i, at alle virksomheder bidrager til at sikre, at der er et godt arbejdsmiljø på den enkelte arbejdsplads, så vi har en masse duelige, også faglærte, f.eks. inden for byggeriet, der kan skifte job, alt efter hvor der er nogle arbejdsopgaver i ordrebøgerne.
Så på den her måde er det godt, at vi jo har den her solidariske ordning i Danmark, hvor alle bidrager, og det er den, vi går ind og lægger en lille afgift på for at sikre, at vi bliver endnu bedre til at nedbringe antallet af arbejdsskader på de enkelte virksomheder.
Brian Mikkelsen (KF), 2012-11-27:
Gør det slet ikke indtryk på ordføreren, at alle høringsbidrag fra de organisationer, som repræsenterer erhvervslivet, som repræsenterer de mange arbejdspladser i Danmark – alle uden undtagelse – siger, at det vil koste arbejdspladser, og at alle uden undtagelse siger, at der ikke er nogen reel forebyggende effekt?
Når man nu føler, at man har fundet de vises sten her, er det jo interessant, at alle de mennesker, som beskæftiger sig med det, alle de mennesker, som beskæftiger de lønmodtagere, vi har i det danske samfund, siger, at det vil have i hvert fald én sikker konsekvens, nemlig at vi mister arbejdspladser i Danmark og vi mister konkurrenceevne.
En anden konsekvens er, at der ikke vil være nogen reel forebyggende effekt af lovforslaget her.
Derfor går mit spørgsmål til hr. Thomas Jensen på: Hvad er holdningen til, at alle uden undtagelse af dem, som repræsenterer de virksomheder, som bliver ramt af det, mener, at det her er en dårlig idé?
Thomas Jensen (S), 2012-11-27:
Lad os nu lige være saglige.
Det er desværre ikke muligt at gå helt ned på virksomhedsniveau og finde en statistik eller en opgørelse over, hvor mange arbejdsskader der er på den enkelte virksomhed.
For det ville selvfølgelig være ideelt at gøre det på virksomhedsniveau.
Alternativt har vi gjort det på brancheniveau, og der er jo stor forskel på brancherne.
Sandsynligheden for en arbejdsskade inden for byggeriet er langt, langt større, end den f.eks. er inden for den finansielle sektor, og på den måde er det også helt på sin plads, at vi indretter afgiften efter, hvor mange arbejdsskader der opstår inden for de enkelte sektorer.
Generelt vil jeg sige til hr. Torsten Schack Pedersen, at i forhold til at sende arbejdspladser ud af Danmark må hr. Lars Løkke Rasmussen jo nok siges at have danmarksrekorden.
Den rekord har den nuværende regering ikke i sinde at slå.
Jeg kan berolige hr. Brian Mikkelsen med, at der ikke er nogen, der skal sparkes ud af det danske samfund, og der er ikke nogen, der skal føle en dårlig stemning.
Jeg synes, det er på sin plads at sørge for, at de folk, der har behov for at bruge den her maritime nødradio, er med til at finansiere den.
Som hr. Brian Mikkelsens siger, er det nogle, der i forvejen betaler kassen for den her båd.
At de bliver pålagt en afgift på f.eks. 85 kr. ekstra om måneden for en kaskoforsikret båd til 300.000 kr., ser jeg ikke som en brandbeskatning af bådejerne.
Jeg synes, der er en god balance mellem det, man betaler, og det, man får, hvis man skulle komme i den ulykkelige situation, at man lider havsnød og har behov for at blive hjulpet.
Thomas Jensen (S), 2012-11-27:
Jeg kan forstå på Venstre, at man har ét princip, når man sidder i regering, og når man sidder i opposition, har man et helt andet princip.
Vi ved jo godt, at hr. Lars Løkke Rasmussen som statsminister gennemførte forårspakke 2.0 og genopretningspakken.
Det var i de to pakker – hr. Torsten Schack Pedersen var også selv med til det – at man pålagde dansk erhvervsliv milliardstore afgifter hvert år.
Det var op til 24 mia. kr. om året i afgifter.
Jeg vil bare gerne have hr. Torsten Schack Pedersens svar på dette: Når hr. Torsten Schack Pedersen i dag mener, at man skal tilbageføre afgifterne til erhvervet, gjorde man det så også dengang, da man lavede de her store afgiftsstigninger? Kom det dansk erhvervsliv til gode?
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-27:
Det er fuldstændig korrekt, at i 2009 lavede VK-regeringen og Dansk Folkeparti den største nedsættelse af skatten på arbejde siden indkomstskattens indførelse i 1903.
Det var et markant ønske fra dansk erhvervsliv om, at vi skulle gøre dansk økonomi mere konkurrencedygtig ved at sænke skatten på arbejde.
Det gjorde vi fuldt finansieret.
Jeg er glad for, at der nu er forståelse for, at det er den virkelighed, der er.
Det, der er interessant, er, at vi brugte pengene til at sænke skatten på arbejde.
Det, der er problemet for regeringen, er, at man hele tiden finder små skruer, som man skruer på, hvilket øger omkostningerne for erhvervslivet, gør det dyrere at drive virksomhed og gør det dyrere at have folk ansat i Danmark.
Vi må bare sige, at vi er uenige i det.
Vi mener, at vi har brug for at forbedre danske virksomheders rammevilkår.
Vi har brug for, at der er nogle, der vil investere i Danmark, vi har brug for, at der er nogle, der vil skabe arbejdspladser, og det gør man altså ikke, når man altid skruer på skatter og afgifter, som regeringen gør.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-11-27:
Venstre synes, at regeringen har for meget fokus på, at det offentlige forbrug skal øges frem til 2020, og at man i stedet burde bruge af det økonomiske råderum til at lette skatterne.
Det ville være befordrende for troværdigheden af Venstres udsagn, hvis Venstre sagde undskyld for den politik, man førte frem til 2011, hvor man mistede regeringsmagten, altså for mindre end et år siden.
Det er jo rigtigt, hvad hr. Thomas Jensen siger, at Venstre øgede skatterne på erhvervslivet med 24 mia. kr.
Det er også rigtigt, hvad hr. Torsten Schack Pedersen siger, at man brugte nogle af de penge på at sænke indkomstskatterne.
Men man kunne jo også blot have ladet være med at øge det offentlige forbrug dengang med gennemsnitligt 1,7 pct. om året.
Så havde man haft penge til begge dele.
Hvorfor gjorde man ikke det?
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-27:
Jeg tror ikke, der er nogen, der er i tvivl om, at det var en kæmpe udfordring at holde de offentlige budgetter.
Jeg må jo sige, at når man oplevede debatterne her i Folketingssalen, så var det blodbad, offentlig massakre.
Altså, kendte man en offentligt ansat, skulle man være god ved vedkommende, for det var nærmest en uddøende race, skulle man tro, når man hørte den debat, der foregik herinde.
Jeg erindrer ikke, at der var forslag fremme fra nogen, der mente, at vi skulle bruge færre udgifter.
Når vi kigger ud på danske arbejdspladser nu, må vi bare konstatere, hvad det er for nogle vilkår, der er, og dem er vi altså bare nødt til at forbedre, for hvis ikke vi har vækst og beskæftigelse i det private erhvervsliv, bliver der jo ikke noget at fordele via en finanslov.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-11-27:
Vi kan hurtigt blive enige om, at Socialdemokraterne og resten af oppositionen til venstre for den daværende regering opførte sig som nogle tølpere i hele den debat, der var om offentlige udgifter dengang.
Men det friholder jo ikke Venstre, der sad med et flertal sammen med Konservative og Dansk Folkeparti, fra et ansvar.
Hvorfor insisterede man på at bruge 1,7 pct. mere hvert eneste år i den offentlige sektor, når man alternativt kunne have brugt af den velstand til at sænke skatten på både arbejde og erhvervslivet i stedet for at hæve skatterne på erhvervslivet for til gengæld at sænke skatten på arbejde?
Hvorfor skulle alle de penge bruges i den offentlige sektor, når man i dag blot et år senere er så meget klogere?
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-27:
Der er ingen tvivl om, at når der blev bevilget flere penge til offentligt forbrug, var det en evig kamp for at holde det på det aftalte niveau.
Der blev løbende strammet op.
Der var ting, vi ikke nåede at gennemføre, og som vi med tilfredshed nu kan se bliver gennemført.
Det giver mulighed for at have hånd i hanke med udgifterne.
Det er rigtigt, at der var tilfælde, hvor vi ikke kunne sikre, at når vi bevilgede penge, var det kun det, der blev brugt.
Det var en stor udfordring.
Jeg må bare sige, at vi i dag er i en situation, hvor en socialdemokratisk ledet regering og en socialdemokratisk finansminister kan sige, at man med en finanslov, der indeholder nulvækst, kan lave fornuftige prioriteringer.
Det synes jeg er et voldsomt positivt skred, og jeg synes også, det er den vej, vi skal videre ad.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-11-27:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Thomas Jensen angående ændringen af ligningslovens § 33 A, altså det med, at danskere er blevet fuldt beskattet, når de har arbejdet i udlandet.
Det glæder mig sådan set, at den ordning med fradrag bliver genindført, men det undrer mig meget, hvorfor man ikke lyttede til erhvervslivet under behandlingen af lovforslaget for nogle få måneder siden.
Der var jo voldsom kritik i alle høringssvarene af, at man afskaffede den her ordning.
Hvad er det, der gør, at man lytter nu, men ikke lyttede dengang?
Hvorfor lyttede man ikke bare under den udvalgsbehandling, hvor der var klare signaler og det blev udtrykt fra alle kanter, at det var ret skidt at afskaffe den?
Hvad er det, der har ændret sig?
Hvad har gjort, at man har ændret holdning fra regeringens side?
Thomas Jensen (S), 2012-11-27:
Allerede ved indgåelsen af skatteaftalen i juni måned var det jo sådan, at vi sammen med Venstre og Konservative besluttede at afskaffe ligningslovens § 33 A.
Der var det jo også sådan, at vi faktisk vedtog, at der skulle være en overgangsordning, så det ikke skulle gælde for folk, der allerede var udstationerede.
Samtidig lovede vi, at vi ville følge udviklingen nøje.
Det, der så er sket hen over efteråret, er jo, at der er nogle virksomheder, som det allerede er begyndt at få nogle konsekvenser for, med hensyn til hvem de ansætter i de job i udlandet.
Man udstationerer ikke længere danskere, men begynder i stedet for at finde folk fra andre lande til at besætte de job.
Der kan man sige, at vi begynder at få nogle endog store negative konsekvenser for beskæftigelsen, og derfor synes jeg, det er helt på sin plads, at vi har lyttet til kritikken og været i dialog med de folk, de virksomhedsledere, som står og ansætter ikkedanskere i de ledige stillinger.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-11-27:
Det er jo ikke et helt korrekt billede, hr. Thomas Jensen tegner, for allerede før finanslovaftalen blev indgået – jeg tror, det var 2 uger før – som det her var en del af, havde vi et samråd med den daværende skatteminister, Thor Möger Petersen, og han holdt fast i, at det var en god ting, at man afskaffede ligningslovens § 33 A.
Han nægtede, at det kunne have nogen negative beskæftigelsesmæssige konsekvenser.
Han syntes i det hele taget, at det var meget rimeligt, at man afskaffede den her skattefordel.
Så undrer det mig bare, hvad der er sket i løbet af de der 14 dage, når man så pludselig syntes, at det var en god idé at genindføre den – hvilket glæder mig.
Men det er mest bare for historikken i det; det undrer mig, hvordan forløbet har været i det.
For det er jo ikke rigtigt, at man pludselig først hen over efteråret finder ud af, at det har nogle negative konsekvenser.
Det sagde de nøjagtig samme virksomhedsledere altså under lovforslagets behandling.
Det var også under lovforslagets behandling, at der var kritiske høringssvar.
24 af de største erhvervsledere sendte et brev, hvor de fortalte, hvad de negative konsekvenser var.
Der tænker jeg bare: Det må da være bedre, at vi fremadrettet lytter til sådan nogle ting under lovforslagets behandling i stedet for at skabe den store usikkerhed.
Kan hr. Thomas Jensen ikke give mig ret i, at man måske fremadrettet, i stedet for at være stædig og holde fast i en dårlig lov – som man så efter 3 måneder lavede om – skulle have ladet være med at vedtage den fra starten af?
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-27:
Det er jo helt klart, at vi ikke har nogen ambition om at skulle forsvare enhver erhvervsstøtteordning med næb og kløer.
Til forskel fra regeringen mener vi i Venstre, at når man gør det, skal pengene føres tilbage til erhvervslivet i form af bedre rammevilkår.
Vi må bare konstatere, at vi har stået alene med ønsket om at hjælpe danske virksomheder med at forbedre deres rammevilkår.
Vi har stået alene med ønsket om at gøre op med de her små, beskedne stramninger, de her ting, som ikke betyder ret meget, de her ting, som koster en halvtredser per medarbejder og 85 kr., og hvad vi ellers hører af måder at tale det ned på.
Man må bare gøre op, om man mener, at virksomhederne skal belastes hårdere, eller de skal belastes mindre.
I Venstre er vi optaget af, at vi får skabt nogle vilkår, så vi får skabt nogle arbejdspladser i landet.
Og så kan man altså ikke bare blive ved med at skrue på skatter og afgifter, sådan som regeringen ønsker.
Thomas Jensen (S), 2012-11-27:
Jeg vil fortsætte i det spor, som hr. Jesper Petersen slap.
Jeg synes, det er godt, at Venstre er kommet til den erkendelse, at den fedtafgift, som de selv opfandt og indførte under hr. Lars Løkke Rasmussen, nu skal afskaffes.
Jeg synes også, det ville klæde partiet Venstre, hvis man både ville være med til at stemme for afskaffelsen af ens egen fedtafgift, samtidig med at man også ville sørge for, at der er en finansiering af det.
Lad os nu få det åbent og ærligt på banen.
Muligheden er der nu, vil jeg sige til hr. Torsten Schack Pedersen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-11-27:
Nu kan ministeren jo ikke vide, hvad jeg ved.
Det ved jeg nok bedst selv.
Jeg synes altså, at en stigning på 34 pct. er en kraftig stigning.
Så kan det godt være, at det er et mindre beløb.
Men jeg prøver bare på at retfærdiggøre det her set i forhold til, at det også er vigtigt, at der er nogle, der har råd til og mulighed for at investere i nye både til at sejle i i de danske farvande.
Ellers får vi bare gennemsnitligt set ældre og ældre både med mindre sikkerhedsudstyr og alt muligt andet om bord.
Og så er det altså bare sådan, at der i de oplysninger, vi har fået – og det vil ministeren vide, hvis ellers ministeren har læst materialet bag det her lovforslag, altså de høringssvar, vi har fået – står, at den gennemsnitlige nye båd, der bliver købt, koster omkring 1 mio. kr.
Så kan man jo bare tage den her stigning på de 34 pct. og lægge oven på i den her kaskoordning, og så kan man se, hvor mange penge det bliver til.
Det bliver altså til, at man skal tjene cirka 10.000 kr. om året som lønindkomst for at kunne betale de 3.400 kr., som den kommer til at koste.
Det er simpel matematik.
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-27:
Joh, joh.
I den korte tid, jeg har været skatteminister, er det gået op for mig, at hver gang man foreslår noget på det her område, bliver der en vældig, vældig støj om, hvad der vil være af konsekvenser, og jeg ved ikke hvad.
Det er man jo nødt til at være lidt kritisk over for, det må jeg tilstå.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-27:
Tak for det.
Igen er det ministerens brug af ordet beskeden, der vækker bekymring, for hvad enten det er lønsumsafgift, eller det er kaskoforsikring på lystbåde, eller om det er bundskat eller alt muligt andet, så er det sådan beskedne stigninger.
Det betyder ikke ret meget.
Så er brugen af beskeden ikke temmelig misvisende, når det beskedne løber op i 625 mio. kr.?
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-27:
Jo, men det skal jo ses i sammenhæng med, hvad det er, vi finansierer.
Der er tale om en finanslov, hvor vi bl.a. finansierer en hel række nye tiltag, f.eks. på det grønne område, med grøn eksport og eksportinitiativer, med vandteknologi, med forskning, elektrificering af jernbaner osv.
Så det skal da ses i sammenhæng med, hvad vi bruger pengene til.
Det er da ikke for at være ondskabsfulde, om jeg så må sige, at vi gør det her.
Det er da, fordi vi har en meget stram økonomi i det her land og vi i næste års finanslov er så tæt på nulvækst, man overhovedet kan komme, at vi alligevel – alligevel – har været i stand til at prioritere uddannelse, job, miljø og sociale tiltag.
Det har vi faktisk været i stand til i den her regering.
Der er ingenting, der kommer af ingenting, bortset fra lommeuld.
Det er der altså ikke.
Derfor skal pengene findes et sted.
Så har vi for at finansiere den her nødradio sagt, at det er rimeligt nok, at der sker en lille stigning i kaskoforsikringerne.
Så har vi for at kunne finansiere de her ting lavet en ændring af vindmøllernes afskrivningsregler, og vi har lavet nogle andre tiltag, der giver provenu til os.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-27:
Først vil jeg gerne takke for, at skatteministeren siger, at selv med et udgiftsstop eller en de facto-nulvækst kan man godt prioritere særlige områder.
Så det var sådan set ærlig tale, og det vil jeg gerne kvittere for.
Jeg vil så bare være sikker på, at når skatteministeren siger, at man ændrer på lønsumsafgiften over for en række erhverv, fordi de ikke betaler moms: Mener skatteministeren så, at nu har man taget det, man mener der skal til, og at der ikke kommer flere stigninger på lønsumsafgiften, fordi de erhverv, der bliver ramt, ikke betaler moms?
Det er sådan set meget væsentligt at vide om den stigning, der kommer nu, om regeringen mener, at så er tingene ligestillet, så er der balance, eller om regeringen mener, at der i forhold til erhvervsstøtteargumentet stadig er plads til at øge lønsumsafgiften yderligere end det, der foreligger her.