Per Stig Møller (KF), 2009-03-31:
Forsvarsministeren og jeg vil meget gerne takke for den gode debat, der har været - opløftende for NATO, opløftende for opbakningen til det danske forsvar, som jo er ude på missioner mange steder, ikke kun i Afghanistan, men også i Kosovo og ved de maritime indsatser.
Jeg vil godt sige, at jeg var udenrigspolitisk ordfører og sikkerhedspolitisk ordfører i 1980'erne, hvor jeg havde det ene slag efter det andet med den store rorgænger, og jeg er meget, meget glad for at se, at SF har bevæget sig meget kraftigt, siden den store rorgænger Gert Petersens dage, hvor det jo drejede sig om fodnoter, at udløse et NATO-valg og skabe alternativt flertal.
Det er SF jo heldigvis nu vokset totalt fra, og det takker jeg SF for.
Således er der nu den her store, brede opbakning bag vores soldater og vores marine ude omkring og også bag vores politifolk, som er ude i missionerne rundtomkring i verden.
Det synes jeg er rart.
Det er også rart for de pårørende at vide, at der er så bred en opbakning, så det kun er Enhedslisten, som er imod.
Tænk, dengang var der et flertal imod NATO, det blev jo klaret ved NATO-valget; nu er der et kæmpe flertal for NATO.
Jeg skal så komme med nogle svar på nogle af de ting, der er blevet nævnt.
Nu kan hr. Frank Aaen så også melde sig ind i NATO, for jeg kan glæde hr. Frank Aaen med, at det jo præcis også er, hvad vi gør.
Den nytænkning, der er i NATO, er bl.a. præget af den danske regerings bidrag til nytænkning igennem samtænkning.
Og det, som vi viser i Afghanistan, som forsvarsministeren garanteret vil kunne bekræfte og fortælle mere om, er jo præcis, at vores soldater er med til lokale konfliktløsninger, at vores soldater er dygtige til lokale konfliktløsninger og også til at fremme demokrati og medbestemmelse og medindflydelse de steder, hvor vi er, igennem at støtte de lokale strukturer i retning af konfliktløsninger og inddragelse.
Vi arbejder jo også for regionale sikkerhedsorganisationer, ligesom FN gør, og der kan jeg så oplyse hr. Frank Aaen om, at Danmark lige præcis er indgået i en bilateral aftale med Den Afrikanske Union - ligesom med de andre regionale organisationer - om at bidrage til den sikkerhedspolitiske udvikling i Den Afrikanske Union og i de regionale organisationer.
Det bringer mig så over til hr. Holger K. Nielsen, som jeg jo altså takker for de nye tider siden rorgængeren, for hr. Holger K. Nielsen sagde her, og det gentog han et par gange, og det her er ikke drilleri, men for præcisionens skyld, at det er det helt, helt centrale - det var ordene – at der er en FN-vurdering bag det at støtte det, man vil gøre, og hr. Holger K. Nielsen synes, at vi sagde for lidt om FN.
Nu var det jo altså en debat om NATO, vi skulle have, og ikke en FN-debat.
Men hvis det er det helt, helt centrale, har jeg det - ligesom flere af dem, der spurgte hr. Holger K. Nielsen, og vi har haft den diskussion mange gange - underligt med, hvorfor man så ikke har støttet Afghanistanindsatsen, som er helt, helt central for FN.
Jeg kan også oplyse hr. Holger K. Nielsen om, at i fremtiden, når man taler om FN, vil FN jo henvende sig til de regionale alliancer.
FN regner med i sit nye sikkerhedskoncept, at de regionale organisationer skal spille en større og større rolle, altså at når man spørger NATO, så kan NATO påtage sig en FN-opgave i Den Afrikanske Union eller i EU.
Så blev der spurgt, om kernevåben bliver genvurderet.
Jamen det bliver de.
A-våben er jo en del af konceptet, og konceptet skal fornys.
Modydelsen for de lande, som ikke udviklede atomvåben, var jo, at der så kom en nedrustning.
Der ligger det jo med meldingerne fra præsident Obama og svarene fra Medvedev sådan, at man altså er indstillet på, at det skal indgå i de amerikansk-russiske forhandlinger, hvor de første følere jo tages i det her døgn, tror jeg.
Til sidst vil jeg sige, at NATO- og EU-forholdet også skal diskutere mere, og det bliver det.
For 14 dage siden holdt vi altså et transatlantisk middagsmøde, hvor vi præcis havde NATOog EU-landene samlet, for at vurdere, hvordan vi kan støtte hinanden bedre, så de to søjler kommer til at fungere.
Det var altså de få bemærkninger, der var.
Det har jo været en meget enig debat, og jeg takker alle for den.
Jeg takker for den stærke opbakning, vi her har oplevet i Folketinget til de militære indsatser, til soldaterne, vi har derude, og deres pårørende.
Det er fantastisk for mig, som havde debatterne i 1980'erne, at opleve en sådan opbakning omkring det her.
Det er jeg glad for.
Tak for det.