runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-01-11:
Socialdemokraterne støtter ikke det fremsatte beslutningsforslag, men vi støtter i allerhøjeste grad den ansvarlighed, der bliver udtrykt i beslutningsforslaget.
Jeg har som idrætsordfører stået på denne talerstol og gang på gang igennem de sidste 5 år slået på tromme for en bedre og mere markant dopingindsats i Danmark, både på elitesportsområdet og på motionssportsområdet og idrætsområdet.
Jeg er rigtig glad for, at der her i Folketinget er en så stor enighed om, at doping er af det onde, og at konsekvenserne for rigtig mange er svære at indse og forstå, altså at det kan være konsekvenser, som rammer den enkelte i ødelæggende grad, både fysisk og mentalt.
At miljøet omkring dopingmidler er voldsomt kriminaliseret, og at der eksisterer en sort økonomi af et stort omfang, er også en samfundsskadelig del i forhold til doping.
Jeg er derfor rigtig, rigtig glad for, at regeringen nu tager et initiativ – det, som sundhedsministeren har fremlagt – til at få kigget på strafferammen.
Vi har alle sammen – vi, der er interesset i dopingområdet – hørt den ene politikreds efter den anden sige, at deres efterforskningsmidler ikke har været i orden, og at der har været uklarhed på området, bl.a. i forhold til at skelne mellem dopingmidler og euforiserende stoffer.
Derfor giver det rigtig meget mening, at der er sket en politisk vurdering af det her område – og jeg bed rigtig meget mærke i sundhedsministerens måde at formulere det på – og at regeringen derfor nu har besluttet sig for, at der skal kigges nøjere på området.
Men sådan som jeg læser beslutningsforslaget, som det er fremlagt, er der helt klart også et par ting, som gør, at vi fra socialdemokratisk side alene af den grund ikke kan stemme for det.
Det første, jeg vil nævne, er det der med, at når man læser det igennem, trækker man en lillebitte smule på smilebåndet, fordi der står, at Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti forventer, at regeringen skal kunne gøre noget inden udgangen af 2012.
Det andet er, at når det drejer sig om strafferammen, som altså ligger på over 2 år, er det et spørgsmål om, at man i forhold til lovpraksis skal sørge for, at få det indarbejdet i straffeloven.
Og for det tredje er det også et spørgsmål om – og det er der, jeg virkelig gerne vil kippe med flaget – at der nu bliver nedsat en arbejdsgruppe, som skal vende alle sten, så vi kan få området analyseret.
Men med socialdemokratisk røst vil jeg gerne sige, at beslutningsforslaget jo ikke er årsagen til, at regeringen nu kommer med deres forslag.
Det kan måske godt se sådan ud, og der kan måske også ligge en lille smule i det, det skal jeg ikke kunne frasige mig, men jeg har i hvert fald ikke noget ansvar for det.
Men hvorom alting er, giver det en italesættelse af den her problemstilling, og det er jeg rigtig, rigtig glad for.
Vi støtter ikke beslutningsforslaget af de grunde, jeg har nævnt, men jeg glæder mig meget over, at vi givetvis kommer til samlet at tage stilling til et lovforslag, når regeringen når så langt i det her arbejde.
Jane Heitmann (V), 2013-01-11:
Tak for det.
Da Venstres ordfører på B 32 desværre er forhindret i at være til stede under dagens debat, skal jeg hermed gøre rede for Venstres holdning.
Venstre vil gerne her under førstebehandlingen udtrykke stor sympati for forslaget fra Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti.
Der er ingen tvivl om, at doping, ikke bare på eliteidrætsplan, men desværre også på breddeidrætsplan, er et kæmpe problem.
Vi er i lighed med forslagsstillerne bekymret for, om den lave danske strafferamme betyder, at dopingbagmændene har for let spil her i Danmark.
Ser vi på en række af vore nabolande, tegner der sig et billede af dopingbagmænd i Danmark, som risikerer en straf, der er lavere end i landene omkring os.
I en verden, hvor kriminalitet som bekendt ikke kender grænser, er der risiko for, at Danmark optræder som transit- og katalysatorland for omfattende handel med doping.
Det er selvfølgelig på ingen måde acceptabelt, lige så vel som det ikke er det på andre kriminalitetsområder.
Venstre er klar til at stemme for forslaget, når det kommer til afstemning her i salen, og når Venstre ikke er medforslagsstillere på forslaget, handler det mest om, at vi gerne vil have undersøgt proportionaliteten i forholdet mellem forbrydelse og straf, herunder om dopingkriminalitet er at sidestille med andre kriminalitetstyper, som har en strafferamme på 6 år.
Det andet, som vi også gerne vil have lidt mere klarhed over, er, hvilke konsekvenser, herunder spørgsmålet om ressourceanvendelse, en øget strafferamme og dermed også øgede efterforskningsmuligheder vil have for politiets økonomi – altså, om øget efterforskning af dopingkriminalitet vil gå ud over efterforskningen af andre typer kriminalitet.
Det er ikke sagt, fordi vi ikke deler forslagsstillernes bekymring, for det gør vi, og når de forhold er undersøgt og klarlagt, vil vi ende med at stemme for forslaget, hvis intentioner vi deler.
Astrid Krag (S), 2013-01-11:
Det er jo rigtigt, at det ikke er ny viden, der er dumpet ned fra himlen, altså hvor farligt det kan være at bruge doping.
Det her er jo hverken det første eller det eneste tiltag på området.
Faktisk blev der jo på baggrund af en arbejdsgrupperapport – arbejdsgruppen afgav en rapport i sommer –
Det gælder de mange forfærdelige ting, jeg var inde på, fra forstørret hjerte over impotens til skægvækst hos kvinder og jo også noget så alvorligt og voldsomt som pludselig, uforklarlig død.
Karin Nødgaard (DF), 2013-01-11:
Jeg er meget glad for, at ministeren siger, at man har lavet en ny politisk vurdering.
Det er altid klædeligt – og også glædeligt – når det sker, uanset hvem der sidder i regering.
Ministeren starter i sin tale med at sige noget om, at det er et problem, der skal gøres noget ved.
Men det har det altså været længe, og jeg vil gerne høre, om ministeren ikke kan sige, at man var bekendt med de tal, der var.
For de tal, som man brugte sidste år, var jo tal fra 2010, der viste udviklingen: I 1999 var der 15.000, der havde brugt muskelopbyggende stoffer, hvorimod det senere hen, i 2010, var 44.000.
Jeg vil også sige, at alle de desværre mange bivirkninger, der er ved at indtage doping, og som ministeren remsede op – og der er garanteret endnu flere – jo har været kendt i mange år.
Så er man ikke lidt sent på banen?
Og er det, fordi vi har beslutningsforslaget på i dag?
Astrid Krag (S), 2013-01-11:
Først vil jeg sige, at jeg da håber, at spørgeren trods alt er glad for, at regeringen gerne vil gå videre med en skærpelse.
Jeg synes jo også, det er værd at notere sig, at man skønner, at der er sket en ret markant stigning i antallet af dopingmisbrugere, og at antallet af dem, der overvejer at bruge muskelopbyggende stoffer, også er steget ret markant.
Så er det jo sådan, at det her er et område, vi følger løbende.
Det vil spørgeren jo også vide, hun refererer til hele to anledninger til diskussion om emnet bare sidste år.
Og vi har foretaget en ny politisk vurdering af, hvordan vi forholder os til både de oplysninger om konsekvenserne af doping og den kriminalitet, der er forbundet med doping, og som vi har kendskab til.
Derfor er regeringen nået frem til, at det er på tide, at strafferammen skærpes.
Jeg vil selv sige som sundhedsminister, at den korte redegørelse, jeg fik fra Sundhedsstyrelsen i december måned, gør stort indtryk på mig.
Jeg vil meget gerne sende den over til ordførerne.
Man kigger her på de sundhedsmæssige konsekvenser af brugen af doping holdt op imod brugen af euforiserende stoffer, hvor der jo er en anderledes strafferamme allerede i dag.
Karin Nødgaard (DF), 2013-01-11:
Ministeren var her meget klar i mælet og sagde, at man mente, at der var tilstrækkelig lovgivning på området, så der derfor ikke skulle ske noget.
Justitsministeren deltog i samme samråd og sagde, at der ikke blev efterspurgt skærpede strafferammer; så det var heller ikke aktuelt.
I november måned kørte der en længere serie i politikken, hvor sundhedsministeren også var på banen og blev interviewet, og hvor man heller ikke havde til hensigt at ændre på lovgivningen.
I dag fremkommer det så i Jyllands-Posten, at man nu gerne vil ændre på lovgivningen, både fra justitsministerens side og fra sundhedsministerens side.
Det er jo ikke et nyt fænomen, der er kommet her.
Hvad er der dog sket?
Andreas Steenberg (RV), 2013-01-11:
Jeg mener, at de arbejdsmarkedsreformer, som den tidligere regering satte i gang, og som vi har stemt igennem, og også de reformer, vi lægger op til, vil være med til at ændre de strukturer i velfærdssamfundet, der gør, at vi ikke er konkurrencedygtige.
Det andet er, at vi skal have sørget for at give folk en uddannelse, så de har kompetencerne til at konkurrere.
Så skal vi holde de offentlige budgetter i ro, så vi ikke skal låne så mange penge i udlandet og dermed får renten til at stige.
Og så har vi en diskussion om afgifter på erhvervslivet, hvor der jo nu er meldinger fra regeringen om, at vi skal til at se på nogle af de afgifter, som er blevet indført de sidste 10 år, altså om der er nogle af dem, vi kan afskaffe for at øge virksomhedernes konkurrenceevne, lidt ligesom vi gjorde med fedtafgift, sukkerafgift, multimedieskat, iværksætterskat og den her udstationeringsskat.
Leif Mikkelsen (LA), 2013-01-11:
Tak for det.
Den radikale ordfører, hr. Andreas Steenberg, nævnte de mange tusind arbejdspladser, der er forsvundet, ikke til København, men rent faktisk ud af Danmark.
Jeg er meget enig med ordføreren i, at det jo virkelig er noget, der har gjort ondt i de her områder, vi taler om, nemlig i yderområder i Danmark.
Derfor er spørgsmålet jo, og det er måske mere interessant end at diskutere statslige arbejdspladser: Hvordan får vi vendt den udvikling?
For det er jo en udvikling, der fortsat kører nu.
Hvad er Det Radikale Venstres bud på at dæmme op for eller ændre den udvikling?
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Nu tror jeg ikke, at man kan sammenligne min ungdom som formand for lærlingene i Odense med Vejlegårdssagen, vil jeg gerne have lov til at sige.
Huslejenævnene er upartiske nævn, hvor der sidder repræsentanter for både lejere og udlejere.
Så det er klart, at det har jeg fuldstændig tillid til at de godt kan finde ud af.
De kan jo sagtens finde ud af det, hvis lejeren er flyttet ind i lejligheden og klager over, at huslejen er for høj.
Så kan man fastsætte huslejeniveauet.
Selvfølgelig kan man også gøre det på forhånd.
Jeg har ingen grund til at betvivle huslejenævnenes kapacitet og kompetencer i de her sager.
Lars Dohn (EL), 2013-01-11:
Jeg vil da lige spørge ministeren, som har sin ungdom i fagbevægelsen eller sin tidligere aktivitet i fagbevægelsen: Hvad ville ministeren sige til, at f.eks. Vejlegårdssagen skulle afgøres ved, at det kun var den ene part, som deltog i en retslig afgørelse af den?
Det er jo det, man vil lægge op til.
Derfor får vi en huslejeglidning, for et huslejenævn er et tvistorgan med to parter, altså hvor der er to parter til at forsvare hver sin antagonistiske interesse.
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
For det første er jeg ikke enig med hr. Lars Dohn i, at det er den væsentligste del af det her lovforslag.
Jeg mener faktisk, at det at give kommunerne mulighed for at indbringe sager om vedligeholdelsesmangler for huslejenævnene og det med at fratage udvidelsen af frakendelsesordningen er langt vigtigere; det vil jeg gerne sige, men det kan man diskutere.
Hvad angår det sidste element om forhåndsgodkendelse, undrer det mig meget, for jeg er i besiddelse af referater fra både den tidligere regerings møder med udlejere og lejere og den nuværende regerings.
Så svaret på det er, at man åbenbart har skiftet synspunkt, fordi man har erkendt, at man ikke kan lave en statistik baseret på huslejenævnsafgørelser, fordi der ikke er et tilstrækkeligt dokumenteret grundlag for det.
Det er det ene.
For det andet synes jeg faktisk, at det er en sikkerhed både for lejere og for dem, vi kunne kalde for uprofessionelle udlejere, så man ikke kommer til at tage en forkert husleje.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at Enhedslisten her løber forkert i klassekampen, ved at man nemlig tror, at man løber nogles ærinde.
Det må da være i alles interesse, både lejernes og udlejernes, at vi undgår, at man opkræver forkert husleje.
Lars Dohn (EL), 2013-01-11:
Jeg vil gerne spørge til det allervigtigste punkt, nemlig det med forhåndsgodkendelse.
Der er jo en historisk enighed mellem dem, der skal udmønte det her på lejersiden og på ejersiden.
Lejernes LO, BOSAM, Danmarks Lejerforeninger og Ejendomsforeningen Danmark siger alle, at det ikke duer med en forhåndsgodkendelsesordning i et tvistnævn, altså at huslejenævnet ikke er beregnet til at skulle være et serviceorgan på den måde.
Derfor vil jeg spørge: Gør det ikke indtryk, at de, der skal arbejde med det her, ønsker en anden ordning, nemlig at der bliver en åben huslejenævnsstatistik?
Jeg har lige fået bekræftet i dag ved at ringe til Ejendomsforeningen Danmark, at Ejendomsforeningen Danmark stadig væk opretholder sit forslag om, at der skal være en åben huslejenævnsstatistik.
Der er en myte i ministeriet om, at Ejendomsforeningen Danmark ikke står fast på det standpunkt.
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Det er to forskellige lovforslag.
Det her er en række instrumenter i forbindelse med lejeloven, det andet er energisparepakken, hvor der er aftalt grøn byfornyelse, og hvor vi har en forhåndsgodkendelse, så der er godt styr på sagerne her.
Karina Adsbøl (DF), 2013-01-11:
Men har ministeren ingen intentioner om at hæve den?
I forbindelse med det, jeg sagde om det her lovforslag, er der et høringssvar fra Ejendomsforeningen Danmark, som henviser til, at vi i forbindelse med energisparepakkens § 59 B skal være opmærksom på, at vi ikke behandler den samme paragraf to gange, fordi der er udsendt et andet lovforslag.
Har ministeren styr på, at vi behandler den samme paragraf en gang og ikke to gange?
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Men jeg vil da på det stærkeste tage afstand fra, at man opkræver penge under bordet og andre ulovligheder.
Det er der jo en klar lovgivning imod, det er simpelt hen ulovligt.
Da vi diskuterede det pågældende lovforslag fra DF, kom det frem, at der jo faktisk ikke er ret mange sager om det.
Så kan man selvfølgelig diskutere forældelsesfristen, men den skal jo være nogenlunde lig med forældelsesfristen i andre sager, og kan man rejse en klokkeklar sag, så er det ulovligt, og så kan vedkommende dømmes, og politiet kan gå ind i sagen.
Karina Adsbøl (DF), 2013-01-11:
Som jeg sagde i min ordførertale, havde Dansk Folkeparti sidste år fremsat et lovforslag om, hvordan man kom de her udlejere, der opkræver penge under bordet,
til livs.
Jeg synes ikke, at ministeren svarede på hr. Lars Dohns spørgsmål om, hvilke initiativer ministeren i den forbindelse vil tage angående dem, der opkræver penge under bordet, så unge måske på den måde betaler mange hundrede tusinde kroner, havde jeg nær sagt, men i hvert fald mange tusinde kroner for en lejlighed.
Hvordan vil ministeren komme den problemstilling til livs?
Joachim B. Olsen (LA), 2013-01-11:
Hvad angår det der med kausalitet, er det jo ekstremt taknemligt at lave sådan nogle paralleller.
Og det er simpelt hen for langt ude at sige, at vi har et gennemreguleret boligmarked i Danmark, hvor to parter ikke kan få lov til at indgå en frivillig aftale, altså hvor en lejer, som går ud og ser på et lejemål, siger, at vedkommende gerne vil betale så og så meget, og så kan blive enig med udlejeren om en pris, ligesom man gør på alle andre områder, når man går ud og køber alle mulige andre ting eller lejer alle mulige andre ting.
At sige, at specifikt det her område, området for boligudlejning, der er gennemreguleret – hvad i øvrigt også flere kommissioner har sagt er et problem – og i øvrigt mest kommer de mest velbjærgede til gavn, skulle have noget som helst med en krise at gøre, den krise, vi står i nu, er simpelt hen for langt ude.
Lars Dohn (EL), 2013-01-11:
Nu kan man jo diskutere, hvor reguleret det danske boligmarked er, for en stadig større del er ikke omfattet af reguleringen.
Alt, der er bygget efter 1991, er ikke reguleret.
Men altså, jeg beder ordføreren erkende, at man i hvert fald i et blad som Global Tenant, som er den internationale lejeorganisations blad, har lavet en undersøgelse af sammenhængen mellem boligstruktur, andel af lejere, og så hvordan krisen har udviklet sig.
Der er konklusionen, som jeg nævnte i mit første indlæg.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-01-11:
Jeg synes nok, det er ret langt ude at sige, at det, at vi har et reguleret boligmarked, hvor prisen på lejeboliger ikke er fri, har gjort, at vi skulle være kommet nemmere forbi krisen end andre lande.
Det synes jeg er ret langt ude.
Jeg tror ikke, at ordføreren vil kunne finde en eneste økonom, der vil være enig i det synspunkt.
Lars Dohn (EL), 2013-01-11:
Ja, det er jo en spændende debat om det med det frie boligmarked, men jeg vil gerne bede ordføreren, som jeg ved interesserer sig for internationale økonomiske forhold, bekræfte, at de lande, som har en stor, reguleret udlejningssektor, såsom Østrig og Schweiz og Sverige, er gået nemmere gennem krisen end lande, som har et vildt boligmarked.
Det mest ekstreme er Rumænien, hvor man kun har 4 pct. lejeboliger.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-01-11:
I min verden er den rigtige pris altså den pris, som to parter kan blive enige om.
Sådan er det på alle mulige andre områder, hvor to parter sælger eller køber ydelser og varer af hinanden.
Sådan er det så ikke på det her område.
Nu kan man så få en forhåndsgodkendelse af en husleje.
Hvis jeg som udlejer – og jeg tror, at de fleste udlejere måske vil se sådan på det – skal beskrive den lejlighed, som jeg vil udleje, tror jeg, at jeg vil have en tendens til at beskrive den så godt som muligt.
Det gør man jo, når man skal have en pris for noget; så prøver man at sælge sin vare.
Så får man en forhåndsgodkendelse af en husleje.
Hvad så, hvis lejligheden ikke lever op til beskrivelsen af den?
Og nu skal kommunerne så til at administrere det her, det her med de her forhåndsgodkendelser skal så administreres.
Det her vil jo ikke betyde, at der kommer færre sager, men at der muligvis kommer flere sager.
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Jeg har hvert fald
ikke hørt de andre, større borgerlige partier ønske, at vi opgiver reguleringen af vores boligmarked.
Reguleringen af huslejen har betydet, at vi faktisk har kunnet holde priserne nede på et fornuftigt niveau.
Det kan man se forskelligt på, og jeg respekterer, at Liberal Alliance har den holdning.
Jeg er bare uenig i den.
Jeg synes, at det er vigtigt, at man, for ikke at komme til at gøre noget forkert, har mulighed for at få en forhåndsgodkendelse.
Der er faktisk udlejere, folk, som ikke er vant til at gebærde sig på markedet, der er kommet i klemme.
Det her er sådan set til for at give dem en hjælp, men også for at give de lejere, der flytter ind, en hjælp, således at man ikke flytter ind på et alt for højt huslejegrundlag.
Jeg synes, at det er en hjælp til begge parter.
Hvis man fuldstændig ophævede huslejereguleringen, var det selvfølgelig ikke nødvendigt, det anerkender jeg.
Men der er vi nok uenige.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2013-01-11:
Jeg tænkte, at nu skulle det blive rigtig spændende.
Vi har netop siddet og lyttet til Dansk Folkepartis ordfører, der i sin begrundelse fortæller om sin vision for, hvordan et landdistrikt skal udvikle sig.
Så kommer Venstres ordfører, og Venstre er jo sådan landdistriktspartiet i Danmark.
Det har i hvert fald haft noget med landbruget at gøre i gamle dage.
Hvad hører man så?
Det er godt nok minimalt.
Jeg har stor respekt for, at ordføreren er ny som ordfører og har overtaget området, og jeg synes også, det er prisværdigt, at ordføreren går i gang med det, for det er et rigtig vigtigt arbejde.
Men jeg synes jeg ikke, at ordføreren har brugt tid nok på at finde ud af, hvad området reelt handler om, og hvad det er for nogle initiativer, der er taget indtil nu.
Jeg noterede mig f.eks., at ordføreren har travlt med at beskrive, hvordan landdistriktsministeren har været ude eller ikke har været ude i landet.
Der må jeg bare sige, at jeg tror, at ordføreren lige skal gøre sit hjemmearbejde lidt bedre.
Jeg hørte overhovedet ikke noget om, hvad Venstre egentlig havde tænkt sig med det her.
Hvis vi skal have en god, konstruktiv debat, vil det jo være rigtig godt, hvis Venstres ordfører her ville komme med et par enkelte bud på, hvad en landdistriktspolitik og -strategi skal indeholde.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2013-01-11:
Det er korrekt, og det er også korrekt, at man under den borgerlige regering kom med en nedrivningspulje på 100 mio. kr., som Dansk Folkeparti også var med til at støtte.
Om den nedrivningspulje siger ministeren nu, at hvor der før var de 100 mio. kr., som udelukkende gik til at nedrive de gamle rønner i landdistrikterne, så har vi nu 75 mio. kr., som både skal gå til nedrivning og fjernelse af skrot og affald og byfornyelse og områdefornyelse og etablering af bad i lejligheder i storbyerne primært.
Og det kan man se er en negativ udvikling – det er jo en forringelse i forhold til det, vi indgik med den tidligere regering.
Så derfor mener vi, at vi nu skal løfte samlet – alle sammen – og det håber vi at også regeringspartierne vil være med til.
Mai Henriksen (KF), 2013-01-11:
Det er nu kun den første bemærkning.
Jeg skal bare lige bede fru Mette Hjermind Dencker om at bekræfte, at i 2010 kom den borgerlige regering jo med en strategi – 37 indsatsområder, som netop skulle skabe vækst og fremdrift i de her landdistriktsområder.
Er det ikke rigtigt?
Mette Hjermind Dencker (DF), 2013-01-11:
Jeg kan kun sige, at jeg er her med al min kampgejst for landdistrikterne, og det bliver jeg ved med at være.
Heller ikke efter valget, når vi med al sandsynlighed har fået en ny regering, hvor Dansk Folkeparti kan blive støtteparti, vil den her plan ryge i skraldespanden, tværtimod.
Jeg vil blive ved med at kæmpe for landdistrikterne.
Det er den indstilling, jeg har nu, og det er den indstilling, vi bliver ved med at have.
Eigil Andersen (SF), 2013-01-11:
Jeg er også enig i, at vi skal vende blikket fremad og se, hvad vi kan gøre.
Så det har ordføreren ret i.
Men jeg vil så sige, at vi jo alle sammen indgår i en organisatorisk, politisk og partimæssig sammenhæng.
Det gør ordføreren også.
Det er så for et parti, der hedder Dansk Folkeparti.
Så vil jeg bare runde den her lille debat af med at sige, at jeg mener, at det ville styrke troværdigheden, hvis det var sådan, at Dansk Folkeparti også i de foregående 10 år, hvor man havde flertal sammen med VK-regeringen, havde præsenteret os for sådan en plan.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2013-01-11:
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at vi alle sammen er enige om at fokusere på, hvad vi nu kan gøre herfra, og ikke så meget på, hvad det er, vi ikke gjorde dengang, og hvad det er, som den nuværende regering ikke gør.
Jeg synes, at landdistrikterne er et for vigtigt emne til, at vi skal bruge det til mudderkastning, for vi vil alle sammen gerne landdistrikterne noget godt.
Derfor er det også vigtigt, at vi løfter i flok.
Hr. Eigil Andersen har også ret, når han siger, at alle bud her jo er velkomne, for vi har alle sammen en interesse i, at der skal ske noget.
Vi skal komme videre, og det er det udgangspunkt, jeg tager her.
Jeg blev først valgt ind i 2011.
Eigil Andersen (SF), 2013-01-11:
Vi er enige om, at det er meget vigtigt, at der sker nogle positive ting i landdistrikterne.
Alle forslag til, hvad der kan gøres, er jo velkomne.
Det gælder også Dansk Folkepartis forslag.
Men jeg vil gerne spørge, hvad årsagen er til, at Dansk Folkeparti så først nu har lavet en plan, som kan hjælpe landdistrikterne, og ikke i de foregående 10 år, hvor Dansk Folkeparti havde flertal sammen med VK-regeringen.
Der havde man jo en stor indflydelse og havde mulighed for at få nogle af de mange forslag gennemført.
Så hvorfor har man ikke lavet en sådan plan i de 10 år?