runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-10:
Det spørgsmål vil jeg selvfølgelig også meget gerne svare på, og svaret er, som jeg tror spørgeren vil vide, at vi selvfølgelig står ved det forlig, vi lavede før valget, og at vi selvfølgelig gennemfører forliget, som det blev aftalt.
Hele udgangspunktet for os, altså det, der var vigtigt for os, var jo, at vi inden valget gjorde det klart, hvilke ændringer vi ville stemme for efter valget, og lagde det åbent frem for vælgerne, så det først ville blive vedtaget efter et valg og vælgerne derfor havde mulighed for at tage stilling til, hvordan de skulle stemme ud fra bl.a. det her forlig.
Det er også derfor, det er sådan, at det i virkeligheden er i tråd med de løfter, vi har givet vælgerne, at vi gennemfører det her forlig efter valget.
Jeg er så bare glad for at konstatere, at der nu åbenbart er enighed om – for det må man vel kunne tillade sig at sige – at det ikke er en fjernelse af efterlønnen, men at det er en forringelse af efterlønnen.
Det medgiver jeg gerne.
Det er en så voldsom ændring af efterlønnen, at vi også tilbyder folk at få pengene tilbage, hvis de vil det, men stadig væk – og det er også min egen overbevisning – er det økonomisk mest attraktivt for de fleste folk at blive i efterlønsordningen og ikke trække deres penge ud, hvorfor jeg gerne vil dele LO's opfordring til, at folk bliver i ordningen, så folk, der måtte være nedslidte og have behov for det, dermed har ret til 3-års efterløn.
Jesper Petersen (SF), 2011-11-10:
Vi har jo lykkeligvis haft et regeringsskifte, og i den forbindelse har vi jo så overtaget en frygtelig masse problemer, der skal tages hul på og løses, og det sker med den her finanslov.
Jeg ville ønske, at man, når man har været en del af det regerende flertal i så mange år, tog et lidt større ansvar på sig for at få løst nogle af de problemer, end jeg fornemmer på hr. Kristian Thulesen Dahl i dag, for at få mindre fattigdom, bedre sundhed, grøn omstilling og ikke mindst at skabe job.
Det er alle ting, der bliver taget hul på med den her finanslov.
Desværre har det kasseeftersyn, der er blevet lavet, jo vist, at de økonomiske udsigter sådan set er endnu værre, end vi troede, og også, at udsigterne for beskæftigelsen er endnu ringere, selv om man må sige, at det er slemt nok i forvejen; der er mange arbejdsløse, og vi har mistet rigtig mange arbejdspladser.
Hr. Kristian Thulesen Dahl sagde på et tidspunkt, at han havde brugt det meste af sin taletid til at tale om, hvordan man skaber job.
Det er gået forbløffende dårligt, vil jeg sige, for der er jo ikke kommet et eneste konkret bud på, hvordan Dansk Folkeparti så vil gøre, når udsigterne for beskæftigelsen er blevet værre, når arbejdsløsheden stadig er høj.
Vi foreslår en kickstart og andre ting, men kan vi få bare ét bud fra Dansk Folkeparti på, hvordan vi får skabt nogle flere job?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-10:
Vi er i den fantastiske situation, som hr. Jesper Petersen og andre nu overtager, at vi har en rente, der er blevet sat ekstraordinært ned også i forhold til Europa i øvrigt, så vi nu har en lavere rente end Tyskland, altså end eurozonen har.
Jeg tror, at nogle af dem, der kæmpede for et ja til euroen ved folkeafstemningen i 2000, dengang ville have sagt, at det slet ikke ville kunne lade sig gøre at have den situation.
Når vi er nået dertil, er det, fordi Danmark har en sund offentlig økonomi og bliver set som et land, der har styr på sin økonomi.
Så noget af det allerfarligste i forhold til at tabe det her og komme i den situation, at vi også får stigende ledighed, er jo, hvis man rokker båden, hvis man skaber økonomisk usikkerhed.
Når man hæver skatterne og afgifterne, når man hæver energiafgifterne og gør det dyrere at være dansker, får man altså en situation, hvor man skaber forøget usikkerhed i husholdningerne, folk holder mere tilbage, og vi får forstærket den krise, vi er i.
Det er jo derfor, jeg i al beskedenhed har brugt noget tid på at problematisere det her i dag.
Jesper Petersen (SF), 2011-11-10:
Jeg ville jo gerne give hr. Kristian Thulesen Dahl et skud mere i bøssen, men jeg synes ikke, det blev brugt.
Altså, jeg forstår ikke modviljen.
Vi står faktisk i en ret alvorlig situation, hvor endnu flere end frygtet ser ud til at skulle være arbejdsløse.
Det er ting, vi skulle have gjort alligevel på et tidspunkt, så vi siger: Lad os gøre det nu, hvor der virkelig er mange arbejdsløse, og hvor der er arbejdskraft til at opsuge den efterspørgsel, det jo skaber, når vi sætter gang i nogle investeringer.
Det er godt for miljøet, og det skaber job.
Det er jo sådan set ikke så usædvanligt at bruge det redskab i økonomisk politik – det ville man ikke før fra Dansk Folkepartis side, og nu hvor udsigterne er endnu værre, vil man stadig væk ikke.
Det bedste, man kan komme op med, er at sige, at vi skal have en sund økonomi.
I al beskedenhed sørger den her finanslov for, at vi har en sund økonomi, at vi kommer på et fornuftigt spor.
Vi overtager en situation, hvor udsigterne er ret vanskelige, men det gør vi så noget ved.
Vi foreslår en kickstart – hvad har Dansk Folkeparti i posen?
Hvordan skaber vi nogle flere arbejdspladser?
Der kommer ingenting.
Marianne Jelved (RV), 2011-11-10:
Jeg tror sådan set, at hr. Peter Christensen spørger ud fra en ganske bestemt betragtning, nemlig at mistænkeliggøre det, regeringen er i færd med at gøre.
Regeringen laver en finanspolitisk lempelse og en investeringspakke, som regeringer før denne regering har gjort i tilsvarende situationer, og som valutafonden og andre anbefaler, at vi gør.
Så det er to forskellige ting, vi taler om.
Den sociale balance opnås på forskellig måde på de to omtalte skatteområder.
Peter Christensen (V), 2011-11-10:
Ja, det ved jeg ikke helt, hvordan jeg skal forstå, for betyder det så, at når skattereformen skal laves, kan den i sig selv godt have en meget, meget skæv social balance, men hvis man i øvrigt laver noget socialpolitik via finansloven, er det samlet set en social balance?
Jeg må jo forstå svaret sådan, at bare der går nogle penge til nogle svage grupper, sker der ikke noget ved, at andre svage grupper bliver ramt.
Som en del af den nye politik, der bliver lagt frem, er også blevet annonceret en skattereform, og der kan man se, at det, der er afgørende for en sådan skattereform, er, at den har en rimelig social balance.
Vi har diskuteret en hel del, hvordan en rimelig social balance skal forstås, men vi kan ikke rigtig få nogen svar på det.
Det er jo altid en god måde at gribe tingene an på at se på, hvad regeringen har gjort, for det kan måske afsløre, hvad man mener.
Det er så 5 mia. kr. i nye skatter og afgifter, som klart vender den tunge ende nedad, hvilket skal forstå på den måde, at det rammer mennesker med små indkomster relativt hårdere.
Vil det sige, at den kommende skattereform, hvis den bare holder sig inden for det, vi også ser med skatte- og afgiftspakken, har en rimelig social balance?
Eller hvordan mener De Radikale, at det skal forstås?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-10:
Det er bare lidt utroligt, at man, når man selv har det ansvar, som spørgeren har, så forsøger at fedte det af på andre.
Altså, det var S og SF, der i valgkampen sagde, at man ville give skattelettelser til kommende boligkøbere, og dermed var medvirkende til at sætte boligmarkedet fuldstændig i stå.
Nu vil man ikke indfri det løfte om skattelettelser, man gav boligkøberne.
Vi syntes ikke, det var en god idé, vi lovede det ikke, men S og SF lovede det i valgkampen, hvor man sagde, at man ville gennemføre det; man sagde også efter valget, at man ville gennemføre det, men nu vil man ikke gennemføre det.
En anden ting er, at man har været ude – det er så Socialdemokratiet – og sige, at man vil lave om på bilafgifterne.
Hvis man siger, at man laver om på bilafgifterne, sætter man så gang i bilsalget, eller stopper man bilsalget?
Man stopper nok bilsalget, indtil det står klart, hvilke ændringer af bilagifterne man laver.
Hvad er regeringens svar så?
Det er: Vi må se på i løbet af et års tid, hvilke ændringer der skal gennemføres.
Hvordan påvirker det situationen ude i fædrelandet?
Skaber det mere vækst, skaber det gang i tingene, eller øger det i virkeligheden krisen?
Det gør selvfølgelig det sidste.
Så øger man skatter og afgifter, energiafgifter.
Øger det krisen?
Må man så ikke godt, som en, der er bekymret for, at vi ikke får gang i væksten, så vi ikke får skabt de arbejdspladser, der skal skabes, så de ledige kan komme i job, problematisere det som en del af vores forsøg på at få regeringen til at forstå, at man skal være mere jobskabende, at man skal have mere sigte på at få de ledige i job?
Det synes jeg nu nok.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-15:
Jo, det er det jo.
Altså, en hvilken som helst virksomhed kan jo dokumentere, at de har administrative udgifter.
Jeg tror faktisk, at de danske virksomheder har lavet en opgørelse, der viser, at der er administrative byrder i Danmark for omkring 23 mia. kr. om året, så det er jo ikke sådan, at virksomhederne ikke betaler.
Og en del af den pris betales selvfølgelig af forbrugerne, ved at der bliver lagt noget ekstra oven på prisen for de varer eller ydelser, som man køber hos den pågældende virksomhed.
Sådan er vilkårene jo også i det her tilfælde.
Jeg siger jo ikke, at man skal have noget gratis som forbruger; jeg siger bare, det er vigtigt, vi hele tiden husker forbrugernes vinkel på det her, og det er altså, at man med det her lovforslag lægger op til, at en lang række forskellige betalingskort i Danmark vil gå over til at kunne gebyradministreres ud over det, man har været vant til i dag, hvor man altså kan lægge udgifter over på de forbrugere, som har de her detailhandelskort.
Der synes jeg bare det er vigtigt, at vi med syvtommersøm slår fast, at den her udgift ikke skal blive til en ekstra udgift.
Det er sådan set det, der er min betænkelighed ved bare sådan uden videre at stemme for den del af lovforslaget.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-15:
Liberal Alliances holdning til det her forslag kan formuleres ganske kort.
Vi er tilhængere af, at butikker, butikskæder og virksomheder kan tilbyde produkter, som kunderne så kan vælge at købe, og at de kan tage den betaling for produkterne, som de ønsker.
Vi hylder princippet om, at hvis man ikke kan lide lugten i bageriet, kan man købe sine boller et andet sted.
Der er ingen, der tvinger nogen til at få sig et sådant gebyrkort, et kreditkort med gebyr på, og derfor er der heller ingen grund til, at vi har regler om, at der ikke må lægges gebyr på.
Vi støtter forslaget.
Annette Vilhelmsen (SF), 2011-11-15:
Betalingskort af mange slags er efterhånden helt almindelige betalingsmidler.
Der er betalingskort, der er udstedt pengeinstitutter, og så er der detailhandelens egne betalingskort.
Som loven er nu, har forretninger haft mulighed for at opkræve gebyr ved brug af internationale kreditbetalingskort, men ikke ved brug af de kort, som detailhandelen selv har udstedt.
Europa-Kommissionen har tidligere påpeget, at de danske regler var diskriminerende.
Det diskriminerende består i, at forretningen ved brug af et udenlandsk udstedt kreditkort, f.eks. MasterCard, har haft mulighed for, at gebyr for anvendelse blev trukket på MasterCard'et, men det har ikke været muligt for en betaling foretaget med et dansk udstedt kreditkort.
Det er den model, som også er nævnt her af de øvrige ordførere, og som er kaldet splitmodellen.
Man skelner mellem kreditkort og debetkort, og ved indførelse af splitmodellen på alle kreditkort skabes ens regler, når danske borgere og borgere fra andre EU-lande bruger ens betalingskort, f.eks. et MasterCard, som er udstedt af Deutsche Bank, og et MasterCard, som er udstedt i Danmark.
Splitmodellen vil tilskynde til, at man bruger effektive og billige betalingsmidler som f.eks. dankort og internationale debetkort.
Gebyrerne – og det er noget af det, der også har været omtalt i debatten her – kan ikke hæves frit.
De er underlagt regulering i betalingstjenesteloven.
Der må kun opkræves gebyrer, som er omkostningsbestemte.
Af hensyn til forbrugernes sikkerhed for at kunne vide, hvad en vare koster, ændrer vi reglerne, så forretningerne skal oplyse om gebyret, forud for at en aftale indgås – f.eks. på et menukort i en restaurant.
Den nye bekendtgørelse, der trådte i kraft den 1. oktober 2011, har fastsat ensartede gebyrregler og regler for forretningernes mulighed for at lade forbrugerne betale gebyret, uanset om det sker ved brug af et internationalt udstedt kreditkort eller et dansk udstedt kreditkort.
Bekendtgørelsen har ikke omfattet detailhandelens egne kreditkort, f.eks. benzinkort, som vi kender dem.
Formålet med dette lovforslag er at sikre, at de danske regler for gebyrer og overvæltning af gebyrer ved brug af betalingskort kommer i overensstemmelse med EU-retten.
Ved vedtagelse af dette lovforslag bliver bestemmelser, der forhindrer, at forretningerne kan opkræve gebyr for brug af detailhandelens egne kreditkort, ophævet.
Reglerne vil blive i fuld overensstemmelse med EU-retten.
Med lovforslaget bringer vi dansk ret i overensstemmelse med EU.
SF kan derfor støtte forslaget.
Andreas Steenberg (RV), 2011-11-15:
Danmark har ifølge Europa-Kommissionen diskrimineret udlændinge, fordi vi har opkrævet gebyrer af deres betalingskort og ikke af vores egne borgeres betalingskort.
En bekendtgørelse fra Erhvervsministeriet har pr. 1. oktober 2011 løst problemet ved at tage den såkaldte splitmodel og overføre den til udenlandske betalingskort.
Splitmodellen flytter gebyrer fra de såkaldte debetkort til kreditkort.
Et debetkort er et kort, man betaler med det samme med – pengene bliver trukket med det samme fra ens konto – og kreditkortet er et, hvor man f.eks. betaler i slutningen af måneden.
For at skabe helt lighed mellem danske og udenlandske borgere ser det her lovforslag på de såkaldte kort uden chip.
Det er kort som f.eks. benzinkort.
De fungerer i princippet som kreditkort, men har hidtil været undtaget for gebyr.
Dette lovforslag gør det muligt at sætte gebyr også på disse kort.
Det sikrer fuld lighed mellem danskere og udlændinge.
Samlet vil loven sikre, at alle debetkort ikke har gebyr, mens alle kreditkort får et gebyr, uanset om de har chip eller ej.
Det skaber overskuelighed og klarhed på markedet, og det er til gavn for ligeretten mellem danske og udenlandske kunder og for de virksomheder, som skal agere på det her marked.
Forbrugerrådet skriver i sit høringssvar, at de er imod, at man fjerner gebyrloftet for de udenlandske kort.
Rådet frygter højere gebyrer.
Det vil sige, at hvis man har et loft på f.eks. 10 øre, har prisen det med at blive nøjagtig 10 øre.
Derfor mener ministeriet, at gebyrloftet medfører højere pris og ikke nødvendigvis lavere pris.
Radikale Venstre ser det som afgørende, at priserne ikke bliver for høje, og det bliver fokus for udvalgsbehandlingen.
Med de ord kan Radikale Venstre tilslutte sig forslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-15:
Nej, det gør det ikke, må jeg sige til hr. Ole Birk Olesen.
Vi har sådan set stor tillid til de danske forbrugere.
Det håber jeg så sandelig også at man har i Liberal Alliance, selv om man har meget vidtløftige planer for, hvad der skal være af liberalistiske incitamenter her i Danmark.
Det kan så godt være, at det står med småt i en eller anden brochure, som man har fået for 2 år siden.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-15:
Det er jo ikke varen, man betaler for, når man betaler et gebyr for at bruge sit kreditkort.
Det er jo et gebyr, man betaler for den vare, som kreditkortet er.
Der har man jo set nogle betingelser på papir, som man har skrevet under på man vil efterleve ved brugen af det her kreditkort.
Det står der sort på hvidt.
Handler det her om, at Dansk Folkeparti overhovedet ikke har tillid til, at danske forbrugere kan finde ud af at forvalte deres egne pengesager?
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-15:
Det her lovforslag er jo ikke et, der tager hånd i hanke med alle de udfordringer, der er med hensyn til økonomiske transaktioner mellem en virksomhed og en forbruger, som er kunde i butikken, slet, slet ikke.
Jeg vælger bare at tage udgangspunkt i det konkrete, og det er så lovforslag nr. L 8, som jo lægger op til, at det skal være muligt for detailhandelsbutikker, som har kundekort, at indføre øget brug af gebyrer af de kortindehavere, som er kunder i deres butikker.
Jeg vil da tillade mig at have den kritiske indfaldsvinkel, at vi er nødt til at være på hundrede procent sikker grund, så vi ikke gør det her til en gebyrmaskine, som går ind og tager penge fra forbrugerne, ud over det de i forvejen har betalt for den vare, de købte nede i butikken.
Når man går ned i Magasin og køber en ny poloshirt, synes jeg jo, at det er fair nok, at man ved, hvad varen koster, frem for at der bagefter er lagt et eller andet gebyr på, når man får sit kontoudskrift for den konto, som man nu har.
Derfor er det altså vigtigt med den her gennemsigtighed mellem pris og administration, som vi jo har et godt ry for at have her i Danmark.
Der er såmænd ikke noget overraskende i, at hr. Ole Birk Olesen synes, at det er et fornuftigt forslag.
Jeg sagde jo egentlig også i min egen ordførertale, at jeg langt hen ad vejen godt kunne se fornuften i det.
Men jeg savner bare lidt mere fokus på forbrugernes synspunkt, og det er jo det her med, at det meget vel kan komme til at blive noget, som ikke er så gennemsigtigt, som vi som politikere egentlig gerne ville have at det skulle være.
Det skal være gennemsigtigt, når man går ned og køber en vare.
Altså, den skal koste det, som der står på varen at den koster, og ikke alt muligt andet, afhængigt af hvad der står anført som betingelser for et betalingskort, som man har til en detailhandelbutik.
Derfor vil jeg gerne spørge ordføreren: Vil Liberal Alliance ikke være med til trods alt at sikre, at den opfølgning, der bliver på det her, bliver meget, meget stringent?
For vi skal sikre, at det ikke bliver sådan, at det her bliver til en pengemaskine.
Vi har mange, mange millioner af transaktioner om året på de her betalingskort her i Danmark, og selv et meget, meget lille øre- eller kronebeløb kan jo blive til rigtig mange, mange millioner kroner.
Derfor er det vigtigt, at vi sikrer, at der er åbenhed om de her ting, så det ikke bliver til et lukket system, hvor man ikke har styr på, hvad der ligger ud over varens pris, i forbindelse med hvad man kontraktligt har skrevet under på.
Jan E. Jørgensen (V), 2011-11-15:
Hvis det forudsættes, at der er udgifter forbundet med at bruge et kort, er det så ikke sådan i dag, at hvis de udgifter ikke kan læsses over på dem, der bruger kortet, i form af gebyrer, er det blot alle forbrugere, altså også de forbrugere, der ikke benytter det pågældende kort, som skal betale for brugen af det?
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-15:
Dansk Folkepartis ordfører lider stadig under den misforståelse, at det gebyr, som betales ved brug af et kreditkort, er et gebyr på køb af varen, at det er et gebyr på selve varen.
Det er det ikke, det er et gebyr på brug af et kreditkort, som er en ydelse, som en virksomhed stiller til rådighed for forbrugeren, og som forbrugeren kan sige nej til, hvis forbrugeren ikke er tilfreds med vilkårene for dette produkt.
Så svaret er nej.
Liberal Alliance er ikke bange for, at det bliver en pengemaskine, ligesom Liberal Alliance heller ikke er bange for, at salget af mælk bliver en pengemaskine for mejerierne, og ligesom Liberal Alliance heller ikke er bange for, at salget af automobiler bliver en pengemaskine for automobilbranchen.
Ole Sohn (SF), 2011-11-15:
Som sagt har jeg ikke læst artiklen og er derfor ikke i stand til at svare, men det er jo noget, vi kan få afklaret under udvalgsbehandlingen, det er jo ikke sådan, at vi ikke vil forsøge at finde svar på de spørgsmål, der måtte være, og det vil vi selvfølgelig også i forbindelse med det spørgsmål, som hr. Hans Kristian Skibby har stillet her.
Vi tager det under udvalgsbehandlingen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-15:
Det er jo ikke lige noget, man gør hver dag i de fleste husholdninger.
Jeg ved ikke, hvor stor husholdningen er hjemme hos Ole Birk Olesen, det kommer måske heller ikke mig ved, men det er jo ikke sådan, at det at gå ned at købe en bil er et dagligdags indkøb, altså sådan at man siger: Goddag, jeg skal købe en bil.
Altså det er jo et lidt større køb, må jeg nok sige.
Det, der er det grundlæggende, er, at man skal være sikker på, at når man bruger et forbrugskort til at købe dagligdags fornødenheder, eksempelvis i Magasin eller i Illum eller alle mulige andre steder, hvor man kan få sådan et kundekort, så får man en udskrift, hvor der står, at man nu har betalt så og så meget i gebyr.
Der er det, jeg sådan set bare siger til ordføreren: Det har jo ikke noget med biler eller luksusrejser osv. at gøre.
Det har noget at gøre med, at man i forbindelse med ganske almindelige forbrugsvarer såsom mælk, som ordføreren var inde på, kan være sikker på, at varens pris er varens pris, og at forbrugerne selvfølgelig ikke bliver snydt af en ny pengemaskine.
Grunden til, at jeg spørger erhvervsministeren specifikt om det, at et landsdækkende dansk dagblad har bedt om aktindsigt i baggrunden for kritikken fra Europa-Kommissionen, er jo bl.a., at det ligger som et bilag inde på Folketingets hjemmeside til det forhandlingspunkt, som vi har i dag.
Jeg har i hvert fald fået det som et underbilag til den politiske dagsorden, som vi behandler lige nu.
Derfor synes jeg også, det er helt fair, at jeg sætter spørgsmålstegn ved det.
Men det, jeg ville spørge om – og som jeg ikke synes ministeren svarede på, og det kan man jo heller ikke, hvis man ikke rigtig ved, hvad det er, det er fair nok – var, om ministeren vil prøve at undersøge, hvorfor man ikke har villet udlevere de her ting, når nu Jyllands-Posten har bedt om aktindsigt i noget så, synes jeg, relativt ukompliceret, som hvorfor man har kritiseret den danske form for brug af betalingskort.
Desuden vil jeg spørge ministeren, om man ikke i den forbindelse vil sige til Europa-Kommissionen, at man synes, at de skulle give den her åbenhed.
Jeg synes, at det tjener vores alle sammens bedste, at der er fuld åbenhed i den offentlige forvaltning.
Det kommer der ikke, når man som i det her tilfælde, hvor man har med forbrugerpolitik at gøre, og hvor der er mange, mange penge på spil, ikke kan få den her offentlighed i processen.
Brian Mikkelsen (KF), 2011-11-15:
Jeg vil godt vedstå mig den arv, som der også er til det her forslag.
Det har været en turbulent historie, dialog frem og tilbage med Kommissionen, og det resulterede så i det forslag, som den nye regering jo har fremsat sådan på skuldrene af det arbejde, vi har lavet i den gamle regering.
Dermed også sagt indledningsvis, at vi godt kan støtte forslaget.
Det var diskriminerende i forhold til udenlandske kort, og det var ikke i overensstemmelse med EU-retten, og så må man sige, det jo heller ikke har været særlig konkurrenceretligt fair, at man kunne differentiere på den måde, som man kunne.
Vi støtter forslaget.
Vi er også af den overbevisning, at man som kunde jo selv kan vælge, hvilket kort man har.
Der er jo sådan set frit valg, og så må man selv vurdere, hvilke gebyrer man så vil betale for det.
Der er lige et enkelt aspekt, som den finansielle sektor selv har påpeget her omkring noget ligebehandlingsklausul, hvor man sikrer, at der ikke sådan i sidste ende kommer nogle forskelligheder, og det vil vi godt dyrke under udvalgsbehandlingen.
Men Det Konservative Folkeparti kan godt støtte forslaget.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-15:
Jamen Dansk Folkepartis ordfører lider stadig under den misforståelse, at det er varen, der bliver dyrere, og ikke at det er et gebyr på brugen af kreditkortet.
Varen har den pris, varen har.
Den kan ordføreren og andre se på prisskiltet i supermarkedet.
Gebyret på kreditkortet er forbrugeren blevet oplyst om, da forbrugeren anskaffede sig kreditkortet.
Det står i de papirer, som forbrugeren har underskrevet.
Så jeg forstår slet ikke ordførerens bekymring.
Er det Dansk Folkepartis vælgere, der har problemer med at forstå, hvad der står sort på hvidt?
Er det særlig i ordførerens parti, at der er de problemer, siden ordføreren bekymrer sig så meget for det her område?
For det ser ud til, at alle andre her i salen har den opfattelse, at deres vælgere godt kan finde ud af at se, hvad der står sort på hvidt.