Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-04-21:
Vi behandler jo i dag et lovforslag, som både handler om en styrket indsats mod ulovlig besiddelse af skydevåben og ulovlig besiddelse af knive på offentlige steder.
Jeg skal først og fremmest om den del, som handler om ulovlige skydevåben, sige, at Det Radikale Venstre er fuldstændig enig i justitsministerens forslag.
Det er noget, som har overvejet af sig selv, og derfor synes vi, at det er yderst strafværdigt.
Til den del, der handler om knive, har vi en lang række forbehold.
For det første synes vi, at det er en meget streng straf, at man skal kunne komme 7 dage i fængsel for i førstegangstilfælde at have en ulovlig besiddelse af kniv på offentligt sted.
Hvad nu hvis kniven er lidt for langt?
Vi kender det alle sammen f.eks. i forhold til parkering: Det var kun 9 m og 82 cm, man holdt fra vejhjørnet, og ikke 10 m, og så får man en parkeringsbøde.
Nu kan kniven tilsvarende være 7,5 cm og ikke 7 cm.
Det synes jeg er en rimelig afgørende forskel.
Vi er også lidt bekymrede for, at der er for mange almindelige mennesker, som i uforsigtighed eller dumhed, eller hvad ved jeg, risikerer at komme i fængsel.
Der bliver for mange gråzonetilfælde.
Det bekymrer os altså, at hr. og fru Hansen pludselig kan risikere at skulle ind bag tremmerne, fordi de har været lidt uforsigtige.
Så vi vil dyrke grænsetilfældene lidt under udvalgsbehandlingen.
Så er der pointen om, hvorvidt folk kan få lov til at afsone med elektronisk fodlænke.
I den sag mener vi, at det er ærgerligt, at man vil fratage folk muligheden for at kunne afsone med elektronisk fodlænke.
Det er jo i forvejen sådan, at det skal vurderes, om man er egnet til det eller ej.
Derfor synes vi sådan set, at det ville være rimeligt nok, at det også fremadrettet blev vurderet, om folk i de pågældende tilfælde var egnede til at afsone med elektronisk fodlænke.
Der er måske nogle, der ikke er egnede, og de må så komme i fængsel.
Der er også hele spørgsmålet om de unge.
Det Radikale Venstre mener ikke, at børn under 18 år skal sidde i de danske fængsler.
Der har også været ordførere, der har talt om, at vi eventuelt kunne stramme yderligere.
Det vil jeg godt advare stærkt imod.
Der kan være masser af situationer, hvor folk kan komme til at have en kniv med, uden at det nødvendigvis er strafværdigt.
Hvis man fortsætter den logik, risikerer man altså også at skulle udvide lovgivningen ud i det ekstreme.
Skal vi også forbyde udstilling af knive i stormagasiner og isenkræmmerbutikker?
Vi har for nylig haft et overfald med en kartoffelskræller.
Skal vi også forbyde kartoffelskrællere?
Nu må der snart være en grænse.
Til allersidst vil jeg sige, at alt det her faktisk kommer på baggrund af en hasteforespørgsel, som Dansk Folkeparti indkaldte til tidligere på året, som handlede om voldskriminalitet.
Ved den hasteforespørgsel, F 9, var vi et flertal her i Folketinget, som lavede et fælles forslag til vedtagelse, som bl.a. gik ud på, at vi skulle skærpe straffene.
Det støtter vi i dag.
Vi skal have hurtigere dom og afsoning.
Det støtter vi i dag.
Der skulle være visitationszoner og overvågning, hvor politiet synes, at det er nødvendigt.
Det er ikke De Radikales kop te, men det tog vi med for at lave en bred og enig indsats i forhold til det her problem.
Og endelig skulle vi have en tidligere og mere effektiv forebyggende indsats.
Den har vi intet set til endnu.
Jeg synes, det er utroligt, at alle strammerforslagene kan komme ud af regeringskontorerne med en vis fart, mens det forebyggende er noget, som man taler om ved mere festlige lejligheder.
Jeg håber også, at vi kan få justitsministeren til at dele det her lovforslag i en skydevåbendel og en knivdel, sådan som SF foreslog, og som jeg hørte at Socialdemokraterne bakkede op om.
Det vil også være rigtig rart for os i Det Radikale Venstre, da vi gerne vil bakke op om skydevåbendelen, men har en del forbehold over for det med knivene.
Til allersidst: Jeg tror, at det, som vi skal huske på, er, at vi har et politisk ansvar for at sende et signal om, at det ikke er acceptabelt, at folk går med kniv i nattelivet, hvilket fru Karen Hækkerup også tog op, men at vi skal passe på med at tro, at politiske signaler kun kan sendes gennem lovgivning.
Det kunne også være, at vi herinde en gang imellem er med til at tale problemer op i stedet for at tale dem ned.
Det ansvar synes jeg at vi burde være os mere bevidst i det danske Folketing.