Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-12-01:
På papiret er hele Folketinget enigt om, at vi skal løfte uddannelsesniveauet blandt unge i Danmark.
Desværre er målsætningerne på papiret forholdsvis skræmmende langt fra virkeligheden.
Regeringen når ikke sin egen målsætning om, at 85 pct. af alle unge i 2010 skal gennemføre en ungdomsuddannelse, medmindre ministeren altså vælger at kaste sig ud i dårlige undskyldninger og talmagi.
Virkeligheden er, at antallet af unge, der gennemfører en ungdomsuddannelse, er faldet, siden regeringen kom til i 2001, det går simpelt hen den forkerte vej.
Færre unge uddanner sig i dag.
I dag er det lidt mindre end 80 pct. af vores unge, der gennemfører en ungdomsuddannelse.
Det betyder altså, at hver femte ung i Danmark aldrig kommer igennem gymnasiet eller teknisk skole eller hf eller en anden ungdomsuddannelse, og det er et svigt af de unge, et kæmpe svigt.
Det er også et svigt af vores fremtidssikring af samfundet.
Det er ud fra et økonomisk og samfundsmæssigt perspektiv hul i hovedet, at man accepterer, at hver femte ung i Danmark ikke gennemfører en ungdomsuddannelse.
På papiret står der, at vi skal have fokus på frafald, og at unge skal have hjælp til at komme igennem uddannelserne.
Realiteten er, at eleverne hver dag møder lærerfri timer og overfyldte klasselokaler.
Der er brug for mindre hold på ungdomsuddannelserne, og der er brug for lærerstyret undervisning.
I regeringens papirer kan vi også læse, at nu er problemerne med de manglende praktikpladser løst.
Realiteten er, at der stadig væk er tusindvis af unge, der ikke kan færdiggøre deres uddannelse, eller som tvinges til at skifte til en helt anden uddannelse end den, de startede på, fordi vi ikke har en reel uddannelsesgaranti i Danmark.
Der er brug for, at mulighederne for skolepraktik udvides.
Hvad angår praktikpladsmangelen, kan man sige, at det allerallerbedste jo ville være, at man sørgede for at skabe praktikpladser ude i den virkelige verden, altså at man satte gang i offentlige investeringer, så vi kunne få vedligeholdt skoler, så vi kunne få lavet klimainvesteringer og energirenoveringer.
På papiret står der også, at vi skal have verdens bedste folkeskole.
Det vil sige, at nu har man fra regeringens side skruet lidt ned for ambitionsniveauet, så nu skal vi bare ligge på top fem.
En stærk folkeskole er afgørende for, at vi kan ruste vores børn og unge til at komme igennem ungdomsuddannelsessystemet.
Men realiteten er jo, at 60 pct. af landets folkeskoler ikke lever op til kravet om det vejledende timetal.
Og det er altså sådan, at de mål, der sættes for, hvad man skal i de enkelte timer i undervisningen, er blevet tilrettelagt efter, at eleverne rent faktisk undervises et bestemt antal timer – det vejledende timetal.
Det gør de ikke, i 60 pct. af skolerne får man ikke undervisning i det vejledende antal timer, og 36 pct. af vores elever i 1.-3. klasse får ikke engang så meget undervisning, at det lever op til minimumstimetallet i dansk.
Det er en katastrofe.
Derudover er der behov for, at vi begynder at tænke lidt ud af boksen.
Og jeg må indrømme, at det er de altså heller ikke så gode til i den danske regering.
For én ting er selvfølgelig ressourcer, en anden ting er, at vi i den grad har behov for at tænke i nye løsninger.
Oven i købet er man fra regeringens side så fræk, at man tillader sig at stå og lade, som om der slet ikke er noget problem, og at regeringen i hvert fald ikke har noget ansvar.
Det er ærlig talt
patetisk i en situation, hvor vi kan konstatere, at siden den her regering trådte til med Dansk Folkeparti i ryggen, er andelen af unge, der gennemfører en ungdomsuddannelse, faldet og faldet og faldet.