runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Brosbøl (S), 2007-12-12:
Jeg vil gerne spørge lidt til regeringsgrundlaget, for vi kunne se, glædeligt nok, at efter to valgperioder, hvor regeringen altså har skåret ned på udviklingsbistanden, fremgår det nu af regeringsgrundlaget, at man faktisk agter at øge udviklingsbistanden.
Det synes vi jo er glædeligt.
Det, som man så kan sige, er, at det ikke rigtig fremgår hvor meget, regeringen har tænkt sig.
Man skriver bare, at man agter at øge udviklingsbistanden fra sådan den bundgrænse, som man havde sat i forrige valgperiode på 0,8 pct. af BNI.
Der står nu, at man altså vil øge den fra 0,8 pct., men det fremgår altså ikke rigtigt hvor meget.
Det er vi selvfølgelig lidt nysgerrige efter at høre, for der er ingen tvivl om, at regeringen på mange områder har lagt sådan den der kontraktpolitik for dagen, nemlig at man jo siger, at man har nogle klare målsætninger, nogle klare budskaber, og dem agter man at leve op til.
Hvis ikke man fremlægger en plan for, hvordan man vil øge udviklingsbistanden, hvordan man vil finansiere den, er det jo sådan lidt varm luft et eller andet sted bare at sige, at man vil øge den fra 0,8 procent.
Derfor er mit spørgsmål til udviklingsministeren: Hvor meget vil regeringen øge udviklingsbistanden med, og hvornår?
Vi har også hørt fra Venstres finansordfører, at vi i hvert fald ikke skal sætte næsen op efter, at der kommer mere udviklingsbistand i 2008.
Så hvornår og hvor meget?
Ulla Tørnæs (V), 2007-12-12:
Jeg vil gerne kvittere for de fine og pæne bemærkninger om regeringsgrundlagets afsnit om udviklingsbistand.
Jeg deler fru Kirsten Brosbøls glæde over, at regeringen med regeringsgrundlaget her lægger op til, at udviklingsbistanden skal stige over en årrække.
godt og grundigt, så ved fru Kirsten Brosbøl også udmærket, at der i det selv samme regeringsgrundlag rent faktisk står, at udviklingsbistanden vil blive genstand for forhandlinger ved hvert års finanslovforhandlinger.
Da regeringen ikke har færdigudarbejdet finanslovforslaget for 2008, kan jeg ikke komme svaret nærmere.
Kirsten Brosbøl (S), 2007-12-12:
Så bliver jeg jo lidt bekymret, og det tænker jeg egentlig også at udviklingsministeren som ansvarlig for det her område må være, for udviklingsministeren ved jo også godt, at der hvert år, når der skal forhandles finanslov, er rigtig mange valgløfter, der skal til forhandling, og som skal finansieres.
Og det er jo selvfølgelig derfor, at jeg er lidt nysgerrig efter at høre, om vi ikke kan komme det en lille smule nærmere, for
når man bare skriver i regeringsgrundlaget, at man vil øge udviklingsbistanden fra 0,8 pct., men ikke skriver til hvad, altså hvad målsætningen er for regeringen, hvad et passende niveau for udviklingsbistand er, så er det jo klart, at min frygt er, om vi så snakker om 0,81 pct., eller om vi snakker om 0,0081 pct., der skal lægges oven i udviklingsbistanden.
Eller er vi helt deroppe, hvor vi igen kan begynde at snakke om, at det igen skal være 1 pct., sådan som det jo var under den tidligere SR-regering, hvor vi jo havde en klar ambition om, at Danmark altså skal være i førersædet på det her område og give 1 pct. af bruttonationalindkomsten til udviklingsbistand?
Ulla Tørnæs (V), 2007-12-12:
Det var lidt en gentagelse af det samme spørgsmål.
Altså, det står sådan set klart og tydeligt i regeringsgrundlaget, at det her spørgsmål vil blive genstand for forhandlinger ved finanslovforhandlingerne.
Da regeringen ikke har udarbejdet sit finanslovforslag endnu, kan jeg ikke stå her i Folketingets spørgetime på et tidspunkt, hvor finanslovforslaget altså ikke er blevet udarbejdet, og sige til fru Kirsten Brosbøl, hvad der lægges op til fra regeringens side.
Kirsten Brosbøl (S), 2007-12-12:
Vi må så bare notere os, at ministeren ikke har noget bud på, hvor meget udviklingsbistanden skal stige i den her regeringsperiode.
Vi synes jo, at det ville være passende med en målsætning - altså en positiv målsætning - for, hvad regeringens ambitionsniveau er.
Jeg tror, at der er rigtig mange danskere, der er meget nysgerrige efter at høre, hvad regeringens ambitionsniveau er på det her område, fordi vi jo altså tidligere har set, at man har defineret det sådan med en nærmest negativ målsætning om, at man skulle ned på en bundgrænse på 0,8 pct. Nu siger man så, at man vil øge den procentdel, men vi er nysgerrige efter at høre med hvor meget.
I finanslovene har vi jo det, der hedder budgetoverslagsårene, hvor man kan se, hvad den fremtidige plan for de forskellige poster på finansloven er.
For så er det jo ud fra det, vi må kunne uddrage, hvad regeringens målsætninger på området er.
Ulla Tørnæs (V), 2007-12-12:
Som sagt har regeringen endnu ikke udarbejdet sit finanslovforslag, og derfor kan jeg ikke komme svaret nærmere end det, jeg har gjort med reference til formuleringerne i regeringsgrundlaget, hvoraf det klart fremgår, at regeringen over en årrække ønsker at øge udviklingsbistanden fra de nuværende 0,8 pct. af vores BNI.
Jeppe Kofod (S), 2007-12-12:
Ja tak, og jeg vil faktisk følge lidt i den foregående spørgers fodspor og selvfølgelig glæde mig over, at det, der var danmarkshistoriens største nedskæring i udviklingsbistand, som regeringen foretog fra 2001 til 2006, nu tilsyneladende er afløst af et nyt løfte til danskerne om, at nu skal man vende den her negative udvikling og begynde at øge ulandsbistanden igen; det er selvfølgelig positivt.
Men tilbage står - og der håber jeg, at ministeren kan svare meget klart, for jeg ved, at ministeren også er en erfaren parlamentariker at den måde, man kan se regeringens ambitionsniveau på det område på, jo er, når vi får regeringens finanslovforslag og kigger på forslaget for næste år, 2008, men også de kommende budgetoverslagsår.
Og så vil jeg bare høre ministeren: Vil ministeren her love, at det vil fremgå af regeringens finanslov for 2008 og også for de kommende budgetoverslagsår, 2009 og 2010 og f.eks. 2011 og 2012, at man, ligesom man har det på klimaområdet, så også vil komme med en plan, når det gælder ulandsbistandens stigning, altså hvor meget den så skal stige over de næste budgetoverslagsår?
For hvis man ikke gør det, så er det jo tom snak og tomme løfter, præcis som vi så det i går, da regeringen annoncerede, at man heller ikke ville efterleve den her børnecheck på 400 mio. kr., som man havde lovet danskerne.
Så jeg vil bare have at vide: Hvor konkret vil ministeren love her at man spiller ud i finansloven?
Ulla Tørnæs (V), 2007-12-12:
Jamen svaret til hr. Jeppe Kofod er sådan set det samme, som blev givet til fru Kirsten Brosbøl.
Vi har endnu ikke udarbejdet vores finanslovforslag.
Jeg forstår godt den optagethed, der er af BO-årene, men det ændrer ikke ved formuleringerne i regeringsgrundlaget, hvoraf det klart fremgår, at hele udviklingsrammen vil blive genstand for drøftelser ved finanslovforhandlingerne.
Det vil sige, at også til næste år, når der skal drøftes finanslovforslag for 2009, vil dette område blive genstand for de politiske forhandlinger.
Så man kan ikke tage BO-årene til indtægt for, hvad selve rammen så egentlig vil ende med at udgøre.
Jeppe Kofod (S), 2007-12-12:
Og det er derfor, jeg er meget bekymret for, hvad det her fører til.
Så vil jeg lige sætte det lidt i perspektiv, for der er også en anden diskussion, der er meget vigtig at holde fast i.
Regeringen har i sit regeringsgrundlag meget fornuftigt skrevet, at man skal lave en klimapulje, som stiger til 0,5 mia. kr. i 2012 - den er så kun på 100 mio. kr. næste år - og der vil jeg også gerne sikre mig, at de to ting er helt forskellige, altså at der kommer en separat stigning i ulandsbistanden ved siden af den her klimapulje, som for hovedpartens vedkommende også går til ulandene, så vidt jeg forstår på regeringens udmeldinger.
Så jeg vil bare være sikker på, at der kommer en separat stigning for det, vi kalder ulandsrammen, den fattigdomsorienterede ulandsbistand.
Og hvorfor det?
Jo, for ministeren er jo også klar over, hvor behovet er i forhold til at nå de her 2015-mål i Afrika, specielt hvor vi har lovet, at vi inden 2015 skal halvere fattigdommen; vi har en kæmpe opgave foran os, som vi ikke må svigte, og derfor vil jeg gerne høre, om ministeren kan bekræfte, at klimaindsatser kommer ud over ulandsbistanden.
Ulla Tørnæs (V), 2007-12-12:
Jeg glæder mig over, at vi er enige om behovet for, at Danmark yder en stor indsats, når det drejer sig om udviklingslandenes tilpasninger til de klimaforandringer, som vi har kendskab til sker.
Det er imidlertid sådan, at det, der er afgørende for det, vi laver i forbindelse med udviklingsbistand, uanset om vi kalder det klimapulje eller vi kalder det egentlig udviklingsbistand, jo er, hvorvidt det kan DAC'es i henhold til OECD's regler.
Og klimapuljen vil blive DAC'et.
Hele vores klimaindsats vil være en integreret del af vores udviklingsbistand og vil derfor selvfølgelig også foregå inden for selve bistandsrammen, da det vil være en del af vores samlede udviklingspolitik.
Vi har faktisk fra dansk side været bannerførere for, at også andre donorer i stigende grad er opmærksomme på, at man skal have hele klimaspørgsmålet med, når man drøfter, og når man også gennemfører udviklingsprojekter i udviklingslandene.
Men jeg glæder mig over, at vi er enige om, at der er behov for, at også Danmark yder en ekstra indsats her.
Jeppe Kofod (S), 2007-12-12:
Jeg fik desværre ikke svar på mit spørgsmål, der gik på, hvorvidt ulandsbistanden - når man fraregner den her klimapulje, som vel kan DAC'es, det er jeg fuldstændig klar over, fordi de her penge, de her indsatser går til udviklingslandene - i øvrigt vil stige og man vil lave en separat plan for den ved siden af den her klimapulje.
Det er det, der er et afgørende spørgsmål, ikke, hvorvidt det kan DAC'es eller ej; det har jeg forstået.
Vi ved, at Human Development Report, altså UNDP's rapport, er kommet, og den viste, at hvis man skal klimasikre, vil det koste samtlige rige lande i verden 0,2 pct. af BNI.
Det svarer, hvis vi tager danske forhold, til, at vi skulle give 3,5 mia. kr. for at klimasikre ulandene.
Men jeg vil bare gerne have svar på mit meget konkrete spørgsmål, tak.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2007-12-12:
Vi i SF har ligeledes noteret os, at regeringen lover, at bistanden skal øges, og det er vi jo, som de to foregående talere, selvfølgelig også glade for.
Men det, vi har noteret os, er det, som ministeren også tidligere har sagt, nemlig at de øgede midler skal bruges til bl.a. klima.
Derfor vil gerne spørge, om ministeren kan garantere, at vi som minimum sikrer, at 0,7 pct. af den danske bistand er såkaldt ren bistand - ren bistand forstået sådan, at den ikke bruges til gældsslettelse, ikke bruges til klima og ikke bruges til f.eks. irakiske tolke, hvilket vi tidligere har set.
Vi har forpligtet os internationalt til at sikre, at dansk udviklingsbistand er fattigdomsorienteret.
Vil ministeren love at leve op til det?
Ulla Tørnæs (V), 2007-12-12:
Jeg kan love, at der fortsat vil være hovedfokus på fattigdomsorientering i dansk udviklingsbistand.
Men må jeg så ikke sige, at jeg synes, det er en absurd diskussion, som fru Pia Olsen Dyhr lægger op til her, for jeg synes, det er fuldstændig forkert at opgøre, hvad der er rigtig og hvad der - i hvert fald i fru Pia Olsen Dyhrs øjne - er forkert bistand.
Nu bliver spørgsmålet om gældsslettelse nævnt her, og jeg vil sige, at gældsslettelse i mine øjne faktisk er en rigtig god bistand, når der kobles krav til det land, som får gældseftergivelse, i halen på den.
Tag f.eks. et land som Liberia, hvor en nyvalgt præsident selvfølgelig havde brug for at få slået en streg over den gæld, som de gamle magthavere havde påført landet, således at hun havde mulighed for at starte på en frisk.
Så jeg synes, det er en underlig, kunstig definition af, hvad der er god udviklingsbistand, og hvad der ikke er så god udviklingsbistand, fru Pia Olsen Dyhr lægger op til her.
Det er i hvert fald en definition, som jeg på ingen måde deler, at det gør OECD/DAC jo i øvrigt heller ikke, i og med at det ene som det andet kan opgøres som udviklingsbistand i henhold til OECD's regler.
Liselott Blixt (DF), 2007-12-12:
Mener ministeren ikke, at der er lang tid til, at vi har systemet - i 2012?
Ulla Tørnæs (V), 2007-12-12:
Klimapuljen vil være en del af en øget bistandsramme.
Klaus Hækkerup (S), 2007-12-12:
Tak for at få bekræftet, at formanden er fuldkommen uskyldig i den nye procedureform.
Det undrer mig at høre udenrigsministeren sige, at der ikke er nogen alvorlig udvikling i Afghanistan.
Den rapport, som FN's generalsekretær afleverede til Sikkerhedsrådet, og som kom i september, taler om, at både regeringen og de internationale hjælpeorganisationer er forment adgang til et stigende antal områder på grund af Taleban.
I oktober beder NATO igen om flere tropper, og i november måned er så den engelske tænketank og observationstank Senlis Council i Afghanistan for at undersøge situationen.
De laver en rapport, og de slår fast, at situationen er meget alvorlig.
De siger ligesom NATO: Der skal flere soldater til Afghanistan.
De peger på en fordobling af antallet af soldater, og endelig foreslår de en udvidelse af de militære handlinger til også at omfatte de baser, som Taleban har i Pakistan.
Altså, alt i alt en ganske alvorlig udvikling i løbet af efteråret og en ganske alvorlig situation.
Jeg erkender, og det er selvfølgelig glædeligt, at det er lykkedes at fordrive Taleban fra Musa Qala, men det forandrer jo ikke på, at problemet er, at man har vundet en midlertidig sejr - man har vundet en sejr, hvor der var en stor koncentration af soldater - men at hele udviklingen da kalder på, at regeringen tager det her alvorligt, og at den overvejer, hvad man skal gøre.
Hvordan forholder regeringen sig f.eks. til det ønske, der er om at fordoble antallet af soldater og om, at der skal 40.000 nye soldater derned?
Hvor forestiller regeringen sig man skal få de soldater fra?
Jeg spørger bare, for vi har da krav på at høre, hvad regeringen forestiller sig om den mulige langsigtede løsning på konflikten i Afghanistan.
Per Stig Møller (KF), 2007-12-12:
Mit svar skulle ikke lyde, som om at alting går godt.
Det har hr. Klaus Hækkerup jo fuldstændig ret i.
Alting går ikke godt nok.
Der er noget, der går bedre, og der er noget, der ikke er godt nok.
Vi ønsker også flere soldater, men flere lande leverer også flere soldater nu.
Jeg tror, at Norge, Tjekkiet og Portugal inden for den seneste tid har meddelt, at de vil sende flere soldater, og vi har jo også sendt flere soldater ud.
Men jeg har ikke nogen steder set, at NATO har efterlyst en fordobling af styrken.
Det har jeg ikke set nogen steder.
Det kan godt være, at nogle rapporter fra tænketanke anfører det, men NATO har ikke anført det.
at selvfølgelig har hr. Klaus Hækkerup ret i, at det skal gøres bedre, og derfor kommer regeringen også inden jul med en Helmandplan, som vi vil drøfte i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Klaus Hækkerup (S), 2007-12-12:
Først om NATO's ønsker.
I International Herald Tribune fra den 22. oktober i det herrens år 2007 er overskriften: NATO ask again for more troops.
Hvordan kan det være forbigået regeringens opmærksomhed?
Ministeren sagde, at han ikke havde hørt, at NATO bad om flere soldater.
Her står det jo sort på hvidt, og hele forløbet i artiklen bekræfter det.
Dertil kommer, at den tidligere engelske øverstkommanderende også har nævnt behovet for flere soldater, men da han er »tidligere«, har jeg ikke villet inddrage ham i den indledende argumentation.
Jeg er glad for, at ministeren erkender, at der er et problem, et stort problem i Afghanistan.
Så vil jeg bare spørge, når ministeren henviser til, at man nu kommer med en ny Afghanistanredegørelse: Den gamle Afghanistanredegørelse omfatter hele den civile bistand.
Gudsketakoglov for den, i det omfang vi kan komme igennem med den uden at blive angrebet
Den yder hjælp, og den støtter lokalbefolkningen.
Men der står ikke noget om de militære mål, ikke noget om, hvad det er, vi ønsker man skal opnå i Afghanistan, og hvad det er for en målsætning, vi arbejder på, og om vi overhovedet, hvad jeg håber meget på, arbejder på en målsætning, der gør, at vi begynder at undersøge de muligheder, der kunne være for at finde en fredelig løsning ved at lave alliancer med forskellige grupperinger internt i Afghanistan.
Per Stig Møller (KF), 2007-12-12:
Der er jo altså også demokrati derude, og så kan vi synes, at det er så og så godt, men det er trods alt et demokrati, hvor de er valgt ved frie valg, og der er også disse jirgaer, som skal samle befolkningen og de forskellige befolkningsgrupper.
Så det finder jo rent faktisk sted.
Dem, jeg har sagt man ikke kan forhandle med, er talebanerne, for talebanerne kan man ikke forhandle med.
Dem, der hopper af, kan man tale med, man kan prøve at få splittet Taleban og få nogle grupper ud, men Taleban som sådan er ikke interesseret i forhandlinger, og man kan heller ikke forhandle med terrorgrupper.
Med hensyn til NATO er jeg blevet misforstået.
Det er rigtigt, at NATO ønsker flere soldater, men jeg har aldrig set et ønske om fordobling
det var det, der var Senlisrapportens pointe.
Jeg har aldrig set et ønske fra NATO om en fordobling.
Hvad angår Helmandplanen, er det rigtigt, som hr. Klaus Hækkerup siger, at der både i den større Afghanistanplan, som kommer næste år, og i den specifikke Helmandplan også skal være mål for, hvad vi ønsker at opnå civilt, for vi har jo lagt meget vægt på uddannelse, på kvindernes inddragelse, på pigernes mulighed for at gå i skole og på at skaffe dem skolebøger.
Det er jo nogle succeshistorier de steder, hvor vi har været i stand til at gøre det.
Men der skal selvfølgelig også være skabt sikkerhed i større og større områder, og det er det militære mål.
Men sikkerhed, genopbygning og en fredelig udvikling i landet hænger sammen.
Klaus Hækkerup (S), 2007-12-12:
Lad mig allerførst sige, at når udenrigsministeren siger, at der arbejdes på en fredelig løsning i Afghanistan mellem landets regering og forskellige grupper, så synes jeg, det er meget vanskeligt at se realiteten i det.
Jeg er godt opmærksom på, at den afghanske præsident vendte tilbage efter et besøg i USA og sagde, at han var parat til at forhandle, men betingelserne for at forhandle var, at talebanerne nedlagde våbnene, og så svarede talebanerne: Betingelserne for at forhandle er, at de vestlige styrker trækker sig ud.
Og hvor er vi så?
Så er vi der, hvor de lige så godt kunne sige, at de ikke ønsker at forhandle.
Og det er på trods af, at senatet i det afghanske parlament allerede i maj måned i år bad regeringen om at optage forhandlinger, at det demokratisk valgte senat selv pegede på den løsningsmulighed.
Jeg synes ikke, at der er udvist megen vilje til fremkommelighed.
Når udenrigsministeren siger, at han ikke har set, at NATO ønsker en fordobling af antallet af soldater, så har jeg ikke her nogen dokumentation for det, men der er ikke tvivl om, at NATO ønsker flere soldater.
Og så er mit spørgsmål bare: Hvor mange soldater vurderer NATO at det er nødvendigt at få og at sende derned yderligere for at kunne vinde den strid, den konflikt, der er?
Hvad er tilstrækkeligt?
Per Stig Møller (KF), 2007-12-12:
Først vil jeg sige om forhandlingen med Taleban, at det ikke kan være sådan, at Taleban får en sideordnet forhandlingsposition med regeringen.
Der er 3-5 pct. af befolkningen, der støtter Taleban, og hvis de som banditter og terrorister skulle få mulighed for at gå ind i sådan nogle forhandlinger, hvor de i virkeligheden ville kunne afgøre Afghanistans politiske skæbne, så ville det være fuldstændig urimeligt.
Befolkningen vender sig imod dem og ønsker støtte imod dem.
Og jeg ønsker ikke Taleban som sideordnet forhandlingspartner med regeringen.
Der kan kun forhandles med Taleban, hvis de lægger våbnene.
De grupper, som forlader Taleban - det kan vi jo også se - samarbejder, og dem går man i samarbejde med.
Vi har netop fredag i sidste uge haft møde i NATO's udenrigsministerkreds, og der var ønsket fra NATO's side, at der skal helikoptere ud, for det mangler man, og at der også skal sendes flere soldater ud.
Men man satte ikke noget styrkemål på ved det møde, så jeg vil være ikke i stand til at overtage NATO-generalstabens besvarelse af hr. Klaus Hækkerups spørgsmål, for der blev ikke sat måltal på.
Det var ikke det, der skete på det møde.
Men der blev efterlyst helikoptere.
Så vil jeg gerne understrege igen - for det var faldet ud, men det var med i spørgsmålet - at hr. Klaus Hækkerup har fuldstændig ret i, at Pakistan er en meget, meget vigtig spiller, og derfor er det utrolig vigtigt, at man får lukket den grænse.
Det er jo de forhandlinger, der finder sted med Pakistan hele tiden.
Pakistan gør også noget indimellem, men langt fra nok - det kan enhver jo se - men der har været nogle kraftige opgør i Waziristanprovinsen.
Men der skal gøres meget mere, og så længe vi ikke kan få lukket grænsen til Pakistan, vil det være alt for let for Taleban at komme tilbage til Pakistan og ind igen og blive frisket op.
Grænsen skal lukkes, og der skal lægges ekstra pres på Pakistan på det område.
Bjarne Laustsen (S), 2007-12-12:
Er ministeren enig i, at det ligner en molbohistorie, når ministeren et år efter oprettelsen af et supportcenter med 18 arbejdspladser ved arbejdsformidlingen i Aalborg nu vil flytte det tilbage til hovedstadsområdet?
Tak for besvarelsen.
Jeg synes stadig væk, det ligner en stor omgang molbohistorier: Ministeren flytter først 18 arbejdspladser til Nordjylland for derefter at finde ud af, at det alligevel ikke fungerer.
Jeg synes, det er utrolig dårligt over for det personale, de folk, man har flyttet til Nordjylland, efter 9 måneder at tvinge dem tilbage igen.
Jeg synes, det er en dårlig personalepolitik.
Jeg synes også, det er synd og skam over for de arbejdsløse, som har krav på en ordentlig service, så de kan komme i arbejde, at man skalter og valter sådan med personalet inden for området.
Det virker ikke, som om det er gennemtænkte beslutninger, der ligger til grund for, at man skulle etablere det sådan.
Dernæst er det jo i strid med regeringens egen regionalpolitiske redegørelse, hvori man siger, at job, der ikke nødvendigvis skal ligge i hovedstaden, godt kan ligge ude i provinsen.
De her job ligger ganske udmærket ude i provinsen, det er der ikke nogen som helst rapport, der siger, at de ikke gør.
Derfor fatter jeg ikke, at man ikke vurderer situationen igen.
Hvis man skulle tage ministeren og Rambølls rapport på ordet, så er det jo absolut en mulighed.
Har han spurgt Rambøll, om de vil tage den mulighed med i deres overvejelser, nemlig at samle det hele i Aalborg, når det nu er så vigtigt at få samlet de her it-enheder?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2007-12-12:
Ingen medarbejdere pålægges at flytte til København, ligesom ingen blev pålagt at flytte til Aalborg, da supporten blev oprettet.
Jeg ved, at Arbejdsmarkedsstyrelsen sikrer, at omplaceringen af hver enkelt medarbejder tager mest muligt hensyn til den enkeltes kompetencer og ønsker og samtidig er hensigtsmæssig i forhold til Region Nordjyllands fortsatte opgavevaretagelse og drift.
Medarbejderne i supportenheden er blevet orienteret om ændringerne i deres samarbejdsudvalg samt på et personalemøde.
Flytningen foregår i et tæt samarbejde med de lokale tillidsrepræsentanter i supportenheden samt med de landsdækkende organisationsrepræsentanter for de berørte personalegrupper.
Bjarne Laustsen (S), 2007-12-12:
Jeg synes jo, at ministeren som den øverste ansvarlige for hele arbejdsmarkedssystemet - og dermed har han også et vældig stort ansvar over for de ledige, men ikke mindst over for det personale, som skal løse den her situation - burde udtrykke sin beklagelse over, at man har forårsaget sådan en gang makværk, altså først at flytte folk for 9 måneder siden, for derefter at kapitulere og nu bede dem om at komme tilbage.
Det synes jeg er synd og skam, og man kan ikke være det bekendt, selv om at man ikke tvinger nogen til det.
Men det er jo spild af kompetencer at flytte medarbejdere med nogle gode kompetencer til Nordjylland for derefter at sige, at de så kan finde et andet kontorjob i Nordjylland, når man nu ikke vil samle tingene der.
Derfor synes jeg, der vil være ræson i at sige: Så flytter vi de andre ting og samler dem i Nordjylland.
Hvorfor har man ikke gjort sig de overvejelser?
Hvorfor gør man ensidigt det, at man centraliserer hele arbejdsmarkedsindsatsen her i København, når jobbene ligeså godt kunne ligge derude i provinsen?