runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carina Christensen (KF), 2010-02-10:
Jeg ved ikke helt, om jeg forstår spørgsmålet, men jeg vil meget gerne forsøge at besvare det.
Kulturbegrebet er jo ikke kun bagudrettet eller tilbageskuende, men selvfølgelig handler vores kultur i høj grad om vores fortid, om vores historie.
Det handler også om vores nutid og det samfund, der omgiver os her og nu, og det handler i høj grad også om den fremtid, om det samfund, vi leverer videre til de generationer, der kommer efter os.
Jeg synes, at det sådan set fremgår meget klart både i »Kultur for Alle« og i øvrigt i al den kulturpolitik, som den her regering fører.
Så det er ikke tegn på, at vi kun ønsker at se tilbage.
vil jeg sige: Ja, det er jo bl.a. derfor, vi har lavet en ny strategi, der hedder »Kultur for Alle«, hvor vi opfordrer kulturaktører i hele landet til at sikre, at alle har mulighed for at komme til at kende til kulturen i det her land, kende vores historie og også være med til at forme fremtiden, selvfølgelig.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-10:
Tak for det.
Jeg ville egentlig gerne uddybe mit spørgsmål, men det vil jeg faktisk gøre skriftligt.
Så kan det være, jeg får et tydeligere svar på det.
Men jeg vil egentlig gerne vende tilbage til netop inklusion eller en inkluderende kultur og en fremadrettet kultur.
Det har også noget med demokrati at gøre, og det har som sagt noget at gøre med at finde sig selv og genkende sig selv i samfundet.
Kultur er jo med til at definere os selv og er med til at få os til at forholde os til det samfund, vi er en del af.
Når man ser det lidt i det lys, vil jeg egentlig gerne høre: Hvem er det, der skal forme et fællesskab, en fælles kulturramme, og hvordan skaber vi en ny kulturarv?
Carina Christensen (KF), 2010-02-10:
Altså, vi har i Danmark en fælles kultur, vi har en fælles kulturarv, og det er jo noget, der er blevet skabt gennem århundreder.
Jeg er sådan set rigtig glad for den danske kultur og for den danske kulturarv, og jeg ved ikke rigtig, om der er behov for nogen ny kulturdefinition, som det nærmest bliver efterlyst her.
Selvfølgelig præges kulturen og kulturarven hele tiden af fortiden, nutiden og fremtiden, og det er noget, vi skal være meget bevidste om at værne om, og vi skal hele tiden sørge for at berige vores kultur, men det er jo ikke sådan, at vi fuldstændig skal ændre kurs eller fravige den kurs, vi har.
Vi har en rigtig god dansk kultur og en god kulturarv, og det synes jeg da vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at værne om.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-10:
Hvordan vil ministeren mangfoldiggøre eller inkludere kulturen mere bredt, jf. oplægget »Kultur for alle«?
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Hvordan vil ministeren mangfoldiggøre eller inkludere kulturen mere bredt, jævnfør oplægget »Kultur for alle«?
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-10:
Det er godt at vide, at ministeren er interesseret i det og synes, at det er ærgerligt, at man ikke kan få inkluderet nogle af vores borgere, som ikke er så deltagende.
Jeg vil så spørge ministeren meget konkret, om ministeren er bekendt med, hvad der foregår i Norge og Sverige inden for kulturområdet, for der har både den norske kulturminister og den svenske kulturminister indtænkt kulturel mangfoldighed i deres kulturudspil, og det savner jeg ærlig talt lidt i det her, som ministeren har lavet.
Det findes slet ikke i det her oplæg, hvilket er enormt skuffende.
Det andet er: Kunne ministeren måske følge de eksempler, man har fra Norge, hvor man har et konkret kulturelt mangfoldighedsudspil?
Carina Christensen (KF), 2010-02-10:
Nu kender jeg ikke konkret til, hvordan de har grebet det an i Norge og Sverige.
Så jeg vil meget gerne lad mig inspirere af de andre, hvis det ellers er nogle gode forslag og nogle gode tiltag, de har lavet i Norge og Sverige.
Jeg er faktisk selv ret glad for, at vi nu har fået lavet en strategi for det, der hedder »Kultur for alle«, hvor vi nu aktivt sammen med kulturinstitutionerne i hele landet siger, at nu skal vi holde op med kun at koncentrere os om dem, som altid kommer på museerne, dem, som altid er i teatrene og på bibliotekerne osv.
Lad os prøve at kigge lidt bredere uden for murstenene på institutionerne og gå ud og møde de borgere, som vi ikke ser så traditionelt i dag, så de også kan lære dansk kultur og den danske kulturarv at kende.
Karen Ellemann (V), 2010-02-10:
Hvordan kan det være, at en strategi, som er i fuld gang, og som har de rigtige hensigter, lige pludselig skal dømmes ude?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Der blev den offentliggjort, og det er lige præcis den strategi, som vi følger til punkt og prikke.
Gør det den ringere, at den er fra 2004?
Men hvis hr. Thomas Jensen ville gøre sig den ulejlighed at læse strategien og i øvrigt også bruge lidt tid på at læse de mange spørgsmål, som jeg har besvaret skriftligt til hr. Thomas Jensen – jeg tror, der var 47, stillet den 11. december – om alle Programbestyrelsens anbefalinger, kunne det være, at hr. Thomas Jensen måske med besvarelserne her kunne blive overbevist om, at der faktisk er sket rigtig mange af de ting, som Programbestyrelsen også har anbefalet, samtidig med at vi stadig væk har en strategi for, hvad vi gør på det boligsociale område.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-10:
Det her spørgsmål skal ses i lyset af to ting: Det ene er, at vi har ratificeret UNESCO-konventionen om kulturel mangfoldighed tilbage i 2007.
Konventionen siger i al sin enkelhed, at man skal beskytte og fremme kulturelle mangfoldigheders udtryksformer.
Det andet er selvfølgelig udspillet, som kulturministeren er kommet med.
Så det er oplagt at prøve at bore lidt i, hvad det her indebærer.
Når ministeren siger kultur for alle, er det jo vigtigt også at forholde sig til, hvem alle er, og hvordan man udbreder og mangfoldiggør det.
Kulturministeren har selv i sit udspil fokuseret meget på den tredjedel, som er ikkebrugere af kultur, som det hedder, og der satses meget på formidling i udspillet.
Der er sådan en opfattelse af, at man kan nå ud til denne tredjedelsgruppe, som bl.a. har unge socialt udsatte og nydanskere som en del, hvis man prøver at formidle det.
Spørgsmålet er, om det er nok med formidling, altså om man ikke skal prøve at tænke det lidt bredere, især i forhold til vores nydanske borgere, tænker jeg.
Er det nok, hvis bare man stiller en skulptur op i en svømmehal?
Det er det ene.
Det andet er: Hvem er det, der i forhold til os er med til at forme og lave kultur?
Lad mig derfor spørge på denne måde: I oplægget sættes der meget fokus på formidling af kulturen, men hvem er det konkret, der former og producerer kultur?
Jeg synes også, at man skulle tænke disse grupper ind i det.
Kan ministeren måske komme lidt nærmere ind på det?
Thomas Jensen (S), 2010-02-10:
Hvad vil ministeren gøre for at forhindre, at boligsøgende spilder penge på boligsites med opdigtede og forældede annoncer?
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-10:
Tak for det.
Jeg er stadig væk ikke helt afklaret.
Ministeren har en tendens til hele tiden netop at fremhæve kultur under fælles referencerammer, og det er rigtigt, at man skal kunne kende sig selv, kende sin historie, for at kunne forstå sig selv og forholde sig til samfundet.
Men min tilgang til hele den her samfundsforståelse og kulturforståelse eller sammenhængskraft, hvis man kan sige det på den måde, er, at samfundet opnår en højere grad af fællesskab og sammenhængskraft, der kan afspejle sig i alle dele af samfundet, hvis borgeren netop føler sig inkluderet, og her er kulturen jo et vigtigt element.
Det er også derfor, jeg synes, det er vigtigt at høre helt tydeligt, hvad det er, kulturministeren mener, for kulturen er jo med til at forme og definere os, og det er vigtigt, at vi prøver at se på, hvad det er, den kan give os.
Men jeg vil gerne stille ministeren et spørgsmål, når nu ministerens kulturforståelse med hensyn til fællesskab og sammenhængskraft er så tilbageskuende og det er traditionel dansk kultur, der skal udbredes: Hvordan kan det være med til at bidrage til det nuværende fællesskab og sammenhængskraften, når vi hele tiden kun skal kigge tilbage og ikke så meget fremad?
Carina Christensen (KF), 2010-02-10:
Nu er det jo sådan, at vi i Danmark har en fælles kultur og fælles kulturarv, der er skabt gennem århundreder.
Det giver os mulighed for at forstå, hvem vi er, og hvor vi kommer fra.
Når man er borger i Danmark, er det derfor vigtigt, at man kender til den her fælles referenceramme.
Det er jo det, der skaber fællesskabet, og det er også det, der styrker sammenhængskraften i samfundet.
Så det er i høj grad det, jeg henviser til, når jeg siger kultur for alle og henviser til den danske kulturarv.
Det betyder så ikke, at der ikke er plads til, at man kan blive påvirket af strømninger andre steder fra, tværtimod.
Det er jo med til at skabe en levende og dynamisk kultur.
Vi inkluderer også rigtig gerne alle borgere i det her land i de mange kulturtilbud, som vi har i det her land.
Det er faktisk noget, jeg synes vi kunne blive bedre til at gøre, end vi har været hidtil.
Det er også noget, jeg har været i dialog med de lokale kulturaktører om i hele landet, da jeg var rundt på min danmarksturné.
Alle ønsker sådan set at være mere inkluderende og sikre, at kulturen når ud til flere borgere i det her land.
Det er jo derfor, at strategien ser ud, som den gør.
Karen Ellemann (V), 2010-02-10:
Tak for et godt og relevant spørgsmål her.
Vi har jo i mange år haft et forbud mod at udnytte boligsøgendes boligsituation ved at opkræve betaling for formidling af en bolig, de såkaldte dusørregler, og det forbud skal vi holde fast i.
Men samtidig skal vi undgå at blokere for en fornuftig brug af nettet.
Der findes i dag forskellige hjemmesider, der formidler lejeboliger, og kort fortalt har disse hjemmesider dels givet boligsøgende mulighed for at oprette en boligsøgeannonce, dels givet boligsøgende adgang til et register over ledige boliger, og denne service bliver så betalt af den boligsøgende.
Nogle af de her hjemmesider har været mere seriøse end andre.
Ud over de helt seriøse hjemmesider, som vitterlig har til formål at formidle boliger til boligsøgende, har der været eksempler på rene svindelforetagender, altså at der ikke har været nogen som helst hensigt om at formidle boliger; her har hensigten alene været at oppebære en betaling fra den boligsøgende.
I 2008 kom der så en landsretsdom, som fastslog, at formidling af lejeboliger på nettet ikke er i strid med lejeloven, når betalingen ikke overstiger det beløb, som er sædvanligt for en boligsøgeannonce i andre sammenlignelige medier såsom dagblade og lignende.
Med udgangspunkt i den her afgrænsning af en lovlig formidling har ministeriet med de seriøse dele af branchen drøftet mulighederne for at opstille bestemte kvalitetsstandarder, som kan sikre forbrugerne imod de useriøse portaler.
I lyset af den nævnte dom og den omtale, der har været i pressen af problemerne med de useriøse portaler, er det aftalt at iværksætte et forsøg på at samle de seriøse portaler i en brancheordning.
Et udkast til den her brancheordning er netop nu under behandling hos dem, der hedder FDIM, altså Foreningen af Danske Interaktive Medier, med det formål, at de tilmeldte portaler forpligter sig til at opfylde en lang række krav, herunder løbende kontrol med annoncernes validitet.
Forbrugerne vil på den enkelte portal kunne se, om den pågældende portal så lever op til ordningens krav, og vil dermed kunne være trygge ved at benytte portalen.
Thomas Jensen (S), 2010-02-10:
Det lyder godt, at der åbenbart er ved at ske noget hos ministeren, for det er jo helt tilbage fra maj 2008, eller endda tidligere, at der var en landsretsdom, der sagde, at dusørreglen måske ikke var skarpt nok formuleret, og derfor var der masser af boligsøgende, som blev snydt på de her internetportaler.
Nu er der så gået, ja, snart 2 år, og så begynder der at ske noget; så kommer der en reaktion fra ministeren.
Jeg kan ikke lade være med at tænke på, hvor mange der er blevet udsat for at være blevet snydt på internettet i de forløbne 2 år.
Men lad os nu se, for det lyder positivt, at ministeren nu er på vej med noget, og jeg kan forstå, at man vil lave nogle kvalitetsstandarder.
Kan ministeren gå ind og præcisere lidt, hvad det er for nogle kvalitetsstandarder, man vil lægge til grund for de her internetportaler?
Karen Ellemann (V), 2010-02-10:
Ja, altså, ganske kort handler det om, at vi jo skal sikre de boligsøgende en betydelig lettere og mere sikker adgang til de ledige boliger; det er vi i hvert fald enige om.
I forhold til, hvad detaljerne lige præcis er i den her brancheordning, som vi kalder den, vil jeg gerne have lov til at besvare det skriftligt, så vi får alle detaljerne med; det ved jeg at hr. Thomas Jensen sætter stor pris på.
Men jeg da kan godt forstå, at hr. Thomas Jensen har efterlyst det her længe.
Jeg synes, det er en rigtig løsning, og det er også vigtigt, at vi får aktørerne, de seriøse aktører, med i den her brancheordning.
Så derfor tager sådan et projekt immer væk noget tid, det tager tid at få samlet folk, og nu er det som sagt under behandling hos Foreningen af Danske Interaktive Medier.
Thomas Jensen (S), 2010-02-10:
Jeg ser frem til at få detaljerne sendt skriftligt.
Det er selvfølgelig fint, at der er nogle enkelte sites i dag, der ser fornuftige ud.
Men vi skal jo lægge nogle standarder for, hvordan man ikke kommer ind på de her sites, hvor der ligger de her opdigtede boliger, hvor der ligger nogle boliger, som er lejet ud for længst, og hvor man skal betale penge for noget, der ikke eksisterer.
Det synes jeg lyder som en udvikling i den rigtige retning, men jeg synes, det ville være godt, hvis ministeren kunne lægge noget frem, sådan at vi har noget konkret at forholde os til.
Man har i andre lande, f.eks. Sverige, lavet én samlet side.
I Göteborg har man lavet en side, som er rigtig god.
Hvis man skal leje en lejebolig, kan man gå derind.
Den er gennemsikret, og så kan man med sikkerhed vide, at man ikke bliver snydt for nogen penge.
Var det ikke en idé også at kigge lidt ud over Danmarks grænser og se på sådan et site, man har i Göteborg?
Karen Ellemann (V), 2010-02-10:
Det er også med inspiration fra andre lande til, hvordan man har håndteret det her.
Men ligefrem at lave én central formidling, har jeg ikke set som den rigtige løsning, fordi man jo netop her kan sikre, at portalerne under et fælles logo kan markedsføre sig og give en kvalitetsgaranti.
Så synes jeg også, det er vigtigt at huske på, at de her handlinger, som de useriøse portaler har udført, hele tiden har været ulovlige.
Når man bevidst får en boligsøgende til at betale for adgangen til en annonce for en fiktiv bolig, er der jo tale om bedrageri.
Den omstændighed, at disse portalers virksomhed er ulovlig, har jo så alligevel ikke kunnet forhindre, at de har forsøgt at udnytte de boligsøgendes situation.
Jeg må indrømme, at det var en overvejelse, om man skulle lave et forbud mod formidling af lejeboliger, men ville det overhovedet dæmme op for problemet med de useriøse portaler?
Jeg synes, det er den rigtige løsning, vi har fundet nu.
Jeg ved godt, at hr. Thomas Jensen har en forkærlighed for at få garantier og måske også en forkærlighed for at lave nye forbud og nye regler.
Jeg mener altså ikke, at lovgivning med nye forbud og nye regler er den nemmeste løsning her.
Jeg synes, vi skal give den her brancheordning en chance, og jeg skal nok få orienteret hr. Thomas Jensen i detaljer om, hvad branchenordningen indeholder ud over det her fælles logo, som man kun får, hvis man har en fælles kvalitetsstandard.
Jeg er altså overbevist om, at det er den rigtige måde at komme de useriøse portaler til livs på.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-10:
Mener ministeren, det er nødvendigt med en ny kulturforståelse, når hun i sit kulturudspil skriver, at kultur skal skabe fællesskab og sammenhængskraft?
Tak for det.
Vi laver en lille bytter.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, det er nødvendigt med en ny kulturforståelse, når hun i sit kulturudspil skriver, at kultur skal skabe fællesskab og sammenhængskraft?
Carina Christensen (KF), 2010-02-10:
Der spørges til, om jeg mener, det er nødvendigt med en ny kulturforståelse, når jeg i den kulturpolitiske strategi, »Kultur for Alle«, skriver, at kultur skal skabe fællesskab og sammenhængskraft.
Nu er kulturforståelse jo ikke et entydigt begreb.
Er der tale om den måde, vi selv opfatter vores kultur på, den måde, som sociologer fortolker vores kultur på, eller noget helt tredje, nemlig kommunikationen mellem kulturer, som begrebet dækker over?
Kulturen og kulturarven har den vigtige funktion, at de er med til at skabe en fælles referenceramme for alle danskere.
De er med til at sikre, at vi har en fælles forståelse af, hvem vi er, og hvor vi kommer fra.
På den måde får vi skabt et fælles grundlag og et ståsted, som vi derefter kan gå videre fra.
Det er nemlig vigtigt at kende sig selv.
Hvis man ikke gør det, er det svært at tale med og forstå andre, og det er der stor brug for i den globaliserede verden, som den ser ud i dag.
Det udfordrer os som borgere i et kulturelt fællesskab og kan i længden føre til, at vi mister orienteringen, og at sammenhængskraften bliver truet.
For at dæmme op for den her uhensigtsmæssige udvikling har jeg i »Kultur for Alle« lagt særlig vægt på, at alle i Danmark skal have mulighed for at få ejerskab til vores fælles kultur og kulturarv, og at alle skal have mulighed for at få adgang til relevante og vedkommende kulturtilbud.
Det gælder både for den gamle fisker ved Vesterhavet og for den unge nydansker på Nørrebro.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-10:
Men nu har jeg jo spurgt landets kulturminister, og jeg går ud fra, at landets kulturminister har en definition af, hvad det er, hun mener, når hun laver et oplæg, der hedder fællesskab og sammenhængskraft.
Så det er vel rimeligt, at man spørger kulturministeren om en definition.
Men jeg vil egentlig gerne uddybe det lidt nærmere.
I forordet til »Kultur for Alle« er der nemlig to tilgange.
Alle i Danmark skal have mulighed for at få ejerskab til vores fælles kultur og kulturarv … Alle er velkomne.
Og alle kan være med.«
På den anden side bruger ministeren i udspillet nogle ord som sammenhængskraft, fællesskab, fælles forståelse, fælles grundlag, fælles referenceramme, ja, ordet fælles nævnes hele ni gange bare i forordet, herunder nævnes især kulturarven.
Det vil sige, at kulturarven fremhæves som noget, der kan give os en fælles forståelse, gøre os til stolte samfundsborgere.
Det er to lidt forskellige tilgange til det.
Jeg vil egentlig gerne have en større afklaring af det her, for jeg vil gerne have, at ministeren uddyber, hvad det er for et fællesskab og en kulturarv, hun taler om.
Hvem er inkluderet i den kulturarv og det fællesskab, og hvordan skal den formes?
Jeg vil gerne have, at kulturministeren lige prøver at definere det lidt mere end bare at sige fælles kulturarv, fælles forståelse og fællesskab.
Hvad ligger der i de her ord?
Thomas Jensen (S), 2010-02-10:
Nu taler ministeren om, at man skal gå ind og se på de sites isoleret, men spørgsmålet er også, om lejeloven er god nok, altså selve dusørreglen i § 6.
Jeg ved, at Forbrugerombudsmanden har været inde i sagen – det står på hjemmesiden – og har rettet henvendelse til ministerens forgænger, fru Karen Jespersen, og spørgsmålet er, hvad resultatet er af det.
Er § 6 stærk nok?
Nu har vi jo en landsretsdom fra Østre Landsret tilbage fra 2008.
Kan ministeren her i dag garantere eller give udtryk for, om § 6 er stærk nok?
Helge Sander (V), 2010-02-10:
Jeg vil kigge på det samlet, og så vil jeg gerne være med til at fokusere på, hvor opgaven er størst.
Det er så vigtigt for mig at sige, at det, vi gør her, er noget ekstraordinært.
Vi sender 60.000 breve ud til en gruppe, som vi mener er den mest potentielle, nemlig dem, der inden for en 4-årig periode har fået en adgangsgivende eksamen.
Det er klart, at der selvfølgelig inden for de første 2 år er flest, og så er der færre det tredje og fjerde år, men det er væsentligt, at vi forsøger at få fat på den gruppe, som er kommet længst væk fra uddannelsessystemet og også længst væk fra den vejledning, som jo foregår på mange forskellige måder.
Nu taler vi selvfølgelig i min ressort især om universiteternes vejledning, men udover det, der også foregår på de gymnasiale uddannelser, mener jeg faktisk, at studievalg spiller en ganske central rolle i dag, også med de nye muligheder, man har, med adgangsnøglen, og nu kommer der så en ny, der hedder studievælgeren, hvor de unge har mulighed for at gå ind ad elektronisk vej og finde den uddannelse, der passer dem bedst.
Så det er både for drengene og pigerne, men jeg synes, at det er fint, at vi fokuserer på drengene, for det er der, opgaven er størst.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-02-10:
Sagen er jo, at ministeren ikke fokuserer på drengene i sin løsningsmodel.
Det eneste, som ministeren har læst op her i dag, er noget, der er bredt.
Jeg siger ikke, at det ikke er godt.
Det er fint og godt og glimrende.
Det synes jeg man skal blive ved med at gøre.
Jeg efterlyser bare, at regeringen, når man nu anerkender, at der er en – hvad skal jeg sige? – kønsmæssige underlægningsmusik til det her problem, som vi står med, nemlig at vi i stigende grad oplever en uddannelseskløft mellem piger og drenge, så kommer med nogle initiativer, der specifikt er rettet mod at løse de problemer.
Det har intet som helst at gøre med at klientgøre nogle.
Hvorfor i alverden skulle man gøre det?
Man kan jo starte med fra regeringens side at sige, at vi egentlig er interesseret i at finde ud af, hvad der ligger til grund for den uddannelseskløft mellem piger og drenge; vi er interesseret i at blive klogere på, hvorfor der er den udvikling, der er, mellem piger og drenge; vi er interesseret i at finde nogle løsninger, som retter sig mod at lukke den kløft.
Det er det, jeg efterlyser fra regeringens side, og vi har intet fået at vide i dag med hensyn til, hvad regeringen vil gøre ved det, så det vil vi forfølge yderligere.
Helge Sander (V), 2010-02-10:
Alle gode ideer er velkomne.
Men altså at gå ud og specifikt prikke dem på skulderen og sige, at så er det om at komme i gang, får man altså ikke mig
Jeg vil gøre alt, hvad jeg kan, for at gøre opmærksom på mulighederne og for at understrege de fantastiske tilbud, der er, men at komme og tage dem i hånden og føre dem hen til uddannelsesstedet er langt over, hvad jeg mener vi skal.
Vi har fået mange gode reaktioner på, at vi har gjort det her tiltag, men som jeg også går ud fra at fru Kirsten Brosbøl har hørt, er der også nogle, der synes, at vi måske er, kan man sige, lige kontante nok, når det er folk, der kun har været uden for uddannelsessystemet i 1 eller 2 år.
Men vi har taget dem med, fordi vi mener, at det er væsentligt, og det gælder både drengene og pigerne, men det er flest drenge, der bliver ramt, og vi håber også, at det vil være med til at mindske den kløft, som vi er bekendt med der er.
Vibeke Grave (S), 2010-02-10:
Hvilket indtryk gør det på ministeren, når formanden for Socialpædagogernes Landsforbund i forbindelse med børnetopmødet i uge 5 melder ud, at der er sket et fald i anbringelsen af 0-6-årige børn på 44 pct. i perioden 2000-2007, og at hun mener, dette skyldes kommunernes trængte økonomi?