runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Petersen (SF), 2008-06-10:
Som alle ved, er det afgørende for dansk økonomi at sikre beskæftigelsen.
SF vil ikke være med til at forringe vilkårene for danske rejsearbejdere - montører, chauffører osv. - hvis ikke det er nødvendigt eller indgår som en samlet aftale, hvor også andre landes gunstige vilkår for at arbejde i Danmark reguleres anderledes.
Jeg synes, at regeringen bruger EU-argumentet som argument for snart rigtig, rigtig mange ting.
Og jeg synes, at det nogle gange må være svært at sove om natten som regeringsmedlem; der må være en frygt for, at EU kommer efter os på det ene og det andet punkt.
I de sidste par dage er det blev vist, hvordan Mærskcheferne kan gå rundt med enorme skattefordele, mens 10 mio. kr. om året fordelt ud på flere tusinde rejsearbejdere er en meget alvorlig sag for regeringen, en sag, der får skatteministeren op på de allerhøjeste nagler.
Man behøver ikke at være enig i alle regeringens EU-betragtninger for at være et EU-venligt parti.
Nogle gange minder regeringen mig lidt om duksen i klassen i en ualmindelig god ungdomsfilm fra de seneste år »Terkel i knibe«, hvor duksen Silas er ualmindelig interesseret i at gøre indtryk på læreren, men ender med at irritere alle andre.
Og det må den jo så acceptere.
Dansk Byggeri er ikke sikker på, at der er tale om ulovlig statsstøtte.
Og hele præmissen for, at der skulle være noget i vejen, er jo, at det er ulovligt.
Det kan godt være, at vi ender med at skulle lave det her om, men lad os nu se.
Lad os dog henvende os til EU.
Jeg kan heller ikke lade være med at bemærke, at skattestoppets hulhed bliver understreget lidt med forslaget.
Nogle af de spørgsmål, der er blevet stillet, går på, om ikke det at opkræve mere i skat fra de her rejsearbejdere betyder et brud på skattestoppet.
Det skulle det så ikke være, fordi der i de tidligere lovforslag fra sidste samling, hvor det her lovforslag oprindeligt indgik, var nogle andre skattelettelser til aktieejere.
Men altså, rejsemontører er jo ikke aktieejere, så på den måde synes jeg ikke at skattestoppet hænger sammen; de her medarbejdere bliver ikke kompenseret af skattelettelser til aktieejere i det gamle lovforslag nr. L 20.
Lad os nu få lidt ro på, lad os henvende os til EU.
Måske er der en risiko, men jeg tror, at den er mindre, end regeringen siger at den er.
Det var det.
Niels Helveg Petersen (RV), 2008-06-10:
Det Radikale Venstre har fra første færd givet tilslutning til skatteministerens forslag; ikke fordi vi sådan set er ude efter eksportmedarbejderne; heller ikke, fordi vi som sædvanlig bestræber os på at være et ansvarligt og regeringsdueligt parti, hvad skatteministeren jo udmærket ved, det giver sig selv; men først og fremmest fordi skatteministeren fra første færd har argumenteret meget overbevisende for, at vores lovgivning er i strid med EU-reglerne.
Kommissionen har jo også med regeringens lovforslag her fået serveret hele argumentationen for, at vore regler er i strid med EU-lovgivningen, på et sølvfad.
Jeg er ikke i tvivl om, at skal vi samarbejde, men sagen rejser jo altså dermed også den problemstilling, at når en minister, i dette tilfælde skatteministeren, sidder med et lovforslag, der handler om, om vi handler i strid med EU-lovgivningen, er det ikke klogt at fremlægge lovforslaget, før man har sikret sig et flertal, for nu har man i hvert fald argumenteret overbevisende for, at de danske regler ikke kan holde.
Der burde Socialdemokraterne, SF og andre også lægge sig på sinde, synes jeg, at der efter den argumentation, der er leveret fra regeringens side, i hvert fald ingen tvivl er i Kommissionen om, at de danske regler er ulovlige.
Frank Aaen (EL), 2008-06-10:
Skatteministerens hovedargument for det her lovforslag, som vel i øvrigt er det eneste argument for det her lovforslag, er, at det siger EU, og så skal man jo bare rette ind.
Derfor er jeg nødt til at sige, at når vi om lidt trykker på den grønne knap, er det ikke, fordi vi bare har bøjet os i støvet for EU, som det er mest almindeligt for EU-partierne, eller som regeringen altid gør det.
Vi har den holdning til internationalt samarbejde - det gælder også EU at hvis der kommer nogle regler fra internationale forsamlinger, hvor vi siger, at dem er vi enige i, så støtter vi dem; hvis vi er uenige i dem, stemmer vi imod.
Hele grundlaget for vores EU-politik er, at vi ønsker, at ting skal afgøres efter indholdet og ikke efter princip, om jeg så må sige.
Der kan vi høre på regeringen og på andre EU-partier, at uanset om det er i strid med sundhedspolitik, det er i strid med miljøpolitik, det er i strid med skattepolitik eller finansiering af velfærden, proppes det hver eneste gang ned i den kasse, der hedder, at vi af hensyn til kapitalen og varernes frie bevægelighed bare skal rette ind, uanset hvad det i øvrigt har af konsekvenser for vores samfund.
Det er altså ikke vores opfattelse.
Det er sådan set meget beklageligt, at det styrer så stor en del af vores lovgivning her i Folketinget, som det er tilfældet.
Hovedparten af vores lovgivning er i virkeligheden styret ud fra det princip, og det synes vi er forkert, det vil vi gerne have lavet om på.
Det er også derfor, at det er meget forfærdeligt, at vi ikke fik vores afstemning om Lissabontraktaten.
Det er godt, at irerne får deres, for så kan vi håbe, at de kan give os en tænkepause, sådan at vi har mulighed for at få sagen op igen i Danmark, inden det bare bliver kørt igennem.
Derfor er vi selvfølgelig meget spændt på, hvad der sker ved den kommende afstemning i Irland.
Men altså, når vi stemmer for den her lov, er det altså ikke, fordi vi har bøjet os i støvet for EU eller for en trussel fra EU-Kommissionen, men fordi vi har den grundlæggende holdning, at når der skal sendes medarbejdere ud i verden for at lave et stykke arbejde, er der kun en, der skal betale, og det er arbejdsgiveren.
Vi mener, at arbejdsgiveren skal betale det fulde beløb uden at kunne hæve et eller andet ekstraordinært stort skattefradrag enten direkte eller indirekte i statskassen.
Det er vores grundprincip, og det har det været, når vi har haft de her ting oppe til diskussion tidligere, og det er det også her.
Vi synes selvfølgelig ikke, at det er rejsemontøren, der skal af med pengene.
Så vi stemmer ja, men med en helt anden begrundelse end skatteministerens.
Pia Adelsteen (DF), 2008-06-10:
Vi har jo i den her sag haft den holdning, at vi har betragtet eksportmedarbejderfradraget som værende noget lig kørselsfradraget, som en hel del borgere har.
Nu vil jeg godt spørge hr. Frank Aaen om, hvorvidt kørselsfradraget så også skal betales af arbejdsgiveren.
For på et eller andet tidspunkt, sådan som EU gør, er de nu startet med eksportmedarbejderfradraget, som man kalder noget statsstøtte, og næste gang bliver det kørselsfradraget, som man kunne kalde statsstøtte eller på en eller anden måde konkurrenceforvridende, og så er det det, man går efter.
Er det så også arbejdsgiveren, der skal betale det?
Frank Aaen (EL), 2008-06-10:
Grundlæggende synes jeg, at arbejdsgiveren godt kunne betale for deres ansattes transport til arbejdspladsen, men når fru Pia Adelsteen spørger så direkte om kørselsfradraget, vil jeg bare sige, at i hvert fald de steder i landet, hvor der er ganske udmærkede muligheder for at benytte kollektiv trafik - nu skal jeg passe på, at jeg ikke kommer til at bruge nogle ord, jeg får næser for - er det altså meget forkert, synes vi, at hælde milliarder af kroner ud i kørselsfradrag.
Den største andel af kørselsfradraget går til mennesker, der bor i Nordsjælland, og som har store, dyre biler, og som i stedet for bare kunne tage toget.
Vi synes, at man burde lave om på reglerne i forhold til det, og alle de penge, der så kunne spares på kørselsfradraget, kunne man bruge til at forbedre den kollektive trafik.
Så anerkender jeg, fordi jeg nu er jyde, at det nogle steder i Jylland ville være meget vanskeligt at sige, at man bare kunne tage toget i stedet for, og derfor skal man nok på en eller anden måde sørge for, at mennesker i tyndt befolkede egne får ordentlig mulighed for at kunne transportere sig på arbejde.
Men det der med at hælde milliarder af kroner ud til firehjulstrækkere fra Nordsjælland er simpelt hen bare forkert.
Kristian Jensen (V), 2008-06-10:
Det er helt klart godt for Danmark, at der er nogle regler om ulovlig statsstøtte.
Det er godt, at der er en vagthund, der sørger for, at nogle lande ikke misbruger deres egne statskasser til at påføre andre landes virksomheder ulige konkurrence, og hvis vi ønsker, at franskmændene bliver forhindret i det, når de vil lave ulovlig statsstøtte, må vi derfor acceptere, at vi så også, hvis vi i Danmark har regler, der er i strid med fællesskabsreglerne, må rette vores regelsæt til.
Det er nemlig godt for Danmark, at der er lige konkurrence, og det betyder naturligvis, at jeg helst ser, at vi fra dansk side kan opleve, at andre lande får stoppet deres ulovlige statsstøtte, uden at vi skal ændre vores regler, men bliver det konstateret, at det danske regelsæt ikke er med til, at der er lige konkurrence, så retter vi også til, for små ændringer af det danske regelsæt i forhold til de markante ændringer, vi har set rundtomkring i andre lande, når de har måttet ophøre med ulovlig statsstøtte, er klart til fordel for Danmark.
Så derfor er det en dansk fordel, at der er regler om ulovlig statsstøtte, og det er en fordel, vi skal være glade for - også de få gange, hvor det betyder, at vi er nødt til at rette den danske lovgivning til på mindre områder som det her.
Martin Henriksen (DF), 2008-06-10:
Når man sidder og hører på denne diskussion, virker den jo sådan set fuldstændig absurd.
Hvad er godt for Danmark?
Det er jo ikke det, som EU-tilhængerne diskuterer her.
Det er, hvad vi må for EU.
Jeg ved ikke engang, om jeg forventer et svar fra skatteministeren, men det kunne være interessant, hvis skatteministeren kunne følge os i, at det sådan set er lidt absurd, at man har en diskussion om, hvorvidt vi skal gøre noget eller ikke gøre noget, fordi vi må eller ikke må for EU, i stedet for at tage det ud fra en diskussion om, hvad der er godt for Danmark.
Bjarne Laustsen (S), 2008-06-10:
Det er, fordi regeringen og Dansk Folkeparti har en aftale om fiskeriloven, og den er resten af Folketinget ikke med i.
Vi har så bedt om, at ministeren ved den lejlighed fik orden i egne rækker og fik banket Dansk Folkeparti på plads, for det ville da være rimeligt i en situation, hvor man er med i et forlig, at man så selv finder ud af det.
Så bad vi om at få delt lovforslaget, sådan at vi kunne forholde os til de ting, som vi eventuelt kunne stemme for.
Det var et spørgsmål om habitatdirektivet og om, at fisketegnet skulle koste noget mere - nogle fornuftige ting, som vi havde sympati for.
Vi har så sagt, hvad vi ville stemme her ved tredjebehandlingen.
Det var da godt, at vi ikke kom til at følge ministeren, selv om ministeren argumenterede overbevisende for, at det var nødvendigt med hårdere straffe, højere bøder osv.
Og når det drejede sig om fisketegnet, ja, så skulle man oplyse cpr-nummer, og det skulle man også gøre, når det drejede sig om erhvervsfiskerne.
Det har så siden hen vist sig, at det slet ikke behøves.
Det oplyses i vid udstrækning frivilligt; dernæst har man adgang til at trække cpr-nummeret i registeret.
Det viser jo bare, at en minister en gang imellem kan være for hurtigt ude og ikke have sat sig grundigt nok ind i tingene, for vi er jo enige om, at vi ikke behøver mere bureaukrati end højst nødvendigt på det her område.
Derfor er det da rimeligt, at de, der står bag ved fiskeripolitikken, også selv finder ud af, hvordan og hvorledes den skal være.
Da det så ikke har været muligt at dele lovforslaget, vil Socialdemokratiet undlade at stemme her ved tredjebehandlingen - så må ministeren sejle sin egen sø, for at blive i sproget - og appellere til, at man på de områder, hvor der er indgået forlig, næste gang kommer med rene forslag.
Om man kan overtale forligspartnere skal jeg ikke blande mig i, men jeg synes bare, at det ville være rimeligt over for Folketinget at vise den respekt - man plejer normalt også at lytte til det - at vi har rene lovforslag, når det drejer sig om forlig, og så skal vi nok forholde os til det.
Holger K. Nielsen (SF), 2008-06-10:
Det har ikke meget nytte her at sammenligne med 1930'erne og anden verdenskrig og Martin A. Hansen, og jeg ved ikke, hvem der skal trækkes frem under debatten her i dag.
Naturligvis skal vi yde soldaterne sikkerhed, men det betyder da ikke, at vi af den grund bare skal blåstemple alle de ønsker, der måtte komme fra forsvaret.
Vi er da nødt til kritisk at vurdere her i Folketinget, hvordan ønskerne er, og om de også skaber yderligere sikkerhed.
Det er jo heller ikke rigtigt, at der har været et stort ønske fra forsvaret om at få de her helikoptere derned.
Det har jo præcis været fremme, at der er dele af hæren, der har sagt: Jamen vi har ikke i særlig grad ønsket de her helikoptere; vi har da ikke noget imod dem, men det er ikke sådan et specielt stort ønske, vi har haft.
Jeg ved ikke, om ministeren hørte min indlæg, og jeg har ikke tid til at gentage det hele nu her, men essensen i det var, at helikopterne ikke bliver sendt af sted specifikt for at styrke sikkerheden for de danske soldater, de bliver sendt derned for at styrke kampkraften hos de allierede styrker dernede, og det er noget helt andet, vil jeg gerne sige til udenrigsministeren.
Kristen Touborg (SF), 2008-06-10:
Det har ministeren ikke ønsket.
Det synes vi er ærgerligt.
Man kan ikke sige, ministeren gør så forfærdelig meget for at få så bredt et flertal som muligt; det kunne ministeren være kommet et stykke ad vejen med, hvis han havde fulgt vores ønske.
Det har ministeren ikke ønsket at gøre, og derfor skal jeg meddele, at SF vil undlade at stemme her ved tredje behandling, og kun sige, at der er et fiskeriforlig på området, som regeringen har indgået med Dansk Folkeparti, og så kommer de selv til at køre den del.
Nick Hækkerup (S), 2008-06-10:
Det er ministerens bemærkning om, at Statsstøtteudvalget har foretaget en vurdering, der får mig herop.
Det er rigtigt, og det er også rigtigt, at den vurdering har optrådt i et bilag til svaret på spørgsmål 1, der er stillet i sagen.
Og efter at man i øvrigt har lavet en grundig EU-retlig vurdering af det, slutter man af med at sige: »Også ligningslovens § 9E« - som er den, der handler om eksportmedarbejderfradraget - »må anses for problematisk«.
Det er den argumentation, der er.
Så dokumentationen har været sølle, og imødekommenheden over for alternative løsninger har været ringe, og viljen til at finde ud af, om vi kunne undgå skadevirkningerne, har været ikkeeksisterende.
Kristian Jensen (V), 2008-06-10:
For dem, der sidder med hele bilaget, er det naturligvis ikke et problem, men for andre, der bare hører debatten, kan det være et problem, at Socialdemokraternes ordfører ikke refererer hele teksten.
Derfor skal jeg bare som en oplysning til salen læse den næste sætning, som lyder: »Da den indirekte fordel for virksomheden herved er åbenbar, er det sekretariatets vurdering, at også ligningslovens § 9E indebærer statsstøtte jf. TEF art. 87, stk. 1.«
Så Statsstøtteudvalget konkluderer klart, at også § 9 e, som er rejsemedarbejdernes ekstraordinære store fradrag, er en del af det, som er statsstøttet, og dermed anbefaler de Skatteministeriet at ændre reglerne.
Det er hele sætningen, det er hele indstillingen, og det er den, regeringen forholder sig til.
Martin Henriksen (DF), 2008-06-10:
Så skal jeg bare høre, om jeg har forstået skatteministeren korrekt, altså at skatteministeren i sin indledende tale sagde, at det her ikke var det, som regeringen havde foretrukket på det her område, hvis ikke det var, fordi EU var kommet og havde sagt, hvordan vi skulle gøre det altså hvordan regeringen mener at EU har sagt vi skal gøre det.
Jeg forstod på skatteministeren, at han sagde, at det her ikke var en god løsning for eksportmedarbejderne, og så skal jeg bare høre, om jeg har forstået det korrekt, at det var det, skatteministeren sagde.
Og hvis jeg har forstået det korrekt, har skatteministeren så ændret holdning fra sin indledende tale og til nu?
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-06-10:
Jeg synes, det er en interessant debat, hr. Frank Aaen har rejst.
Den handler om, at vi slet ikke har behov for militære bidrag i Afghanistan.
Det er sådan set det, hr. Frank Aaen siger, og derfor er jeg nødt til at spørge hr. Frank Aaen
: Mener hr. Frank Aaen, at hvis man fjernede alle de militære bidrag, der overhovedet er i Afghanistan, ville Taleban garantere, at der kommer lige så mange piger i skole, og der kommer lige så mange drenge i skole, som der rent faktisk er i dag, og at sikkerheden ville være meget, meget bedre?
Frank Aaen (EL), 2008-06-10:
Nej, vores opfattelse er, at det er et frygteligt rod, der er i øjeblikket med USA, der fører det, de kalder krig mod terror, og FN, hvis styrke Danmark er en del af.
Det synes vi er et frygteligt rod, som jeg ikke tror afghanerne er i stand til at finde ud af, og derfor har vi to forslag.
Vi har flere, men de to vigtigste er vedrørende Afghanistan.
Det ene er, at der skal satses meget mere på civil genopbygning end det, der er tilfældet, fordi der næsten kun har været en militær indsats og alt for lidt en civil indsats.
Det andet er, at man overvejer, hvordan man kan trække USA og Danmark ud af Afghanistan og i stedet få en fredsbevarende FN-styrke, der ikke består af de lande, der har været krigsførende part i så lang tid, ind i Afghanistan.
Det tror vi kunne være med til at skabe meget større sikkerhed i Afghanistan, men jeg tror selvfølgelig ikke på, at man fra dag til dag bare kan fjerne alt militær fra Afghanistan.
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-06-10:
Jeg mangler ligesom et svar fra hr. Frank Aaen på mit spørgsmål om, hvorvidt hr. Frank Aaen mener, at Taleban vil garantere, at pigerne kan få lov til at gå i skole, at drengene kan få lov til at gå i skole, og at man rent faktisk kan genopbygge landet, således at man fortsat kan afholde demokratiske valg.
Som jeg hører hr. Frank Aaen, siger hr. Frank Aaen: Ja, der må godt være soldater dernede, de må bare ikke være danske og amerikanske, men de må godt være fra alle mulige andre lande.
Men samtidig skal man helst trække militæret ud.
Så mangler jeg som sagt svar på: Jeg kan ikke forestille mig, at hr. Frank Aaen virkelig kan mene, at Taleban kan garantere, at den udvikling, der er i gang, hvor der bliver afholdt demokratiske valg, pigerne kommer i skole, drengene kommer i skole, kvinderne har rettigheder og bliver medlemmer af parlamentet, fortsætter.
Kan hr. Frank Aaen virkelig tro, at det er det, Taleban ville gøre, hvis man bare trak alt militær ud?
Jeg nægter simpelt hen at tro, at hr. Frank Aaen kan tro det.
Tom Behnke (KF), 2008-06-10:
Jeg synes, det er fair nok, at man kan have sine holdninger til, om Danmark skal deltage i Afghanistan eller ej.
Jeg synes, det er fair nok, at Enhedslisten er imod stort set alt, hvad det øvrige Folketing beskæftiger sig med.
Det er man velkommen til, det har man ret til, det har man lov til, når man bor i et demokratisk land.
Det er jo den mulighed, man har, når man bor i et demokratisk land.
Det har man ikke i de lande, hvor man ikke har demokrati.
Hr. Frank Aaen kan mene, hvad han vil, men det er ganske uhørt at negligere soldaternes indsats i Afghanistan og sige her fra Folketingets talerstol, at med hensyn til de fremskridt, der er sket i Afghanistan, er det at smykke sig med lånte fjer.
Hele forudsætningen - forudsætningen - for genopbygningen af Afghanistan, forudsætningen for at bygge skoler og blive ved med at bevare dem, forudsætningen for, at pigerne - og alle drengene - kan gå i skole, forudsætningen for alle de fremskridt, der er sket, er jo netop den militære tilstedeværelse.
Ellers ville Taleban slå ethvert tiltag hen mod demokratisering ned.
Det er jo et faktum.
Det er jo ganske interessant.
Nu vil hr. Frank Aaen gå ind i Darfur uden et FN-mandat.
Der ligger jo ikke noget FN-mandat; det gør der til gengæld i Afghanistan.
Så det er lidt interessant, hvad det er for en verdenspolitik, Enhedslisten vil føre.
Lad mig nu lige vende tilbage til det, som var hele omdrejningspunktet, nemlig Enhedslistens negligering af den enorme indsats, som både danske og andre soldater yder i Afghanistan, som forudsætning for de fremskridt, der er sket.
Hvis der ikke står soldater uden for skolen, kommer Taleban og brænder skolen ned.
Det er et faktum.
Derfor er man nødt til at have soldater der.
Hvis soldaterne ikke er til stede, kan det ikke lade sig gøre at lave den civile genopbygning; man kan ikke lave civil genopbygning uden en militær tilstedeværelse.
Derfor er man startet med den militære tilstedeværelse samtidig med den civile genopbygning, og man laver jo gradvis mere og mere civil genopbygning.
Det er præcis det, der er processen.
Men forudsætningen for det er soldaterne, for ellers kommer Taleban og slår alle civile medarbejdere ihjel.
Frank Aaen (EL), 2008-06-10:
Der er heldigvis store dele af Afghanistan, hvor civile hjælpeorganisationer arbejder ganske udmærket og har gjort det i årevis, i mange år efterhånden.
De har hjulpet afghanerne, og de gør det rigtig godt i store dele af Afghanistan.
Så det er forkert at sige, at soldater på den måde er en forudsætning for det, der er sket.
Lad mig igen sige, at vores forslag går ud på at lægge en anden kurs i Afghanistan, som baserer sig på fredsforhandlinger og civil genopbygning, og som prøver at få de fredsaftaler, der måtte blive, konfirmeret, om man så må sige, ved, at man har en fredsbevarende styrke fra FN til at hjælpe med, at Taleban ikke kommer ind over grænsen for at ødelægge den fred, der måtte være opnået.
Det er altså en helt anden politik end den, man står bag nu.
Vi har ikke på noget tidspunkt sagt, at man bare skal lade afghanerne sejle deres egen sø.
Jeg mener i øvrigt også, det er forkert, at vi har ladet irakerne sejle deres egen sø og bare har trukket os ud.
Det er forkert.
Vi har været med til at skabe en situation, og vi skal også sørge for, at den bliver landet på en ordentlig måde.
Jeg er ikke sikker på, at vi gør det godt nok - heller ikke i Irak.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-06-10:
Ved førstebehandlingen gjorde vi fra Dansk Folkepartis side rede for vores holdninger til det her lovforslag.
Det indebar bl.a., at vi ikke kunne støtte lovforslaget i den udformning, som var fremsat fra ministerens side.
Vi stillede derfor ændringsforslag til lovforslaget, hvor det første gik ud på, at hvis man var dømt for en forbrydelse under nogle bestemte kapitler i straffeloven, ville man ikke kunne komme i betragtning til at afsone med elektronisk fodlænke i hjemmet.
Ingen af disse forslag kunne resten af Folketinget støtte ved andenbehandlingen, og det er vi i Dansk Folkeparti selvfølgelig rigtig kede af, for vi finder det bekymrende, at man ønsker at udvide ordningen, så langt flere dømte, f.eks. dømte for vold, vil kunne få mulighed for at afsone med fodlænke i hjemmet.
I Dansk Folkeparti ønsker vi ikke at slække på straffene for dømte.
En voldsdom er nu engang en voldsdom, og Dansk Folkeparti ønsker ikke at udvide muligheden for, at personer kan afsone i hjemmet, når de nu engang burde sidde bag tremmer i et af de danske fængsler.
Dansk Folkeparti har derfor valgt ikke at stemme for den her udvidelse af fodlænkeordningen.