runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2010-05-07:
Jamen regeringen opførte sådan set et helt fantastisk skuespil, for regeringen tog en idé op fra en af de kommissioner, som regeringen har nedsat, lige inden resten af rapporten havnede i skraldespanden.
Det forsøger man så at tørre af på oppositionens partier, men jeg er fuldstændig sikker på, at spørgeren udmærket godt ved, at regeringen ikke havde sit parlamentariske flertal i orden.
Regeringen var ikke engang selv helt afklaret om, hvad den ville.
Derfor synes jeg, at det er lidt ærgerligt, og at det er lidt sølle, når man siger: Vi venter på oppositionen.
Sådan er det med de økonomiske planer.
Det Radikale Venstre har fremlagt sin.
Nu siger man om S og SF, at man venter på oppositionen.
Man venter hele tiden på nogen.
Og det, der er problemet, er, at mens regeringen venter, har virkeligheden brug for, at der er en ledelse af det her land.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2010-05-07:
Nu er der jo ikke nogen radikal kommune, som man kan henvise til, med hensyn til hvordan det så skulle være, men hvis vi nu tager den sidste radikale kommune, som blev udraderet ved sidste kommunevalg, nemlig Holbæk Kommune, hvor Det Radikale Venstre gik fra 5 mandater til 1 mandat, hvad var det så for en politik, som var af en sådan karakter, at fru Margrethe Vestager vil anbefale, at vi skal skele til den fremover?
Birgitte Josefsen (V), 2010-05-07:
Faktum er, at den regering, vi har nu, har gennemført en række reformer.
Faktum er også, at det var den nuværende regering, der fremlagde en dagpengereform.
Faktum er også, at Det Radikale Venstre ikke ville være med.
Så når man snakker reformer, er det kun hul snak.
Margrethe Vestager (RV), 2010-05-07:
Jeg tror, at spørgeren har forelsket sig lidt for meget i ordet faktum.
For det, fru Birgitte Josefsen fremlægger, er fru Birgitte Josefsens historiefortælling, det er fru Birgitte Josefsens myter.
Den oplevelse, som flere af os, der deltog i forhandlingerne, havde, var, at regeringen ikke havde styr på det.
Dansk Folkeparti ville ikke være med, De Konservative klokkede i det undervejs og tog den pris, DF skulle have haft.
Regeringen tabte af helt egen drift denne reform på gulvet med et brag.
Og det ekko hører vi endnu, desværre med en mytedannelse, fordi fru Birgitte Josefsen ikke er klar til at tage det ansvar, man har, når man er en del af dette lands ledelse.
Erling Bonnesen (V), 2010-05-07:
Gode, gamle professor Tribini kunne ikke have gjort det ret meget bedre.
Det, der nok var det sjove ved det her, var, at den socialdemokratiske ordfører sådan tegnede sit eget lille fiktive billede af situationen for at få det til at passe ind i retorikken.
Hvis man for en gangs skyld et lille øjeblik prøvede at se på fakta, så ville man kunne konstatere, at der i VK-regeringens tid er kommet over 30.000 flere hænder i den offentlige sektor.
Og så kommer det meget enkle spørgsmål: Det er da godt, er det ikke?
Rasmus Prehn (S), 2010-05-07:
Vi har haft den her debat hele eftermiddagen, og jeg har igen og igen svaret, at der er sket det i landets kommuner, at der har været en demografisk udvikling, at der er kommet flere opgaver osv., og derfor er det naturligt, at der også er flere hænder.
I øvrigt har hver mand to hænder, så det er nok det dobbelte af det, som ordføreren siger her.
Jeg har aldrig nogen sinde nægtet, at der er sket en udvikling der.
Det, man skal måle velfærden på, er, om eleverne får timer nok i forhold til det, man har aftalt, om de ældre får den omsorg, de har krav på osv., og der er det, at vi kan se ude i landets kommuner, at det går den forkerte vej, at det går nedad, fordi vi har borgerlig regering.
Erling Bonnesen (V), 2010-05-07:
Jamen jeg er da glad for, at vi nu har fået diskussionen til at handle om, hvor meget bedre VK-regeringen har gjort det siden 2001 – hvis ikke jeg fik det sagt tydeligt nok i mikrofonen før, så var det 30.000 sæt hænder, jeg mente.
Tak for anerkendelsen af, at det er så meget bedre, det er blevet.
Det er fuldstændig rigtigt, at der er en vis befolkningsudvikling.
I øjeblikket ser vi jo, at der bliver flere ældre, men vi ser også, at der bliver færre børn, så med hensyn til den demografiske udvikling er ressourcetrækket nogenlunde det samme.
Jeg kan også forstå, at man i den socialdemokratiske lejr, som et billede på, om der er en god udvikling, fokuserer meget på, om der er kommet flere hænder i den offentlige sektor, så når VK-regeringen har sørget for, at der er kommet 30.000 flere til at løse opgaverne i den offentlige sektor, må det være helt på sin plads under sådan en debat her at få stillet og svaret bekræftende på spørgsmålet: Det er da godt, er det ikke?
Rasmus Prehn (S), 2010-05-07:
Det, der ikke er godt, er jo, når danskerne får ringere velfærd, end de havde før; når de kan se, at deres børn får ringere uddannelse, end børnene fik før dem; når de kan se, at normeringen i børnehaverne er ringere.
Og jeg kan godt forstå, at Venstres ordfører bringer professor Tribini ind i det, for hvis der er nogen, der har gang i det helt store illusionsnummer, så er det partiet Venstre og den siddende regering.
Margrethe Vestager (RV), 2010-05-07:
Det, der må være trøsterigt for fru Sophie Løhde, er, at der er nogle, der vil, for det er jo ikke fru Sophie Løhdes parti, der vil.
Så sent som i sidste uge – jeg tror, det var den 20. april – sagde statsministeren jo, og det må være imod bedre vidende, at reformer ikke virker.
Reformer gør ingen forskel på kort sigt.
Når fru Sophie Løhde derfor spørger: Hvad vil I andre? – så er det jo bare endnu en afledningsmanøvre, som viser, at regeringens iderigdom og regeringens vilje til at lede det her land er ikkeeksisterende.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-05-07:
Vi har en udligningsordning, der sikrer, at vi har et Danmark i balance, for nogle kommuner modtager, men jeg kan søreme også fortælle, at der er nogle kommuner, der synes, at de betaler for meget i udligning, og de føler sig lige så meget som et udkantsområde, når man tager deres penge fra dem.
Så jeg synes, at man skal nuancere den her debat og gøre den ganske balanceret.
Line Barfod (EL), 2010-05-07:
Når ordføreren mener, at nulvækst er det samme som et uændret serviceniveau, betyder det så, at ordføreren mener, at det, at der bliver flere ældre, men ikke flere penge i en kommune, betyder, at alle ældre så kan blive ved med at have lige så meget hjemmehjælp, som man hidtil har givet til de ældre?
Betyder det, at der er flere handicappede, der skal have hjælp, men at der ikke kommer flere penge, at alle handicappede kan blive ved med at få lige så god hjælp, som de har fået hidtil?
Har det ikke nogen betydning, at der er flere børn, der bliver anbragt, men at der ikke kommer flere penge?
Jeg skal bare have ordføreren til at forklare mig, hvordan det hænger sammen.
For jeg kan ikke få det til at hænge sammen, at nulvækst skulle betyde, at der overhovedet ikke er nogen, der kommer til at mærke forringelser.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-05-07:
Hvis man læser hele regeringens oplæg og ikke kun fokuserer på de 4 mia. kr., vil man se, at kommuner, som gør en særlig indsats på f.eks. forebyggelsesområdet, jo vil få ekstra penge tilført.
Jeg synes nu egentlig, det lyder ganske fornuftigt, at man kan prøve at arbejde på den måde.
Line Barfod (EL), 2010-05-07:
Nu er jeg ikke helt med på, hvad det er for et forebyggelsesarbejde, som ordføreren mener der skal foregå i forhold til ældre, der skal have hjemmehjælp – det kan være, at ordføreren kan uddybe det – eller i forhold til handicappede, der har behov for praktisk hjælp og hjælpemidler osv., eller i forhold til skolerne.
Der er en række kommuner, der i dag ikke lever op til minimumstimetallet.
Tror ordføreren, at man, når der ikke kommer flere penge ud, selv om udgifterne stiger, så vil se flere kommuner, der ikke kan leve op til minimumstimetallet, eller færre kommuner, der ikke kan leve op til minimumstimetallet?
Henrik Rasmussen (KF), 2010-05-07:
Jeg synes, det er bemærkelsesværdigt, at den her med minimumstimetallet bliver ved med at komme op.
Når kommunerne så netop går ind selv og prioriterer – uden Folketingets indblanding, tak – og siger, at for at få minimumstimetallet i en kommune er vi nødt til at fjerne nogle landsbyskoler, sådan at man på de store skoler kan opfylde det minimumstimetal, er der også et hylekor over, at det må kommunerne ikke, og hvor forfærdeligt det er, at der bliver nedlagt skoler.
Det er jo lige præcis det her, kommunerne kan nu.
Nu kan man kigge ud over rammen og sige, hvor man kan lave nogle besparelser, sådan at man kan sikre sig, at der er nogle steder, hvor man giver lige præcis den service, som man vil have, altså den rette kvalitet til den rigtige pris.
Erling Bonnesen (V), 2010-05-07:
Det er jo altid fint i sådan en debat som den her, at man både kan få vendt de positive og måske de negative ting, hvis der ellers er nogle, og så er det bare lidt ærgerligt, når en ordfører kommer og kun tager de negative ting med.
Jeg vil prøve at trække sådan et eksempel frem, som lige har været fremme i debatten, f.eks. på skoleområdet.
Der var en skole, der meldte ud, at de ikke kunne få det til at hænge sammen hverken med vikarer eller andet, så de var nødt til at sende eleverne hjem.
Det kan man så sige er en negativ historie.
Dagen efter eller var det et par dage efter, hører man så et andet godt hverdagseksempel fra en skole på nogenlunde samme størrelse og med nogenlunde samme budgetter, bare med en meget bedre ledelse, kan vi så forstå, som fint kunne få det til at hænge sammen.
Skolebørnene fik al den undervisning, de skulle have, næsten mere til, og der var slet ikke samme vikarbehov.
Hvad var og er forskellen så?
Det var lige præcis ledelsen.
Var det så ikke relevant, at man også fra radikal side, hvor man jo plejer at gå meget op i undervisning og resultater og den slags ting, prøver at få begge sider med?
Spørgsmålet skal være: Handler det ikke om ledelse og om på den måde at få mest muligt ud af de her historisk høje budgetter, som vi rent faktisk har?
Margrethe Vestager (RV), 2010-05-07:
Der har vi oplevet hele dagen i dag, at det er regeringspartierne, der er i opposition til oppositionen.
I stedet for at tage ansvar for at lægge en langsigtet politik foregøgler man, at man kan spare sig til en stærk, sund offentlig sektor, der understøtter den private vækst, vi har brug for, fordi tingene jo gensidigt hænger sammen.
Jeg gjorde mig netop umage med i samtlige mine eksempler at fremhæve, hvordan kommunalpolitikerne tager ansvar, fordi de gerne vil lede deres kommuner, gerne vil sørge for, at tingene kommer i orden.
De siger bare i al stilfærdighed, at det her ikke er så nemt, for man var faktisk rigtig gode og effektive i forvejen på en lang række af de her ting.
Derfor taler jeg bare for en langt større nøgternhed i debatten og for, at regeringen står ved, hvad der er konsekvenserne af den politik, der bliver ført.
Erling Bonnesen (V), 2010-05-07:
Jamen nu tror jeg faktisk, at det var den radikale leder, der sådan kom for skade at begynde at tale udenom, for det, man lige præcis kunne gøre som god ledelse her, var jo at fortælle dem, der så åbenbart ikke kan få det til at hænge sammen, at de skulle prøve at se over til nabokommunerne, hvor man godt kan få det til at hænge sammen.
For samlet har landets ledelse, regeringen, jo netop afsat både flere penge og flere hænder.
Jeg tror, at den der retorik om, at man er i opposition til oppositionen osv., ligesom falder væk.
Jeg tror, at vi skal prøve at have fokus på, hvordan vi får mest muligt ud af de her penge.
Er den radikale leder ikke enig i, at når der er en række gode eksempler – helt konkrete skoler og helt konkrete skoleinspektører, der rent faktisk gør det godt – så er det dem, de andre skoler skal tage ved lære af?
Margrethe Vestager (RV), 2010-05-07:
Jeg skal ikke gennemgå Det Radikale Venstres skolepolitik, for hvis jeg gjorde det, ville hr. Erling Bonnesen vide, at netop spørgsmålet om ledelse er helt centralt.
Det synes jeg at man skal rose den forhenværende undervisningsminister for at have været meget omhyggelig med at fremdrage gode eksempler på.
Det er naturligvis en god idé.
Men det undrer mig, når spørgeren siger, at regeringen har anvist både flere penge og flere hænder til skolerne.
Det kan jeg ikke forstå.
Regeringen har anvist en nulvækst, der udmåles til et omfang af 13,5 mia. kr., og regeringen har anvist, at der skal ske andre ændringer i de kommunale budgetter.
Så hvis man ser fremad, kan jeg ikke få det til at stemme, og så vidt jeg husker, har den nuværende undervisningsminister heller ikke sat flere lærere på dagsordenen.
Derfor ved jeg ikke, hvad det er, hr. Erling Bonnesen henviser til, men det er måske, fordi vi skal have den sædvanlige diskussion, nemlig at sammenligne det tiår, vi er på vej ud af, med det tiår, vi var på vej ud af, i stedet for at diskutere, hvad der sker fremadrettet.
Hvordan får vi mere velfungerende skoler, hvordan kommer det her til at virke i virkeligheden?
Sophie Løhde (V), 2010-05-07:
Det er jo let at kritisere og så derefter pege fingre ad dem, som forholder sig til kritikken, men o.k. Fru Margrethe Vestager taler her i dag om, at der er behov for reformer.
Kan fru Margrethe Vestager så ikke komme med bare et eksempel på store reformer, som oppositionen er enig om – bare et eksempel?
Margrethe Vestager (RV), 2010-05-07:
Nu, hvor fru Sophie Løhde spørger, vil jeg gerne have lejlighed til at kvittere for det, som jeg oplevede som meget positivt, nemlig fejlagtigt at blive taget for at være lærer.
For det at være lærer er efter min mening et af de mest respektindgydende og væsentlige hverv, man kan have i det danske samfund, og hvis fru Sophie Løhde mener, at jeg kan varetage den opgave, så betragter jeg det som en stor ros.
Det mener jeg fuldstændig uden ironi og fuldstændig fladt, for det er helt afgørende, at de positioner bliver varetaget.
Hvis fru Sophie Løhde mener, at jeg ville kunne gøre nytte der, så mener jeg bestemt, at det er positivt ment.
Fru Sophie Løhde deltog også i debatten i sidste uge, og der fremlagde både jeg og andre radikale ordførere De Radikales forslag til, hvordan Danmark kan få en sund og ansvarlig økonomi.
Det rækker tiden ikke til i dag, men jeg tror heller ikke, at nogen ønsker en repetition af den meget lange debat.
Sophie Løhde (V), 2010-05-07:
Jeg vil først sige, at det er en meget skarp analyse at sige, at vi er i opposition til oppositionen.
Det synes jeg er en rigtig skarp analyse.
Og så er jeg sådan set helt enig i den vigtige rolle, som landets lærere spiller, så fru Margrethe Vestager må meget gerne tage det som en stor ros – det er bestemt ment som sådan.
Men dernæst vil jeg sige, at rosen jo så ikke rækker længere, for jeg stillede et meget, meget simpelt spørgsmål, som gjorde, at fru Margrethe Vestager var nødt til at snakke om alle mulige andre ting end lige præcis det, jeg spurgte om, nemlig det forhold, at fru Margrethe Vestager og Det Radikale Venstre står og råber på reformer, alt imens oppositionen i øvrigt fralægger sig ethvert ansvar for: punkt 1, udviklingen i dansk økonomi; punkt 2, det at tale reformer.
Det er jo ikke længe siden, vi så en opposition, som ikke engang under en højkonjunktur ville snakke om en dagpengereform med regeringen.
Kan fru Margrethe Vestager derfor så ikke bare enten indrømme, at man rent faktisk ikke kan blive enig om noget som helst med dem, man gerne vil være i regering med, eller komme med eksempler på, hvor det er, man vil gennemføre de store reformer?
Flemming Damgaard Larsen (V), 2010-05-07:
For nylig fremlagde Socialdemokraterne og andre partier på den røde fløj »Fair Forandring«, hvilket jo i virkeligheden er en falsk varebetegnelse, men det er en helt anden snak, så det venter vi med til en anden dag.
Denne plan er jo kraftigt underfinansieret, og her står vi så nu med et forslag til vedtagelse, som Socialdemokratiet er hovedforslagsstiller til, og deri kan jeg jo læse, at der skal bruges ret mange milliarder for at kunne opfylde den plan.
Kan vi få at vide af hr. Rasmus Prehn, hvor mange milliarder der skal bruges til at opfylde de ting, der står i det forslag til vedtagelse, som ligger her, som så yderligere vil forringe situationen midt i den finanskrise, som vi står i?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-05-07:
Det er det ikke.
Men vi beder den første, Jørgen Hansen, om at vise solidaritet ved at vente med at få et udvidet frit valg til at bruge privathospitalet, så det først er efter 8 uger, ligesom det var i 2002, da regeringen tiltrådte og ændrede loven, i stedet for de 4 uger, som det blev i 2007.
Liselott Blixt (DF), 2010-05-07:
Det var en rigtig god og lang forklaring på, hvorfor det blev 700.000 indlæggelsesdage.
Det, jeg godt kunne tænke mig at få ordføreren til at fortælle, er, hvem det er, der har ansvaret, og hvem det er, der har incitamentet til at spare nogle penge og bruge pengene på de mennesker, der skal have behandling, i stedet for.
Formanden for regionerne er socialdemokrat.
Burde han eventuelt ikke tage initiativ til det her, eller skal vi bare nedlægge de regioner, for så kan vi sidde her og bestemme, hvad der skal ske?
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-05-07:
Den socialdemokratiske holdning er jo, at det her er et fælles ansvar.
Vi er bare et lillebitte land, og det kan ikke nytte noget, at vi har forskellige vilkår i regionerne.
Det kan ikke nytte noget, at vi ligesom kan sige, at uddannelsesniveauet ikke er et nationalt anliggende i forhold til at få rettet op på de her ting.
Og i forhold til, om regionerne bærer et ansvar, vil jeg sige, at regionerne naturligvis bærer et ansvar, men det er ikke sådan, at vi kan fralægge os et ansvar her.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-05-07:
For det første vil jeg godt sige til ordføreren, at jeg jo også tidligere har lagt mærke til, da vi havde hele diskussionen om influenza A, altså svineinfluenzaen, at ordføreren var meget opmærksom på hygiejnen og foreslog, at man skulle give nogle penge til den her årlige hygiejneuge i uge 38, som Rådet for Bedre Hygiejne står for.
Det vil jeg godt anerkende, for det er jeg meget enig i.
Hvordan får vi gjort det?
Liselott Blixt (DF), 2010-05-07:
Jamen der er jeg fuldstændig enig.
Jeg mener, at i forbindelse med kvalitetsmodellen tager man netop fat om håndhygiejne, som er et af de punkter, som ligger i kvalitetsstandarden.
Jeg har taget den med her, og der står netop, at man på det her område, håndhygiejneområdet, herunder hånddesinfektion, håndvask og brug af medicinske engangshandsker, kirurgisk håndvask – alle sådan nogle ting, som har med håndhygiejne at gøre – har en standard.
Den skal de leve op til derude.
Hvis skyld er det så, at de ikke lever op til den?
Skal vi lave flere papirer til dem ude på de enkelte sygehusafdelinger, som de ikke lever op til?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-05-07:
Men det er jo dér, hvor vi hele tiden bliver klogere, for vi ved faktisk – det er der ny forskning der viser – at selv når lægerne og sygeplejerskerne og de andre spritter hænder og vasker hænder i det uendelige, gør man det ofte ikke godt nok, f.eks. lader man ikke spritten blive lang nok tid på hænderne, og man har for travlt.
Det har vi jo også nogle gange herinde i Folketinget, og derfor: Uanset hvor mange ting vi stiller op, har man altså for travlt.
Derfor er det også vigtigt at fokusere på de steder, hvor hænderne, hvor rene de end måtte være, har været, og sætte ind med god rengøring, og det kan man jo kun gøre, hvis man tager sådan noget forskning til sig, får det puttet ud i rengøringssektoren, får opgraderet de mennesker, der arbejder med rengøring, og netop får det indarbejdet i rengøringen og får talt rengøringen op.
Liselott Blixt (DF), 2010-05-07:
Jamen jeg er fuldstændig enig, og det er også derfor, at jeg synes, at det er godt, at vi har Den Danske Kvalitetsmodel.
Det er derfor, at jeg vil have hygiejnesygeplejersker ud, så de kan rådgive personalet samt andre, der er til stede og har brug for den viden og information.
Det er hygiejnesygeplejerskens arbejde at rådgive personalet derude og netop gå ud og kontrollere, hvordan det ser ud med håndvasken.
Der står også, at man skal kontrollere, hvor meget sprit der bliver brugt, man skal monitorere for at finde ud af, om de bruger den sprut – undskyld: sprit, det er ved at være sent.
Så på den måde står der nogle klare regler i kvalitetsstandarden, og det er jo så det, en hygiejnesygeplejerske kan finde ud af, vedkommende kan gå ud og kontrollere og tale med personalet om, hvor vigtigt det er.
Lone Dybkjær (RV), 2010-05-07:
Jeg er lidt optaget af det der spørgsmål om hygiejnesygeplejerskerne.
Jeg forstod det sådan, at der var 57 eller noget i den størrelsesorden, og ordføreren mente, at der skulle dobbelt så mange til.
Jeg har nogle spørgsmål i den sammenhæng.
For det første: Hvad er det for et løfte – det er jo lidt vigtigt for den her diskussion – ordføreren har fået fra ministeren?
Hvornår kan vi regne med der kommer noget?
Hvem skal stå for uddannelsen?
Hvordan skal det her med, at vi får dobbelt så mange hygiejnesygeplejersker, som vi har i dag, initieres?
Det andet spørgsmål er: Jamen hvordan skal de kunne overkomme at rende ud – om jeg så må sige – og kontrollere alle de hospitaler, der er?
Liselott Blixt (DF), 2010-05-07:
Først og fremmest er det jo Statens Serum Institut, der har nævnt det antal, man mener der er brug for.
Det, jeg har talt med ministeren om, og som vi selvfølgelig skal se på, er, hvor mange vi kan gå ud og uddanne, og hvor de skal uddannes.
Vi ved, at de, der er blevet uddannet, er blevet uddannet i Sverige.
Jeg mener jo, at vi stadig væk kan få uddannet sygeplejersker i Sverige, lige så vel som vi uddanner svenske læger.
Så det er jo bare at få lavet de aftaler, der skal være.
Vi skal selvfølgelig kigge på den økonomiske side, men kan vi spare 700.000 indlæggelsesdage, så tror jeg pengene er der.
Lone Dybkjær (RV), 2010-05-07:
Det er jeg sådan set ikke uenig i.
Det, jeg så efterlyser, er, inden for hvilken tidsramme vi så skal have det her.
Vi kan jo se, at der ikke er sket særlig meget de sidste 3 år.
Det kan jo sådan set godt være et problem.
Jeg er da helt ligeglad med, om de uddannes det ene eller det andet sted, det afgørende er, at man får dem, hvis det er det, der skal til, for at man kan højne kvaliteten.
Liselott Blixt (DF), 2010-05-07:
I forbindelse med tid vil jeg sige, at jeg tror, at ordføreren har været længe nok herinde i Folketinget til at vide, at det er svært at sætte tid på, hvor lang tid der går.
Som fru Sophie Hæstorp Andersen var inde på, synes jeg ikke, at man skal tale tingene ned.
Jeg synes, vi skal prøve at kigge på nogle af de positive ting, der sker ude på sygehusafdelingerne, kigge på dem, der prøver at gøre noget ved problemet.
Der var en udsendelse for nylig, hvor det blev vist, hvad der blev gjort, for at rengøringspersonalet skulle føle et ansvar, føle sig glade for deres arbejde og få kompetencer.
Det er det, de andre sygehuse må se at få lært noget af.