runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2009-10-21:
Jeg mener ikke, at vi her og nu skal tage stilling til, om Danmark skal gå ind for en yderligere stigning i omprioriteringerne.
Min umiddelbare holdning er, at det skal vi, men det er jo også noget, som statsministrene vil tale om, når de mødes, og det er jo nok klogt af samarbejdsministrene at lytte til statsministrene, før de tager stilling til den slags.
På det sidste statsministermøde i Island om globaliseringsstrategien var det ganske klart, at alle statsministrene bad om en yderligere omprioritering med deraf følgende konsekvenser for samarbejdsministrene og ressortministrene, og når vi ser tilbage på, hvad der er kommet ud af det, synes jeg ikke, at vi skal være kede af den drivkraft, det skub, vi derved har fået.
Det skub byder jeg velkommen.
Bente Dahl (RV), 2009-10-21:
Det, jeg egentlig mente i forbindelse med omlægningen, var, at det, som jeg ser er foregået, er, at det nordiske samarbejde er etableret på baggrund af befolkningernes samarbejde i de her 50 år.
Jeg må huske at sige, at jeg synes, globaliseringsarbejdet er et vigtigt arbejde, ingen tvivl om det, men jeg ser det også sådan, at 70 mio. kr. er tilstrækkeligt til den form for samarbejde.
Mit spørgsmål er så: Er det planerne, at det næste år skal være 100 mio. kr., der skal lægges til det, der hedder globaliseringssamarbejdet?
For i globaliseringssamarbejdet er der i vid udstrækning tale om en markedsføring, hvor jeg mener, at det samarbejde, vi i øvrigt har i Norden, er et folkeligt samarbejde.
Der er et indhold, som selvfølgelig skal markedsføres, men ikke for mere end 70 mio. kr. i hvert fald.
Bertel Haarder (V), 2009-10-21:
Jeg må være ærlig og sige, at vi først og fremmest taler om en omlægning, og det har ligget i globaliseringsstrategien lige fra starten.
Det førte så til, at en række ministerområder skulle reduceres med enten et par procent eller med lidt mere.
Det så så i en periode ud til, at det skulle gå ud over f.eks. kulturområdet, men som jeg nævnte for et par minutter siden, er kulturområdet jo også et af de områder, hvor der kommer nye spændende forslag og tilhørende penge, nemlig i form af det program, som hedder »Kultur og kreativitet«.
Så det er først og fremmest omprioritering.
Men denne omprioritering kan udløse ekstra private midler.
Det ligger jo i topforskningsinitiativet, at ved at de nordiske lande slår pjalterne sammen og satser på noget, som man i den private sektor finder interessant, så kan det også medføre penge derfra samt fra forskningsfonde og deslige.
Bente Dahl (RV), 2009-10-21:
Tak for det.
Jeg er helt enig i ministerens sidste betragtning, nemlig at mere handling og atter mere handling er den vej, vi skal.
Der står her i redegørelsen, at det er besluttet, at udgiftsrammen for globaliseringsarbejde for 2010 udvides fra 60 mio. kr. til 70 mio. kr., og at pengene skal findes ved egentlige omprioriteringer i det budget, Nordisk Ministerråd har.
Så er mit spørgsmål: Hvad er planerne for udviklingen af rammerne?
Så hvad er planerne for udviklingen af rammerne, er der et maksimumbeløb, eller taler vi om en omlægning?
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2009-10-21:
Det vil jeg gerne.
Det vil jeg glæde mig til.
Niels Sindal (S), 2009-10-21:
Det er ikke, fordi jeg er uenig med taleren, min kollega hr. Jørgen Lundsgaard.
Det, der bare er talt om nu her i dette indlæg, er i høj grad en del af Stoltenbergrapporten, som jeg selv personligt synes meget godt om.
Det, der er interessant, er jo, at vi her i salen den 12. får mulighed for at gå dybere ind i det, som er sagt fra talerstolen lige nu.
Som formand for delegationen har vi ikke haft mulighed for at drøfte det inden, så det er svært for os, når vi kommer til Stockholm, at have en speciel dansk holdning til det.
Derfor vil jeg gerne bede taleren om at gå ind i debatten om det her område, når vi nu kommer til Stockholm.
Jeg er helt enig i, at det er et meget, meget vigtigt område.
Så det var egentlig ikke et spørgsmål, men en kommentar.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2009-10-21:
Det nordiske samarbejde er blevet mere betydningsfuldt, fordi Norden har et klimaansvar, og derfor skal vores klimakonference i København føre til en aftale.
Den nordiske ekspertise inden for vedvarende energi og miljø skal vi udnytte, i særdeleshed fordi vi har et ansvar for et af verdens mest følsomme områder, Arktis.
Enhver kan konstatere, at isen i Arktis smelter.
Det skal selvfølgelig bremses, men det gør også Arktis sejlbar.
Vi ser både en nordøst- og en nordvestpassage begynde at åbne sig og derfor blive væsentlig mere interessant for skibsfart, militær, råstof og turisme.
Samtidig er området domineret af to store nationer, Canada og Rusland, og så de nordiske lande.
Det giver det nordiske samarbejde et særligt perspektiv og et særligt ansvar.
Vi skal derfor sammen forsvare og beskytte vores område.
Og katastroferne lurer!
Det er ikke, om der sker uheld, men hvornår der sker uheld.
Når som helst kan et militær-, turist- eller fragtskib forulykke, og vi har intet rednings- eller miljøberedskab i dette enorme område.
Faktisk bør skibene sejle to eller flere sammen for dog at have noget redningsberedskab.
Det danske formandskab skal prioritere arktiske klimaændringer og deres lokale, regionale og globale konsekvenser.
Her bør man derfor fra dansk side fremme nogle af de forslag, der er fremkommet i Stoltenbergrapporten, og som senere er blevet støttet fra både dansk og norsk side.
Af disse kan nævnes øget nordisk samarbejde om arktiske spørgsmål, en indsatsenhed for militær og civil stabilisering, som er en særlig dansk prioritet, og så er der lige luftovervågning over Island, som af Stoltenberg blev betegnet som lakmusprøven på viljen til nordisk samarbejde.
Vi skal have et nordisk havovervågningssystem og satellitovervågningssystem og en slagkraftig maritim indsatsenhed og en nordisk katastrofeenhed.
Det kræver bl.a. et tættere samarbejde mellem udenrigstjenesterne – en dansk prioritet, som der også lægges vægt på fra svensk side.
Vi bør også have et øget militært samarbejde ud over det allerede eksisterende, omfangsrige nordiske samarbejde.
Nogle af disse forslag kan faktisk gennemføres i nordisk regi, andre kræver samarbejdspartnere som USA, Canada, Rusland, f.eks. forslagene om havovervågning, indsatsenhed og etablering af en katastrofeenhed.
Jeg håber, at ministeren og Nordisk Råd vil støtte og styrke disse tiltag.
Henrik Brodersen (DF), 2009-10-21:
Til gengæld er jeg faldet over en lille passus om ligestilling, som jeg gerne vil bede ministeren uddybe en lille smule og måske forklare, hvilket niveau vi ligger på.
Det er den, hvor der står, at ministeren for ligestilling på vegne af de nordiske ligestillingsministere har sat fokus på køn og klimaforandringer med udgangspunkt i følgende: Kvinder og mænd påvirker miljøet forskelligt, og de to køn påvirkes forskelligt af klimaforandringerne.
Jeg vil bare vide, om man kan få forklaret, hvilket niveau vi diskuterer det på.
Bertel Haarder (V), 2009-10-21:
Som samarbejdsminister modtager man bidrag fra de forskellige ministre, og det, der her blev læst op, er altså fra ligestillingsministeren.
Jeg er sikker på, at hun kan svare på, hvad hun mere præcist tænker på.
Hvis det er en global betragtning, tror jeg, at det har at gøre med bl.a. kvinder i den tredje verden.
Hvis det handler om det nordiske, kan man jo gætte på, hvad der tænkes på, men jeg synes, at det bedste er, at hr. Henrik Brodersen spørger ministeren for ligestilling.
Jeg er sikker på, at hun kan skrive noget rigtig klogt om, hvad hun mener med den formulering.
Pernille Frahm (SF), 2009-10-21:
Det, som de siger, er, at de har brug for 2-3 år mere for rigtig at kunne komme med de erfaringer, som vi vil kunne bygge videre på.
Og det, som de siger, er, at alle de skoler, alle de SFO'er og alle de museer, der har været involveret, alle sammen har været meget positive over for det – over for ideen; jeg vil ikke benægte, at der er nogle ting, der kunne være gjort bedre.
Det, som Statens Kunstråd siger, er, at en af de vigtigste støtteordninger er den her og så huskunstnerordningen og de billedkunstneriske grundkurser.
Det er de vigtigste støtteordninger, de overhovedet har, der målretter sig mod børn.
Og kulturskolerne er rettet mod de alleryngste.
Derfor, endnu en gang: Hvorfor er det så en prioritering fra kulturministerens side, der ender med, at det, der er gået godt, skærer vi væk og lader være med?
Bertel Haarder (V), 2009-10-21:
Det er ubestrideligt, at der er et problem.
Og som jeg sagde, troede jeg oprindelig, at man måtte kunne klare det på nationalt plan, men jeg er helt med på, at det kræver et internationalt samarbejde, og jeg synes, at der her blev givet et rigtig godt eksempel, nemlig i forhold til de baltiske lande, hvor der jo desværre rekrutteres en hel del slaver.
Jeg kan mærke, at fru Line Barfod ved meget mere om dette, end jeg gør, og derfor vil jeg gerne ønske hende held og lykke med at rejse sagen også i nordisk sammenhæng.
Jeg lytter med interesse til, hvad hun siger, og det kan jo være, at der kan komme noget konkret ud af det, når det har været vendt endnu en gang på den kommende session.
Line Barfod (EL), 2009-10-21:
Det er ikke, fordi jeg skal trække debatten ud længe, men det er et spørgsmål om slaveri og menneskehandel, som flere af os jo er meget, meget optaget af, og jeg har forståelse for, at ministeren for nordisk samarbejde selvfølgelig ikke kan kende alle de mange områder, der er i det nordiske samarbejde.
Men menneskehandel har stået meget, meget højt på den nordiske dagsorden i flere år.
Desværre ser det ud, som om at det, fordi vi ikke løbende med spørgsmål er blevet ved med at rejse diskussionen, er røget ned ad dagsordenen, og jeg tror, at det her skal være en påmindelse til os om, hvor vigtigt det er, at vi bliver ved med også fra Nordisk Råds side at stille spørgsmål og komme med forslag osv.
Det er selvfølgelig rigtigt, at EU gør noget, og vi skal kigge på, hvad EU gør, og være med til det arbejde.
Europarådet har lavet en meget vigtig konvention, som har betydet, at også ofre for menneskehandel i Danmark nu har 30 dage til lige at komme sig i, inden de bliver sendt ud af landet.
Men det, som er helt særligt for det nordiske samarbejde, er selvfølgelig dels som på andre områder af det nordiske samarbejde, at vi kan lære af hinanden, dels i høj grad også, at vi for flere år siden på initiativ fra Nordisk Råd fik lavet et samarbejde med de baltiske lande, for der er jo desværre rigtig mange, der bliver handlet fra de baltiske lande til de nordiske lande.
Vi har derfor fået etableret noget, som jeg tror er unikt i forhold til resten af verden, hvor der er direkte erfaringsudveksling mellem dem, der arbejder med menneskehandel – både politiet og socialarbejdere – og mellem de baltiske og de nordiske lande, så de lærer af hinanden.
Vi støtter beskyttelsetilbud i de baltiske lande.
Fredsinstituttet på Åland er i gang med at sikre, at der er pigegrupper i de baltiske lande, så de dér lærer, hvordan de skal modstå den måde, hvorpå menneskehandlerne prøver at komme i kontakt med dem og få dem lokket til de nordiske lande, og man prøver at vise dem, at de har mulighed for uddannelse og arbejde osv.
Bertel Haarder (V), 2009-10-21:
Jeg takker for den enorme tillid og forventning, der strømmer mig i møde, men jeg tror nok, videnskabsministeren vil foretrække, at det er ham, der kører Videnskabsministeriet, og mig, der kører Undervisningsministeriet – og spørgsmålet om lægestudier hører altså under Videnskabsministeriet.
Og jeg ved, at han er optaget af det.
Det kan man se af, at han har handlet vist endda indtil flere gange.
Så sagen ligger godt hos ham.
Anita Knakkergaard (DF), 2009-10-21:
Ja, det kan jeg godt forstå, men nu har jeg gentagne gange – jeg tror, det er tredje gang eller fjerde gang, jeg spørger ind til det, og jeg har også været hos videnskabsministeren, og der sker ikke noget – spurgt, om man ikke, ligesom andre mennesker gør, og ligesom man gør i erhvervslivet, lige kan tage en snak om, hvordan vi eventuelt kan løse problemet.
Hvis videnskabsministeren ikke kan løse det, kunne det jo være, at den minister, der nu står på talerstolen, kunne løse det med sine samarbejdspartnere i stedet for, så man kunne finde en løsning for videnskabsministeren.
Bertel Haarder (V), 2009-10-21:
Når jeg er lidt tilbageholdende med at komme med en lang forklaring, skyldes det, at det jo ikke er en nordisk sag.
Det er en sag for videnskabsministeren og for videnskabsordførerne, det er en sag, som hr. Jesper Langballe skal drøfte med hr. Helge Sander, hvis han ikke allerede har gjort det.
Det er en sag, som videnskabsministeren er meget optaget af.
Hvis det var en nordisk sag, skulle et tiltag bestå i, at vi skulle lave en nordisk regulering.
Det synes jeg bare ikke vi skal.
Det er Danmark, der bestemmer over sin egen uddannelses- og optagelsespolitik, og der er fordele og ulemper ved at have den åbne optagelsespolitik, vi har; vi har ændret ved den, og vi kan måske også ændre den i fremtiden.
Men jeg tror ikke, fru Knakkergaard mener, at vi skal afstå suverænitet til det nordiske samarbejde og lade Nordisk Råd træffe afgørelse om dansk uddannelsespolitik, og derfor er jeg tilbageholdende med at svare.
Anita Knakkergaard (DF), 2009-10-21:
Nu ved vi, der sidder i Velfærdsudvalget, at der mangler utrolig mange læger i alle de nordiske lande, og især inden for psykiatrien mangler der læger.
Der tages bare læger ind fra udlandet, og vi ved, at man i bl.a. det nordjyske, hvortil der er kommet mange udenlandske læger, oplever, at der er sprogvanskeligheder.
Jeg vil spørge ministeren, om det virkelig ikke er et problem, man kan løse inden for det nordiske samarbejde.
Vi skal samarbejde og hjælpe hinanden og gøre så mange gode ting, lave rapporter og gøre videnskabelige tiltag med hensyn til issmeltning osv., men kunne man så ikke løse det problem, som vitterlig har været der i så mange år?
Det er et problem for befolkningerne, og det ser vi i Dansk Folkeparti gerne bliver løst.
Derfor kommer vi med et forslag med hensyn til den kliniske basisuddannelse, så de studerende ikke bliver anderledes stillet der end på andre fagområder, hvor man selv skal skaffe sig en praktikplads.
Vi foreslår, at de svenske studerende skal skaffe sig en praktikplads på et svensk sygehus, og det er vel ikke for meget forlangt, og så kan vi tage dem her, hvis de gerne vil læse her, vi kan så bare oprette nogle flere uddannelsespladser, men der, hvor presset ligger, er på den kliniske basisuddannelse, så der må Sverige jo tage sine egne studerende, og det må Norge jo også gøre.
Er ministeren enig i det?
Og hvad vil ministeren gøre?
Bertel Haarder (V), 2009-10-21:
Det kan ikke stå alene.
Som undervisningsminister er jeg meget optaget af, at vi lever op til det, der står i de danske læreplaner, som faktisk er betydelig mere omfattende end det, der står i de andre nordiske landes læreplaner.
I Danmark er det nemlig sådan, at børnene skal møde de andre landes litteratur, og at det er en del af pensum.
Og der findes jo nordiske udvekslingsprogrammer; vi har Nordplus.
Folkeligt engagement skaber man ved at skabe folkelige muligheder, og det er dem, vi skal se på.
Vi kan ikke trylle engagement op af jorden med ord eller med kampagner, men det kan vi med oplevelser – oplevelser, der skabes gennem muligheder.
Hvad angår indsatsen mod slaveri: Jeg synes, det er et oplagt spørgsmål at stille under sessionen.
I EU er der jo et betydeligt samarbejde om det, også om kvindehandel.
Og når det er en sag for EU, kan det selvfølgelig også være en sag for de nordiske lande.
Vi skal finde ud af, hvordan vi tager de rigtige ting op, for vi skal jo ikke gøre det samme som i EU, men hvis EU arbejder med det, kan vi forberede os på at få en fælles stemme i EU, og hvis det er sådan, at EU forsømmer noget, kan vi jo prøve at gå foran i Norden.
Line Barfod (EL), 2009-10-21:
Jamen jeg vil gerne spørge igen for at få et svar vedrørende det folkelige engagement især i forhold til globaliseringsinitiativet og spørge til indsatsen i forhold til slaveri.
Bertel Haarder (V), 2009-10-21:
Jeg skal inden længe have en drøftelse med generalsekretær for Nordisk Ministerråd Halldór Ásgrímsson, og jeg vil gerne viderebringe det synspunkt på budgettet, som fru Line Barfod her har nævnt, og som hun også nævnte i sin tale.
Jeg noterede det faktisk, for jeg vil godt gå det efter med mine egne øjne for at få den samme oplevelse som fru Line Barfod, og så vil jeg snakke med hr. Halldór Ásgrímsson om, hvorvidt det er en nødvendighed, der gør, at det virker lidt uoverskueligt, eller om det kunne gøres bedre.
Jeg forstår lige præcis, hvad fornemmelsen er.
Altså, som politiker vil man jo gerne kende frihedsgraderne i budgettet.
Hvor er det egentlig, man kunne flytte rundt på tingene?
Det er i øvrigt noget, man også gerne vil vide som minister, kan jeg oplyse.
Så jeg er ikke døv over for det.
Med hensyn til slaveri og folkeligt engagement vil jeg også gerne overveje det, der her er blevet spurgt om.
Min taletid er udløbet, så fru Line Barfod må spørge igen, hvis hun vil have noget at vide her og nu.
Line Barfod (EL), 2009-10-21:
Ministeren sagde lidt forskelligt om budget.
Jeg vil bare høre, om ministeren som formand i det kommende år vil sætte sig i spidsen for, at vi får lavet et budgetarbejde, der gør, at vi er i stand til at gennemskue budgettet, så vi tydeligt kan se, hvad der er kortvarige projekter, og hvad der er noget, der løber over lang tid, og så vi kan få svar på vores spørgsmål, når vi gerne vil vide, hvad en budgetpost dækker over, så vi reelt har mulighed for at gennemskue, hvad det er, pengene bliver brugt til, og om der er noget, vi ønsker at omprioritere.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er, om ministeren vil være med til at sætte menneskehandel, eller slaveri, som vi nok skal kalde det, højt på dagsordenen i det nordiske samarbejde, og om ministeren mener, at vi faktisk har noget at kunne gå ind og være med til også fra nordisk side på det område.
Det sidste spørgsmål er, om ministeren vil være med til at sikre det folkelige engagement, herunder sikre, at vi også får styrket det folkelige engagement i forhold til globaliseringsindsatsen.
Bertel Haarder (V), 2009-10-21:
Vi lever jo i en periode, hvor man tænker klima ind i alting.
Det kan jeg tale med om som undervisningsminister.
Det er jo, fordi vi har besluttet, at det vil vi gøre.
Der står jo ikke, hvad resultatet skal være, man vil sætte fokus på det.
Noget af det, som jo er et kæmpeproblem i mit Undervisningsministerium, er de utrolig store forskelle, der er på mænds og kvinders valg, når de skal vælge fag og studier, hvor det virkelig er et problem, at alt for få kvinder interesserer sig for naturvidenskab, og naturvidenskab hænger jo sammen med klima.
Så jeg kunne godt gætte mig til forskellige sammenhænge, men jeg vil hellere lade være.
Jeg vil hellere have ligestillingsministeren til at gøre det.
Hvis det ønskes, skal jeg sørge for, at hun uddyber det afsnit.
Henrik Brodersen (DF), 2009-10-21:
Nu står det jo i redegørelsen fra ministeren for nordisk samarbejde, og det er derfor, jeg tænker, at der må være en vis viden om, hvad der står.
For jeg tænker på, at det er rigtigt, hvad ministeren siger, nemlig om det er globalt, eller det er i Norden, eller hvordan og hvorledes?
Er det helt nede på et plan, som jo nok ville undre befolkningen lidt, hvor man siger, at mænd påvirker i én retning, fordi de har en tendens til at køre i store biler?
Er det, fordi kvinderne flyver mere, eller er det, fordi de generelt vasker mere tøj?
Jeg kunne bare godt tænke mig at få forklaret, hvad niveauet er for det, vi diskuterer her.
Marion Pedersen (V), 2009-10-21:
Jamen det vil jeg bestemt gerne være med til.
Jeg var jo formand for globaliseringsgruppen, da den blev startet i Nordisk Råd, og derfor brænder mit hjerte meget for det.
En af de ting, vi sagde, da vi lagde op til, at der skulle være sådan nogle topmøder hvert år, var, at det ikke skulle være professorer og videnskabsfolk alle sammen, ngo'erne skulle også med, for de er en vigtig del af det, og de er en vigtig del af, at det stadig væk har fokus ude hos folk.
Så det vil jeg selvfølgelig være med til arbejde for.
Line Barfod (EL), 2009-10-21:
Nu er Foreningen NORDEN jo ikke på det nordiske budget, men på vores eget danske budget.
Det har jo afgørende betydning, også for de folkelige organisationer, for, om det får den folkelige forankring, som kan være vigtig.
Det handler jo også om, hvorvidt vi i forbindelse med de projekter, vi laver, bl.a. under globaliseringsinitiativet, har fokus på, at der ikke kun skal være topmøder for eliten, men at det er vigtigt, at vi også får lavet arrangementer, der sikrer den folkelige forankring.
Jeg vil høre, om ordføreren vil være med til at arbejde for, at der ikke kun er fokus på eliteprojekter, men at der også kommer nogle projekter med, der handler om den folkelige forankring.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-21:
Men den interne diskussion skubber vi præcis også til, for det er jo en intern diskussion, altså mellem EU's 27 medlemslande, som pågår i øjeblikket.
Jeg afventer – for nu at være åben om det her i eftermiddag – at få et mere fuldstændig præcist referat af, hvordan dialogen foregik i Luxembourg i går, og det er selvfølgelig med henblik på, at vi skal intensivere vores indsats frem mod Det Europæiske Råds møde i næste uge, for det er en dansk position, at vi synes, at EU skal bevare førertrøjen.
Jeg er helt enig med hr. Per Clausen i, at det var med til at drive sagen internationalt, at EU som de første var på banen med aftalen fra omkring sidste årsskifte om de 20 pct. på vej til 30 pct. under givne forudsætninger, når vi snakker reduktion.
I den fase af de internationale forhandlinger, vi befinder os i i øjeblikket, er finansieringselementet det meget kritiske, og derfor ville det være ekstremt positivt, hvis EU i næste uge kunne formulere sig med én klar røst.
Det fremmes ikke af, at Danmark helt ved siden af den diskussion har vores egen lille røst.
Det afgørende er at lægge vores kræfter ind i EU-processen, og det gør vi frem til Det Europæiske Råds møde i næste uge.
Per Clausen (EL), 2009-10-21:
Statsministeren har jo ret i, at vi er endt i den situation, at alle har en god undskyldning for ikke at gøre noget, og den undskyldning er, at de andre ikke gør det, de burde gøre.
Det er jo den udvikling, der får flere og flere til at være meget, meget skeptiske over for, hvilket resultat der kan komme på det her klimatopmøde.
Det har været sådan, at EU har spillet ud med at sige: Vi laver 30 pct. reduktion under forudsætning af …, og så kommer der en række forudsætninger.
Man kan diskutere tallet, og man kan diskutere forudsætningerne, men det er dog blevet betragtet som et offensivt udspil.
Den situation, vi nu står i i EU, er, at der er en række lande, som, bl.a. fordi der er uenighed om fordelingen internt i EU, siger, at de ikke vil være med til at spille ud med noget, for de er bange for at komme til at betale for meget.
Er statsministeren ikke enig med mig i, at Danmark godt kunne skubbe til den interne EU-diskussion, hvis man sagde: Jamen vi ved godt, at Danmark af en række årsager har nogle særlige forpligtelser, der på det her område nok også bliver større end gennemsnittet i EU – og så prøve at sætte nogle beløb på det under nogle bestemte forudsætninger?