runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-10-12:
Jeg vil godt sige, at det der med regeringsskiftet sådan set kun kan ske for langsomt.
Når nu Dansk Folkeparti har sine betænkeligheder ved det her lovforslag, kunne man så forestille sig, at ordføreren og Dansk Folkeparti ville overveje at gå ind og f.eks. kigge på, om den her standbyløsning, der bliver peget på nu, at man skal have mulighed for at være på standby som alvorligt syg, kommer til at fungere rigtigt?
For som jeg er orienteret, ligger der ikke noget i det her forslag om, at der bliver ændret på refusionen hos kommunen.
Altså, hvis ikke man aktiverer, får man 35 pct. refusion fra staten, og hvis man aktiverer, får man 65 pct.
Så incitamentet i forhold til at aktivere, selv alvorligt syge, er stadig væk til stede, uanset hvordan ændringen bliver lavet i det her lovforslag.
Kunne man ikke forestille sig, at Dansk Folkeparti vil være med til at kigge på det?
Eigil Andersen (SF), 2010-10-12:
Det glæder mig da, at ordføreren er i vanskeligheder på det her punkt med få udtrykt sin mening, for det er tilsyneladende to meninger på en gang.
Når man står i den situation og møder et menneske, i det her tilfælde et menneske, der oven i købet er repræsentant for et parti, og man ser på dets ord og dets handlinger, så mener jeg, at det afgørende er de handlinger, vedkommende foretager, og den handling, Dansk Folkeparti foretager i dag, er, at man støtter et lovforslag, som fjerner 300 mio. kr. årligt netto fra syge mennesker i Danmark.
Jeg synes ikke, at ordføreren har svaret ordentligt på, hvad ordføreren vil sige til den familie, som mister de her penge.
Det bliver jo mange tusinde familier, som hvert år vil gå ned i indtægt, på grund af at Dansk Folkepartis stemmer for det her forslag.
Bent Bøgsted (DF), 2010-10-12:
Jamen hr. Eigil Andersen skal også tænke på, at der bliver gjort et rigtig stort stykke arbejde for at hjælpe de syge tilbage til arbejdsmarkedet.
I forbindelse med det, der foregår her, skal vi tænke på, at hvis vi tager de 13 uger, man skal arbejde, før man kan få sygedagpenge, så er situationen også, at hvis en ny person på arbejdsmarkedet kommer ud på et arbejde, så kan den pågældende heller ikke få dagpenge ret kort efter.
Man skal have været medlem af en a-kasse i et år, før man kan få dagpenge.
Man er så henvist til andre ydelser.
I forbindelse med sygedagpenge synes jeg egentlig, det er rimeligt, at der skal gå et stykke tid, inden man kan få dem i forbindelse med beskæftigelse.
Man skal have optjent retten til at få pengene udbetalt.
Det er sådan set rimeligt nok, men der er altså ting i det her, hvorom jeg vil sige, at det ikke er Dansk Folkepartis ønske, at de skulle komme igennem, men vi accepterer, at ændringerne kommer.
Eigil Andersen (SF), 2010-10-12:
Alene i dag står vi nu over for eksempel nummer to på, at Dansk Folkeparti svigter syge mennesker i Danmark, selv om man prøver at give det udseende af, at man støtter syge mennesker i Danmark.
Det her lovforslag indebærer, at der bliver sparet 300 mio. kr. årligt på sygedagpenge, og det er en nettobesparelse, når man har taget hensyn til, at der også nogle, der har ret til kontanthjælp, som er et meget mindre beløb, og der så er nogle, som ikke har ret til andet end 0,0 kr. Jeg vil gerne give også hr. Bent Bøgsted mulighed for at tale direkte til de syge mennesker i Danmark, som fremover skal miste 300 mio. kr.
Bent Bøgsted (DF), 2010-10-12:
Jamen hr. Lennart Damsbo-Andersen er sikkert klar over, at når man sidder og forhandler om noget, i det her tilfælde om genopretningspakken, så er det sådan, at det ikke er alle de ønsker, man har, som man kan få opfyldt.
For at få noget igennem er man nødt til at acceptere noget andet, og det har Dansk Folkeparti selvfølgelig gjort i forbindelse med genopretningspakken.
Sådan er det altid, når man forhandler.
Det sker også i forbindelse med finansloven, der er også noget, Dansk Folkeparti må acceptere for at få noget andet igennem.
Altså, det er ikke alle ønsker, man kan få opfyldt.
Det vil hr. Lennart Damsbo-Andersen også finde ud af på et tidspunkt, hvis hans egne drømme om et regeringsskifte går i opfyldelse.
Tiden må så vise, om det sker.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-10-12:
Jeg synes jo, det er meget morsomt, at jeg heroppe skal stå på mål for den politik, som regeringen og Dansk Folkeparti fører.
Altså, det er jo ikke Socialdemokratiet, der indfører regler, der gør, at syge ikke kan få sygedagpenge.
Det er ikke os, der har lavet genopretningsplanen.
Det er regeringen, og det må regeringen stå på mål for.
Jeg synes da, det er meget interessant at høre hr. Bent Bøgsted sige, at i virkeligheden går Dansk Folkeparti ikke ind for forslaget, men de støtter det alligevel.
Det undrede mig også, for ude i virkeligheden står hr. Bent Bøgsted og resten af Dansk Folkeparti hver dag og siger, at de er de svages beskyttere, at de tager hånd om, at der ikke er nogen, der falder igennem sikkerhedsnettet.
Det er lige ved at være sådan, at Dansk Folkeparti er de svages beskyttere, når bare de ikke er syge eller ledige eller gamle eller uden uddannelse, ellers skal Dansk Folkeparti nok beskytte dem.
Altså, hvad er det for tanker, der ligger bag ved at kunne acceptere, at det er o.k., at der er 500 mennesker, der har fået forlænget perioden med 26 uger på den anden side, altså når de først er blevet langvarigt syge, at det veksler man lige med en hel masse mennesker, som ikke kan få sygedagpenge, uden at de har optjent 26 uger?
Hvordan hænger de to ting sammen?
Bent Bøgsted (DF), 2010-10-12:
Lovforslaget her er også en del af aftalen fra maj mellem regeringen og Dansk Folkeparti i forbindelse med genopretningen af dansk økonomi.
Det indeholder en forlængelse af beskæftigelseskravet for at få ret til sygedagpenge fra kommunen, og det får den betydning, at de regler, der er i dag, hvor lønmodtagere er berettiget til sygedagpenge fra kommunen, ændres fra 13 ugers arbejde med mindst 120 timers beskæftigelse til 26 ugers arbejde med mindst 240 timers beskæftigelse.
Der ændres så ikke på de øvrige beskæftigelseskrav i ordningen om ret til sygedagpenge.
Med lovforslaget sikres det, at muligheden for at få sygedagpenge modsvares af et krav om forudgående beskæftigelse.
Det næste, der laves om på, er ordningen vedrørende sygedagpenge på sønog helligdage, hvor der sker en ensretning af reglerne.
Ændringen består i, at der fremover hverken fra kommunen eller arbejdsgiverne skal udbetales sygedagpenge til sygedagpengemodtagere på søn- og helligdage.
Det medfører også, at arbejdsgiverne ikke vil kunne få sygedagpengerefusion, hvor der som følge af en overenskomst sker udbetaling af løn til den ansatte, idet arbejdsgiverens refusionskrav er et afledt krav.
Det sidste punkt er en præcisering af, at sygedagpengeopfølgning fremover kan ske telefonisk, ved brev eller digitalt, f.eks. e-mail.
Det betyder også, at når folk er alvorligt syge, sættes de på standby, og så skal der ikke ske opfølgning fra kommunens side.
Det er som sagt ændringer, der sker i forbindelse med genopretningen, men jeg vil også benytte lejligheden til at sige, at det er et område, hvor Dansk Folkeparti ikke er helt så begejstret for de ændringer, der sker.
Men da det er en del af genopretningspakken, har vi accepteret det, og vi står selvfølgelig ved de aftaler, vi har indgået med regeringen. Vi støtter forslaget.
Peter Madsen (V), 2010-10-12:
Jamen er det ikke rigtigt, at finansieringen af det her også indgår i de 31,5 mia. kr., som Socialdemokraternes finanslovforslag indebærer at man skal styrke den offentlige økonomi med?
I sidste samling behandlede vi en dagpengereform, hvor vi vedtog at nedsætte dagpengeperioden fra 4 år til 2 år.
Vi forsøgte at få bl.a. ordføreren til at svare på, om det var noget, man ville rulle tilbage, hvis der kom en eventuel ny regering.
Det fik vi ikke noget svar på ved den lejlighed, men kan ordføreren fortælle, om dette forslag er noget, der vil blive rullet tilbage?
Bent Bøgsted (DF), 2010-10-12:
Jeg tror nu ikke, det bliver så voldsomt, som hr. Eigil Andersen siger, for vi skal samtidig se på den indsats, der bliver gjort for at hjælpe de syge tilbage til arbejdsmarkedet, så de kan komme væk fra sygedagpengene.
Helle Sjelle (KF), 2010-10-12:
Lovforslaget fra beskæftigelsesministeren er jo endnu et af de forslag, som vi behandler her i dag, der udmønter genopretningsplanen, som regeringen og Dansk Folkeparti blev enige om i foråret, en plan, der betyder, at vi betaler den regning, som krisen har efterladt.
I modsætning til Socialdemokraterne og SF mener regeringen og vi Konservative, at den regning skal betales.
Det er stadig væk ganske usikkert, hvordan Socialdemokratiet og SF og resten af oppositionen i det hele taget nogen sinde vil finansiere alle deres løfter, hvis de kommer til.
Det er noget af det, der står hen i det uvisse.
Men vi mener altså, at en sund offentlig økonomi er en forudsætning for fremtidens vækst og velstand.
Har vi ikke det, vil der opstå usikkerhed om den samlede danske økonomi, renten vil stige, og pengene vil fosse ud af landet.
Det har krisen vist mange eksempler på, men lad mig blot nævne Grækenland, Irland og Spanien, og det er jo netop for at modvirke græske tilstande, at regeringen og Dansk Folkeparti har lavet den her aftale om genopretningen.
Lovforslaget om en ændring af lov om sygedagpenge indeholder tre punkter, som jeg meget gerne vil komme nærmere ind på.
For det første forlænges beskæftigelseskravet fra 13 uger til 26 uger.
I dag er det jo sådan, at meget kort tids beskæftigelse, nemlig 13 uger, giver ret til en meget lang periode med sygedagpenge.
Hvis vi vedtager det her forslag, vil det kræve, at man har været i arbejde mindst ½ år for at optjene ret til sygedagpenge, og det synes vi egentlig er ganske rimeligt.
Et andet punkt er afskaffelsen af sygedagpenge på søgnehelligdage, som er de helligdage, der ikke falder på en søndag, og der er 6-9 af dem årligt.
I dag er det sådan, at man ikke får sygedagpenge på de dage i de 3 første uger efter sygemeldingen.
Det tredje punkt er en præcisering af fleksibiliteten i reglerne om den opfølgning, som kommunerne har pligt til at foretage over for deres borgere på sygedagpenge.
Hvis en borger er alvorligt syg, skal kommunen sætte kontakten til vedkommende på standby.
Altså, vi vil mene, at det skader mere, end det gavner, at forstyrre en borger, der f.eks. lider af en dødelig sygdom.
Det er også præciseret i lovforslaget, ligesom det også er præciseret, at kontakten til sygemeldte, der i dag sker telefonisk, fremover også gerne må finde sted via e-mail eller via et gammeldags brev.
Samlet set synes vi, det er et fornuftigt forslag, og det er også derfor, at vi støtter det.
Eigil Andersen (SF), 2010-10-12:
Ja, det er meningen, det vil man gøre.
Men nu er det jo sådan, at vi i Socialdemokratiet og SF faktisk har tænkt os at tale med andre mennesker end os selv, vi har tænkt os at tale med arbejdsmarkedets parter, og det kan da være, hvis de har et eller andet synspunkt, at vi så vil lytte til det.
Men jeg tror nu, at fagbevægelsen vil være glad for at få det her ført tilbage, og det er der altså også reserveret penge til.
Så det er vores forslag, at vi gør det på den måde.
Peter Madsen (V), 2010-10-12:
Kan ordføreren så helt klart bekræfte, at hvis man får mulighed for det, vil man rulle dette forslag tilbage?
Ja eller nej?
Eigil Andersen (SF), 2010-10-12:
Altså, det er sådan, at i det fælles finanslovforslag, som Socialdemokratiet og SF har fremsat her for kort tid siden, kan man se, at der er afsat knap 200 mio. kr. til, at vi siger nej til de her besparelser på arbejdsmarkedsområdet.
Så det, der blev sagt, er ikke korrekt, for de besparelser her vil blive annulleret, når der kommer en ny regering.
Peter Madsen (V), 2010-10-12:
Uanset de mange grimme ting, som ordføreren nu har sagt om forslaget, er det så ikke korrekt, at provenuet fra det faktisk er regnet ind i ordførerens eget finanslovforslag?
Bent Bøgsted (DF), 2010-10-12:
Der bliver heller ikke skåret i kontanthjælpen, der bliver ikke skåret i nogen af overførselsindkomsterne.
Det er det, vi har fået ud af at være i forhandlinger med regeringen og ved at sige ja til genopretningspakken.
Vi har smidt mange af de besparelsesforslag væk, som forelå, og det er til gavn for de dårligst stillede.
Men det er jeg klar over at hr. Leif Lahn Jensen ikke har opdaget noget af, for han har koncentreret sig om nogle forslag, der så er kommet igennem. Vi har sagt ja til genopretningspakken.
Jeg har så sagt, at det her ikke er et forslag, Dansk Folkeparti er så begejstret for, men vi har ikke kunnet smide alt væk, vi har også et ansvar for at rette den danske økonomi op.
Jeg ved godt, at hr. Leif Lahn Jensen og Socialdemokratiets eneste løsning er, at vi skal sætte skatterne op, så de bliver hævet med jeg ved ikke hvor mange milliarder kroner, der skal bruges, for at man kan leve op til de løfter, der er givet både fra Socialdemokratiets og SF’s side.
Vi kommer nok over 100 mia. kr., hvis vi begynder at tælle det hele sammen.
Og det kan kun finansieres ved skattestigninger, og det vil ramme alle, det kan ikke nøjes med at …
Leif Lahn Jensen (S), 2010-10-12:
Jeg sikker på, at hvis ordføreren havde et rigtig godt svar, var det kommet.
Hvis ordføreren virkelig kunne sige, at det er det her, Dansk Folkeparti har fået ud af det, var det kommet frem.
Der kom stort set ingenting.
Så det vil sige, at det, Dansk Folkeparti har fået ud af at sluge de her kameler, sluge den her genopretningsplan, er forringelser på arbejdsmiljøområdet, forringelser af uddannelserne til dem, som i forvejen har svært ved at uddanne sig, og det er forringelser over for de syge. Dansk Folkeparti har nedprioriteret disse grupper.
Der er virkelig nogle derude, der tror, at Dansk Folkeparti er et parti for dem, men det, som Dansk Folkeparti har gjort, vil jeg sige til hr. Bent Bøgsted, er jo egentlig at spare de her mennesker væk.
Man har sparet de her mennesker, som virkelig tror så meget på Dansk Folkeparti, væk.
Det er da interessant.
Bent Bøgsted (DF), 2010-10-12:
Jamen vi skal ind og se på, hvad det er, der er blevet smidt væk af de forslag, som lå til forhandling, vil jeg sige til hr. Leif Lahn Jensen.
Og dem har jeg ikke lige ved mig her.
Jamen hvis fru Line Barfod går ind og kigger på samfundet i dag og på, hvordan vi bidrager til samfundet, vil hun også få svar på, hvordan alle bidrager til, at det her samfund kan eksistere.
Der kan selvfølgelig være nogle undtagelser, jeg skal ikke kunne udelukke, at der er nogle, der har nulskat, eller som ikke rigtig betaler til samfundet.
Der er mange måder at undgå at bidrage på.
Men jeg vil garantere for, at jeg bidrager lige så meget til samfundet, som fru Line Barfod gør – det er nu ikke sikkert, det kan godt være, at fru Line Barfod bidrager mere, det kan godt være, at fru Line Barfod har en højere indtægt, end jeg har.
Line Barfod (EL), 2010-10-12:
Jeg ved ikke, hvad det er for nogle underlige ting, hr. Bent Bøgsted er ude i, med, at jeg skulle være interesseret i at få tilstande som i Kina.
Jeg vil meget gerne undgå, at vi får den slags tilstande i Danmark, og det er derfor, jeg foreslår, at vi investerer i at få et samfund, hvor mennesker har det godt i stedet for, som hr. Bent Bøgsted vil, at være med til at skære ned i menneskers økonomi.
Derfor spørger jeg igen: Hvorfor skal der skæres ned i de syges økonomi?
Hvis man endelig skulle skære ned, hvorfor så ikke gå ud at skære ned i økonomien hos nogle af dem, som ikke mærker, at det gør ondt?
Hvordan er det bankdirektørerne bidrager?
Hvordan er det hr. Bent Bøgsted selv bidrager?
Hvad er det, Dansk Folkeparti mener?
Mener hr. Bent Bøgsted faktisk, at det, Venstres ordfører siger, ikke passer, og at det er de syge, der kommer til at bidrage, de syge, der kommer til at betale her?
Bent Bøgsted (DF), 2010-10-12:
Først vil jeg sige, at det her jo ikke er for at betale for skattelettelserne til de rige, som fru Line Barfod var inde på.
Men sådan er virkeligheden ikke, vil jeg sige til fru Line Barfod, den går ikke, det var i det gamle kommunistiske Sovjetunionen, det kunne gå.
Ikke engang i Kina, der egentlig er temmelig kommunistisk, men har flere millionærer end antallet af indbyggere i USA, fungerer det.
Så det samfund, som fru Line Barfod vil have, er ønsketænkning.
Og jo, Dansk Folkeparti står ved de aftaler, vi har indgået, selvfølgelig gør vi det.
Line Barfod (EL), 2010-10-12:
Hvis det, hr. Bent Bøgsted siger nu, om, at der ikke vil blive sparet så meget, fordi de syge bliver hjulpet tilbage til arbejdsmarkedet, passer, så passer det, der står i lovforslaget, om, hvor meget man kan spare, jo ikke.
Så vidt jeg forstår på hr. Bent Bøgsted, har Dansk Folkeparti sagt ja til at stemme for det her forslag, fordi man gerne vil være med til at skaffe penge til statskassen til at betale for de skattelettelser, der er givet til Danske Banks direktør og andre af de rigeste i dette land.
Så hvis nu der ikke kommer så mange penge ind på sygedagpengene, skal der så skæres mere ned i de syges økonomi?
Hvordan kan det være, at Dansk Folkeparti vælger, når man skal betale regningen for skattelettelserne til de rigeste, at sige, at det er de syge, der skal betale?
Jeg forstår simpelt hen ikke logikken.
Så hvorfor synes man det er rimeligt?
Det er jo både mennesker, der er langtidssyge, og det er mennesker, som er kronisk syge og derfor meget ofte har sygedage, der bliver ramt af det her forslag.
Hvorfor vælger man at sige, at det er de menneskers økonomi, der skal skæres ned i?
Peter Madsen (V), 2010-10-12:
Der er jo to afgørende spor i dansk politik.
Vi følger det spor, som vil styrke økonomien, og som vil styrke dansk velfærd på lang sigt, hvorimod venstrefløjen vil følge det spor, der betyder øget gældsætning, og som vil true den danske velfærd.
Inger Støjberg (V), 2010-10-12:
Tak for debatten, og tak til de partier – det er jo trods alt et flertal – der bakker op om lovforslaget.
Formålet med lovforslaget er at udmønte en del af regeringens aftale med Dansk Folkeparti om genopretningen af dansk økonomi.
Regeringen og Dansk Folkeparti finder, at en omprioritering af arbejdsmarkedets parters indsats på arbejdsmiljøområdet kan bidrage til genopretningen af dansk økonomi.
Baggrunden for den foreslåede omprioritering er, at de midler, der anvendes af parterne i branchearbejdsmiljørådene, ikke i tilstrækkelig grad er målrettet arbejdsmiljøindsatsen på virksomhederne, og det er et problem.
Det er nemlig på den enkelte virksomhed, at arbejdsmiljøproblemerne opstår, og det er også der, de skal løses.
Regeringen har derfor som led i genopretningsaftalen besluttet at omlægge og målrette branchearbejdsmiljørådenes indsats.
Dermed sikrer vi, at pengene fremover bliver brugt på en mere virksomhedsrettet indsats.
Parterne har længe ønsket at få proceduren for udbetaling af penge til BAR'erne afbureaukratiseret.
Det har vi imødekommet med forslaget, da BAR'erne ikke længere skal udarbejde konkrete projektansøgninger for at få udbetalt penge til deres aktiviteter.
Den eksterne høring medførte så også en del kritiske høringssvar, og dem har vi naturligvis lyttet til.
Derfor er lovforslaget blevet ændret efter den eksterne høring, så BAR'ernes planer nu skal sendes til Arbejdstilsynet i stedet for til Arbejdsmiljørådet.
Desuden har vi i lovforslaget tydeliggjort, hvilke opgaver BAR'erne fremover skal varetage.
Jeg kvitterer for de bemærkninger, der er kommet, og har også noteret mig, at et flertal støtter op om lovforslaget.
Og så ser jeg i øvrigt frem til, at vi får en god udvalgsbehandling af forslaget.
Line Barfod (EL), 2010-10-12:
Så jeg kan forstå, at Venstres ordførers bidrag er at stå her på talerstolen i Folketinget og på et senere tidspunkt trykke på en knap og så ellers få sin løn og have et godt liv.
Hvordan vil Venstre forklare, at det er rimeligt?
Eigil Andersen (SF), 2010-10-12:
Jeg tror, at ministeren kender begrebet vi alene vide, det, at man er sig selv nok og ikke lytter til andre.
Og sådan er det jo med den her regering.
Da man ønskede at kommunalisere hele jobformidlingen med jobcentrene, også for arbejdsløse dagpengemodtagere, sagde både arbejdsgivere og fagforbund nej til forslaget, men regeringen gennemførte det alligevel.
Resultatet er, at det hele sejler med en aktiveringsindsats, hvor folk skal lave tårne af skumfiduser og spagetti – og der er også en masse andre rædselsfulde historier.
Det er meningsløst og ydmygende.
Sådan gik det med den sag, hvor regeringen ikke ville lytte til andre.
Nu har vi så en ny sag, nemlig den her om nedskæringen i forbindelse med arbejdsmiljøet, og hvor det er nøjagtig det samme, nemlig at arbejdsgivere og fagforbund siger: Det her er vi imod.
Har det ikke slået ministeren, at det kunne være en overvejelse værd, om man skulle lytte til, hvad alle andre parter end en selv siger?
Inger Støjberg (V), 2010-10-12:
Det kan jeg ikke løbe fra, i og med at genopretningspakken jo har det her med som en af de mange besparelser, som vi bliver nødt til at gennemføre for at redde dansk økonomi, for at genoprette dansk økonomi.
Lad mig så bare endnu en gang minde om alle de initiativer, som regeringen har taget for netop at mindske de menneskelige omkostninger ved den internationale finanskrise.
Hvis vi tager dem alle sammen, er det investeringer, fremrykninger af investeringer, udbetaling af SP, fremrykning af skattelettelser, og tillægger vi den lave rente, har det altså betydet, at 122.000 danskere er sluppet for at få en fyreseddel i hånden.
Det er det, en ansvarlig regering gør, må jeg sige til hr. Leif Lahn Jensen.
Men når man gør det, må man også efterfølgende betale prisen for det, og det er den pris, vi nu betaler med genopretningspakken.
Derfor er det her en besparelse på godt 50 mio. kr.
Jeg mener ikke, at det kommer til at gå ud over arbejdsmiljøet.
Jeg mener ikke, at det kommer til at gå ud over medarbejderne på de danske virksomheder.
Jeg mener tværtimod, at vi bruger pengene bedre og mere fornuftigt, end vi gjorde før.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-10-12:
Der er De Konservative, Dansk Folkeparti og Venstre, som går meget op i privatøkonomi.
Det er selvfølgelig også vigtigt.
Vi andre går op i folks helbred.
Det synes vi også er meget vigtigt.
Man har også sagt, at krisen koster penge.
Man har så valgt at finde pengene på det, der skulle gå til folks helbred.
Det vil sige, at man har valgt den her besparelse.
Det her er en besparelse.
Ministeren må indrømme, at det her er en besparelse.
Inger Støjberg (V), 2010-10-12:
Nu skal man jo ikke glæde sig for tidligt.
Når det er sagt, så tror jeg, at det var godt, at hr. Leif Lahn Jensen lige fik sagt, at det var det, han hørte ministeren sige, for der var i hvert fald ikke det, jeg sagde.
Det, jeg sagde, var, at vi ud fra de analyser, der ligger, kunne se, at pengene ikke blev brugt rigtigt og godt nok.
Derfor har vi vurderet, at en halvering ville betyde, at BAR'erne fortsat kan yde et fornuftigt stykke arbejde.
Og det er selvfølgelig en vurdering, som jeg bl.a. har foretaget.
Men jeg har det altså også sådan – jeg kan høre, at sådan har hr. Leif Lahn Jensen det ikke – at man skal passe godt på pengene, og i en tid, hvor den internationale finanskrise buldrer ud over hele verden, er det også min forpligtelse som minister i en ansvarlig regering at tage de skridt, der skal til.
Så kan det bare undrer mig lidt, at hr. Leif Lahn Jensen indleder sit spørgsmål med at sige, at han godt ved, at ministeren har lyst til at tale om krise og den slags, for for mig er den internationale finanskrise ikke bare krise og den slags.
Det handler sådan set om hele fundamentet for vores velfærdssamfund.