runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-10:
År for år bruger vi flere penge, er jeg nødt til at sige til hr. Rasmus Prehn.
Vi har siden 2001 brugt 74.000 mio. kr. mere på kerneområderne, end man brugte i 2001.
Den økonomiske krise, vi er i, siger, at nu må vi holde os fra yderligere forbrug i de næste år, men kommunerne får dog flere penge, idet vi fremskriver beløbene med prisudviklingen og lønudviklingen, sådan at det personale, man har i år, kan man også have til næste år, fordi beløbene fremskrives.
De varer og tjenesteydelser, man køber i år, kan man også købe til næste år, fordi beløbene fremskrives.
Men det er jo klart, at hvis man i et år har haft et massivt overforbrug, kan man jo ikke bare fortsætte med det overforbrug.
Det kan kommunerne under et ikke, og det kan f.eks. Aalborg Kommune heller ikke.
I Aalborg Kommune har man jo så lavet nogle prioriteringer.
Jeg er ret sikker på, at det vil kommunerne også i fremtiden, fordi vi har gennemført nogle ret skrappe sanktioner over for kommunerne.
Kamal Qureshi (SF), 2010-11-10:
Det glæder mig meget, fordi ministerens forgænger, hr. Brian Mikkelsen, jo mente, og jeg citerer en udtalelse fra ham, sidste gang vi havde fuldstændig den samme debat, »at det jo er en glædelig omstændighed, at der kun er registreret 10 sager«.
Så det glæder mig, at ministeren ser med bekymring på, at der er så få sager, der har ført til domfældelse efter den skærpende omstændighed, når man ser på, at der er 12.000 hadforbrydelser om året – i hvert fald ifølge nogle af de tal, der foreligger.
Jeg synes, det er godt, at ministeren tager det alvorligt, at der så kun er ti sager, der fører til en registrering, hvorefter der bliver rejst sigtelse efter denne paragraf.
Derfor synes jeg sådan set godt, jeg vil høre, hvad ministeren vil gøre for at sikre, at den paragraf bliver brugt hyppigere, fordi vi jo rent faktisk står i en situation, hvor der er rigtig, rigtig mange mennesker, der bliver udsat for en forbrydelse, men hvor forbryderen ikke bliver dømt efter den eksisterende lovgivning på området, fordi sagen ikke bliver efterforsket som en hadforbrydelse fra starten, og derfor mangler der efterforskningsmæssige resultater til at rejse sådan en sag.
Rasmus Prehn (S), 2010-11-10:
Ministeren bliver ved med at gentage det her med, at budgetter skal overholdes, og også det er vi jo fuldstændig enige i.
Det, der bare er problemet her, er, at kommunerne har været presset af regeringen – ikke bare i år, men igennem efterhånden mange år – og at det er svært at få enderne til at nå sammen. Som jeg lige refererede her, har kommunernes eget revisionsinstitut konstateret, at man faktisk brugte mere end 3.000 kr. mindre pr. elev i 2009, end man gjorde i 2001, så det går ned ad bakke med investeringer i folkeskolen. Kigger vi så på den seneste udvikling med de nuværende besparelser, skal man til at spare 1.500 kr. pr. elev oven i det, så det, ministeren står og siger om, at nu skal man overholde budgetterne, og nu skal man også udvise rettidig omhu osv., handler altså om, at man kommer til at spare på folkeskolen, og derfor skal jeg spørge en gang til: Er det virkelig sådan, at regeringen mener, at folkeskolen ikke er en investering i fremtiden, men at det bare er at hælde pengene ud?
Viser undersøgelser ikke, at man får pengene mange gange igen?
Når man bruger en krone på uddannelse, får man den mange gange igen, så er det særlig klogt at presse kommunerne til at spare på fremtiden ved at spare på uddannelse?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-10:
Jamen i enhver husholdning har man nogle indkomster, og så lægger man nogle budgetter.
Det gjorde kommunerne ikke i 2009, da lod de bare rullen køre, og derfor er det, vi beder om nu, at man holder udgifterne i ro.
Kommunerne får – nu skal jeg nok lade være med at tage hele rækken, men i 2002 havde de flere penge end i 2001, og for at springe frem kan jeg sige, at i 2009 havde de flere penge end i 2008, og i 2010 har de flere penge, end de havde i 2009 osv., så det er et spørgsmål om husholdning.
Hvis vi så ser på det potentiale der er, kan vi jo også se, at i de dyreste kommuner koster en folkeskoleelev 90.000 kr., og i den billige ende koster en elev 50.000 kr., så også her kan kommunerne lade sig inspirere af hinanden.
Det, hr. Rasmus Prehn onsdag efter onsdag efter onsdag står og prædiker her, er, at det er ligegyldigt, om man lægger nogle budgetter, vi skal bare bruge alle de penge.
Men livet er altså en prioritering, det politiske liv er en prioritering, og det, hr. Rasmus Prehn står og siger, er, at nu åbner vi bare alle sluser for udgifter, men det er der ingen borgere i det her land, der er tjent med.
Rasmus Prehn (S), 2010-11-10:
Vil ministeren tage ansvar for de alvorlige nedskæringer, vi ser i kommunerne i øjeblikket på grund af regeringens plan om nulvækst, som nu bl.a. andet resulterer i, at 45 pct. af kommunerne vedtager flere lukkedage i daginstitutionerne ifølge en undersøgelse fra BUPL?
Ja, og jeg skal igen læse højt.
Vil ministeren tage ansvaret for de alvorlige nedskæringer, vi ser i kommunerne i øjeblikket, på grund af regeringens planer om nulvækst, som bl.a. resulterer i, at 45 pct. af kommunerne vedtager flere lukkedage i daginstitutionerne ifølge en undersøgelse fra BUPL?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-10:
Kommunernes budgetter reguleres oven i købet med stigningen i priser og lønninger, og det indebærer, at kommunerne til næste år kan købe de samme varer og tjenesteydelser, som de kan i år, fordi beløbet reguleres med prisudviklingen; det betyder, at de kan have det samme personale til næste år, som de har i år, fordi udgiften reguleres med lønudviklingen.
Og det vil jeg gerne genopfriske hr. Rasmus Prehns hukommelse fra for 3 minutter siden med, nemlig at kommunerne i 2009 realiserede en massiv overskridelse af budgetterne og af de rammer, der var aftalt med regeringen, og det skyldtes, at kommunernes egne økonomiske dispositioner var uansvarlige i forhold til de budgetter, som de lagde.
Realiteten i alt det her er et massivt overforbrug i kommunerne i 2009 på 5 mia. kr., og det kan man vel næppe kalde nedskæringer, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn.
Nu skal kommunerne så tilpasse sig de budgetter og de aftaler, kommunerne har indgået med regeringen.
De spørgsmål, hr. Rasmus Prehn stiller, forudsætter derfor, at der ikke er indgået nogen aftaler, og at pengene kommer ned fra himlen.
Men i politik må man prioritere de ressourcer, man har – det må vi i staten, det må de i regionerne, og det må de i kommunerne.
Kim Mortensen (S), 2010-11-10:
Hvordan forventer ministeren, at erhvervsskolerne skal hæve kvaliteten på erhvervsuddannelserne og få flere unge gennem en ungdomsuddannelse, samtidig med at erhvervsskolesektoren udsættes for massive besparelser og nedskæringer?
Benedikte Kiær (KF), 2010-11-10:
Jeg er meget glad for de ting, som spørgeren siger om de aldersintegrerede institutioner, for jeg kan også se mange fordele ved de aldersintegrerede institutioner, og det er et område, vi på ingen måde skal gå ind og ødelægge med nogle fasttømrede regler og ny lovgivning.
Jeg har også set de enkelte historier, der har været fremme i medierne, og som også bekymrer mig, for det er på ingen måde givtigt at sende et barn, der ikke er klar til at komme i en børnehave, i børnehave, før tingene er, som de skal være, for det kan faktisk være ødelæggende for det enkelte barns udvikling.
Men da vi ikke har nogen præcis viden om, hvordan kommunerne organiserer dagtilbuddene i forhold til børnenes alder og især ikke i forhold til de aldersintegrerede daginstitutioner, vil jeg derfor – og det har jeg besluttet mig for - have en undersøgelse af det her område, så vi får noget mere sikker grund under fødderne.
For jeg synes, det er lidt for hurtigt at drage nogle konklusioner på baggrund af nogle få eksempler.
Det var eksempler, som jeg også studsede over og kunne være bekymret for, hvis barnet ikke var klar til at komme i børnehave.
Men jeg synes, det er vigtigt, at vi får mere sikker grund under fødderne.
Mette Frederiksen (S), 2010-11-10:
Jeg synes selvfølgelig, det er positivt, at ministeren ønsker sikker grund under ministerens fødder.
Men det var måske endnu bedre, hvis ministeren var optaget af at sikre sikker grund under børnenes fødder.
Når man kun er 2 år, kan man godt være usikker på benene stadig væk, og det er jo en af grundene til, at man som godt 2-årig slet ikke skal være i en børnehave.
Der har været en række konkrete eksempler, hvor børn ned til godt 2 år er blevet tilmeldt børnehave, og her taler vi ikke om en aldersintegreret institution, men børnehave, som jo i dag normalt forstås som et dagtilbud, hvor man er fra 3 år og op til skolestart.
Derfor kunne jeg egentlig godt tænke mig at spørge ministeren: Mener ministeren, at det er inden for lovens rammer, at et barn på godt 2 år bliver tilmeldt børnehave i stedet for enten vuggestue, dagpleje eller aldersintegreret institution?
Benedikte Kiær (KF), 2010-11-10:
Som jeg sagde i mit indledende svar, er der visse ting, der skal være opfyldt, før man kan flytte videre fra en vuggestue til en børnehave.
Det skal være alderssvarende.
Det står egentlig meget klart i lovgivningen, at kommunerne skal overholde det.
Meget klart.
Ja, der har været nogle eksempler fremme i medierne med børn, der var ned til 2 år og 3 måneder, hvilket også gjorde mig bekymret.
For jeg mener ligesom spørgeren – der er vi meget enige – at det bedste for børnene er, at de er der, hvor de skal være i forhold til deres alderstrin, ellers kan det være skadeligt for deres udvikling.
Mette Frederiksen (S), 2010-11-10:
Nu er vi nået så langt, at ministeren er bekymret over den udvikling, der tilsyneladende er i gang, eller i hvert fald bekymret over de konkrete eksempler, der har været gengivet i offentligheden.
Vi ved også, at ministeren ikke føler sig på sikker grund i det her spørgsmål og derfor ønsker at tilvejebringe et bedre videngrundlag.
Så langt så godt.
Hvis nu det videngrundlag kommer til at vise, at der er børn, der flyttes fra vuggestue til børnehave, selv om de ikke aldersmæssigt er klar til den flytning, agter ministeren så at foretage sig noget?
Jeg spørger så konkret, fordi der jo er børn, der i dag er blevet flyttet.
Der sidder jo forældre derude i dag og er bekymret for, om deres børn overhovedet vil være i stand til at have en god hverdag i deres dagtilbud, fordi børnene flyttes, før tiden er til det.
Jeg forstår godt de forældres bekymring, for når man har et barn på godt 2 år, ved man, at det stadig væk er en lille størrelse.
Børnehavetilværelsen er hård, den er krævende, og den stiller nogle helt andre krav, som et barn på godt 2 år slet ikke vil kunne opfylde.
Benedikte Kiær (KF), 2010-11-10:
Som sagt: Ja, der har været de her eksempler fremme i medierne.
Jeg tror, det var et par eksempler fra samme kommune.
Det er baggrunden for, at jeg gerne vil have samlet den viden ind.
For jeg mener også, det er vigtigt, at vi altid sørger for, at børnene får det tilbud, der passer til deres alder.
Det er så også vigtigt at indskærpe det over for de kommuner, der ikke følger den klare lovgivning, der er på området.
Men jeg synes som sagt, at det er meget, at man begynder at tale om, at få eksempler så er en tendens.
Nu har vi kun set et par eksempler, men jeg har også lyst til at have noget viden om det her område, for jeg er meget enig med spørgeren i, at det er vigtigt, at børnene får det tilbud, der passer til deres alderstrin.
Mette Frederiksen (S), 2010-11-10:
Mener ministeren, at der er en sammenhæng mellem kommunale besparelser dikteret af regeringen og den stadig mere udbredte tendens til, at små børn på 2 år sendes i børnehave, samt forøgelsen af lukkedage i dagtilbud?
Tak for det.
Mener ministeren, at der er en sammenhæng mellem kommunale besparelser dikteret af regeringen og den stadig mere udbredte tendens til, at små børn på 2 år sendes i børnehave, samt forøgelsen af lukkedage i dagtilbud?
Benedikte Kiær (KF), 2010-11-10:
Nu var spørgeren ikke til stede lidt tidligere, da jeg svarede på nogenlunde den samme type spørgsmål om økonomien, så jeg vil nok komme til at gentage mig selv lidt i forhold til tidligere.
For det første indebærer regeringens aftale med KL om kommunernes økonomi for 2011, at kommunerne kan videreføre den høje aktuelle budgetramme i 2011.
Kommunernes budgetter reguleres tilmed med stigningen i priser og lønninger.
Så regeringen har ikke dikteret kommunale besparelser.
For det andet dikterer regeringen heller ikke, hvordan kommunerne prioriterer de kommunale velfærdsområder.
Det er kommunernes opgave at fastlægge serviceniveauet, også på dagtilbudsområdet.
Det system, og her tænker jeg på det kommunale selvstyre i det hele taget, har vi jo netop for at sikre, at der er en fleksibilitet, så man kan tilgodese de lokale behov.
Det er vigtigt, at man kan det, for det er jo meget forskelligt fra kommune til kommune.
Som nævnt i min besvarelse af S 332 er kommunerne forpligtet til at anvise en plads i et alderssvarende dagtilbud for at overholde pasningsgarantien.
Og i forhold til lukkedage har vi en klokkeklar aftale med KL om, at kommunerne kun kan holde lukket, når der er et lavt fremmøde i den enkelte daginstitution.
Det er egentlig en fornuftig og rimelig aftale, vi har dér, men til gengæld er det uacceptabelt, hvis kommunerne ikke sørger for, at der er et alternativt pasningstilbud, når man har så få børn i en institution, at man kan holde lukket.
Kommunerne blev kompenseret med et permanent løft i bloktilskuddet på 65 mio. kr. i forbindelse med aftalen om afskaffelse af de løsrevne lukkedage, og derfor er det på ingen måde tilfældet, at regeringen tvinger kommunerne til at skulle afholde lukkedage.
Benedikte Kiær (KF), 2010-11-10:
Børns første 6 år er særdeles vigtige for deres udvikling og for deres læring.
Daginstitutioner og dagpleje har derfor sammen med forældrene en meget vigtig opgave med at understøtte udviklingen af børns selvværd og kompetencer, som er grundlaget for et godt børneliv og senere for en god skolegang.
Vi bruger mere end 30 mia. kr. på tilbuddene om året, og derfor er det også vigtigt, at børnene får noget godt ud af det.
Jeg er meget optaget af at sikre, at kommunerne har nogle gode rammer for dagtilbuddene, og at kommunerne kan tilrettelægge en pædagogik, der er afstemt i forhold til børnenes behov og aldersfordeling.
Lovgivningen er klar.
Kommunerne er således forpligtet til at anvise en plads i et alderssvarende dagtilbud for at overholde pasningsgarantien.
Alderssvarende betyder, at dagtilbuddet skal være relevant for barnet i forhold til barnets alder og udviklingstrin og understøtte barnets trivsel, udvikling og læring.
Det betyder også, at kommunerne skal sikre, at der er en personalemæssig normering, der tager hensyn til alderssammensætningen i tilbuddet, og at der anvendes aldersrelevante pædagogiske metoder og aktiviteter.
Det betyder også, at kommunerne ikke inden for rammerne af lovgivningen må sende 2-årige børn til dagtilbud, der ikke kan matche 2-årige børns behov.
Det er en fornuftig forpligtende lovgivning, som kommunerne kan og skal indrette gode dagtilbud efter.
Så vil spørgeren måske kræve, at vi skal lave en ny lovgivning og stille krav om, at et barn simpelt hen ikke kan starte i en børnehave, før det fylder 3 år.
Det mener jeg ikke kan være hensigtsmæssigt, for sagen er jo, at den slags lovgivning nok fungerer bedre i pressen end i virkeligheden.
Der er f.eks. rigtig mange kommuner, der med stor succes arbejder med aldersintegrerede institutioner, og det synes jeg ikke vi på nogen måde skal ødelægge.
Lise von Seelen (S), 2010-11-10:
Tak for svaret.
Nu kan vi jo godt huske, hvordan det gik sidste år.
Da var det rent faktisk sådan, at den 11. december kunne man iagttage, at der var 65.000 familier, der manglede med sikkerhed at vide, at de kunne få den julehjælp, som de gerne ville have.
Det var rigtig tæt på jul, og vi ved jo godt, at forventningerne til jul er en af de store ting, der også skaber glæden ved julen.
Derfor er det meget vigtigt, at man kan tilrettelægge det her på en fornuftig og stille og rolig måde.
Jeg vil derfor gerne spørge ministeren, om ministeren i år er sikker på, at vi ikke midt i december igen kommer til at stå med en stor gruppe familier, som ikke med sikkerhed ved, at de får julehjælp.
Vi kan jo allerede nu høre fra de frivillige organisationer, at de kan iagttage, at der er mange henvendelser, og at de forudser, at der bliver mange flere henvendelser, end de kan imødekomme.
Hvilke overvejelser har ministeren gjort sig i den anledning, så vi ikke gentager forløbet fra sidste år, som blev noget kaotisk, især lige op under jul?
Benedikte Kiær (KF), 2010-11-10:
Jamen det er jo netop også baggrunden for, som jeg sagde i mit indledende svar, at regeringen og Dansk Folkeparti har aftalt ekstraordinært at udmønte penge fra finansloven i 2010 til støtte til frivillige landsdækkende organisationers arbejde med den direkte julehjælp, netop den julehjælp, som vi hørte om sidste år, hvor der var mange i forhold til årene før, der søgte hjælp.
Så der er taget stilling til det, og der er taget initiativer til det.
Lise von Seelen (S), 2010-11-10:
For hvis jeg skulle tage ministerens ord for pålydende, ville det jo betyde, at de faktisk med sindsro kunne sige, at de mennesker, der opfylder kriterierne for at få julehjælp, også kan være sikre på at få den.
Det ville jo give en helt fantastisk ro i de organisationer, hvis de kunne gribe opgaven an på den måde.
Når jeg kigger i regeringens nationale civilsamfundsstrategi, så står der jo lige præcis, at man vil forbedre vilkårene for de frivillige organisationer, og det vil man bl.a. gøre ved at indkalde de organisationer, der er tale om, for at de på den måde bedre kan tilrettelægge tingene.
Så jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren har tænkt på at indkalde de implicerede organisationer for at få det her forløb omsat til netop glæden ved julen, så de ikke skal have bekymringer for julen.
Og hvis ministeren ikke selv har tid, kunne hun så overveje, at der var nogle i ministeriet, der kunne få tid, så man kunne indkalde de her organisationer og sige: Ved I hvad, vi skal have gjort det her på den rigtige måde?
Benedikte Kiær (KF), 2010-11-10:
Nu henviser spørgeren til civilsamfundsstrategien, men det er jo i satspuljeaftalen for 2011, at den her civilsamfundsstrategi ligger, så vi kan jo først begynde at se på civilsamfundsstrategien for 2011 og årene frem.
Det, jeg refererer til, er den finanslovaftale, der netop er blevet indgået i mandags, hvor man ekstraordinært aftalte at sætte nogle midler af til netop julehjælpen i år for at hjælpe organisationerne med at kunne imødekomme den efterspørgsel, som de oplevede var stigende sidste år.
Jeg har noteret mig, at Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti har foreslået en julehjælpsgaranti.
Jeg synes blot, at en sådan garanti rummer nogle væsentlige problemer, bl.a. risikoen for, at det på en uhensigtsmæssig måde vil påvirke organisationernes tilskyndelse til at indsamle midler og påvirke det frivillige engagement i det hele taget.
Det er en af grundene til, at jeg synes, at en garanti ikke er uden problemer.
Men som sagt blev der i den aftale om finansloven, der blev indgået i mandags, taget højde for, at der i år skal være nogle ekstra midler til julehjælp.
Lise von Seelen (S), 2010-11-10:
Jeg opfatter det sådan, at ministeren undervurderer menneskene ude i den frivillige verden, hvis ministeren mener, at de vil blive grebet af dovenskab, hvis de får ro omkring deres arbejde med julehjælpen.
Det tror vi overhovedet ikke er tilfældet.
Der er så mange ildsjæle involveret, at vi tror, at den risiko er ikkeeksisterende.
Jeg vil desuden sige, at det er skuffende, hvis ministeren mener, at man ikke kan holde møde med de frivillige organisationer, inden den her civilsamfundsstrategi bliver vedtaget.
Hvis det ligger ministeren på sinde, er der jo ikke noget til hinder for at kunne mødes med folk, inden strategien formelt set er vedtaget.
Hvis det er en hjertesag for ministeren, kunne hun sagtens tage initiativ til det, også inden den formelle vedtagelse.
Jeg vil som det sidste sige, at man jo ved, at vi kan reducere behovet for julehjælp væsentligt, ved at vi afskaffer de lave sociale ydelser.
Det ville jo være en noget anderledes måde at tackle glæden ved julen på.
Men jeg vil gerne have ministerens kommentar til, hvorfor man ikke indkalder folk til et møde.
Det skal da ikke afhænge af en formel vedtagelse af en plan.
Benedikte Kiær (KF), 2010-11-10:
Jeg tror, at spørgeren blander tingene sammen.
Civilsamfundsstrategien og julehjælp er jo ikke direkte forbundet på den måde, og vi har faktisk ekstraordinært aftalt at sætte nogle ekstra penge af til julehjælp i 2010.
Jeg har et glimrende samarbejde med de frivillige organisationer, og jeg går på ingen måde ind og angriber deres arbejde.
Jeg synes, det er et fremragende og fantastisk arbejde, de laver, og jeg holder som sagt mange møder med de frivillige organisationer, Frivilligrådet osv.
Derfor følger man den procedure, der er brugt tidligere, nemlig at de selvfølgelig får at vide, at der er nogle ekstra penge, som de kan søge.
Jeg tror, at de er travle mennesker, som vil sætte pris på, at de ikke behøver at mødes om sådan en udmelding, men godt kan tage imod det her glædelige budskab i et brev.
Lise von Seelen (S), 2010-11-10:
Hvilke initiativer har ministeren gennemført for at undgå, at hjemløse må stå uden mulighed for husly i vinteren 2010-11?
nr. S 332
Mette Frederiksen (S), 2010-11-10:
Hvad vil ministeren gøre for at sikre, at børn på 2 år ikke flyttes fra vuggestue til børnehave?
Tak for det.
Hvad vil ministeren gøre for at børn på 2 år ikke flyttes fra vuggestue til børnehave?
Benedikte Kiær (KF), 2010-11-10:
Det sidste spørgsmål om børn ned til 2 år har vi jo sådan set lige været igennem, spørgeren og jeg.
Med hensyn til lukkedage nævnte jeg, at der er en klokkeklar aftale mellem regeringen og Kommunernes Landsforening om løsrevne lukkedage, ligesom man skal fastsætte kriterier for, hvad der vil være et lavt fremmøde i den enkelte institution, før man kan begynde at tale om, at man skal til at holde lukket.
Man skal samtidig også sørge for, at der er et alternativt pasningstilbud til familierne.
Det er sådan set egentlig meget klokkeklart.
At der så er nogle kommuner, der sætter et kriterium, der er meget højt, er noget, Kommunernes Landsforening har meget fokus på, og det er også noget, regeringen har meget fokus på.
Kommunerne har også lovet at følge op på det, og vi følger op på Kommunernes Landsforening.
Med hensyn til det, som spørgeren siger om, at der aldrig nogen sinde må justeres i budgetterne på børne- og ungeområdet, kan jeg forstå, at når vi så er i en situation, hvor vi kan se, at børnetallet er faldende – faktisk vil man i syv ud af ti kommuner opleve, at børnetallet er faldende – så vil spørgeren overhovedet ikke gå ind og ændre i kapaciteten.
Det mener jeg at kommunerne faktisk er forpligtet til, for der er jo ikke nogen idé i at have den samme kapacitet, hvis der er færre børn at passe.