runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2011-12-14:
Hvis spørgeren ønsker at gå ind i det med hensyn til de to helt konkrete uddannelsesinstitutioner, der er her, vil jeg foreslå spørgeren at sende det som et skriftligt spørgsmål, og det er simpelt hen, fordi det er ganske svært at gå ind og se på, om der er er nogen særlige lokale forhold, der gør det.
Og det er derfor, jeg kan svare spørgeren på det, som angår de generelle principper for tildeling af takster.
Det har også noget at gøre med, at det kan gøre en forskel, om det er et stort eller et lille gymnasium, og inden for den almene gymnasiale sektor er der nogle særlige udkantstilskud, som der ikke behøver at være til nogle af de andre gymnasiale områder.
Så generelt er det sådan, at man, hvis man kigger på de fire gymnasiale uddannelser, der er, og renser det for de forskelle, der er i, at laboratorie- og værkstedsfaciliteter kan være forskellige, så kan se, at det er udlignet i forhold til de fire retninger.
Der kan være noget, der giver en forskel på størrelsen, og der kan være noget i forhold til læreroverenskomster.
Så derfor vil jeg i forhold til lige præcis det eksempel foreslå, at spørgeren stiller det som et skriftligt spørgsmål, og så kan vi se nærmere på, hvad det skal være.
Så hvad angår de generelle principper, skulle der være lige vilkår med de forskelle, jeg nævnte før.
Anni Matthiesen (V), 2011-12-14:
Det, som ministeren jo også er bekendt med, er, at de rigtig mange steder har indgået et campussamarbejde på tværs, og at det mange steder fungerer rigtig fint.
Men jeg kan sige, at det i hvert fald er nogle af de ting, der kan give problemer, f.eks. i det her tilfælde med Grindsted almene gymnasium og Erhvervsgymnasiet Grindsted, at de har så vidt forskellige økonomiske muligheder for at drive skole.
Jeg vil høre ministeren, om ministeren ikke også mener, at det kan give problemer i campussamarbejdet, når der f.eks. som her er en forskel på 8 mio. kr. på økonomisiden hvert eneste år, når man sammenligner de to skoler.
Christine Antorini (S), 2011-12-14:
Regeringen vil nedsætte et udvalg, der skal kigge på ikke alene taxametrene for de selvejende institutioner for at fremme det, som vi kalder et socialtaxameter, men også de geografiske forskelle.
Så vi kommer til at give taxameterområdet et eftersyn.
Og det gør vi, fordi der i forhold til de forskellige gymnasiale uddannelser, herunder erhvervsuddannelserne, af historisk politiske grunde er forskel på, hvordan man har givet udkantstilskuddet.
Bl.a. er det sådan, at man for det almene gymnasium længe har haft et særligt tilskud til særlig små gymnasier, som man ikke havde for de andre gymnasiale uddannelser, og det kan være noget af det, der slår igennem i forhold til de to konkrete eksempler, som spørgeren har givet.
Erhvervsskolerne fik et tilskud på finansloven for 2010, da man indførte et udkantstilskud til erhvervsskolerne, og hvis man tager VUC-centrene, er der en anden historik om, hvordan man har lavet udkantstilskud til dem, og de dækker jo så nogle af hf-uddannelserne.
Så det er bare for at sige, at lige præcis på de udkantstilskud, der har været, er der forskel, og det er noget af det, som vi vil kigge på i forbindelse med et taxametereftersyn og socialtaxameteret for at se, om der er noget, vi skal overveje at gøre anderledes.
Anni Matthiesen (V), 2011-12-14:
I samme forbindelse kunne man måske også vælge at kigge på det med regionaliseringsfaktorerne, hvor det er på den måde, at det anvender man i erhvervsgymnasierne, men ikke i de almene gymnasier.
Er det noget, undervisningsministeren også kunne tænke sig at drage ind i drøftelserne, når vi skal til at kigge på taxametertilskud?
Christine Antorini (S), 2011-12-14:
Det er et meget godt eksempel på nogle historisk betingede forskelle, som der ikke har været et stringent politisk arbejde med.
På den måde kunne de alligevel have en pæn vifte af udbud på de selvejende almene gymnasier.
Man har så efterfølgende sagt: Jamen hvad med erhvervsskolerne?
Giver det ikke også mening, at de skulle have et ekstra tilskud?
Og det var det tilskud, jeg henviste til i mit svar før om, at man i 2010 så gav en regional takst til dem.
Det er kommet af lidt forskellige grunde, og det har været nogle brede forlig, der har været indgået om det.
Men man kan spørge sig selv om, hvorfor det ene fik, når det andet ikke fik, og derfor er det en af de ting, vi gerne vil kigge på, når vi lige kigger taxameterstrukturen igennem.
Men en ting er det dog vigtigt at få sagt her, og det er, at de ændringer, der er blevet lavet, er lavet ved en omfordeling inden for den pågældende sektors egen økonomi.
De udkantstilskud, der f.eks. er givet, har været en omfordeling blandt den samme type institutioner.
Anni Matthiesen (V), 2011-12-14:
Hvad er ministerens holdning til, at der ydes A-niveau-takster pr. elev på de almene gymnasier, men at der ikke opereres med særlige A-niveau-takster på erhvervsgymnasier?
Tak for det.
Hvad er ministerens holdning til, at der ydes A-niveau-takster pr. elev på de almene gymnasier, men at der ikke opereres med særlige A-niveau-takster på erhvervsgymnasierne?
Christine Antorini (S), 2011-12-14:
A-niveau-taksterne blev indført i forbindelse med, at de almene gymnasier overgik fra amterne til at være selvejende institutioner.
Der var en politisk diskussion om, at man gerne vil fremme nogle fag – det var inden for de naturvidenskabelige fag – ved at give mulighed for A-niveau-takst for at gøre det mere attraktivt at udbyde nogle af de her naturvidenskabelige fag.
Derfor blev det så indført.
Der var en bred politisk aftale på det tidspunkt, netop for at fremme de naturvidenskabelige fag.
Det beløb, man så fandt til A-niveau-fagene, var en omfordeling inden for selv samme gymnasier.
Så kan man spørge sig selv, om det er hensigtsmæssigt, og om det ikke er en knopskydning på et i forvejen måske lidt uoverskueligt taxametersystem.
Det synes jeg er et meget relevant spørgsmål, og man kunne godt overveje, om man skulle kigge på det, når vi alligevel på et tidspunkt kigger på taksterne.
Anni Matthiesen (V), 2011-12-14:
Det vil sige, at det, jeg hører ministeren sige, er, at der også burde være ens retningslinjer for f.eks. sådan noget som udkantstilskud og de betingelser, der er, for at kunne få udkantstilskud.
Eller er der forskellige beregningsgrundlag for de to typer gymnasier, og hvordan er de?
Erling Bonnesen (V), 2011-12-14:
Tak for det.
Indledningsvis vil jeg sige, at jeg er meget glad for, at ministeren anerkender det og siger, at det faktisk er et godt redskab.
Det er jeg da glad for, eftersom jeg var medinitiativtager til at få det sat i gang under den tidligere VK-regering.
Vi kan så også bare konstatere, at det virker godt.
Det siger man lokalt.
Så er der det her med, at det er en engangspulje.
Ja, det var det til at begynde med, men vi har netop prioriteret den år for år, og derfor sagde vi jo også dengang i VK-regeringens tid, at det virker så godt, at det selvfølgelig skal fortsætte, og så har vi prioriteret det i forbindelse med finansloven.
Det er så der, at kæden sådan set ryger af for den nye regering, og det er det, der er ærgerligt.
Det er sådan set det, der lidt er baggrunden for mit spørgsmål i dag.
Angående evaluering kan man sige, at lige præcis den lokale evaluering jo har talt meget, meget klart for det, lige fra KL til borgmestrene, de lokale aktionsgrupper og landsbyerne rundtomkring, hvor man har nogle af de her gamle, faldefærdige rønner stående.
Vi kan jo næsten sige, at bolden lå på pletten for den nye minister, hvis han havde lagt sin energi i det og havde fået det prioriteret, også i forbindelse med den kommende finanslov.
Hvad angår det med underskuddet, kan jeg bare konstatere, at Danmark var gældfri i 2008, så det argument holder jo ingen steder.
Det her handler jo om prioritering, og der har den nye regering så valgt at sende pengene ud af landet til forhøjelse af ulandsbistanden i stedet for.
Det er så en prioritering, og den må ministeren så stå på mål for.
Spørgsmålet er, hvorfor man ikke lytter til den lokale stemme, når den nu er så klar, og siger, at der her skal fortsætte.
Carsten Hansen (S), 2011-12-14:
Jeg er egentlig lidt forundret over, at hr. Erling Bonnesen spørger mig om, hvorfor puljen ikke fortsætter, for det var jo en engangspulje, som den tidligere regering, i hvilken hr. Bonnesens parti havde finansministerposten, ikke havde videreført.
Så vil jeg godt hertil sige, at indsatspuljen faktisk har været et godt redskab.
Den har givet en håndsrækning til en række af vores landdistriktskommuner, der har haft problemer med det.
Men midlerne fra 2011-puljen er ikke disponeret af kommunerne endnu, så de har masser af arbejde at gøre i 2012.
Vi evaluerer 2010-indsatsen, og som hr. Erling Bonnesen sikkert ved, var der sat 150 mio. kr. af i 2010 med en refusion på 75 pct. og 70 pct. på de 100 mio. kr., der var sat af i 2011.
Problemerne i landdistrikterne har imidlertid en sådan karakter, at vi ikke kan løse dem alene med puljerne til nedrivning.
Måtte jeg ikke sige, at Statens Byggeforskningsinstitut har redegjort for, at der findes 51.000 kondemnerbare boliger i vores landdistrikter.
De er jo ikke kommet i løbet af de 10 uger, jeg har været minister.
Der er faktisk en række redskaber, kommunerne kan bruge, men jeg er enig i, at det har været en håndsrækning.
Man skal også huske på, at det var indsatspuljen, der lå under byfornyelsesloven, og der var faktisk mulighed for også at renovere bevaringsværdige bygninger og f.eks. som på Ærø prøvebygge huset, inden man flyttede det over, så den har været brugt til en lang række forskellige ting og ikke kun nedrivning.
Fra mine besøg rundtomkring i kommunerne kan jeg se – jeg kan sige, jeg har været på besøg i Assens – at der er rigtig mange kommuner, der slet ikke ved, hvor mange kondemnerbare boliger, der er i kommunen.
Vi har ikke mellem 7 og 8 mia. kr. på grund af det kæmpehul, den tidligere regering har efterladt os, men havde vi pengene, ville vi gerne bruge dem på noget andet i vores landdistrikter.
Men jeg vil sige, at det er et stort problem, som jeg gerne vil løse i samarbejde med kommunerne.
Jeg har haft møde med Kommunernes Landsforening for at se på, om de redskaber, vi har i byfornyelsesloven og i lejeloven osv., virker, for kommunerne kan faktisk kondemnere boligerne og også få dem fjernet på ejerens regning, hvis det er nødvendigt.
Der skal tages hul på den her problematik.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-12-14:
Som jeg også sagde før, synes jeg, at det er et vanvittig interessant emne.
Det er også noget, vi selv har beskrevet i regeringsgrundlaget.
Det er også noget, der er blevet debatteret ret tydeligt her i Folketingssalen.
Er det lidt mærkeligt, at jeg udtaler mig?
Jeg udtaler mig om mange ting.
Det gør jeg også på det ugentlige pressemøde.
Og hvis den logik skulle føres helt ud, ville det føre til, at jeg skulle stå hernede og besvare spørgsmål på alle ressortområder.
Og det ved hr. Claus Hjort Frederiksen jo også godt man ikke skal, det er jo ikke så længe siden, han selv har siddet i regering, og det var ikke den praksis, som den tidligere statsminister og statsministeren før ham fulgte på det her område.
Så jeg synes bare, at man også skal huske, hvordan det var for ganske få måneder siden.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-12-14:
Men fordi det fylder så meget i regeringsgrundlaget, fordi det fylder så meget i regeringens retorik, at man nu afskaffer de her ydelser, og fordi fru Özlem Cekic' aktion jo afslørede, at svaret på, hvad det sådan vil sige at være fattig, ikke er entydigt – fattigdom er ikke et entydigt begreb – så er det jo ret afgørende at få statsministerens indikation af, hvad det så er, man vil gøre for, at det kan betale sig at arbejde.
For vi er jo helt inde ved kernen i et samfund, nemlig at det for rigtig mange mennesker, specielt for dem, der arbejder for overenskomsternes mindstebetaling, ikke kan betale sig at arbejde.
Det er jo derfor, det er så centralt at få statsministerens tilkendegivelse af, i hvilken retning regeringen arbejder.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-12-14:
Jeg synes bestemt også, at det er interessant at få regeringens tilkendegivelser på det her område, og dem har vi virkelig også givet i mange omgange.
En af de ting, vi har sagt – og jeg ved så ikke, om hr. Claus Hjort Frederiksen ikke lige har været der på det tidspunkt, hvor vi har sagt det – er netop, at afskaffelsen af de her lave ydelser ikke kan stå alene.
Det skal netop være sådan, at man også gør det helt tydeligt, at hvis der er job at få, skal man påtage sig et arbejde.
Det har vi også sagt tidligere.
De er alle sammen meget, meget væsentlige emner.
Derfor har vi også haft en stor og lang debat her i Folketingssalen om dem.
Derfor vil jeg også indbyde hr. Claus Hjort Frederiksen til at tage endnu en debat med beskæftigelsesministeren om det, hvis han synes, at der er ting, som ikke er afklaret.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-12-14:
Derfor vil jeg da godt spørge statsministeren: Indgår det i statsministerens overvejelser, at man fastsætter en fattigdomsgrænse som et konkret beløb i kroner og øre?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-12-14:
Vi har haft den her diskussion om en fattigdomsgrænse, og det står der også noget om i regeringsgrundlaget.
Som jeg også sagde før, er det netop sådan, at afskaffelse af de her fattigdomsydelser naturligvis ikke skal stå alene.
For det skal også være sådan, at vi tager hånd om hver enkelt kontanthjælpsmodtager og sikrer, at vedkommende kommer ud og får et ordinært arbejde.
Det er jo det, vi alle sammen gerne vil have: at man ikke skal være på passiv forsørgelse, men kommer ud og får et ordinært arbejde.
Det er også derfor, vi har sagt, at hvis man afskaffer de her ydelser, og det gør vi jo, fordi vi ikke synes, at man skal have fattigdom i Danmark, skal det også følges op af en god integrationsindsats.
Det er jo noget, vi har manglet i mange år i Danmark.
Og det skal følges op af en kontanthjælpsreform, som skal sikre, at hver enkelt kontanthjælpsmodtager får bedre hjælp til at komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Det er også noget, vi har manglet i mange år.
Man skal også huske på, at nogle af de eksempler, der har været oppe i medierne – ingen af os kender dem i detaljer, men har læst om dem i aviserne – jo er opstået under den forrige regering.
Og det tyder på, at den forrige regering ikke har gjort tilstrækkeligt for at sikre, at mennesker kom i arbejde.
Inger Støjberg (V), 2011-12-14:
Mener statsministeren, at det er rimeligt over for Folketinget at nægte at møde i spørgetiden og besvare spørgsmål, der vedrører statsministerens egne udtalelser, og vil hun herunder redegøre for, om det er en praksis, som hun agter at følge i fremtiden?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-12-14:
Baggrunden for spørgsmålet er, at statsministeren satte sin sekretær til i forrige weekend at kontakte spørgerne, der havde spørgsmål at stille i onsdagsspørgetiden, og spørge, om de ville acceptere, at spørgsmålene blev stillet til en anden minister, i det her tilfælde beskæftigelsesministeren, måske på grund af det, som statsministeren forklarer nu.
Det er sådan set o.k., hvis statsministeren ikke har tid til at svare.
Men baggrunden for de her spørgsmål er jo, at efter fru Özlem Cekic havde turneret landet rundt med den fattige Carina, rejste spørgsmålet sig om, hvad det er at være fattig.
Og i en koordineret aktion mellem statsministeren, beskæftigelsesministeren og socialministeren oplevede vi en meget aggressiv, udfarende diskussionslyst om dagsordensættende ting for at aflede opmærksomheden fra det her.
Når statsministeren engagerer sig så meget i det her spørgsmål, når statsministeren går meget aktivt ud, og når det fylder ret meget i regeringsgrundlaget, er det jo naturligt, at vi ønsker at få at høre, hvad det er, statsministeren så vil gøre.
Når man nu gennemfører den politik, at det for mange mennesker, for op mod 100.000 personer, ikke kan betale sig at arbejde, er det efter min mening naturligt at spørge statsministeren, hvordan statsministeren forestiller sig, at det problem kan løses; så det vil jeg bare høre statsministeren om.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-12-14:
Det er jo et spørgsmål, som lidt ligner det foregående, og derfor er svaret også lidt det samme.
Altså, der har været en praksis, som ikke jeg, men min forgænger har etableret, som handler om, at hvis det er et spørgsmål, som vedrører et ressort, er det ressortministeren, som bør besvare det.
Der kan man så sige, at det jo ikke er sådan, at det, at statsministeren har udtalt sig om et emne – det kan være på et pressemøde, det kan være uden for Folketingssalen, eller hvor man nu møder pressen – i sig selv begrunder, at det så er mig, der skal svare på spørgsmål om det emne for tid og evighed i salen.
Jeg tror oven i købet, at det var, da fru Inger Støjberg selv sad i regering.
Her anføres det, og jeg citerer
Jeg skal understrege, at det forhold, at jeg eksempelvis på et pressemøde bliver spurgt om og svarer på et spørgsmål om en sag, eksempelvis et lovforslag, som vi har behandlet i dagens ministermøde, eller en anden aktuel enkeltsag, naturligvis ikke betyder, at jeg overtager ansvaret for den pågældende sag, og at alle spørgsmål fra Folketinget vedrørende denne derefter fremover skal rettes til mig.
Det kunne have været sagt af mig.
Det er det ikke.
Det er den tidligere statsminister, hr. Lars Løkke Rasmussen, som har sagt det.
Jeg må sige, at jeg er meget, meget enig med min forgænger.
Inger Støjberg (V), 2011-12-14:
Nu er det rent faktisk sådan, at det ene af de spørgsmål, som statsministeren afviste at svare på, som jeg havde stillet til spørgetimen i sidste uge, jo rent faktisk netop var noget, statsministeren selv havde udtalt sig om – ikke på et pressemøde eller tilfældigt på gangen, men netop i spørgetimen ugen før, nemlig den 30. november, hvor statsministeren udtalte, »at det selvfølgelig skal være sådan, at man tjener mere ved at gå på arbejde end ved at være på en ydelse«.
Man må sige, at den 30. november havde statsministeren jo ikke den samme karrige holdning og tilgang til det her område, som hun så fik ugen efter.
Derfor efterlader det her os ved spørgsmålet om, om statsministeren synes, at det er ret og rimeligt, at statsministeren udtaler sig så bombastisk om et meget, meget principielt emne den ene onsdag for så den næste onsdag at sige: Det har jeg ikke yderligere kommentarer til.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-12-14:
Jeg tror, det vil være sådan rigtig mange gange, at statsministeren udtaler sig, forhåbentlig også klart og bombastisk, om et emne, og at det så vil være sådan, at ressortministeren overtager en del af arbejdet i Folketinget derefter.
Sådan har det været for min forgænger, og sådan vil det også være for mig.
Det, der egentlig er det rare for mig i dag, er, at jeg kan støtte mig så klart op ad den hidtidige praksis, som jeg egentlig også gik ud fra at fru Inger Støjberg støttede, eftersom hun var en del af den tidligere regering.
Praksis var altså meget, meget klar, og det står meget klart, at selv om man på et pressemøde bliver spurgt og svarer på spørgsmål om en sag, betyder det ikke, at man overtager ansvaret for den pågældende sag i Folketinget.
Man kan jo egentlig også godt regne ud, at det ikke kan være sådan, at fordi en statsminister svarer på spørgsmål om alle sager, og det gør han eller hun jo, at man med rimelighed kan stille spørgsmål om alle sager i Folketinget.
Man kan godt prøve, men det er vel ikke helt rimeligt, at man så bliver fornærmet, når det henvises til den minister, som det egentlig vedrører.
Der har vi jo et godt system, hvor vi har masser af ministre, som brænder for at svare på spørgsmål hernede, og det er vel sådan, at de skal svare på spørgsmål inden for deres ressort.
Inger Støjberg (V), 2011-12-14:
Nu må der jo nok være lidt forskel på, om man som statsminister mere eller mindre af egen drift i en debat i Folketingssalen siger, at det altid skal kunne betale sig at arbejde, eller om det er i en situation, hvor statsministeren er blevet passet op på gangen af en journalist.
Det her er en helt principiel diskussion.
Det er en diskussion, som statsministeren selv med brask og bram har taget del i, ikke bare her i Folketingssalen, men også andre steder.
Det er sådan set derfor, at det også er ret og rimeligt, at statsministeren i Folketingssalen svarer på, om statsministeren stadig væk står ved den udtalelse, »at det selvfølgelig skal være sådan, at man tjener mere ved at gå på arbejde end ved at være på en ydelse«.
Mener statsministeren stadig væk det – ja eller nej?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-12-14:
Nu henviser spørgeren til, at det er noget, som jeg og andre har udtalt os om med brask og bram, og at det i øvrigt er noget, der står i regeringsgrundlaget.
Den logik kan man jo ikke bruge, for hvis man bruger den logik, vil det jo føre til, at jeg skal besvare en endog meget stor del af de spørgsmål, som stilles til ministrene, fordi jeg udtaler mig om alle områder, der står i regeringsgrundlaget, og jeg udtaler mig forhåbentlig også med brask og bram om de områder, der står i regeringsgrundlaget.
Men det må stadig være sådan, at spørgsmål, der vedrører de enkelte ressortministre, stilles til de enkelte ressortministre.
Det har i hvert fald været det, der har været gældende praksis indtil nu.
Det, jeg kan undre mig over – naturligvis i mit stille sind – er, hvorfor fru Inger Støjberg har ændret holdning på det her område, når min forgænger var så klokkeklar i sin afvisning af, at han skulle svare på alle spørgsmål.
Inger Støjberg (V), 2011-12-14:
Nu var det sådan set slet, slet ikke det, jeg stillede spørgsmål om, for det, jeg stillede spørgsmål til, var, om statsministeren stadig væk står ved sin udtalelse fra den 30. november om, »at det selvfølgelig skal være sådan, at man tjener mere ved at gå på arbejde end ved at være på en ydelse«.
Står statsministeren ved den udtalelse fra den 30. november – ja eller nej?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-12-14:
Jeg synes, det er rigtig, rigtig vigtigt at diskutere fattigdomsydelserne, og jeg er meget stolt af, at vi har afskaffet de fattigdomsydelser.
Det tror jeg også de fleste ikke ønsker.
Jeg tror, de fleste ønsker at komme ud og få et arbejde.
Så ingen mennesker skal blive hjemme på sofaen, hvis der ellers er et arbejde, de kan påtage sig.
Det er også derfor, vi har sagt meget tydeligt, at når man gennemfører en afskaffelse af de her fattigdomsydelser, skal man også gennemføre en integrationsreform og en kontanthjælpsreform.
Jeg håber også, at oppositionen vil være med til det her, for det er rigtig, rigtig vigtigt, at vi får gjort noget ved den andel af mennesker, som er på kontanthjælp og har meget, meget vanskeligt ved at finde tilbage til arbejdsmarkedet.
Det, man jo kan sige, er, at nogle af de eksempler eller måske det eksempel, der har været fremdraget i debatten, ikke er et, der er opstået under den nye regering.
Det er jo et, der tyder på, at der har været visse forsømmelser ved den gamle regering.
Lad os tage diskussionen – det vil vi meget gerne –
og det er også derfor, jeg har henvist til beskæftigelsesministeren.
Det er hendes ressort, det henhører under.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-12-14:
Mener statsministeren, at det er upassende at stille statsministeren spørgsmål i Folketingssalen om fattigdomsbegrebet, om ret og pligt i forhold til modtagelse af kontanthjælp og starthjælp og om, at det skal kunne betale sig at arbejde?