runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mikkel Dencker (DF), 2012-05-25:
Tak, og tak for lejligheden til at diskutere det her i dag.
Jeg ved ikke, om ordføreren har tid til at høre mit spørgsmål til ham?
Jeg har forstået, at Liberal Alliance vil have en offentlig sektor, der er mindre, og at man vil bruge de penge, der så bliver til overs herfra, til skattelettelser.
Her i tisdags behandlede Folketinget jo en række beslutningsforslag fra Liberal Alliance, som i alt gav forskellige skatte- og afgiftslettelser for, var det 15 mia. kr. eller noget i den størrelsesorden, uden at der var anvist nogen særlig finansiering på det.
Jeg har jo så gjort det, at jeg har gravet et lille spadestik dybere og har kigget lidt på Liberal Alliances hjemmeside, og der kan vi se, at man vil spare 40.000 offentligt ansatte væk.
Hvis man gør det, sparer man selvfølgelig lønudgiften, og så kan man ad den vej hælde nogle skattelettelser ud.
Jeg kan godt se, at der på den måde kan være et regnestykke der kan hænge sammen.
Men Liberal Alliance skylder os at komme med en forklaring på, på hvilke serviceydelser det er, der skal skæres ned, på hvilken måde det er der skæres ned i servicen og velfærden, for at få plads til de her skattelettelser, som man vil give.
For et eller andet sted må der jo skulle skæres ned på serviceniveauet over for borgerne?
Så kan vi få en forklaring på det?
Jonas Dahl (SF), 2012-05-25:
Jeg køber simpelt hen ikke det argument med, at alle andre bliver fattigere, fordi vi investerer i den offentlige sektor.
Jeg er helt med på, at det er med til at styrke den ideologi, der hedder, at hvis vi fjerner den offentlige sektor, hvis vi afskaffer den offentlige sektor, så bliver vi alle sammen rigere.
Det tror jeg sådan set ikke på.
Det, der er spørgsmålet i sidste ende, er jo, hvordan vi udvider den samlede kage, hvordan vi udmønter den samlede størrelse, som i sidste ende er til fordeling blandt alle.
Regeringen har jo lagt op til en større vækst i samfundet som helhed end i den offentlige sektor, men betyder det så, at den enkelte bliver fattigere?
Nej, det betyder nemlig også, at man får noget værdi ud af den offentlige sektor, som man er med til at finansiere.
Det sikrer, at den LO-arbejder netop kan være med til at få noget efteruddannelse og noget videreuddannelse og måske også bevæge sig op i systemet og få et højere fagligt niveau.
Det er også med til at sikre, at ens børn kan få en uddannelse og få en god uddannelse, som i sidste ende kan være med til ikke alene at højne ens egen indtægt, men også være med til at sikre noget værdi til samfundet.
Det tror jeg faktisk både er i samfundets og i den enkeltes og ikke mindst i LO-familiens interesse.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-05-25:
Jamen det er da dejligt, at hr. Jonas Dahl har en optimistisk tilgang til fremtiden.
Jeg henviser sådan set bare til OECD, hvor der sidder en masse dygtige økonomer og regner på, hvordan fremtidsudsigterne ser ud.
Det er ikke sådan noget med at føle og at være optimist, det er sådan noget med at se på, hvordan virkeligheden ser ud, og hvordan man forventer velstandsudviklingen vil ske i forskellige lande.
Og de siger altså så, at vi bliver relativt fattigere end alle vores nabolande, sådan at vi bliver det fattigste land af alle vores nabolande.
Det synes jeg måske er vigtigt at forholde sig til.
Men den pointe, jeg prøvede at give udtryk for før, er, at et højt offentligt forbrug har direkte konsekvenser for borgerne, også for LO-arbejderne.
Det betyder, at deres disponible indkomst bliver mindre, at de får mindre til sig selv, Danmark bliver fattigere.
Som jeg sagde tidligere: Havde man bare holdt budgetterne, havde vi haft et BNP, der i dag var 3 pct. større, end det er, en LO-familie havde haft 16.000 kr. mere til sig selv, og der havde været 100.000 flere beskæftigede i den private sektor, hvilket er årsagen til, at vi havde været et rigere land.
Jonas Dahl (SF), 2012-05-25:
Jeg studsede for det første lidt over det her med budgetloven, over det her med, at Liberal Alliance lige pludselig er blevet fortaler for budgetloven.
Mig bekendt har man sådan set været temmelig skeptiske over for budgetloven, men hvis man nu fra Liberal Alliances side mener, at det er en god ting med budgetloven, bliver det jo en interessant debat, vi kan have ved anden og tredje behandling af budgetloven, men lad os vende tilbage til det ved de behandlinger.
Jeg deler ikke det negative syn, at alle landene omkring Danmark bliver rigere, mens Danmark kun bliver fattigere.
Jeg synes, at det er en smule pessimistisk at se på det på den måde.
Jeg har faktisk et relativt optimistisk syn på den udvikling, vi kan få i Danmark, og det har jeg bl.a. på baggrund af, at vi faktisk har en god offentlig sektor.
Når man får en god uddannelse, medfører det, at man rent faktisk kan være med til at tjene penge hjem til Danmark.
Derfor er der en række ting, som regeringen nu lægger op til at investere i, og som i sidste ende viser sig at være en god investering, også for Danmarks samlede økonomi.
For jo flere dygtige hoveder vi får, jo flere kan også være med til at hente yderligere kapital hjem til Danmark.
Det er derfor, vi har en ambition om, at vi også skal skabe vækst, at vi skal skabe arbejdspladser, men at vi i høj grad også skal satse på uddannelse, for hvis vi får uddannet vores mange unge, har vi netop det råstof, som vi i sidste ende skal leve af.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-05-25:
Nogle gange lyder det i den her debat, som om et højere offentligt forbrug sådan per automatik er bedre for borgerne i samfundet, men sådan hænger det jo ikke sammen i den virkelige verden.
OECD har lige fremlagt en analyse, der viser, at vi inden 2017 står til at blive det fattigste land i Nordvesteuropa – det fattigste land i Nordvesteuropa.
Det er ikke nogen naturlov, at Danmark skal være fattigere end alle vores naboer, det er en direkte konsekvens af den politik, som bliver ført herinde.
Lad mig komme med et eksempel: Fra 1993 til 2010 steg de offentlige udgifter og forbruget i den offentlige sektor med 90 mia. kr. mere end planlagt, altså, man havde vedtaget nogle budgetter, og de steg med 90 mia. kr. mere end planlagt.
Nu har man vedtaget en budgetlov, som måske kan løse nogle af de problemer, men det er egentlig ikke det, der er pointen her.
Jonas Dahl (SF), 2012-05-25:
Det er også baggrunden for, at regeringen siger, at der minimum skal være en vækst på 0,8 pct.
Regeringen lægger sådan set op til en større vækst – 2,25 pct. generelt af bruttonationalproduktet, herunder vel at mærke en vækst i det offentlige forbrug på 0,8 pct.
Det er klart, at det så også betyder, at væksten i den omkringliggende del af bruttonationalproduktet sådan set kommer til at stige hastigere.
Det er baggrunden for, at vi siger, at vi sådan set godt generelt både kan udvide bruttonationalproduktet og fastholde en udvikling i den offentlige sektor, som betyder, at vi hele tiden bruger hele lidt flere penge i den offentlige sektor og vel at mærke fastholder, at vi leverer en bedre ydelse.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-25:
Alting skal udvikle sig, men at den offentlige sektor skal udvikle sig, er jo ikke ensbetydende med, at den offentlige sektor skal være større og have flere ansatte.
SF's ordfører erkender, at der er et problem med mangel på arbejdskraft i fremtiden, og at der skal laves reformer for at imødekomme det problem.
Vil SF's ordfører så også medgive, at hvis f.eks. den offentlige sektor ansætter 10.000 ekstra, stiger behovet for personer, der kan tilføre arbejdskraft til den private sektor, også med ca. 10.000 personer, altså medgive, at der er den sammenhæng, at jo mere den offentlige sektor opsuger af arbejdskraft, jo flere arbejdsmarkedsreformer skal der laves for at øge arbejdsudbuddet, der er til rådighed for den private sektor ved siden af?
Jonas Dahl (SF), 2012-05-25:
Hvis regeringen får gennemført de reformer, vi lægger op til, tror jeg faktisk, at vi får løst en lang række af de store udfordringer, Danmark står over for.
Jeg er sådan set meget fortrøstningsfuld med hensyn til den fremtid, vi så går i møde.
Men det er klart, at vi har nogle meget store udfordringer, og derfor kræver det, at Folketingets partier som helhed også netop viser en villighed til at indgå i de drøftelser.
Det er jo baggrunden for, at regeringen allerede har igangsat nogle forhandlinger og i de kommende uger og måneder og år vil igangsætte en yderligere reformproces.
Vi har behov for hele tiden at se på, hvordan vi bruger pengene bedst muligt og dermed også se på, hvordan vi bruger arbejdskraften bedst muligt.
Vi lægger op til en offentlig vækst på minimum 0,8 pct.
Det sikrer en fortsat udvikling af vores offentlige sektor, og det tror jeg også vi har brug for.
Vi har behov for at fastholde vores velfærd og vores velfærdsydelser.
Jeg ved godt, at hr. Ole Birk Olesen har et mål om, hvor mange offentlige ansatte der skal afskediges osv., det har vi bare ikke et mål om.
Vi har faktisk et mål om at udvikle den offentlige sektor og fastholde en velfærdsstat, og det er jeg sådan set stolt af.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-25:
Det glæder mig, at SF's ordfører i dag ser på udviklingen i 00'erne, som vi i Liberal Alliance cirka også gør.
Der skete en forværring af Danmarks lønkonkurrenceevne i den periode.
Kan SF's ordfører garantere, at man, når vi om 2-3 år igen oplever mangel på arbejdskraft, ikke efterfølgende vil kunne sige, at denne regerings 2020-plan var med til at forøge manglen på arbejdskraft, fordi man med en offentlig forbrugsvækst opsugede arbejdskraft, som ellers kunne have været i den private sektor?
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-25:
Det kan jo nogle gange godt være berigende for debatten, at der er lidt pluralisme i den.
Og efter, at den nuværende finansminister ved overgangen til at blive finansminister gik over til gængse regnemetoder, hvor han tidligere benyttede sig af ugængse regnemetoder, er det rart at høre, at der stadig er nogle i salen, som forfægter de ugængse regnemetoder og således kan kaste al økonomisk visdom over bord og bare begive sig ud i det rene drømmeri.
Jeg vil spørge: Når det handler om det offentlige forbrug, hvad er så egentlig Enhedslistens ypperste mål?
Er det korrekt forstået, at Enhedslistens ypperste mål er, at enhver privat stilling, der nedlægges og erstattes af en offentlig stilling, er et gode, fordi de ansatte således befries for det profitmaksimerende, kapitalistiske erhvervsliv og kommer over i en sektor, hvor Enhedslisten mener tingene foregår mere rigtigt?
Frank Aaen (EL), 2012-05-25:
Det er heldigt, at vi ikke er bankøkonomer alle sammen, og det kan jeg så bekræfte at vi ikke er.
Altså, det er jo i al væsentlighed samme tankegang, der præger alle, der deltager i debatten, og det gør sig desværre også gældende for de økonomer, der optræder i fjernsynet.
Der er andre måder at tænke på, også blandt gængse økonomer, de er bare ikke så mange som dem, der er flest af i fjernsynet, men der er andre, der har en anden opfattelse af tingene.
Nej, vi synes ikke, at den private sektor skal nedlægges.
Vi vil gerne have mere demokrati, men det er noget andet.
Jamen det er korrekt, at ude i verden mener man, at hvis skatten er høj, og hvis lønningerne er høje, må det pr. definition gå rigtig skidt for et land.
Nu er der bare det, at Danmark i årevis har haft høje skatter og høje lønninger, og det er sådan set ikke gået skidt, det er gået godt.
Så derfor tror jeg, at man skal passe meget på med at købe de der økonomargumenter om, hvad det er, der gør, at en økonomi er dårlig, og at den bestemt må klare sig skidt.
Danmark er et godt eksempel på det modsatte.
Hvad angår det med arbejdsstyrken, vil jeg sige, at den ikke falder.
Det var det, jeg prøvede at sige før.
Ifølge Danmarks Statistiks seneste opgørelse er der bare et enkelt år, hvor der er et lillebitte fald på et par tusinde, tror jeg det er, hvor arbejdsstyrken falder, ellers står den til at stige, og den er allerede i dag højere, end da beskæftigelsen i Danmark var den højeste nogen sinde.
Derfor køber jeg heller ikke det.
Hvad angår det, man med et grimt og forkert ord kalder forsørgerbyrden, altså spørgsmålet om, hvor mange dem, der arbejder, skal forsørge i samfundet, vil jeg sige, at det er en kurve, der altid har gået meget op og ned.
Forsørgerbyrden i dag og i de kommende år er mindre, end den var i 1970'erne.
Marianne Jelved (RV), 2012-05-25:
Jeg må notere mig, at hr. Frank Aaen har en særlig opfattelse af konkurrenceevnens forværring, selv om man kan læse i alverdens internationale tidsskrifter om det spørgsmål – det er en ret anerkendt problemstilling.
Derfor vil jeg stille et andet spørgsmål, for jeg tror ikke, at vi kommer videre her: Er den kendsgerning, at vi frem til 2020 får 225.000 flere folkepensionister, det er i den størrelsesorden, og at arbejdsstyrken alt andet lige falder med 65.000, ikke en udfordring, som hr. Frank Aaen og Enhedslisten også er nødt til at forholde sig til?
Frank Aaen (EL), 2012-05-25:
Det er noget mærkeligt noget med den der konkurrenceevne, for da jeg gik på universitetet, og det er jo så efterhånden et par år siden, havde man en stor debat om den forsvundne konkurrenceevne, for der var ingen, der kunne forstå, at Danmark faktisk eksporterede ret meget, på trods af at vores konkurrenceevne teoretisk set så fuldstændig elendig ud.
Så jeg tror, at der er noget grundlæggende galt med konkurrenceevnemålinger, og det tror jeg man skal prøve at tage ret alvorligt, altså at vi i virkeligheden går og har en diskussion om konkurrenceevne på et helt falsk grundlag, tror jeg.
Men selvfølgelig skal der være en sammenhæng mellem det, man får i løn, og det, man producerer i værdi.
Den sammenhæng har Marx været god til at påvise.
Vi synes så bare, at dem, der laver værdien, skal have al værdien og ikke kun en del af den, men det er en anden debat.
Der skal selvfølgelig være en sammenhæng mellem løn og produktion.
Marianne Jelved (RV), 2012-05-25:
Mener hr. Frank Aaen, at en lønkonkurrenceevneforværring på 25 pct. er gavnlig for lønmodtagerne?
Frank Aaen (EL), 2012-05-25:
Vi har en meget klar erhvervspolitik.
Den går ikke ud på, at hvis man bare sænker skatterne, kommer der flere i arbejde, og hvis man bare skærer i den offentlige sektor, kommer der flere i arbejde i den private sektor.
Vi tror på, at man ved at lave en målrettet erhvervspolitik, hvor man f.eks. satser på vedvarende energi, satser på energibesparelser, satser på alt det, der hedder velfærd, som jo har været grundlaget for vores medicinalindustri, som har været grundlaget for en masse andre af de industrielle succeser, der har været og er i Danmark, kan man på den måde udvikle både privat og offentlig beskæftigelse.
Den private sektor skulle så gerne demokratiseres, og hvad angår den offentlige sektor, skal den jo på sigt vokse mere end den private af den ene grund, at man kan mekanisere produktionen af dippedutter, og derfor kan man med mindre arbejdskraft producere mere, som vi kan gå og forbruge, men hvis man vil have mere velfærd, er der kun én vej, og det er at ansætte nogle flere, fordi det er hænder, der skaber velfærd.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-25:
Alt, hvad jeg ser i Enhedslistens politik, peger imod, at man ønsker at gøre private virksomheders konkurrenceevne dårligere, således at de til sidst bliver nødt til lukke, og så ønsker man så i stedet at øge de offentlige udgifter og det offentlige forbrug, så flere mennesker enten kan blive ansat i den offentlige sektor eller få penge af den offentlige sektor for ikke at lave noget.
Kan Enhedslistens ordfører fortælle mig, hvor det er, jeg misfortolker al den politik, som Enhedslisten fremlægger i Folketinget?
Mikkel Dencker (DF), 2012-05-25:
Det er jo en kendt sag, at Dansk Folkeparti især kerer sig om ældres forhold, men også om syges forhold, og derfor har vi jo igennem mange år været med til at sikre, at der blev afsat yderligere midler især til kræftbehandling, og hvis det måtte vise sig, at det er der, det største behov er, kunne det jo også være der, at pengene endte.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-25:
Når det nu er, at vi alle sammen her på tværs af partierne, måske med undtagelse af Enhedslisten, går op i, at der skal være et større udbud af arbejdskraft i Danmark, så er det jo, fordi vi frygter, at der om ganske få år vil komme mangel på arbejdskraft, og at denne mangel på arbejdskraft vil føre til en uheldig løneksplosion, især i den private sektor, som vil gøre Danmarks lønkonkurrenceevne endnu dårligere, end den er i forvejen.
Hvad angår udbuddet af den arbejdskraft, som den private sektor kan benytte sig af, er det jo noget, der er afhængigt af to ting.
Det afhænger for det første af, hvor mange mennesker i Danmark der ønsker at arbejde, og hvor lang tid de ønsker at arbejde, og det afhænger for det andet af, hvor meget arbejdskraft den offentlige sektor opsuger.
Vi har i forvejen verdens største offentlige sektor.
Hvorfor synes Det Radikale Venstre, at den offentlige sektor – i en situation, hvor vi i øvrigt frygter, at der i den private sektor fremover vil blive mangel på arbejdskraft – skal opsuge endnu mere arbejdskraft, end den i forvejen gør?
Demografien kræver, at der i det offentlige forbrug skal være en vækst, der er på ca. 0,4 pct.
Men det, som der med regeringens planer her er lagt op til, vil betyde, at der vil være en vækst i det offentlige forbrug, der måske vil være på omkring 1,2 pct.
Dette vil være nogle offentligt ansatte, som ikke er til stede i den private sektor.
Mikkel Dencker (DF), 2012-05-25:
Jeg er helt enig i præmissen om, at den offentlige sektor højst skal have en vis størrelse i forhold til den private sektor.
Jeg ved godt, at der er partier herinde, der kunne tænke sig, at det var noget med hundrede procent offentligt og nul procent privat, og det går selvfølgelig ikke.
Men jeg anerkender heller ikke, at der skulle være en form for matematisk forhold – som jeg næsten fornemmer hos Liberal Alliance – at det skulle være en matematisk ligning, man sætter op: Hvis den private sektor reduceres med så og så meget, skal vi automatisk også reducere den offentlige sektor med samme procentdel, og derfor må vi nødvendigvis fyre nogle offentligt ansatte.
Det forhold har vi ikke til det i Dansk Folkeparti.
Vi mener ikke, at der er behov for afskedigelser i det omfang, slet ikke.
Vi mener faktisk ikke, at der er behov for afskedigelser i den offentlige sektor på det her tidspunkt, og vi mener heller ikke, at der er det i fremtiden.
Det er ikke nødvendigt i den situation, vi står i i dag.
Så det forhold kan jeg ikke anerkende.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-05-25:
Er ordføreren bekendt med, eller vil ordføreren i det mindste anerkende, at det er en lille smule mere nuanceret, end ordføreren prøver at mane frem?
Der er nødt til at være en nødvendig balance mellem den private sektor og den offentlige sektor, for jo større den offentlige sektor bliver, og jo flere ansatte der er i den offentlige sektor, jo mindre bliver rekrutteringsgrundlaget i den private sektor, hvor velstanden bliver skabt.
Når rekrutteringsgrundlaget bliver mindre i den private sektor – det vil det blive, hvis den offentlige sektor får lov til at vokse, fordi der er den demografiske udfordring, at der bliver færre på arbejdsmarkedet – vil lønningerne på det private arbejdsmarked blive presset op, vores konkurrenceevne blive forværret, og vi vil miste arbejdspladser og dermed velstand, som skal finansiere den offentlige sektor.
Er ordføreren klar over sådan nogle balancer?
Det er jo nemt nok at stå og sige, at man bare vil have flere og flere offentligt ansatte, fordi man vil gøre mere og mere for nogle af sine vælgere, men det er jo lidt mere nuanceret end som så.
Vil ordføreren erkende det?
Mikkel Dencker (DF), 2012-05-25:
Som jeg sagde i min ordførertale, har Dansk Folkeparti jo lavet den her 2020-aftale sidste forår med den daværende regering, og der anviste vi faktisk, hvordan vi ville løse de økonomiske problemer, som det offentlige og Danmark i det hele taget har haft og også fortsat har.
Det var vores bud på det.
Så det er vi faktisk stolte af.
Vi har ikke nogen lyst til – som det åbenbart er tilfældet i Liberal Alliance – at skulle ud at fyre folk for at skaffe penge til nogle skattelettelser eller til andre ting.
Den lyst havde vi ikke, og derfor løste vi så problemerne på en anden måde, og det var jo så det, 2020-planen fra sidste forår gik ud på, nemlig at løse de økonomiske problemer uden at foretage massefyringer i den offentlige sektor.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-05-25:
Jamen jeg synes, det er godt, at ufinansierede skattelettelser ikke er på tapetet hos Dansk Folkeparti – det er de heller ikke hos os.
Så vil jeg gerne sige til ordføreren, som bliver ved med at hentyde til de her 40.000 ansatte, som ordføreren siger vi vil fyre.
Altså, hvis der er noget, Dansk Folkeparti er god til, så er det det her med at fremmane nogle skræmmebilleder, og det gør de rigtig godt.
Men så vil jeg gerne prøve at appellere til sådan det rationelle.
Altså, når virksomheder under den her krise har fyret ansatte, har de jo ikke gjort det, fordi de synes, det er sjovt – det tror jeg bestemt ikke de har syntes.
De har gjort det, fordi de skulle overleve, for hvis de ikke gjorde det, var der slet ikke nogen arbejdspladser til nogen som helst.
Hvorfor er det anderledes, når det handler om en stat, hvor man har dundrende underskud, som underminerer et samfunds velstand?
Vi kan se, hvor galt det går f.eks. i Grækenland.
Når man ikke har ansvarlige politikere, der tør tage modige og også svære beslutninger, går det galt.
Hvorfor er det anderledes?
Hvorfor skal vi ikke gøre det?
Er det, fordi de mennesker stemmer på en, at de stemmer på os, at man ikke har modet, fordi det er vigtigere at sidde herinde end at tage de hårde og svære beslutninger, som mange økonomer også siger bør tages?
Mikkel Dencker (DF), 2012-05-25:
Jeg kan godt afvise, at Dansk Folkeparti ønsker at bruge pengene på skattelettelser.
Jeg ved godt, at det måske er det første, der popper op hos hr. Ole Birk Olesen selv, altså at det kunne være rart at bruge penge på det formål, men i min første korte bemærkning til hr. Ole Birk Olesen nævnte jeg eksempelvis sygehusbehandlinger som et godt bud.
Jeg er helt enig i præmissen om, at hvis man siger, man har nogle penge, man gerne vil bruge til et formål, så popper der straks en hel masse ønsker op fra forskellige grupper, og der må vi jo så som de politikere, vi er, prioritere mellem de ønsker.
Og der fremlagde jeg så, at sygehusbehandlinger kunne være et godt bud, og der kunne også være andre gode ting, der dukkede op, f.eks. forbedringer på ældreområdet.
Så det er vores prioriteringer, og jeg kan sige, at skat som ufinansierede skattelettelser i hvert fald slet ikke er på tapetet hos os.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-25:
Jamen behovene er jo uendelige.
Det er ikke noget problem at stampe et behov op af jorden, det kan enhver finde ud af.
Jeg spørger til, hvad Dansk Folkepartis prioriteter er.
Givet, at der er uendelige mængder af behov, hvad prioriterer Dansk Folkeparti så med de ekstra 13 mia. kr., som ligger ud over de 0,8 pct., som tilsyneladende er Dansk Folkepartis politik for det offentlige forbrug fremover?
Ønsker Dansk Folkeparti, at disse 13 mia. kr. skal prioriteres til lavere skat, som i øvrigt en meget stor andel af Dansk Folkepartis vælgere synes, eller synes Dansk Folkeparti, at de skal bruges i den offentlige sektor, som i forvejen er verdens største, og som bliver endnu større – også end den i forvejen er med de 0,8 pct.?
Marianne Jelved (RV), 2012-05-25:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Ole Birk Olesen i, at det, der er det helt centrale, er, at vi er opmærksomme på, at man ikke kan have en offentlig sektor, som opsluger hele arbejdsudbuddet, hele det øgede arbejdsudbud, som der i givet fald vil kunne blive, hvis vi laver reformer.
Det er jeg fuldstændig enig i, og derfor er det da også nødvendigt, at vi sikrer os, at der vil være en begrænset tilvækst i det offentlige, om nogen.
Vi ser altså for os, at det med de udfordringer, som man står over for, vil være umuligt at undgå, at der også bliver en øget tilvækst i det offentlige forbrug.
Jamen det kan jeg sagtens se for mig, og jeg mener, at der i øvrigt er flere forskellige forhold, der skal spille ind i det her.
Ud over arbejdsløsheden er det også fantastisk vigtigt, at vores konkurrenceevne forbedres.
Så arbejdsudbuddet og konkurrenceevne er i hvert fald to forhold, som er virkelig vigtige.