runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2007-02-08:
Jeg kan fuldstændig bekræfte, at Dansk Folkeparti grundlæggende er imod medlemskab for Tyrkiet af EU, men det er hr. Svend Auken jo ikke.
Og det er hr. Poul Nyrup Rasmussen, som hr. Svend Auken jo i hvert fald 1990’erne havde et meget nært forhold til, nogle vil endda sige et for nært samarbejde med,
jo heller ikke.
Han har stemt for, hvor vanskeligt det er at få den proces til at gå op i en højere enhed, som nogle folk har sat i gang i forbindelse med at få Tyrkiet lemmet ind i EU.
Det, vi ønsker i Dansk Folkeparti, er at sige: Det er da glædeligt, at der er nogle socialdemokrater i EU-sammenhæng, der kan se de enormt store vanskeligheder og de potentielle katastrofer, som folk, der har sat den her proces i gang, altså stiller Danmark og EU over for.
Ville det så ikke være meget naturligt, om hr. Svend Auken også i den her sammenhæng sluttede op om sin partifælle, hr. Poul Nyrup Rasmussen?
Svend Auken (S), 2007-02-08:
Jamen jeg er enig i de kritiske bemærkninger.
Det tror jeg også udenrigsministeren er, det var Venstres ordfører, og det vil ordførere efter mig også være.
Men vi deler den opfattelse, at hvis man kan overvinde alle de problemer, der er – det er unægtelig mange – er der også positive perspektiver i, at Tyrkiet bliver medlem af EU.
Det syn deler forslagsstillerne ikke, og derfor er forslagsstillerne grundlæggende uenige i hele grundsynspunktet i denne betragtning.
Så ud over det usædvanlige og efter min opfattelse uacceptable i, at vi her skulle tilslutte os en sidelang vedtagelse, der er taget fra et andet parlament, i alle detaljer, er der altså også det usædvanlige, at forslagsstillerne end ikke er enige i hovedsynspunktet, nemlig at det ville være godt, hvis man kunne overvinde alle disse problemer og se Tyrkiet som medlem, fordi forslagsstilleren – og det fik vi jo også indtrykket af før, da hans kollega blandede sig i debatten – grundlæggende er imod tyrkisk medlemskab af EU.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-02-08:
Jeg skal se, om jeg kan gøre det mindre bizart for hr. Svend Auken.
Hr. Svend Auken siger jo meget klart, at det, som kommer til udtryk i den her erklæring, der jo rigtigt nok stammer fra Europa-Parlamentet, præcis er den holdning, som hr. Svend Auken og hans trosfæller har.
Jamen hvorfor kan hr. Svend Auken så ikke støtte den?
Sagen er jo netop, at vi gang på gang hører alle de floromvundne vendinger om, hvor fantastisk det vil være med den store symbiose mellem den islamiske og den vestlige verden, og det skal personificeres og eksemplificeres ved tyrkisk medlemskab af EU, men når det kommer til dagligdagen, og når det kommer til alle de enormt store problemer, der helt naturligt er ved at smelte to så forskellige kulturer sammen, alle de problemer, som Europa-Parlamentet netop meget modigt har remset op, så vil hr. Svend Auken alligevel ikke være med til at sige: Ja, de problemer er der – problemer i forbindelse med ytringsfriheden, problemer i forbindelse med Cypern, i forbindelse med minoritetsrettigheder, i forbindelse med demokratiske spilleregler osv. osv.
Det er jo præcis det, som det her beslutningsforslag går ud på, nemlig at pege på alle de problemer og sige, at det simpelt hen ikke er godt nok.
Og den linje, som Tyrkiet følger i øjeblikket, er den rene katastrofelinje, og det ender med også at blive en katastrofe for EU.
Helle Sjelle (KF), 2007-02-08:
Med hensyn til hvordan og hvorledes det går i Tyrkiet, henholder jeg mig til, om de lever op til de krav, som vi stiller fra EU’s side.
Det er så det, men vi tvinger jo ikke Tyrkiet med i EU.
Hvis Tyrkiet ikke vil være med i EU, jamen så er det deres egen sag.
Svend Auken (S), 2007-02-08:
Det er et usædvanligt forslag, vi her behandler, nemlig at Folketinget i et og alt skal skrive under på en meget lang resolution, som en anden parlamentarisk forsamling har vedtaget.
Det er der ingen fortilfælde for, og jeg tror også, det ville være meget uheldige fortilfælde, hvis vi på den måde skulle have taget stilling til andre parlamenters beslutninger.
Hvad med alle de andre vedtagelser, de har?
Skal vi så erklære, at vi er uenige i dem?
Så det er et meget usædvanligt forslag, og jeg vil som udenrigsministeren ikke mene, at det er en praksis, vi skal slå ind på i Danmark: at overtage andre parlamenters formuleringer rub og stub.
Når det er sagt, må jeg for mit eget vedkommende sige, at jeg er enig i det meste af det, der står i den pågældende vedtagelse.
Forslagsstillerne siger nemlig: »Det skal understreges, at forslagsstillerne ikke er enige i alle betragtninger, som fremkommer i Europa-Parlamentets beslutning.
Blandt andet deler forslagsstillerne ikke visionen om at se Tyrkiet som medlem af EU.«
Jamen det er jo det, hele vedtagelsen handler om.
I sin konklusion efter alle disse betragtninger, hvor der er en masse kritiske bemærkninger – og med rette – til Tyrkiet, opsummerer man i en lang række konklusioner, og den første konklusion, man har, er: »... understreger, at tættere forbindelser mellem Tyrkiet og Den Europæiske Union er af afgørende betydning for EU, Tyrkiet og den bredere region«.
Det er jo præcis den holdning, vi i flertallet har indtaget.
Vi deler visionen om Tyrkiets medlemskab, fordi det har en række positive konsekvenser ikke mindst i forholdet mellem den kristne og den muslimske verden og som brobygger mellem Europa og en urolig region, nemlig Mellemøsten, og mange, mange andre argumenter, men vi har også en lang række bekymringer, og det er jo præcis det, der står i den her vedtagelse.
Men det er jo ikke det, Dansk Folkeparti mener.
Dansk Folkeparti har jo for længst gjort op med den vision, har for længst sagt, at de under ingen forhold, uanset hvad der sker i Tyrkiet, ønsker Tyrkiet som medlem, alene af den grund, at tyrkerne overvejende er muslimer.
Man har det jo i Dansk Folkeparti med muslimer, som Store Claus havde det med degnene.
Så det vil man under ingen omstændigheder.
Det vil sige, at man vil have resten af Folketinget til at sige ja til en resolution, som forslagsstillerne selv er uenige i.
Jeg finder det højst ejendommeligt og et bizart grundlag at tage en diskussion om tyrkisk medlemskab på.
Jesper Langballe (DF), 2007-02-08:
Ja, men fru Helle Sjelles betragtninger er jo ren formalisme.
Der er jo ikke nogen, der forbyder hverken fru Helle Sjelle eller mig at prøve at tage pulsen på den tyrkiske befolkning og spørge, hvad der egentlig sker dernede, i stedet for bare at henholde os til, at vi har stillet nogle krav, og så må tyrkerne selv om, hvordan de vil forholde sig til dem.
Vi må også selv om, hvordan vi forholder os til, at tyrkerne i stigende grad vender sig imod Europa og finder, at de krav, vi stiller, er dybt ude af trit med deres egen kultur, hvad de rent faktisk også er.
Ærlig talt: Har tyrkerne ikke til en vis grad ret i det synspunkt?
Her taler jeg ikke om det tyrkiske regime, men om den tyrkiske befolkning.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-02-08:
Det er jo, som det er sagt flere gange heroppefra, et meget specielt beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti har lagt frem, fordi man ønsker, at Folketinget skal tilslutte sig, ikke en resolution, der er vedtaget af Europa-Parlamentet, men en række af de bekymringer, der er i den resolution.
Som fru Lone Dybkjær sagde heroppefra, ville Dansk Folkeparti jo i realiteten have meget svært ved at stemme for den samlede resolution, for resolutionen er baseret på de beslutninger, der er truffet i EU om at optage og fortsætte forhandlinger med Tyrkiet om optagelse i EU.
Derfor har man så måttet hele vejen rundt og har skullet formulere sig på den måde, at det er en række bekymringer.
Der er da mange af de bekymringer, vi deler.
Det har vi også diskuteret herinde tidligere.
Men sagen i realiteternes verden er jo, at Dansk Folkepartis værste skrækscenarie nok ville være, at Tyrkiet rent faktisk levede op til de krav, der er stillet fra EU’s side til Tyrkiet om mindretalsbeskyttelse, om demokratiske institutioner, fuldt ud, også i håndhævelsen af lovE og regler om et regelsæt, som er demokratisk på det niveau, man har stillet kravene i Københavnskriterierne op på.
Og der må vi så bare sige, at vi er fundamentalt uenige.
Der er mange ting, der skal ændres i Tyrkiet.
Der udspiller sig en meget heftig politisk debat og en meget heftig politisk kamp internt i Tyrkiet, og man kan sige, at den kølighed, Tyrkiet bliver mødt med fra dele af EU, jo er med til at få de mest nationalistiske kræfter i Tyrkiet til at blive stærkere og dermed gøre perspektivet sværere og dermed også svække vores muligheder for, at vi på et tidspunkt i EU-kredsen kan byde Tyrkiet velkommen til et EU-medlemskab.
Det håber jeg meget lykkes, fordi jeg er overbevist om, at vejen frem er inddragelse og ikke udelukkelse, som jo er det, Dansk Folkeparti i realiteten går efter.
Lone Dybkjær (RV), 2007-02-08:
Jeg kender også alle hr. Søren Krarups argumenter.
Vi har jo mødtes forskellige gange, og vi bliver aldrig enige.
Jeg mener også, at der er muligheder for andre religioner.
Det kan vi aldrig blive enige om.
Jeg må sige, at hr. Søren Krarup efter min opfattelse er totalt fundamentalist, og det er en fundamentalisme, jeg ikke kan gå ind for.
Den kristne fundamentalisme, som hr. Søren Krarup står for, og som han giver udtryk for, er ikke min.
Søren Krarup (DF), 2007-02-08:
Jeg synes, det var udmærket, hvis man i EUforfatningen, som jeg i øvrigt forkaster, havde været så hæderlig, at man havde gjort opmærksom på, at kristendommen historisk er den vesteuropæiske kulturs forudsætning.
Det havde også været klart over for Tyrkiet, hvad det var, man havde med at gøre.
Men jeg kan pege på en enkelt ting, som jeg synes var så utrolig afslørende.
Tyrkiet har nu en statsminister, der hedder Erdogan.
Han har to døtre, der gerne vil studere.
De vil som troende muslimer gøre det med tørklæde.
Det kan de ikke få lov til i Tyrkiet.
Derfor studerer de nu i USA, for der har man lov til at tage tørklæde på på universiteterne.
Synes fru Lone Dybkjær ikke, at dette lille forhold siger alt om det afgrundsdybe modsætningsforhold, der er imellem Europa og Tyrkiet?
Lone Dybkjær (RV), 2007-02-08:
Nej, det ønsker jeg ikke, for jeg har stadig væk, som jeg sagde tidligere, håbet om en bedre verden.
Det passer i øvrigt ikke, at EU ikke har et værdigrundlag.
Det er oven i købet meget kraftigt præciseret i den nye forfatningstraktats artikel 2, men det er jeg godt klar over hr. Søren Krarup er imod.
Der står meget klart, hvilket værdigrundlag EU bygger på.
Det er det værdigrundlag, jeg tilslutter mig, og det er også derfor, jeg håber, at forfatningstraktaten bliver vedtaget, for her står meget klart, hvad det handler om.
Så er det rigtigt, at der er forskellige religioner, men det, som for mig er håbet, er, at man imellem religionerne måske også kan finde nogle fælles menneskelige værdier, som man kan gå ind for.
Søren Krarup (DF), 2007-02-08:
Jeg hørte fru Lone Dybkjær bruge udtrykket EU’s værdigrundlag.
Vil fru Lone Dybkjær ikke erkende, at i forholdet mellem EU’s værdigrundlag, EU’s kultur og Tyrkiets kultur, der jo er entydigt muslimsk – som bekendt er 98 pct. af tyrkerne muslimer – er der tale om et sådant modsætningsforhold, at enhver forestilling om, at man ved hjælp af nogle reformer osv. kan ændre dette 1.400 år gamle modsætningsforhold, måske er en smule naiv?
Lone Dybkjær (RV), 2007-02-08:
Det passer jo heller ikke, at det ikke får konsekvenser, for hvis udviklingen ikke kommer til at gå i den rigtige retning, bliver Tyrkiet ikke medlem, så enkelt er det.
Det, jeg bare gerne vil tillade mig at have, hvilket hr. Jesper Langballe ikke har, er håbet om en bedre verden.
Da vi dengang stod her i Folketinget og diskuterede ændringer i Sydafrika, anså alle det for fuldstændig utopisk, men de kom, bl.a. fordi vi var nogle, der støttede den udvikling.
Den var der mange der syntes var lige så utopisk, men den kom, fordi der var nogle, der støttede en folkelig udvikling i de lande.
Jesper Langballe (DF), 2007-02-08:
Det er da rigtigt, at man da teoretisk ikke kan udelukke, at Tyrkiet vil begynde at udvikle sig til et demokratisk land.
Men særlig sandsynligt er det ikke.
Men synes fru Lone Dybkjær ærlig talt ikke, at det er utroværdigt, at man bliver ved med at sige: Jo, jo, vi er bekymrede for Tyrkiet, vi er bekymrede over undertrykkelse af mindretallene, vi er bekymrede over censur af historien, og vi synes også, at det går den gale vej.
Det får bare overhovedet ingen konsekvenser.
Lone Dybkjær (RV), 2007-02-08:
Jeg skal sådan set ikke blande mig i, om Dansk Folkeparti opfatter sig selv som enfoldigt eller ej, det må jo være en beskrivelse, der står for Dansk Folkepartis egen regning.
Det eneste, jeg bare vil sige, er, at det ganske enkelt ikke passer, at vi andre ikke tager bekymringerne over udviklingen i Tyrkiet alvorligt.
Det er simpelt hen ikke i overensstemmelse med sandheden.
Vi har bare stadig den vision, at vi håber på, at udviklingen i Tyrkiet kan gå i den rigtige retning.
Det værste, der kan ske for Dansk Folkeparti, er jo, hvis det lykkes.
Det har vi ingen garanti for, men vi har lov til at arbejde for det, lige så vel som Dansk Folkeparti kan arbejde, så meget de vil, imod det.
Vi er ikke enige med dem, men de er da velkomne til det, men gør det på en ordentlig og regulær måde og ikke ved sådan et beslutningsforslag.
Det, jeg siger, er, at hvis der havde stået, at Folketinget tilslutter sig visionen om medlemskabet af Tyrkiet og understreger de bekymringer, der er i forbindelse med udviklingen i Tyrkiet, så havde det jo været et andet beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti ikke havde kunnet tilslutte sig, men hvor vi andre måske langt hen ad vejen havde været enige.
Jesper Langballe (DF), 2007-02-08:
Fru Lone Dybkjær karakteriserede hr. Morten Messerschmidts beslutningsforslag som oversmart.
Jeg synes i grunden, at det i ordets bedste betydning er enfoldigt.
Jeg vil sige, at jeg opfatter hr. Morten Messerschmidts og Dansk Folkepartis rolle her som den enfoldige spørgejørgen, der stiller spørgsmål til alle de oversmarte partier, der på remse kan opliste en række bekymringer, som de i grunden er fuldkommen ligeglade med.
Nå ja, det er da rigtigt, at der er arbitrære fængslinger i Tyrkiet; der er undertrykkelse af minoriteter; der er censur af historien med frygtelige straffe til folk, der tillader sig at omtale folkemordet på armenierne.
Og så går man i øvrigt videre til næste punkt på dagsordenen.
Jeg synes, at oversmarthed er bekymringer, som man overhovedet ikke selv tager konsekvensen af.
Hvad synes fru Lone Dybkjær?
Lone Dybkjær (RV), 2007-02-08:
Det passer ganske enkelt ikke, at det ikke er fremgået af Folketingets diskussioner.
Det er rigtigt, at vi ikke har et beslutningsforslag, som man laver i Europa-Parlamentet.
Jeg kender jo Europa-Parlamentet nok så godt og ved, at de har en tradition for den type af beslutningsforslag, men det har vi altså ikke i Danmark.
Det fuldstændig afgørende er – det er jo derfor, at vi ikke kan mødes med hr. Morten Messerschmidt – at vi har en vision om, at Tyrkiet skal blive medlem.
Det har Dansk Folkeparti ikke, og fred være med det.
Men tag det dog, som det er,
og så erkend, at det jo ikke er problematisk, at hr. Anders Samuelsen har stemt for det her, for visionen for os er stadig væk, at vi ønsker et medlemskab af Tyrkiet i EU.
Det er det, hr. Morten Messerschmidt ikke gør, og det er det, der ligesom er det smarte trick bag det her beslutningsforslag.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-02-08:
Jeg går ud fra, at vi er enige om, at hr. Anders Samuelsen, som er medlem af Det Radikale Venstre og valgt til Europa-Parlamentet, har stemt for beslutningen, og jeg går også ud fra, at vi er enige om, at fru Lone Dybkjær ikke vil være i stand til at pege på en eneste vedtagelse her i Folketinget, som nævner en eneste af vanskelighederne så specifikt, som Europa-Parlamentets beslutning gør.
Alle de vedtagelser, som det flertal her i Folketinget, der ønsker og tror på Tyrkiets medlemskab af EU, har tilsluttet sig, er jo nogle floromvundne visioner om, hvordan vi kan leve i fremtidig lykke, harmoni og paradisiske tilstande, hvis vi bare kommer over nogle småproblemer.
Der er det netop, at Europa-Parlamentets erklæring er helt modsat.
Godt nok har de stadig væk den lidt tåbelige vision om, at det skal kunne lade sig gøre, når man kommer hen til enden af målet, men de tør pege på alle de vanskeligheder, der er.
Ville det så ikke være på tide, om også vi i Folketinget vedtog en lignende erklæring?
Det kan være, at vi kan mødes senere med Det Radikale Venstre, når det her er blevet forkastet – det tegner det til at blive – og pege på alle de vanskeligheder, der vitterlig er for Tyrkiets medlemskab af EU.
Lone Dybkjær (RV), 2007-02-08:
Jeg synes, det er fuldstændig absurd at sige, at der her i Folketinget og i Folketingets partier ikke har været peget på problemerne.
Bl.a. har hr. Morten Messerschmidt jo sørget for, at der i utallige drøftelser her i Folketingssalen er peget på, at vi er bekymrede over en række ting, der foregår i Tyrkiet, så det, hr. Morten Messerschmidt siger, passer simpelt hen ikke.
Det kan godt være, at hr. Morten Messerschmidt vil gennemføre en beslutning i form af et beslutningsforslag, men vi andre har altså andre måder at arbejde på.
Vi kunne jo godt omformulere forslaget og sige, at Folketinget tilslutter sig Europa-Parlamentets tilslutning til, at Tyrkiet skal blive medlem af EU, men deler i øvrigt en række af de bekymringer, som EuropaParlamentet har.
Men det beslutningsforslag ville hr. Morten Messerschmidt jo ikke kunne støtte, for her fastholdes visionen om Tyrkiets medlemskab.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-02-08:
Jeg skal indledningsvis takke for fru Lone Dybkjærs bekymringer for min eventuelle fremtidige advokatvirksomhed og sige, at jeg lige skal have min kandidateksamen først, og så må tingene komme i rækkefølge.
Men jeg tager naturligvis det, som fru Lone Dybkjær siger, til efterretning.
Men det, jeg så gerne vil anholde, er: Kan fru Lone Dybkjær pege på en vedtagelse eller et beslutningsforslag eller en erklæring eller noget andet fra denne Folketingssal, der lige så klart og utvetydigt som Europa-Parlamentets erklæring peger på de enormt store vanskeligheder i Tyrkiets optagelsesproces som medlem af EU?
Jeg behøver bare henvise til side 4 og 5 i beslutningsforslaget.
Jeg tror, fru Lone Dybkjær vil komme frem til, at det er der ikke, og derfor er der et behov for, at vi også her i Folketinget, på linje med hvad man åbenbart tør andre steder i Europa, peger på, at tingene ganske enkelt er uacceptable, og at vi er på en katastrofekurs for både Tyrkiet og EU, hvis den udvikling fortsætter.
Helle Sjelle (KF), 2007-02-08:
Jamen som jeg sagde før, har vi ikke – i hvert fald ikke i Det Konservative Folkeparti – nogen ønsker om at tvinge Tyrkiet med i EU.
Hvis Tyrkiet ikke vil være med i EU, jamen så er det jo deres egen sag.
Det, vi kan forholde os til, er, at der er søgt om optagelse i EU, at vi har stillet nogle krav, og at vi kan følge udviklingen.
Vi følger jo også udviklingen nøje, og vi er meget opmærksomme på, om de lever op til kravene eller ej.
Jeg har også en klar forventning om, at lever de ikke op til de pågældende krav, bliver de heller ikke medlem af EU.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-02-08:
Når nu fru Anne Grete Holmsgaard taler om udelukkelse af Tyrkiet, vil jeg bare i al stilfærdighed bede hende reflektere over, hvor mange internationale fora vi egentlig samarbejder med Tyrkiet i.
Jeg tror, jeg har nævnt tre, altså NATO, OSCE, Europarådet, der er også EMPA, og der kan givetvis nævnes en lang række flere.
Vil fru Anne Grete Holmsgaard på den baggrund, når hun sådan tænker over det, fastholde, at hvis Tyrkiet ikke blev medlem af EU, så har vi lukket døren, udelukket og nærmest ekskluderet Tyrkiet, og at vi slet ikke har noget med dem at gøre?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-02-08:
Det her handler jo i virkeligheden meget om signaler.
Jeg kan huske en debat, vi havde om folkeafstemning eller ikke folkeafstemning om Tyrkiets optagelse for et par år siden, hvor den konservative ordfører, fru Helle Sjelle, sagde, at man ikke ville afvise en folkeafstemning.
Per Stig Møller (KF), 2007-02-08:
Støjniveauet fra talerstolen eller fra salen?
Regeringen kan altså ikke støtte dette beslutningsforslag, fordi Folketinget jo har forholdt sig til de overordnede rammer for Danmarks deltagelse i EU’s optagelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Det gjorde Folketinget med sin vedtagelse af den 2. maj 2006.
Lad mig citere fra vedtagelsen: »Folketinget konstaterer, at forhandlingerne med Tyrkiet ...«
Der er ikke lyd igennem.
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-02-08:
Vi har som bekendt været kritiske over for den måde, som regeringen har valgt at implementere direktivet på, og jeg har lovet at redegøre for vores endelige stillingtagen her ved andenbehandlingen.
Vi lander på at stemme for, selv om vi fortsat er kritiske.
Vi vil gerne benytte lejligheden her til at sige til regeringen, at man i det videre forløb i kredsen af EU-lande bør arbejde for at få nogle mere ensartede regler for det her.
Det er vigtigt for os at sige til regeringen, at man bør gribe muligheden i et kommende stykke tid til at arbejde for nogle fælles regler på det her område.
Men vi lander på at stemme for ud fra et argument om, at logning kan være et instrument, og at et direktiv gerne skal implementeres.
Derfor ender vi med at stemme for lovforslaget.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Jeg skal her ved anden behandling redegøre for Det Radikale Venstres indstilling til lovforslaget.
Vi har som bekendt gennem førstebehandlingen, gennem hele forløbet omkring logningsdirektivet og diskussionen om logning været kritiske over for den måde, som den her sag ...
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-08:
I SF har vi også valgt at støtte det her forslag.
Vi anerkender, at der er en lille miljøfordel ved at gå fra almindelig vejtrafik med lastvogne til modulvogne, men vi er også meget opmærksomme på, at den fordel kan forsvinde, hvis vi ikke sørger for, at godsbanen også får sin plads og sin udvikling.
SF er gået med på det her med den klare idé, at vi skal støtte op om, at godsbanen virkelig får sin plads, sådan at vi fastholder en miljøfordel og udvikler den ved at fremme godsbanen.
Afstemning
Martin Lidegaard (RV), 2007-02-08:
Om få minutter vil et meget stort flertal i Folketinget stemme for den her lov.
Det gælder også Det Radikale Venstre, men når jeg tager ordet nu, er det, fordi man, siden vi havde førstebehandlingen af det her lovforslag, roligt kan sige, at der er sket ting og sager på området.
Der er utrolig mange havne og transportcentre og kommuner, der har henvendt sig til Folketingets Trafikudvalg og bedt om at blive medtaget i denne forsøgsordning, hvilket vi giver mulighed for, når vi stemmer for det her lovforslag.
Jeg synes, det er værd at signalere, at jeg tror, vi er mange, der har lyttet til de mange henvendelser og har en stor forståelse for, at der er behov for måske at udvide forsøgsordningen til at dække større områder.
Men jeg vil også gerne sige, at hvis det skal ske, er det Det Radikale Venstres klare opfattelse, at vi så taler om noget helt andet end en lille forsøgsordning, og så vil der være et behov for samtidig at kigge på, hvad det er, vi gør med den samlede godsstrategi i Danmark, hvad vi gør for at forhindre, at den miljøgevinst, vi kan få med modulvogntog, ikke bliver slugt af, at vi bare får flyttet mere gods fra jernbanen over til vejene.
Derfor vil en udvidelse af forsøgsordningen for os at se være uløseligt forbundet med samtidig at give bedre vilkår for jernbanen, dvs. gods på jernbane.
Det signal vil vi gerne sende her, inden vi stemmer, fordi jeg tror, det meget hurtigt vil blive relevant, når vi skal forhandle en eventuel udvidelse af forsøgsordningen.