runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2010-04-16:
Altså, man kan jo have en situation, hvor der på samme partiliste er både to og tre, der hedder det samme.
Det er jo altså rent faktisk forekommet.
Og der giver det god mening at have billedet, så man er sikker på, at det lige præcis er den, man stemmer på, som man har lyst til at stemme på.
Jeg synes, at det her er et meget godt forslag, og det illustrerer da også bare, hvor vigtigt det er, at vi får en selvstændig diskussion om det her forslag.
For det er jo ikke kun de læsesvage; det er jo også mange af os andre, som netop kan være i den situation, at vi er lidt usikre på, om det nu er den rigtige Henrik Rasmussen, vi er i gang med at stemme på.
Nå ja, så kan vi se billedet, og så kan vi være helt sikre på det.
Så kunne man måske godt ønske sig, at vi havde været endnu mere tydelige i forhold til at sige, at det mest realistiske er, at det er i digital form.
Så havde vi undgået at skulle bruge hele den første del af debatten på at diskutere længden af stemmesedler og andet.
Men vi havde slet ikke fantasi til at forestille os, at det var den slags ting, som regeringspartierne gik op i.
Vi troede faktisk, at der var en ærlig interesse i at række en hånd ud mod de her grupper, der har efterspurgt bedre orientering på stemmesedlerne.
Sophie Løhde (V), 2010-04-16:
Vi bliver i hvert fald klogere og klogere her undervejs i debatten.
Nu kan vi også forstå på den socialdemokratiske ordfører, at indenrigsministeren skal koncentrere kræfterne om drøftelser om roser og tulipaner.
Det er jo spændende at se, hvordan en minister kan få tiden til at gå med forskellige sager, og det er fint, at der også bliver bidraget til det fra oppositionens side.
Jeg var endda så large at sige, at selv med billeder, der var halvt så små som pasfotos, og med halvt så få navne ville vi komme op på en 6-7 m i stedet for de 13 m.
Hvor lang forestiller ordføreren for Socialdemokratiet sig at stemmesedlen må blive?
Hvad er den øvre maksimumsgrænse for længden af en stemmeseddel?
Rasmus Prehn (S), 2010-04-16:
Det liberale parti var jo lidt på hælene
, fordi Danmarks liberale parti, som ikke er så liberalt længere, men altså Venstre, som havde indenrigsministerposten på det tidspunkt, var skeptiske over for at få et liberalt parti.
Derfor udskød de den proces i utrolig lang tid, men det endte faktisk med, at man fik lov at hedde Liberal Alliance.
Så på den måde har man fået et nyt partinavn.
Man kunne forestille sig samme metode med hensyn til logoer, altså at når man vil have et nyt logo, skal man ansøge om at bruge det i forbindelse med valg.
Det er jo nøjagtig samme proces.
Jeg synes ikke, at man skal være så nidkær, at man skal gå så meget op i det.
Hvis det er sådan, at Dansk Folkeparti vil bruge en rød tulipan, så gerne for mig.
Jeg tror, at mange danskere så vil tænke: Så tager vi altså den rigtige vare, en rød rose, og stemmer på Socialdemokratiet.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-04-16:
Lad mig understrege, at jeg ikke har sagt, at det ikke er objektivt med et billede eller et partilogo.
Jeg siger, at det ikke er neutralt, og der er en væsentlig forskel, fordi valghandlingen mener jeg og Det Konservative Folkeparti skal være neutral.
Og lige præcis et logo og et billede gør, at det ikke er neutralt.
Det kan godt være objektivt, for hele valgkampagnen op til valget har jo været mægtig objektiv med masser af billeder og masser af partilogoer og ting og sager.
Fair nok, respekt for det, og det er der jo ikke nogen der siger at man ikke må.
Men lige i det øjeblik man kommer ind i valgområdet, skal det være neutralt.
Erika Lorentsen (RV), 2010-04-16:
Jeg er ikke i tvivl om, at forslaget er positivt ment, og anerkender, at det kan gøre det lettere for folk med læsevanskeligheder.
Og alligevel er vi skeptiske i Det Radikale Venstre.
Det er vi, fordi vi mener, at det er vigtigt, at stemmesedlerne fremtræder neutrale, lidt på linje med, hvad den tidligere ordfører sagde.
Vi vil dog i behandlingen af beslutningsforslaget forholde os åbne og lyttende.
Line Barfod (EL), 2010-04-16:
Enhedslisten er helt enig i intentionen med forslaget.
Det er væsentligt, at vi sikrer, at alle vores borgere har mulighed for at deltage i valg, og at så mange som muligt selv kan foretage valghandlingen uden at skulle have hjælp.
Det formål er vi fuldstændig enige i.
Som jeg har sagt under de to foregående forslag, synes jeg, det ville være fornuftigt at nedsætte en kommission eller arbejdsgruppe til generelt at se på selve den måde, vores valghandling foregår på.
Det er alle spørgsmål i relation til de ting, der har betydning for selve valghandlingen.
Jævnfør alle de bemærkninger, der har været under debatten her, om, hvor vigtigt det er, at selve valgstedet er neutralt, kunne man jo også diskutere, hvordan selve valgkampen foregår, i forhold til om det er muligt for borgerne at få reel oplysning om, hvem der er opstillet til valget, og hvad man skal sikre i den forbindelse for at sikre, at alle har gode muligheder for at komme til orde. Valg foregår jo på mange, mange forskellige måder rundtom i verden.
Jeg hørte lige om det finske system, da jeg var til Nordisk Råd, hvor man slet ikke har stemmesedler med kandidaternes navne på.
Hver kandidat får et nummer, og så skal vælgeren selv skrive nummeret på stemmesedlen.
Så der er det lidt vigtigt, hvilket nummer man er så heldig at få som kandidat, altså om det er et, der er nemt at huske for vælgerne, når de skal ind og stemme.
Det synes de i Finland er et udmærket system.
I Sverige har de et system med, at man selv skal tage stemmesedlen for det parti, man vil stemme på.
Det er der nok nogle af os andre, der lidt synes er et demokratisk problem, også fordi partierne i en vis udstrækning selv skal finansiere trykning af stemmesedler.
Sådan kan man jo se på, hvordan det fungerer i forskellige lande og ud fra det se på, hvad så den bedste måde for os i Danmark er at gøre det på, og hvordan vi kan leve op til formålet med at sikre, at også så mange som muligt af dem, der kan have lidt svært ved at stemme, får mulighed for selv at gøre det.
Så der er flere problemer at se på, og det synes vi man burde gøre i en samlet kommission eller arbejdsgruppe frem for de her forskellige opdelte måder at se på forskellige dele af valget på.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-16:
Tak, hr. formand.
Jamen jeg synes jo faktisk, at det, vi oplever her, hvor ordføreren prøver at reflektere lidt over dagens debat, er noget, der ligner et højhastighedstog i bakgear.
For jeg går ud fra, at ordføreren selv har læst Socialdemokraternes beslutningsforslag.
Så nytter det jo ikke noget, at man begynder at pakke tingene ind: Jamen intentionerne var sådan, og intentionerne var sådan, og det har vi jo gjort opmærksom på.
Det, der står klokkeklart og veldefineret på forsiden af det her forslag fra Socialdemokraterne, er, at man vil pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag, der skal gøre, at vi ved fremtidige valg har billeder af alle kandidater på stemmesedlen, og at vi har partilogoer på alle stemmesedler, uanset om det er ved elektroniske valg, eller om det er ved praktiske blyantsvalg.
Det er det, Socialdemokraterne har foreslået i dag.
Kan ordføreren ikke bekræfte indholdet i sit eget beslutningsforslag?
Rasmus Prehn (S), 2010-04-16:
Der er ikke nogen tvivl om, at Socialdemokratiet virkelig går ind for højhastighedstog, og faktisk tog jeg også et højhastighedstog over til Århus her i onsdags, hvor det var sådan, at man i virkeligheden kunne se, hvordan man – jo, der findes nogle tog, der næsten er højhastighedstog.
Det er indenrigsministeren, der siger, at de ikke er hurtige nok.
Men det er jo regeringens skyld på grund af den transportpolitik, den har.
Men jeg susede til Århus, og der havde man på Kommunernes Landsforenings stand entreret således, at der var en maskine, som vi kunne stemme elektronisk på.
Den havde nemlig muligheden for, at man kunne bruge billeder og partilogoer.
Det var derfor, jeg tænkte: Jeg overtaler de her mennesker til at komme med ind på Christiansborg i dag, sådan at Dansk Folkepartis ordfører, Venstres ordfører og andre kan komme ned og prøve det.
Og de var søreme dernede at se det.
De kunne se, at det virkede i virkeligheden.
Lad os få digitale valg, og lad os så få muligheden for at hjælpe de her grupper, som simpelt hen har behov for billeder og logoer til at navigere sig frem.
Ellers siger man jo fra Dansk Folkepartis og Venstres side, at dem, der ikke kan læse, bare er ude i kulden, at dem gælder demokratiet ikke for.
Det håber jeg ikke er intentionen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-16:
Jamen jeg synes da for at blive lidt i togsnakken, at det var lidt synd, at Socialdemokraternes ordfører ikke også nåede at nævne IC4-toget, fordi der kunne det måske også godt være, at man havde et forklaringsproblem hos Socialdemokraterne.
Men jeg vil gerne stille hr. Rasmus Prehn et simpelt spørgsmål til det her forslag.
Lad os nu antage, at Dansk Folkeparti – vi har ingen blomster i vores logo endnu – valgte, at vi ville have en rigtig flot postkasserød tulipan, den ligner lidt en rød rose, og så kunne jeg godt tænke mig at spørge, hvordan Socialdemokraterne ville forholde sig til det, for det her med genkendelighedsprincippet, som ordføreren har været inde på flere gange, ville jo meget let give en større forvirring frem for en større afklaring.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-04-16:
Arm i arm, siger hr. Jesper Langballe, men det ved jeg nu ikke.
Altså, i den her sag står fru Marianne Jelved og jeg jo i hvert fald side om side, så jeg havde da sådan set også håbet, at hr. Jesper Langballe ville tilslutte sig de partier, der godt kan se pointen med det her forslag.
Jeg havde egentlig også håbet på en lidt anden tilgang fra hr. Jesper Langballe, efter at jeg læste hans udtalelser i Altinget forleden dag, hvor hr. Jesper Langballe jo siger, at han ikke er afvisende over for det her forslag, men har nogle bekymringer i forhold til retssikkerheden.
Derfor havde jeg egentlig håbet, at det havde været hr. Jesper Langballes tilgang her i dag, for så tror jeg sådan set godt, at vi ville kunne nå hinanden – også på det her punkt – med hensyn til at finde fælles fodslag om de her, synes jeg, meget klare erfaringer, der ligger, og kunne sørge for at give bedre mulighed for at benytte sig af de her samtaler.
Så jeg synes egentlig, at det er hr. Jesper Langballe, som svigter den saglige tilgang til området, mens vi forsøger at holde den meget sagligt og baseret på erfaringer og fakta.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-04-16:
Jeg kan bekræfte, at universiteterne i dag har friheden til at gennemføre optagelsessamtaler.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-16:
Altså, mere frihed kan man vel næsten ikke give universiteterne.
Og så står ministeren og siger, at nu vil oppositionen og forslagsstillerne pålægge regeringen at pålægge universiteterne noget.
Nej, der står faktisk, at man vil fjerne nogle bureaukratiske procedurer, og at man vil give mere frihed til universiteterne.
Kan ministeren ikke bare bekræfte, at det faktisk er det, der er teksten i det beslutningsforslag, vi behandler i dag?
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-04-16:
Et forslag, der pålægger regeringen at fremme brugen af optagelsessamtaler, er ikke at give universiteterne mere frihed.
Tværtimod.
Det er at indføre nye bureaukratiske systemer.
Hvis der er en anden måde, som ministeriet kan sikre de studerendes tarv på, så vil jeg gerne drøfte den med universiteterne.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-16:
Det sidste var interessant.
Altså, ministeren står nu og siger, at ministeriet slet ikke skal ind over, at man benytter sig af optagelsessamtaler i dag under den nuværende lov.
Det var det, ministeren sluttede af med at sige, og det modsagde lidt det, ministeren sagde tidligere.
Så jeg vil bare høre, om ministeren lige kan klargøre det.
Men kan ministeren bekræfte, at hvis vi vedtager det her forslag, vil det betyde, at universiteterne får mere frihed til at anvende den optagelsesform, de nu i den konkrete situation vurderer er bedst egnet, og at universiteterne også økonomisk set får friheden til rent faktisk at gennemføre de her samtaler, hvilket helt klart og åbenlyst – det erkender alle forslagsstillerne jo også i dag – vil koste lidt, og at man derfor faktisk kommer med en ekstra pulje?
Kan ministeren bekræfte det?
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-04-16:
Det er en mulighed i dag, så hvorfor skal vi så til at skrive det ind yderligere?
Jeg ville opfatte det, som at vi nu skal til at lave yderligere bureaukrati og flere regler for universiteterne.
Det mener jeg ikke er hensigtsmæssigt, og det er bestemt ikke vores intention.
Når det er sagt, vil jeg gerne sige, at hvis der fra universiteterne kan komme forslag til en måde, hvorpå vi kan sikre de studerendes retssikkerhed på en anden måde, end ved at ministeriet varetager det tilsyn, så vil jeg gerne drøfte det.
Ministeriet skal ikke godkende, om universiteterne kan lave optagelsessamtaler.
Det kan de fint i dag.
Marianne Jelved (RV), 2010-04-16:
Universiteterne skal jo søge om at få lov til at gøre det her.
Der skal gives en tilladelse fra ministeriet, og ministeriet skal påse, at det foregår på en korrekt måde.
Jeg kan ikke forstå, at det ikke bare kan skrives ind, for ministeriet sidder jo ikke og overværer de samtaler, men de giver nogle retningslinjer for, hvad der skal opfyldes, når man bruger samtaler.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-04-16:
Fru Marianne Jelved udlægger loven, som at ministeriet skal godkende universiteternes brug af optagelsessamtaler.
Det er ikke tilfældet.
Universiteterne kan efter loven frit bruge optagelsessamtaler.
Det, ministeriet tilser, er, at det sker på en måde, så vi sikrer de studerendes retssikkerhed.
Marianne Jelved (RV), 2010-04-16:
Jeg blev også lidt forundret over ministerens svar.
Som jeg hører ministerens svar, er i dag begrundelsen for, at universiteterne skal søge ministeriet om godkendelse af at bruge optagelsessamtaler, at ministeriet skal sikre retssikkerheden for de studerende.
Var det så ikke nemmere at skrive ind i adgangsbekendtgørelsen, at såfremt universiteterne vil bruge optagelsessamtaler, skal det fremgå af deres hjemmeside, og samtalerne skal foregå på en bestemt måde?
Så var det jo helt ubureaukratisk, og så var friheden der jo.
Universiteterne kunne gøre det, hvis de ville, og de vidste, hvilke krav de skulle honorere, når de gjorde det.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-04-16:
Forslaget går på at pålægge regeringen at fremme universiteternes brug af optagelsessamtaler.
I dag er der ifølge loven mulighed for, at universiteterne fuldstændig selv kan beslutte, om de vil anvende dem.
Når ministeriet er involveret, er det udelukkende for at sikre de studerendes rettigheder.
Der har, siden den her regel blev indført,
været 11 henvendelser til ministeriet, hvor universiteter har ønsket at anvende optagelsessamtaler.
Der er ikke blevet givet afslag i et eneste tilfælde, men jeg er også vidende om, at det faktisk ikke er alle steder, man, selv om man så har fået tilladelsen, har ønsket at benytte dem.
Jeg synes, det er virkelig vigtigt, at vi fastholder den frihedsgrad, vi hele tiden ønsker at give universiteterne, med hensyn til at de selv kan bestemme, hvordan de ønsker at forvalte midlerne, hvordan de vil foretage optagelse fra kvote 2. Så jeg synes, det er vigtigt, at det er universiteternes eget valg, hvis de ønsker at anvende optagelsessamtaler; det er ikke noget, regeringen skal pådutte universiteterne.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-04-16:
Jamen det er jo lige præcis det, formålet med det her forslag er.
Altså, det er totalt omvendt af det, ministeren står og siger.
Vi ønsker med det her forslag at give universiteterne fuld frihed til selv at bestemme, om de vil bruge det her redskab, frem for at de først skal lave en ansøgning til ministeriet, som så skal godkendes.
Ministeren siger selv, at der ikke har været nogen afslag på det her.
Tilsyneladende kan universiteterne altså godt finde ud af at lave optagelsessamtaler, sådan at man sikrer retssikkerheden.
Altså, har ministeren ikke tillid til, at universiteterne selv kan finde ud af at lave de her forsøg, sådan at det foregår fuldstændig efter bogen?
Hvorfor skal der være den bureaukratiske barriere, som ministeren altså tilsyneladende ikke er villig til at fjerne, sådan at universiteterne kan få den frihed, som ministeren står og siger at hun sådan set går ind for?
Det gør hun så åbenbart bare ikke, når hun skal trykke på knappen om det her forslag.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-04-16:
Den såkaldte bureaukratiske barriere er med til at sikre, at den måde, optagelsessamtalerne foregår på, sikrer de studerende de bedst tænkelige rettigheder omkring det, altså at det foregår ordentligt.
Der er også et krav om, at de kriterier, hvorunder optagelsessamtaler skal foregå, skal universiteterne synliggøre på hjemmesiderne.
Og det er vigtigt, at ministeriet er med til at sikre de studerendes krav.
Hvis universiteterne kan komme op med en anden måde, hvormed vi sikrer de studerendes krav eller ansøgernes krav, er jeg selvfølgelig med på at drøfte det.
Men jeg er ikke med på at pålægge universiteterne, at de skal gennemføre optagelsessamtalerne.
Så må jeg lige sige til en tidligere kommentar fra forslagsstilleren om, at dokumentationen er i orden, hvad angår effekten af optagelsessamtaler, at jeg ikke synes, det er veldokumenteret, når vi kun har ét universitet.
Det har godt nok gode resultater, men jeg synes ikke, man kan sige, at det er veldokumenteret.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-16:
Det er jo en del af forslaget, at der skal sættes en pulje på 10 mio. kr. af til den meget omkostningstunge sag, det er at gennemføre et stigende antal optagelsessamtaler.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om hendes ministerium har dannet sig noget indtryk af det.
Lad os nu sige helt hypotetisk, at man sagde ja til alt det her.
Hvad ville det indebære økonomisk?
Jeg undrer mig nemlig over, hvor beløbet på 10 mio. kr. kommer fra.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-04-16:
Der foregår ikke i dag nogen form for tvang til at lave optagelsessamtaler.
Det er en mulighed, universiteterne har, og som nogle ansøger ministeriet om at få godkendt.
Det, at de skal ansøge, skal sikre, at de måder, det foregår på, varetager de studerendes tarv bedst muligt.
Så den aftale, den regel, vi har i dag, giver universiteterne den mulighed, der efterspørges.
Så der er ikke grund til at lovgive yderligere om det eller fremme den brug yderligere.
Det er et valg, universitetsledelserne har i dag.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-04-16:
Altså, det var ministeren, som sagde i sit svar til fru Kirsten Brosbøl, at regeringen stemmer imod det her forslag, fordi man ikke vil tvinge universiteter til at indføre optagelsessamtaler.
Kan ministeren bekræfte, at det ikke er indholdet af det her forslag?
Forslaget går ikke ud på at tvinge nogen til noget som helst; tværtimod går forslaget ud på at gøre det nemmere for universiteterne, hvis de ønsker det – hvis de ønsker det – at indføre optagelsessamtaler.
Kan ministeren bekræfte, at det, ministeren sagde i sit svar til fru Kirsten Brosbøl, ikke er korrekt?
Det er ikke korrekt, at man med det her forslag tvinger universiteterne til noget som helst, og derfor er det heller ikke et argument, der på nogen måde giver mening som et argument imod forslaget.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-04-16:
Vi er vel enige om, at der står i forslaget, at det pålægger regeringen at få universiteterne til at fremme brugen af optagelsessamtaler.
Det er muligt for universiteterne, hvis de ønsker det, at gøre det inden for den gældende lovgivning.
Det er ministeriet ingenlunde en barriere for.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-04-16:
Jeg forstår faktisk ikke et ord af, hvad der foregår på Folketingets talerstol lige nu.
Vi pålægger ikke med det her forslag universiteterne at indføre optagelsessamtaler.
Altså, har ministeren læst forslaget?
Forslaget handler netop om at give den frihed, som ministeren står på talerstolen og siger at regeringen ønsker – give frihed til, at man, hvis man på det enkelte universitet ønsker det, kan indføre de her optagelsessamtaler uden at skulle lave en ansøgning.
Vi ved også, der er gode erfaringer med det; vi vil gerne være med til at sætte skub i det.
Det er der jo ingen tvang i, tværtimod fjerner vi den tvang, der foregår på nuværende tidspunkt.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-04-16:
Jeg synes, det er en meget mærkværdig krølle, ministeren får slået på det her forslag ved at nå frem til en konklusion om, at det her forslag skulle begrænse universiteternes frihed.
Der ligger to elementer i forslaget: at fjerne en bureaukratisk barriere om, at det skal godkendes hos ministeren, før man kan gennemføre de her samtaler, og at give mulighed for at få økonomisk støtte til at gennemføre forsøg med optagelsessamtaler.
Hvordan får ministeren det til at være en begrænsning af universiteternes frihed?
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Jeg synes, det var en meget snørklet bortforklaring, ministeren kom med, på, hvorfor hun altså ikke vil støtte det her forslag fra oppositionen, som jo i øvrigt er noget, som langt de fleste anerkender kan være meget virkningsfuldt, og den dokumentation, vi har, tyder altså på, at det her er meget virkningsfuldt.
Det sætter ministeren også sådan spørgsmålstegn ved lige pludselig.
Men hvordan når ministeren frem til, at det her skulle være en begrænsning af universiteternes frihed?
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-16:
Jeg undrer mig over et enkelt paradoks i forslaget, nemlig at der bliver afsat 10 mio. kr.
Som jeg læser det, må det vel antages, at når man afsætter 10 mio. kr., skal det føre til, at der bliver flere optagelsessamtaler, og dermed at Folketinget dikterer, hvad der skal ske på den her front.
Enten fører de 10 mio. kr. til, at der kommer flere optagelsessamtaler, og dermed er det Folketinget, der bestemmer, at det skal ske, eller også spilder man 10 mio. kr. på, at der ikke sker noget som helst.
Så kan det godt være, at man fra forslagsstillernes side synes, at 10 mio. kr. ikke er ret meget, men jeg vil spørge Venstres ordfører, om Venstres ordfører deler den opfattelse.
Malou Aamund (V), 2010-04-16:
Venstre er et frihedsparti, og derfor går vi ind for den del af beslutningsforslaget, der giver mere frihed, og det er det der punkt 1 om at fjerne de bureaukratiske barrierer.
Det vil vi gerne arbejde videre med.
Men vi er imod, at man går ind og beslutter, hvordan pengene på det her område skal prioriteres, vi er imod øremærkning af midler, og vi er imod, at man siger, at de absolut skal bruge flere samtaler.
Vi går ind for flere muligheder, vi går ind for frihed, vi går ind for ansvar, vi går ind for afbureaukratisering; vi går ikke ind for at binde universiteterne på specielle områder, vi går ikke ind for at øremærke midler til dem, og vi går ikke ind for at fremme brugen af specielle metoder, som nu måtte falde i oppositionens smag.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-16:
Jeg synes da, det er interessant, at Venstres ordfører mener, at oppositionen har klokket i det ved at fremsætte et forslag af den her karakter.
Jeg vil bare gerne læse op, hvad det rent faktisk er, der står i forslaget:
Regeringen og i særdeleshed Venstre, fru Malou Aamunds parti, snakker jo meget om, at regeringen skal slippe folk fri, og at man er meget imod forbud og sådan noget.
Så burde man vel netop også støtte et forslag, som faktisk giver frihed til universiteterne til selv at vælge, om de vil det ene eller det andet.
Men regeringen og Venstre er måske blevet en forbudsregering og et forbudsparti, som nu bare vil fastholde nogle forbud, fordi der i øvrigt er nogle fra oppositionen, som er kommet på et bedre forslag og faktisk foreslår, at man fjerner noget af det her bureaukrati, fjerner et forbud?
Det hænger jo ikke rigtig sammen.
Malou Aamund (V), 2010-04-16:
Jamen det er jo ikke det, I skriver.
Det, I skriver, er jo, at man skal tvinge brugen af optagelsessamtaler igennem på universiteterne.
Så det er jo jer, der har klokket i det og formuleret jer uklart og unuanceret i det her beslutningsforslag, og så kan I jo ikke forvente opbakning til det, for I skriver jo helt konkret, at det handler om at fremme brugen af optagelsessamtaler.
Det er jo, fordi I vil have flere samtaler.
Der siger vi, at det vil vi ikke bestemme fra politisk side; det skal universiteterne selv beslutte.