Charlotte Dyremose (KF), 2015-05-19:
Lad også mig starte med at sige, at vi i Det Konservative Folkeparti på ingen måde giver de arbejdsløse skylden for, at de ikke er i arbejde.
Nu er der jo mange forskellige årsager til, at folk ikke er i arbejde, og derfor skal man vare sig for entydigt at pege i retning af, hvis skyld det er, at nogen ikke er i arbejde.
Jeg vil alligevel godt vove et øje i forhold til at pege på, i hvilken retning jeg primært mener at skylden er.
Det er nemlig primært venstrefløjens skyld, at de arbejdsløse ikke er i arbejde, og det er det, fordi det er lykkedes venstrefløjen i Danmark at få skabt et system, hvor vores skatter og afgifter er så høje og forholdene for vores virksomheder så ringe, at det ikke kan betale sig at drive virksomhed her i landet, og at det ikke kan betale sig at tage et arbejde.
Så opstår der nemlig det problem, at der forsvinder arbejdspladser ud af landet, og når man sammenkobler det med, at tilskyndelsen til at komme i arbejde er så ekstremt ringe, som den er i Danmark, så opstår der også det problem, at nogle mennesker af den grund kommer så langt væk fra arbejdsmarkedet, at det bliver umådelig svært at komme ind på det igen.
Det er ikke de enkelte menneskers skyld; det er de politikeres skyld, som har skabt det system.
Så hvis der skal peges fingre her, må fingeren rettes mod den venstrefløj, der primært har stået for det system. Hvad skal vi så gøre?
Ja, vi skal se på, hvad der kan hjælpe reelt.
Det her er jo på alle tænkelige måder en tilståelsessag fra regeringens side.
Vi har nu fået slået fast, ikke bare med lovforslaget, men også med den socialdemokratiske ordførers ord, at det faktisk er relevant, om det kan betale sig at tage et arbejde.
Man kommer så med den her lappeløsning, og så vil det for nogle blive lidt mere relevant.
Det er rigtigt.
Skal vi så hoppe med på den galej – som i øvrigt, skulle man måske tilføje til det tidligere indlæg, hastes igennem, sådan at høringsparterne knap har kunnet nå at svare på de breve, de har fået tilsendt – for at regeringen kan passe det ind i sin veltilrettelagte valgkamp?
Eller skal vi prøve at sikre en langsigtet løsning på et langsigtet problem?
Vi vil hæve beskæftigelsesfradraget og sørge for skattelettelser.
Vi har sådan set et mål om, at der altid skal være 3.000 kr. i forskel på, om man er i arbejde eller man ikke er, for det tror vi på er en tilskyndelse, der reelt gør en forskel.
Man skal huske på, at når man går derhjemme, er der bedre mulighed for at gå efter gode tilbud, og man sparer udgifterne til transport.
Der er rigtig mange ting, man kan spare på, når man ikke skal nå at passe et fuldtidsarbejde.
Så er det fuldstændig rigtigt, at der er masser af mennesker, der gud ske lov står op hver morgen og knokler på deres arbejde, selv om det faktisk ikke kan betale sig for dem.
Og det er selvfølgelig, fordi der er masser af mennesker i det her samfund, der bare gerne være med til at gøre en forskel i deres eget og andre menneskers liv, og som helt grundlæggende tror på, at man skal tage vare på sig selv, før man stiller sig med hatten i hånden og beder andre om penge.
Men det er klart, at når vores struktur er, som den er, så sætter vi dem i et kæmpestort dilemma, hvis de hver dag skal tage penge op af lommen for at passe et arbejde og derfor har svært ved at nå de ting, de også skal nå, og måske sørge for at spare så meget, som det er nødvendigt, når man ligger i den ende af indkomstskalaen.
Så det er da et kæmpeproblem.
Jeg synes, det er ganske tankevækkende med det her forslag, fordi man jo med det anerkender, at forskellen på at arbejde og ikke at arbejde bør være noget større, og ikke kun for den her gruppe, men også for de kontanthjælpsmodtagere, der har været på kontanthjælp i 10 måneder eller 8 måneder eller 6 måneder.
For for alle mennesker bør det kunne betale sig at arbejde.
Men samtidig siger man så fra socialdemokratisk side, at de syge nok kommer hurtigere i arbejde, hvis man giver dem en bonus.
Det vil jeg så til gengæld godt have lov at anfægte, for hvis man ikke kan arbejde, fordi man er syg, så er det sådan set bare en tarvelig gulerod at have daskende foran sig, altså at man nu kunne have tjent 1.500 skattefrie kroner mere, hvis ikke man havde været syg.
Så det her forslag er godt nok en lille smule mærkeligt.
Vi er glade for regeringens anerkendelse af, at det skal kunne betale sig at arbejde, og vi vil arbejde videre med, at det generelt kommer til at kunne betale sig at arbejde og ikke kun for en lille afgrænset gruppe.