Pernille Skipper (EL), 2013-06-04:
Nu er det jo sådan i et demokrati, at det at stemme hvert fjerde år er én ting, muligheden for at tage kvalificeret stilling er en anden ting.
Det er lige så vigtigt at vide, hvad der foregår, som det er at stemme.
Det er det, der er problemet, og det er derfor, at vi også diskuterer demokrati i dag, og det er derfor, at det bliver så pinligt for mange af de medlemmer af Folketinget, som skal holde grundlovstaler i morgen, at de lige har stemt det her igennem i dag.
Vi har i løbet af debatten fået eksempler på en række konkrete sager, som ikke ville være kommet frem, hvis det her lovforslag, som vi behandler i dag, havde været vedtaget.
Det drejer sig om skattesagen, hvor der sidder en kommission lige nu og undersøger, om der er blevet begået embedsmisbrug, det drejer sig om dele af Farumsagen og nu også om sagen med Martin Lidegaard fra sidste uge, hvor Folketinget måtte give ham en næse for ikke i tilstrækkelig grad at informere.
På trods af diskussioner og e-mails frem og tilbage, er den god nok.
Den afgørende e-mail i den sag, der inkriminerer ministeren, har justitsministeren i går bekræftet ville være undtaget fra aktindsigt.
Der er også en række sager, som ville være kommet frem – og nu skal jeg sige det igen, så justitsministeren hører det, for jeg ved, at han bliver ked af det, hvis man ikke husker at nævne, at der også er en række sager, som ville have været kommet frem, og hvor Justitsministeriet siger: Ja, de dokumenter vil der være aktindsigt i for fremtiden.
Det ikke mange af dem, der er også en hel del, om hvilke Justitsministeriet siger: Det kan vi faktisk ikke helt svare på.
Og det er, synes jeg, i sig selv ret sigende, at Justitsministeriet sidder med konkrete dokumenter foran sig, som har været genstand for en aktindsigt og siger: Nej, vi er ikke helt sikre på, om det her er omfattet af lovforslagets adgang til aktindsigt eller ej.
Der har også været enormt meget kritik i løbet af den her debat, og en, som jeg hæfter mig ved, er kritikken fra den internationale organisation Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa, OSCE.
Det er en organisation, som kritiserer sådan tvivlsomme demokratier.
De laver valgobservationer i Bulgarien og Østeuropa generelt.
Det er en organisation, som vi tager så alvorligt i Danmark, at vi hver eneste år har en hel folketingsdebat, der handler om den og om de redegørelser, der kommer fra den organisation.
Det er også en række professorer og eksperter, det er medier, forbund, repræsentanter for offentligheden, redaktører for store medier, det er baglandene i alle fem partier – alle fem partier – som har tænkt sig at stemme den her lov igennem.
Det drejer sig ikke kun om SF's bagland, det er også baglandet i SF og De Konservative, det er fremtrædende medlemmer af alle partierne, der har kritiseret det.
Og så er det ikke mindst de knap 86.000 mennesker, som har skrevet under på en underskriftindsamling og taget aktivt stilling til det her lovforslag.
Og det må man nok sige er et minimum, for formentlig er der mange flere, der har gjort det, også uden at skrive under.
De mennesker er også blevet ignoreret.
Jeg og Enhedslisten har så svært ved at forstå, hvorfor man har forskanset sig i den her debat, hvorfor man ikke har ønsket at tage en ordentlig indholdsmæssig diskussion af det.
Når man hører ordførere stå her fra den her talerstol i dag og sige, at det har været hårdt, at debatten har været fordrejet, at det er, som om den har været lidt for sort-hvid, men at der ikke er en eneste af dem, der er i stand til at komme med et konkret eksempel på, hvor den nugældende åbenhed har været et problem, så er det altså ikke kritikerne – så er det ikke kritikerne – der ikke har ønsket at diskutere indhold, så er det fortalerne, som ikke har ønsket at diskutere, hvorfor man har et behov for at lukke ned. Man vil gerne forklare om centraladministrationens forandringer, man vil gerne sige Hans Gammeltoft Hansens navn enormt mange gange, og ja, vi er alle sammen klar over, at kommissionen har siddet i 7 år, men det er altså ikke et indholdsmæssigt forsvar for, at man ønsker at begrænse adgangen til aktindsigt. Jeg vil sige – vi kan jo nå det endnu, der kan nå at komme et indholdsmæssigt forsvar for den her lov, det håber jeg sådan set – at noget af det, der er det allermest ærgerlige ved, at man ikke har haft en ordentlig indholdsmæssig begrundelse for det her, er, at i min optik må udgangspunktet være åbenhed. Jeg synes faktisk ikke – og det siger jeg helt ærligt – jeg synes faktisk ikke, at det er kritikerne i Enhedslisten, Liberal Alliance eller Dansk Folkeparti, som skal forsvare, hvorfor vi ønsker åbenhed.
Jeg synes, at det er sådan i et demokrati, at man starter med at være åben omkring processerne, alt bliver lagt åbent frem, og hvis der så er noget, man kunne finde på skulle være undtaget for offentlighedens adgang til at følge med, ja, så skal man da have en knaldhamrende god begrundelse for det.
Og den har vi ikke fået i den her debat.
Derfor er jeg selvfølgelig ikke bare skuffet over, at de ændringsforslag, som vi stillede i går, hvor vi slettede de dårlige elementer, blev stemt ned, men også dem, som i dag forsøgte at inddæmme skadevirkningerne.
Jeg er især ked af det, fordi det er fuldstændig rigtigt, som flere ordførere har sagt heroppefra, at det da kunne være have været interessant, hvis vi havde brugt tid på at diskutere, hvad tematiseret aktindsigt egentlig får af betydning.
Det kunne især være interessant at diskutere alle de her tekniske ændringer, og om de egentlig er udtryk for øget åbenhed eller ej.
Det er rigtigt.
Endnu har vi masser i det her lovforslag, som kunne blive vendt.
Vi kunne have haft mange samråd hen over mange forskellige elementer, så vigtigt et lovforslag er det, så grundlæggende et lovforslag er det.
Flertallet vil have det gennemført inden sommerferien, det får de så.
Så når vi ikke så meget mere af debatten, det må jeg sige.
Men hvis man havde stemt de ændringsforslag igennem, som faktisk undtager de værste tidsler, ja, så kunne vi måske også have været kommet lidt nærmere hinanden i den debat, sådan som fortalerne gerne ville have haft.