Kristian Pihl Lorentzen (V), 2013-11-05:
Dette lovforslag indebærer en ophævelse af den nuværende lov om udnyttelse af vandkraften i Gudenåen.
Det betyder, at driften af Danmarks største vandkraftværk, Tangeværket, ikke længere hviler på den særlige koncessionslov fra 1918.
I stedet vil værkets fortsatte drift basere sig på den almindelige lovgivning, herunder vandløbsloven.
Det betyder, at Tangeværket kan søge vandløbsmyndigheden, Viborg Kommune, om tilladelse til fortsat udnyttelse af vandkraften.
Som anført i bemærkningerne til lovforslaget vurderer Miljøministeriet, at værket kan fortsætte driften efter ophævelsen af koncessionen.
Venstre noterer sig således, at denne ophævelse af koncessionen ikke i sig selv vil få nogen betydning for Tangeværkets fremtid.
Med lovforslaget tager vi ikke stilling til værkets fortsatte drift eller forvaltningen af området omkring værket, herunder den 13 km lange Tange Sø.
Netop naturperlen Tange Sø har jo givet anledning til en levende debat i snart 20 år.
Berlingske Tidende har ligefrem døbt debatten for det store midtjyske søslag, og der er givetvis rigtig mange borgere, der ser frem til en endelig afgørelse i denne vigtige og principielle sag.
Denne afgørelse får de så ikke med det her lovforslag.
I stedet for er der lagt op til en endelig afgørelse af søens fremtid i forbindelse med gennemførelse af EU's vandrammedirektiv for perioden 2015-2021, og derfor kan vi forvente en endelig politisk stillingtagen omkring 2015, om et par år.
Når man læser høringssvarene til lovforslaget, kan man forvisse sig om, at vandene fortsat skiller kraftigt i spørgsmålet om Tange Sø.
Lad mig nævne, at Danmarks Naturfredningsforening går målrettet efter en tilbageførelse af Gudenåen til det oprindelige leje fra før 1920.
Danmarks Naturfredningsforening ønsker dermed en tømning af Tange Sø med en noget overraskende argumentation i naturgenopretning.
Det rejser naturligt behovet for en bred folkelig debat om, hvad der egentlig er dansk natur.
Er det virkelig naturgenopretning at fjerne en idyllisk sø, der har eksisteret i snart 100 år?
Hvem skal have magten til at definere, hvad der er ægte dansk natur?
Skal lokalbefolkningen have afgørende indflydelse i sager om indgreb i den eksisterende natur, eller er det nogle beslutninger, der skal træffes langt væk derfra?
Skal vi ikke anerkende, at den danske natur er formet af mennesker, vore forfædre, i bestræbelserne på at skabe udvikling og fremgang, og er nogle arter som f.eks. laksen finere og vigtigere end andre, herunder de mange arter fugle, fisk og planter, der har tilpasset sig Tange Sø igennem årtier? Venstre ser frem til en saglig og principiel debat om disse grundlæggende spørgsmål, der givetvis har bred interesse i befolkningen.
Det står klart for mig, at en tømning af Tange Sø har meget vidtrækkende, negative konsekvenser, ikke mindst for den lokalbefolkning, der dagligt må leve med forholdene.
Et andet vidtgående forslag om Tange Søs fremtid går på at anlægge et kunstigt omløbsstryg fra Ansdæmningen til Tange langs søens østlige bred, ca. 6 km.
Også dette forslag har en række negative konsekvenser, foruden at det koster rigtig mange penge.
Og mon ikke det skurrer fælt i ørerne på mange, at man vil grave en 6 km lang kunstig kanal, der leder Gudenåens vand helt uden om Tange Sø, som dermed bliver en stillestående, relativt lavbundet sø uden vandgennemstrømning.
Jeg sætter et meget stort spørgsmålstegn ved, om et sådant indgribende og dyrt projekt virkelig står mål med de gevinster, man samlet set måske kan opnå.
Når fremtiden for Tange Sø senere skal fastlægges, vil Venstre tage udgangspunkt i en bevarelse af Tange Sø med gennemstrømning af Gudenåens vand.
Vi opfatter Tange Sø som et kulturlandskab formet af mennesker, der samtidig er blevet en værdsat del af dansk natur, et flot stykke natur, der nydes af rigtig mange mennesker, lokale på egnen samt rigtig mange besøgende turister, kanofarere, sejlere, ornitologer, cyklister, lystfiskere og mange andre, der kommer langvejs fra.
Afslutningsvis vil jeg bemærke, at et fungerende Tangeværk sammen med Energimuseet i Tange på bedste vis forener naturgrundlag, kulturlandskab, arkitektur og historie til et samlet hele.
De snurrende generatorer på Tangeværket har ikke nogen betydning for nutidens elforsyning, men de udgør et nationalt fyrtårn for vedvarende energi og er et lysende eksempel på grøn energi for de mange, mange skoleelever og andre, der besøger denne nationalt anerkendte attraktion.
Det er værd at værne om.
Jeg glæder mig derfor over, at dette lovforslag muliggør fortsat drift af Tangeværket på et bæredygtigt, forretningsmæssigt grundlag.
Med disse bemærkninger skal jeg erklære, at Venstre er positiv over for lovforslaget.