Doris Jakobsen (SIU), 2012-10-04:
Lad mig starte med at rose regeringen for den tydelige interesse, den har udvist for grønlandske forhold.
Socialministeren har styrket samarbejdet med den grønlandske regering omkring den sociale sikring af borgere, der rejser mellem vores lande.
Justitsministeren har skaffet bedre lønninger til vores kommunefogeder og åbnet en midlertidig anstalt til at afhjælpe ventelister til afsoning i Grønland.
Udenrigsministeren har udnævnt en særlig ambassadør for arktiske forhold.
Kirkeministeren har sikret, at der kommer en grønlandsksproget præst til de grønlændere, der bor her i landet.
Forsvarsministeren har besøgt de grønlandske forsvarsområder og lovet yderligere ressourcer til beredskab omkring vort land.
Og ikke mindst har statsministeren bragt vores ønske om amerikansk hjælp ved søopmåling og beredskabsarbejde direkte til præsident Obama.
Det har været et godt år for det samarbejde, Siumut har med Socialdemokraterne.
Det er et samarbejde, der er baseret på fælles holdninger, hvor det er muligt, og på frihed til egne positioner, hvis det er nødvendigt.
Vi i Siumut er også glade for det samarbejde, der foregår i nordatlantisk regi mellem det færøske socialdemokrati, Socialdemokratiets færø- og grønlandsordførere og os.
Det er et samarbejde, vi gerne ser forstærket gennem de næste år, fordi det peger fremad i en tid, hvor udviklingen i de nordlige dele af riget går rigtig hurtigt.
Men der er brug for endnu mere samarbejde mellem alle de gode kræfter, der vil Grønland det godt i disse år.
Vi i Siumut ser gerne et forstærket samarbejde inden for riget omkring den nordatlantiske udvikling generelt, for den udvikling, der sker i disse år i det arktiske område, er voldsom både for det arktiske klima og for os, der bor deroppe.
Presset på vores ressourcer vil kun være stigende i årene, der kommer; det er ikke kun et pres, der kommer udefra, fra dem, der jagter rigdommene i vores undergrund, men det er også et pres, der kommer indefra, fra os selv, fordi disse ressourcer er selve midlet til at fjerne det bloktilskud, som vi alle ser som et problem både for os selv og for vores fællesskab med Danmark.
Hvis man ikke forstår bloktilskuddets daglige pres på det grønlandske folks værdighed, forstår man heller ikke, hvorfor vi så gerne vil have disse ressourcer gravet frem og omskabt til penge.
Vi i Siumut er både glade for og stolte af selvstyreloven, men den er ikke endemålet.
For os er selvstyreloven først og fremmest et middel til en endelig frigørelse af vores land – politisk såvel som økonomisk.
Derfor har vi brug for en selvstændig økonomi.
Vi har brug for at få gang i udvindingen af de mineraler og andre ressourcer, vi har.
Men det er bestemt ikke en ufarlig is, vi dermed bevæger os ud på.
De aktører på råstofmarkedet, vi står over for, er gigantiske modstandere.
Derfor har vi brug for to ting, hvis Grønland skal komme bare nogenlunde helskindet fra det olie- og mineraleventyr, som alle tror venter forude: Vi har brug for et nationalt sammenhold derhjemme i Grønland over for de store multinationale olie- og mineralselskaber.
Og vi har brug for at samarbejde med Danmark for at sikre, at alle internationale regler og bestemmelser omkring handel og udvinding af ressourcer bliver fulgt.
Uanset hvad vi ellers er uenige om derhjemme, bør vi tage ved lære af den erfaring, vi fik gennem forhandlingerne om selvstyreloven, nemlig at det kun var, fordi den grønlandske side stod urokkeligt sammen, at vi fik det fremragende resultat i hus.
Vi har brug for at stå sammen igen og i fællesskab analysere, om vi har stillet de rigtige krav til de internationale selskaber.
Vi må sikre nu, at vi fremover gør brug af den nye situation, som klimaforandringerne har skabt, og stille vores krav derefter.
Hvis vi sammen gør dette rigtigt, vil klimaforandringerne i det arktiske område kunne vendes til en klar win-win-situation for os alle sammen og endeligt sikre den afskaffelse af bloktilskuddet, som vi vist alle vil se som en befrielse.
Jeg håber, dette vil være målet for både regeringen her og den kommende nye regering i Grønland, som vi får efter det valg, der kommer til at finde sted hos os senest den 2. juni næste år.
Lad mig slutte med det mere nære samarbejde.
Jeg vil gerne starte med at takke for de rejser i Grønland, som jeg har haft sammen med Forsvarsudvalget og Grønlandsudvalget.
Jeg håber, de indtryk medlemmerne har fået undervejs – ikke mindst af de store mangler i retsvæsenet i Grønland – kommer til at give sig udtryk i fuld støtte til forbedringer.
Det er fint, at justitsministeren som tidligere nævnt har åbnet den midlertidige anstalt i Kangerlussuaq igen.
Men det er en langsigtet løsning, vi har brug for, både for at løse ventelisteproblemet til anstalterne, for at modernisere anstalterne og detentionerne, og for at sikre ordentlige arbejdsforhold for alle de ansatte under ministeriet.
Det er godt, at forsvarsministeren lover forbedring af beredskabet ved Grønland på længere sigt, men det er et problem, der skal løses her og nu, inden der sker alvorlige ulykker i vores farvande.
Nu hvor satspuljen er skrumpet, kan vi frygte, at de gode projekter, der tidligere har været udført via de grønlandske huse hernede for at hjælpe udsatte grønlandske borgere, vil stoppe.
Jeg vil i den sammenhæng gerne foreslå socialministeren at sammenkalde repræsentanterne fra de grønlandske huse for at tale om de positive erfaringer, husene har gjort med disse projekter.
Når det står klart, hvilke erfaringer fra husenes projekter der kan bruges nationalt, vil jeg foreslå socialministeren at gøre det til en del af det almindelige sociale netværk hernede.
Så er de gode penge, der er brugt i de tidligere år via satspuljen, ikke gået tabt.
Der er andre emner, hvorom jeg gerne ser et stærkere samarbejde her i det kommende år:
Det ville være godt med en høring herinde om sælfangstens betydning for den grønlandske kultur og identitet.
Der er tilsyneladende brug for at vise, hvor vigtig denne form for erhverv er i vores land, og hvor vigtig denne fangst er for vores forståelse af os selv i forhold til alle andre folkeslag, og for at vise, hvorfor det er så vigtigt for os at få stoppet de urimelige tiltag imod handel med sælskind, som dukker op igen og igen.
Jeg ser også gerne et samarbejde omkring en mulig grundlovsudvikling.
Det kunne for eksempel starte med en konference herinde om betydningen af forfatninger og om, hvordan disse tilpasses til den tid, hvor de skal bruges.
Jeg ved, at det er et emne, der interesserer ganske mange her i Folketinget, ligesom det er et stort emne for både Færøerne og os selv i Grønland.
Lad mig slutte med at notere, at jeg så statsministeren deltage som tilskuer ved sommerens olympiske lege i London.
Jeg håber, at regeringen ved den lejlighed noterede sig de 12 lande, som deltog uden status som selvstændige og uden ret til medlemskab af FN.
De deltog under deres eget flag og i deres egen sportslige ret.
En dansk avis priste den »olympiske glæde«, som disse lande kunne få lov at dele, selv om de ikke var selvstændige, men derimod selvstyrende lande under andre landes højhedsret.
Min personlige mening er, at jeg ikke er imod at bruge kinesisk arbejdskraft i Grønland – eller polakker eller danskere.