Kristian Pihl Lorentzen (V), 2016-04-14:
Tak for det.
Vi sambehandler jo lovforslag L 161 og beslutningsforslag B 79.
Jeg vil først komme med nogle bemærkninger til lovforslaget.
Formålet med lovforslaget fra regeringen er at forbedre trafiksikkerheden, og at vi forbedrer de unges bevægelsesfrihed og mobilitet.
Lovforslaget lægger op til, at vi giver de unge mulighed for at køre på knallert, når de fylder 15 år.
Og det er jo en ændring i forhold til i dag, hvor man skal være 16 år – det er i øvrigt stort set det eneste sted i Europa, det er sådan.
Derudover lægger lovforslaget op til, at vi iværksætter en forsøgsordning, således at når man bliver 17 år, kan man erhverve sig et kørekort på ganske normal vis – med alt, hvad dertil hører – aflægge en køreprøve, men hvis man vil køre bilen, er betingelsen, frem til man bliver 18 år, at der skal være en nærmere defineret erfaren bilist med i bilen.
Statistikken taler sit tydelige sprog.
Det er farligst at være ung bilist, og det gælder især det første år, hvor den unge skal ud og gebærde sig sikkert i trafikken med et helt nyt transportmiddel.
Dertil kommer, at der måske – især blandt unge mænd – er en vis kådhed.
Det har noget med hormoner og den slags at gøre.
Resultatet er ofte en høj fart, hasarderede overhalinger, hvor man overvurderer sine egne og bilens evner, og for kort afstand til de forankørende.
Der er selvfølgelig forskel på unge bilister.
Man skal ikke skære alle over én kam.
Mange unge bilister er yderst ansvarlige og kører forsigtigt og fornuftigt, men der er også en lille horde af sande fartdjævle, der med dødsforagt spreder rædsel på gader og veje.
Den sidste gruppe skal der naturligvis slås hårdt ned på, hver eneste gang de stikker næsen frem.
Og der er vi nået til et punkt, hvor vi er nødt til at gå nye veje.
Der vil vi i Venstre skele til Tyskland, hvor der er dokumenterede positive erfaringer med en ordning, hvor man tillader de unge at erhverve et kørekort som 17-årige på ganske normal vis.
Betingelsen for at køre bilen det første år er så, at man ledsages af en erfaren bilist.
Og når det har så positiv en virkning – man har jo faktisk formået at reducere antallet af alvorlige ulykker i Tyskland blandt de unge bilister med mere end 20 pct. på grund af det her – er det jo egentlig sund fornuft.
For selv om man har aldrig så god en uddannelse, køreuddannelse med kørelærer – vi har nogle af verdens dygtigste kørelærere, vi har en af verdens bedste køreuddannelser – er det jo ikke alle situationer i trafikken, man kan nå at komme igennem på de køretimer, man har.
Derfor er det jo ganske logisk, at det vil have en positiv effekt, at man har et års tid, hvor man kører bil med en erfaren bilist ved siden af sig, der kan øse af sine erfaringer til den uerfarne i de forskellige situationer i trafikken.
Der er nogle, der har misforstået det her forslag, som at nu erstatter vi en god køreuddannelse med det her system, hvor det er en forælder eller en anden, der sidder i bilen og skal lære fra sig.
Nej, man må ikke forveksle det her med den svenske øvningskørsel.
I det her er kravet ubetinget, at man først gennemfører en grundig køreuddannelse efter alle kunstens regler og skal bestå køreprøven, og så er det her et supplement, som er så værdifuldt.
Det har vi set dokumenteret i bl.a. Tyskland.
Der er en række høringssvar, som udtrykker en vis bekymring for det her, bl.a. med hensyn til ledsageren.
Der er der nogle der efterlyser, at vi skal have en såkaldt godkendelsesordning for den person, der skal sidde ved siden af den uerfarne bilist og øse af sine erfaringer.
Det ønsker vi ikke fra Venstres side.
Det ville være et utroligt bureaukrati, der skulle opbygges, hvis man ligesom skulle sende en ansøgning og godkendes og måske endda på nogle kurser og certificeres og alt muligt andet.
Det har vi ikke brug for.
I stedet for stiller vi med lovforslaget her nogle klare krav til den person, der sidder ved siden af.
Det er eksempelvis, at man skal være mindst 30 år, så der er en vis modenhed hos personen; at man skal have haft kørekort og førerret i mindst 10 år; og at man ikke må være blevet frakendt førerretten.
Og så skal man selvfølgelig være ædru, når man sidder ved siden af bilisten.
Det er jo ikke noget med, at den her ordning kan bruges til, at den unge 17-årige kan komme ned på kroen og hente faren og køre faren hjem, og så er det i orden.
Personen ved siden af skal selvfølgelig være ved sine fulde fem og ædru, således at man netop kan øse af sine erfaringer.
Det tror vi på vil have en positiv effekt på vores ulykkesstatistikker blandt de unge mennesker, og jeg ser frem til, at vi kan få iværksat den her 3-årige forsøgsordning.
Hvor det første gik på at forbedre trafiksikkerheden blandt de unge, går knallertdelen primært på at styrke de unges mobilitet, uden at vi sætter trafiksikkerheden over styr.
Og det er helt klart, at det vil være en markant styrkelse specielt ude i vores landdistrikter.
Når man kommer lidt uden for København, er der altså længere imellem husene, og der er der rigtig mange unge, som får gavn af den øgede mobilitet, der ligger i, at man kan erhverve sig en knallert som 15-årig.
Der er noget helt galt i, at man skal være 16 år i Danmark for at køre en lillebitte knallert, der kører 30 km/t., og som ser sig overhalet af cyklister, der kommer med både 40 og 50 km/t.
Det får vi rettet op på her.
Vi styrker mobiliteten blandt de unge, men vi gør det på en måde, så vi ikke sætter trafiksikkerheden over styr.
For her i Danmark har vi jo netop nu fået indført nogle klare krav til uddannelse, inden vi slipper folk løs med et knallertbevis eller knallertkørekort.
Vi har nogle klare sanktioner.
Hvis man træder ved siden af og laver ulovligheder – det er som regel, når man laver ulovligheder, det går galt – så falder hammeren.
Der er nogle klare sanktioner, og derfor er vi meget trygge ved, at vi har tilgodeset trafiksikkerhedshensynet her, samtidig med at vi giver de unge den her øgede mobilitet, som er så væsentlig.
Der er også indrømmet noget Danmark i balance i det her.
Det her vil gavne landdistrikterne.
Det vil alt andet lige gøre det mere attraktivt at bo i landdistrikterne, at de unge får bedre mulighed for at komme til sportsarrangementer og alt muligt andet, selv om de bor 15 km væk fra idrætshallen.
Så der er også Danmark i balance i det her, men som sagt gennemfører vi det uden at gå på kompromis med trafiksikkerheden.
Det tror jeg rigtig mange ser frem til.
Jeg husker selv den dag i 1979, rettelse, det var ikke 1979, det var faktisk i 1976, hvor jeg kørte til Voldby og købte mig en ny Puchknallert og kørte hjem på den med stolthed.
Der var ikke noget krav om nogen som helst uddannelse – jeg købte bare en knallert, og så kørte jeg.
Men jeg var lykkelig, for det gav mig pludselig en helt anden aktionsradius.
Jeg kunne køre til stranden i Fjellerup og alt muligt andet, hvis jeg havde lyst til det.
Og den følelse kan jeg godt unde flere unge mellem 15 og 16 år.
Jeg tror, at det her bliver en stor succes.
Så er der B 79, beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti, som vil have regeringen til at fremsætte et lovforslag, der giver 16-årige mulighed for at erhverve kørekort til stor knallert, også det, vi kalder knallert 45, samt lille motorcykel, også kaldet kategori A1.
Det forslag har jeg stor sympati for.
Jeg synes også, jeg kan have en vis genkendelsens glæde, når jeg læser det her forslag, og man kan så spørge, hvorfor regeringen ikke bare har fremsat det her nu i det her folketingsår.
Det er igen med til at give de unge mennesker mere mobilitet.
Når man bliver 16 år, kommer man på linje med stort set resten af Europa med hensyn til at kunne komme bedre omkring, og man får styrket sin mobilitet.
Der er også meget fornuft i, at vi har sådan en trinvis tilgang til motoriserede køretøjer, startende med lille knallert, når man er 15, fortsættende med den større knallert og lille motorcykel, når man er 16, og nu her kørekort, fra man er 17, osv.
Den trinvise tilgang tror jeg på er en styrkelse af trafiksikkerheden.
Men jeg må også erkende, at regeringen har ret, når den er betænkelig ved nogle sikkerhedsmæssige aspekter i det her, der skal udbores.
Det betyder ikke, at vi ikke vil gå videre ad den her vej.
Det betyder, at der er nogle sikkerhedsmæssige aspekter, vi skal have kigget på, inden der kan fremsættes et lovforslag.
For det er nu engang sådan, at når man laver et beslutningsforslag, kan man af gode grunde ikke gå ned i detaljen, man har ikke et kæmpe embedsapparat bag sig, der kan gå ned og analysere tingene.
Når man fremsætter et lovforslag som regering, skal der altså være styr på tingene ned i mindste detalje, og det er jo forskellen på de to ting.
Derfor synes vi, det er ganske fornuftigt, at regeringen nu lægger op til hen over sommeren at se på de sikkerhedsmæssige aspekter, der kunne være i det her.
Det kunne f.eks. være noget med, om det nu er rigtigt at give 16-årige lov til f.eks. at køre 120-130 km/t. på en motorvej.
Det kunne jo godt være, at der skal en eller anden, skal vi sige begrænsning ind der, og der kommer andre ting, man skal kigge på i det her.
Men som sagt: ros til forslagsstillerne.
Det er et godt forslag, hensigten er rigtig god, og derfor skal vi arbejde videre med det.
Jeg vil opfordre til, at vi efter en god drøftelse i udvalget lander B 79 med en beretning, hvor vi i fællesskab bliver enige om, hvordan vi arbejder videre med det her gode forslag.