Tom Behnke (KF), 2013-02-20:
Tak for det.
Det er jo almindelig god skik, at regeringen sender sine forslag i høring, og det er også regeringens og dermed ministerens ansvar, at det sker.
Det er også normalt, at man sender forslag i høring, dvs. enten forslagene eller de betænkninger, der ligger forud, selv om der måske kun er tale om små ændringer.
Grunden til, at det er normalt, er jo, at hvis man ikke sender et forslag i høring, kan man nemt komme i den situation, at regeringen bliver lidt sårbar, for så skal man til at forklare, hvorfor man afviger fra det, man plejer at gøre.
Men det er jo altså regeringens ansvar at sørge for at sende forslag i høring.
Personligt mener jeg, at de ændringer, der er sket i forhold til det forslag, der tidligere blev udsendt, og som jo også byggede på betænkningen, er så små, at der er tale om tekniske præciseringer, som i øvrigt er ganske kendte i den offentlige debat.
Der har allerede nu været en livlig debat om § 24, så jeg tror ikke, at jeg for mit eget vedkommende som ordfører ville blive klogere af, at forslaget igen blev sendt i høring; det tror jeg sådan set ikke.
For jeg tror, at argumenterne for og imod i diskussionen om § 24 er kendte.
Jeg tror også, at positionerne i Folketinget er kendte – ja, det vil sige, at der så er nogle partier, der har ændret holdning undervejs; det har vi ikke fra konservativ side.
Vi har stadig væk den holdning, at vi synes, at det er et ganske udmærket forslag, vi kommer til at behandle lidt senere i den her folketingssamling.
Jeg har også bemærket mig, at interesseorganisationer og interessepersoner, der særlig er gået op i det her lovforslag, jo heller ikke har holdt sig tilbage med at kommentere forslaget allerede på nuværende tidspunkt, selv om det ikke har været sendt i høring.
Så de har jo tilkendegivet, hvad de mener.
Jeg har haft lange og meget, meget indholdsrige drøftelser med nogle af de interesseorganisationer, som er særlig optaget af det her spørgsmål, og det har været givtigt, det har været interesssant, det har været spændende.
Så det er jo ikke sådan, at det, der foregår, er hemmeligt.
Det er heller ikke sådan, at den behandling, der bliver af lovforslaget senere i denne folketingssamling, sker for lukkede døre og med gardinerne trukket for, den vil ske i al offentlighed.
Derefter er der jo en udvalgsbehandling, hvor man så kan dykke ned i detaljen, hvis man har lyst til det.
Men det, jeg i hvert fald i dag gerne vil understrege, er en stor tilfredshed med det, som ministeren har bebudet, nemlig at den vejledning, der nu skal laves på baggrund af lovforslaget, når det er blevet vedtaget, og som meget præcist tilkendegiver, hvordan det så er, de her spilleregler skal forstås, hvordan de skal håndteres, og hvordan de skal bruges i fremtiden, bliver sendt i høring.
Det synes jeg faktisk er ganske relevant, for det er jo der, man kommer ned i detaljerne, og det er der, det vil vise sig, om det bærer den ene eller den anden vej. Så det synes jeg er en rigtig god idé.
Jeg kan også konstatere, at det er skrevet ind som et væsentligt punkt i det forslag til vedtagelse, som vi også fra Konservatives side står bag.
Men konkluderende vil jeg sige, at vi fra Konservatives side altså ikke har haft indflydelse på, om forslaget skulle sendes i høring eller ej.
Det er regeringens ansvar, det er ministerens ansvar, og det har vi sådan set ikke nogen problemer med.
Så kan spørgsmålet jo komme, om vi så vil modsætte os, at forslaget bliver sendt i høring.
Nej, det vil vi da ikke.
Men vi fastholder, at det nu engang er regeringens lovforslag og det dermed er regeringens ansvar, om et forslag bliver sendt i høring eller ej.