runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Danielsen (V), 2012-06-06:
Altså, det svar har ikke noget som helst at gøre med noget, der ligger i nærheden af at være et svar på mit spørgsmål.
Man taler hele tiden om miljø og natur.
Hvad er regeringens ærinde med, at man vil forbyde dyrkning af bræmmer, som vil gavne miljøet?
Derudover vil man give alle fri adgang til privat jord, men det gavner hverken natur eller miljø.
Jeg kunne godt tænke mig at få at vide, hvad det er, regeringens ærinde er, når man hele tiden taler om, at man gør det her for miljøets skyld, samtidig med at man ikke tillader det, som egentlig vil gavne miljøet.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Det var altså den tidligere regering, som forbød dyrkning i randzonerne.
Det var den tidligere regering, som vedtog lovforslaget om randzoner, som handler om, at der skal være 10 m brede dyrkningsfrie bræmmer langs alle vandløb i Danmark, og det er altså 50.000 ha.
Det er ikke noget, der ligger i det her lovforslag.
Det, der er tale om i det her lovforslag, er offentlighedens adgang og så dyrkning af energiafgrøder, og det, jeg prøvede på at sige før om offentlighedens adgang, var, at det er ufattelig vigtigt for mig og for regeringen, at borgerne får adgang til at komme ud i naturen.
Vi mener, at det er med til at give sundhed.
Vi mener, at det er rigtig godt for borgerne, og at de på den måde, hvis de kender naturen, også vil være med til at passe på naturen.
Og derfor vil vi gerne give adgang langs vandløb på nøjagtig samme måde, som der er til enge, heder, overdrev og langs vores kyster.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2012-06-06:
Tak for det.
Altså, jeg bliver jo helt rørt, når jeg hører ministeren tale om livskvalitet og sunde borgere.
Jeg kan kun beklage, at vores landbrug er blevet meget store og meget effektive, så der ikke er så mange landmænd tilbage.
Jeg skal spørge ministeren, om man, når nu man forholder sig til, at høje energiafgrøder ikke må dyrkes på disse arealer, så kunne forestille sig lave energiafgrøder?
Altså, jeg prøver her at finde en lille flig, så Landbrug & Fødevarer vil opleve, at vi dog har lyttet, som ministeren plejer at sige at hun gør.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Til det sidste vil jeg sige, at det altså er Landbrug & Fødevarer selv, som siger, at energiafgrøder ikke er praktisable i randzonerne; det synes jeg lige at vi skal holde fast i.
I forhold til det at fjerne økonomien vil jeg sige, at det står jeg meget, meget uforstående over.
Hvad er det for en økonomi, vi fjerner, ved at offentligheden får adgang?
Nul og niks.
Der, hvor det har nogle økonomiske konsekvenser, er i forhold til dyrkningsretten, og dyrkningsretten langs vandløb var det, den tidligere regering og også Anne-Mette Winther Christiansen vedtog i 2011.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2012-06-06:
Jamen så bliver jeg jo nødt til at læse højt fra en sønderjysk landmand, der har meldt helt klart ud, at han i øjeblikket kan regne med, at hans jord står til en værdi af 110.000 kr. pr. hektar, og at han i hvert fald kan regne med, at den falder til 80.000 kr. pr. hektar, fordi han ikke har så meget areal mere, plus at han så bliver kompenseret for et betydelig mindre beløb.
Han ender med at stå i den situation, at han i hvert fald kan regne med, at der er minus på kontoen.
Han havde dog haft fligen af muligheden for en indtjening, hvis han måtte dyrke en lav energiafgrøde.
Kolindsund er jo et eksempel et andet sted i landet, hvor vi kun har masser af små marker og masser af vandløb, grøfter eller afvandingskanaler.
Men så længe kortet ikke viser noget, kan vi jo ikke vide, hvor der kan dyrkes.
Altså, ender vi jo med ikke at have dyrkning i Kolindsund.
Så jeg bliver nødt til at bede ministeren forholde sig til, om hun ikke kunne åbne op for, at vi havde en lav energiafgrøde, som kunne give en indtjening til landmanden.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Der var en lang række spørgsmål her.
Men jeg vil bare sige, at det ligger fuldstændig klart, at ingen landmand skal rammes mere, end at højst 5 pct. af hans areal kan udlægges til randzoner.
Så til det der med tab i millionklassen vil jeg sige, at det kun kan være, hvis man har en 50-millioners-besætning, at det overhovedet kan få nogen betydning.
Det synes jeg er vigtigt at få sagt.
Jeg synes også, det er vigtigt at få sagt, at landmændene rent faktisk bliver kompenseret; de bliver kompenseret for den her udgift.
Hvis vi havde lavet den her miljøindsats på en anden måde, sådan at vi gjorde det generelt, at man skulle bruge mindre kvælstof på markerne, så ville vi ikke kunne give kompensation.
Det er Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, der har vedtaget randzoneloven, som gør, at zonerne skal være dyrkningsfri.
Det gennemfører vi, men jeg synes, det er mærkeligt, at jeg så skal stå på mål for det, der er en tidligere regerings politik og en tidligere regerings lov.
Jeg står meget gerne på mål for randzonerne, så derfor står jeg her.
Jeg synes, det er vigtigt.
Jeg synes, de kan bidrage til naturen i det her land, så jeg glæder mig til, at de bliver gennemført.
Lene Espersen (KF), 2012-06-06:
Jeg vil bede fødevareministeren besvare spørgsmålet om, hvorvidt energiafgrøder er gavnlige for miljøet, ja eller nej.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Jeg vil gerne sige, at jeg snart synes, at det er helt ude af proportioner med alle de problemer, der bliver rejst.
Hør lige engang, landmænd er fornuftige mennesker.
De har i 20 år kunnet finde ud af at overholde, at der skal være en 2-meters-bræmme langs vandløb.
De har i hvert fald vidst, at den skulle være der, og de vidste, at de ville blive trukket i landbrugsstøtte, hvis ikke de overholdt det.
Sværere er det ikke.
Nu laver vi vejledende kort og materiale og oplysninger, og jeg skal komme efter dig.
Alligevel lyder det hos Venstre, som om man aldrig har oplevet noget lignende.
Hvis man ikke ved, om man har et vandløb i vandløbslovens forstand, så må man spørge kommunen.
Det er meget enkelt.
Erling Bonnesen (V), 2012-06-06:
Det svar, der kom nu, er det, vi kan kalde et ikkesvar.
Så for at være endnu mere præcis vil jeg spørge: Hvordan får man styret vandhulsproblematikken i forbindelse med randzoner, specielt når det gælder somre, hvor der regner meget og vandhullerne vil blive store og kommer over grænsen og det så vil være randzonepligtige vandhuller?
Og hvad så i andre år, hvor vi har tørre somre og de kommer under grænsen for, hvornår de er randzonepligtige vandhuller?
Hvordan vil man håndtere det i år 2, 3, 4 og 5, når det er, konsulenten måske kommer på besøg?
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Det er jo sådan, det er, både når det gælder vandhuller og vandløb.
Nogle somre er våde, og nogle somre er tørre, men det har da aldrig nogen sinde afholdt os fra at lave lovgivning.
Jeg vil gerne sige, at der bliver givet først 115 mio. kr. i hektarstøtte, altså i enkeltbetaling, og derefter 95 mio. kr. i kompensation, og den kompensation er blevet beregnet af økonomer på Jordbrugsøkonomisk Institut.
Nu hedder de vist nok noget andet, men det var det, de plejede at hedde.
Dem har jeg altid haft rigtig stor respekt for, og når de siger til mig, at det her er en 100-procents-kompensation, godt nok på gennemsnit, men det er en 100-procents-kompensation, så synes jeg sådan set, vi har givet landmændene den kompensation, som de kan forvente, og som de har ret til – ud fra en betragtning om, hvad der er ret og rimeligt.
Man kan sige, at i grundlovens forstand har de jo ikke ret til erstatning, men kompensation for mistede indtægter får de, altså 95 mio. kr., nøjagtig som et gennemsnit beregnet af økonomerne, som ved noget som sagen.
Karsten Lauritzen (V), 2012-06-06:
Jeg har fået en række henvendelser omkring randzoner.
Om man kommer fra Hjørring, fra Nordjylland eller fra Vendsyssel, så er der ret mange, der er interesseret i det her.
er noget bekymret.
Ikke for kompensationen, selv om hun godt kunne tænke sig, at den var større, men for retssikkerheden.
Og det er jo det, debatten her har handlet om.
Vi laver en lovgivning, som bliver andenbehandlet her i dag, og som efterlader et stort retssikkerhedsmæssigt hul for den enkelte landmand.
Men kommunen skal administrere en lovgivning om noget, som er dynamisk, nemlig vandløb.
Det kommer an på, hvor meget det har regnet.
Det er ikke noget, der er statisk og firkantet, som lovgivningen er.
Er det rent tilfældigt, hvilken sagsbehandler man lander hos i kommunen, om noget er et vandløb eller ej?
Om man får kompensation eller ej?
Og om man skal finde sig i, at offentligheden kan sidde og drikke kaffe og te i ens baghave eller ej, hvis man er landmandskone?
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Nu kender jeg ikke Rigmor, men jeg kan sige, at det i hvert fald, heller ikke når den her lov er trådt i kraft, er tilladt at sætte sig og drikke kaffe i hendes have.
Det er nemlig sådan, at der i naturbeskyttelsesloven er nogle meget klare rammer for, hvad man faktisk må, når offentligheden har adgang til naturen.
Og der må man ikke tage ophold på områder tæt ved bebyggelse.
Så jeg vil sige, at der faktisk findes meget klare regler for det, og det er min hensigt, at jeg i forbindelse med, at randzoneloven træder i kraft, vil lave en oplysningskampagne til borgerne, sådan at man ved, hvad der er ens ret, men også i høj grad hvad der er ens pligt, hvis man som borger skal ud i naturen på anden mands ejendom.
Så jeg tror ikke, at Rigmor skal være så bekymret.
Karsten Lauritzen (V), 2012-06-06:
Ministeren bliver ved med at skubbe det over til kommunen og sige: Det må være kommunens problem.
Det er altså ministerens og Folketingets og folkestyrets opgave at sikre, at der er retssikkerhed for borgere, både for dem, der bor i byen, og for dem, der bor på landet.
Og hvis man er landmand og står over for store konsekvenser, hvis man ikke overholder en lovgivning, så er det vel ens ministers opgave ikke at skubbe aben videre til en kommune, men at lave noget klar lovgivning og påtage sig ansvaret som minister.
Man kan sige, at hvis der er tvivlstilfælde, så afgør vi dem i Folketinget, i ministeriet, og det synes jeg ministeren skylder at gøre i stedet for at skubbe aben videre til sådan nogle kommuner, som jo, hvis man skal tage nogle af høringssvarene for pålydende, ikke er klar over, hvordan de skal agere inden for den her lovgivning.
Så er jeg da glad for det sidste, som ministeren siger, altså at Rigmor ikke skal være bekymret for, om folk kommer og drikker kaffe i hendes baghave, hvor der er et vandløb.
For jeg skulle egentlig hilse fra Rigmor og sige, at hvis der var nogle, der gjorde det, så ville hun komme over i fødevareministerens have og drikke kaffe, for det må jo så være det samme.
Men jeg kan forstå, at der så ikke er behov for det.
Så det kvitterer jeg da i det mindste for.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Jeg er ikke enig i, at der er et retssikkerhedsmæssigt spørgsmål, og jeg er ikke enig i, at jeg som minister skal rende rundt og definere, hvad der er vandløb eller ikke er vandløb, når det nu er defineret i forvejen.
Det er jo ikke et spørgsmål om at skubbe ansvaret ud.
Folketinget har besluttet vandløbsloven.
I vandløbsloven definerer man vandløb.
Og Folketing har også besluttet, at det er kommunerne, der er myndighed for vandløbene.
Jeg vil i hvert fald tro, at det er en lokal sag, og at det derfor er kommunerne, der bedre ved det, end jeg ved det inde i ministeriet.
Derfor er det kommunernes ansvar.
Og jeg vil gerne have mig frabedt, at jeg skubber noget over på nogen.
Sådan har lovgivningen været i mange, mange år, og det er vedtaget af Folketinget.
Peter Juel Jensen (V), 2012-06-06:
Jeg vil gerne lidt tilbage til de der vandhuller.
Hvis jeg nu har sådan et rimelig stort vandhul, vil jeg se, at der er nogle somre, hvor der vil være vand i det vandhul.
Hvis det er en tør sommer, vil der ikke være noget vand i vandhullet.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Som sagt er det jo ikke første gang i verdenshistorien, at vi laver en lov, på trods af at det nogle gange er vådt og nogle gange er tørt.
Og er man i tvivl, kan man spørge kommunen.
Peter Juel Jensen (V), 2012-06-06:
Nu har ordene god regeringsførelse været nævnt et par gange i dag.
Så må det jo være således, at folketingsmedlemmerne kan få klare svar på deres spørgsmål under behandlingen af lovforslaget, og det er faktisk det, vi er i gang med i øjeblikket.
Det er faktisk et relevant spørgsmål, for mange vandhuller er jo ikke særlig dybe, og hvis det regner meget, er der meget vand, og så bliver vandhullerne meget omfangsrige.
Men hvis det er en meget tør sommer – dem har vi desværre alt for få af – er vandhullerne ikke særlig store.
Jeg vil spørge ministeren: Skal man lægge bræmmer, eller skal man ikke lægge bræmmer?
Det er ministerens lovforslag.
René Christensen (DF), 2012-06-06:
Jeg blev jo så bekræftet i mine bange anelser, og det er, at det her kun drejer sig om én ting, nemlig at ministeren ikke vil betale for det, man gerne vil give.
Ministeren vil gerne være den gode giver til borgerne med hensyn til at komme ind og gå på nogle arealer, som nogle landmænd har betalt nogle meget høje priser for.
Nej, man betaler faktisk kun op til noget, der ligner 20 pct. af det, som de her erhvervsdrivende landmænd ellers kunne producere på de erhvervsarealer, de har ned til de her vandløb.
Det er det, der sker her, og det gør ministeren nu ved at give offentlig adgang, og det, jeg og Dansk Folkeparti siger, er, at det her nu bliver en permanent løsning, og derfor ændrer det her forslag fuldstændig karakter.
Jeg synes, ministeren skal sige, hvad det her drejer sig om.
Ministeren vil gerne stå i det gode lys og give en god gave, men ministeren vil ikke betale det, det koster.
Den tidligere minister sagde jo også, at det var den 1. september.
Ja, hvis tingene var på plads, så man kunne gøre det på en god og ordentlig måde.
Esben Lunde Larsen (V), 2012-06-06:
I relation til det, fru Birthe Rønn Hornbech problematiserede om det juridiske aspekt, gentager ministeren og har gjort det i samrådet og i talrige debatter, at man bare kan spørge kommunen.
Men trods det har kommunerne klaget, trods det kan vi læse, at der er flere kommuner, der siger, at de ikke aner, hvor de randzoner skal være.
Dermed stiller ministeren altså landmanden op som den store taber i den her sag.
Men ministeren er ligeglad.
Det vedrører ikke ministeren, for det er kommunernes problem.
Er ministeren klar over, hvad det her har af konsekvens i den kommunale forvaltning, eksempelvis i de områder af landet, hvor der er store landbrugsområder?
Ministeren bedes forholde sig til aspekt, som fru Birthe Rønn Hornbech anfører, i relation til at kommunerne selv siger, at de ikke bare kan give et svar.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Nu kan jeg jo ikke gøre rede for, hvad hver enkelt medarbejder i alle landets 98 kommuner måtte have sagt til deres lokalavis eller til hr. Esben Lunde Larsen, eller hvem de nu har sagt det til.
Esben Lunde Larsen (V), 2012-06-06:
Jamen det er jo så tydeligt, at ministeren bevæger sig i sin ministerielle virkelighed i stedet for ude i den virkelighed, hvor det gælder, og derfor afviser ministeren jo også blot praksis, og ministeren forholder sig ikke engang til det, jeg beder ministeren om, i forhold til det retssikkerhedsmæssige princip, som fru Birthe Rønn Hornbech anfører.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Landmandens retsstilling er sådan set ganske udmærket i den her sag.
Er han i tvivl om, hvorvidt han har et vandløb, spørger han i kommunen.
Det er lige meget, hvor mange gange jeg bliver stillet spørgsmålet, så må jeg jo svare det samme.
Jeg kan jo ikke lige pludselig transmogriffe en anden myndighed frem, når det nu er kommunerne, der er myndighed.
Eyvind Vesselbo (V), 2012-06-06:
Ministeren siger, at man bare kan læse de der 190 svar, som ministeren har givet.
Det tror jeg nu ikke at man bliver meget klogere af, og ministeren er i hvert fald ikke blevet det, for ministeren kan jo ikke engang svare på de spørgsmål, der bliver stillet af fru Birthe Rønn Hornbech.
Så der burde være flere svar, så ministeren også kunne svare på det spørgsmål, som jeg nu stiller.
Der må være et formål med at lave en lovgivning, og det må jo være, at man fortæller kommunerne, hvordan de skal administrere den lovgivning, som man vedtager, og derfor undrer det mig, at ministeren siger: Jeg ved ikke noget om det her, spørg kommunen.
Ministeren må jo vide, hvad det er, hun i lovgivningen pålægger kommunerne at gøre, og derfor må ministeren jo også kunne svare på det spørgsmål, som fru Birthe Rønn Hornbech stillede.
Hvordan er det med de her vandløb?
Hvordan skal mit vandløb i mit område administreres?
Det må ministeren da kunne svare på.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Jeg er altså vældig, vældig ked af, også på alle mine medarbejderes vegne, at hr. Eyvind Vesselbo ikke mener, at man bliver klogere af at læse alle de svar til oppositionens spørgsmål.
Det er kommunen, der er vandløbsmyndighed.
Det er ikke min lovgivning, det er faktisk en lovgivning, der ligger under Miljøministeriet.
Eyvind Vesselbo (V), 2012-06-06:
Nu mente jeg jo – hvis ministeren hørte ordentligt efter – at jeg sagde, at ministeren åbenbart ikke er blevet klogere af at læse de 190 svar, hvis ministeren altså har læst dem, for ministeren kan jo ikke engang svare på de spørgsmål, der bliver stillet.
Det er jo ministeren, som står her på talerstolen, som nu bliver stillet nogle konkrete spørgsmål om indholdet af lovgivningen, og så siger ministeren: Spørg kommunen om indholdet af lovgivningen.
Nu ender ministeren med at sige: Ja, nu er det jo en anden minister, som skal svare på det her.
Det er jo det, der er det store problem, vi snakkede lidt om lovkvalitet i morges i en forespørgsel, at når man har ministrene enten i samråd eller her i salen, vil ministrene ikke svare, men henviser til en anden minister.
Nu spørger jeg igen ministeren: Hvorfor vil ministeren ikke svare på, hvad den enkelte landmand skal vide om sit vandløb?
For det er jo ministeren og regeringen i fællesskab, der laver den her lovgivning.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Jeg synes altså faktisk, at jeg bestræber mig på at svare meget, meget præcist, og loven er faktisk meget, meget klar.
Det er faktisk vedtaget af Venstre selv, og der står, at der skal være randzoner langs vandløb, når de er vandløb i vandløbslovens forstand, og det er meget enkelt.
Så jeg vil bare opfordre alle landmænd til, at hvis de går ud på deres mark og opdager et nyt vandløb, at spørge kommunen, om det et vandløb i vandløbslovens forstand.
Hvis det er et vandløb, som hele tiden har været der, er det en rigtig god idé at udlægge randzoner langs det, fordi så skal der være randzoner, det står i loven.
René Christensen (DF), 2012-06-06:
Nu trækker det jo lidt ud med andenbehandlingen af det her forslag.
Det, jeg gerne vil spørge ministeren om, er egentlig, hvad det er for nogle ambitioner, ministeren har med det her forslag, for det her er jo et forslag til lov om ændring af lov om randzoner, energiafgrøder og offentlig adgang.
Har ministeren øget miljøtilgangen, vil man gerne have, at vi skal rense mere kvælstof og fosfor væk, vil ministeren gerne have mere natur, eller hvad er det ministeren egentlig vil med det her lovforslag?
Hvad er det egentlig, der er målet med, at vi nu igen skal forhandle det her forslag?
Er det, fordi ministeren bare vil give en gave og være den gode giver, eller er det, fordi ministeren gerne vil gøre noget for miljøet?
Det kunne jeg godt tænke mig at spørge om.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Godt, klart spørgsmål!
Den oprindelige randzonelov er vedtaget for at mindske udledningen af kvælstof, fosfor og sprøjtegift og for at skabe mere natur i Danmark, efter man har pløjet brakken op.
Det her lovforslag, vi behandler i dag, handler om offentlighedens adgang til naturen.
Så min hensigt med det her forslag er at give borgerne adgang til at gå langs vandløb i Danmark.
Lars Barfoed (KF), 2012-06-06:
Hr. Per Clausen hævdede, at jeg skulle have sagt noget, der er usandt.
Jeg svarede på to spørgsmål: Dels svarede jeg på, om jeg selv som justitsminister altid havde stillet mig til rådighed – det kunne jeg bekræfte.
Jeg er altid, når der har været forespørgselsdebatter til mig som justitsminister og som ansvarlig for andre ministerier, gået på talerstolen og har stillet mig til rådighed, når ordføreren har haft ordet, sådan at ordførerne havde mulighed for at diskutere med mig.
Dels svarede jeg på, om det var normalt, når en statsminister blev spurgt om noget, om man så tog en anden minister med, og hvad der så skete – og der svarede jeg på, hvad der var normalt.
Så jeg har ikke sagt det, som hr. Per Clausen netop refererede mig for, nemlig at det aldrig nogen sinde skulle være sket, at ministeren ikke er gået op på talerstolen.
Det kan jeg ikke vide; jeg har jo ikke deltaget i samtlige forespørgsler – så sådan kunne jeg aldrig have svaret.
Inger Støjberg (V), 2012-06-06:
Det her er altså alvor, vil jeg sige til justitsministeren.
Det er altså alvor, når justitsministeren i forbindelse med et brev fra Udvalget for Udlændinge- og Integrationspolitik klart har overtrådt reglerne for, hvordan man opfører sig over for det danske parlament, ved først at kontakte pressen og lægge sagerne frem der for så efterfølgende at orientere Udvalget for Udlændinge- og Integrationspolitik.
Det er simpelt hen ikke godt nok, vil jeg sige til justitsministeren, at stå her og i en lettere hoverende tone sige, som justitsministeren udtrykte det, at han var opløftet over debatten, at han nu så et godt samarbejde, og at det her fylder meget i regeringsgrundlaget.
Ja, det kan godt være, at det fylder meget i regeringsgrundlaget, men det fylder ingenting i praksis.
Og det kan godt være, at justitsministeren tror, at han har lagt op til et samarbejde, men det har han ingenlunde.
Jeg har aldrig kendt mage til arrogant tone som den, vi har været vidne til her i dag.
Per Clausen (EL), 2012-06-06:
Nu ved jeg jo ikke, præcis hvornår fru Ellen Trane Nørby blev opmærksom på den her debat, spørgsmålet bærer i hvert fald præg af, at jeg må have udtrykt mig meget, meget uklart, da jeg var oppe i første runde og sige, hvad jeg sagde.
Jeg tog afstand fra alle de ting, som fru Ellen Trane Nørby nævnte.
Jeg understregede, at det var en adfærd, som jeg var rigtig ked af at blive udsat for under den borgerlige regering, og at jeg selvfølgelig også var ked af, at det gentog sig under nuværende regering.
Til det sidste vil jeg bare sige: Statsministeren stillede sig til rådighed for den her forespørgselsdebat i overensstemmelse med de regler, der findes.
De regler er jeg gerne med til at lave om, for jeg synes, det er en uheldig ting ved forespørgselsdebatter, at ministre faktisk kan slippe godt fra aldrig at svare på et eneste spørgsmål.
Det er et generelt problem med den måde, vi organiserer forespørgselsdebatterne på.
Men jeg vil ikke begynde at skælde særlig ud på statsministeren i dag, fordi hun så har valgt inden for de regler, der er, at agere på en bestemt måde.
Magnus Heunicke (S), 2012-06-06:
Jeg kender ikke til det konkrete.
Jeg tror, at det måske kan være fixerumsdebatten, men det blev ikke sagt med et ord, så jeg ved ikke præcis, hvad hr. Eyvind Vesselbo taler om.
Men hvis det er den debat, må jeg sige, at jeg ikke er med i Socialudvalget, og det vil sige, at jeg ikke har været en del af den debat.
Jeg kan forstå, at man efterfølgende har rettet henvendelse til Folketingets Præsidium, og jeg tror også, at det har været taget op i Udvalget for Forretningsordenen, og det er jo sådan, man skal håndtere den slags sager.
Det er derfor, at vi har disse instrumenter, disse institutioner i Folketinget, og der er også taget affære i forhold til det.
Det synes jeg er glimrende.