Carsten Hansen (S), 2012-03-22:
Når jeg nu kender hr. Leif Mikkelsen særdeles godt og ved, hvilke kredse han er kommet i, og hvad han er rundet af, så tror jeg, at der ingen tvivl er om, at han er enig med Niels Hausgaard, når Niels Hausgaard kalder det Luksusdanmark.
Det gør han, for som han siger: Herude har vi naturen, vi har højt til loftet, vi kan se stjernerne, som jeg tror at fru Mette Dencker sagde, og så har vi alle mulighederne.
Og det er jeg jo enig i, det er nogle stærke fællesskaber.
Må jeg ikke sige, at når jeg kigger på det, ser jeg det selvfølgelig meget nuanceret fra den ene geografiske del af landet til den anden.
Men det er faktisk i høj grad inden for de eksisterende arbejdspladser i landbrug og fiskeri og i råstofudvindingen, der er det største tab af arbejdspladser ude i vores landdistrikter.
Det er rigtigt, at Vestas jo har lukket en række fabrikker.
Der er en række arbejdspladser for folk i blå kedeldragter – hvis man nu skulle kalde dem det, man kunne også kalde dem brune; for min skyld ingen alarm – som er forsvundet, men den bærende del af det har faktisk været de eksisterende erhverv, der er derude.
De bruger mindre og mindre arbejdskraft, og i et vist omfang bruger landmændene jo også polsk og anden udenlandsk arbejdskraft.
Tak for det.
Jeg vil først takke for en god debat.
Og jeg vil også sige, at jeg synes, det er gavnligt, at vi har fået den her forespørgselsdebat.
Det, vi lidt mangler at få svar på, er, hvordan DF vil finansiere alle de her norske initiativer, og hvordan man er inspireret.
Jeg har gjort op, at det ikke, som en ordfører fejlagtigt sagde, koster 12,5 mia. kr., men ca. 20 mia. kr.
Bare et enkelt initiativ som f.eks. forskellige arbejdsgiverafgifter koster 12,5 mia. kr.
Jeg synes ikke, jeg helt kan lade mig inspirere af, at man skal eftergive gæld til folk, der flytter lidt uden for vores større byer, og jeg synes jo også, at debatten her har vist, at det ikke er den vej, Danmark skal gå.
Og det vil jeg gerne kvittere alle ordførerne for.
Til fru Mette Dencker, der var heroppe ad et par gange, vil jeg først sige, at man skal tilgive, at det nogle gange kan gå galt, men i forhold til turismestrategien skal jeg sige, at vi har taget initiativ til en national turismestrategi og er på vej med den.
Vi har jo også bl.a. det lokale center for turismestrategier, beliggende i Ringkøbing, og det er noget, vi arbejder videre med.
Jeg skal nok vende tilbage til det, når vi har strategien klar i forhold til det.
Så blev der spurgt til mobildækningen.
Jeg gjorde faktisk meget ud af at fortælle om den i min første tale, men – en gang til for arveprins Knud – jeg gentager det gerne.
Jeg vil godt sige, at når vi snakker digitalisering, drejer det sig jo ikke kun om digitalisering, men også om mobil- og bredbåndsdækning.
Og der er jo en aftale på vej, der forpligter teleselskaberne til at investere mellem 6 mia. kr.og 6,5 mia. kr. i udbygning af mobilnettet de kommende 3 år.
Og der ved vi også, at et bredt flertal i Folketinget har indgået en aftale om bredbånd med mindst 10 Mb i 2014.
Det ville være godt, hvis vi kunne få dem med, for det betyder meget for turismen, at der også er bredbåndsdækning i vores sommerhuse.
Og 10 Mb gør, som jeg sagde, uden på nogen måde at være ekspert i det her, ifølge eksperter, at man kan streame fjernsyn på det, altså se fjernsyn på nettet.
Så det er ikke så ringe endda – som man siger – hvis folk ønsker at se det.
Vi har jo så også en ambition om mindst 100 Mb i 2020.
Til sammenligning kan man sige, at det er EU's mål, at alle i Europa skal have mindst 30 Mb i 2020.
Vi er altså voldsomt meget mere ambitiøse på området – også mere end den tidligere regering, der mente, at det var markedet, der skulle klare det.
Så vil jeg sige, at jeg synes, at fru Birgitte Josefsen havde nogle rigtig gode indspil til debatten og diskussionen, og jeg fornemmer klart, at der er en vilje blandt Folketingets partier til at tale i en ordentlig tone; til at tale vores landdistrikter op i stedet for at tale dem ned.
Det betyder ikke, at vi ikke skal være realistiske; vi skal selvfølgelig helt klart se på, hvad det er for udfordringer, vi står over for, og tage bestik af dem.
Men jeg tror også, vi skal være med til i fællesskab at tale vores landdistrikter op.
Det er der meget brug for, for jeg synes helt ærligt, der er for meget ruin og for meget rådden banan i det.
Jeg bliver af hr. Leif Mikkelsen bedt om at kommentere den seneste energiaftale – han rejser i hvert fald spørgsmål om den.
Jeg har lige kunnet sidde og følge en lille smule med på Ritzau her midt i debatten, og jeg vil altså ikke begynde at kommentere en aftale, jeg stort set ikke kender indholdet af.
Jeg ved jo, hvad regeringen har spillet ud med, men vi skal lige have lejlighed til at studere den.
Det håber jeg at få tilgivelse for.
Men lige så snart vi kender indholdet, stiller jeg gerne op i forhold til den.
Så vil jeg sige, at der også har været noget diskussion om nedrivningspuljen.
Jeg vil bare erindre Folketinget om, at hverken DF eller den tidligere regering jo havde den såkaldte nedrivningspulje med til videreførelse i finansloven.
Det var en engangspulje, der var bevilget til 2010 og 2011.
Vi overtog en finanslov og et håndværkertilbud fra den tidligere regering med over 100 mia. kr. i gæld, og det har betød, at vi ikke kunne videreføre den, og den var heller ikke videreført af de tidligere regeringspartier og DF.
Nu har jeg så bl.a. hørt, at Venstre har foreslået, at man skulle tage fra Forebyggelsesfonden, og jeg vil gerne sige, at Forebyggelsesfonden skal komme nedslidte mennesker til gode.
Jeg synes, det er dybt usympatisk at flytte midler fra nedslidte mennesker til ruiner.
Jeg ved, det er Venstre, der har stillet forslaget; det er ikke DF, der har gjort det.
Det er bare for at sige det.
Så vil jeg sige, at jeg i dag har været inde på, hvordan vi får gang i væksten med kickstarten, og det er jo det, der er helt afgørende for mobiliteten, også på boligmarkedet.
Vi har en ambitiøs og helhedsorienteret dagsorden for væksten i Danmark.
Jeg har også nævnt, at jeg selv lægger vægt på fire fokusområder, nemlig erhvervsudvikling, jobskabelse med vækstfora, med LAG-midler, med landdistriktsmidler og digitalisering, som jeg lige har redegjort for i forbindelse med det, fru Mette Dencker sagde, og med uddannelse, hvor vi jo også har lavet en bred aftale i Folketinget med 3.000 flere praktikpladser.
Det er noget, vi arbejder videre med, og jeg tror, at vi også kan komme utrolig langt med sociale klausuler på det område.
Jeg er overbevist om, at landdistrikterne rummer så utrolig meget potentiale på disse områder.
Det skal vi selvfølgelig realisere.
Og turisme er helt naturligt på det område.
Jeg har også fortalt om, hvordan jeg synes at vi skal indsamle og udbrede viden om, hvad der virker.
Nogle gange, når jeg kommer ud i landet, møder jeg en udstrakt hånd, ikke kun, fordi man vil sige goddag, der er også nogle, der gerne vil have penge.
Når jeg kommer derud, tænker jeg tit på, at det er der selvfølgelig ikke noget at sige til, men jeg kan jo se, at selv om man har de samme forhold forskellige steder, er der altså nogle, der evner at løfte, og det er ildsjælene derude.
Jeg vil gerne bruge lidt tid på at rose de her ildsjæle, det er virkelig dem, der gør en forskel.
Når man kommer til Bagenkop eller til Jordløse eller tager en tur til Skagen og ser på, hvad de har udrettet oppe i Skagen Havn, kan man se, at det virkelig er ildsjælene, der har sat sig ind i det og er dem, der har arbejdet på det.
Jeg kan også rigtig godt lide det, som fru Mai Henriksen sagde om Søby Værft; der møder jeg en meget realistisk tilgang til det.
Jeg er enig i, at der er et voldsomt stort finansieringsbehov, og det er noget af det, vi kommer til at se på.
Der er jo nu skabt en § 5 og andre muligheder, lad os se, om det kan være med til at løfte noget.
Jeg er enig i, at de faktisk har en meget ordentlig tilgang det, for de siger: Vi behøver ikke særlig støtte, men vi har brug for kapital til at investere for.
Det er vigtigt, at vi får kigget på det.
Jeg mødte faktisk præcis den samme problemstilling i Skagen med et meget aktivt værft, der på linje med Søby Værft skaber nye arbejdspladser, men mangler kapital til at investere for.
Så jeg synes faktisk, at vi kan se, at det virker derude.
Vi kan også se det ved at fokusere på LAG-midlerne.
Jeg var nede at besøge fire fiskere.
Man lukkede fiskefabrikken fra Thorfisks side.
Så købte de selv fiskefabrikken og har nu oprettet seks nye arbejdspladser, ja, faktisk syv med en person på støttede vilkår, fordi de var nødt til at beholde iseriet for at kunne fortsætte som fiskere.
Nu har de altså skabt nye arbejdspladser, og det har de gjort, bl.a. ved at de har fået et tilskud til en filetteringsmaskine og andet.
De midler gør en stor forskel for vores små iværksættere, og jeg håber virkelig, at Folketinget, også Folketingets Landdistriktsudvalg, tager ud og ser, hvad det er, vi får for de LAG-midler.
Når jeg kommer derud og møder den udstrakte hånd, hvor man både siger goddag og diskuterer alle de gode ting, tænker jeg, at vi også må stille nogle krav den anden vej.
Jeg møder faktisk kommuner, som gerne vil have mere i støtte, men som ikke har en aktiv landdistriktspolitik.
Jeg har set, hvad en aktiv landdistriktspolitik kan gøre i Næstved, jeg har set det i Assens, jeg har set det i Frederikshavn.
Det, at man har en politisk binding til et byråd, til folk, der aktivt tager sig af det ude i byrådene, er vældig vigtigt for, at der er fokus på det, også i kommunerne, for de har en meget stor del af udførelsen, i forhold til hvordan vi får vores kommuner og vores landdistrikter til at hænge sammen.
Der er det altså vigtigt, at vi i fællesskab skaber en forventning om, at kommunerne også tager den her opgave på sig og løfter landdistriktsdelen.
Der er ganske mange kommuner, jeg kommer ud til, der ikke har en aktiv landdistriktspolitik, og der tror jeg at vi kan gøre noget.
Jeg vil i hvert fald arbejde utrætteligt videre sammen med Folketinget.
Jeg vil sige, at jeg er noget ansporet af en god debat i dag til at arbejde videre med det her.
Jeg synes faktisk, at der har været en meget positiv tone.
Der er brug for, at vi alle samarbejder, både lokalt og centralt og også på tværs af politiske skel.
Så kan man være enige eller uenige om beskatningsgraden.
Så er jeg rigtig glad ved det, man har sagt i dag, nemlig at det ikke er den norske model, det drejer sig om; vi er for lille et land til at give særlige privilegier, hvor man sådan sætter skatten ned ude i landdistrikterne i forhold til den del af det.
Men jeg synes, at det er afgørende, at vi, sådan som vi har gjort det i dag, diskuterer forskellige muligheder, forskellige tilgange til det og de potentialer, der er, ikke mindst skal vi fortsat debattere det og sætte, hvad vi kan gøre over for de udfordringer og de barrierer, der er, på dagsordenen.
Så jeg vil også gerne kvittere for, at man har åbnet for den her debat.
Og lad så være, at der på trods af alle de initiativer, jeg har remset op, og hvad jeg selv har gjort, er en enkelt ordfører eller to, der ikke mener, at de har hørt, at den her regering tager det alvorligt.
Men jeg nævnte jo udligningsreformen, der overflytter 567 mio. kr. fra nogle af de større byområder til vores landdistrikter.
Jeg ved godt, at det er en lille justering på 0,3 pct. af vores samlede udligningsordning, men det betyder rigtig meget med 23 mio. kr. på Langeland, 80 mio. kr. på Lolland osv. – det betyder rigtig meget derude.
Og der kan vi gøre en forskel, fordi man gør det en lille smule mere retfærdigt, når man udligner for de sociale skel og de sociale byrder, som også ligger i vores landdistrikter.
Jeg siger tak for en god debat og ser frem til det fortsatte arbejde med landdistrikterne.