runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2011-06-01:
Jeg skammer mig slet ikke, tværtimod er jeg stolt over, at vi her løser et vigtigt problem, som kommer mange borgere rundtomkring i landet til gavn.
Desuden må jeg sige, at det da er rørende at opleve den pludselige omsorg, som Socialistisk Folkeparti har for erhvervslivet.
Det er rørende.
Jeg kunne ønske mig, at den omsorg blev udbredt til alle mulige andre aspekter, der vedrører erhvervslivet, i stedet for at man har 2020-planer om at dænge dem til med yderligere skatter.
Men det har jeg noteret mig.
Vi finder bare i Venstre, at det er helt centralt, at vi sikrer en taxidækning i hele Danmark, både i byen og på landet, og jeg tror, der er mange rundtomkring, specielt i de tyndere befolkede egne af landet, der glæder sig til, at vi får vedtaget det her lovforslag.
Desuden er det jo forkert, når fru Anne Baastrup siger, at det kommer som en tyv om natten.
Der er indbygget overgangsordninger, og det er det ændringsforslag, vi behandler her i dag.
Så derfor må jeg helt afvise talen om, at det her river gulvtæppet fuldstændig væk under de vognmænd, som har valgt at satse på EP.
Søren Krarup (DF), 2011-06-01:
Al lovgivning består i at sætte grænser.
Det fuldstændig rigtigt, at der naturligvis også er grænser for ordet – det hedder injurielovgivning.
Selvfølgelig skal der være en injurielovgivning.
Men det, der er tale om i § 266 b, er noget ganske andet.
Det er altså lovgivning, der sigter efter at forbyde en fri tale, og der er det, vi må sige, at der kun er en ting, der er afgørende, og det er, om denne tale er sand.
Islams kvindesyn, som fru Hækkerup hævder at Lars Hedegaard har antastet, er faktisk, som han har sagt.
Han har skrevet en bog om det, han har dokumenteret det, og jeg ved ikke, om det er fru Hækkerup ukendt, at det islamiske kvindesyn er en nedværdigelse af kvinden, en reducering af hende til at være et halvt menneske i forhold til manden.
Uvidenhed kan forsvare meget, men det er ikke nogen begrundelse for, at der ikke skal være frihed til at tale.
Jeg står tilfældigvis med en avis her fra i dag med overskriften: »Dansk islamkritiker overfaldet fire gange« – en artikel om, at netop en forfatter til bl.a. islamkritiske bøger er blevet tævet og truet på livet.
Det er det, som fru Hækkerup får ud af sin såkaldte racismeparagraf, som jo netop tilskynder til, at vold og overfald bliver dagens orden, i stedet for at man tillader, at der tales frit.
Benny Engelbrecht (S), 2011-06-01:
Da i hvert fald det ene af ændringsforslagene er uden for betænkningen, skal jeg blot redegøre for årsagen til, at Socialdemokraterne ikke kan støtte det stillede ændringsforslag.
Jeg vil bl.a. tillade mig at henvise til den henvendelse, der har været fra Dansk Industri den 31. maj, hvoraf det fremgår, at DI Transport er stærkt bekymret over konsekvenserne af det seneste ændringsforslag, der som nævnt er stillet i lovprocessens afsluttende fase.
Som man skriver i henvendelsen, har der ikke været levnet mulighed for en gennemgribende analyse og konsultation om forslagets konsekvenser, og det finder Dansk Industri yderst betænkeligt.
Der er en række udfordringer i forbindelse med dette lovforslag, som ikke er belyst i tilstrækkeligt omfang, og derfor vælger vi at undlade at stemme ved afstemningen om dette ændringsforslag.
Som det fremgår af betænkningen, kan vi heller ikke støtte lovforslaget ved den endelige vedtagelse, selv om det ikke er den del af forhandlingerne, dette handler om.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2011-06-01:
Venstre anbefaler, at vi støtter det her ændringsforslag, som har til formål at skabe en rimelig overgangsordning, således at indgåede kontrakter med henblik på offentlig servicekørsel bliver honoreret, og således at vi også honorerer afgivne bindende bud på kørsel rundtomkring.
Vi anbefaler, at man støtter ændringsforslaget her, der er uden for betænkning.
Henriette Kjær (KF), 2011-06-01:
Jeg undrer mig bare i mit stille sind over, at Socialdemokraterne ikke kan støtte ændringsforslaget.
Man kan mene meget om forslaget i sin helhed, men lige præcis ændringsforslaget er jo med til at sikre, at der kommer en ordentlig overgangsordning, således at de biler, der kører på EP-tilladelser, kan fortsætte en indgået kontrakt.
Det undrer mig, at man ikke kan støtte den ændring, og jeg kunne godt tænke mig en nærmere forklaring på, hvorfor man lige præcis ikke kan støtte et ændringsforslag, der er med til at gøre livet lettere for en erhvervsgruppe, som godt nok nu bliver stillet over for nogle skrappere krav, men som dog vil kunne køre efter de nugældende regler med de allerede indgåede kontrakter, som er tegnet inden for en vis periode.
Johs. Poulsen (RV), 2011-06-01:
Også Det Radikale Venstre ønsker at undlade at stemme til ændringsforslaget uden for betænkningen, og jeg må sige, at når fru Henriette Kjær siger, at hun i sit stille sind undrer sig – så blev det ikke helt så stille, da det var fra Folketingets talerstol, hun undrede sig, men skidt nu med det – skulle hun måske blive ved med at undre sig i sit stille sind, for det er jo ikke så mærkeligt, at vi undlader at stemme til ændringsforslaget, som jo sammen med det samlede lovforslag må betegnes som en form for lovsjusk.
Virkeligheden er jo, at vi selv inden for de sidste par døgn har fået masser af henvendelser fra selskaber og virksomheder og taxavognmænd og busvognmænd, som påpeger, at de selv med det ændringsforslag, der ligger, bringes man i en situation, hvor en lang række af dem ikke kan køre videre på det grundlag, de rent faktisk er startet på, og de har ikke engang en chance for at få afskrevet det materiel, de har indkøbt.
Det har man ikke fra VKO’s side villet give anledning til overhovedet at blive belyst; man har ikke villet give anledning til, at det blev sendt i høring, og at der blev snakket fornuftigt om det.
Så jeg tror egentlig, at fru Henriette Kjær skulle blive ved med at undre sig i sit stille sind, for det er ikke rart at få lagt for dagen, hvad der rent faktisk foregår.
Anne Baastrup (SF), 2011-06-01:
Jeg har siddet i Folketinget i snart 16-17 år, og jeg har siddet i mange tunge udvalg, men jeg har aldrig nogen sinde oplevet mage til lovsjusk.
Det, vi har været udsat for, er fantastisk.
Vi vælger så at undlade at stemme, men jeg synes godt nok, at et parti som Venstre og et parti som De Konservative burde genoverveje deres relationer til dansk erhvervsliv.
Det her er bare ekstraordinær pinligt!
Kim Christiansen (DF), 2011-06-01:
At SF så måske ikke har deltaget konstruktivt i udformningen af lovforslaget, er jo i hvert fald hverken V, K eller O’s fortjeneste eller skyld for den sags skyld.
I 3F’s fagblad, som man må formode er både SF og Socialdemokratiets talerør, harcelerer S og SF: Stop for transportkaos.
Man appellerer her til at få stoppet EP-tilladelserne af hensyn til det skrantende taxierhverv.
Hvordan kan det være, at man lige pludselig har set lyset og synes, at det nu nærmest er en katastrofe, at vi vedtager en lov, som jo netop sikrer, at vi også har taxabetjening i yderområderne?
Så har der været nogle bekymringer med hensyn til dem, der har etableret virksomheder på baggrund af EP-tilladelser, men der kommer ministeren jo netop i dag med et ændringsforslag, som gør, at vi sikrer en overgangsordning.
Vi går ikke ud og eksproprierer nogen virksomheder, vi laver en ordning, der er acceptabel, så folk kan få tid og ro til at afvikle deres virksomhed eller udvide den eller udbygge den på andre områder.
Så jeg synes altså, det er meget hult, når man i pressen siger en ting, men heroppe på talerstolen siger det diametralt modsatte.
Jeg vil bare minde fru Anne Baastrup om, at det her lovforslag blev sendt i høring allerede i efteråret, så der har jo altså været god tid for kommuner, regioner, venstrefløjen og andre interessenter til at reagere på det her lovforslag og komme med gode konstruktive ideer til, hvordan vi får løst det fremadrettet.
Nu kommer man i ellevte time og tror, at man kan revolutionere hele verden, oven i købet i strid med det, man selv har udtalt til pressen.
Så er det igen VKO, der har måttet sørge for at tage hånd om det her problem og sikre, at der er taxibetjening.
Der kommer altså ikke en EP-vogn, vil jeg sige til fru Anne Baastrup, og kører folk hjem fra konfirmationer eller fra fester lørdag nat.
De lukker nemlig ned kl. 16.00, og så er arbejdsdagen slut.
Derfor skal vi sikre, at der er et taxaerhverv, også i yderområderne, og det gør vi med det her lovforslag.
Jeg synes bare, det er sørgeligt, at SF og Socialdemokratiet ikke vil deltage konstruktivt i at løse det problem, som vi andre nu tager hånd om.
Anne Baastrup (SF), 2011-06-01:
Mig bekendt behandler vi lovforslag her i Folketinget.
Der skete intet i Trafikudvalget, og så pludselig skulle det gå rigtig, rigtig hurtigt.
Det kan godt være, det er den rigtige løsning.
Regionerne siger, at det kommer til at koste rigtig, rigtig mange penge.
Vi får henvendelser fra busvognmænd, der siger, at de går konkurs.
Hr. Kim Christiansen er bare ligeglad.
Det her er ikke ordentlig lovgivning.
Der har ikke været en chance for folk til at reagere på det.
Der har ikke været nogen som helst, der har haft mulighed for inden for de her – er det 2 dage? – til at komme med nogle ekstra forslag til, hvordan vi kan gøre det her.
DI Transport foreslår, at vi lige tager det med ro, afbryder tredje behandling, tænker os rigtig godt om og så tager det op efter sommer.
Hvad er grunden til det her hastværk?
Jeg spørger bare, og jeg forstår det ikke.
Kim Christiansen (DF), 2011-06-01:
Vi har haft 3 måneder, hvor vi har arbejdet med det her lovforslag, siden det blev fremsat.
For Dansk Folkeparti er 3 måneder rigelig tid til at få skabt en løsning for taxabranchen, og det har vi gjort med det her forslag.
Benny Engelbrecht (S), 2011-06-01:
Jeg må altså anfægte hr. Kim Christiansens opfattelse af, hvad lang tid er.
Først og fremmest må jeg korrigere, at det ikke var i efteråret, det var i sommer, at forslaget blev sendt i høring – det var allerede i august.
Så fik det i øvrigt lov til at overvintre meget lang tid i Transportministeriets skuffe, inden det blev fremsat til behandling her i Folketinget.
Jeg vil gerne bede hr. Kim Christiansen om at forklare mig, hvor tit det sker, når et medlem af et udvalg her i Folketinget anmoder om, at man gennemfører en høring i forbindelse med et lovforslag, at et flertal i udvalget så vælger, at det ikke skal gennemføres.
Og når vi står her i dag, og der bliver talt om lovsjusk fra Folketingets talerstol, så må jeg bare bede hr. Kim Christiansen om også at bekræfte, at vi i går, den 31. maj 2011, modtog en henvendelse fra Dansk Industri, som klart og tydeligt siger, at Dansk Industri Transport er stærkt bekymret over konsekvenserne af det seneste ændringsforslag, der som nævnt er fremsat i lovprocessens afsluttende fase.
Der har således ikke været levnet mulighed for en gennemgribende analyse og konsultation om forslagets konsekvenser, og det finder vi yderst betænkeligt.
Jeg går ikke ud fra, at hr. Kim Christiansen anser DI Transport for at være venstrefløj.
Kim Christiansen (DF), 2011-06-01:
Til det sidste vil jeg sige, at jeg aldrig nogen sinde håber, at Dansk Industri vil synke så dybt.
Nu nævner hr. Benny Engelbrecht, at vi har afvist en høring.
Det er jo ikke korrekt.
Vi sad i udvalget og blev stille og roligt enige om, at tiden måske ikke var til høring, men at vi i stedet for afholdt et lukket samråd.
Det ved jeg i hvert fald at Socialistisk Folkepartis ordfører, fru Anne Baastrup, kan bekræfte.
Det er ikke sandt, vil jeg sige til hr. Benny Engelbrecht, at vi har afvist en høring.
Det var noget, vi blev enige om i udvalget i fred og fordragelighed.
Ja, der er ikke så meget mere at sige til det.
Jeg tror, der var et spørgsmål mere, men det har jeg fuldstændig svedt ud.
Benny Engelbrecht (S), 2011-06-01:
Hr. Kim Christiansen skal nok få chancen igen.
Endnu en gang vil jeg nemlig gerne bede hr. Kim Christiansen om at bekræfte, at netop DI Transport har henvendt sig for at gøre opmærksom på, at der er alvorlige udfordringer, at der er elementer, som ikke har fået lov til at blive tilstrækkelig godt behandlet i lovprocessen, og så må jeg bare konstatere, at jeg ikke har den samme opfattelse af spørgsmålet om fred og fordragelighed.
Kim Christiansen (DF), 2011-06-01:
Nu er der jo næppe noget overraskende i, at hr. Benny Engelbrecht og jeg kan have forskellige opfattelser af, hvad der somme tider foregår under møder og i øvrigt her i salen også.
Men det er da korrekt, at vi har fået henvendelse fra Dansk Industri, vi har fået henvendelse fra rigtig mange i forbindelse med et lovforslag som dette, der berører rigtig mange mennesker.
Vi har også lyttet til Danske Busvognmænd, vi har også lyttet til Dansk Industri, det er jo derfor, der kommer et ændringsforslag i dag, som sikrer en fornuftig overgangsordning for de virksomheder, således at vi ikke bringer nogen ud i en situation, hvor de er nødt til at gå konkurs, eller hvad man nu kunne forestille sig.
Det er derfor, vi har det ændringsforslag i dag.
Det sikrer netop den overgangsordning, som jo også Socialdemokratiet har efterlyst.
Så jeg forstår det slet ikke.
Først fremsætter man et ønske om at få en overgangsordning, så laver vi en overgangsordning, og så synes man altså åbenbart, at man har et eller andet behov for at kritisere det, man selv har foreslået.
Jeg finder det højst mærkværdigt.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2011-06-01:
Inden vi nu graver os ned i teknikaliteter i forbindelse med det her lovforslag, synes jeg, det er vigtigt at holde fast i det politiske, for L 173 er reelt en redningsaktion, der skal standse den omsiggribende taxidød, som drager hærgende hen over landet.
Årsagen til den taxidød er ulige konkurrencevilkår imellem på den ene side taxitilladelser og på den anden side EP-tilladelser, jævnfør busloven.
Og det er en taxidød, som specielt presser landdistrikterne rundtomkring i Danmark, hvor det efterhånden er håbløst at få en taxa, når man skal hjem en lørdag aften kl. 02.00.
Det er et kæmpeproblem, ikke alene er det en nedgradering af vores landdistrikter, og det skaber et land i dårligere balance, men det er også et problem, i forhold til at det genererer mere spirituskørsel, mere vold i nattelivet osv.
Derfor er vi nødt til at handle.
Vi er nødt til at bekæmpe de taxafri zoner.
Der er ingen tvivl om, at det er en vanskelig sag.
Der er stærke, modstridende interesser i det her spørgsmål, og det er også det, der fremgår af høringssvarene.
Derfor synes jeg, ministeren fortjener stor ros for at finde en balanceret løsning på det her, således at vi får skabt lige konkurrencevilkår imellem taxatilladelser og det, der svarer til EP-kørsel, og at der oven i købet kommer en rimelig overgangsordning.
Så hæfter jeg mig ved, at dem, der har kæmpet mest for, at vi skulle gøre noget i den her sag, jo er Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti.
Det er således, at for godt et år siden var der en meget stor taxikonference i Nyborg med over 200 deltagere, og der sagde Socialdemokratiets ordfører, hr. Magnus Heunicke, ved den lejlighed, og jeg citerer: Socialdemokraterne vil gøre op med EP-tilladelserne.
Citat slut.
Det er da en melding, der vil noget, helt så langt er vi jo ikke gået med det her lovforslag.
Der skal fortsat være mulighed for erhvervsmæssig personbefordring.
Men det er klar tale, der vil noget: Man vil gøre op med EP-tilladelserne.
Socialistisk Folkeparti, som også har været heroppe og harcelere over det her lovforslag, har faktisk fremsat det forslag, som nu er indbygget i lovforslaget her, nemlig en til en-løsningen.
Det fremsatte fru Anne Baastrup under et besøg på Fyn for kort tid siden, og det har vi så imødekommet.
Derfor er det da fantastisk, at vi her i dag skal opleve, at man i rød blok drager flygtende væk fra sin egen politik og pludselig harcelerer og kommer med alle mulige mærkelige påstande om lovsjusk.
Jeg synes faktisk, det er dybt tragisk at opleve.
Det, der sker, når vi nu vedtager det her lovforslag, er, at vi stiller os på borgernes side.
Vi sikrer, at der kan fås en taxa over hele landet, både i byen og på landet, og det synes jeg er det helt centrale i den her sag.
Anne Baastrup (SF), 2011-06-01:
Jeg har aldrig lagt skjul på, at jeg syntes, det var en måde, man kunne løse problemet på.
Men hr. Kristian Pihl Lorentzen er kommet med et ændringsforslag, der ændrer tingene fundamentalt for en meget stor erhvervsgruppe, 14 dage inden afslutningen på den her sæson.
At man ikke har overvejet, at der skal være en eller anden form for ikrafttrædelsesperiode, en overgangsperiode, at man ændrer på den overgangsperiode, fordi man pludselig kommer i tanke om noget, og at man ikke vil have en dialog med de forskellige berørte parter, således at man får en egentlig, seriøs, juridisk holdbar løsning,
er lovsjusk.
Jeg synes, det er så pinligt med det her forløb.
Vi har haft måske tre eller fire møder, hvor det er blevet behandlet, og vi har fået afvist ønsker om høringer.
Det her er bare ikke i orden.
Jeg vil sige til hr. Kristian Pihl Lorentzen, at jeg synes, ordføreren burde skamme sig.
Jeg kan betro hr. Kim Christiansen, at det her lovforslag blev fremsat den 23. marts.
Under førstebehandlingen var det tydeligt, at der ikke var flertal for det.
Jeg bad om at få en høring, hvor trafikselskaber, regioner, kommuner, Dansk Taxi Råd og busvognmændene i fællesskab kunne finde ud af, hvad den rigtige løsning var, fordi der jo ikke var et flertal bag.
Det ville flertallet i udvalget ikke være med til, og så troede vi jo alle, at det skulle oversomre.
Så kommer hr. Kim Christiansen med et par ændringsforslag.
Så sker der lidt ovre hos transportministeren, så kommer han med et ændringsforslag.
Så var det jo meningen, at der skulle afgives betænkning, men så bad jeg om at få en timeout, fordi dele af dette ændringsforslag var et forslag, jeg selv var kommet med.
I den her timeout fandt man ud af, at det i virkeligheden handlede om ekspropriation, hvis det var blevet vedtaget i den form uden en overgangsordning.
Så kom der et ændringsforslag, som skulle tage højde for det.
Det ændringsforslag var ikke godt nok.
Så kommer der et nyt.
Hvad er årsagen til, at vi ikke kan lade det her oversomre?
Hvad er årsagen til, at vi ikke kan lade erhvervslivet i fællesskab med kommuner, trafikselskaber og regioner finde ud af, hvordan vi skal løse denne konflikt?
Hvad er grunden til det her hastværk?
Lone Dybkjær (RV), 2011-06-01:
Bare for en ordens skyld vil jeg sige til hr. Søren Krarup, at hverken jeg eller Det Radikale Venstre hader hr. Søren Krarup.
Det har slet ikke noget med det at gøre.
Vi siger bare, at dialogen er umulig, fordi hr. Søren Krarup altid siger: Men det er jo sandheden.
Når man tager patent på sandheden, er dialogen svær.
Når hr. Søren Krarup henviser til historien, er det jo kun halvdelen af historien.
Vi mangler den anden halvdel, nemlig den, at Danmark går ind og forhandler, får nogle ting igennem, som gør, at vi kan stemme for paragraffen.
Den ændrer så også paragraffen i Danmark.
Så det kan jo ikke nytte noget, at man bare siger, at der altså er nogle, der har fremsat et forslag.
Det kan jo også ske herinde.
Så går man ind i en dialog, får ændret på forskellige ting i forbindelse med det forslag, og så kan man stemme tingene igennem.
Men jeg er godt klar over, at det ikke hr. Søren Krarups arbejdsfacon.
Søren Krarup (DF), 2011-06-01:
Jeg havde egentlig ikke bedt om ordet, men jeg vil godt lige sige, at jeg havde en anelse om, at hate faktisk på dansk betød had.
Men i hvert tilfælde kan jeg kun bekræfte, hvad jeg sagde før, at her ser man jo Det Radikale Venstre.
Det er altid systempolitikkens praksis at tale om åh, så meget frihed, men den består jo stort set i at kriminalisere os andre mere eller mindre direkte.
Jeg kan da også fortælle fru Dybkjær, at en lang række af dem, som hun kalder for voldsudøvere og andet, er dem, der er ude af stand til at komme til orde f.eks. i de herskende medier, fordi de blevet lagt for had af dem, der i øvrigt hævder, at de er undertrykt.
Falskhed præger vores offentlige debat, og falskheden har sit klareste udtryk i denne § 266 b, som er en hån imod alt, hvad der hedder frihed i dette land.
Lone Dybkjær (RV), 2011-06-01:
Det er det, hr. Søren Krarup gør.
Så jeg har ikke noget had over for hr. Søren Krarup.
Mit parti har ikke noget had over for hr. Søren Krarup og over for Dansk Folkeparti som helhed.
Vi er bare ikke enige med hr. Søren Krarup i det her.
Jesper Langballe (DF), 2011-06-01:
Jeg må sige, at jeg lige har siddet og beundret min gode ven og fætters utrolige tålmodighed over for det usigelige pladder, fru Lone Dybkjær diskede op med.
Ja, selvfølgelig!
Når man udtaler sig fra Folketingets talerstol eller et hvilket som helst sted for et hvilket som helst forum i en diskussion, siger man selvfølgelig: Jeg har ret.
Du har uret.
Det gør da alle mennesker, medmindre man siger noget, som man ikke engang selv gider tage alvorligt.
Og så må man argumentere for, at man har ret.
Der er ingen, der har patent på sandheden.
Den paragraf fra 1939 er ikke en racismeparagraf, som både fru Lone Dybkjær og hr. Kamal Qureshi har hævdet.
Den omtaler slet ikke ordet racisme, for det fandtes ikke dengang.
Det er en helt, helt anden paragraf end den, der kom ind i dansk lovgivning i 1971.
Det er den, bl.a. fordi 1939-paragraffen lægger vægt på, om det, der siges, er sandt.
Hvis fru Lone Dybkjær synes, at 1939-paragraffen er udmærket, hvorfor stemmer hun så imod vores forsøg på at få ind i den nuværende racismeparagraf, at der skal kunne føres sandhedsbevis?
Lone Dybkjær (RV), 2011-06-01:
Det er da klart, at hr. Jesper Langballe tror, at han har ret.
Det er også klart, at når jeg kommer med en udtalelse, tror jeg selvfølgelig også, at jeg har ret.
Ellers ville jeg jo ikke sige det; det siger sig selv.
Spørgsmålet er så, om en dialog er mulig, og det er det, jeg har sagt.
Det finder jeg ikke den er, fordi man aldrig kommer længere end til: Det er jo sandheden.
Jesper Langballe (DF), 2011-06-01:
Jeg synes, den her diskussion filosofisk set er helt nede på et pattebørnsniveau.
Ja, selvfølgelig er dialog da mulig.
Man kan jo bare argumentere for, at man har ret, og som jeg sagde før, er det simpelt hen sagen.
Det, fru Lone Dybkjær er drevet ud i at sige nu, er, at man i virkeligheden slet ikke kan føre nogen dialog, når man hævder, at man selv har ret.
Sikke da noget snak, altså.
Jeg kan ikke forstå, fru Lone Dybkjær gider blive ved ud ad de tangenter.
Det afgørende for mig var at få sagt, at den racismeparagraf, vi har i dag, ikke er skabt i 1939, men man kan sige, at den paragraf, vi har i dag, afløste den, der blev til i 1939.
Der sker jo det, at da diktaturstaterne, totalitærstaterne, i FN har fået gennemtvunget den her konvention, som fører til den nuværende racismeparagraf, så fandt man ud af, at man egentlig godt kunne undvære den fra 1939.
Den fra 1939 var en god paragraf.
Det var en helt, helt anden paragraf, fordi den taler om, om de beskyldninger, man kommer med, er sande, eller om de er løgnagtige, ligesom vores injurielovgivning gør.
Lone Dybkjær (RV), 2011-06-01:
Når jeg siger, at en dialog ikke er mulig, er det jo, fordi man aldrig kommer videre.
Det er sådan set de samme ting, der siges hele tiden.
For mit vedkommende kan det da godt være, at jeg ikke rigtig synes, at jeg skal gå videre ind i dialogen, fordi der jo ikke er mangel på huller i det, jeg siger, og det gør det selvfølgelig en smule vanskeligt at snakke med hr. Søren Krarup og også få en mere nuanceret diskussion omkring den her paragraf og dets historiske forudsætninger.
Det, som jeg har prøvet at sige, er, at Danmark gik ind i nogle reelle forhandlinger om det her, og det var altså også grunden til, at vi kunne indføre paragraffen her i landet.
Sådan er det jo med internationalt samarbejde.
Man prøver på at få ændret nogle ting, og så kan man indføre det i sit eget lands lovgivning.
Sådan er det jo.
Og så er det bare, jeg stilfærdigt siger: Det er sådan set ikke helt Dansk Folkepartis arbejdsform.