runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-02-20:
Tak for det.
Jeg bliver spurgt om, hvordan regeringen vil bidrage til at sikre et sundhedsvæsen i verdensklasse, ikke bare i al almindelighed, men i Region Midtjylland i særdeleshed.
Og det svarer jeg meget gerne på, for det vil regeringen jo gøre ved at fortsætte den kurs, vi har lagt, hvad der jo, hvis vi ser helt øjeblikkeligt på det, betyder, at regionerne, med den aftale der blev gennemført sidste år, har fået tilført 2,2 mia. kr. i 2007 for at løfte niveauet, og at der oven på det altså blev indgået en aftale, som rummede 2,3 mia. kr. til sundhedsområdet i 2008.
Et stort løft, 4,9 pct. i 2007 plus 3,9 pct. i 2008.
Det er jo et af hovedbidragene til at sikre et sundhedsvæsen i verdensklasse og jo også en af forklaringerne på, at vi siden 2001 har kunnet konstatere, at sundhedsvæsenet har det stadig bedre, har stadig mere aktivitet og afkortede ventetider.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-02-20:
Det er jo helt åbenbart, at ministeren hellere vil tale om systemer end at tale om den konsekvens, det har for borgerne, at man nu sikkert skal igennem betydelige besparelser.
Det kan ikke undgås, at de rammes, og derfor er der langt til at have et rigtig godt sundhedsvæsen.
Det er rigtigt, at der er bevilget yderligere beløb over årene, men der har jo ikke været en stigning i væksten i økonomien under denne regering i forhold til tidligere regeringer.
Det ligger der jo ganske præcise opgørelser af fra Folketingets økonomigruppe, som har beregnet, hvordan det her har udviklet sig.
Problemet er jo, at der ikke er økonomi til at behandle de mange flere patienter.
Det er derfor, vi har ventelister på kræftområdet, også uanset diskussionen om akutbehandling.
Vi har ventelister på hjerteområdet, vi har medicinske patienter, der ligger på gangene, og det har vi, uanset at regeringen mener, at vi har verdens bedste sundhedsvæsen.
Jeg tror, at borgerne ser helt anderledes på det.
De ved godt, at vi ikke har det, for i så fald blev borgerne behandlet.
Vi har ikke et robust sundhedsvæsen i Danmark.
Det ved finansministeren godt, for finansministeren har haft ansvaret for det her som sundhedsminister, og finansministeren ved jo også, hvordan udviklingen har været, og har selv stået med alle kræftproblemerne.
Så derfor synes jeg måske, at man er lidt langt ude, når man gang på gang siger, at vi er bedre end alle andre, når virkeligheden er, at det er vi ikke.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-02-20:
Det er der skam da heller ingen der siger.
Jeg har jo ikke sagt, at vi har verdens bedste sundhedsvæsen.
Jeg har sagt, at vi har en ambition om at skabe et sundhedsvæsen i verdensklasse, og jeg kan jo på alle tørre tal og parametre omkring kvalitet og behandlingskapacitet m.v. se, at det bevæger sig i den rigtige retning.
Det er jo derfor, ventetiden er faldet med i omegnen af 20 pct. siden regeringsskiftet i 2001.
Det er derfor, danske patienter er blandt de patienter i hele Europa, der har de bedste patientrettigheder - bl.a. muligheden for at søge væk og lade sig behandle et andet sted uden hensyn til forsikringspolice eller friværdi, hvis der er udsigt til en ventetid på mere end 1 måned.
Der er sådan set er fremgang hele vejen rundt, men det er jo ikke det samme som at sige, at vi er mål eller har verdens bedste sundhedssystem.
Det har vi ikke, men vi er på vej.
Hvis vi skal komme helt i mål, skal det jo altså ske i et dynamisk samspil mellem staten og regionerne, og der er der en rollefordeling: En gang om året aftaler vi en økonomi.
Den er aftalt for i år.
Det er en meget, meget rummelig økonomi.
Den er 2,2 mia. kr. større end sidste år.
Det er en aftale, som Bent Hansen som formand for Danske Regioner har indgået med denne regering, og herfra er der altså op til den enkelte region selv at oversætte den.
Er der grundlæggende økonomistyringsproblemer i Region Midtjylland, må de løses i Region Midtjylland.
Hvis hr. Jens Peter Vernersen på et tidspunkt taber tålmodigheden med Region Midtjylland, må hr. Jens Peter Vernersen jo fremsætte et forslag om, at vi nedlægger regionerne.
Per Clausen (EL), 2008-02-20:
Det forstår jeg godt at ministeren siger.
Men så står vi tilbage med den meget interessante situation, at vi må konstatere, at det åbenbart er rigtigt, at det forholder sig sådan, at ministeren, hvis han ikke kan få tilslutning til at finansiere indførelsen af livmoderhalskræftvaccine ved at forringe medicintilskuddet, ikke vil indføre den.
For det er jo det synspunkt, og det er jo det argument, som de, der gerne diskuterer det her offentligt - og det er jo partier, som også er i forhandling med ministeren - siger er deres argument for at deltage i forhandlingerne.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-02-20:
Når forhandlingerne er afsluttet, kommer jeg gerne ned i Folketingssalen og refererer dem for hr. Per Clausen.
Per Clausen (EL), 2008-02-20:
Det er klart, at ministeren vil få anledning til at redegøre for de forringelser, han vil gennemføre af medicintilskuddet, når han har gennemført dem.
Det er der sådan set ikke nogen som helst tvivl om.
Jeg synes bare, at vi har en vis interesse i at få klargjort, om det forholder sig sådan, at det hele vejen igennem har været absolut ultimativt fra ministerens side, at det var medicintilskuddet, der skulle forringes, og at han derfor ville trodse det flertal i det danske Folketing, der den 8. december 2007 var for at gennemføre vaccinen uden at gennemføre forringelsen.
Det er uvist, om den skræk, som nogle har givet udtryk for, har noget på sig - altså at så kunne regeringen finde på at sabotere det her vaccinationsprogram - eller om det bare handler om, at der er nogle partier, som ikke ønsker at bruge det flertal, der er, til at sikre, at man kan få livmoderhalskræftvaccine uden at forringe medicintilskuddet.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-02-20:
Det er jo ikke nogen hemmelighed at røbe, at de aktuelle forhandlinger handler om at indføre en helt epokegørende og meget, meget god vaccine til alle landets piger over 12 år.
De videre seriøse forhandlinger foregår i forhandlingslokalet med de partier, som ønsker at deltage.
Henrik Sass Larsen (S), 2008-02-20:
Det vil jeg kvittere for og sige tak for.
Jeg håber, at regeringen også som jeg selv og andre går ud og tager den diskussion, og jeg håber også, at regeringen vil tage nogle direkte initiativer, stille sig op derude, hvor de unge mennesker er, tage debatten med dem og fortælle dem, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert.
Det tror jeg er en nødvendig diskussion.
Men at man er derude direkte og deltager i en demokratisk samtale og fortæller, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert, behøver ikke at koste penge.
Jeg tror virkelig, at det også vil kunne bidrage stærkt til, at vi kommer på rette kurs og ud af den ulykkelige situation, vi står i.
Så jeg kvitterer for og er glad for, at regeringen vil engagere sig i det.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-02-20:
Det sidste var mere en kommentar end et spørgsmål, men jeg vil gerne svare ved at sige, at regeringen gennem lang tid jo har haft en løbende dialog med forskellige grupper.
Senest havde integrationsministeren i går en dialog med medlemmer fra Islamisk Trossamfund, og det nævner jeg, fordi det jo er meget vigtigt at understrege her, at sådan en dialog også skal være kontant og direkte og skal forklare bl.a. Islamisk Trossamfund, at det ikke kan nytte noget, at man vil have dialog på et demokratisk grundlag, hvis man så deltager i demonstrationer med en antidemokratisk forening som Hizb-ut-Tahrir.
Henrik Sass Larsen (S), 2008-02-20:
Det vil jeg også give statsministeren ret i.
Mon det ikke ville være en idé - en overvejelse værd - at vi, når det drejer sig om problemer på indvandrerområdet, altså hvis det er børn af anden etnisk baggrund og deres forældre, lagde strategien lidt om og lod være med at bruge så meget tid på at tale med de religiøse ledere, at vi sprang dem over og gik direkte til forældrene og børnene frem for at have det her religiøse mellemled?
Så ville det ikke være en overvejelse værd, om vi brugte knap så meget tid på det, men brugte mere tid på at gå direkte ud og tale med mennesker uden om det religiøse led?
Tak for redegørelsen.
Jeg synes, der var mange fornuftige, principielle tilkendegengivelser i den redegørelse, og det er jo alvorlige tider, når man kan opleve at se skoler blive brændt af rundtomkring i Danmark.
Om det er affaldscontainere, om det er biler eller andet, så er det lige alvorligt - det er omfangsrigt, det er meget.
Og her senest har vi så åbenbart måttet konstatere, at der måske også er tale om deciderede bombesprængninger.
Det er ved at tage et omfang, hvor man kan sige at det her er meget alvorligt.
Jeg er helt enig: Der er ingen som helst undskyldninger.
Uanset hvilke sociale problemer man måtte slæbe rundt på, kan man lade være med at sætte ild til noget som helst.
Sådan må det være.
Men det forhindrer jo ikke, at vi har et problem, som vi som samfund skal gøre noget ved.
På et tidspunkt skal vi også tackle det samfundsproblem på lang sigt og se på, hvordan vi overhovedet undgår, at unge mennesker kommer på sådanne tanker.
Men vi skal vel også her på den korte bane prøve at gøre os nogle overvejelser om, hvad vi kan gøre her og nu ud over at sætte ind med at styrke bl.a. politi og brandmyndigheder.
Her tænker jeg, om statsministeren og regeringen ville overveje, at vi som politikere og offentlige debattører engagerer os ud over det, at vi giver forældrene noget ansvar, som jeg er enig i at de har, og det er jo ikke gået helt så godt med alle forældrene, kan vi konstatere - altså, at vi engagerer os mere eller mindre direkte i en debat med alle de her unge mennesker og fortæller dem, hvad der er ret, og hvad der er vrang, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert, for dialogen, samtalen, det at gå ud og udtrykke holdninger er jo også en del af demokratiet.
Så spørgsmålet er: Vil statsministeren tage initiativ til det?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-02-20:
Jeg fortsætter de forhandlinger, som Enhedslisten har valgt at forlade.
Jeg forhandler med dem, der bliver ved forhandlingsbordet, og ikke med Enhedslisten i Folketingssalen.
Per Clausen (EL), 2008-02-20:
Det er jo bekvemt nok for ministeren, at han kan indtage det standpunkt.
Men det, der foregår for tiden, er jo, at ministeren bliver udsat for hård kritik af dem, han sidder og forhandler med.
F.eks. har SF jo klart sagt, at det er deres opfattelse, at hvis de ikke bøjer sig for, at det er medicintilskuddet, der bliver forringet, så vil ministeren ikke medvirke til at gennemføre den her vaccine.
Derfor kunne det nok være interessant at høre, om ministeren tillægger det at få gennemført den her vaccine så stor vægt, at han også kunne være indstillet på at finde andre finansieringsmodeller end den, han selv har foreslået.
Vil ministeren, på baggrund af at et flertal i Folketinget har afvist tre gmo-majstyper med henvisning til, at de indeholder en markør, som er antiresistent mod antibiotika, tage initiativ til at få forbudt gmo-majsen MON 863, der indeholder den samme antibiotikaresistente markør?
Eva Kjer Hansen (V), 2008-02-20:
Jeg kan svare hr. Per Clausen: Nej, jeg vil ikke tage initiativ til at få forbudt det omtalte produkt.
Jeg henholder mig til, at der ifølge eksperterne i den europæiske fødevaresikkerhedsautoritet - og også ifølge danske eksperter ved Fødevareinstituttet - ikke er nogen risiko for øget resistens mod antibiotika som følge af brugen af det pågældende gen i majs MON 863.
Derfor er der ikke et retsligt grundlag for at indføre forbud mod brugen af MON 863 i fødevarer og foder.
Det er jo sådan, at både EMEA's og WHO's synspunkter er indgået i vurderingen hos den her ekspertgruppe.
De synspunkter, som de har haft om den værdi, man skulle tillægge det her område, har jo netop været en del af den behandling, der har fundet sted i ekspertgruppen.
Det er sådan, at ekspertgruppen, altså EFSA, i marts 2007 vurderede de her ting på ny ud fra de oplysninger, der var kommet fra henholdsvis EMEA og WHO.
Og man vurderede, at de ikke ændrede ved konklusionen, nemlig at det omtalte gen ikke udgør nogen risiko for dyrs eller planters sundhed eller for miljøet.
Det er jo så også den afgørelse, som danske eksperter har været enige i.
Så der er jo blevet lyttet til de synspunkter, der har været fremført, og de er indgået i vurderingen.
I forhold til spørgsmål nr. 2 om den måde, hvorpå man beslutter på det her område, har vi et regelsæt, der gøres gældende, hvor forsigtighedsprincippet spiller ind, og hvor man sørger for netop at tage højde for de synspunkter, der måtte være på området.
Per Clausen (EL), 2008-02-20:
Det, der jo er kendsgerningen i den her sag, er, at der er uenighed blandt de videnskabelige eksperter.
EFSA, som beskæftiger sig med fødevarer, siger, at det antibiotikum, som vi her snakker om resistens i forhold til, ikke spiller nogen rolle i behandlingen af mennesker og dyr.
WHO siger: Jo, det gør det.
Og så når EFSA frem til, at de har ret, og at den europæiske lægemiddelstyrelse og FN's sundhedsorganisation ikke har ret.
Men synes ministeren ikke, at vi på denne baggrund må konstatere, at der er så megen tvivl, at forsigtighedsprincippet godt kunne tages i anvendelse, sådan at vi på det grundlag ikke vil godkende den her gmo, før vi har fået sagen undersøgt endnu en gang og måske også har forsøgt at få fat i nogle andre end dem, der er part i sagen - nemlig den europæiske fødevaremyndighed - til at træffe den endelige afgørelse?
Eva Kjer Hansen (V), 2008-02-20:
Jo, men det omfatter jo altså også de danske eksperter på området, der er enige i den her indstilling
Jeg synes, at vi her har med noget at gøre, hvor vi er nødt til at have tillid til, at eksperterne laver en ordentlig vurdering af den risiko, de mener der måtte være enten for menneskers sundhed eller for miljøet.
Jeg føler, at vi bliver nødt til at basere os på eksperternes udsagn, eftersom de har inddraget de vurderinger, der er på området, det vil sige de mulige risici, som de mener der er.
Og der er jo foregået en vurdering i forhold til netop de oplysninger og de synspunkter, der har været fremført fra andre steder, bl.a. fra den europæiske lægemiddelindustri, altså EMEA's, side og fra WHO's side.
Når vi har en vurdering, som siger, at man ikke fagligt mener, at der er en øget risiko, så er det den linje, vi skal følge.
Per Clausen (EL), 2008-02-20:
Der er ikke noget nyt i ministerens synspunkt.
Det var sådan set det samme synspunkt, ministeren fremførte, da et flertal i Folketingets Europaudvalg afviste de tre antibiotikaresistente gmo-produkter, som jeg refererer til i spørgsmålet.
Jeg vil så bare spørge ministeren, om det ikke er rigtigt forstået, at den europæiske lægemiddelstyrelse og FN's Verdenssundhedsorganisation meget klart siger, at den her antibiotikaresistens er i forhold til et antibiotikum, som er af kritisk nødvendighed i behandlingen af såvel dyr som mennesker, og at man derfor ikke - hvis man tog det synspunkt alvorligt - ville kunne godkende den her gmo ifølge de EU-regler, der eksisterer.
Kan ministeren ikke desuden bekræfte, at de EU-regler, som hun refererer til, aldrig er blevet godkendt i EU's Ministerråd?
Så vi har altså to centrale problemer her: For det første har vi at gøre med en gmo, som ifølge folk med forstand på lægemidler er dybt problematisk.
Derfor er der jo også stor videnskabelig tvivl om EFSA's synspunkter, altså fødevareministerens synspunkter.
For det andet er det grundlag, man træffer beslutningerne på, i grunden aldrig nogen sinde blevet vedtaget i EU.
Jeg kan forstå, at fødevareministeren nærer så stor tillid til de europæiske fødevaremyndigheder, at hun også mener, at de bedre end den europæiske lægemiddelstyrelse og bedre FN's sundhedsorganisation WHO er i stand til at vurdere, om et antibiotika bruges i forhold til behandling af dyr og mennesker.
For det er jo i virkeligheden det, ministeren siger.
Stillet over for to fuldstændig modsatrettede udsagn fra disse tre højt respekterede internationale organer siger ministeren: Jeg er ikke i tvivl, for EU har besluttet, at det er fødevaremyndighederne, der afgør, hvordan det forholder sig med antibiotikaresistensen, når der er tale om godkendelse af gmo'er.
Man kunne jo godt få det indtryk, at det vigtigste er at sikre, at man får gmo'er godkendt hurtigt og smertefrit snarere end at lytte til de eksperter, som har en anden opfattelse end den europæiske fødevaremyndighed.
Eva Kjer Hansen (V), 2008-02-20:
Det, jeg synes er afgørende, er, at de forskellige synspunkter bliver inddraget.
Og så er det jo en vurdering af vigtigheden, og hvor meget det betyder i forhold til en eventuel risiko.
Jeg vil også gerne fastholde, at de danske eksperter på området er enige i den her vurdering.
Så det er altså både på europæisk niveau og på nationalt niveau, at vi har de her udsagn fra eksperterne.
Jeg synes ikke, det er rigtigt at stille det op, som hr. Per Clausen gør ved at sige, at nogle eksperter har større betydning end andre.
Per Clausen (EL), 2008-02-20:
Vil ministeren fastholde sin afvisning af at finde en alternativ finansiering af vaccine mod livmoderhalskræft, hvis Socialdemokraterne, SF og Dansk Folkeparti fastholder deres afvisning af at tage penge fra de syge ved at forringe medicintilskudet, som de gav udtryk for i bl.a. Berlingske Tidende den 8. februar 2008?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-02-20:
Som hr. Per Clausen ved, så pågår der aktuelt forhandlinger med alle Folketingets partier undtagen Enhedslisten, som har valgt at forlade forhandlingerne, om indførelse af en vaccine mod livmoderhalskræft og finansieringen heraf.
Jeg vil endvidere afstå fra at kommentere, hvad Berlingske Tidende måtte have bragt af udtalelser fra politikere den 8. februar 2008.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-02-21:
Altså, De Konservative er jo med til at fremsætte et finanslovforslag, der iværksætter en grønthøsternedbringelse af nogle udgifter, som man så under visse omstændigheder kan bruge senere, i stedet for at prioritere og sige, at der er nogle områder, hvor man vil drosle ned, mens der til gengæld er andre områder, hvor man ikke skal finde penge, eller hvor man måske endda kan bruge flere penge.
Det er jo den almindelige politiske prioritering.
Her undrer det mig som repræsentant for Dansk Folkeparti, at hr. Lars Barfoeds parti, som jo ellers gerne vil stå som lov og orden-partiet sammen med os andre, vil være med til det.
Vi har jo lavet mange gode og fornuftige ting sammen, men hvordan kan man som repræsentant for sådan et parti være med til at fremsætte et finanslovforslag, hvor man i en tid, hvor det ser ud, som om politiet har brug for flere ressourcer, bl.a. flere betjente, og efterretningstjenesten helt givet har brug for at kunne være endnu mere skarp i arbejdet med at opklare mulige terrorsituationer i Danmark, mene, det er forsvarligt at bede politiet om at finde nogle penge, om at spare?
Det er det, jeg ikke helt kan få til at stemme, og det derfor, jeg er så interesseret i at få hr. Lars Barfoed ud af busken.
Er der et eller andet hjørne i Justitsministeriet, hvor der står en kasse, som hr. Lars Barfoed har set, og hvor man kan finde nogle penge, uden at det berører noget af det, politiet går og laver?
Lars Barfoed (KF), 2008-02-21:
Den linje fortsætter jo, helt som vi har aftalt, også ind i 2009.
Det eneste, der sker, er, at 1 pct. af aktiviteterne i 2008 først kan blive iværksat i 2009, altså bliver flyttet fra det ene år til det andet.
Det sker for at dæmpe den økonomiske aktivitet i samfundet så meget, at vi ikke risikerer, at økonomien løber løbsk, og inden for det meget store budget, Justitsministeriet har, skulle det nok være muligt, uden at det får nogen effekt på den politiindsats, som den enkelte borger mærker.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2008-02-21:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om ordføreren mener, at det med denne ene procents besparelse er muligt at sikre, at trafikområdet faktisk er sikkert i fremtiden.
Vi har i dag hørt, at stationerne rundtomkring er fyldt med huller, vi ved, at jernbanernes signalsystemer er årsag til ulykker, og vi ved, at togene ikke kommer frem til tiden, på trods af at vi har sat penge af til vedligeholdelse.
Når man nu skal lave den ene procents besvarelse på transportområdet, er der noget, der tyder på - i hvert fald ud fra de svar, vi indtil videre har modtaget - at man ikke vil gøre yderligere nye tiltag på transportområdet.
Det vil sige, at vi ikke får vedligeholdt bl.a. perronerne, og mener ordføreren, det er forsvarligt, at vi ikke får gjort noget ved vedligeholdelsen af den kollektive trafik?
Og hvis ordføreren mener det, er det så muligt at forestille sig, at man kan finde en anden måde at gøre det på på transportområdet?
Lars Barfoed (KF), 2008-02-21:
Altså, jeg bliver nødt til at sige, at man jo kan forestille sig mange ting.
Vi er jo lige på vej ind i nogle finanslovforhandlinger, hvor vi skal drøfte prioritering af alle de her ting, og så får vi jo lejlighed til at analysere nærmere, hvor det er bedst at lægge den ene procents udskydelse.
Man forsøger i hvert fald at få at til at lyde, som om det, at projekter svarende til 1 pct. af den statslige driftsramme bliver udskudt, vil lamme stort set hele togtrafikken i Danmark, men sådan er det jo ikke.
Der er jo masser af anlægsarbejder i gang hele tiden reparationsarbejder, nye veje, nye jernbanestrækninger under planlægning osv. - og alt det fortsætter jo.
Det er bare en udskydelse på 1 pct. af den samlede driftsramme, og det vil helt sikkert kunne gøres, uden at det går ud over sikkerheden på perronerne eller noget som helst andet.
Jeg er meget fortrøstningsfuld.
Der er tale om, at 1 pct. af aktiviteten i den statslige driftsramme bliver flyttet fra 2008 til 2009, så det er altså en udskydelse eller en forlængelse af nogle projekter på trafikområdet, der kommer på tale.
Også her taler vi jo om stigende budgetter, hvor stigningen i 2008 ikke bliver helt så markant, som den ellers ville have været, men til gengæld bliver den endnu mere markant i 2009.
Det, vi gør nu, er altså i virkeligheden at sikre, at der på længere sigt er råd til de ting, og jeg er helt sikker på, at der inden for det meget store anlægsbudget på transportområdet bliver penge til det.
Dertil kommer, at Infrastrukturkommissionen netop har peget på en række aktiviteter, der skal sættes i gang i de kommende år, og at vi vil fremlægge en investeringsplan her til efteråret.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2008-02-21:
Jeg vil gerne følge op på spørgsmålet.
Statsministeren har tidligere sagt, at han mener, at folk skal fra bilen og over i den kollektive trafik.
Men hvis folk skal over i den kollektive trafik, må de kunne forvente, at togene går til tiden, og at det ikke er farligt at opholde sig på perronerne og lignende, og derfor er det selvfølgelig væsentligt, at man får mulighed for at investere og sikre.
Vi har bl.a. alle sammen hørt, at seks ud af ti perroner i dag er så beskadigede, at Banedanmark ikke mener, at man bør opholde sig på dem.
Når vi nu skal i gang med at prioritere, hvorfra vi skal opveje den ene procent, kunne ordføreren så forestille sig, at det kunne være de vejprojekter, som faktisk i øjeblikket har en tendens til hele tiden at overskride budgetrammerne, der ligesom ventede, mens de investeringer, vi har brug for i den kollektive trafik, blev prioriteret først?
Lars Barfoed (KF), 2008-02-21:
Jeg tror aldrig, det er sket.
Det er muligt, det sker denne gang, at der ikke er nogen udgiftskrævende forslag fra nogen partier, og som bliver imødekommet under forhandlingerne.
Det er muligt, men så tager jeg bare fejl, for jeg tror, det sker, og det må vi jo så acceptere.
Det normale er bare, at så siger vi, at så må vi jo finde nogle andre steder at finansiere de udgiftskrævende forslag, så vi fastholder en ansvarlig økonomisk politik.
Det vil vi naturligvis insistere på.