runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2010-04-06:
Venstre kan ikke støtte Liberal Alliances forslag om en halvering af dagpengeperioden.
Liberal Alliance henviser til Arbejdsmarkedskommissionens anbefalinger, men jeg skal i lighed med det, vi netop har hørt beskæftigelsesministeren så ganske glimrende redegøre for, understrege, at beskæftigelsessituationen jo har ændret sig ganske væsentligt, siden Arbejdsmarkedskommissionen blev nedsat tilbage i 2007.
Derfor er tiden ikke inde til forringelser af dagpengeperioden.
Danmark er som resten af verden blevet ramt af den økonomiske krise, og det handler nu om at føre Danmark så godt som muligt gennem den internationale økonomiske krise.
Lad mig blot her nævne bankpakkerne, renoveringspuljen, frigivelse af SP-midlerne og skattereformen.
Det er alt sammen initiativer, der har været rettet mod at styrke den danske økonomi.
Ud over de nævnte initiativer og flere til har vi også iværksat en række målrettede initiativer, som har fokus på mennesker, der rammes af ledighed, eller som risikerer at blive ramt af ledighed.
Vi har lavet ungepakke, og beskæftigelsesministeren har, som vi også hørte, annonceret nye initiativer til bekæmpelse af langtidsledighed.
Det er initiativer, der sigter målrettet mod at få ledige tilbage til arbejdsmarkedet.
På den baggrund kan vi ikke støtte Liberal Alliances forslag om halvering af dagpengeperioden.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-04-06:
Når man tager fat på at ændre i dagpengene, skal man selvfølgelig også være klar over, hvorfor man vil ændre i dem, og om det nu også er fornuftigt at ændre i dagpengene i den her tid.
Man skal selvfølgelig også i en tid, hvor det ikke går så godt, spørge sig selv, om der er andre tiltag, som kunne være bedre.
Vi mener også, at man skal vælge det rette tidspunkt til at tage fat på reformerne.
For hvad sker der, hvis vi forkorter dagpengeperioden nu?
Så risikerer vi måske at gøre folk usikre på deres økonomi.
De tænker: Hvad sker der, hvis vi bliver ledige?
Hvad sker der, hvis man fjerner det her?
Og så vil økonomien måske gå i stå.
Det spørgsmål er jeg ikke engang sikker på at Liberal Alliance kan svare på eller måske har tænkt over.
Samtidig er vi i en periode, hvor usikkerheden er meget stor.
Ledigheden har været stigende, så kraftigt endda, at vismændene mente, at vi kom tæt på 200.000 arbejdsløse inden 2011, så kraftigt endda, at regeringen, som ikke plejer at være så skrap med de tal, mente, at vi kom op på 160.000 i 2010.
Men hvad det skyldes, har man svært ved at finde ud af.
Flere advarer endda imod at være for positive for tidligt, fordi man måske først regner med en vending her i 2011.
Det skal da også lige nævnes, at langtidsledigheden har været kraftigt stigende, og at det jo vil ramme de langtidsledige meget, hvis man forkorter dagpengeperioden.
Så derfor mener vi ikke, at det er det rigtige tidspunkt.
Derimod synes vi, at der skal bruges kræfter på noget helt andet.
Vi kan jo godt se, at Liberal Alliance er sendt i byen for at forringe dagpengene og efterlønnen og sætte skatten ned, men alle kan også se, at man ikke ligefrem har fået en bedre økonomi og flere hænder i gang, selv om man har sat skatten ned siden 2001.
Det, der skal til, er offentlige investeringer, siger alle andre – endda de vismænd, som vi hørte at Liberal Alliance i sidste sag jo roste meget og lytter meget til.
Jeg ved ikke, om Liberal Alliance her lytter til vismændene, men vismændene mener rent faktisk, at det er offentlige investeringer, der skal til.
Offentlige investeringer kan skabe job og dermed forebygge, at ledigheden fortsat stiger, og stoppe langtidsledigheden.
Det vil skabe tryghed og gøre, at folk igen tør bruge deres penge, og det vil igen sætte gang i økonomien.
Derfor siger vi selvfølgelig nej til det her forslag, da det på nuværende tidspunkt ikke er det rigtige værktøj at bruge.
Vi skal ikke i en tid, hvor folk er bange for at miste deres job, og hvor alle kan se, at venner og familie mister deres arbejde på deres arbejdsplads igennem flere år, gøre disse mennesker mere utrygge.
Det er o.k., at Liberal Alliance vil spille dette spil, men vi vil ikke.
Vi vil hellere fremrykke offentlige investeringer, skabe tryghed, flere arbejdspladser og bedre velfærd i Danmark.
Bent Bøgsted (DF), 2010-04-06:
Nu står vi med et forslag, som egentlig, kan man sige, er tilbagevendende.
Det er jo jævnt tit, at det popper op, at der skal ændres i dagpengeperioden.
Der har været mange forslag fremme om, hvordan det skal skrues sammen, og nu har vi så et forslag her fra Liberal Alliance, der går ud på at halvere dagpengeperioden til 2 år.
Der bliver henvist til, at det vil få flere ud på arbejdsmarkedet i form af en forøgelse af beskæftigelseseffekten med 10.000 personer.
Noget af det, man så glemmer i den forbindelse, er selvfølgelig også, at der vil være en hel del af dem, der mister dagpengene på den måde, der vil ryge ud af systemet, og som måske ikke lige kan finde et job.
Man regner med, at bare man halverer dagpengeperioden, er man også sikker på, at de, der falder ud efter 2 år, har fået job.
Sådan er virkeligheden ikke.
Der henvises også til, at det kun er Belgien og Island, der har en længere dagpengeperiode end Danmark, og der henvises til nabolandet Sverige, hvor de gennemførte en dagpengereform, så man kun kunne modtage dagpenge i 300 dage.
Vi skal så også i den forbindelse gøre opmærksom på, at det jo er bemærkelsesværdigt, at Danmark er et af de lande, der har den allerlaveste ledighed, når man ser på, at vi trods alt har en dagpengeperiode på 4 år.
Så det hænger jo heller ikke sammen, hvis man skal kigge på det på den måde.
Så det er ikke sådan, at folk ikke vil i arbejde.
Under højkonjunkturen har det jo også vist sig, at når jobbene var der, kom folk også i arbejde.
I Dansk Folkeparti kan vi ikke se nogen grund til at halvere dagpengeperioden.
Tværtimod skal man se på, hvordan man får bedre kontakt imellem de ledige og virksomhederne, der har nogle job.
Der kunne vi godt i Dansk Folkeparti ønske os, at der var sådan en mere direkte kontakt mellem jobcentre og arbejdsgiverne, altså at man sagde til arbejdsgiveren: Du har et ledigt job, og vi har en ledig, der er klar til at arbejde.
Værsgo.
En sådan mere direkte kontakt ville få nogle flere ud i arbejde.
Men man kan arbejde på at få beskæftigelsesministeren overbevist om, at det er noget af det, vi skal se på.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte en halvering, netop fordi vi ikke kan se noget formål med det.
Vi er ikke overbevist om, at der skulle være nogle fordele ved en halvering, altså, at det skulle give flere i beskæftigelse.
Efter vores overbevisning er der ikke noget, der tyder på det.
Så vi siger nej til forslaget.
Helle Sjelle (KF), 2010-04-06:
Før var det efterlønnen, vores liberale venner ville afskaffe.
Nu er det dagpengeperioden, der står for skud.
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at vi Konservative deler Liberal Alliances mål om, at flere danskere skal være i arbejde og dermed være selvforsørgende.
Det er der slet ikke nogen tvivl om.
Det mål har regeringen haft siden 2001, og det er også det, man har arbejdet på at nå.
Ledige bliver hurtigere mødt med forskellige krav, bl.a. om aktivering, og det virker.
Men der er endnu meget, der skal gøres.
Derfor står der i regeringens nye arbejdsprogram, at det danske arbejdsudbud skal være blandt de ti højeste i verden i 2020, og det kræver en aktiv reformpolitik, og den vil regeringen fortsætte.
Nogle af de næste reformer, som vi vil sætte i gang, er reformer af førtidspensionen og af SU-systemet.
Begge dele er reformer, som Arbejdsmarkedskommissionen har anbefalet, og som vil bidrage til et større arbejdsudbud og flere i arbejde.
Vi Konservative er altså enige med Liberal Alliance i, at flere danskere skal være selvforsørgende, og at det kræver reformer.
Når vi så alligevel ikke vil være med til at ændre dagpengeperioden lige nu, skyldes det en blanding af den globale finansielle og økonomiske krise, og at der simpelt hen – det må vi sige – ikke er flertal for at se på dagpengene på nuværende tidspunkt.
Her og nu er det vigtigt at sikre, at Danmark og danskerne kommer igennem krisen uden varige men i form af markant højere arbejdsløshed og store underskud på de offentlige budgetter.
Der er dog heldigvis allerede forårstegn.
I både januar og februar faldt ledigheden en smule.
Når krisen så er vel overstået, må alle ansvarlige politikere besinde sig på reformer, der øger arbejdsudbuddet og dermed antallet af selvforsørgende danskere.
Sådan er det, og så håber vi bestemt også, at der vil tegne sig et flertal for at ændre på bl.a. dagpengeperioden.
Derfor afviser vi altså beslutningsforslaget i denne omgang.
Line Barfod (EL), 2010-04-06:
Man kan sige, at forslaget fra Liberal Alliance er et led i den politik, som Liberal Alliance står for, nemlig den liberalistiske politik, som også regeringen i lidt mindre ekstrem grad end Liberal Alliance står for, som har ført til den store økonomiske krise, vi har, og som jo har ført til, at arbejdsløsheden stiger.
Man ønsker nu, at det er de arbejdsløse, der skal betale for følgerne af den politik.
I Enhedslisten har vi den holdning, at det er arbejdsløsheden, der skal bekæmpes, og ikke de arbejdsløse.
Vi tror ikke på den holdning hos Liberal Alliance, at de arbejdsløse er arbejdsløse, fordi de ikke gider arbejde og derfor skal piskes i arbejde.
Vi mener faktisk, at det, der i stedet for skal til, er at skabe arbejdspladser.
Vi mener, at der er brug for at forbedre vilkårene for de arbejdsløse.
I store skåltaler kan vi ofte høre, at man taler pænt om flexicuritymodellen i Danmark.
Den bygger jo på to elementer.
Det ene element er den udstrakte fleksibilitet, hvor Danmark er et af de lande, hvor det er nemmest at fyre folk.
Det andet element var oprindelig, at der skulle være en sikkerhed, så man, hvis man blev fyret, kunne opretholde sin levestandard, så man ikke kom ud i en stor social nedtur, men tværtimod havde en mulighed for at beholde sit leveniveau og hurtigt komme i arbejde igen.
Det er man i fuld gang med at undergrave.
For rigtig mange mennesker er dagpengene i dag kun omkring 50 pct. af deres hidtidige lønindkomst, og det betyder for mange en voldsom social nedtur.
Hvis de så ryger helt ud af dagpengesystemet, er det i hvert fald helt sikkert, at de er nødt til at opgive deres bolig, og at der ofte også følger andre sociale problemer med.
Derfor mener vi, at man skal gå den modsatte vej.
Det allervigtigste er selvfølgelig, at vi får skabt langt flere arbejdspladser.
Enhedslisten har fremsat en række forslag til, hvordan vi kan skabe arbejdspladser i Danmark ved at satse på offentlige investeringer, ved at udbygge velfærden, ved at sikre et ordentligt arbejdsmiljø, så folk ikke bliver nedslidt, ved at satse på at skabe grønne job og ved at sikre, at vi også fortsat har en industriproduktion i Danmark og producerer nogle af alle de mange varer, vi har behov for, under nogle ordentlige vilkår, i stedet for at vi kræver, at det er mennesker i andre dele af verden, der på slavelignende vilkår skal udføre arbejdet.
Men indtil vi får skabt alle de job, er der behov for, at folk har nogle ordentlige vilkår.
Når folk er flere år i dagpengesystemet, er det jo, fordi det er mislykkedes at få dem i arbejde og få skabt arbejdspladserne.
Så bør indsatsen sættes ind på at skabe arbejdspladser i stedet for at sættes ind på at straffe de arbejdsløse.
Morten Østergaard (RV), 2010-04-06:
Jeg synes, at dette forsøg på politisk ræsonnement står fint for sig selv og viser, hvordan Liberal Alliance bevæger sig ude på det teoretiske overdrev.
Det er da helt oplagt, at Det Radikale Venstre ikke ved at opsige en velfærdsaftale vil bringe det nærmere en efterlønsreform.
Det er da helt klart, at det, vi skal for at komme nærmere en efterlønsreform, er at overbevise de andre partier om det.
Vi vil også efter et valg tage ansvar, og vi vil være med, hvis der er nogen, der vil være med til at ændre lidt i velfærdsaftalen, hvis der er nogen, der vil ændre meget i velfærdsaftalen, og hvis nogen vil gøre andre reformtiltag, vil vi være der.
Hr. Anders Samuelsen vil måske/måske ikke være i Folketinget, men vil under alle omstændigheder med den forligsadfærd, der her lægges op til, hvor man altså ikke kan regne med de aftaler, som man indgår med hinanden, næppe blive inviteret ind i varmen, hvis den situation skulle opstå – sådan endte det vistnok også ved det seneste finanslovforlig.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-06:
Jeg forstår godt, at hr. Morten Østergaard alligevel valgte at give det så mange ord, for der er jo tale om en ren tilståelsessag.
Altså, man siger det jo, som det er.
Man indrømmer, at man ikke har tænkt sig at opsige forliget, hvilket betyder, at man har frasagt sig muligheden for at få de afgørende mandater efter næste valg.
Det er altså fløjtende ligegyldigt, hvor mange mandater Det Radikale Venstre får, i forhold til om der sker noget med efterlønnen.
Man har deponeret sin handlefrihed, hvad angår efterlønnen, hos fru Pia Kjærsgaard og hr. Carsten Hansen.
Så sådan er det, så er den afsløring færdig.
Så nu ved vi, at De Konservative og Det Radikale Venstre har det tilfælles, at en stemme på dem er en stemme på, at DF og S bestemmer efterlønspolitikken her i landet.
Slut, og så noget, jeg ikke må sige.
Morten Østergaard (RV), 2010-04-06:
Jamen jeg kan ikke lade være med at trække på smilebåndet.
Det er en helt fænomenal argumentation.
Så kan man spørge sig selv, hvad man så ved om Liberal Alliance.
Altså, jeg forstår, at det, der er teorien fra hr. Anders Samuelsens og hr. Simon Emil Ammitzbølls side, er, at man, hvis vi nu forestiller os, at Liberal Alliance så har de afgørende mandater, så vil tvinge regeringen til at bryde den aftale, som regeringen jo ikke har opsagt, inden folketingsvalget, bryde den aftale med resten af Folketingets partier og lave en efterlønsreform.
Ellers vil man ikke have hr. Anders Samuelsens og hr. Simon Emil Ammitzbølls tilslutning.
Hvis ikke regeringen vil bryde velfærdsforliget efter næste valg, så får man ikke tilslutning fra Liberal Alliance.
Det er selvfølgelig en interessant melding, for det betyder jo, at regeringen, hvis man ikke går til valg på at bryde velfærdsforliget, så ikke kan regne med opbakning fra Liberal Alliance.
Det kan selvfølgelig være, at det bliver lidt svært for folk at se perspektivet i at stemme på Liberal Alliance, men det må man jo rode med i Liberal Alliance.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-06:
Ja, ultimative krav efterlod vi i det radikale gruppeværelse.
Men når det er sagt, vil jeg bare sige, at det er sådan, at Det Radikale Venstres ordfører har stået på Folketingets talerstol og sagt, at man ikke vil opsige velfærdsaftalen.
Dermed har man også sagt, at man ikke er i stand til at gennemføre det efterlønsforslag, man har; man har deponeret det hos fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti.
Det vil sige, at man allerede har forligsbundet sig ud af ikke at kunne gennemføre den påståede sammenhængende plan for dansk økonomi, som man går til valg på.
Det er jo ren tilståelse.
Der er intet at komme efter – for at citere en tidligere statsminister – i den radikale plan, for den hænger ikke sammen.
Det har vi nu hr. Morten Østergaards ord for; tak for det!
Morten Østergaard (RV), 2010-04-06:
Jamen altså, hvis det, at vi har lavet en velfærdsaftale, er en forbrydelse, så tilstår vi gerne; det er der ingen tvivl om.
Og jeg kan så forstå, at det, der skal få Liberal Alliances plan til at hænge sammen, er den her fænomenale skattepolitik, der skal udbredes, ikke bare til Fyn, men til hele landet, og den skal man så gennemføre med den regering, man peger på, som i skattepolitikken har bundet sig til fru Pia Kjærsgaard indtil 2019, som har bundet sig til et stort flertal i Folketinget i en velfærdsaftale på efterlønnen.
Så ud fra hr. Simon Emil Ammitzbølls logik falder alle kortene jo til gulvet for Liberal Alliance, som det nok står frit for at mene, hvad man vil – det mener vi også vi gør i Det Radikale Venstre – men som jo også står helt alene, fordi regeringen ikke kan gå med til nogen af de ting, man vil gennemføre med den nuværende regering, på grund af de forligsbindinger, der er, og som den selvfølgelig ikke har tænkt sig at opsige inden et folketingsvalg.
Så man må sige, at det er noget af et boomerangargument, som Liberal Alliances to førende personer her nu har ført frem.
Eigil Andersen (SF), 2010-04-06:
Som det er fremgået af debatten, er vi i SF enige i det ene af Det Radikale Venstres synspunkter, nemlig at der ingen forringelser skal ske, og vi er uenige i det andet af Det Radikale Venstres synspunkter, nemlig at efterlønsordningen helst skal forringes og afskaffes.
Men det, jeg vil spørge om, er noget meget konkret, for ordføreren hæftede sig meget ved erhvervsfrekvens.
Jeg kender adskillige efterlønsmodtagere inden for LO- området, og i det øjeblik, de siger til deres arbejdsgiver, at de har tænkt på at gå på efterløn, så siger arbejdsgiveren bare javel og foretager sig absolut ingenting.
Det er jo efter min mening fatalt og en stor fejl.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om han er tilfreds med, at man fra arbejdsgiverside ingen interesse viser for dem, som har tænkt på at gå på efterløn.
Morten Østergaard (RV), 2010-04-06:
Vi har kun et synspunkt, og det er, at man burde udfase efterlønnen.
Vi har også lavet en efterlønsaftale, den står vi selvfølgelig inde for, men det er ikke to synspunkter.
Det er sådan set bare ét sammenhængende synspunkt.
Men det er jo rigtigt, at SF ikke er med i efterlønsaftalen, velfærdsaftalen, og jeg har været lidt i tvivl her på det seneste: Ville SF synes, at det ville være en god idé nu, for det gjorde man jo ikke, dengang den blev indgået?
Men det er så, hvad det er.
Men det, som hr. Eigil Andersen også må lægge sig på sinde, er jo, at vi også hører om noget andet.
Når der kommer fyringsrunder, som der kommer i den her tid, er det ofte folk i efterlønsalderen, man prikker, fordi man jo ikke ved, hvor længe man har dem, og det er heller ikke helt så synd for dem, for de kan jo gå på efterløn.
Så efterlønnen er altså med til at trække folk ud af arbejdsmarkedet mod deres vilje, fordi de bliver fyret før tid, fordi det ikke er helt så synd for dem, som det er, hvis man tager en, der er lidt yngre.
Eigil Andersen (SF), 2010-04-06:
Jeg vil jo sige, at hvis der i en virksomhed er nogen, der skal fyres, så er det antal arbejdsår, man går glip af, mindre for den, der er over 60, end hvis det er en på 30, der fyres, så vedkommende bliver udstødt af arbejdsmarkedet.
Men det, som jeg egentlig vil frem til, er, at der skal arbejdes meget mere fra arbejdsgiverside, både offentlige og private, sådan at folk har mulighed for at fortsætte eventuelt på deltid efter de 60 år.
I Norge har man et center for seniorpolitik, som arbejder utrolig meget med de her ting.
Man laver udviklingsprojekter for at ændre ledelsernes opfattelse af den ældre lønmodtagers styrke, altså hvad den er værd i positiv retning begribeligvis.
Man udarbejder håndbøger, og man laver mange andre ting.
Vil Det Radikale Venstre være med til at se på, at vi også i Danmark måske får oprettet sådan et center for seniorpolitik, som kan bearbejde ting og medføre, at ældre lønmodtagere i Danmark bliver bedre stillet på arbejdsmarkedet og ikke bare bliver kastet ud til siden?
Morten Østergaard (RV), 2010-04-06:
Det vil vi meget gerne medvirke til, og vi mener faktisk, at synspunktet om at udfase efterlønnen også passer ind i den sammenhæng, fordi efterlønnen altså er med til at fortrænge folk fra arbejdsmarkedet.
Jeg er nødt til at sige, at jeg ikke kan tro, at jeg skulle forstå hr. Eigil Andersen sådan, at han syntes, det var o.k., at man fyrede de ældre før de yngre, fordi de trods alt ikke havde så mange år tilbage på arbejdsmarkedet.
Det er næppe hr. Eigil Andersens synspunkt.
Pointen må vel være, at uanset om man er ung eller ældre, når man mister sit arbejde, skal man ikke udstødes fra arbejdsmarkedet.
Men jeg er fuldstændig enig i og fuldstændig med på at fremme en målrettet seniorpolitik
mest muligt, dog ikke hvis det, som jeg har set i forslaget fra SF for nylig, går ud på, at det skal gøres endnu mere attraktivt at gå på efterløn, fordi man kan få lov til at arbejde endnu mere ved siden af sin efterløn.
Det går jeg ikke ind for.
Tværtimod synes vi, at det skal gøres mindre attraktivt at gå på efterløn.
Eigil Andersen (SF), 2010-04-06:
Jamen det, der bliver talt om her, er jo så magistre og andre akademikere, men også hårdtarbejdende LO-medlemmer og sådan set efterhånden også en del inden for FTF-området, som man i virkeligheden vil fratage retten til at gå på efterløn.
Der er det bare, jeg prøver at sige, at der altså er to forskellige verdener: Der er en akademikerverden, hvor man har det godt med nogle høje lønninger og nogle gode arbejdsforhold, hvor man ikke bliver slidt op, og hvor man ikke dør før tiden.
Og så er der en anden verden, som er menneskene på gulvet, som har en korterevarende uddannelse, som har et voldsomt dårligt fysisk og psykisk arbejdsmiljø med masser af arbejdsulykker og erhvervssygdomme, og som bliver slidt op før tiden og derfor har brug for at kunne vælge efterlønnen.
Det er det, jeg prøver at fortælle Liberal Alliance, men jeg ved godt, at det ikke trænger ind.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-06:
Nu har jeg jo forstået, at ordføreren er socialist.
Det er der ikke noget mærkeligt i, eftersom han repræsenterer SF.
Vi er jo så liberale, men det gør ikke, at vi faktisk bare kæmper for nogle rige mennesker imod nogle fattige – det er en misforståelse.
Vi har bare det udgangspunkt, at man er nødt til at være liberal for at have råd til at være social.
Når ordføreren siger, at vi kæmper for de rige, så er det jo noget vrøvl.
Vi vil sikre, at middelklassevelfærdsgodet her fjernes, til gengæld for at man kan sørge for at have et ordentligt velfærdssamfund, der kan tage sig af de dårligst stillede.
Det er det, der er skismaet.
Skal vi have råd til, at der er andre end bankdirektørerne, der nok skal klare sig, som skal kunne få en ordentlig velfærd, når de har brug for den, eller skal det bare være et velfærdssamfund for magistre?
Anders Samuelsen (LA), 2010-04-06:
Er signalet til de 61 pct. af Venstres vælgere, at det uanset deres ønsker, deres hede drømme, ikke kommer til at ske?
Jeg spørger lidt i relation til, at vi hele tiden hører nogle i pressen, der siger, at der ikke kommer til at ske noget på den her side af valget, men at der på den anden side af valget måske kommer til at ske noget.
Vi skal lige have gjort det helt stjerneklart, om Venstre vil arbejde for, at der kommer til at ske noget efter næste valg.
Vil man altså gå til valg på at få gjort op med en efterlønsordning, som tilskynder folk til at forlade arbejdsmarkedet, og som altså gør præcis det modsatte af det, vi har behov for?
Ulla Tørnæs (V), 2010-04-06:
Signalet til Venstres vælgere er, at vi absolut ikke vil gå til valg på forringelser af efterlønsordningen, og derfor afviser vi Liberal Alliances beslutningsforslag her i dag.
Vi står fast på velfærdsaftalen, den har vi indgået med et bredt flertal her i Folketinget, og som beskæftigelsesministeren ganske glimrende og fast og kontant understregede det over for hr. Anders Samuelsen og i det hele taget over for hele Liberal Alliances folketingsgruppe, er der ingen aktuelle planer om initiativer vedrørende ændringer i efterlønsordningen.
Det er signalet til Liberal Alliance, og det er signalet til Venstres vælgere.