Eigil Andersen (SF), 2012-01-26:
Det er almindelig kendt, at arbejdsløse lider under et kæmpe bureaukrati af regler, både i jobcentre og i a-kasser, og det er helt oplagt, at det er noget, vi skal have gjort op med.
Det er jo grotesk, at det har vist sig, at når man printer alle de regler ud, som gælder for arbejdsløse og aktivering i Danmark, så skal man printe – hold godt fast – 24.000 A4-ark.
Noget af det, der bliver gjort op med i dag, er, at arbejdsløse er tvunget til at skrive et bestemt antal ansøgninger om job.
Det var jo et misfoster, som blev skabt fra borgerlig side af den tidligere beskæftigelsesminister, hr. Claus Hjort Frederiksen, som indførte, at arbejdsløse skulle skrive mindst fire ansøgninger om ugen for at være sikre på, at de stod til rådighed.
Det var spild af tid, ikke alene for arbejdsløse, men også for arbejdsgivere.
Sagen var, at de ledige var nødt til at søge et stort antal job, som de i virkeligheden ikke havde en chance for at få, og arbejdsgiverne var så tvunget til at læse et hav af unødvendige ansøgninger igennem, som i virkeligheden var irrelevante for den pågældende stilling, og det var i den sammenhæng, at der skete det, at de her unødvendige ansøgninger blandt arbejdsgivere fik tilnavnet en Claus Hjort Frederiksen.
Sagen var jo, at det nærmede sig den situation, hvor arbejdsgiverne skulle have fat på en lastbil for at køre alle de her ansøgninger ind, som arbejdsløse var tvunget til at skrive.
Det her misfoster bestod et års tid, og derefter indså man selv i Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, at det måtte der laves om på.
Det blev så ændret til, at man efter et årstids forløb normalt skulle sende to ansøgninger om ugen.
Det er den regel, der har været gældende i lang tid.
Men selv det fører til nogle groteske situationer, hvis der ikke er relevant arbejde at søge, og sagens kerne er jo, at det store problem ikke er, at mennesker ikke søger arbejde.
Det er, at der mangler arbejdspladser.
Det er det, som er det centrale problem.
Derfor er det godt, at det her misfoster fra borgerlig side om et bestemt antal ansøgninger om ugen bliver afskaffet med de her lovforslag.
Det er jo ikke, fordi det så betyder, at ledige bare kan lade være med at søge arbejde.
Det skal man stadig væk gøre, men hvad der har sin rimelighed, og hvad der er relevant, er noget, som a-kassen og jobcenteret ud fra en konkret vurdering skal vurdere i de enkelte tilfælde, og det er selvfølgelig den rigtige måde at gøre det på.
Jeg må sige, at det her ansøgningsshow, som man satte i gang fra VKO's side, jo har ført til et kæmpe bureaukrati, som minder mig om det bureaukrati, man havde i det hedengangne Sovjetunionen, og det var jo noget skrækkeligt noget med al den mangel på produktivitet, som man opnåede derovre på grund af bureaukrati.
Hvis vi vender blikket fremad, er der som sagt langt mere bureaukrati, der skal afskaffes, og noget af det, som vi skal have fjernet, er det samtalehysteri, som arbejdsløse også bliver udsat for.
Sagen er jo, at man som ledig hver tredje måned skal melde sig til en samtale både i jobcenteret og i a-kassen.
Sandheden er, at i masser af de her samtaler foregår der ingenting, ud over at der bliver sat et kryds i et skema, fordi der ikke er noget relevant at tale om.
Sandheden er også, at samtalerne i a-kassen og jobcenteret ligner hinanden utrolig meget.
Der foregår stort set det samme.
Hvad fører det til, at man skal holde de her dobbeltsamtaler hver tredje måned?
Det fører til et enormt bureaukrati i jobcentrene, og derfor er det jo en kendt sag, som ingen bestrider, at 80 pct. af jobcentermedarbejdernes tid går med bureaukrati, kontrol og dokumentation.
Det er der ingen der bestrider i dagens Danmark.
Det er simpelt hen en totalt elendig udnyttelse af ressourcerne, som vi skal have gjort op med, og det er et ressourceforbrug, som den borgerlige regering gennem 10 år har haft ansvaret for er blevet skabt, og det er forfærdeligt.
Hvad gør vi ved det?
SF's forslag er, at man de første 9 måneder af en ledighedsperiode skal nøjes med at møde i a-kassen til samtaler.
Det betyder jo, at vi i hvert fald slipper for dobbeltsamtaler i den periode, og så kan jobcentermedarbejderne bruge deres tid på noget bedre, nemlig at hjælpe mennesker, der har haft en længerevarende ledighed, til at komme mere i kontakt med arbejdsgiverne, hvilket arbejdsgiverne i øvrigt også efterlyser.
Hvorfor er a-kasserne bedre de første 9 måneder?
Det er de af flere forskellige grunde.
De kender medlemmernes erhvervsbaggrund, de kender deres uddannelse, de kender arbejdsløses muligheder for efteruddannelseskurser inden for det pågældende arbejdsområde, men a-kasserne kender jo også arbejdsgiverne i området og dermed arbejdsmulighederne, og det betyder simpelt hen, at a-kasserne har en ekspertise inden for de enkelte brancher og arbejdsområder, som man aldrig nogen sinde vil kunne få i et jobcenter.
Derfor er a-kasserne bedre til at tage sig af de arbejdsløse i de første 9 måneder, og som sagt slipper vi bl.a. for de her dobbeltsamtaler og for, at der er titusinder af skemaer, der skal udfyldes i jobcentrene på det her område.
Ressourcerne kan simpelt hen bruges bedre.
Dagens lovforslag er som nævnt et fremskridt, men der er meget, meget mere, der skal gøres, og det vil vi fortsat arbejde på.