Lene Espersen (KF), 2011-05-17:
Jeg vil vanen tro
gerne takke for en både saglig og også meget konstruktiv debat her i dag om Europarådets virksomhed og Danmarks deltagelse heri.
Debatten har i meget høj grad afspejlet, at 2010 var et år, der stod i reformens tegn for Europarådet; et år, hvor arbejdet med reformen af organisationen bag Europarådet for alvor tog fart; et år, hvor domstolsreformen blev yderligere styrket, og et år, hvor Europarådets arbejde med monitorering og fremme af kerneværdierne er blevet bragt videre.
Under debatten her i Folketinget sidste år var der bred tilslutning til ønsket om, at Europarådet skal fokusere på kerneværdierne: menneskerettigheder, demokrati og retssamfund.
Og jeg har faktisk hørt flere af ordførerne i dag sådan set lidt efterlyse, at vi genbekræfter det over for hinanden – altså at man skal have fokus på kerneværdierne.
Selv udtrykte jeg mig optimistisk om Europarådets evne til i fremtiden under den nye generalsekretær at fokusere på det, man gør bedst, altså så at sige at udbyde færre varer, men varer, der så er af en bedre kvalitet, og jeg mener faktisk ikke, at den optimisme er blevet gjort til skamme.
Reformerne gennemført i 2010 betød bedre styring af organisationen, hvor budgetmidler og mål fremover bliver nøje afstemt i 2-årige budgetter, samtidig med at indsatserne koncentreres på baggrund af strategiske prioriteter.
Jeg vil også gerne udtrykke min tilfredshed med, at arbejdet med at reformere Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i 2010 fik en ekstra vitaminindsprøjtning med protokol 14, som hr. Jørgen Poulsen også fremhævede.
Med Ruslands ratifikation, der trådte i kraft i juni sidste år, har vi faktisk givet domstolen endnu bedre værktøjer på hånden til at få bugt med det store antal sager, der venter på at blive afgjort.
Så også på det område er udviklingen positiv.
Men det skal selvfølgelig være endnu bedre, som flere også har nævnt i dag i deres indlæg.
På konferencen i Izmir sidste måned opnåede man politisk enighed om tiltag, der sigter på at lette domstolenes arbejde yderligere.
Det er vi meget tilfredse med fra dansk side.
Ser vi fremad, er der gode udsigter til, at de omfattende reformer af Europarådet, herunder domstolene, vil fortsætte i de kommende år.
Anden del af generalsekretær Jaglands ambitiøse reformer blev jo fremlagt i februar i år og indeholder bl.a. forslag til en gennemgang af de eksisterende konventioner med henblik på faktisk at få bekræftet deres fortsatte relevans.
For nogle ville det måske have udløst nærmest et ramaskrig, hvis man sagde: Nu ser vi på dem og ser, om de stadig væk er aktuelle.
Men jeg synes faktisk, det er et forslag, der ligger i ganske god forlængelse af dagsordenen om at skærpe fokus og koncentration.
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne, for jeg synes også, debatten i meget høj grad har været præget af, at ordførerne hver især har særområder, som de har som deres mærkesager, og som de naturligvis som rapporteurs har haft et ønske om at sætte et yderligere fokus på.
Jeg vil gerne takke hr. Michael Aastrup Jensen for på vegne af Venstre og Det Konservative Folkeparti at sætte så stort fokus på frosne konflikter og ikke mindst Rusland-Georgien-problemstillingen.
Jeg kan sige, at jeg i morgen mødes med Georgiens udenrigsminister for at diskutere de udfordringer, der er, og jeg er meget enig i, at det er meget væsentligt, at vi bruger Europarådet som en platform til at prøve at understøtte den udvikling.
Jeg vil også gerne sige tak til hr. Mogens Jensen for det arbejde, hr. Mogens Jensen gør, ikke mindst for at fremme religionsfrihed og bekæmpe tendenserne til racisme, og for det meget vigtige arbejde, som hr. Mogens Jensen har gjort som pennefører på en rapport.
Det synes jeg faktisk også er meget vigtigt at få fremhævet.
Også hr. Per Dalgaard vil jeg gerne takke for det fokus, der dér var på demokrati, og hvad vi kan gøre, om man så må sige, for at skabe endnu bedre vilkår for, at ægte demokratier blomstrer op.
Der må jeg sige, at jeg er meget fuld af, jeg vil ikke kun kalde det optimisme, men også en grundlæggende tro på, at noget af det, som Europarådet er rigtig, rigtig dygtigt til, netop er at hjælpe nye nationer, der skal udvikle sig i demokratisk retning, med at få sat deres strukturer ordentligt op.
Ikke mindst i det arbejde, der er omkring forfatninger, kan Europarådet spille en helt afgørende rolle.
I forhold til den udvikling, vi ser i Nordafrika, tror jeg faktisk på, at erfaringerne, vi har fra Europarådet og Europarådets arbejde, kan bruges andre steder – bare for at komme med et konkret eksempel på, hvor jeg tror vi kan gøre en forskel med hensyn til demokrati.
Til fru Pernille Frahm vil jeg gerne starte med at sige, at jeg overordnet er fuldstændig enig i, at en af de væsentligste pointer i fru Pernille Frahms indlæg var, at hvis vi ønsker at kontrollere andre, må vi også acceptere at blive kontrolleret selv.
Og hvis vi ønsker at kritisere andre og pålægge andre nye tiltag, må vi også kunne tage medicinen selv.
Jeg tror faktisk, at enhver organisations troværdighed står og falder med, at ethvert land ikke alene tør udsætte sig selv for kritik, men også tager den til sig.
Jeg synes faktisk, det er en vigtig pointe, at man skal tåle kritik og også tage imod den på samme måde, som man forventer at andre lande tager imod den kritik, som man måske selv er en del af.
Ellers mister organisationen simpelt hen legitimitet.
Fru Pernille Frahm spurgte til, hvad det danske fokus har været, og jeg vil sige, at der har været ét overordnet fokus for os, og det har været at støtte Jagland i arbejdet for reformer.
Europarådet og ikke mindst domstolens arbejde er simpelt hen for vigtigt til, at det sander til i bureaukrati og dårlig arbejdstilrettelæggelse, og derfor har vi været meget optaget af, at når vi nu har en generalsekretær, der vil disse reformer til gavn for Europarådets arbejde på længere sigt, så skal vi bakke op om det, og det har altså været vores fokus.
Til spørgsmålet om, hvad der sker med rapporterne, når de kommer ind i Ministerrådet, vil jeg sige, at der ikke er tradition for, at der er en debat om hver enkelt specifik rapport.
Der er mulighed for, hvis der er specifikke rapporter, der giver anledning til diskussion, at de kan tages op.
Men det udelukker altså ikke, at man – som svar på det, fru Pernille Frahm spurgte om – kan gøre det, hvis der er bestemte temaer og mere specifikke rapporter, man ønsker at tage op.
Men som sagt er det mest almindelige altså, at man tager de generelle rapporter op.
Til spørgsmålet fra fru Pernille Frahm vedrørende hele problemstillingen om at undgå duplikering mellem de initiativer og det arbejde, der foregår i Europarådets regi, de initiativer, der foregår i EU-regi, eller de initiativer, der foregår i et helt tredje regi, vil jeg sige, at jeg er meget enig i, at det er vigtigt, at vi undgår duplikering.
Jeg vil gerne tilkendegive over for fru Pernille Frahm, at vi, også regeringen, er meget åbne for at se på, om vi kan komme med et indspil for at undgå, at der bliver konkurrerende institutioner, eller at man laver det samme frem for at samarbejde med hinanden om det.
Jeg ved, at et af de initiativer, der er taget, bl.a. nu hvor Den Europæiske Union tiltræder den europæiske menneskerettighedskonvention og som en konsekvens af, at man ønsker at styrke samarbejdet, er, at Europarådet mødes på månedsbasis såvel med den høje repræsentant Ashton som med naboskabskommissær Füle, og jeg tror i hvert fald, at det er et skridt i den rigtige retning, at man får en bedre dialog i gang.
For jeg er enig med fru Pernille Frahm i, at det virker lidt omvendt, hvis forskellige organisationer sådan set begge prøver på at varetage vigtige politiske stykker arbejde, f.eks. omkring bekæmpelse af menneskehandel, men måske mere spænder ben for hinanden end egentlig understøtter hinanden.
Så bare for positivt at tilkendegive, at det vil vi i hvert fald gerne medvirke til at have fokus på.
Også tak til hr. Jørgen Poulsen for de pæne ord om rapporten og det bidrag, vi giver både politisk og naturligvis også finansielt.
Som sagt er vores fokusområde altså at sikre en hurtigere sagsbehandling, og jeg synes faktisk, at hr. Jørgen Poulsen selv satte fingeren på det helt korrekte ømme punkt, nemlig at der ligger over 100.000 sager og venter i systemet.
Det er altså ikke godt, og derfor er det et af de steder, hvor vi kan være med til at gøre en positiv forskel ved at bakke op om reformtiltagene.
Hvad angår spørgsmålet om pointsystem og andet, som jeg vil sige er mere af udlændingepolitisk karakter, synes jeg ikke, det er noget, der egentlig hører til under den debat, vi har her i dag.
Den debat må man tage med integrationsministeren, hvis man ønsker at drøfte, hvad Danmark kan og ikke kan inden for de konventioner, der er.
Selvfølgelig skal der være plads til, at vi har en forskellig tilgang til det, og jeg lægger i hvert fald selv personligt meget vægt på, at vi naturligvis overholder konventionerne netop ud fra princippet om, at hvis vi ønsker, at andre skal gøre det, skal vi i hvert fald også gøre det selv.
Ellers er det vanskeligt at kritisere andre.
Jeg vil derfor også gerne runde af med at sige tak for en god og levende debat her i dag.
Den afspejler, at der faktisk er høj grad af enighed om de danske prioriteter med hensyn til Europarådet, og jeg vil gerne sige her, at jeg har været rigtig glad over, at det har været meget forskellige indlæg, der er kommet fra ordførernes side i dag.
Jeg synes, det afspejler, at man faktisk deltager meget aktivt og levende i det arbejde, der foregår inden for de områder, hvor man selv har et interessefelt, eller hvor man har ansvarsområder, og jeg vil godt opmuntre alle parlamentarikerne til fortsat at deltage så flot og aktivt i Europarådets arbejde, som man gør, og fortsætte engagementet.
Det bidrager alt sammen til, at Europarådet også fremover opnår gode resultater og forhåbentlig også, at det er noget, som den danske befolkning bredt vil anerkende at der bliver gjort et stort stykke arbejde for.
Så tusind tak for en god debat.