Line Barfod (EL), 2010-11-09:
Jeg vil gerne takke for debatten.
Jeg mener, at en del af debatten faktisk har været ordentlig og seriøs, og som jeg glæder mig til at arbejde videre med under udvalgsarbejdet, når man anerkender, at vi altså har en gruppe unge, som er særlig udsat og har nogle særlige problemer.
I 2006 hjalp man ca. 500 af de unge med det fælles beslutningsforslag fra Socialdemokraterne, SF, Radikale og Enhedslisten, hvor Dansk Folkeparti var med til at sikre, at disse ca. 500 unge kunne få almindelig kontanthjælp.
Men det var jo kun en del af de unge, der har problemer, og jeg synes, det er fint, hvis vi kan gå ind og hjælpe yderligere nogle unge.
Det vil vi meget, meget gerne være med til at lave et ordentligt og seriøst udvalgsarbejde om.
Men jeg forstår simpelt hen ikke den grundlæggende holdning om, at fordi man er ung, skal man have mindre at leve af end andre i dette samfund.
Jeg er helt med på, at hvis man er klar til at tage en uddannelse eller et arbejde, skal man selvfølgelig det, og så skal vi da have skaffet praktikpladser.
Vi skal sørge for, at der er uddannelsespladser nok, og vi skal sørge for, at der er job.
Når vi lige har set, at der til et pedeljob var 693 ansøgere, er det nok et tegn på, at der er rigtig mange, der gerne vil i arbejde, så det er altså ikke sådan, at folk bare læner sig tilbage og ikke har lyst til at arbejde.
Jeg har aldrig mødt et barn, der svarede, når man spurgte det i børnehaven eller i folkeskolen: Hvad skal du være, når du bliver stor?
Jeg vil være kontanthjælpsmodtager, eller jeg vil være førtidspensionist.
Det er altså ikke det, børn og unge normalt drømmer om skal være deres liv, og jeg mener, det er en underlig holdning, man har fra nogens side herinde om, at mennesker generelt er nogle, der helst bare vil sidde derhjemme på sofaen og lave ingenting.
Tværtimod er det jo sådan, at hvis man sidder hjemme på sofaen og laver ingenting, bliver man syg og går i stykker, og så er det, man ofte ender med at gå så meget i stykker og blive så syg, at man kommer på førtidspension.
Derfor skal vi selvfølgelig gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at undgå, at man kommer til at sidde hjemme på sofaen og lave ingenting.
Derfor skal vi gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at hjælpe vores udsatte unge, og vi skal sørge for, at de ikke bliver så udsatte.
Men man sætter folk i fattigdom – vi har altså en række børn, der i dag vokser op i fattigdom og ikke får den hjælp, der skal til, og når de så bliver voksne og flytter hjemmefra, fortsætter man med at holde dem i fattigdom, når de ikke kan få en praktikplads og derfor ender på kontanthjælp.
Jeg synes, at man burde sætte ind her og sikre dem ordentlig hjælp i stedet for at fastholde dem i fattigdom.
I beslutningsforslagets bemærkninger har vi også henvist til en undersøgelse, der viser, at en række af de unge, der er på den lave kontanthjælp, begår kriminalitet for at klare sig økonomisk.
Der er en del, der sælger stoffer, og vi har set flere eksempler med – og flere og flere siger, at det bliver mere og mere omfattende – at unge kvinder, der ikke har råd til at betale husleje, fordi de er på den lave kontanthjælp, finder sig en eller anden voksenven, som de kan sove hos.
Men det koster altså sex, og det betyder altså, at man på denne måde får en række unge kvinder til at prostituere sig – noget, som vi ellers i den grad plejer at være enige om at vi skal forhindre, at kvinder kommer ud i.
Vi ser, at der er en række af de unge, som har forskellige problemer, der ikke får ordentlig mad, og det forstærker deres problemer.
Hvis man ikke får nok at spise, er det altså svært at følge den behandling, man skal have, og kombinationen af, at man får dårlig mad og går rundt med konstante bekymringer om, hvorfra man skal få penge nok til mad og til husleje, gør også ofte, at man sover dårligt og i det hele taget har det dårligt. Det forstærker alle de problemer, man kan have, både sociale problemer og psykiske problemer.
Hvis man ikke har dem i forvejen, når man kommer på den lave kontanthjælp, er der altså mange, der får dem, og det vil sige, at man fastholder dem i fattigdom og i problemer og i udsathed, i stedet for at man giver dem den hjælp, der gør, at de kan komme ud af det og kan komme videre. Det, der også kom tydeligt frem, da vi behandlede beslutningsforslaget i 2006, fra en lang række af de organisationer, der arbejder med de udsatte unge,
, at hvis de får ro på, hvis de er sikre på, at de har penge til at betale deres husleje og har penge nok til at købe deres mad og i det hele taget har ro i deres situation, jamen så bliver de utrolig motiverede til at deltage i behandlingen.
Så virker behandlingen, og så kan de komme ud af deres problemer og komme i gang med uddannelse og dermed også på sigt komme i arbejde og klare sig selv.
Det må dog være det, der skulle være målet, hvis det virkelig er det, som man ønsker skal ske, hvis man vil være ansvarlig over for de unge og over for samfundet.
Men det er klart, at hvis man som regeringen ønsker, at vi skal have en lavere løn og ønsker, at man skal have løntrykkere, så skal man bare holde fast i de lave sociale ydelser, for så er det også det, man kommer til at få.
Det synes vi bare ikke er vejen frem, og vi går ud fra, at det heller ikke er det, som oppositionen her i Folketinget ønsker, at vi skal have.
Så skal jeg bare lige sige til den korte debat, der var om finansiering, at Enhedslisten gang på gang har fremlagt forslag til finansiering.
Vi har gang på gang fremlagt forslag til, hvordan vi får råd til bedre velfærd, vi har fremlagt forslag til, hvordan vi får råd til at skabe job, og vi har fremlagt forslag til, hvordan vi får råd til også at sikre både unge og andre på kontanthjælp og få afskaffet fattigdomsydelserne.
Vi mener, det er utrolig væsentligt for at have en ordentlig velfærd, at vi ikke har folk, der lever i fattigdom.
Med hensyn til en lang række fattigdomsydelser er vi heldigvis enige med resten af oppositionen, og derfor vil både starthjælp, kontanthjælpsloft og 450-timers-regel blive afskaffet, når vi får et nyt flertal.
Vi synes ikke, man skal diskrimineres hverken på grund af sin alder eller på grund af sit navn.
Vi har også forslag til, hvordan man finansierer afskaffelse af ungeydelsen.
Vi foreslår konkret, at man genindfører en afgift på aktier på 0,5 pct.
Det vil indbringe 7,6 mia. kr., så der er rigeligt til at afskaffe ungeydelsen og til også at gå ind og se på, hvordan vi får en højere folkepension og højere dagpenge. Vi kan sagtens finde finansiering, det har vi fremlagt forslag til masser af gange, og det er der ikke noget problem med.
Det eneste problem er, hvorvidt det er det, man ønsker, eller man hellere vil have, at der skal gives milliardskattelettelser til de allerrigeste.
Hvis man synes, det er vigtigere, at bankdirektøren skal have en halv million ekstra næste år, end at nogle af de mest udsatte unge skal have penge nok til at købe mad, skal man selvfølgelig bare som regeringen holde fast i sin politik.
Vi synes altså, det er vigtigere, at de udsatte unge får noget hjælp.