runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Gjerskov (S), 2008-01-29:
Jeg anerkender meget gerne, at der er rigtig mange gode kræfter i det her land, som forsøger at lave vedvarende energi.
Det, der bare er problemet, er, at vi har en regering, som er så fodslæbende på det her område, at det gør det utrolig svært at se frem mod klimatopmødet København i 2009 og sige, at vi skal være foregangsland, når vi halter bagefter.
For det er jo det, vi gør.
Jeg hørte slet ikke ordføreren forholde sig til et stigende energiforbrug, en stigende CO2-udledning eller den manglende opsætning af vindmøller, og at vi faktisk - målt i megawatt - tager flere vindmøller ned, end vi sætter op.
Jeg kan slet ikke forstå, at ordføreren ikke bliver bare en lille bitte smule bekymret, og at han kan mene, at det går ufattelig godt i Danmark.
Det går i den forkerte retning.
Jeg har stor respekt for, hvis ordføreren ville sige: Okay, nu har vi lært af vores fejl, vi kan godt se, at det her ikke er så godt; vi må gøre en ny indsats.
Det er det, jeg håber på at også regeringen vil vise i energiforhandlingerne.
Men det holder da ikke at sige - med de tal, vi har nu - at det går ufattelig godt i Danmark.
Det må ordføreren da give mig ret i.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-01-29:
Jeg har sådan set tidligere svaret på det spørgsmål.
Men jeg vil godt gentage, at når man måler de her ting, så skal man selvfølgelig se det over en længere årrække og ikke bare plukke et enkelt år ud.
Vi har gjort det rigtig godt frem til dato, vi kan gøre det endnu bedre, og det er jo egentlig også det, energiforhandlingerne går ud på.
Jeg håber, at vi kan få en bred aftale, hvor også Socialdemokraterne fortsat bidrager konstruktivt.
Connie Hedegaard (KF), 2008-01-29:
Tak for at jeg kan konstatere, at der er et klart flertal for det her, som - jeg tror, det var fru Anne Grete Holmsgaard, der sådan set meget præcist kaldte det sådan - man kan kalde for et lille teknisk forslag.
Vi har været lidt igennem det her med, at Danmark ikke bare er et af de lande, der har haft den højeste CO2-reduktions-forpligtelse, nemlig på de 21 pct. Men vi er altså faktisk også et af de lande, hvis godkendelse af allokeringsplanen gik mest smertefrit igennem EU.
Det er ikke, som hr. Per Clausen lige sagde det, sådan, at regeringen er sat på plads.
Man kan simpelt hen sætte sig ned, kan jeg sige til hr. Per Clausen, og finde ud af, hvordan det gik med alle de andre allokeringsplaner.
Det er et overordentlig svært og teknisk kompliceret stof, og det her er altså faktisk en mindre justering.
Det eneste krav, som Kommissionen stillede til Danmarks kvotetildelingsplan, var, at grænsen for virksomhedernes anvendelse af kreditter skulle nedsættes ganske lidt.
Og da grænsen er slået fast i CO2-kvote-loven, så fremgår det altså af grundloven, at vi er nødt til at lave den her tekniske justering, fordi det jo indirekte er en omkostning, dvs. en slags skat på virksomhederne.
Jeg skal lige sige til fru Mette Gjerskov, at fru Mette Gjerskov jo godt ved - bl.a. fordi vi havde samråd om det forleden dag i udvalget - at hovedparten af det, som Danmark har foretaget sig siden 1990, når det gælder CO2-reduktion, er sket ved hjemlige reduktioner.
Men det behøver vi ikke at tage den store komplekse diskussion om her, for det materiale, jeg præsenterede for udvalget i sidste uge, sørger vi selvfølgelig for at sende over til udvalget, og så har vi det at diskutere videre ud fra.
Men jeg er som sagt glad for, at der er en bred opbakning til forslaget.
Jeg kan også sige, at når man læser høringssvarene, kan man jo også se, at det ikke har givet anledning til protester fra virksomhederne, og det understreger vel også, at der er tale om en mindre korrektion.
Så er der til sidst bare at sige, at alt vedrørende klimapolitikken, herunder altså også denne kvotelov, efter regeringsomdannelsen blev samlet hos klima- og energiministeren, og derfor er der nogle konsekvensrettelser af sådan mere juridisk karakter, og de indgår selvfølgelig også her.
Så jeg håber, at man er indforstået med, at de her tekniske ændringsforslag fremsættes som ændringsforslag i udvalgets betænkning til lovforslaget.
Tak for de positive bemærkninger; jeg håber, vi kan få en let gang gennem udvalget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-01-29:
Jeg synes, det er meget vanskeligt at komme med et konkret bud på, hvordan denne fordeling vil blive, for det kan vi selvsagt ikke vide her på forhånd.
Men jeg vil sige til hr. Per Clausen, at det, der er væsentligt, jo er, at Danmark har tilsluttet sig en aftale, hvor Danmark har påtaget sig den allerstørste byrde i verden, nemlig 21 pct.s reduktion i forhold til 1990.
Med hensyn til diskussionen om klimaet kender klimaet jo ingen grænser.
Men ved at leve op til den målsætning, og det har vi klart sagt at vi vil - det er allokeringsplanen jo også udtryk for - har vi også den positive indvirkning på klimaet, som er hele meningen med en sådan allokeringsplan og med Kyotoaftalen.
Per Clausen (EL), 2008-01-29:
Jeg synes, det er dejligt med optimisme i politik.
Hr. Per Ørum Jørgensen erkender, at det under denne regering er gået den gale vej med CO2-udslippet, det er gået den gale vej med energiforbruget, og så siger hr. Per Ørum Jørgensen, at det er verdensklasse.
Ja, det må man sige!
Det minder jo om en tidligere konservativ statsministers udtalelser.
Men lad mig så stille dette spørgsmål til hr. Per Ørum Jørgensen: Realiteten er altså, at det ikke går så godt, men det skal nok gå godt i fremtiden.
Men er sagen ikke, at det regner man med, fordi man har tænkt sig, at over halvdelen af den reduktion, der skal ske af CO2-udslippet, skal vi købe os til?
Det er jo det, der fremgår af det, som forslaget her er en del af.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-01-29:
Det skal jeg beklage - bedre sent end aldrig.
Jeg er nødt til lige at komme med et par bemærkninger til SF's ordfører, før hun taler Danmark fuldstændig ned i bunden af ranglisten over nationernes klimaindsats, for jeg synes ikke, det er acceptabelt.
Hvis vi ser den forpligtelse, vi har indgået i forbindelse med Kyotoaftalen, vil jeg egentlig gerne bede SF's ordfører om at bekræfte, at med en reduktionsforpligtelse på 21 pct. er vi helt i front, når det gælder.
Jeg vil egentlig også gerne bede SF's ordfører om at bekræfte, at de klimaudfordringer, vi står over for, er globale problemer, og derfor skal de jo ses i en global sammenhæng.
Når vi samlet set bidrager ved at reducere med 21 pct. i forhold til Kyotoaftalen, bidrager vi også meget, meget ambitiøst i forhold til de globale udfordringer, vi står over for, uanset om det er indenlandsk eller det er udenlandsk.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-01-29:
Det er korrekt, at Danmark har en forpligtelse til at nedbringe sit udslip med 21 pct. set i forhold til 1990, og en del af det handler om det såkaldte basisår - altså hvad tallet var i 1990.
Det er faktisk en opgave, som man godt kan påtage sig, og som man har mulighed for at løse på en rimelig måde.
Det, der er vigtigt ved at gøre det sådan, at det meste bliver gjort herhjemme, er, at man derved viser, at et højt industrialiseret land med en høj levestandard, men også med et meget højt udslip af CO2, rent faktisk påtager sig og formår at løse den her opgave.
Og der er det vores synspunkt, at den største del af reduktionen skal foregå i Danmark, og det har vi sagt hele tiden.
Derfor er det min bekymring, at man nu i virkeligheden har lavet en plan, hvor alt for meget af det bliver hentet, ved at man køber sig til det i den tredje verden eller andre steder, sådan at man faktisk kommer til at udgøre en dårlig rollemodel i stedet for at blive en god rollemodel.
Og det er til trods for, at vi har enorme muligheder for både at sænke vores energiforbrug uden at fryse, uden at få dårligere lys, og for at udbygge den vedvarende energi.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-01-29:
Jeg tror ikke, at jeg i min kommentar og i mine spørgsmål sagde, at det her var en uoverkommelig opgave.
Tværtimod er det jo en opgave, som den nuværende regering har overtaget fra den tidligere regering, og som man har påtaget sig ansvaret for at leve op til.
Det er også det, som allokeringsplanen er et udtryk for: Hvordan man så vil nå helt i mål i 2012.
Det synes jeg er meget, meget klart, og jeg vil i hvert fald gerne have det rettet, hvis nogen skulle have fået det indtryk, at jeg som konservativ mente, at det var en uoverkommelig opgave.
Men vil SF's ordfører ikke give mig ret i, at når vi påtager os en forpligtelse på en reduktion på 21 pct. i forhold til 1990, er vi stadig væk helt i front, når det gælder den forpligtelse, og at det selvfølgelig skal ses i et globalt perspektiv, hvor stor en effekt den forpligtelse nu engang bringer med sig?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-01-29:
Jo, på papiret er vi helt i front, hvad angår forpligtelse.
Men der er pokkers til forskel på, hvordan man indfrier sin forpligtelse: Gør man det især ved at gøre noget selv, eller gør man det mest ved at betale nogle andre for at gøre det?
Der mener vi at det er helt klart at vi skal gøre det meste selv, og jeg vil egentlig gerne have hr. Per Ørum Jørgensen til at svare på, hvor meget han synes vi selv skal reducere ud af de 15 mio. t, vi skal nedbringe udslippet med.
Det er det ene.
Det andet er, at set på globalt plan er det afgørende ikke antallet af ton i Danmark; det afgørende er, at Danmark viser, at der er et land med en høj levestandard, en god økonomi, et stort udslip, som rent faktisk vil gennemføre det her ved at sige: Vi kan klare langt det meste af den her opgave selv.
For så bliver man en progressiv kraft i forhold til de internationale klimaforhandlinger, hvor vi godt ved, at Kina og Indien har brug for at kunne have et større udslip for at komme op i omdrejninger med økonomien.
Hvis det er sådan, at man i virkeligheden baserer sig mest på at lade nogle andre gøre det, så bliver man en dårlig rollemodel.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-01-29:
Tak for det.
Nu brugte SF's ordfører for ganske få sekunder siden udtrykket dårlig rollemodel.
Jeg tror, man vist skal være placeret på venstrefløjen i Danmark for at kunne konkludere det om Danmarks rolle, når det gælder de udfordringer, vi står over for på klimaområdet.
For der er ingen tvivl om, at da vi i sin tid tiltrådte Kyotoaftalen med verdens mest ambitiøse mål, nemlig en reduktion af CO2 på 21 pct. i forhold til 1990, trådte vi absolut ind i verdenseliten.
Man kan også konkludere fremadrettet på baggrund af de meldinger, vi har fået fra Europa-Kommissionen så sent som i onsdags om vores fremtidige forpligtelse, at Danmark på alle fronter - på alle fronter - stadig væk vil være helt i verdensklasse.
Så vi har ikke noget at skamme os over.
Men der er sådan en lidt underlig tilgang til det her.
Der er vi jo helt i front, og det synes jeg er værd at fremhæve.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at rose både ministeren og regeringen for, at det er lykkedes at lave en allokeringsplan med så få bemærkninger og med så få ønsker fra Kommissionens side om rettelser.
Der er spørgsmålet om, hvor stor en andel af kreditterne virksomhederne kan anvende.
Det er faktisk det eneste, som man har bedt den danske regering og Folketinget om at ændre.
Det synes jeg faktisk er ganske imponerende set i lyset af, at ud af de første 11 ansøgninger fra de øvrige EU-lande røg de 10 ansøgninger faktisk retur til medlemsstaterne, fordi der var ting, der skulle ændres.
Det synes jeg i hvert fald er meget, meget positivt.
Grundlæggende kan vi støtte dette lovforslag og igen rose regeringen for, at man har ramt skiven så godt, som man nu har.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-01-29:
Når nu hr. Per Ørum Jørgensen taler om, at Danmark er i verdenseliten, vil hr. Per Ørum Jørgensen så ikke lige starte med at bekræfte, at korrigeret for import og eksport og korrigeret for klima steg Danmarks CO2-udslip fra 2005 til 2006?
Det steg, det faldt ikke, og jeg synes, det ville være fornuftigt lige at få det med.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-01-29:
Det kan jeg fuldt ud bekræfte at det gjorde, og det var der mange faktorer der var medvirkende til.
Men jeg mener også, at når man ser på de ting, skal de naturligvis ses i en større sammenhæng og over en længere årrække, for tingene bevæger sig jo op og ned, og det ved fru Anne Grete Holmsgaard jo også udmærket.
Hvis vi ser på f.eks. vores energispareindsats, kan vi jo se, at det er et faktum, at vi lige siden oliekrisen i 1970'erne og frem til i dag har fulgt en lige linje, hvor vi trods meget voldsom økonomisk vækst har været i stand til at holde energiforbruget i ro.
Nu vil jeg ikke foregribe begivenhedernes gang i relation til energiforhandlingerne, men det, der er lagt op til, er faktisk, at den linje vil vi fortsætte ad frem mod 2025.
Det vil altså sige, at gennem 50 år har Danmark været et land, hvor man trods stor økonomisk vækst har været i stand til at holde energiforbruget i ro.
Det er verdensklasse!
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-01-29:
Først om CO2-udslippet: Hvis jeg ikke husker helt forkert, var det faktisk første gang siden 1990, at CO2-udslippet steg, og jeg vil gerne have at vide, om hr. Per Ørum Jørgensen er enig med mig i, at det skete fra 2005 til 2006
Hr. Per Ørum Jørgensen siger, at CO2-udslippet går jo op og ned, men her snakker vi om det korrigerede, og så er det faktisk ret interessant, at det altså steg og ikke faldt, som det skulle.
Det andet er, at hr. Per Ørum Jørgensen siger, at vi har haft et stort set uændret bruttoenergiforbrug, altså det, vi stopper ind i systemerne, siden 1980.
Altså, det er faktisk sådan, at det de seneste 3 år er steget.
Betragter hr. Per Ørum Jørgensen det som et tegn på, at der er noget galt, eller som et tegn på, at det går rigtig godt med klima- og energipolitikken?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-01-29:
Man fristes til at sige, at det går ufattelig godt på det her felt, specielt når man ser de ambitioner, regeringen har på området, og i de energiforhandlinger, som fru Anne Grete Holmsgaard jo også deltager i, er der jo lagt op til, at vi styrker energispareindsatsen yderligere.
Så synes jeg, det er forkert at plukke enkelte år ud.
Det er rigtigt, at vi her taler om korrigerede tal, men hvis vi ikke taler om korrigerede tal, har vi jo faktisk fra 1990'erne mange, mange eksempler på, at CO2-udslippet var meget højt.
Og sådan ændrer det sig jo fra år til år, men det er klart, at vi tager det signal alvorligt.
Så jeg synes egentlig, at fru Anne Grete Holmsgaard måske har behov for at smile noget mere og være lidt mere optimistisk.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-01-29:
Det er jo sådan med de to lovforslag her, hvilket jeg også selv nævnte i min ordførertale, at det ikke er en begrænsning for nogen, men det er et tilbud til alle.
Det er sådan set det, der er formålet med begge de to lovforslag.
Der noterede jeg mig, at ordføreren sagde i sin ordførertale, at det her var en så stor, drastisk ændring af den gældende valglov, at man så sig nødsaget til at sende den til vurdering i sit bagland.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, hvor den drastiske ændring ligger i noget, når man overhovedet ikke ændrer et komma.
Man laver faktisk blot et tillæg, som giver flere muligheder.
Hvordan i himlens navn kan det dog være drastisk?
Mike Legarth (KF), 2008-01-29:
Det Konservative Folkeparti har forholdt sig til L 49 og L 50, og vi har også den opfattelse, at det her er en drastisk ændring af valgloven.
Vi synes, at der er mange gode elementer i forslagene, men vi vil gerne have lov til at debattere dem med vores bagland, inden vi tager endelig stilling til dem.
Hvad angår L 49, som handler om prioriteret opstilling, kan vi godt se, at der kan være gode argumenter for en anden opstillingsform, men vi synes, at det er vigtigt, at vi har vores bagland med på råd.
Vi har jo også hørt fra debattørerne i dag, at det her ikke er et kardinalpunkt, at den valglov, vi har, fungerer udmærket, så vi skal sammen med vores bagland tage stilling til, om der findes en bedre opstillingsmåde end den eksisterende, og om partiet skal kunne prioritere listen fra partiet eller fra et opstillingsmøde.
Men inden vi tager stilling til det, vil vi som nævnt gerne have det her sendt i høring i vores eget bagland.
Med hensyn til L 50, hvor vi skal forholde os til, om man alene skal vælges på personlige stemmer, eller om listestemmerne skal tælle med, synes vi også, at det er relevant, at vores bagland, som jo er dem, der yder en stor indsats i valgkampen og også har en vis indflydelse på, hvem der bliver valgt, bliver hørt, sådan at vi kan tage stilling til, om det altså er de enkelte stemmer, der skal belønnes med en kandidatur eller et medlemskab, eller om det også skal belønnes, at man yder en bred indsats og på den måde får andel i listestemmerne, så det er det, der bliver udslagsgivende.
Vi synes, der er mange positive elementer i forslagene, men som sagt er konklusionen, at vi vil debattere dem med vores bagland, og så foreslår vi i lighed med Venstre og Socialdemokratiet, at vi udsætter den endelige beslutning til efter næste valghandling.
Derfor kan vi ikke støtte forslagene.
Lone Dybkjær (RV), 2008-01-29:
Det er præcis netop for at få den opdelt og få to adskilte diskussioner, for det er selvfølgelig to principielle forslag og nye tiltag.
Men igen vil jeg bare bede Venstre om at sætte processen i gang allerede nu.
Hvis der nu er 3½ år til næste valg, så synes jeg da godt, at man måske kunne håbe på, at det her kunne vedtages før næste folketingsvalg.
Så lang tid burde det dog ikke være nødvendigt at have.
Erling Bonnesen (V), 2008-01-29:
Jeg skal ikke kunne tage stilling til at vurdere, hvem der bliver valgt i de forskellige givne situationer, og det er også derfor, vi gerne vil have drøftet lige præcis det her med vores bagland, som af gode grunde selvfølgelig også interesserer sig en del for det.
Om der så går kort eller lang tid, inden det bliver aktuelt, er der jo ingen af os, der kan vide, og derfor har vi lagt den linje i Venstre, at vi simpelt hen foreslår, at vi nu tager en intern debat, og hvis vi kan få tilslutning til det, vender vi her i Folketinget tilbage til sagen efter næste folketingsvalg med henblik på at tage sagen op til endelig vurdering og stillingtagen til, om der skal foretages nogle ændringer.
Det gælder for begge lovforslagene.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-01-29:
Jeg synes jo, det er ret interessant, at Venstres ordfører på lovforslagene tilsyneladende mener, at der skal en intern debat til i Venstre om, hvorvidt eksempelvis Dansk Folkeparti eller Det Radikale Venstre skal have lov til at opstille på en given måde.
Jeg kan faktisk ikke rigtig se, hvad det kommer Venstres lokalforeningsformænd ved, om Dansk Folkeparti opstiller på en sideordnet liste, så man ikke bare teknisk set automatisk har en fordel eller ulempe, alt efter hvad man hedder til efternavn.
Det burde jo sådan set være op til partierne selv ud fra en stor valglov at opstille de kandidater, der stiller sig til rådighed for valg.
Jeg vil gerne spørge hr. Erling Bonnesen: Hvordan kan det være, at Venstre har den holdning her i salen i dag, at det skal være et internt emne i Venstre, hvordan valgloven skal være for alle Folketingets partier?
Erling Bonnesen (V), 2008-01-29:
Ethvert parti må naturligvis tilrettelægge sit eget arbejde, sådan som det finder rigtigst.
Men det, der er vigtigt, er jo også at få sagt, at det selvfølgelig ikke kun er af hensyn til os i Venstre.
Man skal også lige have et blik for, at vi stiller spørgsmål, fordi vi gerne vil have vurderet, hvordan det her i givet fald, hvis det blev vedtaget, kunne tænkes at få indflydelse på kredsenes betydning og stilling i lidt bredere sammenhæng, og det har ikke noget at gøre med, at det kun er en intern debat i Venstre.
Når nogle forsøger at rejse en debat om valgloven, skal man altid tage det seriøst, og jeg forsøgte også at signalere, at vi netop tager det alvorligt og i givet fald også tager debatten op hos os.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-01-29:
Med hensyn til det andet lovforslag, L 50, er det jo sådan, at det er en klar forbedring med hensyn til, hvordan det skal beregnes, hvem der får mandaterne.
Nu får partierne mulighed for at sikre, at den kandidat, der på en given liste får flest personlige stemmer fra vælgerne i storkredsen, også bliver den person, som får lov til at repræsentere partiet på Christiansborg.
Jeg vil gerne spørge hr. Erling Bonnesen: Mener hr. Erling Bonnesen ikke, det er et forkert signal at give, at man tilsyneladende holder hånden over en valgregel, som gør, at der nu sidder folk i parlamentet, som har fået flere hundrede færre personlige stemmer end andre kandidater på den samme valgliste, der ikke er blevet valgt, blot fordi deres personlige stemmer er blevet afgivet et andet sted i den store valgkreds?
Erling Bonnesen (V), 2008-01-29:
Jeg mener ikke, at vi holder hånden over nogen bestemte regler, tværtimod.
Vi tager sådan set forslaget op og prøver at modtage det positivt til en drøftelse af, om tingene skal fortsætte, men vi kan altså bare konstatere, at nu har det fungeret i rigtig mange år på den facon.
Så kan man spørge: Hvor ligger den højere retfærdighed i det?
Det kunne være en mulighed at ændre det til det, der bliver foreslået her.
Men vi skal også lige være opmærksomme på, at sådan som det er i dag, tæller de personlige stemmer jo også med ved fordelingen af partilistestemmerne, så vi skal også have en vurdering af: Hvis dette her i givet fald måtte blive realiteten en dag, hvilken betydning vil det så få for kredsene, hvis man anvender et sæt regler et sted, et andet et andet sted og et tredje et tredje sted?
Det er derfor, vi også beder om at få tid til at få det tacklet igennem efter de traditioner, vi nu engang har i vores parti, og det er det, jeg har redegjort for med respekt for, at forslagsstillerne selvfølgelig har andre synspunkter.
Flemming Bonne (SF), 2008-01-29:
Ja, det er første gang, jeg prøver det her, så undskyld at jeg stod på en forkert plads.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om ordføreren ikke kan bekræfte, at hvis man vedtager det forslag, der ligger til behandling her i dag, står det Venstre frit for at vælge opstillingsform.
Og kan jeg få ordføreren til at bekræfte, at forslaget her absolut ingen betydning har for mandatfordelingen ude i storkredsene?
Og hvad er så problemet?
Erling Bonnesen (V), 2008-01-29:
Med hensyn til den første del af spørgsmålet kan jeg godt bekræfte, at det jo så at sige er enkan- og ikke enskal-bestemmelse, hvis man skal sige det helt kort.
Med hensyn til om forslaget så har betydning for mandatfordelingen vil jeg sige, at det tror jeg da ikke, og det har jeg heller ikke antydet på noget tidspunkt.
Men det, der er vigtigt for os i Venstre at få diskuteret, drøftet og belyst, er lige præcis, hvilken betydning det vil have for kredsene - ikke kun for den enkeltes situation, men, om jeg så må sige, for kredsenes betydning og stilling i det hele taget set i et bredere perspektiv.
Det må da være et rimeligt spørgsmål at få drøftet og belyst i forbindelse med et forslag som det her, og det tror jeg da også må være i spørgernes og forslagsstillernes interesse at få på plads.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-01-29:
Man kan sige, at ordføreren vel næsten gør teknisk indviklede spørgsmål endnu mere tekniske og indviklede.
Man kan jo også tage det her på en anden måde og sige: Vi har i dag lov til at have partilisteopstillinger, dvs. at vi har lov til at køre vælgerne delvis ud på et sidespor og sige, at partiet hovedsagelig bestemmer, hvem der bliver valgt.
Det tror jeg vi er enige om.
Det var en af de opstillingsformer, der fint blev redegjort for i ordførerindlægget.
Så spørger vi: Må vi ikke godt få lov til at køre vælgerne fuldstændig ind som dem, der bestemmer?
Må vi ikke, hvis vi synes om det i vores parti, sikre, at det altid er vælgernes dom, der er endelig, ved at sige, at det er de personlige stemmer, der afgør, hvem der bliver valgt til Folketinget?
Så er der behov for en masse udredninger, evalueringer og vurderinger.
Det er jo ret enkelt.
Hvorfor må man i dag lave partilisteopstilling og køre vælgerne delvis ud på et sidespor, mens vi ikke må få lov til at lade vælgernes dom være endelig ved at sige, at det alene er de personlige stemmer, der afgør, hvem der bliver valgt til Folketinget?
Hvorfor skal det være så svært?