runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-02-24:
Først tak for de pæne ord.
Og så er der jo ikke noget dårligt i for fru Astrid Krag at være ung, men jeg beder alligevel om lidt forståelse for, at jeg også ser tingene i historisk sammenhæng og er glad for alle de fremskridt, der sker.
Da jeg for 20 år siden besøgte Ishøj Kommune med Integrationsudvalget – sammen med Ritt Bjerregaard bl.a. – gik de meget på listefødder med sundhedsplejerskerne.
Man skulle være meget nænsom og forsigtig, når man kom ud i indvandrerhjemmene.
Man skulle være meget forsigtig.
Det gjorde et dybt indtryk på mig dengang, og derfor har jeg, siden jeg blev integrationsminister, hver eneste gang jeg har været ude i en kommune, på biblioteker og andre steder spurgt, hvordan det går med sundhedsplejerskerne.
Jeg anser sundhedsplejerskerne for et enormt centralt element, og i forhold til dengang er der virkelig sket store fremskridt.
Derfor er jeg også nødt til at sige, at hvis diskussionen går på tvang, så er svaret nej fra min side.
Men jeg gør selv alt for at skabe en kultur og en forståelse rundtomkring, ligegyldigt hvor jeg er, når vi snakker om det her, for, hvor vigtigt det er med sundhedsplejersken at fortælle om de institutionstilbud, der er.
Men jeg er nødt til at sige, at det jo, når det drejer sig om børnehaver for de lidt ældre, altså efterhånden er temmelig mange – to tredjedele eller flere – som går i institutionerne, og antallet i vuggestuerne er også stærkt stigende.
Hvis fru Astrid Krag har gode ideer til, hvordan vi yderligere understøtter det, så flere kommer i institution, så er jeg med på den – helt i strid med, hvad jeg som Venstrekvinde ville have sagt for en 30-40 år siden, når det drejede sig om institutioner.
Jeg mener, det er meget afgørende, at netop indvandrerbørn kommer i institutioner, så der håber jeg ikke at spørgeren synes, det er kriminelt, at jeg tror, vi er enige.
Men jeg mener, det er meget vigtigt.
Astrid Krag (SF), 2010-02-24:
Det er da meget positivt at høre, at selv en erfaren Venstrekvinde også kan blive klogere med hensyn til sin holdning til daginstitutioner.
Det synes jeg er rigtig dejligt, og jeg vil også byde ministerens invitation til at komme med nogle bud på, hvad man kunne gøre, meget velkommen.
Oppositionen har i fællesskab fremsat et forslag – jeg mener, det var i efteråret, mens jeg var på barsel – hvor der er forskellige tiltag i forbindelse med, hvad man kan gøre for at sikre, at også flere af de etniske minoriteters børn og de socialt udsatte børn kommer i vuggestue.
Det vil jeg gerne genfremsætte, og jeg vil også gerne genfremsende det til ministeren, så hun kan kigge på det.
Det handler om ikke at nøjes med den indsats, sundhedsplejerskerne gør i dag – og jeg er enig med ministeren i, at det er en rigtig afgørende og vigtig indsats – men at udføre en øget opsøgende indsats blandt de udsatte familier, hvor børnene ikke er indskrevet i dagtilbud, og udføre en social indsats for at sørge for, at de fripladser, der nu gives, også benyttes.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-02-24:
Det er allerede en del af integrationspolitikken.
Jeg kan f.eks. nævne, at vi i Integrationsministeriet sidste år selv bad om at få lavet en undersøgelse netop om de udsatte, og da vi havde fået den, sørgede jeg for at indgå partnerskab med bestemte kommuner, hvor der er flest indvandrere, netop for at målrette indsatsen for de unge.
For jeg er fuldstændig enig i, at sproget er utrolig vigtigt.
Hele forståelsen for det danske begrebsapparat og for, hvordan man omgås hinanden, er utrolig vigtig.
Vi har jo så også det forslag – nu har SF selv været med i satspuljeforliget – hvor vi altså giver nogle penge til, at kommunerne skal give et tilbud til de selvforsørgede.
Så nu, når den lov bliver vedtaget, vil vi gøre en særlig aktiv indsats for at få typisk mødrene ud og samtidig arbejde i de partnerskaber, vi har indgået med kommunerne.
Jo, det er absolut noget, vi fokuserer på, men har spørgeren gode ideer, er hun velkommen til at komme over til en kop kaffe, så vi kan snakke om det.
Astrid Krag (SF), 2010-02-24:
Jamen det er jo lige før, jeg ikke kan gøre andet end bare at kvittere for indbydelsen både til at komme med konkrete forslag og til at drøfte det med ministeren.
Jeg vil så bare bruge denne sidste replik til at sige, at jeg tror, at det er fuldstændig afgørende, hvis regeringen skal komme i nærheden af at lykkes med sin målsætning om, at alle unge skal have en ungdomsuddannelse, og at vi ikke skal tabe nogle helt.
Det tidligere socialforskningsinstitut har jo vist, at børnehaven har stor betydning for, om man i sidste ende vil kunne gennemføre en ungdomsuddannelse eller ej.
Så jeg vil gerne kvittere for, at ministeren også siger, at det er rigtig vigtigt, og så vil jeg se frem til, at vi igen kan kigge på nogle af de forslag, vi i oppositionen tidligere er kommet med, ligesom jeg også ser meget frem til at se resultatet af nogle af de satspuljeprojekter, der tager fat i de isolerede kvinder, f.eks. de her bydelsmødre.
Så jeg har ikke noget afsluttende spørgsmål, men vil bare kvittere for velviljen fra ministerens side og så trække i arbejdstøjet.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-02-24:
Så får jeg også lejlighed til at fortælle om, hvordan vi har været i arbejdstøjet, og at vi sover med støvlerne på og har gjort det hele tiden.
Jamen jeg forstår, at fru Bente Dahl er lige så glad som jeg for, at ingen kan tale på folkekirkens vegne.
Og det allerværste for Grundtvig på hans gamle dage var jo, hvis det var præsteskabet, der skulle bestemme, hvad medlemmerne skulle tro.
Han var bange for, at det så blev for fromt og helligt.
Derfor var han jo på sine gamle dage tilhænger af, at det var Rigsdagen, der lagde de ydre rammer.
Det forudsætter selvfølgelig, at Rigsdagen, i dag Folketinget, har forståelse for, at man skal være meget tilbageholdende.
Det er præcis det, som regeringens udmelding er udtryk for, nemlig at spørgsmålet om vielse af homoseksuelle er et kirkeligt spørgsmål, som regeringen ikke vil begynde at hive ned over hovedet på folkekirken.
Vi venter ikke på nogen.
Vi siger bare, at hvis kirken vil have det, må kirken jo komme.
Så tager vi en diskussion om det.
Men der er da ikke nogen, der har meldt sig på banen, og så er det en utidig indblanding i folkekirkens anliggender, at vi her i Folketinget skulle begynde at lovgive om noget, som forudsætter en kirkelig forståelse, som der i øvrigt er stor uenighed om i den danske folkekirke i øjeblikket.
Bente Dahl (RV), 2010-02-24:
Jeg må konkludere, at hvis der kommer tiltag fra menighedsråd rundtomkring, er kirkeministeren positiv.
Den 22. februar var der en artikel i Kristeligt Dagblad, hvor flere biskopper understreger behovet for et kirkeligt beslutningsorgan, så de kirkelige beslutninger ikke overlades til folkeafstemninger og politikere, p.t. vedrørende de homoseksuelles vielse, altså den diskussion igen.
Mener ministeren, at det er hensigtsmæssigt, at det er politikere og meningsmålinger, der styrer kirkens anliggender, som vi ser det i den her aktuelle debat om homoseksuelles ret?
Det er en aktuel debat, vi har nu, men vi har set andre debatter, som også har kørt meget, om nogle temaer, som ophidser mange mennesker.
Vi har set det i sammenhæng med Brorsons Kirke, Tingbjerg m.m. Mener ministeren, at det er hensigtsmæssigt, at det er meningsmålinger og politikere?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-02-24:
Lige præcis de nævnte eksempler viser jo, at begge ressortministre, nemlig integrationsministeren og kirkeministeren, har været fuldkommen fløjtende ligeglad med meningsmålinger og springer op og falder ned på det og ikke hopper på alle mulige enkeltsager.
Regeringens udmelding er jo præcis udtryk for det samme, nemlig at vi altså ikke begynder at trække noget ned over hovedet på folkekirken, fordi der er nogle meningsmålinger.
Derfor kan fru Bente Dahl heller ikke konkludere, som hun gjorde, og konkludere, at jeg skulle have sagt noget, jeg overhovedet ikke har sagt.
Men det kan man jo læse i Folketingstidende.
Bente Dahl (RV), 2010-02-24:
Nej, jeg tolkede ministerens svar sådan, at ministeren ville være positiv, hvis der kommer tiltag fra sognene rundtomkring.
Det kan ministeren selvfølgelig sige nej til eller bekræfte.
Jeg har et spørgsmål mere.
Det handler igen om ligestilling, altså ingen forskel på grund af køn, religion, etnicitet.
Derfor vil jeg gerne bede ministeren uddybe det synspunkt, der kommer frem ved det, at regeringen for nylig har afslået den katolske kirkes anmodning om medlemsbidrag via skattesystemet.
Ifølge pressemeddelelsen er det regeringens opfattelse, at den nuværende ordning, hvor kirkeskat til folkekirken opkræves som kildeskat, skal fortsætte osv.
Tak for det.
Med mine spørgsmål i dag vil jeg gerne have belyst bl.a. ligestilling i folkekirken.
Vi har nogle eksempler, som tjener til at belyse den generelle problemstilling.
Vi har her i landet en folkekirke, der bl.a. udmærker sig ved, at ingen kan tegne den.
Det er vi med rette stolte af.
F.eks. har vi en udtalelse fra regeringen, der lyder sådan – og nu citerer jeg fra januar 2010: »Vores holdning har ikke ændret sig, da der hverken fra en samlet folkekirke eller andre trossamfund er udtrykt ønske om at få mulighed for at medvirke ved indgåelse af registreret partnerskab.
Det er regeringens opfattelse, at et sådant ønske skal komme frivilligt og indefra.«
Så er mit spørgsmål til kirkeministeren: Hvem er det, regeringen vil have til at melde ud på kirkens vegne?
Mener ministeren, at vi skal have en struktur med kirkeråd, synode, uden dog at skille stat og kirke?
Det er ikke det primære sigte, men det primære sigte må være at kunne have nogle redskaber, så vi i de her tilfælde kan håndtere ligestillingen i folkekirken.
Astrid Krag (SF), 2010-02-24:
Lad mig starte med at gratulere ministeren med, at hun som en af de eneste stadig sidder i den samme stol, som hun gjorde før ministerrokaden – ikke fysisk den samme stol, men på den samme post.
Det, jeg gerne vil spørge ind til, ligger i forlængelse af en rapport, der kom fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd – det er et par uger siden nu – med overskriften »Social slagside i brug af dagtilbud«, hvor man gennemgår de 1-5-årige uden dagtilbud i Danmark og kommer til det, synes jeg, lidt nedslående resultat, at børn af indvandrere og af efterkommere af indvandrere tre gange så ofte er uden for dagtilbud som danske børn.
Jeg vil gerne høre integrationsministeren, om hun er enig med mig i, at det er ærgerligt, at de er underrepræsenteret på den måde, og om integrationsministeren vil komme med nogle bud på, hvad hun mener det kan have af konsekvenser for integrationen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-02-24:
Men som spørgeren også godt ved, er der jo netop en koordineret indsats og et fælles samarbejde mellem de forskellige ministre og kommunerne; nu bliver det så efter regeringsrokaden med socialministeren og også med justitsministeren med netop indsats mod kriminalitet.
Spørgeren ved også, at vi i satspuljemidlerne har sat utrolig mange penge af denne gang til det forebyggende arbejde netop på justitsministerens område for at forebygge den kriminalitet, der kan hænge sammen med sociale problemer, og forebygge bandekriminalitet.
Havde vi ikke fået regeringsrokaden i går, skulle jeg også have været til møde i forbindelse med den koordinerede indsats mod bandekriminalitet.
Jeg er bare sådan lidt bange for, nu vi har fået nye ministre, at begynde at bevæge mig ind på andre ministres område.
Men der har været og er en koordineret indsats mellem i hvert fald socialministeren og, som det jo nu vil blive, også indenrigsministeren og justitsministeren, og der kan også være andre.
Det siger sig selv.
Sådan er det jo med en regering; vi kan ikke være øde øer, for tingene lapper over hinanden.
Så det tager jeg som en selvfølge – også at man er vidende om, at der er den fælles indsats.
Lykke Friis (V), 2010-02-24:
Nu må jeg jo sige, at jeg ganske vist også er blevet ligestillingsminister, men at jeg desværre ikke har nogen børn, så det er ikke sådan, at jeg kommer ned i børnehaven og forhører mig om, hvad man mener om det ene og det andet politiske emne.
Det, jeg var inde på i den her sammenhæng, var, at det da er korrekt, at der er givet en bevilling i forbindelse med klimatopmødet.
Der blev også henvist til et billede, som det var lidt svært at se på den her afstand.
Pointen er bare den, at midlerne altså også i høj grad bliver givet til andre formål: bredere økonomiske emner, en bredere international debat.
Mette Gjerskov (S), 2010-02-24:
Nu er ministeren jo, på trods af at hun er seniorminister, en forholdsvis ny minister.
Men det er jo faktisk sådan, at ministeren er sat i verden for at forsvare regeringens politik og også være med til at forsvare finansloven.
Man kan så godt komme og sige, at man ikke lige den dag var med til at træffe den beslutning, men det var ministerens parti, og det var ministerens regering, og det er nu engang regeringen, der har lavet finansloven sammen med Dansk Folkeparti.
Jeg synes, det er meget bekymrende, at landets klimaminister prøver at løbe fra det ansvar.
Danmarks klimaminister har ansvar for, at der bliver brugt 138 mio. kr. af skatteydernes penge på Bjørn Lomborg.
Jeg må sige, at jeg synes, det er tyndt.
Lykke Friis (V), 2010-02-24:
Jamen jeg er naturligvis ked af, at spørgeren synes, det er tyndt.
Jeg har prøvet at give udtryk for, og jeg gentager det meget gerne, at jeg har den holdning, punkt 1, at alle synspunkter skal høres i debatter, uanset hvilken debat det end måtte være, punkt 2, at det er meget vigtigt, at vi i Danmark finder den rette balance imellem anvendt forskning og grundforskning.
Jeg synes, det er lidt vanskeligt at karakterisere det som værende tynde svar.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-02-24:
Det er jo bare ikke det, ministeren er blevet spurgt om, så det er selvfølgelig derfor, vi synes, at det er lidt tyndt af ministeren.
Vi spørger i øst, og ministeren svarer i vest, og så kunne vi jo stå her ganske længe, hvis vi vel at mærke havde lov til det, og tale forbi hinanden.
Det ønsker vi sådan set ikke.
Vi er sådan set lidt optaget af, at Bjørn Lomborg har fået de her 138 mio. kr.
Så lurer vi jo fra Socialdemokraternes side selvfølgelig på, om det er den måde, som regeringen også fremover vil fordele midlerne på det her område på.
Det er selvfølgelig derfor, at vi spørger ind til mekanikken og teknikken i det, for er det ikke kvalitet og relevans, der skal afgøre, hvem der får forskningsmidlerne i det her land?
Det synes jeg simpelt hen ikke at vi har fået svar på.
Derfor kunne det være, at vi til allersidst kunne få klimaministeren til at sige, om klimaministeren i regeringen og i fremtidige finanslovforhandlinger – for nu at snakke om fremtiden, som jeg kan forstå at ministeren gerne vil, og ikke historie – vil hejse Bjørn Lomborgs flag og arbejde for, at Lomborg skal have endnu flere penge fra den her regering til sit arbejde omkring klimaet, eller vil ministeren ikke arbejde for det?
Lykke Friis (V), 2010-02-24:
Jeg må jo igen bare konstatere, at når man bliver ved med at stille spørgsmål inden for et felt, der ikke hører under en ministers ressort, er det jo klart nok, at der er grænser for, hvor langt man kan komme i sådan en debat.
Men jeg vil da gerne igen svare helt overordnet, når der bliver spurgt til, hvad regeringen vil satse på inden for universiteterne, og da det jo også er fuldstændig korrekt, at en minister står på mål for hele regeringens politik: Den danske regering satser på grundforskningen, og det står der jo så også i det program, der er kommet i dag.
Der, hvor jeg fremover vil hejse flaget i debatter om klimaet, er naturligvis, og det håber jeg at der er respekt for, inden for det område, hvor jeg har ansvaret.
Ole Hækkerup (S), 2010-02-24:
Mener ministeren, at det er udtryk for en ambitiøs energipolitik, at Danmark ikke når målet om 30 pct. vedvarende energi i 2020?
Henrik Dam Kristensen (S), 2010-02-24:
For ikke så forfærdelig mange dage siden havde Jyllands-Posten en gennemgang af regeringens ghettoindsats eller – må man måske konkludere – manglende indsats på hele ghettoområdet.
Jeg forsøger jo at være en venlig og fair mand, og derfor synes jeg, at det vil være på sin plads, at integrationsministeren får lejlighed til at kunne imødegå den voldsomme kritik, der i den artikel bliver rettet imod regeringens manglende ghettoindsats.
Eksempelvis siger Jørgen N. Møller, formand for Programstyrelsen, som jo er nedsat af regeringen, og han er udpeget af regeringen, at den samlede indsats ikke har været frygtelig stor.
Og senere i interviewet tilføjer han: Som det sker i andre lande, må staten også selv spytte penge i en ghettoindsats.
Det, jeg synes var det spændende, var, at allerede 2 dage efter reagerede integrationsministeren på regeringens vegne, og det, der måske var lidt overraskende, når man kendte synspunktet fra integrationsministerens side, var, at der stort set ikke er noget galt, og at der i øvrigt er en masse kraft i beboerne, som vi selv bør sørge for at fremme.
Det sidste er jeg selvfølgelig meget enig i, men jeg bliver nødt til at stille det lidt mere generelle spørgsmål: Er integrationsministeren tilfreds med den indsats, der er sket på ghettoområdet, og tager alle eksperter så frygtelig fejl?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-02-24:
Nu skal man lade være med at citere min artikel forkert.
Det, jeg netop ønskede at fokusere på, og som jeg er glad for at spørgeren er enig med mig i, er, at uanset hvor mange ghettoer der er og hvor tungt klientellet end kan synes at være efter statistikkerne, er det altså vigtigt, at vi ikke begynder at stigmatisere de mennesker, der er der.
Det mener jeg er et meget vigtigt budskab, og det var det, jeg ønskede at få frem i min artikel.
Det byggede faktisk på den artikel, der stod i Jyllands-Posten, hvor en arbejdsløs indvandrer, som tilsyneladende ikke havde nogen uddannelse, alligevel havde formået at opdrage to døtre – døtre, siger jeg – som skulle på universitetet.
Det synes jeg var værd at fremhæve, fordi jeg synes, at der er en tilbøjelighed til, og det håber jeg at vi to kan blive enige om, at vi kommer væk fra den tilbøjelighed til, at hvis det er ghetto, er alt håb ude.
Det er det første, jeg gerne vil sige.
Alt håb er ikke ude.
Det viser netop den artikel.
Men selvfølgelig er ghettoisering en stor udfordring, og vi har jo i regeringen givet kommunerne forskellige redskaber, og jeg håber, at spørgeren vil være med sammen med mig, nu har Socialdemokraterne jo vundet temmelig mange borgmesterpladser, til at opfordre borgmestrene.
For jeg kan jo se, at de steder, hvor borgmestrene, og det har faktisk været socialdemokratiske borgmestre, jeg har talt med, meget målrettet sørger for at få nye indflyttere med større ressourcer ind i ghettoerne, lykkes det dem også.
Det er det, jeg godt vil være efter og håbe, at vi sammen kan gøre noget ved, for selvfølgelig er ghettoisering en stor udfordring, men jeg vil bare bede om, at man ikke stigmatiserer de mennesker, der bor
Vi ved også, at der er nogle med ringe ressourcer, som faktisk føler sig mere trygge der, men det er altså ikke en undskyldning.
For det er en udfordring, det skal gøres bedre, og statsministeren har netop i dag sagt ved pressemødet, at vi altså vil rive nogle af de sorte firkanter ned.
Henrik Dam Kristensen (S), 2010-02-24:
Jeg må sige, at det jo var lidt, som man kunne forvente.
Jeg tror ikke, ministeren formåede at sige noget her, som jeg kan være uenig i: Man skal ikke stigmatisere en befolkningsgruppe, der bor et bestemt sted.
Man skal arbejde for de ressourcer, der er i de udsatte boligområder.
Alt det er vi jo enige om.
Det, jeg gerne vil give ministeren lejlighed til at svare på her i dag, er, hvad det – ud over det – er, regeringen vil på det her område.
Det fik vi så en lillebitte flig af et svar på, nemlig samarbejde med kommunerne.
Ja, fint nok, men alle, der har beskæftiget sig med det her område, er jo dybt optaget af, at der skal flere ressourcer til.
Det gør bl.a. Programstyrelsens egen formand jo også opmærksom på; det gør man i stort set alle andre lande.
Programstyrelsens formand siger selv, at der stort set ikke er sket noget med de anbefalinger, som styrelsen afleverede til regeringen i 2008.
Så hvis nu vi ser bort fra det, som er en selvfølgelighed, hvad er det så for en konkret indsats, som regeringen vil være med til at gøre – ud over bare at sige, at kommunerne selv må løfte den kæmpestore opgave, som de ikke kan løfte selv?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-02-24:
Jeg siger jo ikke, at kommunerne alene skal løfte det.
Jeg siger, at vi har givet kommunerne de redskaber, der skal til, for at man kan blande dem, der bor der.
Det tager selvfølgelig nogen tid, men jeg konstaterer også, at der er nogle, der er mere villige til at gøre det end andre; der er nogle, der meget målrettet forsøger at få ressourcestærke personer ind.
Såkaldte ghettoer behøver jo ikke altid at være dårlige kvarterer eller med dårlige mennesker, men kan også være en meget stor koncentration af folk med tilsyneladende ringe ressourcer – tilsyneladende.
Det er klart, at der måske er en mulighed for, at det kan blive bedre, hvis man har flere hundrede milliarder at poste i det.
Men det er nu ikke altid pengene, det drejer sig om.
Nu ved spørgeren jo også, at det desværre ikke er mig, der er boligminister og har pengene på det område; men altså, det, jeg ser for mig i de kvarterer, det, der er mit mål, er jo en større spredning, en større mangfoldighed, også i de såkaldte ghettoer; at man forsøger at få små virksomheder i området og mere aktivitet, også om dagen, gennem foreningsliv.
Det er faktisk noget af det, jeg kan gøre som integrationsminister – at understøtte de frivillige kræfter rundtomkring.
Jeg mener, at hele boligbevægelsen har en vigtig funktion som integrationsfaktor netop her, det har jeg aldrig lagt skjul på.
Men som sagt har jeg også lige hørt statsministeren sige, at vi altså er villige til at rive noget af det her ned, og det kræver selvfølgelig midler.
Men jeg kan ikke stå her og love alle de milliarder, jeg godt kunne tænke mig at bruge på det her, hvis jeg havde dem; for jeg har dem ikke.
Henrik Dam Kristensen (S), 2010-02-24:
Ministeren er god til at formulere sig på en sådan måde, at det er indforstået, at man selvfølgelig er enig.
Og så kommer det til at lyde, som om jeg ligesom skal tvinges til at sige, at det ikke er onde mennesker, der bor i ghettoer – det er det bestemt ikke.
Men jeg bliver nødt til at sige til integrationsministeren, at det jo er fra ghettoerne, at vi har en række problemer med hærværk, ildspåsættelse, bandekriminalitet osv., og at der skal gøres en ekstraordinær indsats.
er, at vi ikke bliver ved med at opleve ansvarsforflygtigelse på det her område.
Derfor var jeg faktisk så glad for, at integrationsministeren tog teten efter Jyllands-Postens afsløringer og svarede på det.
For det, der jo sker på det her område, er, at den ene minister siger, at det er den anden ministers ansvar.
Og der er det, jeg ligesom efterlyser to ting.
Jeg efterlyser – punkt 1: Vil regeringen lave en koordineret indsats med de ministre, som har ansvar på det her område?
Og punkt 2, som måske er det allervigtigste: Vil man lade være med kun at overlade det her problem til de – i øvrigt dygtige, det er jeg enig med ministeren i – boligselskaber og kommuner?
De magter ikke selv at løse den opgave.
Det fremgår meget tydeligt af regeringens egen nedsatte Programstyrelse, som har givet nogle klare anbefalinger på det her område, og hvis formand desværre konstaterer, at der stort set ikke er sket noget som helst.