Tom Behnke (KF), 2012-04-17:
Vi lever i Danmark i et godt samfund på mange måder, men vi lever også i et samfund, hvor vi må se i øjnene, at vi har verdens største offentlige sektor.
Vi må også se i øjnene, at vi har verdens højeste skattetryk.
Vi står over for en udfordring i fremtiden i forhold til sammensætningen af befolkningen, som kalder på, at vi gør noget, for ellers vil der blive øgede udgifter i fremtiden.
Det vil betyde, at de verdensrekorder, vi har i forvejen, vil blive endnu større.
Derfor bliver vi nødt til at finde ud af, hvordan vi indretter vores velfærdssamfund på en sådan måde, at vi i fremtiden sikrer, at dem, der har brug for hjælp, får den hjælp, de skal have, men at vi andre får lov til at klare os selv, altså at dem, der kan klare sig selv, også får lov til det, og at vi hver især tager ansvar for vores eget liv, i det omfang vi kan.
På den måde kan vi målrette hjælpen og ydelserne til dem, der har behovene, og på den måde kan vi gøre tingene smartere, mere hensigtsmæssigt, uden at skære i velfærden over for dem, der har et behov.
Vi kan f.eks. spørge os selv, om det er rimeligt, at bare fordi man er blevet folkepensionist, skal man have gratis influenzavaccination.
Ordningen
er endda skruet sådan sammen, at hvis man beder om at få lov til at betale for influenzavaccinationen, får man at vide: Nej, det kan ikke lade sig gøre, det er en gratis ydelse, for du er jo folkepensionist.
Det er altså ligegyldigt, om man som folkepensionist har en million i indtægt; så er det alligevel gratis, for det er aldersbetinget.
Man kunne godt diskutere, om ikke de penge mere hensigtsmæssigt kunne gå til nogle andre, som har et reelt behov for at få noget hjælp.
Det kunne være mange af de handicappede, som vi har diskuteret tidligere i dag, der ikke får tilstrækkelig hjælp i dag, og hvor vi nemt kunne gøre det bedre. Så at målrette hjælpen bedre ville løse rigtig, rigtig mange af de udfordringer, vi står over for.
Den diskussion synes jeg at vi skal turde tage, og i den diskussion kommer vi selvfølgelig også til at diskutere hjemmehjælp: Hvad er det for en størrelse?
Hvordan skal det se ud i fremtiden?
Hvordan skal vi sørge for at løse den opgave i forhold til de mennesker, der har et behov for at få hjælp?
Der er det helt rigtigt set, at vi skal have en hjemmehjælpskommission.
Og det er godt, at ministeren allerede nu har fulgt op og inviteret til det, som vi i øvrigt er enige om alle sammen.
Så lad os nu sætte os om bordet og finde ud af at få lavet et kommissorium og få sammensat en gruppe af mennesker, som har den viden og den ekspertise, der skal til for at kunne diskutere den her problemstilling hele vejen rundt, således at vi får fundet ud af, hvordan vi får prioriteret, sådan at dem, der har brug for hjælp, får hjælp.
Hvordan sørger vi for, at den bedste praksis, der findes rundt i kommunerne, bliver anvendt?
For kommunerne har jo været meget initiativrige med hensyn til at finde gode løsninger, og rundtomkring i kommunerne støder man jo på supergode løsninger på, hvordan tingene kan gøres smartere, mere hensigtsmæssigt og måske oven i købet billigere, uden at servicen bliver forringet, uden at velfærden bliver sat til side, men sådan, at dem, der har brug for hjælp, rent faktisk får hjælp.
Hvordan sørger vi for at indtænke nye muligheder?
Det kan være teknologiske muligheder, men det kan også være nye muligheder, nye måder at gøre tingene på.
Og hvordan sørger vi for, at ikke mindst ledelsen på det kommunale niveau bliver supergod?
Jeg tror, at tilrettelæggelse og ledelse i sig selv vil gøre, at vi kan yde meget mere hjælp for de samme penge, fordi man ikke skal løbe hurtigere, men gøre det smartere.
Men det, der skal til, er selvfølgelig, at man arbejder på en mere smart og hensigtsmæssig måde, således at vi får mere værdi, således at vi kan hjælpe flere, for der er selvfølgelig nogle, der har brug for hjælp, og de skal have den hjælp, og det skal de også have i fremtiden.
Så det er nogle af de ting, vi håber at den her hjemmehjælpskommission kan komme til at se på.
Men vi vil også som konservative holde fast i, at vi har kommunalt selvstyre her i landet, og det betyder altså, at kommunerne ikke skal være ens, men at kommunerne skal lære af hinanden; så bevarer vi det kommunale selvstyre. Så afslutningsvis vil jeg sige tak til ministeren for invitationen.
Vi kommer.