Christian Juhl (EL), 2012-12-19:
Kære venner – hvis der er sådan nogle tilbage!
Jeg vil aldrig glemme, hvem der har ansvaret for, at vi fik forringet dagpengeloven.
Jeg stod her uden for sammen med 40.000 andre og råbte og skreg og skældte ud på dagpengebanden – de havde taget solbriller på den dag, så vi ikke kunne genkende dem – det er V og K og Dansk Folkeparti.
Jeg erkender, at Dansk Folkeparti er inde i en slags erkendelsesproces i den her tid.
Det går lidt langsomt, men det går vistnok fremad.
Jeg er lidt overrasket over at høre, at de stadig væk holder fast ved de 2 år, det er jo fuldstændig meningsløst.
Jeg blev også overrasket i går over at høre, at Dansk Folkeparti ikke engang havde nogen forslag med til deres forhandlinger med regeringen, da de skulle til finanslovforhandlingerne.
Jeg troede, de havde det ligesom os, at de arbejdsløses problemer var de vigtigste at forhandle overhovedet.
Ingen af de 8 punkter, de havde med, handlede om de arbejdsløse.
Det er noget, de er kommet i tanker om bagefter.
Først fik vi en forlængelse på ½ år.
Det blev ordnet med finansloven sidste år, fordi vi ikke kunne få åbnet lovgivningen.
Så fik vi akutpakke I med bl.a. samtalerne.
Så fik vi akutpakke II, hvor man erkendte, at der var 20.000 arbejdsløse, hvoraf de 12.500 skulle hjælpes med jobåbninger, og Dansk Arbejdsgiverforening påstod, at de ville hjælpe med til det.
De krævede selvfølgelig noget til gengæld, nemlig at man holdt nallerne fra dagpengelovgivningen.
Nu får vi at se, hvad de kan i Dansk Arbejdsgiverforening.
Jeg bliver mere og mere i tvivl om, hvorvidt det er andet end varm luft fra den side.
Så var vi nødt til at tage en runde mere, nemlig finanslovens akutpakke III, hvor vi får en smule uddannelse, nej, en del uddannelse, må jeg hellere sige – for det kan godt blive til noget, hvis man går til den ude i jobcentrene og i fagforeningen – og en lav grad af forsørgelse.
Og jeg vil gerne lige sige til fru Ane Halsboe-Larsen, at vi lige skal passe lidt på, når vi siger: Ingen mister forsørgelsen i foråret 2013.
Det er ikke sandt.
Der vil være folk, der mister forsørgelsen, f.eks. dem, der går ud over de 4 år; der vil også være nogle, der ikke kommer i job, og som afviser at tage uddannelse.
Det må vi se i øjnene, og det må vi også forberede os på.
De fire initiativer, der er taget indtil nu, er lapperier, for vi har endnu ikke sikret en bæredygtig løsning.
Og jeg tror, at mange af de herrer – selvfølgelig også de yngre kvinder – genkender til den situation fra barndommen, at de for første gang skulle lappe en cykel.
Luften var væk, dækket stod fladt, og man skulle prøve, om man kunne finde hullet, bagefter var den store kunst at vride dækket på igen og se, om man kunne komme videre med luft i slangen.
Man kunne også vælge en anden metode, man kunne pumpe luft i slangen en gang til, for 5 minutter efter at opleve, at luften var løbet ud igen.
Det der med at lappe en slange har en grænse, for på et tidspunkt kan slangen ikke længere holde tæt, og man er nødt til at købe sig en ny slange.
Vi kan ikke blive ved med at lappe på et system.
Vi kan ikke blive ved med at forlænge med ½ år og lave en ny ordning.
På et tidspunkt fiser luften ud af troværdigheden, og det gælder både regeringen og dem, der støtter regeringen.
Derfor er vi nødt til at tage fat i noget, der holder.
En jobgaranti til alle, der er ved at miste deres dagpenge, burde være det mindste, vi kunne klare i et moderne samfund som vores.
Jeg synes, formanden har ret.
Det burde være det mindste, altså at vi kunne give en jobgaranti.
Vi er i 2012, snart 2013, i et moderne velfærdssamfund, kan jeg sagtens sige, alle, der er ved at miste deres dagpengeret, skal have en anden ret, nemlig retten til at få et stykke arbejde.
Skulle det være en uoverkommelig opgave for så moderne et samfund, hvor vi kan sende folk til Månen og lave alle mulige andre avancerede ting?
Så det kan vi også sørge for, hvis vi vil!
Mange ledige venter med længsel på de nye rettigheder, hvis de til sommer stadig væk er ledige.
Jeg tror, at forventningerne til regeringen og til dem, der vil støtte regeringen, er ufattelig store, og det skal vi tænke på.
Ledige har i 10 år mærket pligterne hagle ned over ryggen på dem fra VK-regeringens side, pisk til de ledige og gulerødder til arbejdsgiverne har været de borgerliges evindelige og trælse melodi.
Den bedste punkterfri cykelslange er en jobgaranti til alle, der står over for at falde ud af dagpengesystemet.
Der skal ikke være nogen danskere, der falder ud af dagpengesystemet uden først at have fået tilbudt et job.
Skulle regeringen være så nærig, at den ikke vil være med til at købe sådan en slange sammen med Enhedslisten, må vi jo nøjes med en gammeldags gummislange igen og så sætte den på cyklen.
Den slange vil indeholde følgende ting: for det første en halvering af genoptjeningsperioden; for det andet at timer fra jobrotation og løntilskudsordninger skal tælle med i genoptjeningen; for det tredje at vi overfører uddannelsesretten fra akutpakke III, altså den, der kommer til at køre et halvt år nu, så den gælder alle ledige – alle ledige skal have ret til gratis uddannelse i det omfang, de synes de har brug for det; for det fjerde en forbedring af regler om supplerende dagpenge, og for det femte: en længere dagpengeperiode, f.eks. de 4 år, vi havde tidligere.
Prøv lige at skrive det ned, jeg vil ikke gentage det, og hvis nogen ikke skulle have hørt ordentligt efter, især i regeringen, vil jeg sige, at jeg gerne sender opskriften til regeringsmedlemmerne, så man kan finde ud af det.
Vi støtter selvfølgelig i Enhedslisten investeringen i tre ekstra lapper på den gamle slange, og så cykler vi videre sammen med regeringen, men vi er, kan jeg hilse og sige til beskæftigelsesministeren, begyndt at spare sammen til den punkterfri slange, så vi har pengene, når vi den 1. juli får brug for dem.