runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Orla Hav (S), 2008-10-22:
Jeg vil gerne spørge sundhedsministeren, hvilke initiativer han agter at tage for at sikre borgerne mulighed for også i fremtiden at have en praktiserende læge.
Det er et ganske alvorligt problem, som har været ganske længe under opsejling, at vi kan se, at antallet af praktiserende læger i Danmark er faldende, på grund af at gennemsnitsalderen er ganske høj.
Der har været taget en række initiativer i regionernes regi, og der er også kommuner, som har beskæftiget sig med det.
Men jeg vil gerne høre lidt om ministerens overvejelser om, på hvilken måde ministeren kan afhjælpe problemet og være med til at give nogle bedre redskaber til at sikre den her helt centrale funktion i vores sundhedsvæsen, at danskerne har en praktiserende læge at kunne trække på.
De praktiserende læger er jo i virkeligheden dem, der håndterer 90 pct. af de henvendelser, der kommer til vores sundhedsvæsen.
Det er en alvorlig problematik, og den banker på, specielt også decentralt i vores land.
Så jeg vil gerne høre ministerens overvejelser om, hvilke initiativer ministeren vil tage.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-10-22:
Nu må jeg for det første anholde, at det, som hr. Jens Peter Vernersen hævder blev dokumenteret i går, faktisk blev dokumenteret.
Det siges fejlagtigt, at der i dag er 26 ugers ventetid - det var jo, da vi tog over og fik regeringsmagten i 2002.
Selv om den er steget lidt her efter konflikten, er den faldet ganske betragteligt, ja, op mod 18 pct. er den faldet.
Så det udvidede frie sygehusvalg, som er en del af løsningen her, har virket.
Så må jeg jo sige, at når vi taler om det udvidede frie sygehusvalg, har det offentlige jo altid serveretten til at bestemme, hvilke patienter de vil have og behandle, og dermed er det modsatte også sagt, nemlig hvilke der kan komme over i det private.
Og det er da det offentlige, der har serveretten til det.
Når det så er sagt, vil jeg nu tale om A- og B-hold: Jeg vil bekæmpe, at der er A- og B-hold.
Jeg ønsker lige mulighed for behandling på skatteyderregning, altså som offentligt tilbud til alle danskere.
Men jeg må bare spørge: Var det mere lige dengang, hvor Socialdemokraterne havde regeringsmagten, at 50.000 på direktionsgangene havde den her ekstra mulighed for en sundhedsforsikring, end det er nu, hvor ca. en million danskere - en gruppe, der rækker langt ind i LO - og alle på en arbejdsplads kan få det?
Jeg skal ikke komme med svaret, for jeg kender det ikke, men jeg synes mest om, at det gælder alle på en arbejdsplads, frem for at det kun gælder direktionen.
Det troede jeg egentlig også var socialdemokratisk politik.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-10-22:
Det var jo sådan i går under første behandling af det lovforslag, som ministeren omtaler, at det blev dokumenteret, at ventetiden for danske borgere på behandling på hospital, bl.a. for den her sygdom eller lidelse, altså er 26 uger.
26 uger venter danske borgere i gennemsnit på at blive behandlet for en gruppe lidelser, hvori den her lidelse også indgår.
Det er sådan set den situation, vi er i.
Så må ministeren jo også erkende - og det sker faktisk også med det svar, der bliver givet - at så er der skabt et Aog et B-hold.
A-holdet er de borgere, der som f.eks. i det her tilfælde har en forsikring enten betalt af dem selv eller deres arbejdsplads; B-holdet er dem, der ikke engang kan få et svar på, hvornår de kan få lavet en forundersøgelse.
Med de svar, ministeren allerede har givet på de her to første spørgsmål, har vi altså delt patienterne op.
René Christensen (DF), 2008-10-22:
Loven lægger op til at sidestille udbytter fra danske og udenlandske aktier ved opgørelsen af indtægtsgrundlaget for beregning af en række sociale ydelser.
Efter de gældende regler på området ses der ved opgørelsen bort fra aktieudbytter på op til 5.000 kr. for danske aktier.
Dette er ikke nu tilfældet med udenlandske aktier.
Med den lovgivning, vi får, får vi udlignet den ulighed, der har været på området.
Vi skal huske, at mange pensionister faktisk har medarbejderaktier fra deres arbejdsliv, og her er det kun rimeligt, at alle bliver behandlet ens, ligegyldigt om man har arbejdet i en virksomhed med svensk ejerskab eller med eksempelvis dansk ejerskab.
Forslaget har ligeledes været i høring hos de relevante organisationer, og det har ikke givet anledning til bemærkninger.
Så derfor kan Dansk Folkeparti støtte lovforslaget.
Anne Baastrup (SF), 2008-10-22:
Nu har de foregående ordførere jo meget nøje gennemgået det tekniske indhold af det her lovforslag.
Omvendt er det jo en forbedring for de formentlig relativt få folkepensionister, der har udenlandske aktier.
Så samlet set har vi besluttet, at vi støtter forslaget.
Erling Bonnesen (V), 2008-10-22:
Systemet er jo således, at borgerne vælger en kommunalbestyrelse, et byråd.
De tilrettelægger driften, og så er det også dem, der ansætter personalet, lederne og den enkelte medarbejder.
Det er jo gangen i det.
Der kan man jo ikke stå og have ansættelsessamtaler forud, for så ville man jo sådan set aldrig nå i mål med det og nå hen til det, det egentlig handler om.
Så jeg føler mig fuldstændig tryg ved, at kommunerne kan lave en fornuftig planlægning på det her, således at vi lige præcis kan opfylde det, der har været det store ønskemål for mange ældre, som jo har henvendt sig, altså at de kan få en fast kontaktperson.
Og det bliver ført helt til dørs med det her, så det er vi i Venstre meget glade over og tilfredse med nu lykkes.
Lise von Seelen (S), 2008-10-22:
Jo, men hvis man nu skal have det fulde udbytte af ordningen, ville det så ikke netop være, hvis man i forvejen helgarderer sig med hensyn til, at der er en god kontakt imellem de to parter, sådan at borgeren netop har fuld tillid til og dermed også den største åbenhed over for den person, som skal optræde som kontaktperson?
For det handler ikke om at ville blande sig i det kommunale selvstyre, men med de bemærkninger, der ligger i lovforslaget her, er det jo os, der sætter rammen for, hvordan det her skal udmøntes.
Så det er jo ikke, fordi jeg specielt vil blande mig, jeg synes bare, det er en vigtig pointe.
Men det forstår jeg at ordføreren ikke er enig i, altså at borgeren her overhovedet ikke behøver at have indflydelse på det?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-10-22:
Den sidste del af det, ministeren sagde, er vi jo fuldstændig enige om, men jeg tvivler nu på, at budskabet er gået helt igennem til alle lande i Europa.
Jeg vil derfor godt gentage mit spørgsmål: Er Danmarks holdning, at man konsekvent vil støtte de mest vidtgående forslag fra Europa-Parlamentet, når det handler om at sikre, at det, vi i de europæiske lande selv skal bidrage med til at reducere vores CO2-udslip, bliver så stor en del af pakken som muligt, altså at det at købe sig til noget bliver et supplement?
Faren ved at købe sig til for meget er jo, at prisen på kvoterne falder, og så fungerer systemet simpelt hen ikke, for det fungerer kun, hvis prisen er høj, sådan at de, der skal investere i markedet, er motiveret for at flytte deres investeringer fra kul til naturgas, der er bedre, eller til det, der er endnu bedre, nemlig energibesparelser og vedvarende energi.
Erling Bonnesen (V), 2008-10-22:
Nu har vi jo kommunalt selvstyre her i landet, og det er selvfølgelig kommunen, der selv tilrettelægger sit arbejde.
Det, der lige præcis har været kernen, har jo været at opfylde det store ønske, der har været, når borgeren, som det i hvert fald har været i nogle situationer, kom ud for mange, kan vi sige, forskellige servicepersoner og mødte mange forskellige ansigter, så det vigtige - og det er jo præcis det, der har været fremført - er, at man netop har kunnet få en og samme person at henvende sig til, så man kan få en fornuftig dialog, og det er det, vi sådan set opfylder med det her.
Så det, det handler om, er ikke så meget, at man snakker med den ene eller den anden, men at man får en fast kontaktperson.
Og det forventes jo, at vedkommende, som er kontaktpersonen i kommunen, selvfølgelig udfører sit job godt, og det tror jeg også på at vedkommende vil gøre.
Lise von Seelen (S), 2008-10-22:
Ja tak.
Jeg kan høre, at ordføreren synes, at det her lovforslag er en forbedring for borgerne, og så vil jeg gerne spørge, om ordføreren er enig i, at borgeren med rette også kunne få indflydelse på, hvem kontaktpersonen kunne være, for at sikre, at der er en god kontakt imellem borgeren og den person, som skal være behjælpelig med at komme ind i det kommunale system.
Er ordføreren enig i, at det vil være en fordel, hvis borgeren også har indflydelse på, hvem personen skal være?
Erling Bonnesen (V), 2008-10-22:
Men nu kan jeg så forstå, at Socialdemokraterne vil se fuldstændig bort fra det, for hvis det forslag, som vi nu hører fra socialdemokraternes side, bliver ført ud i livet, vil det jo sådan set blive en frygtelig situation, for mig at se i hvert fald, som den enkelte medarbejder vil komme ud i.
Hvis borgeren synes, at en medarbejder ikke leverer det, som han synes medarbejderen skal levere, siger borgeren bare: Væk med dig, så vil jeg gerne have en anden.
Og så bliver det altså rent Hjallerup Marked med højestbydende, som vi lander i på den måde, og det vil også give et frygteligt arbejdsmiljø for de ansatte.
Så det må jeg da kraftigt afvise.
Er ordføreren ikke enig i, at det ikke er gennemtænkt?
Karen Jespersen (V), 2008-10-22:
Det her er jo en mindre ændring, og jeg siger tak til det flertal af partier, der siger, at de vil støtte den her ligestilling af udbytter af danske og udenlandske aktier.
Line Barfod (EL), 2008-10-22:
Det her er jo et lovforslag, der er blevet til, fordi EU er gået ind og har blandet sig i skattereglerne, på trods af at man jo gentagne gange har lovet, at vi kunne få lov til selv at bestemme vores skattesystem.
Enhedslisten kan ikke se nogen som helst grund til, at vi skal sige ja, når EU kommer og kræver, at vi skal tilpasse vores lovgivning på det her område.
Så vi vil ikke støtte forslaget.
Vivi Kier (KF), 2008-10-22:
Fra konservativ side skal jeg heller ikke stå og bruge meget tid på det her tekniske lovforslag, som er en ligestilling.
Vi tilslutter os lovforslaget.
Erling Bonnesen (V), 2008-10-22:
Tak for det.
Med dette lovforslag kommer vi et vigtigt skridt videre med at forhøje kvaliteten i den borgernære service og velfærd.
Fordelen er, at den faste kontaktperson vil have kendskab til både de særlige forhold, der kan være for den enkelte modtager af personlig og praktisk hjælp, og til kommunens forskellige tilbud.
Lovforslaget indebærer, at den nuværende kontaktordning ophæves, da en fast kontaktperson er en udvidelse af denne nuværende ordning.
Med kommunalreformen blev der lagt et grundlag for en velfærd af højere kvalitet, og med kvalitetsreformens initiativer som f.eks. en fast kontaktperson vil denne velfærd af højere kvalitet blive ført ud i livet og helt til dørs.
Vores løfter om et løft af kvaliteten bliver nu realiseret med konkrete tiltag.
En fast kontaktperson er en markant forbedring af den velfærd, borgeren i sin dagligdag kan mærke, og som et centralt element i en større kvalitet sætter tiltaget brugeren i centrum.
Venstre kan derfor støtte lovforslaget.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-10-22:
Jo, der er den konkrete borger bedre stillet, hvis han har en forsikring.
Men min opgave som sundhedsminister er til evighed og stadighed at arbejde for, at der er lige adgang for vores borgere.
Det er derfor, jeg holder meget, meget fast i det udvidede frie sygehusvalg, og det er derfor, jeg ikke kan understrege nok, at den her suspendering, som vi - og det begræder jeg - gennemfører, altså er slut fra den 1. juli 2009, fordi det er det udvidede frie sygehusvalg, som giver borgeren, hvis han har en sygdom, som det offentlige af forskellige årsager ikke kan behandle inden for 4 uger, mulighed for at kunne tage på et privathospital som en offentlig ydelse, altså betalt af skatteyderne.
Det er det, jeg synes er vigtigt.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-10-22:
Nu får vi mange henvendelser fra borgere, der er bragt i en lignende situation.
Den pågældende her har heldigvis ikke kræft eller andre livstruende sygdomme.
Det er sådan set den besked, han får.
Så vil jeg i fortsættelse heraf godt spørge ministeren: Er den borger ikke bedre stillet, når han får det her svar, hvis borgeren er forsikret og derfor kan tage hen på et privathospital og få behandlet sit knæ?
Jeppe Kofod (S), 2008-10-22:
Jeg må tilstå, at jeg ser det som et stort tilbageskridt for EU-samarbejdet, at det nu skal vedtages ved enstemmighed blandt statsog regeringscheferne, frem for at man på sådan et område som miljøområdet, hvor der er kvalificeret flertal, jo netop har lavet de her mekanismer for at sikre, at de mest fodslæbende lande ikke kan sætte den laveste fællesnævner for, hvad der bliver EU’s politik.
Det bliver jo tilfældet nu på klimaområdet, hvis den her enstemmighed skal bevares på rådsmødet.
Derfor ser jeg det faktisk som et tilbageskridt.
Hvis man holder sig til de overordnede mål, ved jeg godt, at den danske position er uændret - det fik vi statsministerens ord for i sidste uge og i den forbindelse vil jeg også godt høre, hvordan det ser ud i forhold til de her målsætninger i 2020 om, at hvis vi får en global aftale, er EU parat til at forpligte sig til 30 pct.s reduktion.
Det synes jeg ser meget vanskeligt ud, og hvordan vil Danmark holde fast i den målsætning i de kommende måneder?
Connie Hedegaard (KF), 2008-10-22:
Det forholder sig sådan, at Miljøagenturet ikke har taget højde for de effekter - de har simpelt hen set bort fra dem - af den danske allokeringsplan, som skyldes kvotestramningen for de kvoteomfattede virksomheder.
Det lyder meget teknisk, men det er jo altså en ret central del af hele den allokeringsplan, som vi ord til andet har fået godkendt af EU.
Det har vi så gjort Miljøagenturet opmærksom på, og derfor er der også sådan en fodnote, de har fået skrevet ind.
Vi har så sagt til dem: Det er da ærlig talt ikke rimeligt; I ved godt, at I har glemt at tage det der med.
For det er simpelt hen en urimelig fremstilling af, hvad der foregår i Danmark.
Danmark når sit mål, og Danmark har Europa-Kommissionens ord for, at vores allokeringsplan bringer os præcis derhen, hvor vi skal være.
Det ord fik vi sidste år i august, og i øvrigt er der kommet en energiaftale til siden, som endda også har nogle nye tiltag i sig.
Så jo, men det er altså et urimeligt og et forkert signal.
Med hensyn til EU's funktionsmåde tror jeg nu ikke man kan sige, at Parlamentet er hægtet af.
Tværtimod går det franske formandskab jo allerede nu, altså i de kommende uger, i en meget tæt dialog med Europa-Parlamentet, så der er bestemt ikke noget udemokratisk i det.
Jeg er enig i, at det da var ærgerligt, at man til sidst skal sige: Nå ja, men nu har alle i princippet en vetoret.
Og sådan kan jeg også se at nogle af dem, der er mest modstandere af det her, har udlagt det i deres hjemlige presse.
Jeg vil sige til hr. Jeppe Kofod: Hånden på hjertet, så var det jo nok sådan alligevel, at hvis nogen ikke ville gå med, så er EU’s funktionsmåde i så væsentlige ting jo, at man til sidst ville prøve at sørge for at finde et kompromis, hvor alle følte sig taget hånd om og alle endte med at gå med.
Er det let?
Nej, det bliver hamrende svært.
Kan det lade sig gøre?
Ja, det tror jeg.
Det er jo ikke første gang i verdenshistorien, vi har set, at der sådan op imod, at et svært stykke lovgivning skal vedtages, er sådan ret stort tummel i rækkerne.
Jeppe Kofod (S), 2008-10-22:
Ja tak.
Jeg vil også vende mig til det, der skete på Det Europæiske Råds møde for en uges tid siden, og først vil jeg spørge ministeren, om det ikke sætter Danmarks troværdighed lidt i et dårligt lys, når den her rapport fra EU’s Miljøagentur viser, at Danmark er et af de få lande i EU, som rent faktisk ikke står til at leve op til Kyotoprotokollens forpligtelser i forhold til reduktion af CO2-udslip.
Jeg ved godt, ministeren har sagt, at det er forkerte tal osv., men vil ministeren så ikke her give mig ret i, at det faktisk er et dårligt signal, der kommer i den rapport, til omverdenen: at Danmark, det land, der skulle være foregangsland, i virkeligheden er et af de mest bagstræberiske lande i EU på det spørgsmål her?
Hvad er ministerens vurdering af, at det hele jo nu i sidste ende skal vedtages på Det Europæiske Råds møde i december ved enstemmighed?
Connie Hedegaard (KF), 2008-10-22:
For det første deler jeg jo fuldstændig hr. Kim Mortensens bekymring.
For det andet deler vi også fuldstændig ønsket om, at vi skal have nogle ens spilleregler.
Det er uden for al diskussion det, Danmark går efter.
Det er i øvrigt også derfor, vi synes, at det oprindelige forslag fra Kommissionen var så fornuftigt, for der skaber man ét europæisk kvotemarked i stedet for det, man har i dag.
Så til spørgsmålet, om man kan hjælpe Polen på andre måder, og der må man sige, at det, der lægges op til, hvis der bliver tale om 20 pct.s bortauktionering - som EU så ikke får lov at disponere over, men som er det, Danmark kan gå med til: at landene frivilligt ligesom sætter de penge af - jo ikke er 20 pct.s bortauktioneringspenge, som nogen tager fra Polen; dem kan Polen jo få tilbage igen, hvis det, der tegner til at blive kompromiset, nemlig en frivillig, national øremærkning, bliver til noget.
Så får Polen jo pengene tilbage igen, og så kunne Polen jo passende bruge dem til at omstille sin energisektor for, for jeg tror ikke, at der er nogen - vel knap nok polakker - der vil hævde, at der ikke er noget, der kan gøres betydelig mere energieffektivt.
Det er der hos os alle sammen, men det er der i høj grad også i den polske energisektor.
Kim Mortensen (S), 2008-10-22:
Derfor kan det jo være meget rart for os, der befinder os her i det danske Folketing, sådan at få afdækket, hvad regeringens holdninger til det er.
Og i Socialdemokratiet er vi nu engang en lille smule interesseret i, hvor den her lander henne, fordi vi er bekymrede for, om det her kommer til at give nogle meget uensartede spilleregler for energisektoren og dermed for elsektoren i Europa.
Det er derfor, jeg spørger meget direkte ind til, hvad regeringens holdning er til det her.
Vi har jo foreslået, og det er så det næste konkrete spørgsmål, at man jo kan hjælpe Polen og andre østeuropæiske lande på andre måder.
De har en næsten hundrede procents kulforsyning, altså energiforsyning via kul, i Polen.
Og det, der er Polens argument, er, at det så er for dyrt for dem at bidrage med en større udvikling af vedvarende energi.
I Kommissionens forslag lægges der jo op til, at man bruger 20 pct. af midlerne ved bortauktionering til netop at fremme klimaformål.
Connie Hedegaard (KF), 2008-10-22:
Det tror jeg ikke fremmer processen.
Men som hr. Kim Mortensen jo ved, går vi ind for 100 pct.s auktionering, og det gør vi også for elsektoren.
Vi mener sådan set, at det er det mest enkle sted af alle sektorer at gøre det, fordi man jo der har et sted at sende regningen hen.
Der er man ikke i konkurrence med Kina eller Indien eller alle mulige andre lande; der er man jo internt på det europæiske marked.
Så Danmark arbejder alt, hvad vi overhovedet kan, for at fastholde auktionering, fastholde 100 pct.s auktionering, og - hvis ikke det kan lade sig gøre - maksimal auktionering.
Men det er altså for tidligt i det her ekstremt komplicerede forhandlingsspil sådan at sige, at det der vil vi ikke være med til.
En ting er, at det er for tidligt, noget andet er, at jeg heller ikke tror, at det ville være klogt at melde særlig stærkt ud.
Kim Mortensen (S), 2008-10-22:
For mig at se
drejer det sig om, hvorvidt det er ensartede vilkår, altså om det bliver 100 pct.s eller 80 pct.s bortauktionering, eller om der for nogle lande eller elsektoren i nogle lande, eksempelvis Danmark, gælder 100 pct.s bortauktionering og man i f.eks. nogle af de østeuropæiske lande så får undtagelser for den regel om 100 pct.s bortauktioenring og dermed kan konkurrenceforvride både det liberale elmarked og kvotehandelssystemet i Europa.
Derfor vil jeg gerne spørge til Danmarks holdning og stillingtagen i den diskussion, der kommer her.
Vil klimaministeren her sige, at Danmark vil stå på, at der skal være ensartede regler for alle lande, når det gælder bortauktionering, og at Danmark vil stå på, at vi taler om 100 pct.s bortauktionering i 2012?
Kim Mortensen (S), 2008-10-22:
Det fremgår jo med al ønskelig tydelighed, at der opstår meget stor forvirring om EU-landenes evne til at finde sammen om en aftale og ikke mindst evnen til at finde ud af, hvad der skal ske med en global aftale, og hvad målopfølgningen efterfølgende er.
Jeg anser det som en af nøglerne til for det første at nå en global klimaaftale og for det andet at få økonomi nok i det til at nå de europæiske mål.
Når der så er usikkerhed om det, og når der direkte i rapporten fra det franske formandskab og i pressemeddelelsen specifikt nævnes muligheden for at undtage eksempelvis Polen eller andre østlande fra kravet om 100 pct.s bortauktionering, vil jeg gerne bede om ministerens vurdering af, hvordan den del af forhandlingerne ligger, og af, hvor meget pres Polen har givet i forhold til samlede resultat på det område.
Jeppe Kofod (S), 2008-10-22:
Det synes jeg er meget vigtigt at holde fast i, for den beslutning skal tages til december, ellers får man jo det - og jeg kan også forstå, at de tanker rumler i pressen - at man skal se på hele den forpligtelse, de 10 pct.s øgning, efter en eventuel global aftale, og hvordan det skal fordeles osv.
Det håber jeg at ministeren er
inderligt imod.
Med hensyn til EU-samarbejdet vil jeg sige, at jeg jo synes, men der er der måske en fundamental uenighed, at det er sådan, at på en række områder, når EU bliver større og vi får mere fodslæbende lande - og det kan man jo roligt sige at nogle lande har vist sig at være i klimaspørgsmålet ved det seneste topmøde - er det vigtigt, at man har nogle kvalificerede flertalsmekanismer, og at man tager Europa-Parlamentet dybt alvorligt, for det er jo borgernes stemme i det her samarbejde.
Der frygter jeg bare med den her enstemmighed, at man hægter en stor del af demokratiet af i den videre proces, men det er godt, hvis ministeren kan forsikre mig om noget andet.
Afslutningsvis vil jeg bare spørge: Kan man så ikke også sikre, at de øst- og centraleuropæiske lande måske får flere ressourcer overført til at efterleve deres klimaforpligtelser som et led i, at man kan få dem til at forpligte sig til 30-procents-målet i 2020?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-10-22:
Nu fornemmer jeg, at hr. Jens Peter Vernersen har kendskab til en konkret sag, men jeg kan jo ikke vide, om det handler om en borger, der får et sådant brev i forhold til en livstruende sygdom eller i forhold til en ikkelivstruende sygdom.
Jeg kan kun svare generelt her, at hvis borgere i dette land er under mistanke for at lide af en livstruende sygdom, eksempelvis kræft, så er det akut handling og klar besked, og det forløb skal sættes i gang.
Hvis det er en ikkelivstruende sygdom, gælder det udvidede frie sygehusvalg, indtil vi har fået gennemført den suspension, som vi førstebehandlede et lovforslag om i går.
Det vil sige, at den pågældende borger, der har ventet mere end 4 uger i det offentlige system, skal have en orientering om de rettigheder, borgeren har i henhold til sundhedsloven.
Og det vil sige, at hvis der er hospitaler eller regioner, der ikke giver den information, er det ikke godt nok, for indtil suspensionen er gennemført, skal man orientere borgerne om de rettigheder, de har i henhold til reglerne om det udvidede frie sygehusvalg om at kunne tage på et privathospital.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-10-22:
Tak hr. formand.
Jeg vil godt spørge ministeren, hvad ministeren vil sige til den borger, som af sin privatpraktiserende læge er blevet henvist til behandling på et offentligt hospital og får et brev fra hospitalet, hvori man skriver, at det på grund af arbejdspres ikke er muligt at fremsende et indkaldelsesbrev, altså at det ikke er muligt at foretage en forundersøgelse.
Hvad vil ministeren sige til en borger, der får et sådant svar fra et offentligt hospital?