Martin Henriksen (DF), 2009-03-12:
Udlændingepolitikken er Dansk Folkepartis hjertebarn.
Det har været altafgørende at få vendt udviklingen.
Og hvorfor?
Svaret er jo enkelt, gå en tur på Nørrebro, i Brønshøjs Tingbjerg, et tilfældigt sted i visse områder på Amager eller for den sags skyld et andet sted i fædrelandet.
Det har i den grad været vigtigt for Dansk Folkeparti, at Folketinget fik nedbragt den muslimske indvandring og erstattet den med en indvandring, hvor de, der kommer, i stedet for at belaste samfundet kulturelt og økonomisk bidrager positivt til det danske samfund.
Det projekt er langt hen ad vejen lykkedes, og dette lovforslag er et symbol på den anderledes udlændingepolitik efter 2001.
For godt nok har indvandringen til Danmark været høj i de seneste år, men det er indvandrere, der kommer for at arbejde, lære dansk og bidrage.
Det er bl.a. i det lys, man skal se dette lovforslag.
Med lovforslaget etableres et gratis erhvervsrettet danskundervisningstilbud på internettet.
Det sker, for at den kvalificerede arbejdskraft, der kommer fra udlandet, får lettere ved at lære dansk og bruge sproget i deres arbejde.
Har man fået et job, kan man inden ankomsten lære sproget, og ens familie kan lære sproget.
Her skal det understreges for forståelsens skyld, at der er tale om personer, der kommer hertil via de ordninger, som er aftalt mellem bl.a. regeringen og Dansk Folkeparti.
Det er vigtigt for mig at understrege, at er der en dansker, som er kvalificeret til jobbet, bør virksomheden ansætte danskeren frem for en udlænding, men det er altså lige så væsentligt at understrege, at inden for enkelte områder er der sund fornuft i at ansætte en kvalificeret udlænding.
Der er altså tale om en balancegang, som også skal ses i lyset af den nuværende økonomiske situation.
Der gives også med lovforslaget mulighed for, at såkaldte pendlere altså udlændinge, der ikke bor i Danmark, men som arbejder i Danmark får mulighed for at deltage i et danskkursus.
Her er der altså tale om en anden gruppe udlændinge end den gruppe, jeg lige har omtalt, nemlig EU-borgere.
Her snakker vi om en indvandring, der i modsætning til den indvandring, der sker hertil via asyl- og familiesammenføringsreglerne samt den førnævnte kvalificerede arbejdskraft, er sværere at regulere, da der jo i udgangspunktet er fri bevægelighed inden for EU's rammer, i hvert fald så længe der er et EU-positivt flertal i Folketinget.
De pågældende udlændinge har dermed bidraget til i en periode med mangel på arbejdskraft at udfylde huller på arbejdsmarkedet.
Dertil kommer, at der i Danmarks grænseområder er en vis tradition for at arbejde på tværs af landegrænserne, både ved den dansk-skånske grænse og den dansk-sydslesvigske grænse.
Det skønnes, at godt 30.000 personer om året arbejder i Danmark uden at bo her, størstedelen heraf skønnes at bo i Sverige og Tyskland, og formentlig vil en stor del af grænsependlerne have pendlet i flere år og vil dermed ikke have behov for danskundervisning.
Lovændringerne vil altså betyde, at typisk tyskere og svenskere, der arbejder i Danmark uden at bo her, får ret til danskuddannelse.
For god ordens skyld skal jeg også sige, at EF-Domstolen flere gange har udtalt sig om, hvad der nærmere ligger i begrebet en social fordel.
Det er Integrationsministeriets vurdering, at danskuddannelsen kan anses for at være en social fordel, og jeg skal blot for god ordens skyld slå fast, at den vurdering står for ministeriets egen regning.
Dansk Folkeparti vurderer ikke danskundervisning som en social rettighed.
Så når vi fra vores side siger ja, er det ikke på grund af EU-retten eller på grund af ministeriets vurdering, men fordi vi selv ved egen tankekraft er nået frem til, at ordningen - i hvert fald de væsentligste dele af den - er fornuftig.
Med disse bemærkninger kan vi umiddelbart støtte lovforslaget.