runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2010-04-29:
Jeg tror i hvert fald, man skal have været ualmindelig tunghør, hvis man har fulgt den her debat og så ikke har hørt, at finansministeren synes, at det er yderst skånsomt, for ordet skånsomt har finansministeren virkelig brugt mange gange.
Da jeg var nået op på 10 gange, holdt jeg op med at tælle.
Men det er i hvert fald yderst skånsomt, at der skal skæres 13,5 mia. kr. i 2011, 2012 og 2013, som finansministeren har erkendt der skal.
13,5 mia. kr. skal der skæres i de offentlige kerneydelser, plus at der stadig væk er et hul, der ikke er dækket.
Så det har vi forstået, og det mener regeringen er ganske skånsomt.
Jeg vil godt holde fast i det med dagpenge.
Det er jo rigtigt, at en reform ikke vil virke den dag i morgen, men det er jo alligevel interessant, når vi snakker om, hvad det er for en langsigtet krisepolitik, der skal til, for skal det så virkelig forstås sådan, at det, finansministeren siger, er, at det godt kan være, det ikke bliver gennemført i morgen, men han vil ikke udelukke, at det kan være, at regeringen inden et folketingsvalg kigger på en dagpengereform, og at det vil sige, at der skal skæres i enten ydelsen eller længden?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-29:
Fru Antorini siger, at vi nu skal ud at spare 13,5 mia. kr.
Det, jeg har prøvet at forklare, er, at hvis vi holder udgifterne på det nuværende niveau fremskrevet med pris- og lønudviklingen og afstår fra den yderligere vækst, vi havde planlagt på 1 pct. i 2011, 1 pct. i 2012 og 0,75 pct. i 2013, så har vi ved at afstå fra det fundet besparelsen på de 13,5 mia. kr.
Det er jo ikke det samme som at skulle ud og skære ned.
Margrethe Vestager (RV), 2010-04-29:
Finansministeren siger: Vi gør, hvad vi kan.
Jeg må indrømme, jeg er alvorligt bange for, at finansministeren har ret, og det synes jeg egentlig er lammende.
Finansministeren må tage ordet og står her fuldstændig åben, efter at Venstres ordfører har haft ordet en hel time – en hel time har Venstres ordfører stået på talerstolen – og efter at finansministeren selv har svaret på forespørgslen.
Det er helt ubegribeligt, at finansministeren tror, at han på den måde kan buldre sig igennem debatten ved, som finansministeren selv siger, for syvogfyrretyvende gang at sige: Mit eneste bud på at løse Danmarks økonomiske problemer er 13,5 mia. kr. der, 10,5 mia. kr. der, 7 mia. kr. der, og de nærmere detaljer får i til august, og vil I så venligst svare nu.
Hvis finansministeren så gerne vil være i opposition til oppositionen, synes jeg, vi skal bytte plads med det samme.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-29:
Ja tak.
Jeg vil gerne stille finansministeren et spørgsmål.
Nu har det igennem de seneste år været hårdt for yderområderne, og det har også været hårdt for regeringspartierne, for de har mistet medlemmer og mandater.
Jeg kan se, at nogle af mine yngre kolleger i Nordjylland foreslår den ene løsning efter den anden, f.eks. at flytte statslige arbejdspladser til provinsen.
Det er arbejdspladser, man i den samme periode har nedlagt.
Har de unge Venstremedlemmer, der foreslår det nu, opbakning i regeringen og hos finansministeren til sådan en manøvre?
For så tror jeg, der er rigtig mange flyttefolk, der vil blive rigtig glade i den kommende tid.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-29:
Ja, selvfølgelig gør det det, for det danske samfund er blevet fattigere på grund af krisen.
BNP, samfundskagen, er skrumpet ind!
Det er jo det, jeg har prøvet at stå at sige hele dagen.
Det er jo en kendsgerning, som gælder for Socialdemokratiet, som gælder for Venstre, som gælder for SF og De Konservative og for Dansk Folkeparti.
Det er jo en kendsgerning, der gælder for os alle sammen her i Folketinget, nemlig at samfundskagen er blevet mindre.
Det er da selvfølgelig et problem, vi er nødt til at tackle.
Når vi taler om besparelser, er det da i princippet noget, der gør ondt, men når vi nu taler om besparelsen på 4 mia. kr., så skal det jo også holdes op imod, at der er 100.000, der forlader den offentlige sektor, om året.
De 8.000, er jo ikke et tal, regeringen har lagt frem, men er et resultat af et regnestykke, der er opstået på baggrund af, hvad gennemsnitsomkostningen ved en medarbejder osv. er.
Vel er det da ubehageligt, og jeg ville da også godt ønske, at jeg som finansminister kunne blive ved med at give flere penge ud, men sådan er virkeligheden ikke for regeringen og for dem, der vil påtage sig et ansvar for landets økonomiske situation.
John Dyrby Paulsen (S), 2010-04-29:
Det er da flot for nu at sige det ligeud, det er faktisk temmelig bekymrende, at regeringen ikke har nogen løsning på det her.
Nu er det ifølge finansministerens egen regnestok 48 gange, finansministeren har sagt: Det her kommer ikke til at koste noget som helst, det kommer ikke til at berøre nogen – jo, der er en vækst, vi ikke får.
Hvordan harmonerer det med, at der er mindst 8.000 mennesker, der ifølge regeringen selv mister jobbet ude i kommunerne?
Og det er kun på en omprioritering af de 10 mia. kr.
Derudover kommer den vækst, der ikke sker, og derudover kommer den vækst, der sker på ældreområdet, som man også skal dække ind i kommunerne, og derudover kommer de andre besparelser, som kommunerne er pålagt i forvejen af regeringen – de besparelser, de rationaliseringer, som regeringen har pålagt kommunerne allerede de sidste år.
Hvordan i alverden skal kommunerne forholde sig til det, når finansministeren står her og siger, at det ikke kommer til at berøre nogen i kommunerne?
Selvfølgelig gør det da det!
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-29:
Vi har i fællesskab løftet ansvaret i de lange perioder, hvor Socialdemokraterne, SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten har meldt sig helt ud og bare har villet kritisere.
Derfor forventer jeg da, at vi i det samarbejdes ånd også vil kunne løfte den opgave og påtage os ansvaret for at sikre, at Danmark kommer så skånsomt igennem krisen som overhovedet muligt.
Men det er jo her forbløffende, at vi ikke har fået en flig af det program, som Socialdemokraterne og SF tilsyneladende har liggende færdigt, men som man ikke vil præsentere.
Der synes vi jo det ville have klædt debatten i dag, hvis man fra oppositionens side havde fremlagt sine løsninger, sådan at vi kunne have fået en ordentlig diskussion af den økonomiske politik.
John Dyrby Paulsen (S), 2010-04-29:
Tak for det.
Jeg synes egentlig, at finansministeren var meget klar: Det her er svært, og finansministeren kan ikke finde ud af det på trods af alle ministerierne og alle regnedrengene, og der går i hvert fald nogle måneder endnu.
Det, finansministeren gør, er med nærmest lidt tårer i øjnene at bede og nærmest trygle oppositionen om at komme med den her plan, så finansministeren kan komme lidt videre, for det lyder, som om finansministeren er løbet fuldstændig tør for ideer.
Det er den ene kompliment til finansministeren.
Må jeg ikke også rose finansministeren for noget andet.
Venstres finansordfører kunne jo ikke svare på, om der var en aftale med Dansk Folkeparti, men finansministeren svarede meget klart: Der er ikke nogen aftale med Dansk Folkeparti.
Det betyder jo, at regeringen ikke har flertal for de her forslag, og så er det igen op af bakke for regeringen.
Hvor er det, regeringen forventer at slække på det her i forhold til Dansk Folkeparti?
Eller forventer finansministeren, at Dansk Folkeparti ender med at acceptere det, som finansministeren trods alt har lagt frem her i dag?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-29:
I lyset af at velfærdsområdet har fået et kæmpe løft på 67.000 mio. kr. siden 2001, hvor vi overtog regeringsmagten, siger vi: Hvis vi holder de offentlige udgifter i ro efter at have løftet området med 67 mia. kr., vil det dække 13,5 mia. kr. af den udfordring på 24 mia. kr., vi har.
Det er så den ene ting, vi har lagt fast: De offentlige udgifter skal holdes i ro.
Det bliver ikke nogen nem opgave, men når vi ser på, hvilke muligheder der er, synes vi, det er den mest skånsomme.
Margrethe Vestager (RV), 2010-04-29:
Jeg synes, det er meget tankevækkende, at når finansministeren ikke finder anledning til endnu en gang at fremføre, at det er 13,5 mia. kr. der, 10,5 mia. kr. der, 7 mia. kr. der, så har finansministeren har ingen bemærkninger, for så virker finansministerens strategi for den her debat åbenbart ikke.
Men hvis finansministeren måske så ville løfte sløret for noget, kunne det være, hvordan man kommer frem til, at det er 13,5 mia. kr. og ikke 14 mia. kr. og 10 mia. kr. og ikke 10,5 mia. kr., for det antyder jo, at der ligger nogle overvejelser bag, og de overvejelser kunne finansministeren måske indvie os i, hvis ikke vi kan få at vide, hvordan de her besparelser konkret skal udmøntes.
Jacob Jensen (V), 2010-04-29:
Det er jo ikke sådan, at den opgave, vi står over for, er fuldstændig umulig, vil jeg sige til hr. John Dyrby Paulsen, hverken i Kalundborg eller i Slagelse eller noget andet sted i det her land.
KL har så spurgt, som jeg også tidligere har nævnt, kommunaldirektørerne, og der er 92 pct., der mener, at det godt kan gøres mere kvalificeret, end man gør i dag.
Der er 80 pct. af borgmestrene, der er af samme opfattelse.
Der er 50 pct. af alle medarbejderne, der er af samme opfattelse.
Sågar hr. Morten Bødskov er af den samme opfattelse, det kan man jo læse i dagens udgave af Børsen.
Det er jeg sådan set enig i, og det synes jeg er fint.
Og vi skal da have testet, hvordan vi kan gøre det.
Lad mig så lige sige til det her med, at vi skulle gå ud og skære ned og fyre en hel masse: Undskyld mig mange gange, da Socialdemokraterne fremsatte deres finanslovforslag i 2008, altså før krisen – det står også i dagens Børsen – opererede man med nedskæringer i den offentlige sektor på 37.000 stillinger, bl.a. som følge af mindre administration og bedre digitalisering, og hvad ved jeg.
Det var før krisen.
Så undskyld mig endnu en gang, vi skal lige have proportionerne på plads.
Ole Sohn (SF), 2010-04-29:
Det er jeg for så vidt meget enig i.
Vi har fået præsenteret udfordringen, og den udfordring er der mig bekendt ingen i Folketinget, der har bestridt, i hvert fald ikke i dag.
Men vi er i den situation, at der skal spares 24 mia. kr.
Derudover skal der omprioriteres for 10 mia. kr., det vil sige, at der skal skæres yderligere 4 mia. kr. af kommunernes budgetter og yderligere 6 mia. kr. af statens budgetter.
Dansk Folkeparti har klart erklæret, at kerneområderne som sygehuse og områderne for syge, ældre og handicappede ikke skal røres.
Så er det da lidt relevant at spørge, om man bare kan få nogle overskrifter – jeg er helt opmærksom på, at der kommer en finanslovforhandling, og at regeringen ikke føler sig forpligtet til at fremlægge nogle konkrete planer før om ½ år, selv om de mener, at oppositionen skal fremlægge noget nu – om, hvor det er, de mange milliarder kroner skal findes, hvis man skal opnå enighed med Dansk Folkeparti og friholde kerneområderne?
Kan Venstre garantere, at kernevelfærdsområderne bliver friholdt?
Jacob Jensen (V), 2010-04-29:
Nu er der sådan set to tempi i det her, når man diskuterer udfordringen og udfordringens størrelse.
Der er den udfordring, som vi er enige om med hr. Ole Sohn, det er nemlig netop, hvordan vi lever op til EU's konvergenskrav, som jo er en formodet henstilling om at konsolidere dansk økonomi med 24 mia. kr. Det har jeg også hørt hr. Ole Sohn anerkende, det har jeg også hørt Socialdemokraterne anerkende, og det er vi enige om at vi skal gøre.
Men det er ikke den eneste udfordring, der er, vil jeg sige til hr. Ole Sohn.
Jeg står her med en liste over udgiftskrævende forslag, som er stillet af Socialdemokraterne og/eller Socialistisk Folkeparti bare inden for det sidste år.
Inden for det sidste år er der stillet udgiftskrævende forslag for 51,5 mia. kr.
For hvis ikke det bliver løst og der ikke bliver fundet finansiering til det, er det bare gyldne kæder og lånte fjer, vil jeg sige til hr. Ole Sohn.
Margrethe Vestager (RV), 2010-04-29:
Hvis jeg må have lov til at konkludere på de svar, som hr. Ole Sohn blev givet, må konklusionen være, at Venstres ordfører helt klart og blankt erkender, at der ikke er flertal for regeringens politik.
En ting, som jeg gerne vil bede ordføreren om at uddybe, hænger sammen med, at ordføreren sagde: Vi skal ikke hænge fast i stereotype måder og gøre, som det blev gjort i går.
Alt det, der blev gjort i går, er noget, regeringen har fundet på, regeringen har haft ansvaret i snart et helt årti.
Derfor vil jeg gerne høre, hvilke af de dele, som regeringen har haft ansvaret for, der skal gøres op med for konkret at finde de besparelser, som der er lagt op til.
Hvad er det i den skitse, som finansministeren tegnede med sin brede pensel – 13,5 mia. kr. i såkaldt nulvækst, 10 mia. kr. i reduktion af overførsel og 7 mia. kr. i beskæftigelsesinitiativer – som skal rulles tilbage?
Jacob Jensen (V), 2010-04-29:
Nu har fru Margrethe Vestager måske nogle erfaringer med at være i mindretal, det er måske det, hun sådan tænker på i forhold til at fremsætte forslag her, som man jo udmærket godt ved ikke har en kinamands chance for at få flertal, selv om man så laver et fælles forslag til vedtagelse og påstår, at man vil lave prioriteringer og reformer.
Når vi så i en times tid har spurgt hr. Morten Østergaard om, hvad det er for nogle reformer og prioriteringer, man vil lave i fællesskab med S og SF, får vi svaret: Ja, det må vi så se på på et tidspunkt, når det bliver aktuelt.
Så det kan man jo sige ikke er nogen ny situation for fru Margrethe Vestager.
Vi har så en lidt anderledes tilgang til det, for vi har lagt vores ting frem, og vi er fortrøstningsfulde, med hensyn til at vi også finder et flertal for dem.
Det tror jeg godt vi kan love.
Det, der så er at sige til det konkrete spørgsmål om, hvor man kan gøre noget henne, er, at det så var det, jeg pegede på for et øjeblik siden.
Det er ikke sådan, at bare fordi man gør det på én måde i en kommune, skal man partout gøre det på samme måde i en anden kommune, men det kunne godt være, at der var nogle ting, man kunne lære lidt af hinanden.
Det er ikke sådan, at ressourcer giver resultater, og at det er fuldstændig ligefrem proportionale størrelser.
Lad mig bare give et kort eksempel fra eksempelvis folkeskoleområdet.
Den kommune i landet, som har de bedste resultater, hvad angår det, man kalder uddannelsesfrekvensen, er Holstebro Kommune.
Men hvor ligger Holstebro Kommune så i forhold til det udgiftsniveau, man har vedrørende folkeskolen?
Det er bare ét eksempel.
Margrethe Vestager (RV), 2010-04-29:
Jeg kan godt forstå, at det eneste, Venstres ordfører kan love, er at være fortrøstningsfuld, for det tror jeg der kan blive rigtig, rigtig god brug for.
Det, Venstres ordførers foreslår som den konkrete udmøntning, er, at regeringen griber ind i det kommunale selvstyre og siger: Sådan skal det gøres.
V og K har sammen med Dansk Folkeparti haft magten i et årti.
Det, Venstres ordfører siger, er: Der kan spares her, der kan spares dér, der kan spares alle vide vegne.
Det, jeg spørger til, er: Hvor har Venstre været de sidste 10 år, hvis man virkelig bare har ladet helt åbenlyse besparelser ligge og flyde på gaden?
Eller er det, der er sket, at den forskel, der er mellem at have bare en anelse respekt for det kommunale selvstyre til fuldstændig at se hen over det, er væk, fordi man udmærket godt ved, at det, Dansk Folkeparti gerne vil have, er, at det er Christiansborg, der styrer?
Jacob Jensen (V), 2010-04-29:
Vi har til forskel fra venstrefløjen meget, meget stor respekt for det kommunale selvstyre.
Vi er f.eks. ikke sådan nogen, der går ud og laver nogle såkaldte velfærdsrettigheder, hvor man helt ned i detaljen beskriver, hvor mange gange om ugen den ældre skal have bad, og hvor mange gange om ugen der skal ske dit og dat, som kommunerne så skal udføre.
Sådan er vi ikke.
Vi lægger rammen for det, og vi laver selvfølgelig nogle fornuftige økonomiaftaler med kommunerne en gang om året.
Sådan er fordelingen.
Men det er også klart, at et samfund ikke står stille.
Vi vil gerne bevare ansvaret mindst de næste 8½ år, det vedkender vi os også.
Det betyder selvfølgelig, at der er ting, som udvikler sig undervejs.
En af de ting, hvorom vi går ind og netop siger, at det ikke kan blive ved med at fortsætte, er med hensyn til væksten i de offentlige udgifter.
Vi har nu gennem de sidste mange, mange år vækstet på de offentlige udgifter år efter år.
Gennem de sidste 2 år, tror jeg, det er, er det første gang i historien, der har været vækstrate på de offentlige udgifter, der er tocifret.
Derfor bliver vi nødt til at holde ro på væksten i de offentlige udgifter.
Det er det, der bl.a. genererer midler til at konsolidere dansk økonomi i de kommende 3 år for.
Frank Aaen (EL), 2010-04-29:
Vi bliver ved med at have meget svært ved at få nogen konkrete oplysninger om, hvad der er regeringens planer, men lad os så holde os til det, vi har læst.
Og der vil jeg gerne henvise til konvergensprogrammet.
Er det ikke korrekt opfattet, at der i konvergensprogrammet, som regeringen har fremlagt, altså planen for den økonomiske udvikling,
indgår to væsentlige ting, hvoraf den ene er, at lønkvoten skal ned – det betyder sagt på almindeligt dansk mere profit og mindre i løn til dem, der arbejder – og at arbejdsløsheden efter krisen skal være væsentlig højere end før krisen?
Er det ikke to vigtige forudsætninger i regeringens økonomiske program?
Jacob Jensen (V), 2010-04-29:
Vi har en god tradition i regeringspartierne.
Vi finder gode løsninger, og det gør vi primært sammen med Dansk Folkeparti, det er ikke nogen hemmelighed.
Det tror jeg også hr. Ole Sohn vil give mig ret i.
Han vil måske ikke give mig ret i, at det er gode løsninger, det tror jeg vi kan diskutere, men han kan nok give mig ret i, at vi bliver enige.
Og det tror jeg også vi gør her.
Jeg tror sådan set også, som jeg nævnte i mit svar til hr. Morten Bødskov, at der er muligheder.
Den konklusion tror jeg sådan set også at Dansk Folkeparti og andre partier vil komme til, hvis man kigger på, hvordan tingene foregår i dag.
Det er ikke noget, jeg står og finder på, det er sådan set noget, som kommunaldirektørerne har bekræftet, det er noget, som langt de fleste borgmestre har bekræftet, og det er noget, som i hvert fald halvdelen af medarbejderne, som arbejder med de her ting, har bekræftet.
Det er ikke sådan, at man bare kan sige, at to og fem er lige, og så er alting godt, og at det udgiftsniveau, der nu er, er totalt låst fast som støbt i beton.
Selvfølgelig er det ikke det, vi lever i et dynamisk samfund, der bliver teknologiudvikling, der bliver nye måder at gøre tingene på, ledelsen bliver uddannet og gjort dygtigere.
Der er masser af muligheder, og det er selvfølgelig det, vi skal prøve at finde ud af i fællesskab, for at vi ikke bare bliver låst fast i en stereotyp tankegang om, at det, der var i går, også skal være i morgen.
Frank Aaen (EL), 2010-04-29:
Nu spurgte jeg ikke lige til, hvordan det ser ud i dag, eller hvordan vi tror det ser ud i dag.
Jeg spurgte til, hvad der er indholdet i regeringens økonomiske politik, og hvordan man selv vurderer virkningen af regeringens økonomiske politik.
Det er jo det, konvergensprogrammet går ud på; det er det, man vil, og det er sådan, man regner med at Danmark kommer til at se ud.
Det er muligt, at ordføreren ikke har læst lige de sider, der ligger et godt stykke inde i konvergensprogrammet, men det går altså kort sagt ud på, at der skal flyttes ca. 100 mia. kr. fra lønsummen til profit, og at arbejdsløsheden skal være noget, der ligner et dobbelt så højt tal efter krisen som før krisen – altså ikke i dag, men når krisen er overstået og regeringens program er gennemført, skal arbejdsløsheden være væsentlig højere, end den var tidligere.
Det er da to målsætninger, der er til at forstå.
Og hvis ikke ordføreren kan bekræfte det, må jeg selvfølgelig vende tilbage til finansministeren senere.
Jacob Jensen (V), 2010-04-29:
Jeg er sikker på, at finansministeren også vil svare, hvis hr. Frank Aaen spørger.
Men jeg må bare igen holde fast i, at det afgørende for den økonomiske holdbarhed jo er, hvordan konjunkturerne er, og hvordan vi konsoliderer dansk økonomi.
Altså, der må vi bare erkende, at vi har gjort, hvad vi har kunnet, inden for den ramme, der har været ansvarlig i forhold til at investere massivt – massivt – i offentlig velfærd, ekstraordinære investeringer, fremrykning af offentlige investeringer og understøttelse af dansk erhvervslivs muligheder for at holde konkurrenceevnen bare nogenlunde på plads.
Hvad er så alternativet til den politik?
Jo, det er så hr. Frank Aaens politik og venstrefløjens politik om flere skatter, flere afgifter, flere omkostninger for de erhvervsvirksomheder, som skal bevare vores arbejdspladser her i landet og dermed sikre, at arbejdsløsheden bliver holdt på et nogenlunde niveau.
Og det er altså gift for den udvikling, som vi nu ser: et spirende opsving.
Jeg står ikke her og aflyser krisen fuldstændigt, men jeg glæder mig da over, at vi ikke er kommet op på det høje arbejdsløshedsniveau, som ellers var frygtet.
Men hvis hr. Frank Aaen får magt, som han har agt, sammen med resten af venstrefløjen, tør jeg ikke sige, hvordan udviklingen med hensyn til arbejdsløsheden vil gå – med de omkostninger, som man har tænkt sig at pålægge dansk erhvervsliv og dermed danske arbejdspladser og de mennesker, som arbejder ude i danske virksomheder.
Anders Samuelsen (LA), 2010-04-29:
Debatten i dag har været præget af en fuldstændig mangel på evne og vilje til at være konkret, i forhold til hvad der skal ske.
Og det gælder sådan set både rød blok og blå blok.
Derfor vil jeg gerne fremsætte et forslag til vedtagelse fra Liberal Alliances side og så høre, hvad Venstres ordfører har af kommentarer til det: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at velfærden, velstanden og væksten er under pres.
Derfor er der et akut behov for reformer, der sikrer øget vækst, lavere skat, mere frihed og en bedre offentlig sektor, så Danmark ikke fortsætter faldet ned af listen over verdens rigeste lande.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til at foreslå helt konkrete reformer, f.eks.: - afskaffelse af efterlønnen, så vi ikke tager penge fra de svageste og giver til de raske, - halvering af dagpengeperioden, så flere kommer hurtigt i arbejde, - en skattereform, der sænker skatten til max. 40 pct. på arbejde, og en halvering af selskabsskatten, så Danmark bliver konkurrencedygtig, - 40.000 færre ansatte i den offentlige sektor gennem en tillidsreform båret af færre regler, - opgør med erhvervsstøtteordninger, - en landbrugsreform, der sikrer landbruget lige konkurrencevilkår.«
Jacob Jensen (V), 2010-04-29:
Jeg kunne under fremsættelsen her se, at hr. Morten Østergaard sad og nikkede meget begejstret til hr. Anders Samuelsen.
Det var vist primært der, hvor der blev nævnt noget om efterløn og den slags reformer.
Jeg synes ikke, at der blev nikket lige så voldsomt ovre hos venstrefløjen i øvrigt, så der er måske lidt, de skal hjem og have snakket om hvordan fungerer.
Men lad mig bare sige til hr. Anders Samuelsen, at jeg har meget stor respekt for den ildhu, som hr. Anders Samuelsen lægger i at komme med nogle konkrete forslag; det er jeg fuldstændig enig med hr. Anders Samuelsen i.
Men lad mig bare lige i forhold til den udfordring, vi står over for i de kommende år, svare, at det altså ikke vil hjælpe, uanset hvor meget man råber og skriger, at halvere dagpengeperioden eksempelvis eller at fjerne efterlønnen.
Jo, det kunne man gøre, hvis man gjorde det i morgen, men hvis vi har en dagpengeperiode på 4 år, ville den, der blev arbejdsløs i går, jo stadig væk have dagpenge i de kommende 4 år.
Hvis man så fjernede den fra i dag, ville der stadig væk gå 2 år, inden den effekt, som hr. Anders Samuelsen efterspørger, ville komme til udtryk.
Og jeg tror ikke, at nogen – måske lige med undtagelse af hr. Anders Samuelsen, måske ikke engang De Radikale – ville lave en dagpengereform, som halverede eller fjernede efterlønnen fra i morgen.
Det tror jeg ikke engang er tilfældet. Så det, som hr. Anders Samuelsen fremlægger her, er jo ikke noget, som vil løse den udfordring, vi står over for, hvor vi helt akut skal løse den konsolidering, som EU med stor sandsynlighed vil bede os om at gøre i de kommende 3 år.