runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nick Hækkerup (S), 2012-04-11:
En del af det forsvarsforlig, som vi to er fælles om, og som vores partier er fælles om, er, at det – der er nu igangsat en analyse – skal ske på en måde, så det sker uden at forringe det samlede beredskab på forsvarets område.
Det, der så lægges oven i det, er, at det er lykkedes regeringen sammen med Enhedslisten at finde yderligere penge til akuthelikopterne, hvilket jo så betyder, at der samlet set vil være yderligere akuthelikopterkapacitet til rådighed.
Troels Lund Poulsen (V), 2012-04-11:
Men så vil jeg sådan set godt følge op på den dialog, som ministeren siger at der ikke kan oplyses om, mellem Forsvarsministeriet og Forsvarskommandoen.
Nu går ministeren jo meget op i, at der er en forsvarsforligskreds.
Har han tænkt sig at diskutere det med forsvarsforligskredsen, eller er det bare en dialog, der er internt mellem Forsvarskommandoen og departementet?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-04-11:
Tak, formand.
Spørgsmålet til økonomi- og indenrigsministeren lyder: Hvorfor har regeringen valgt at indskrænke frikommuneforsøgene i forhold til det, der oprindelig var ideen, da frikommuneforsøget blev vedtaget med finanslovforliget for 2011 mellem VK-regeringen og Dansk Folkeparti?
Margrethe Vestager (RV), 2012-04-11:
Jeg tror, at spørgeren er faldet sådan lidt i en polemisk grøft, for jeg kan ikke genkende den beskrivelse af tingenes tilstand.
Jeg genkender heller ikke spørgeren som en politiker, der synes, at man skal gradbøje de forpligtelser, som Danmark har ud fra grundlov, menneskerettigheder og EU-lovgivning, eller for den sags skyld synes, at man kan forsøge sig med særlig favorable, økonomiske muligheder.
Der er efter min mening ikke meget forsøg i at spørge: Hvis vi må bruge flere penge, gad vide, om vi så kan gøre det bedre?
Det synes jeg personligt ikke er noget forsøg, og jeg mener sådan set ikke, at det har noget som helst at gøre med spørgsmålet om, hvorvidt man er frikommune eller ej.
Tværtimod synes jeg, at det, regeringen har gjort, faktisk virkelig er at tage hånd om det for det første ved at udfordre sig selv i forbindelse med nogle af de ting, som ikke er regeringens politik, for det andet ved at sikre, at der bliver tværgående temaer i et partnerskab med frikommunerne, og for det tredje ved at den lovgennemgang, som er planlagt, ikke kun kommer til at vedrøre frikommunerne, men sådan set kommer til at vedrøre alle Danmarks kommuner, sådan at man ikke skal vente på, at fjernelse af eventuelle barrierer, som bliver oplevet i den forbindelse, skal afvente frikommuneforsøgene.
Derfor må jeg bare melde hus forbi og bede spørgeren om at vende tilbage til de daværende regeringspartier, for det var sådan set dem, der gjorde, at vi først nu kan komme af sted med frikommuneloven.
Nick Hækkerup (S), 2012-04-11:
Når jeg har rapporten og rapporten er færdig, altså når vi ikke står med et ufuldstændigt dokument, men med et færdigt dokument, er det aftalt med forligskredsen, at alle de forligsbestemte analyser, der ligger med det eksisterende forsvarsforlig, skal være en del af den midtvejsevaluering af forsvarsforliget, som vi i fællesskab skal lave i juni måned.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-04-11:
Jeg er helt overbevist om, at vi kommer tilbage til det her ved flere forskellige lejligheder.
De har eksempelvis dér ønsket nogle frikommuneforsøg, som ikke bliver tilladt efter ordningen.
Det kan f.eks. være, at der er busstrækninger, hvor der skal køres uden brugerbetaling, for at man kan afprøve, om man så kan få flere over i den kollektive trafik, og sådan nogle ting.
Det er nogle ting, hvorom man egentlig tænker: Ja, hvis der virkelig var en minister, der kæmpede for at give kommunerne frihed og brugte det her frikommuneforsøg til at udstrække forsøget, så langt det overhovedet kunne række, i forbindelse med at teste de lokale, kommunalvalgte politikeres vilje til at tage ansvar for det, de gjorde, så virker det bare, som om der var noget her, der egentlig godt kunne gives lov til.
Margrethe Vestager (RV), 2012-04-11:
For Danmark kan jo ikke få en bøde for ikke at føre en bestemt økonomisk politik.
Jeg synes, at det er en rigtig, rigtig god idé at gøre det, man har sagt man vil – også i virkelighedens verden, også i ens eget land.
Den økonomiske politik, der bliver ført i Danmark, har vi fuld metodefrihed til.
Vi har det fulde ansvar for de ting, som bliver vedtaget her i Folketingssalen – i sagens natur.
Men jeg synes, at det er rigtigt, og jeg synes også, at det er en god idé, at vi gennemfører en lovgivning, som sikrer, at budgetter bliver overholdt, og jeg synes, at det er rigtigt, at vi tager de løfter, vi har givet i forhold til vores europæiske kollegaer, og også gør dem til virkelighed i den fremtid, som vi har foran os.
For mig at se er der ikke nogen som helst problemer i, at den ansvarlige økonomiske politik, som regeringen står for på dansk grund, står vi også for på europæisk grund.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-04-11:
Nu er det vist ministeren, der er polemisk, tror jeg.
Hun beskyldte tidligere i et spørgsmål mig for at være polemisk.
Altså, det her med, at man kun kan føre en økonomisk ansvarlig politik, hvis man gør det via EU eller euroområdet, er vist et falsum.
Jeg tror, at ministeren vil bekræfte, at den aftale, vi i fællesskab eksempelvis lavede i forsommeren sidste år, var udtryk for en ansvarlig økonomisk politik.
Det var sådan set ikke noget, man på det tidspunkt forbandt med en finanspagt eller en europagt, som ministeren nu henviser til som afgørende for, om man fører en ansvarlig økonomisk politik.
Så der tror jeg at det var ministeren der var ude i det polemiske ærinde.
Sandheden er vel, at europagten uanset ministerens ord indskrænker Danmarks selvstændighed.
Vi påtager os nogle forpligtelser over for EU.
Vi giver Kommissionen ret til en overvågningsprocedure.
Vi giver ret til, hvis ikke vi har en budgetlov indrettet på en bestemt måde med et bestemt fastsat mål, der i øvrigt ville forhindre den kickstart, regeringen har ønsket efter valget, hvis man havde de regler på plads allerede på daværende tidspunkt, at så kan vi ikke gøre det fremover.
Så kan vi straffes af det her system.
Regeringen må da anerkende det.
Det kan da ikke være sådan, at ministeren ikke vil sige, at det på ingen måde indskrænker Danmarks selvbestemmelsesret.
Så siger man, at det kan ske inden for grundlovens rammer i forhold til suverænitetsafgivelse, altså uden at man behøver at have en folkeafstemning.
Men det har jo ikke noget at gøre med, at Danmark skal opføre sig på en bestemt måde inden for det her regelsæt, man har tilsluttet sig.
Det håber jeg da at ministeren vil bekræfte.
Det er jo ikke fuldstændig ligegyldigt, at Danmark har tilsluttet sig europagten.
Margrethe Vestager (RV), 2012-04-11:
Jeg skal slet ikke kloge mig på, hvad folk kan se, men jeg kan høre en politiker, som giver en fremstilling af virkeligheden, som jeg på ingen måde kan genkende.
Jeg har for 2 minutter siden lavet en gennemgang af, hvad euroforbeholdet består i.
Jeg tror, at spørgeren lige så godt som jeg ved, at finanspagten ikke på nogen måde ændrer ved det, der er indholdet i euroforbeholdet.
Jeg synes, at det ville være utrolig godt for diskussionen om Danmarks forhold til de resterende eurolande og til vores forbehold, at vi skilte skæg og snot, fordi finanspagten handler om, at vi sådan set gør det, vi har lovet.
Det kan godt være, at spørgeren er uenig i, at der skal føres fastkurspolitik, og det kan godt være, at spørgeren er uenig i, at der skal føres en ansvarlig økonomisk politik i Danmark, og at vi skal gøre det som en del af den europæiske økonomi, som vi også er en del af med vores egen valuta, men jeg synes, at det er vigtigt og rigtigt at holde det, man lover.
En af de ting, som Danmark har lovet, er at overholde vækst- og stabilitetspagten, og det, som vi gør med finanspagten, er sådan set, at vi tager det løfte med hjem i Folketingssalen og gør det til lov her på stedet under overskriften, som vi går ind under hver dag, når mødet i salen begynder: »Med lov skal land bygges«.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-04-11:
Tak til ministeren for den første besvarelse her.
Når jeg rejser det her spørgsmål, er det jo, fordi jeg tror, at der er rigtig mange danskere, der har svært ved helt at finde ud af, hvad der egentlig sker.
Vi har et euroforbehold, det er blevet bekræftet ved en folkeafstemning i september 2000, hvor et stort flertal af den danske befolkning jo stemte imod bl.a. ministerens partis ønske om at udskifte kroner med euro.
Der var en del, der dengang argumenterede for, at vi skulle udskifte vores valuta til euro, som i dag er glade for, at vi ikke gjorde det.
Sådan kan det gå, og det viser jo bare, at det godt kan være, man skal lade eftertanken brede sig i forhold til en så vigtig beslutning som at udskifte sin valuta.
Men samtidig med det og den her såkaldte respekt for forbeholdet kan den danske befolkning jo se, at man skridt for skridt tilslutter sig de ting, som eurolandene i øvrigt måtte blive enige om, og som selvfølgelig er en nødvendighed for eurolandene, som eksempelvis den her europagt, som ministeren og regeringen med et flertal i Folketinget jo har valgt at tilslutte Danmark, og man siger, at det kan man godt gøre, uden at det på nogen måde krænker euroforbeholdet.
I og med at man siger, at kronens kurs jo er kørt op imod euroens udvikling, altså at vi skal skygge euroen, samtidig med at vi tilslutter os de økonomiske vilkår, som eurolandene beslutter sig for, kan det jo godt få mange danskere til at sige: Jamen hov, hvor er så forskellen med hensyn til at respektere euroforbeholdet, i forhold til hvornår man skal have en folkeafstemning?
For ting laves om, her står jeg med en enkrone, og jeg står med sådan en ticent, som jo er sådan en lille dims af en eurostørrelse.
Sagen er jo, at det vel efterhånden er sådan, at de fleste danskere siger: O.k., det er alene den fysiske udskiftning, som regeringen siger kræver en folkeafstemning, men alt andet kan man i øvrigt tilslutte sig med et folketingsflertal uden at spørge befolkningen.
Er det ikke i sandhed sådan, det i virkeligheden forholder sig, vil jeg spørge ministeren?
Margrethe Vestager (RV), 2012-04-11:
Det er fuldstændig entydigt, og det er der jo også bred politisk enighed om.
Jeg kender i hvert fald ikke nogen, som mener det modsatte.
Det hænger sammen med, at euroforbeholdet har et meget klart defineret indhold.
Ud over det fysiske, altså det at have eurosedler og -mønter i stedet for kroner og øre, betyder det jo, at Danmark ikke deltager i den fælles valuta, at vi ikke har overladt en lang række beføjelser til Den Europæiske Centralbank, og at vi ikke deltager i en række dele af det europæiske samarbejde inden for traktaterne, herunder de pålæg, man kan få, skærpede indstillinger, sanktioner i form af deponeringer og bøder, hvis man ikke efterlever de forskellige henstillinger i vækst- og stabilitetspagten.
De elementer kan ikke afskaffes eller kommes rundt omkring ved en folketingsbeslutning.
Det kræver en folkeafstemning.
Jamen jeg glæder mig selvfølgelig til lovbehandlingen, når vi har det konkrete foran os, og jeg ser også frem til, at spørgeren så vil anbefale nogle af de forsøg, som ikke er kommet med den her gang.
Det giver sig selv, for det er lige præcis derfor, vi har lovbehandlingen.
Men jeg tror desværre, at spørgeren er ude i et lidt andet ærinde her, for jeg tror ikke, at det handler så meget om frikommuneforsøg, jeg tror, at det handler om polemik.
Lige præcis et af de forsøg, som har været til meget stor diskussion, har været spørgsmålet om, hvorvidt man skal indskrænke unges muligheder for at tage arbejde, specielt om unge i en given kommune skal forbydes at arbejde ud over 18 timer.
Det synes jeg er en meget interessant diskussion, for spørgsmålet er, om man skal give kommunen frihed til at indskrænke borgernes rettigheder.
Det er der, hvor min personlige grænse går.
Man er nødt til at finde ud af, hvad balancen mellem kommunens frihedsrettigheder og borgernes frihedsrettigheder skal være.
Det tror jeg egentlig er en af de diskussioner, hvor spørgeren og jeg vil mødes, for jeg kender også spørgeren som en, der går ind for, at borgeren også selv skal have mulighed for at bestemme, og at det ikke kun er kommunen, som skal have frihedsrettigheder til at bestemme.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-04-11:
Tak, formand.
Spørgsmålet her lyder: Mener ministeren, at Danmark via Folketinget vil kunne tilslutte sig alt omkring euroen – alene undtagen den fysiske udskiftning af mønter og sedler – uden at det kræver en folkeafstemning?
Camilla Hersom (RV), 2012-04-13:
Betyder det, at det er Dansk Folkepartis forventning, at hvis der kommer nye banebrydende undersøgelser, vil den nuværende regering være fuldstændig ligeglad, ignorere det uden at bruge det til noget som helst og ikke implementere det nogen som helst steder?
René Christensen (DF), 2012-04-13:
Der svarede ministeren, at det ville ministeren ikke svare på.
Så jeg kan kun antage, at det vil ministeren ikke, for så havde ministeren vel i svaret på mit § 20-spørgsmål sagt, at når der kommer ny viden, vil det selvfølgelig blive implementeret.
Men ministeren sagde, at det ville ministeren ikke svare på.
Så jeg kan kun antage, at ordføreren har fuldstændig ret: Den nye regering vil ikke bruge det, der kommer ud af de forsøg, som vi har igangsat.
Esben Lunde Larsen (V), 2012-04-13:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge den radikale ordfører – jævnfør det § 20-spørgsmål, som Dansk Folkepartis ordfører stillede til ministeren – om De Radikale på baggrund af ny viden er indstillet på at ændre i principperne.
Og så vil jeg gerne spørge den radikale ordfører om noget forhold til hele problematikken om randzoner og argumentet for dem og om de bekymringer, som landbruget og også Advokatrådet m.fl. har udtrykt: Gør det ikke endog særdeles stærkt indtryk på den radikale ordfører?
Camilla Hersom (RV), 2012-04-13:
I forhold til spørgsmålet, om ny viden gør, at vi er villige til at ændre opfattelse i Det Radikale Venstre, er svaret ja.
Det er vi sådan set altid.
Jeg kan ikke svare på ministerens vegne, men det ville undre mig meget, hvis hun kategorisk afviste, at ny viden kunne få hende til at ændre på principperne eller på eksisterende lovgivning.
Men det kan hun jo få lejlighed til selv at svare på, når vi når så langt.
Jeg ved ikke, om hr. Esben Lunde Larsen lyttede nøje efter, men det, jeg netop siger, er sådan set, at det selvfølgelig gør indtryk på os og på alle andre, at der indløber så mange høringssvar, som der gør.
Derfor har vi også undersøgt det her spørgsmål nøje, og jeg kan sige, at jeg står her med sindsro i dag, fordi det er min opfattelse, at de svar, vi har fået tilbage om, hvorvidt det her udgør ekspropriation, meget entydigt peger på, at det er det ikke.
Men vi lever jo altså også i en retsstat, hvor man kan gå til domstolene med sit spørgsmål.
Det er der sandsynligvis nogle, der vil gøre, og så må vi jo få prøvet sagen der.
Esben Lunde Larsen (V), 2012-04-13:
Der har været rejst en del kritik, og jeg berørte også i min egen ordførertale tidsplanen for det her.
Jeg vil gerne vide, om den radikale ordfører er sikker på, at der – med det kortmateriale, der er, de høringsfrister, der skal være, og de hensyn, der skal tages til de landmænd, der eksempelvis har dyrkningsaftaler, gylleaftaler osv. osv. – er tid nok til at få implementeret det, så loven kan træde i kraft den 1. september.
Camilla Hersom (RV), 2012-04-13:
I min dialog med i ministeriet er jeg blevet forsikret om, at man arbejder på højtryk på at få kortene klar, sådan at de vil være klar tidsnok til, at man kan anvende dem.
På de arealer, der allerede måtte være beplantet nu, kan man jo fortsat høste de afgrøder på de arealer, ligesom der kan gøres undtagelser for flerårige afgrøder.
Erling Bonnesen (V), 2012-04-13:
Nu er der jo rigtig mange steder rundtom i landet – også uden for randzoner – hvor der er offentlig adgang i forvejen.
Vi kan alle sammen følge med i, at masser af danskere hver dag jo kommer rundt i naturen, løber en tur og går en tur i skoven osv., og så kan det jo godt undre, at der også er en række naturorganisationer, der er mere end skeptiske over for, at det her med at give fuld og fri offentlig adgang på bræmmerne nu partout skal presses igennem.
For resten er der jo også fra naturorganisationerne peget på, at dyrelivet og andet har brug for steder, hvor der er fred og ro, f.eks. fugle i yngletiden.
Hvordan har den radikale ordfører det egentlig med, at man så at sige tramper på naturen i den her sag?
Bjarne Laustsen (S), 2012-04-13:
Jeg vil gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører, om Dansk Folkeparti har fortrudt noget.
Man var meget, meget glad for at være med i »Grøn Vækst« i 2009, og jeg tror endda, vi har set adskillige pressemeddelelser om, hvordan man pralede af, at der nu virkelig skete noget for miljøet, og jeg forstår, at det var 75.000 ha, som man var enig skulle tages ud af drift, for der skulle være natur og miljø for pengene.
Jeg forstår det, hr. René Christensens siger, sådan, at problemet med det her forslag er, at landmændene ikke længere kan dyrke deres jord, men er det ikke det samme forslag, som Dansk Folkeparti og VK-regeringen lavede i 2009?
Altså, der er jo stort set ikke nogen forskel på, hvad man må dyrke i de områder, så er konsekvensen for den enkelte landmand – uanset hvad han har givet for jorden – ikke den samme?
Camilla Hersom (RV), 2012-04-13:
Jeg har det i hvert fald godt med, at folk kommer ud i naturen, og læser man de høringssvar, som er kommet ind, synes jeg faktisk ikke, det er rigtigt, at de grønne organisationer er imod det her – tværtimod.
Der er nogle jægerforbund og sådan noget, som gerne vil lukke arealerne, men der findes jo i naturbeskyttelsesloven – som vil gælde i randzonerne – en række forhold, der gør, at man kan beskytte dyrelivet, hvis der er behov for det.
Derudover er jeg enig med Dansk Naturfredningsforening, når de støtter princippet om offentlig adgang, men også siger, at hvis der er behov for beskyttelse af naturen, må det selvfølgelig veje tungere end den offentlige adgang.
Det er klart, at det må være princippet, men der er jo heller ikke noget i loven, som siger noget andet.
René Christensen (DF), 2012-04-13:
Det, der er det farlige ved at lave spørgsmålene hjemmefra, er jo, at man føler, at man ikke behøver at lytte til det, der bliver sagt fra talerstolen.
Jeg startede netop med at sige, at vi var med i »Grøn Vækst«, og at vi var med til at aftale, at de her randzoner skulle etableres.
Det var netop for at slippe for spørgsmålet om, om vi fortrød, for vi fortryder ingenting omkring randzoner.
Vi går ikke ind for, at der overhovedet ikke skal bruges gødning på disse arealer, for så har vi ingen fødevareproduktion, og det vil vi have.
Men vi vil heller ikke have, at vi har en stor udledning i vores vandmiljø.
Derfor har vi faktisk sat nogle penge af til at få undersøgt, hvad det er for nogle redskaber, der skal til.
Det er vi også fuldstændig enige med den nye regering i.
Men når man så laver offentlig adgang, er det, vi bliver nervøse for, at det her ikke bliver en overgangsperiode, men en permanent periode, og så må ministeren jo købe arealerne og bruge dem til det, som ministeren vil.
Bjarne Laustsen (S), 2012-04-13:
Jo, men jeg vil nu gerne spørger ind til Dansk Folkepartis holdning til natur og miljø, for i 2007 gav Dansk Folkeparti deres accept til, at braklægningsbestemmelserne kunne ophæves.
Det var 130.000-240.000 ha, der blev pløjet op på en gang, og selv om det var en udtagningsordning i forhold til at begrænse overproduktion af landbrugsvarer, var det jo en miljøordning, fordi vi havde fjernbrak i Danmark.
Alle vandhuller osv. lå brak rundtomkring, og dem gav Dansk Folkeparti tilladelse til blev pløjet op med øget brug af gødning, pesticider og det hele uden at stille nogen som helst krav i den forbindelse.
Nu vil man så kun reetablere det halve, og det var det, der lå i »Grøn Vækst«.
Hvorfor er det forslag ikke kommet frem, når man er imod det her?
René Christensen (DF), 2012-04-13:
Der har vi et svar om, at vi skal kigge på, hvordan de tiltag, som vi jo har brugt penge på, virker.
Vi har bl.a. i GUDP og andre steder afsat penge til at undersøge, hvordan vi kan få vores kvælstofreduktion længere ned.
Der har jeg fået et svar tilbage, at det skal vi kigge på, når tallene foreligger, og så skal det overvejes, hvordan det kan implementeres.
Vi har fået en ny minister, og ministeren står selvfølgelig ikke til regnskab for, hvad den tidligere minister sagde, men vi havde stor tillid til, at den tidligere minister godt ville se på det, når vi fik de her måltal tilbage.
Så skal vi selvfølgelig implementere det, når vi er blevet klogere.
Jamen vi er jo ikke imod det her.
Det, jeg sagde til ordføreren, var: Lad nu være med at forberede spørgsmålene hjemmefra, men stil dem efterhånden, som man har hørt efter.
Vi er ikke imod, at man laver de her randzoner.
Vi er imod, at de bliver gjort permanente.
Vi ser faktisk på, hvordan det virker med våde enge, rodzoneanlæg, og vi ser på, hvordan det virker, hvis vi laver flere stenrev.
Hvordan virker de, hvis vi gør det?
Hvis vi nu målbart kan sige, at de her forsøg – som vi reelt bruger borgernes penge på at lave – virker, skal vi selvfølgelig bruge dem, og derfor vil vi selvfølgelig kunne tage randzonerne ud.
Men det er ikke lig med, at vi så bare tilbagefører de her bræmmer til landbrugsjord og så ikke længere skal have natur der.
Nej, men så kan vi få noget sammenhængende natur.
Man kan sagtens forestille sig, at der er flere slags arealer, der kan gå sammen, men med det her fjerner vi x antal hektar bræmmer, og så får vi x antal hektar sammenhængende natur et andet sted – f.eks. et moseområde – og så har vi pludselig noget, der er meget sjovere at have.
Med det her får vi en masse hektar med natur derudad – som var det stanglakrids.
En sammenhængende natur er det, som vi gerne vil have.
Ida Damborg (SF), 2012-04-13:
Jeg kan forstå, at hr. René Christensen i den grad er bekymret for de stakkels landmænd, der har været ude at købe jord for op til 285.000 kr. pr. hektar, og jeg kan se, det også er noget, der går igen i nogle af høringssvarene, bl.a. fra Realkreditrådet.
Jeg må spørge hr. René Christensen, om han havde forestillet sig, at landbrugets hektarstøtte var noget, der stod på til evig tid, og om hr. René Christensen er klar over, at man har en regering, der faktisk arbejder på at få afskaffet hektarstøtten og på at få ryddet op i den her store landbrugsstøtte.
Det er faktisk det, vi gang på gang sender en minister til Bruxelles med, når den europæiske landbrugspolitik skal diskuteres.
Jeg tror, vi alle har en interesse i, at priserne på landbrugsjorden bliver bragt væsentligt ned, så omkostningsniveauet i landbruget bliver bragt ned.
René Christensen (DF), 2012-04-13:
Jeg er fuldstændig klar over, hvad SF's politik tidligere har været, selv om man kan blive lidt forvirret indimellem.
Det var jo et kapitalistisk tegn på, at det var ved at gå helt galt i Danmark, når man kunne eje sin egen jord, som man havde sin ejendom på.
Nu har tingene jo flyttet sig noget, og måske kan weekenden her bringe lidt lys over, hvor vi nu er henne.
Det er, fordi vi har nogle landmænd, der er så dygtige, at de faktisk sagtens ville kunne konkurrere med udlandet uden at have den hektarstøtte.
Vi må bare sige, at i øjeblikket er det nok en lidt svær tankegang at gå med.
Vi kan godt have det som princip, og vi sender også ministeren af sted og siger, at det er det princip, vi har.
Men jeg håber, at den nuværende minister arbejder nede i EU for det, der gavner dansk landbrug, og det, der gavner danske arbejdspladser.