Søren Espersen (DF), 2014-01-21:
Tak for det.
Det lyder, som om vi nok ved fremsættelse nr. 10 vil få det her vedtaget.
Det tror jeg faktisk.
Jeg vil så til gengæld også love Folketinget, at der ikke kommer nogen fremsættelse af det her forslag, før efter vi har hørt fra Straffelovrådet.
Så kan vi lave sådan et 10-årsjubilæum.
Det bliver festligt, og det ser vi frem til.
10. gang er lykkens gang.
Jeg vil sige tak til Liberal Alliance, som helhjertet bakker op og vil stemme for.
Det er mange gange, vi har haft den her sag oppe, og det har også været i irritation over, at der et eller andet sted var en fornemmelse af, at det synes alle mennesker egentlig også, men man vil ikke gøre det af forskellige årsager.
Vi har haft nogle voldsomme debatter her, hvor det er strandet på, at man sagde, at det da var irriterende, hvad Jesper Langballe sagde, og det da også var træls, hvad der stod i vores bemærkninger til lovforslaget.
Men der sker noget, og der er, synes jeg, sket en dramatisk udvikling over de her 10 år, som gør, at vi snart kan fejre jubilæum.
Nogle af dem, som i sin tid faktisk tordnede mod enhver tanke om ophævelse, er nu kommet med på ideen om, at det er en god idé, og har ændret opfattelse.
Jeg husker, at den daværende direktør så sent som i 2006 var rasende glad for den paragraf og forsvarede den med næb og kløer.
Jeg kan huske, at det dengang undrede mig, at et menneskerettighedsinstitut kunne være modstander af ytringsfriheden – en af de allermest basale frihedsrettigheder, vi har, og en rettighed, som mangfoldige lande bare kunne drømme om at have.
Men nu mener altså selv instituttet, at tiden er kommet til en afskaffelse, og hurra for det.
Tilsvarende har jeg, som jeg sagde før, fornemmet, at der også blandt folketingsmedlemmerne er sket et skred i den rigtige retning, og det er altså årsagen til, at vi nu med vores sædvanlige glade naivitet genfremsætter det her lovforslag.
Det er ikke et beslutningsforslag, det er et lovforslag.
Man bør faktisk bemærke, at det her er et lovforslag.
Det bliver fremsat meget kort og kontant, og der står bare, at straffelovens § 140 ophæves.
Man bedes også denne gang bemærke, at det ikke er ledsaget af nogen bemærkninger overhovedet.
Det er der altså en god grund til.
De blev også irriteret over det, som vores ordfører fremhævede fra talerstolen, og som han lod forslaget ledsage af.
Vi nåede frem til, at der ikke er nogen som helst grund til, at nogle bemærkninger også denne gang skulle forstyrre og forpurre jeres cirkler og dermed forhindre en afskaffelse af paragraffen.
Der skulle ikke være nogen anledning den her gang til ikke at stemme for en afskaffelse.
Hver af jer kan stemme fuldstændig frit efter præcis de argumenter, som I synes er de rigtige, bare den kommer væk.
Det er også af samme grund, at jeg i dag – selv om jeg har masser af taletid, agter jeg ikke at bruge den – nok lidt usædvanligt her fra talerstolen ikke vil fremkomme med nogen som helst argumenter for afskaffelse af § 140.
Hvis jeg nu kom til at sige noget i en håndevending, som ville forstyrre jeres cirkler, kunne det være, at I begyndte at ryste på hænderne igen.
Så jeg siger ingenting.
»I know nothing«, som vores ven fra »Halløj på Badehotellet« sagde.
Så i dag behøver man altså ikke at erklære sig enig med Dansk Folkeparti i noget som helst.
Det eneste, man kan forholde sig til, er befriende kort og kontant: Vi stemmer for afskaffelse af straffelovens § 140.