Hanne Agersnap (SF), 2008-10-24:
Tak for det.
SF synes, det er udmærket at få samlet alle inddrivelsesregler i én lov, som kan være med til at give et bedre overblik, både for borgerne og for de instanser, der skal arbejde med inddrivelsesreglerne.
Det er et meget omfattende forslag, det er rigtig mange regler, der samles, og det lægger op til et grundigt udvalgsarbejde.
Der er mindst tre forhold, vi på nuværende tidspunkt ved vi gerne vil kigge på i udvalgsbehandlingen.
De tre forhold er, dels hvilke grupper der kan få eftergivet deres gæld i forhold til straffesager, dels er det vedrørende studiegæld, dels er det vedrørende belysningen af den administrative belastning i forhold til det her forslag.
Det er jo positivt, at de socialt udsatte nu får mulighed for at få eftergivet gæld til det offentlige, og at der også skabes mulighed for, at personer med gæld til offentlige som følge af straffesager får mulighed for gældseftergivelse.
Men jeg synes, at der for § 13 i lovforslaget er behov for at få udredt nogle konsekvenser.
Det er specielt stk. 2.3, hvor det afgøres, at eftergivelse i almindelighed ikke kan finde sted, såfremt en ikke uvæsentlig gæld er pådraget ved strafbare eller erstatningspådragende forhold.
Det er også straffesagsomkostninger og sådan noget, jeg tror gælder der.
Der taler vi altså om en gruppe mennesker, som har det svært i forvejen, og vi er nødt til, når vi taler om denne gruppe mennesker, at forholde os til virkeligheden.
Det er, at resocialiseringen efter ophold i fængslerne, bliver hindret, hvis man efter endt afsoning skal udsluses til et almindeligt liv og står med en uoverstigelig gæld.
Det betyder altså, at der er nogle, der helt fra starten opgiver at være på arbejdsmarkedet og i stedet ender på offentlig bistand, og det er ikke hensigtsmæssigt.
Jeg mener, vi skal se på, hvorfor de ikke kan være genstand for gældseftergivelse.
Generelt vedrørende de her gældseftergivelse regler tror jeg, det er vigtigt, at vi får sikret kendskabet til ordningerne.
Der er noget, der i bemærkningerne til lovforslaget tyder på, at nogle af reglerne ikke har været brugt efter hensigten, og der kunne vi diskutere, om det er muligt at få udbredt kendskabet til, hvem der kan få gældseftergivelse.
Så er der spørgsmålet, som også fru Line Barfod rejste, om studiegæld, hvor der er nogle ting, der skal belyses; dels er det de statsgaranterede banklån, der står nævnt i bemærkningerne, hvad konsekvenserne bliver for de 131 personer, der stadig sidder med de 15 år gamle lån, dels selve statslånene, altså de nyere studielån, hvad konsekvenserne bliver for dem.
Det synes jeg slet ikke er nævnt i bemærkningerne, og det er vi nødt til at få en forklaring på.
Noget, der undrer mig i lovforslaget, er også, at institutioner, der har med studielån at gøre, ikke er blevet bedt om høringssvar.
Jeg ville godt have hørt SU-styrelsen, Studenterrådet, universiteter og Undervisningsministeriet om, hvordan de regler sammenholdes med andre politikker og regler på studielånsområdet.
Den sidste ting, som jeg også bare gerne vil have belyst i udvalgsbehandlingen, er, hvad de her nye regler betyder for SKAT's administration, de ressourcer og det personale, SKAT har.
Er der tale om en lettelse eller om en ekstra arbejdsbyrde, og hvordan vil det kunne passe ind set i lyset af SKAT's personaleressourcer?
Men vi vil gå positivt ind i udvalgsarbejdet, og foreløbig er det de tre forhold, jeg vil søge at få belyst.