Trine Mach (SF), 2011-02-10:
Regeringens ændring af planloven sigter på at gennemføre en række initiativer, som angiveligt skulle tilgodese det overordnede formål at sikre bedre muligheder for lokal udvikling af yderområderne.
Det er jo i sig selv ganske ærværdigt, at regeringen sætter sig for at styrke yderområderne i Danmark og viser vilje til at bidrage til at sikre deres fremtid.
Det mål kan vi som sådan godt tilslutte os i SF.
Misforstå mig ikke: SF er selvfølgelig tilhænger af planlægning, og at man tilsigter planlægning, ikke mindst når det gælder beskyttelse af Danmarks natur og miljø, men det kræver netop solid analyse og politisk prioritering, og med forslaget til ændring af planloven må man sige, at den solide analyse er til at overse, og at planlægningen og prioriteringen retter sig efter helt andre kriterier og giver helt andre problemer.
For det første er jeg grundlæggende i tvivl om, hvad der ligger til grund for den definition af yderområder, som bliver anvendt i forslaget.
Den forekommer mig at være ganske tilfældig og ikke i overensstemmelse med den måde, man gør det på i andre sammenhænge.
Det vil være interessant at få en forklaring på, hvordan identifikationen er foregået i den her sammenhæng.
For det andet må man sige, at der savnes en mere substantiel begrundelse for de foreslåede ændringer.
Hvordan mener man det seriøst vil styrke kommunerne i yderområderne og deres mulighed for at planlægge langsigtet for lokalsamfundets udvikling, at man fratager dem planlægningsmuligheder?
Hvordan er det, det vil fremme bæredygtigheden, og hvordan er det, byggeri i stigende grad i kystnærhedszonen skal kunne løse yderområdernes grundlæggende problemer?
Med andre ord mangler der simpelt hen en samfundsmæssig analyse, som både fagligt og sagligt underbygger det forslag, som regeringen har fremsat.
Lad mig hive fire centrale ting frem.
For det første er der det her med, at det skal være lettere at få tilladelse til at opføre boliger i landzonen.
Sagen er jo, at der er en temmelig begrundet mistanke om, at konsekvenserne af det forslag vil være, at der bliver tomme bymidter, at der bliver mindre åbent land, at der bliver dårlige muligheder for kommunerne til at planlægge lokaludviklingen, at landområderne og landsbyerne nedlægges yderligere, og at kommunerne får sværere ved at levere en bæredygtig og fremtidssikret udvikling der, hvor det nu er.
Det andet, som jeg vil hive frem, er det med de lempeligere regler for planlægning i kystnærhedszonen.
Der er det jo sådan, at en kommune nu med begrundelse i positive lokaløkonomiske konsekvenser skal planlægge for erhvervs- og boligbyggeriet i afstanden mellem 300 m og 3.000 m fra kysten på baggrund af en særlig plantilladelse fra miljøministeren.
Konsekvenserne af, at kommunerne skal gøre det her, vil snarere være mere byggeri langs kysten, selv om der ikke er nogen funktionel begrundelse for den valgte beliggenhed.
Det vil være et grimmere landskab, og det vil være et tab af natur.
Den tredje ting er omkring mindre erhvervsvirksomheders muligheder for lettere at opnå tilladelse til at udvide, når virksomheden er etableret i en nedlagt landbrugsbygning.
Der er risikoen jo den, at der vil komme til at ligge erhvervsvirksomheder uden for de planlagte erhvervsområder med dertilhørende øget trafik, indskrænkning af åbne landzoner, og igen vil det potentielt gå fuldstændig på tværs af den måde, som man kommunalt forsøger at planlægge den lokale udvikling på.
Her kommer vi jo til noget af det, som for alvor har betydning for yderområderne.
Det, der er helt sikkert, er, at den foreslåede lovændring i hvert fald vil tilgodese mindre og mellemstore byers konkurrenceevne i forhold til landets største byer.
Men når man kigger på høringssvarene, vil man kunne se, at når det gælder yderområderne, er problemerne ikke, hvor det er, der kan tillades nye store udvalgsvarebutikker eller nye store dagligvarebutikker.
Problemet for dem er faktisk at kunne bevare de sidste udvalgsvarebutikker i de mindre provinsbyer og den sidste dagligvarebutik i landsbyerne.
Så det her med, at man vil ændre på de nuværende detailhandelsbestemmelser, er altså ikke det rette svar, fordi hvis hensigten skal være at gøre noget for at fremme bæredygtig lokaludvikling i yderområderne, skal man give redskaber til kommunerne frem for at fratage dem redskaber.
For at summere op, vil jeg sige, at det altså forekommer mig, at det her forslag til ændring af planloven ikke er en nødvendig håndsrækning til yderområderne i Danmark, som bygger på en egentlig analyse af, hvad det er, der skal fremme løsningerne på de udfordringer, som yderområderne står med.
Men hvad værre er, bygger det slet ikke på nogen samfundsmæssigt solid analyse, men snarere på et ideologisk ridt, der skal afsluttes, inden regeringen muligvis mister flertallet ved næste valg.
Men er det meningen, at naturen og miljøet og lokalsamfundet skal betale for det?
Hvis ikke det var, fordi jeg hed Mach til efternavn, ville jeg have betegnet det her som noget værre makværk.
Så lad mig sige: Det er ikke særlig godt håndværk, og det vil vi i SF faktisk ikke støtte.
Vi vil gerne forpligte os på, at det her skal rulles tilbage efter et muligt regeringsskifte, for det første, fordi udfordringen for yderområderne er alt for alvorlig til at skulle spises af med noget politisk makværk, og for det andet, fordi det demokratisk set er et misfoster, og for det tredje, fordi det faktisk går ud over den natur og de lokalområder, som vi er sat til at beskytte frem for at ødelægge.