Jonas Dahl (SF), 2016-02-11:
Tak for det.
Aftalen i Paris gav optimisme hos os, der ønsker en reel grøn omstilling af energiproduktionen, landbruget og transportsektoren.
Fra SF's side synes vi imidlertid ikke, at regeringens redegørelse er et udtryk for, at regeringen vil satse på at bruge den nye optimisme til særlig meget, og som på så mange andre væsentlige områder kan man sige at regeringen først og fremmest er optaget af at sikre kortsigtede økonomiske interesser og i særdeleshed nogle hensyn til interesser i erhverv, som står Venstre særlig nær.
Det er klart, at hvis alle nationer nu tænker, ligesom Venstreregeringen har gjort, så ville der ikke være meget grund til at nære optimisme efter Paris.
Som ministeren så rigtigt skriver i redegørelsen, er landbrugets og transportens andel af klimaforureningen fra Danmark voksende.
I stedet for at fokusere på klimapolitiske initiativer, der sikrer, at landbruget kommer til at bidrage positivt til den grønne omstilling og reduktionen af klimagasserne, satser regeringen i stedet på at løbe kapløb mod bunden med franske og sydeuropæiske landbrugsinteresser.
Nogle af de billigste virkemidler for samfundet ligger rent faktisk i landbruget.
Ja, mange af dem giver ligefrem en samfundsøkonomisk gevinst.
Hvorfor skal landbruget så ikke bidrage?
Det, Venstre ofte siger, er: Mest miljø for pengene.
Gælder det ikke også de samfundsøkonomisk mest effektive virkemidler, der kan findes i landbruget?
Og bør det ikke være et væsentligt kriterie, der gælder alle andre erhverv og sektorer?
Jeg vil gerne læse et enkelt citat op fra redegørelsen: »Forbliver sektoren en del af den ikke-kvotebelagte sektor, kan der også fremadrettet være et behov for, at reducere udledningerne fra landbrugssektoren.
Dette, sammenholdt med at landbrugets udledninger udgør en relativ stigende del af de samlede udledninger i den ikke-kvotebelagte sektor, medfører, at det kan blive svært at friholde landbrugssektoren fra at skulle levere reduktioner i forbindelse med opfyldelsen af et højt nationalt reduktionsmål for den ikke-kvotebelagte sektor i 2030.«
Kommissionen er kommet med forskellige forslag til, hvordan landbrugets forurening kan reguleres fremover.
Det afgørende for dansk stillingtagen må være, at landbruget i Europa, som står for den største del af EU's budget, yder sit bidrag ud fra en samfundsøkonomisk betragtning.
Det må også sikres, at den store landbrugslobby i EU, men jo også i Danmark, reelt ikke sætter loftet for reduktionerne i landbruget.
Det er ikke det, som regeringen lægger op til, men at andre sektorer i Danmark og Europa må holde for, nemlig den almindelige varmeforbruger, andre erhverv osv.
Herhjemme anser mange Bæredygtigt Landbrug , som i den grad har været i vælten de seneste dage, for at være en ekstrem organisation.
Det kan jeg kun give dem ret i, men jeg skal hilse og sige, at Bæredygtigt Landbrug jo ikke er et isoleret dansk fænomen, og det er måske deri, problemet er størst.
Det er heller ikke udelukkende et dansk fænomen, at der en gang imellem er en regering, som er endog meget lydhør over for ekstreme erhvervsinteresser.
På transportområdet er der også brug for en indsats, der peger lige præcis modsat af, hvad regeringen gør.
Vi skal ikke gøre dyre, forurenende biler billige, samtidig med at vi hurtigt skruer op for afgifterne på elbiler, som regeringen har gjort.
Og hvad blev der af satsningen på den kollektive trafik?
Det er det billigste på lidt længere sigt frem for at fedte med løsninger, der kan spare håndører her og nu.