runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2016-03-15:
Det synes jeg er positivt, og det kan endda være, at vi kan korte lidt af spørgetiden i dag, for jeg havde sådan set tænkt mig at foreslå regeringen og statsministeren at indkalde til præcis de forhandlinger, for vi har behov for samlet, på tværs af de politiske partier og rød og blå blok, at nå de fælles løsninger, der skal til, for at alle borgere i Danmark selvfølgelig kan leve frie, demokratisk baserede liv.
Ikke at jeg skal bestemme, hvordan regeringen tilrettelægger sit arbejde, men jeg vil dog foreslå, at statsministeren selv sætter sig i spidsen for de forhandlinger, og at vi som partiledere deltager deri.
Det her er en meget vigtig en sag, og jeg er af den overbevisning, at det er vores sammenhængskraft, der er på spil med det, vi har set åbenbare sig, og som vi jo har vidst igennem en tid.
Det interessante er, at når statsministeren i dag gennemgår, hvad det er, vi har set via TV 2's, synes jeg, rigtig gode journalistik, så tror man jo, at det handler om et andet land.
Man tror, at man er et andet sted i verden.
Tænk, at vi i det danske Folketing 2016 skal forholde os til flerkoneri, til systematisk vold mod børn og til overgreb på kvinder, og at vi skal være tilskuere til, at helt almindelige mennesker i vores samfund, i Danmarks midte, får trådt selv basale, grundlæggende demokratiske rettigheder under fode – men det findes.
Det er ikke en lille del af Danmark.
Det har fået lov til at vokse sig større.
Vi har parallelsamfund i Danmark, hvor religiøse forkyndere mener, at de har en stærkere stemme end vores demokrati, vores grundlov og de helt grundlæggende menneskerettigheder.
Derfor bliver vi nødt til at gå op imod det.
Jeg synes godt, at vi allerede nu kan diskutere konkrete forslag.
Jeg tror, det er rigtigt, at vi har behov for en bred palet af forslag, men jeg vil da gerne allerede i dag starte den diskussion med statsministeren, om vi ikke som en del af de forhandlinger skulle lade indgå, at de unge kvinder og mænd, der vil bryde med patriarkalske opdragelsesmønstre, med undertrykkende forældre og med vold i hjemmet, får flere og bedre muligheder for at bryde ud af et undertrykkende og – desværre – muslimsk miljø for en dels vedkommende.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Tak for det, og tak for den konstruktive tone, som mit udspil her til forhandlinger eller samarbejde er taget ned i.
Det er jeg glad for.
Jeg forestiller mig netop, at det er mig selv, der sætter mig for bordenden ved et møde i Statsministeriet startende i kredsen af partiledere.
Men jeg tror også, at vi må konstatere, at hvis vi skal det her til livs, skal vi ned i mange forskellige værktøjskasser, og fru Mette Frederiksen antyder jo en af mulighederne.
Der er opgaver i forhold til den måde, vi håndterer de religiøse samfund på.
Kan vi skærpe regelsættet der?
Jeg har noteret mig forslaget om at stille krav om, at der kun kan prædikes på et sprog, som alle kan følge med i.
Der er hele spørgsmålet om vores udlændingepolitik.
Altså, har vi de værktøjer, der skal til, for at afvise/udvise hadprædikanter?
Der er helt klart også, for nu at svare på spørgsmålet, jo det, man vel kan kalde et socialpolitisk gensvar.
Vi har taget nogle skridt i den seneste satspuljeaftale, idet der som følge af den etableres et nyt exitcenter, som netop er designet til unge, der trækker så meget luft ned i lungerne, at de har mod til at vende ryggen til et parallelsamfund og i stedet ønsker at gribe ud efter det her fantastiske demokrati, vi lever i, med alle de muligheder, det giver.
Det kan bestemt også være en dimension.
I det hele taget vil jeg sige, at min tilgang til det arbejde vil være den, at jeg ikke på forhånd udelukker nogen løsningsmodeller, og jeg stiller mig omvendt heller ikke op her til en start og siger, at jeg har patent på nogen løsninger.
For jeg tror, at man er nødt til at anerkende, at det her er svært, fordi vi netop har det, jeg omtalte som et paradoks, nemlig nogle, der misbruger vores frihedsrettigheder til at undergrave dem.
Og hvordan bekæmper vi dem uden at gøre vold på de frihedsrettigheder og det demokrati, som vi alle sammen har så kært?
Mette Frederiksen (S), 2016-03-15:
Jeg synes, det er positivt, hvis der allerede nu er et tilsagn om at række hånden ud til de ofte yngre mænd og kvinder, der ønsker at bryde med miljøerne, og som har behov for beskyttelse, i værste fald et skift af identitet og i hvert fald en sikkerhed for, at de kan få lov til at opretholde et godt liv, også selv om de måtte skulle vende deres familie og deres egen kulturkreds ryggen.
Det er også positivt at sætte fokus på det, der vedrører vores almindelige lovgivning om foreninger.
Men der er jo også behov for at se på noget af det meget mere håndfaste.
Og for mere end 100 dage siden diskuterede statsministeren og jeg et forslag fra vores side om netop at hindre hadprædikanter i at rejse fra land til land og bruge den religiøse talerstol så at sige – den ene dag i London, den næste dag i København eller i Aarhus – til enten at udgyde udemokratiske holdninger til mindretal eller i det hele taget at agere imod vores samfund.
Hvor langt er regeringen kommet med det arbejde?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Det spørgsmål skal jo rettes til integrationsministeren, som sidder med det ressort.
Der er jo muligheder i udlændingeloven og også muligheder, vi selv historisk har været med til at skabe.
Men præcis derfor tror jeg altså, at der er brug for, at vi nu i fællesskab investerer noget energi i samarbejdets ånd.
For det, jeg i hvert fald selv oplever – og lad mig nu være helt åben om det – som en potentiel følelse af afmagt, er præcis det forhold, at vi har skabt et demokrati med en række frihedsrettigheder som ytringsfrihed og forsamlingsfrihed – for nu bare at nævne to centrale værdier – som man så kan dække sig bag, når man altså de facto i virkeligheden vil bekæmpe vores samfund.
Det er jo lige præcis det, der er dilemmaet.
Det er derfor, jeg tror, at vi nu i stedet for at have – hvad skal man sige – løse, men velmente forslag har brug for reelt at arbejde sammen, altså helt ned i materien, om: Hvad skal der til?
Hvad kan man?
Hvor går grundlovens grænser?
Er der mulighed for at udfordre grundloven?
Har vi, kan man sige, samling nok i Folketinget?
Altså, er der så mange partier, der tager et ansvar, at man også godt tør gå til grænserne af, hvad der historisk har været opfattelsen at man kan?
Mette Frederiksen (S), 2016-03-15:
Men jeg stiller nu alligevel spørgsmålet til statsministeren, for det ville dog undre mig, hvis statsministeren, når vi havde en dialog i Folketinget for mere end 100 dage siden om lige præcis at forhindre hadprædikanter i at være i Danmark og i øvrigt i andre europæiske lande, ikke har fundet anledning til at følge op på spørgsmålet.
Nu har man haft mere end 100 dage til at overveje det, og derfor stiller jeg spørgsmålet igen, for et er alt, hvad vi kan gøre gennem vores fritidslovgivning, gennem den sociale lovgivning, på uddannelsesområdet – vi er sådan set også villige til at diskutere alle de spørgsmål, der har været rejst i debatten – men det starter og slutter jo ved, om vi har prædikanter i danske moskeer, som kan få lov til at misbruge vores gæstfrihed, vores åbenhed til at udgyde deres udemokratiske holdninger og værdier.
Derfor tror jeg, at det er vigtigt, at vi i Europa arbejder sammen for at hindre prædikanterne i at rejse fra land til land og dermed sætte i hvert fald en del af det værn, vi har behov for at have, op imod lige præcis de her meget formørkede radikaliserede tendenser.
Derfor er spørgsmålet til statsministeren igen: Hvor langt er man kommet med det her arbejde, for det vurderer vi er centralt for vores fælles bestræbelser for at komme i hvert fald nogle af problemerne til livs?
Mette Frederiksen (S), 2016-03-15:
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg forstod statsministerens svar, for nu er det jo statsministerens parti, der har foreslået at lukke en moské, også selv om det ikke ville være medholdeligt i forhold til grundloven.
Jeg ser gerne Grimhøjmoskeen lukket, og det gør jeg, fordi jeg ikke mener, at det er foreneligt med vores samfund og vores demokrati.
Men det siger sig selv, at rammerne for, hvad vi kan gøre, er vores grundlov.
Jeg synes nu ikke, at det er et spørgsmål om teknikaliteter.
For når statsministeren siger, at statsministeren er af den overbevisning, at udlændingeloven bruges godt nok i dag, så er jeg ikke enig.
Så er jeg ikke enig.
Derfor mener jeg jo, at der er behov for et europæisk system, så vi kan hindre indrejsen hertil.
Det kan man jo godt gøre til et teknisk spørgsmål, men det er da i allerhøjeste grad et værdispørgsmål.
Vil vi bruge vores lovgivning til det eller ej?
Og har vi også på det her område behov for nogle fælleseuropæiske svar?
Jeg tror, vi er nødsaget til at sætte ind rigtig, rigtig mange forskellige steder, men det, at der prædikes på en sådan måde i moskeerne som det, vi har set bl.a. i TV 2's afsløringer, men som vi jo har vidst også inden, er hindrende for en god integration og for den nødvendige sammenhængskraft i vores samfund.
Jeg deler faktisk ikke statsministerens syn på afmagten.
Vi har aldrig gjort det til et individuelt spørgsmål for kvinder at opnå ligestilling i Danmark, tværtimod, vi har forenet os.
Vi har ikke bedt hver enkelt ung kvinde om at tage kampen, dengang der ikke var ligestilling i vores eget samfund.
Vi har gjort det til en fælles sag.
Jeg tror egentlig, at noget af det allervigtigste, vi kan gøre over for vores unge med muslimsk baggrund, er at stå bag dem, side om side, ville dem som en del af vores samfund, men selvfølgelig på demokratiets præmisser.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Jamen det er jeg et hundrede procent enig i.
Jeg synes måske ikke rigtig, at det tjener noget formål at prøve at tale en eller anden konflikt op her.
Det er i hvert fald ikke det, jeg lægger op til.
Det glæder mig, at spørgeren ikke føler nogen afmagtsfølelse.
Okay, spørgeren havde så indtil for nylig magten, altså var ressortansvarlig for udlændingelovgivningen.
Vi har jo problemet alligevel.
Vi kan tage afsæt i, at man ikke føler nogen afmagt, og at man lige for nylig havde magten – men problemet er ikke løst.
Det kunne jeg så godt gøre mig munter over.
Det vil jeg ikke gøre.
For vi havde også problemet i den tidligere-tidligere regeringstid.
Og min prognose er, at medmindre vi nu altså virkelig prøver at diskutere med hinanden med den ambition at nå nogle fælles mål, så har vi også problemet, når der på et tidspunkt kommer en ny regering.
For det er jo selve vores demokrati, der er udfordret.
Jeg er helt enig i, at nogle af de svar, der skal findes her, også ligger uden for landets grænser.
Altså, hele den aktuelle flygtningetilstrømning er også her en dimension.
Antal betyder noget for vores evne til at integrere fremadrettet.
Og jeg har heller ikke en fornemmelse af, at vi på den måde sådan kan lave det nationale kompromis, der får alle udestående spørgsmål i relation til integration og udlændinge til at forsvinde – eller alle snitflader i en standende socialpolitisk diskussion om, hvad ressourceforbruget skal være på vores kvindecentre eller andet.
Det har jeg ikke.
Men jeg har en ambition om, at de partier, der har meldt kraftigt ind i debatten de seneste uger, kunne sætte sig sammen og arbejde sammen, ikke for at stikke hinanden noget i skoene eller for at rive hinanden noget i næsen, men for virkelig at prøve på at gå tingene efter og give alting et serviceeftersyn.
Er de regler, vi har, stramme nok?
Kan de strammes yderligere, uden at vi rammer en grundlovsgrænse?
Har vi mod til at starte sager og tage en procesrisiko i nogle spørgsmål?
Så kan vi flytte noget, og det er egentlig det, jeg lægger op til.
Mette Frederiksen (S), 2016-03-15:
Men det er der jo for mange minutter siden givet tilsagn om – og den eneste, der taler om politisk drilleri her, er jo statsministeren – fra vores side er der kun en positiv tilkendegivelse.
Mens vi selv havde regeringsansvaret, kom vi jo netop langt, eksempelvis i spørgsmålet om at tage passet fra syrienskrigere og i øvrigt starte det arbejde op, der nu har gjort, at vi har fået en helt anden og i mine øjne meget mere opdateret forståelse af, hvad landsforræderspørgsmålet er, som jo også har en sammenhæng med radikalisering og med integration herhjemme.
Så det er muligt inden for den eksisterende lovgivning at træffe de forholdsregler, der skal til.
Jeg tror bare, det afgørende er, at vi tør arbejde på alle niveauer på en gang, og derfor er der igen en appel til, at imamspørgsmålet selvfølgelig bliver nødt til at være centralt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Jamen det er glimrende, og det vil jeg også gerne kvittere for.
Det betyder jo så, at vi kan mødes umiddelbart efter påske med den positive indfaldsvinkel, at vi står med et problem, som ganske vist ikke er løst endnu, men som vi så i hvert fald er enige om at vi skal prøve at samarbejde om at få angrebet med alle de facetter, det har, og det er et arbejde, jeg glæder mig meget til.
Mette Frederiksen (S), 2016-03-15:
Jeg kan nå et sidste spørgsmål her på falderebet om noget helt andet, og det drejer sig om lovforslaget om kontanthjælpsloftet, som andenbehandles i dag, og hvor regeringen lægger til grund, at ca. 700 mennesker vil opnå en tilknytning til arbejdsmarkedet, altså at der vil komme 700 flere i beskæftigelse.
Men hvis vi så kigger på gruppen, der bliver ramt af kontanthjælpsloftet, kan vi jo se, at den er meget, meget større.
Der er mange flere tusinde, der ikke vil komme i arbejde, men som vil forblive på kontanthjælp.
Hvad er regeringens plan egentlig for de mennesker?
Skal de kun have nedsat deres ydelse, eller er der en vis forståelse for, at vi bliver nødt til at gøre mere, hvis vi faktisk også gerne vil have, at man både kan opretholde en ordentlig levestandard, og at mennesker ikke skal sættes ud af deres bolig, og at man kan opnå en tilknytning til arbejdsmarkedet?
Så helt konkret: Hvad gør man på boligområdet, når flere givetvis vil blive udsat af deres boliger?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Tak for det.
Altså, når vi har foreslået et kontanthjælpsloft – som er fuldstændig i tråd med det, vi i øvrigt gik til valg på, og hvor det derfor, håber jeg, ikke kan overraske nogen, ja, nogle kan det måske overraske, men os selv overrasker det ikke, at vi leverer det, vi lovede – så er det jo, fordi vi kan se, at selv om beskæftigelsen er stigende, er der et stagnerende antal kontanthjælpsmodtagere, og vi er simpelt hen nødt til at gøre noget mere for at skabe noget mere social mobilitet.
Og det er jo præcis det, der er tanken her.
Så kan man godt tage en debat om, hvad den strukturelle merbeskæftigelse er, men det, der er det afgørende her, er mennesker nede bagved, og det tror jeg også fru Mette Frederiksen vil anerkende, og fru Mette Frederiksen har jo flere spørgsmål.
Men det er jo dem, det handler om.
Det handler jo om at søge at understøtte en social mobilitet, så det lykkes for de mennesker, der i dag er på kontanthjælp, at komme i arbejde.
Det er jo også derfor, at loftet er indrettet på den måde, at man f.eks., hvis ens boligsikring bliver ramt af loftet, kan bryde ud af det igen med en relativt lille beskæftigelsesgrad.
For vi ønsker sådan set at lave et system, hvor det at arbejde frem for at lade være – også det at arbejde lidt frem for at lade være – gør en positiv forskel.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-03-15:
Tak for det.
Og tak til statsministeren for indledningen.
Jeg tror, de fleste, der oplevede TV 2's dokumentarserie de seneste uger, har været ganske skræmt over, hvad der er blevet afdækket.
Det er helt åbenlyst, at man i moskeer i Danmark underviser i stening, at man fortæller om, at kvinder skal acceptere vold fra deres ægtemands side, at flerkoneri skal accepteres.
Man skal byde sig til, tror jeg det blev sagt i en af udsendelserne, når manden kalder til ægtesengen, uanset om man vil eller ej.
Alle de her ting har virkelig igen, igen skræmt den danske befolkning.
Jeg tror faktisk, at man blev endnu mere skræmt, da man så også så opfølgningen fra de islamiske ledere, der var samlet i søndags for at komme med en respons på det her.
31 moskeer og islamiske organisationer var repræsenteret på et stormøde i Islamisk Kulturcenter i Københavns Nordvestkvarter søndag.
Her nåede de frem til fem punkter, som var deres gensvar på TV 2's afdækning.
De fem punkter handlede alle sammen om, at det var TV 2, der var de skyldige, at det var dem, som bragte budskabet om, hvad der foregik i moskeerne, som forgreb sig på 30 års ellers positivt integrationsarbejde.
Jeg tror, at de fleste, der har gjort sig bekendt med de fem punkter som modsvar, netop var skræmt over, at sådan en afdækning kunne give sådan et gensvar.
Det illustrerer noget af den opgave, det danske samfund står over for.
Derfor vil jeg selvfølgelig også på Dansk Folkepartis vegne give tilsagn til statsministeren og hans ønske om en aktiv deltagelse i en møderække, der forhåbentlig kan føre frem til noget handling.
For jeg tror, de fleste danskere er dødtrætte af, at politikere taler.
Jeg tror, de vil have handling.
Når man hører integrationsministeren sige, at Grimhøjmoskeen skulle jævnes med jorden, hvis det stod til hende – eller hører andre politikere herinde sige det samme – uden at der rent faktisk sker noget, og uden at der bliver stemt for det her forslag i eftermiddag, selv om Dansk Folkeparti har fremsat det, om netop at lukke Grimhøjmoskeen, så tror jeg, de savner handling.
Derfor vil i hvert fald jeg gerne bruge spørgetimen her på at udfritte statsministeren lidt om, hvad det er for noget handling, han forestiller sig.
En ting er, at der kommer en møderække.
Det er godt, men hvad er det for noget handling, der skal komme?
Det synes jeg måske godt der kunne komme nogle flere ord om.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Jamen jeg noterer mig med stor tilfredshed idérigdommen og glæder mig sådan set til at lytte til de forslag og se dem præsenteret på linje med andre partiers forslag – og igen med det udgangspunkt at få tingene testet på, hvad deres effekt er i virkeligheden og ikke kun symbolsk, og hvad sværhedsgraden er ved at sætte dem igennem.
Uffe Elbæk (ALT), 2016-03-15:
Tak for det.
Jeg kommer til at fokusere på noget lidt andet end det, vi har snakket om indtil nu.
Det er, fordi jeg har lyst til at dele en oplevelse og en vurdering med statsministeren, og jeg er spændt på at høre, hvad statsministerens vurdering så er af det, jeg nu vil sige.
For første gang i mit liv, og jeg er trods alt 61 år, har jeg en fornemmelse af, at det, der sker ude i Europa, og det, der sker i verden, kan gå helt, helt galt – altså helt galt!
Og det er selvfølgelig, fordi den ene krise står i kø efter den anden, og de forstærker hinanden.
Her tænker jeg på stigende global ulighed; jeg tænker på konflikter tæt på Europas grænser i forbindelse med Putin og Rusland og den måde, han agerer på; jeg tænker på det, der sker i Tyrkiet; jeg tænker på en destabilisering af Nordafrika og Mellemøsten; og jeg tænker på massive flygtningestrømme.
Oven i det står vi med en klimakrise, som jo nok er den allerstørste udfordring, og hvor de sidste tal fra NASA siger, at vi er nået til en akut nødsituation.
Og på en måde kan man sige, at vi står i en politisk perfekt storm, hvor alle de her kriser forstærker hinanden og gør hinanden værre.
Det, vi så ser, er, at de enkelte lande i Europa trækker sig ind i sig selv.
Vi ser, at man forsøger at skabe lokale løsninger på de her udfordringer.
Og jeg er oprigtig bekymret for, om det EU, som vi kender i dag, ikke eksisterer om nogle få år.
Det er den bekymring, jeg har, og det er det trusselsbillede, jeg ser at vi skal forholde os til som politikere, også her i Danmark.
Hvad er det for et trusselsbillede, statsministeren ser for sig, som det ser ud i dag?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Jamen det er jeg meget enig i, og det viser måske netop et af de paradokser, jeg startede med i mit første indlæg.
Vi har en lang friskoletradition, der går tilbage fra Grundtvig og Kold, med udprægede frihedsrettigheder til skolerne, som jo hviler på, at vi har den her uskrevne kontrakt i vores samfund om, at man bruger de frihedsgrader til noget, der gavner ens barn, altså, som giver ens barn en rygsæk fyldt med værdier og viden, der kan bruges til at begå sig i det danske samfund med frihed og frisind og ligeværd.
Så oplever vi pludselig, at nogle bruger de muligheder til at fylde noget helt andet i skoletasken, og det er jo et kæmpeproblem.
Det skal vi angribe, men vi skal angribe det klogt, for vi skal jo angribe det på en måde, hvor vi ikke pludselig i forhold til alle velfungerende friskoler dynger dem til med kontrol og bureaukrati, men retter det det rigtige sted hen.
Det er jo det, der gør det her så svært, altså at det, der synes nemt – kontrol, kontrol, kontrol, eller hvad det nu kunne være – har en sværhedsgrad, når man går mere praktisk til værks.
Men det er jo det, vi skal tage hul på.
Det gode råd har jeg tænkt mig at følge – og det havde jeg også tænkt mig at følge.
Det vil være sådan, at de ministre, som er relevante for den her debat, deltager i den her møderække, og det er også undervisningsministeren.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-03-15:
Der er jo mange ting, som vi kunne drøfte i den her tid.
Vi kunne tale om forhandlinger om miljøkompenserende tiltag, hvor der er stor opmærksomhed om, hvorvidt man taler om en tillægspakke, naturpakke eller om en udvidet naturpakke.
Alt det tror vi sådan set på at naturen er ret ligeglad med.
Det vigtigste er, at vi gør noget og får nogle tiltag, der ligger ud over den nuværende naturpakke.
Det er vi ikke i tvivl om nok skal komme.
Vi kunne også tale om planloven og om behovet for, at vi får beskyttet vores kyster, men at vi også i højere grad bruger vores sunde fornuft, når det handler om vækst og udvikling.
Men nu har statsministeren faktisk med sin indledning gjort det lidt lettere at være spørger i dag.
Der er rigtig meget at tage fat på.
Vi glæder os til forhandlingerne.
Så tak for det.
Det gør det så muligt at tale om noget helt andet, nemlig skat.
Det skal man jo aldrig forpasse chancen for at gøre.
En af de største samfundsmæssige udfordringer, vi har i dag, er jo nok, at der er alt for få mennesker, der sætter en ære i at klare sig selv.
Det system er simpelt hen ikke langtidsholdbart.
Vi kan se, at økonomi og demografi simpelt hen gør det umuligt at fortsætte ad den vej, vi er på vej ned ad.
Vi tror på, at vi kan skabe et endnu bedre Danmark, hvis vi fokuserer på at skabe tryghed for alle danskere og skabe muligheder for dem, der har respekt for hårdt arbejde.
Men det kræver, at der er færre, der møder staten med krav og forventninger.
Vi ønsker et opgør med, at alle uanset behov skal have hjælp fra staten.
Det kræver også, at vi lader danskerne beholde flere af deres egne penge og giver dem mulighed for at skabe deres eget liv.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Det er også derfor, at vi i regeringsgrundlaget meget klart har sagt, at vi ønsker at lave en jobreform bestående af to dele.
Første del er det, der så behandles i den her uge, nemlig det om kontanthjælpsloftet, som er oven på integrationsydelsen, som jo i øvrigt har sparet det danske samfund for 2 mia. kr., som i 2020 ville mangle ude i kommunerne, eller hvor det nu måtte være, hvis vi ikke havde lavet den.
Det er jo i hvert fald et helt konkret sted, hvor et regeringsskifte har betydet, at der er noget mere at lave velfærd for, end der ellers ville have været.
Den anden del er så nogle målrettede skattelettelser, som vi vil se på til efteråret.
Så det er jeg enig i.
Vi har jo ad et par omgange lavet skattereformer.
Det var tilbage i 2009, da vi sidst var i regering, og det var også med den tidligere regering.
Men det efterlader stadig væk for mange mennesker – efter min bedste hukommelse vel i størrelsesordenen ca. 110.000 – som ikke har noget stort økonomisk incitament til at arbejde.
Det tal vil jeg jo gerne have bragt ned.
Så jeg er enig i, at det er en del af svarene på de udfordringer, det danske samfund står over for.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-03-15:
Jeg sætter flueben ved det første.
Vi er enige.
Nej, det er ikke nogen ruse.