runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2007-12-05:
Jeg vil starte med at sige til hr. Mogens Jensen, at hvis man ser på statistikkerne, er det altså ikke så slemt, som nogle vil gøre det til.
Hvis vi f.eks. ser på jobtilfredshed, er der tale om et fald på ca. 10 pct., og når vi tænker på, hvordan man f.eks. selv har det, når man skal flytte til et nyt sted, pakke hele ens liv ned i kasser, ens børn skal starte i en ny institution, så varer det utrolig lang tid, før man er oppe at køre hundrede procent på klingen igen.
Så jeg vil sige, at det, at der har været et lille fald i jobtilfredsheden, men stadig væk ikke en meget stor afgang af politipersonale, er udtryk for, at politiet ikke er dem, der giver op.
Jeg vil også sige, at hvis vi f.eks. ser på tallene med hensyn til målrettet patruljering, har der faktisk været mere patruljering i år, end der var sammenlignet med sidste år.
Så vil jeg sige til hr. Mogens Jensen, at de 800 betjente jo først skal være endelig klare i 2011, så der er jo lange udsigter til, at alle betjentene er frigjort, men vi forventer selvfølgelig, at kadencen er der.
Endelig vil jeg sige: Jamen alle har jo deres ytringsfrihed og kan tale med hvem, de vil.
Hvor meget, der skal foregå i arbejdstiden, skal jeg ikke gøre mig klog på, men det er mit indtryk i de mail, jeg får, at der er rigtig mange, der gerne vil i dialog med os.
Mogens Jensen (S), 2007-12-05:
Jeg vil selvfølgelig godt takke for ministerens svar og specielt det første svar, der gik ud på, at ministeren selvfølgelig vil sørge for, at de problemer, der jo helt tydeligt er med implementeringen - uanset om det skyldes, at man skal lave om på mange ting, eller der er noget mere strukturelt i det - vil blive løst.
Det vil jeg selvfølgelig holde ministeren fast på.
Så må jeg sige, at jeg synes uanset hvad, at det må vække bekymring hos ministeren, at der er så stort et sygefravær, og at der trods alt er så stor en udvikling med hensyn til dårlig jobtilfredshed.
Jeg tager ministerens sidste udsagn som et udtryk for, at ministeren også vil være enig i, at man selvfølgelig som folketingsmedlem og som medlem af Retsudvalget skal have mulighed for at få adgang til at kunne undersøge de forhold, der bliver rejst over for en, så man kan udføre sit arbejde som folketingsmedlem ordentligt, og at det også gælder politikreds Midtog Vestjylland.
Lene Espersen (KF), 2007-12-05:
Jeg vil starte med at sige, hvis vi skal tage det med de problemer, der er i en hvilken som helst reformproces, at det er meget forudsigeligt, men at det ikke er noget, man skal tage let på.
Man skal selvfølgelig prøve at se på, hvad man så kan gøre for at skabe en bedre situation og for at forbedre situationen for de medarbejdere, der måtte gå og være frustrerede.
Det, jeg bare synes er vigtigt at få understreget her i dag over for hr. Mogens Jensen, er, at formanden for Politiforbundet, hr. Peter Ibsen, klart har sagt, at der ikke er et politisk problem.
Vi politikere har løst vores del af opgaven ved at lave en reform.
De problemer, der er, skal løses internt.
Det synes jeg er vigtigt at vi holder fast i.
Så vil jeg også sige til hr. Mogens Jensen, at jeg også tror, det er meget vigtigt her fra Folketingets side, at vi lytter til den kritik og de nødråb, der måtte komme undervejs, men også at vi er tålmodige.
Enhver reform er svær, og jeg synes ikke, at vi skal presse politiet mere end det, de kan klare.
Det, der er vigtigt, er, at vi får et bedre politi og et mere synligt politi, og så længe det går i den rigtige retning og man følger kadencen, skal vi være tilfredse.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-12-05:
Et af de store temaer her i de sidste par måneder har jo været spørgsmålet om, hvorvidt der skal afholdes folkeafstemning om EU-traktaten.
Jeg har jo med en vis interesse læst den redegørelse, som nu er kommet.
Den er godt nok kommet fra Udenrigsministeriet, men det er jo sådan, at retsområdet er omtalt en hel del i rapporten, og derfor har jeg nogle spørgsmål, som jeg måske kunne afæske justitsministeren hendes holdning til.
Når man nu skriver, at der »introduceres få egentlige nye retsgrundlag«, betyder det jo, at der kommer nye retsgrundlag, og de ligger altså under samarbejdet om retlige indre anliggender, altså det område som justitsministeren har ansvaret for.
Derfor synes jeg, det er mærkeligt, at man konkluderer fra regeringens side, at der ikke skal en folkeafstemning til.
Jeg mener, at når det konkluderes i rapporten fra regeringens embedsapparat, at der kommer nye retsgrundlag, uanset hvor få eller hvor mange det måtte være, jamen så er der vel også tale om suverænitetsafgivelse, og derfor vil jeg gerne høre, om justitsministeren ikke vil forklare, hvorfor man fra regeringens side af al kraft holder fast ved, at man ikke vil have den afstemning.
Lene Espersen (KF), 2007-12-05:
Nu kan jeg jo ikke forholde mig til konkrete sagstyper, men i forbindelse med retskredsreformen var der jo enighed om, at der skulle etableres afdelingskontorer de steder, hvor der geografisk var meget langt til hovedtingstedet.
Men den primære funktion for afdelingskontorerne - det er der enighed om, og det er der også i Folketinget besvaret mange spørgsmål om - var altså, at de skulle tage sig af de lettere opgaver, typisk skiftesager, fogedsager, eventuel inddrivelse af bøder osv. og i helt, helt særlige tilfælde at kunne se på de små sager, hvor alle parter kommer fra lokalområdet, så man der kunne etablere retten lokalt. Der er altså ikke lagt op til, at alle sager kan behandles lokalt, for så skulle vi ikke have lavet retskredsreformen, så skulle vi have bevaret 82 retskredse, hvis dommerne alligevel skulle køre ud hver eneste dag.
Så det er et skøn fra retspræsidenten, hvor ofte og i hvor mange sager det er dommeren, der skal drage ud, og hvor mange gange det er borgerne, der skal drage den anden vej.
Ib Poulsen (DF), 2007-12-05:
Jeg vil godt spørge ministeren, om det er ministerens opfattelse, at det er meningen, at i de retssager, hvor begge parter kommer fra en by med tingsted, skal man drage til en retskredshovedby, som ofte ligger 100 km væk.
Jeg kan henvise til en sag, der har været omtalt i Thisted Dagblad den 28. november, hvor begge parter kom fra Thisted og måtte give møde i Holstebro.
Jeg mener, at meningen med de her tingsteder, og der er bl.a. et i Thisted, vel var, at der skulle tages hensyn til de store afstande, der netop er i det område.
Lene Espersen (KF), 2007-12-05:
Jeg vil sige til hr. Morten Messerschmidt, at jeg var ikke justitsminister, dengang vi diskuterede Amsterdamtraktaten, og jeg er simpelt hen ikke i stand til at redegøre for juraen bag de beslutninger, der blev truffet dengang.
Hr. Morten Messerschmidt er meget velkommen til at stille et skriftligt spørgsmål om den problemstilling, men jeg kan simpelt hen ikke svare her.
Rent generelt vil jeg gerne sige om det hele, at der er lavet en meget, meget grundig redegørelse, som område for område gennemgår, om der er tale om afgivelse af suverænitet eller ej, og jeg mener, at det må jo være det afgørende, hvis vi ser på tingene med grundlovsbriller, om der afgives suverænitet eller ej.
Her er der altså et område, som Danmark står uden for, og som vi har stået udenfor længe.
Nu er der et større område, hvor vi står uden for og ikke deltager, og når vi ikke deltager, afgiver vi jo derfor ikke suverænitet.
Ib Poulsen (DF), 2007-12-05:
Den pågældende sag var netop en simpel retssag, så jeg er glad for, at man er enig med mig i, at den burde have foregået i Thisted.
Det er sådan, at over 40 pct. af sagerne i Holstebro Retskreds kommer fra Thy og Mors.
Er det sådan, at man flytter sagerne fra Thy og Mors til Holstebro, kan man jo godt frygte, at grundlaget for at bevare det her tingsted i Thisted bortfaldet.
I det tilfælde er det så retspræsidenten, ministeren eller Folketinget, der beslutter, om et sådant tingsted skal lukkes eller det får lov at bestå?
Morten Messerschmidt (DF), 2007-12-05:
Så skal jeg forsøge at gøre det lidt mere begribeligt.
Det, der er sagen, er, at man er i gang med at fifle denne traktat igennem.
Hvis man anlægger den diskurs, at man bare kan tage et forbehold over for de områder i traktaten, der vedrører suverænitetsafgivelse, tager man sådan set et forbehold over for grundlovens § 20.
Det er jo sådan, at ved de afstemninger, vi har haft med hjemmel ifølge grundlovens § 20, altså helt tilbage fra 1972 og op gennem tiden i 1993 og 1998 og også i 1992 for den sags skyld, stemte vi jo om hele det samlede traktatgrundlag.
Vi stemte om hele Amsterdamtraktaten i 1998, vi stemte om hele Maastrichttraktaten i 1992 og ikke kun om de områder, hvor Justitsministeriet vurderede, at der var tale om suverænitetsafgivelse.
Men det, der nu lægges op til, er, at man kan tage de områder ud og holde særskilte afstemninger om dem, og det er jo ganske enkelt ulogisk.
Man kan sige, at det består ikkeprøven, for hvis vi ikke havde haft retsforbeholdet, ville vi jo være inde under grundlovens § 20, og dermed skulle vi har haft en folkeafstemning.
Jeg vil sige, at det understreger bare nødvendigheden af at have retsforbeholdet, men det understreger jo også, hvor hul den analyse, der er kommet fra regeringen, er, for selvfølgelig kan man ikke bare tage de delområder ud og tage forbehold de steder, hvor der er § 20-stof, og så i øvrigt køre tingene igennem med en almindelig folketingsbehandling.
Jeg betragter ganske enkelt det, regeringen er i gang med her, som en omgåelse af grundloven, og jeg vil gerne have, at justitsministeren forholder sig til, om det ville have været muligt, f.eks. ved implementeringen af Amsterdamtraktaten, blot at tage forbehold på de områder - jeg mener, det var noget med ligestilling - man betragtede som suverænitetsafgivende, og hvorfor man alligevel afholdt en folkeafstemning.
Ville det efter justitsministerens opfattelse af § 20 have været muligt blot at tage et forbehold og så i øvrigt implementere ved en behandling i Folketinget?
Lene Espersen (KF), 2007-12-05:
Justitsministeriet har i redegørelsen forsøgt at gennemgå de ni områder, som i medfør af forfatningstraktaten ville udløse spørgsmål angående § 20, og forsøgt at redegøre for, hvorledes Lissabontraktaten forholder sig til dem.
Det er tre meget forskelligartede problemstillinger, så det kan jeg ikke svare nøjagtigt på.
Men jeg vil sige, at uden at vi skal ind i en længere juridisk diskussion er det da sådan set meget logisk, at i det omfang, vi ikke deltager i noget og derfor ikke afgiver suverænitet, er der ikke tale om suverænitetsafgivelse.
Jeg har meget svært ved at forstå, at der er nogen, der argumenterer for, at et område, vi ikke deltager i, og hvor vi derfor ikke afgiver suverænitet, alligevel skulle medføre suverænitetsafgivelse.
Den argumentation har jeg meget svært ved at forstå.
Ole Vagn Christensen (S), 2007-12-05:
Nu er det jo ikke sådan, at den folkelige begejstring bare opstod ved, at folk havde møllen stående i baghaven.
Det er sådan - og det ved ministeren jo også godt - at der er oprettet store vindmølleparker, også i det område.
Men jeg er helt enig i, at kriterierne for, hvordan og hvor tæt de må komme på en befolkning, når det drejer sig om de store møller, ikke er så klare, så der er opbakning til dem.
Her må vi i de diskussioner, der er rundtomkring, konstatere, at vi har den kedelige oplevelse, at folk faktisk føler, at der ikke tages hensyn til dem.
Derfor er jeg nødt til at spørge vedrørende kriterierne: Arbejdes der med kriterierne på en sådan måde, at vi får skabt en folkelig begejstring omkring projektet?
For det er væsentligt, hvis vi ud fra en lang, lang række forudsætninger kan sige, at de her kriterier er rimelige, og da vi jo ved, at vi har store områder, så behøver de jo ikke at blive placeret i nærheden af en lille by.
Lene Espersen (KF), 2007-12-05:
Jeg vil sige, at redegørelsen er på ca. 120 sider tungt juridisk stof, så det vil nok være at have for stor tiltro til ens formuleringsevner, hvis man skal kunne besvare hr. Morten Messerschmidts spørgsmål fuldstændig fyldestgørende med de korte svarfrister, vi har.
Jeg vil dog sige som en servicebemærkning til hr. Morten Messerschmidt, at der jo er samråd i morgen i Folketingets Europaudvalg, og her bliver der nok mulighed for, at vi i længere tid kan diskutere de mere juridiske aspekter med hinanden.
Men som svar til hr. Morten Messerschmidt vil jeg dog sige, at lige præcis på det område, der vedrører mit eget ressortområde, altså det retslige område, har Danmark jo et forbehold, og redegørelsen lægger jo ikke skjul på, at § 20 vil omfatte en del af de nye beføjelser, der ligger inden for det område, fordi de falder ind under det overstatslige samarbejde.
Men i og med at vi har et forbehold og ikke deltager i det samarbejde, kan man udlede, at det altså også betyder, at der ikke er behov for nogen folkeafstemning, da vi jo netop står uden for det.
De steder, hvor der overlades yderligere beføjelser, som medfører, at grundlovens § 20 skal iagttages, står Danmark uden for, og derfor betyder Lissabontraktaten ikke, at vi skal have en folkeafstemning om det punkt.
Mogens Jensen (S), 2007-12-05:
Hvis der er tale om en misforståelse, så har jeg misforstået ministeren, altså at pengene fra staten bliver udbetalt i starten af januar.
Jamen så er problemet selvfølgelig løst, og så er jeg glad for, at ministeren i anledning af det her spørgsmål har sørget for, at problemet er løst.
Det kvitterer jeg for.
Carina Christensen (KF), 2007-12-05:
Min forgænger, Flemming Hansen, lovede i et samråd med Trafikudvalget at drøfte dette spørgsmål med justitsministeren.
Flemming Hansen og justitsministeren aftalte at lade Færdselsstyrelsen høre rigspolitiet, om der var grundlag for at indføre generelle spærretider gældende for motorvejene i hele landet.
Flemming Hansen har orienteret Trafikudvalget om rigspolitiets indstilling.
Den vigtigste begrundelse for indstillingen var, at trafikintensiteten var meget forskellig i de forskellige landsdele, og der er derfor efter politiets opfattelse ikke grundlag for at fastsætte generelle spærretider.
Men det er dog klart, at politiet har til opgave at tage hensyn til trafiksikkerheden, når de udsteder tilladelser.
Politiet har i den forbindelse muligheden for at fastsætte lokale spærretider ud fra en konkret vurdering af de lokale trafikforhold, eksempelvis risikoen for trafikuheld samt hensynet til fremkommeligheden.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at sige, at jeg som ny minister lægger meget stor vægt på trafiksikkerhed og derfor også er meget opmærksom på, at lastbiltransporterne foregår på forsvarlig vis.
Det er dog min opfattelse, at hensynet til trafiksikkerheden er tilgodeset efter det nugældende regelsæt, og jeg er på baggrund af den dialog, der har været mellem Færdselsstyrelsen og rigspolitiet, enig i, at der ikke er behov for at fastsætte generelle spærretider.
For at få et samlet billede af problemstillingen vil jeg dog bede Færdselsstyrelsen om at indhente oplysninger hos politiet om, i hvilket omfang hjemmelen til at fastsætte lokale spærretider for særtransporter bliver udnyttet, og om politiets vurdering af omfanget og hyppigheden af særtransporterne, hvorefter jeg gerne vil orientere Trafikudvalget.
Eigil Andersen (SF), 2007-12-05:
Tak for svaret.
Og jeg er glad for, at ministeren fortæller, at Færdselsstyrelsen vil blive bedt om at spørge politikredsene om det, som nu er nævnt, nemlig hvordan man vurderer at det fungerer, og om der måske er behov for noget generelt.
For så vidt ligner det her emne det foregående spørgsmål, nemlig at i det øjeblik det er frivilligt for nogle og der ligger nogle forskellige former for anbefalinger, så ligger det jo indbygget i sagen, at der så også kan ske fejlskøn, og det kan der ske i mange tilfælde.
Jeg kan da i hvert fald se på Vejdirektoratets hjemmeside, at det kun er få steder, hvor man i praksis har brugt de her spærretider på motorvejsnettet.
Jeg kan fortælle fra det østjyske område, som jeg kommer fra, at man på motorvejen mellem Århus og Skanderborg kl. 7.45 om morgenen, hvor der er masser af trafik af mennesker, der skal på arbejde, simpelt hen kan risikere at komme ud for sådan en langsom særtransport, der så kører 40-50 km/t. i stedet for de 110 km/t., som man ellers kører på motorvejen, og det kommer overraskende for folk.
Man skal bremse hårdt op, og risikoen for, at man støder ind i de forankørende eller de foranholdende, er meget stor.
Derfor bør sådan nogle køer slet ikke dannes, og slet ikke i myldretiderne.
Jeg vil også sige, at der er et andet aspekt af det her.
Det er, at det simpelt hen forsinker mange mennesker på deres vej til arbejde, og det er heller ikke noget, som jeg synes er godt; også af den grund bør man gøre noget ved det.
Men først og fremmest er det selvfølgelig det sikkerhedsmæssige med risiko for sammenstød og kvæstelser og i sidste ende også dræbte, og derfor er det, at jeg mener, at den rigtige løsning er at indføre en generel spærretid morgen og sen eftermiddag, sådan at man siger, at hvis de her køretøjer skal køre i dagtiden, så må det være mellem kl. 9.00 og 14.30.
Udgør de efter ministerens opfattelse et o.k. eller et unødvendigt risikomoment i myldretiden med ulykker og risiko for kvæstede og dræbte?
Carina Christensen (KF), 2007-12-05:
Jamen jeg tror, at alle, der har prøvet at køre på en motorvej efter sådan en særtransport, vil være enige i, at det kan være ret generende, og at man kommer langsomt frem.
Jeg ved ikke, om det er årsag til flere ulykker - det tal kender jeg ikke - men der er ingen tvivl om, at man i hvert fald oplever det som generende i trafikken, når der er de her særtransporter, ikke mindst i myldretiden.
Så langt er jeg sådan set fuldstændig enig med spørgeren, og der vil jeg da også være indstillet på at se, om der er noget, der skal gøres anderledes, end vi gør det i dag.
Der er så er det her forslag om at lave generelle spærretider, fra kl. 9 til kl. 14.30 mener jeg blev nævnt her.
Det tror jeg bare ikke er den rigtige løsning, og det hænger simpelt hen sammen med, at trafikintensiteten er meget, meget forskellig fra landsdel til landsdel.
Det kan være, at det er meget belastet i Århus, og så kan man komme til andre egne i landet, hvor det ikke ville give mening at have sådan en spærretid, fordi der ikke er intensitet på vejene.
Så jeg synes, den nuværende løsning, hvor man lokalt kan lave de her regler - politiet kan lokalt gå ud og sige, at man i det her tidsrum på de her strækninger ikke ønsker, at der bliver kørt - giver meget mere mening.
Så jeg tror rent faktisk, at når vi nu indhenter de her oplysninger og får kendskab til, hvor stort omfanget af det her er, og hvor tit man går ud og bruger den her lokale mulighed, vil vi forhåbentlig finde ud af, at det fungerer på tilfredsstillende vis i dag.
Men det kan vi jo så se på i fællesskab, når vi får tallene ind.
Eigil Andersen (SF), 2007-12-05:
Nu tror jeg så ikke, at der findes en ulykkesregistrering, hvor man kan definere, at årsagen var en særtransport på en motorvej.
Det tror jeg ikke findes, for der bliver jo i virkeligheden let oparbejdet 3, 4, 5 km kø i løbet af meget få minutter, og hvis der så sker en ulykke i, om jeg så må sige, den første del af køen, der, hvor man kører hurtigt, og hvor man så skal bremse hårdt op,
jamen så tror jeg ikke, det bliver registreret, at den ulykke i virkeligheden skyldes en særtransport 4 km væk.
Men det er jo altså bare generelt en kendt sag, at lige så snart der er en kø på en motorvej, er der en forøget ulykkesrisiko.
Jeg vil gerne spørge ministeren om den her høringsrunde, som så skal foregå i forhold til politikredsene: Hvornår forventer ministeren at de svar er kommet i hus?
Carina Christensen (KF), 2007-12-05:
Jeg vil nu bede Færdselsstyrelsen om at indhente oplysningerne hos politiet.
Jeg ved selvfølgelig ikke, hvor lang tid de skal bruge på at sende dem ind, men det, jeg selvfølgelig vil spørge om, er, i hvilket omfang hjemlen til at fastsætte lokale spærretider for transport bliver udnyttet, og så selvfølgelig også, hvad politiets vurdering af omfanget og hyppigheden af de her særtransporter er, så vi får et overblik over omfanget af selve problemstillingen.
Jeg håber selvfølgelig, det kan gå hurtigt, og vil vende tilbage til Trafikudvalget, så snart jeg har fået oplysningerne.
Eigil Andersen (SF), 2007-12-05:
Jeg vil blot runde af med at sige, at jeg også håber, at det kommer til at gå hurtigt, og at jeg er overbevist om, at vi bør arbejde med den løsning, jeg har talt for her.
Hvordan vurderer ministeren trafiksikkerheden på motorvejene, når langsomme særtransporter har lov til at køre 40-50 km i timen, også i myldretiderne?
Skriftlig begrundelse
Resultatet er farlige opbremsninger og stor risiko for ulykker ved, at man kører op bag i den forankørende bil.
Efter spørgerens opfattelse bør disse transporter i dagtimerne kun tillades mellem kl. 9 og 14.30.
Per Clausen (EL), 2007-12-05:
Mener ministeren, at det er acceptabelt, at Sundhedsstyrelsen først udarbejder en plan for at genoprette Cancerregistret under indtryk af, at statsrevisorerne kommer med en meget kritisk rapport?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-12-05:
Som det fremgår af Rigsrevisionens beretning, blev Cancerregisteret fra 1997 til begyndelsen af 2001 kun ajourført med fjerde kvartal i 1996.
På den baggrund iværksatte Sundhedsstyrelsen i 2002 en ekstra indsats.
I 2003 var Cancerregisteret derfor så ajourført som muligt frem til 2002.
En fuldstændig ajourføring forudsætter dog, at Dødsårsagsregisteret også ajourføres, og det arbejdes der med, så det kan komme på plads i 2008.
Sideløbende hermed har Sundhedsstyrelsen som følge af den styrkede indsats på kræftområdet imødekommet behovet for opdaterede tal for effekten af kræftbehandlingen.
Ved en prioriteret indsats i Sundhedsstyrelsen blev årgang 2005 af Dødsårsagsregisteret udarbejdet før årgangene 2002 til 2004 for at få så nye tal som muligt for kræftdødeligheden.
Desuden lavede Sundhedsstyrelsen sygehusbaserede overlevelsesrater for en række kræftformer fra 2004 til 2005, også for at få så nye tal som muligt.
Per Clausen (EL), 2007-12-05:
Nu har statsministeren jo opbrugt alle de muligheder, der er for at tale uden om spørgsmålet, så der er jo ikke noget tilbage til sundhedsministeren, og det er selvfølgelig lidt synd.
Men jeg vil alligevel forsøge at præcisere, hvad mit spørgsmål til sundhedsministeren går ud på, og det er: Synes sundhedsministeren ikke, at det simpelt hen er for dårligt, at der skal medieomtale og igangsættelse af en undersøgelse fra statsrevisorernes side til, før man i Sundhedsministeriet beslutter sig til at tage den her sag så alvorligt, at man laver en plan, som man har tænkt sig at overholde?
Er det ikke forbløffende, at man i Sundhedsministeriet i 11 år kan være vidende om, at det her slet ikke går i den rigtige retning, uden at man griber ind?
Det synes jeg at sundhedsministeren rolig kan have meninger om, eftersom der ikke findes nogen mulighed for at gøre ham direkte ansvarlig.
Men det er klart, at sundhedsministeren i det videre forløb også hænger på fortidens forsyndelser.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-12-05:
Til trods for de initiativer, jeg nævnte før, så må det jo erkendes, at ajourføringen af Cancerregisteret ikke er gået hurtigt nok.
Jeg er derfor glad for, at Sundhedsstyrelsen i løbet af efteråret 2007 har lavet en ny og meget præcis plan for at komme i mål med ajourføringen af Dødsårsagsregisteret og Cancerregisteret.
Planen omfatter en række milepæle samt udarbejdelse af en offentlig statusrapport hver tredje måned frem til den forventede afslutning i oktober 2008, med statusrapporter direkte ind til mit ministerium.