Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-05-25:
Regeringen og KL skal i den kommende tid forhandle de overordnede økonomiske rammer for kommunerne i 2012.
De forestående forhandlinger skal ses i lyset af, at dansk økonomi står over for betydelige udfordringer i de kommende år, hvor tidligere års store overskud er vendt til underskud.
Samtidig står vi i de kommende år med den meget håndgribelige udfordring, at et stigende antal personer skal på pension, uden at et tilsvarende antal yngre årgange står klar til at tage over.
Det er baggrunden for, at regeringen har indgået aftale om senere tilbagetrækning – og to streger under facit, som til sammen sikrer balance mellem indtægter og udgifter i 2020.
Velfærden sikres ved at styrke arbejdsudbuddet markant og stimulere væksten.
Det er også baggrunden for genopretningsaftalen fra sidste år, hvor vi indledte en flerårig indsats, som styrker de offentlige finanser med 24 mia. kr.
Med genopretningsaftalen blev der fastlagt en klar og fast ramme for de kommunale serviceudgifter frem til 2013.
Aftalen indebærer, at den høje økonomiske budgetramme til service i kommunerne i 2010 fastholdes uændret frem til 2013.
De faste krav til genopretningen understøttes af sanktionslovgivningen, der stiller krav om, at kommunerne overholder den aftalte ramme både i budgetter og i regnskaber.
Sanktionerne indtræder vel at mærke først, såfremt kommunerne ikke lever op til det aftalte.
Sanktionerne holder således ikke kommunerne i et jerngreb, som man nogle gange hører i debatten.
Kommunernes frihedsgrader er uændrede.
Vi kræver blot, at de lever op til de aftalte rammer.
En af regeringens centrale prioriteringer er et løft af de fysiske rammer på de borgernære serviceområder, dvs. dagtilbud, folkeskole samt ældreområde.
Regeringen har derfor etableret en Kvalitetsfond på i alt 22 mia. kr. til et betydeligt løft af de kommunale investeringer på de borgernære områder i perioden 2009 til 2018.
I 2010 blev der i lyset af konjunktursituationen udmøntet 4 mia. kr. fra Kvalitetsfonden.
Regeringen vil følge op på, at kommunerne lever op til det aftalte løft af investeringerne på disse borgernære områder, og så vil vi drøfte den videre udmøntning af Kvalitetsfonden.
Med uændrede økonomiske rammer er det givet, at regeringen og kommunerne skal have fokus på en bedre ressourceudnyttelse inden for den høje ramme til service i kommunerne.
Regeringen vil også bidrage til at styrke kommunernes muligheder for lokalpolitiske prioriteringer og dermed understøtte en stærk kommunal sektor gennem konkrete tiltag.
Det sidste spor vender jeg tilbage til, så lad mig begynde med det første.
Vi skal have mere service ud af de mere end 230 mia. kr., som kommunerne årligt budgetterer med.
Med den såkaldte gensidighedsaftale mellem regeringen og Kommunernes Landsforening har regeringen og Kommunernes Landsforening aftalt at frigøre ressourcer svarende til 5 mia. kr. i kommunerne frem mod 2013.
Regeringen har forpligtet sig til at levere halvdelen af potentialet på 5 mia. kr., og med initiativerne fra økonomiaftalerne for 2010 og 2011 har vi fremlagt konkrete statslige initiativer, som i alt frigør 1,1 mia. kr. til service i kommunerne i 2011.
Lad mig nævne nogle konkrete veje for at sikre bedre ressourceudnyttelse i kommunerne, som vi vil tage op i de kommende forhandlinger med kommunerne.
Med regeringens afbureaukratiseringsindsats – der gik under navnene »Mere tid til velfærd« og »Væk med bøvlet« – er der iværksat et omfattende arbejde for at forenkle den offentlige sektor, dvs. færre krav, regler og indberetninger, så de ansatte i kommunerne kan bruge mere tid på de borgernære kerneopgaver.
Næsten alle forslag i »Mere tid til velfærd« er gennemført og har indtil nu frigjort 400 mio. kr.
Forsøget med frikommunerne og udfordringsretten er andre eksempler på, at regeringen og kommunerne i fællesskab forenkler og styrker den kommunale sektor ved at afprøve nye og mere enkle måder at løse opgaverne på.
Hensigten med forsøgene er at få en ny inspiration til at ophæve statslige proces- og dokumentationskrav ligesom at inspirere kommunerne til nye interne organisations- og ledelsesformer.
Kommunernes indkøb er endnu et eksempel på et område med store effektiviseringspotentialer.
F.eks. betaler mange kommuner omkring to-tre gange mere for kontorvarer end den kommune, der køber billigst ind.
En analyse viser således, at indkøbet i kommunerne kan effektiviseres med et milliardbeløb årligt.
Derudover kan der indhøstes betydelige gevinster gennem digitalisering og anvendelsen af nye teknologiske løsninger.
Det er baggrunden for, at vi præsenterer en ny ambitiøs fællesoffentlig digitaliseringsstrategi for 2011-2015.
Det er også baggrunden for, at regeringen har afsat 0,5 mia. kr. til it i folkeskolen, og endelig er det baggrunden for, at regeringen har afsat midler i ABT-fonden til projekter, der afprøver nye teknologier og nye arbejdsgange for at spare personaleressourcer og for at forbedre servicen.
Konkurrence er et andet godt og velafprøvet redskab til at sikre, at de offentlige opgaver løses bedst og billigst, og der ligger et betydeligt uudnyttet potentiale.
Regeringen ønsker derfor, at kommunerne skal øge konkurrenceudsættelsen af de kommunale opgaver til 31,5 pct. i 2015.
Der er samlet set mange måder at stimulere kommunernes indsats for at omstille og nytænke måden, velfærdsservice leveres, på, og kigger man på tallene, vidner de store kommunale forskelle om et betydeligt effektiviseringspotentiale.
Lad mig nævne et par eksempler.
Kommunerne har ikke formået at opnå en mere effektiv administration, som kommunalreformen har dannet grundlag for, og det skyldes ikke mangel på klare effektiviseringspotentialer.
F.eks. bruger de dyreste kommuner dobbelt så mange penge på administration, som de billigste kommuner gør.
Fra regeringens side vil vi lægge op til at fastsætte nogle klare måltal for udviklingen i de kommende år, som kommunerne holdes op på.
Tilsvarende er der på de større serviceområder store forskelle mellem kommunerne med de højeste og laveste udgifter.
Disse forskelle afspejler forskellige vilkår, men også, at nogle kommuner er drevet mere effektivt end andre.
Nogle kommuner har f.eks. været bedre til at sikre sig, at de får mere undervisning og tid til eleverne ud af lærernes arbejdstid.
Det slår direkte ud i mere undervisning for de samme penge.
Danmark har tradition for en stærk decentral offentlig sektor, og regeringen har en solid tro på det kommunale selvstyre og på kommunernes muligheder for at finde lokale løsninger og tilpasse den leverede service til lokale behov og ønsker.
Aftalesystemet er omdrejningspunktet for dialogen mellem regeringen og kommunerne.
Her aftales de økonomiske rammer for kommunerne under et.
Aftalesystemet beror på, at kommunerne overholder den fastlagte økonomiske ramme.
Regeringen vil derfor også arbejde for at understøtte kommunernes mulighed for lokalpolitisk at styre og prioritere opgaveløsningen i overensstemmelse med lokale ønsker og behov.
Det gælder ikke mindst i forhold til styringen af specialundervisningsområdet og det specialiserede socialområde, hvor der de senere år har været en kraftig udgiftsudvikling.
Her er der som led i de foregående års økonomiaftaler lanceret en række initiativer, der skal understøtte kommunernes lokalpolitiske handlerum.
På det specialiserede socialområde har regeringen bl.a. taget initiativ til ny lovgivning, der forenkler de sociale rammeaftaler og giver kommunerne ansvaret for koordineringen.
Der er også skabt sammenhæng mellem visitationskompetence og finansieringsansvar.
På specialundervisningsområdet er regeringen og KL enige om behovet for en omstilling, hvor øget inklusion bidrager til en reduktion af den andel af ressourcerne, der anvendes til specialundervisning.
Ambitionen om en mere rummelig folkeskole er til gavn for eleverne, og samtidig indebærer en mere rummelig folkeskole, at der kan frigøres ressourcer til at styrke den almindelige undervisning i folkeskolen.
Regeringen vil også i de kommende forhandlinger arbejde for at styrke kommunernes rum til selvstyre, dvs. til lokalpolitisk at tilrettelægge og opprioritere indsatsen inden for lovens rammer.
Generelt har regeringen i de senere år gennemført en række initiativer, der styrker det kommunale selvstyre.
I forbindelse med kommunalreformen blev der dannet nye større og stærkere kommuner både økonomisk og fagligt, og kommunerne overtog i forbindelse med reformen en lang række opgaver fra amterne på f.eks. social-, trafik- og miljøområdet.
Kommunernes økonomi udgør dermed cirka halvdelen af hele den offentlige økonomi.
Samtidig er kommunerne i fuld gang med at omstille og nytænke opgaveløsningen i kølvandet på kommunalreformen og i lyset af de mange nye muligheder i form af bl.a. digitale løsninger og teknologiske hjælpemidler.
Jeg er sikker på, at regeringen og KL i fællesskab finder frem til nogle fornuftige løsninger, der sikrer den fortsatte genopretning af den offentlige økonomi og den fortsatte udvikling af de borgernære velfærdsområder i kommunerne.
Det er som altid regeringens synspunkt, at indholdet i en aftale grundlæggende skal understøtte det lokale selvstyre, hvor kommunerne har gode muligheder for at prioritere og vælge lokale løsninger.