Joachim B. Olsen (LA), 2012-01-20:
Jeg skal på vegne af fru Mette Bock oplæse følgende ordførertale:
I Liberal Alliance glæder vi os meget over det arabiske forår.
Vi tilslutter os koret, der har lykønsket befolkningerne i de lande, der gennem årtier har levet i umenneskelige diktaturer med alle de tragiske følger for befolkningerne, som dette har medført.
Endelig har de vundet over diktatorerne og deres håndlangere.
De har vundet den frihed, de har sukket efter i så mange år.
Til gengæld synes vi som liberale, at der er noget paradoksalt ved, at man det ene øjeblik ønsker befolkninger tillykke med friheden for det næste øjeblik straks at ville fortælle dem, hvordan den nyvundne frihed skal forvaltes.
Der stilles allerede fra dansk side højlydte krav om, hvad der skal stå i de nye forfatninger, hvordan institutionerne skal opbygges, hvilke rettigheder der skal sikres, og der advares lige så højlydt mod alle de farer, der lurer lige om hjørnet.
Og ja, der lurer mange farer.
Her må vi i de liberale demokratier, hvor vi har mange års erfaring og en ikke alt for køn udviklingshistorie bag os, væbne os med tålmodighed og ikke forvente, at forholdene ændrer sig med et trylleslag, så de nye frie lande i løbet af få måneder kommer til at ligne det, vi kender i Europa.
Jo hårdere vi presser på, des mindre respekterer vi landenes egen frihed, og des større er risikoen for, at vi bliver moderne udgaver af de gamle diktatorer og imperialister, som sagde: Vi ved bedst.
Gør, som vi siger.
Der er nu nedsat overgangsråd og lavet planer for udvikling af nye forfatninger og afholdelse af de første frie valg.
Det er nu, vi skal vise tålmodighed og tillid til, at de selv formår at forvalte den nyvundne frihed.
Landene skal vurderes på deres handlinger.
Lad dem vise, hvad de kan, før vi dømmer dem og kvæler dem i gode råd, uanset hvor velmente de måtte være.
Vi ved, at flere islamiske partier står stærkt i regionen.
Alt andet ville da også være mærkeligt.
Lad dem vise, hvad de vil og kan.
Den liberale tyske udenrigsminister, Guido Westerwelle, har på udmærket vis i en kronik i Der Spiegel, gengivet i Jyllands-Posten forleden,
påpeget, at det er i de europæiske landes interesse, at moderate, muslimsk-demokratiske partier vinder fodfæste i de nye demokratier, da religion spiller en så stor rolle i de nordafrikanske lande.
De kolossale reformer i Nordafrika skal understøttes med investeringer, rådgivning – hvis de selv beder om det – samt åbne markeder og frihandel.
Vores egen historie viser med al tydelighed, at det tager tid at udvikle demokrati.
Hertillands fik vi grundloven i 1849, men alle ved, at blot 14 pct. af befolkningen fik stemmeret ved den lejlighed, og at den evangelisk-protestantiske kirke er nævnt flere gange i grundloven.
Der findes også adskillige kristendemokratiske partier i Europa, men det betyder jo ikke, at vi har præstestyre.
Jeg skal for god ordens skyld understrege, at vi i Liberal Alliance er fuldstændig klar over forskellen på en lovreligion som islam og kristendommen.
Men det skal ikke være angsten for islam eller angsten for, at de ikke vil respektere grundlæggende menneskerettigheder, der skal styre vores adfærd og attituder.
Vi skal derimod have respekt for og tillid til de liberale, moderate kræfter, og det skal være indgangen til vores samarbejde med de nye frie samfund.
Diktatorernes fald i Libyen, Egypten og Tunesien åbner nye døre og store perspektiver for udviklingen i området.
Vi skal lægge os i selen for at etablere et ligeværdigt samarbejde med alle moderate kræfter, også de muslimske, der nu er ved at opbygge nye partier og demokratiske institutioner.
Vi tilslutter os derfor erklæringen, som er fremsat af partierne på nær Dansk Folkeparti.