Finn Sørensen (EL), 2014-05-08:
Det, vi skal stemme om her – det bliver så efter frokost – er en kort sætning, der siger, at regeringen skal sikre, at udbetalingen af børne- og ungeydelsen og børnetilskud sker i overensstemmelse med gældende dansk lov.
Sådan en formulering kan man da kun stemme for, hvis man tager det danske demokrati alvorligt.
Hvis det bliver vedtaget, vil det betyde, at regeringen skal administrere i overensstemmelse med den lov om børnecheck og børnetilskud, som VKO vedtog i 2010.
Enhedslistens holdning til den lov er uændret.
Vi mener, det er en diskriminerende lovgivning – hvilket vi i øvrigt var enige med den øvrige opposition om dengang – fordi budskabet til en række danske og udenlandske statsborgere jo er: Vi vil have jeres skattekroner.
I skal betale det samme i skat som alle mulige andre skattepligtige her i landet, men I kan ikke få adgang til de samme ydelser som os andre, førend I har været her i 2 ud af 10 år.
Det er da diskrimination.
VKO-loven løser jo heller ikke det største problem set fra Enhedslistens side, nemlig det forhold, at børnechecken i kraft af EU-reglerne skal udbetales, selv om børnene opholder sig i udlandet.
Det er jo stik imod, hvad der altid har stået i lovens § 2, stk. 2, nemlig at det er en forudsætning, at barnet opholder sig her i landet.
Så når vi om lidt, eller efter frokost, skal stemme om det her beslutningsforslag, stemmer vi for det, men det skyldes altså udelukkende respekt for det folketingsflertal, som har vedtaget den gældende lov.
Og indtil der er vedtaget noget andet, burde regeringen også respektere det.
Men vi stemmer også for for at understrege, at det er det danske Folketing og ikke EU, der skal bestemme reglerne for vores velfærdsydelser, nøjagtig som Venstre, Konservative, Socialdemokraterne, De Radikale og SF har lovet os gang på gang, at det ville være, selv om vi blev medlem af EF, og selv om vi stemte for den ene traktat efter den anden, der udvidede EU's beføjelser.
Den har en politisk betydning, helt klart, men en praktisk betydning har den desværre ikke.
Skatteministeren har sagt, at han ikke må følge sådan et beslutningsforslag, da det er i strid med EU-retten.
Det synspunkt er han blevet bakket op i af en række statsretseksperter, som jo i øvrigt, og det synes jeg er lidt væsentligt, ikke er blevet modsagt af nogen, heller ikke i Folketinget, heller ikke af Konservative eller Venstre.
Til gengæld har skatteministeren sagt, og det synes jeg er meget positivt, at han vil følge et egentligt lovforslag, også selv om det skulle være i strid med EU-retten.
Det sagde han klart og tydeligt under førstebehandlingen af Enhedslistens lovforslag L 160.
Det er jo derfor, at Enhedslisten har fremsat det lovforslag, altså netop for at pålægge regeringen at handle i overensstemmelse med, hvad et flertal i Folketinget beslutter.
Men her skal vi jo så opleve det underlige, at det vil Konservative og Venstre ikke stemme for, bl.a. med den tydelige begrundelse, at vi har skrevet i bemærkningerne til lovforslaget, at det kan være i strid med EU-retten.
Så er det jo, man bliver helt rundtosset.
Venstre og Konservative er de eneste, der ikke mener, måske er der kun ordførerne tilbage, og måske tror de heller ikke selv på det, at deres lov er i strid med EU-retten.
I øvrigt har de også selv sagt gang på gang, at det kun er EU-Domstolen, der kan afgøre det spørgsmål, om noget er i strid med EU-retten.
Så hvordan kan det være et argument for at stemme imod Enhedslistens lovforslag?
Det kunne jo så afklares
senere hen
Men problemet er jo, at Venstre og Konservative ikke tør udfordre EU, når det kommer til stykket.
Nu må jeg jo ikke kalde hr. Brian Mikkelsen for en tøsedreng – jeg håber ikke, det er forretningsordenen, der forhindrer mig i det, men fordi det er sådan et sexistisk udtryk, som jeg ikke vil bruge –
så jeg vil nøjes med at kalde hr. Brian Mikkelsen og hr. Claus Hjort Frederiksen for nogle kyllinger; det er jo i hvert fald helt kønsløst.
Nu har de chancen for at slå fast over for regeringen, at vi selv bestemmer.
Nu har de chancen for at pålægge regeringen at sørge for, at vi lever op til gældende lov, hvor der står, at det er en forudsætning for at få børnecheck, at børnene opholder sig her i landet, og så tør de ikke.
Det viser jo blot, at al deres snak om, at velfærdsydelser er national kompetence, og at EU skal blande sig udenom, bare er mundsvejr, der nok mest af alt er dikteret af, at der er valg til Europa-Parlamentet den 25. maj.
Sandheden er jo også, at Venstre og Konservative udmærket kender de EU-regler, som gør op med deres eget optjeningsprincip, og som dikterer os at sende checken ud af landet – de har jo selv godkendt dem.
Det mest gådefulde i den her debat er dog regeringspartierne og SF – sidstnævnte er desværre fraværende i den her debat.
Regeringen har valgt at lægge sig fladt ned for Kommissionen og lavet et lovudkast, der retter ind efter EU-reglerne, et forslag, som SF støtter.
Derfor er regeringen kommet i den situation, at de administrerer i strid med gældende dansk lov, og det må da alt andet lige være en pinlig situation, fordi regeringen umiddelbart ikke har kunnet få flertal for sit lovforslag.
Men der har Enhedslisten altså givet regeringen et godt tilbud.
Og det er nødvendigt at diskutere i denne forbindelse, fordi regeringens lovforslag jo øger faren for, at kyniske arbejdsgivere kan spekulere i, at en dansk børnecheck svarer til en månedsløn eller mere i flere af de østeuropæiske lande.
Regeringen har sagt nej til vores tilbud.
Grunden er åbenbart, at det indeholder et pålæg til regioner og kommuner om, at de skal følge de samme regler som staten med hensyn til ordentlige løn- og ansættelsesvilkår, når de skriver kontrakt med private virksomheder, altså i forhold til at stille krav om såkaldte arbejdsklausuler.
Vi forstår det simpelt hen ikke.
En regering, der snakker meget om kamp mod social dumping, og som vi også har lavet nogle gode resultater sammen med på det område, siger nej til noget så indlysende.
Det burde da være klart for enhver, at Folketinget har pligt til at sikre, at skattekroner ikke kan misbruges til social dumping.
Men regeringen synes åbenbart, det er vigtigere at forhandle med Venstre og Konservative om alle mulige modeller, der enten skaber mere ulighed eller er i strid med EU-retten eller begge dele.
Så regeringen er jo velkommen til at tage imod det, ligesom Venstre og Konservative også er velkomne til at støtte Enhedslistens lovforslag, når det kommer til afstemning.
Der vil det jo så være gået op for dem, hvis det ikke allerede er gået op for dem nu, at vedtagelsen af B 60 kun har en politisk betydning, og den synes Enhedslisten er vigtig, det er derfor, vi stemmer for det, men desværre har det ikke nogen praktisk betydning.