Lars-Emil Johansen (SIU), 2008-06-11:
Folketingsåret har for Grønlands vedkommende især været præget af forhandlinger om Grønlands selvstyre, forhandlinger, der har været vanskelige, og hvor bølgerne indimellem gik højt hen over Atlanterhavet, men som alligevel hele tiden var båret af en oprigtig vilje til at nå frem til det fælles resultat, vi kender i dag, det resultat, der så sent som i går modtog et næsten enigt Folketings fulde opbakning.
Grønland har forhandlet i enighed.
Dette er i sig selv vigtigt, da større ændringer i det politiske landskab derhjemme altid bør ske med bredest mulig opbakning.
Og en politisk konsensus mellem alle partierne derhjemme er ikke bare godt, det er intet ringere end en lille sensation.
Dette er også lykkedes næsten fuldstændigt.
Nu skal resultatet præsenteres for det grønlandske folk, og de to regeringer skal udmønte det i egentlige lovforslag.
Det bliver derfor heller ikke den sidste folketingssamling, hvor vi kommer til at fokusere på selvstyret i Grønland som fremtidig model for relationerne mellem vore to lande og vore to folk.
Men selv om Selvstyrekommissionen således optog sindene for de fleste Grønlandsrelaterede politikere i det forløbne år, så bød folketingsåret imidlertid også på en række andre vigtige tiltag vedrørende Grønland.
Justitsministeren har således fulgt op på Retsvæsenskommissionens reformforslag og har indgået en aftale med sin grønlandske kollega om, hvordan forslagenes implementering skal finde sted.
Det er nu udmøntet i lovform, og igen kan vi glæde os over en enestående enighed, ikke blot mellem vores regeringer, men også mellem vore parlamenter.
Denne nye lovgivning, der i al stilhed vel nok hører til den mest gennemgribende ændring for det grønlandske samfunds regulering i de sidste 30 år, er båret igennem i dette folketingsår i fuld enighed.
Samtidig opfylder aftalen et ønske, som jeg flere gange herfra har bedt om, nemlig etablering af et lukket fængsel i Grønland, så vi endelig kan begynde at stoppe nedsendelsen af grønlandske fanger til Herstedvester.
Det er rigtig godt.
Vi er i Grønland meget glade for, at der på den måde endelig kom skred i det tog, der skal føre Grønlands retsvæsen frem til et mere up to date-niveau.
Vi vil derfor gerne herfra anerkende og påskønne det smukke arbejde, som justitsministeren og landsstyremændene fra justitsvæsenet i Grønland har praktiseret i det nu forløbne folketingsår.
Når det er sagt, har jeg et ærinde, der ikke fylder så meget i det samlede regnskab, men som betyder utrolig meget for de berørte personer, og som jeg vil bede regeringen om at finde en løsning på.
Det drejer sig om lønpolitikken for de grønlandske ansatte inden for politiet derhjemme.
Det er en rest fra gammel tid, en reminiscens fra svundne tider, hvor man rask væk kunne gøre en forskel på folks lønninger, ikke som følge af arbejdets karakter eller den ansattes kvalifikationer, men ud fra den pågældendes etniske tilhørsforhold og fødested.
Det kan det ganske enkelt ikke passe, at ikke også dette problem kan løses let og elegant, således at grønlændere, der er ansat inden for politiet, nu kan blive aflønnet fuldstændig på lige fod med deres kollegaer, der er danskere.
At det, vi kalder rigsfællesskabet, som sådan ikke er en hindring, ses tydeligt, når man undersøger aflønning af personalet inden for det færøske politi.
Her er løn- og ansættelsesvilkår nemlig fuldstændig ens, uanset om det drejer sig om dansk eller færøsk personale.
Vi ser også frem til ikrafttrædelsen af den nye færdselslov for Grønland, som endelig er blevet færdig i år i lige så stor enighed som de andre aftaler.
Den nye færdselslov er ikke udtryk for nogen revolution i samfundet som helhed, men nok for de grønlandske bilister og snescooterførere.
Sikkerhedsselepåbud, forbud mod mobiltelefoni under kørsel, faste regler om parkering og ikke mindst krav om registrering af snescootere med alt, hvad dette indebærer, vil forhåbentlig ændre færdselskulturen i Grønland til det bedre.
Hvert liv der reddes, og hver ulykke der forhindres med denne lov, skal vi glæde os over.
Dette folketingsår blev også året, hvor Folketinget godkendte udkastet til en ny EU-traktat.
Dens fremtid afhænger nu af det irske folk.
Men hvis den bliver gennemført, mener jeg fortsat, at der bør holdes særdeles nøje øje med denne nye traktats mulige følgevirkninger for Grønland.
Vi fremsatte i sin tid et forslag om at få foretaget en uvildig vurdering af det forrige forslag til traktat.
Det blev nedstemt her i salen under henvisning til en stærkt begrænset analyse fra Udenrigsministeriet.
Hvis den nye traktat bliver en realitet, vil jeg igen foreslå regeringen at få foretaget en sådan analyse af EU's nye traktat.
At rigsfællesskabets konstruktion og Danmarks samtidige medlemskab af EU ikke er nogen nem cocktail, bliver tydeligt hvert år i arbejdet med hvalfangst i den internationale hvalfangstorganisation IWC.
Her står EU's og Grønlands og Færøernes grundholdninger ganske langt fra hinanden, og de danske partier føler sig åbenlyst klemt mellem disse hensyn, de skal tage, når de skal træffe beslutning om den danske position i IWC.
Det har vi set så sent som i Miljøudvalgets drøftelse af den danske instruks her til formiddag, men indtil nu er det heldigvis lykkedes at finde fælles løsninger baseret på et stort flertal herinde og på videnskab i stedet for naturromantik - i hvert fald langt hen ad vejen, vil jeg sige.
Den langsigtede løsning er naturligvis, at Grønland og Færøerne får egen stemme i IWC ligesom på alle andre områder; f.eks. gennem en Free Association-aftale med Danmark i fremtiden.
Vi har også i år måttet opleve, at de grønlandske folketingsmedlemmers ret til at blande sig i debatterne i Folketinget blev angrebet i forbindelse med drøftelserne om den behandling af børnene i de danske asylcentre, som den siddende regering desværre står for.
Den sag blev af visse medlemmer af dette Ting gjort til et spørgsmål om vores ret til at blande os i Folketingets behandling af, hvad de opfatter som rent danske sager.
Jeg skal ikke bringe denne pinlige debat op igen, men blot konstatere, at jeg næppe nogen sinde har modtaget så mange positive tilkendegivelser fra gode danske borgere om deres fulde støtte til min indsats og min ret i dette Folketing.
Det bringer mig videre i overvejelserne om Danmarks og Grønlands fælles relationer i fremtiden.
For netop udlændingelovgivningen er, som sagen ligger nu, et rent dansk anliggende, og det kan faktisk godt gå hen og blive temmelig problematisk for Grønlands udvikling inden for erhvervsområdet i de nærmeste år, for inden for alene de næste 2-5 år vil behovet for fremmed arbejdskraft i Grønland stige med eksplosionsagtig kraft.
Det fremgår bl.a. af en rapport, Grønlands hjemmestyre har fået udarbejdet om tilpasning af arbejdsstyrken til de nye væksterhverv.
Her konstateres det, at råstofsektoren i Grønland for øjeblikket er det væsentligste væksterhverv, hvor der indenfor de næste 5 år forventes etableret op til 1.500 job som direkte beskæftigelse i minerne.
I dag er der ca. 200 ansatte i den minedrift, der allerede foregår, og mange af disse er udlændinge.
Når væksten gør, at der forventes 1.500 nye job, bliver behovet for udenlandsk arbejdskraft naturligvis voldsomt forøget.
Hertil kommer planerne om etablering af et aluminiumssmelteri, der i anlægsperioden forventes at beskæftige op til 5.500 personer og i driften omkring 800.
Det kan med andre ord konkluderes, at et af de største problemer i den umiddelbare fremtid i Grønland vil være at sikre en grønlandsk kontrol med den fremmede arbejdskraft.
Derfor får vi brug for at sikre vores egen udlændingekontrol og stå for vores egne opholdstilladelser, hvis ikke de danske regler og procedurer på dette område skal skabe hindringer for vores fremtidige industrielle udvikling.
Med selvstyret på plads - forventeligt i løbet af det næste folketingsår - vil jeg glæde mig til at koncentrere mig fuldt ud om de andre opgaver, der fortsat er i Folketingets regi.
Vi fik ikke den udenrigspolitiske kompetence med i selvstyret, og så længe den og det sikkerhedspolitiske område alene ligger hos Danmark, og ikke mindst så længe Grønlands hvalfangstpolitiske interesser varetages fra dansk side, vil der være god beskæftigelse for vores stemmer her i salen.
Jeg skal i den forbindelse blot nævne CIA’s hemmelige flyvninger og den løbende opgradering af missilskjoldet i Pituffik ved Thule som et par eksempler, ligesom sagen omkring miljøoprydningen ved Thule ej heller er afsluttet.
Jeg vil også fortsat fastholde, at tilsynet med EU's påvirkning af Danmarks muligheder i forhold til selvstændigt at repræsentere Grønland og Færøerne løbende bør holdes under opsyn fra netop dette Ting.
Så jeg må slutte med at skuffe dem, der benyttede mine udtalelser i forbindelse med asyldebatten i indeværende år til at tale om en eventuel nedlæggelse af de grønlandske mandater i Folketinget og håbefuldt sige, at hr. Lars-Emil Johansen nu endelig var på vej ud af det danske Folketing.
Det er aldeles ikke tilfældet - endnu.
Tak for i år og på gensyn til oktober.