runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Krag (S), 2013-04-17:
Jamen jeg må jo prøve at tale lidt højere eller bruge min pondus, så lyden kan komme helt frem til spørgeren.
For det, jeg i hvert fald hørte mig selv svare på spørgerens spørgsmål, da jeg havde ordet sidst, var: Ja, det er ganske rigtigt, at der både før og efter valgkampen i 2011 var en økonomisk krise, der var med til at sætte nogle meget snævre rammer for vores gebærden her i landet.
Når det kommer til sundhedsområdet og alle de vigtige løft, regeringen vil give vores ældre borgere, som er syge og i højere grad skal kunne blive i deres nærmiljø, hjemme hos sig selv eller på kommunale tilbud i stedet for skulle ind på hospitalet; når vi vil prioritere bedre kræftbehandling af nogle af de mennesker, der ikke har fået gavn af løftet i kræftbehandlingen, nogle af de mennesker, der har flere sygdomme end kræft, så betyder det også, at vi bliver nødt til at kigge kritisk på, om vi får nok sundhed for de kroner, vi bruger på sundhed.
Der var krise både før og efter, men på trods af krisen prioriterer den nuværende regering sundhedsområdet højt, og det vil vi også gøre fremover.
Gitte Lillelund Bech (V), 2013-04-17:
Det var jo nogle fine svar.
Det var nogle fine svar, bare ikke på de to spørgsmål, jeg stillede.
For det ene spørgsmål, jeg stillede, hed: Var der ikke økonomisk krise, dengang S og SF lovede 4,2 mia. kr. ekstra om året til sundhedsvæsenet?
Det kan besvares med et ja eller et nej.
Det andet spørgsmål, jeg stillede, var: Hvornår kommer de 4,2 mia. kr. ekstra om året, som sundhedsministerens parti og et af de andre regeringspartier lovede lige før valget?
Hvornår kommer de?
Det ene er et spørgsmål, som kan besvares med ja eller nej; det andet spørgsmål kan besvares ved at nævne et årstal eller ved at sige »aldrig« eller »måske«.
Så kan jeg ikke bare få svar på de to spørgsmål, jeg stillede?
Måske kan jeg også nå en enkelt kommentar, for jeg har stadig væk 22 sekunder tilbage.
Det kasseeftersyn, der blev lavet, viste, at det var på grund af ændrede konjunkturer i forhold til 2020-planen – og jeg håber, at ministeren er klar over, at der ligesom var ændrede konjunkturer i forhold til 2020-planen – at der var et større underskud end det, man havde forventet.
Det skyldtes sådan set ikke forkerte prioriteringer fra VK.
Men det er jeg helt sikker på at ministeren er klar over, for hun sad jo i Folketinget på det tidspunkt.
Astrid Krag (S), 2013-04-17:
Det er jo så en fortsættelse – ikke bare af det tidligere spørgsmål, men også af et samråd, vi havde i går.
Og svarene er sådan set de samme.
Det er rigtigt, at den økonomiske krise var der både før og efter valgkampen i 2011, men det, der jo samtidig også er en del af fortællingen, er, at da regeringen lavede et kasseeftersyn efter valget, viste det sig, at underskuddet var større, end vi havde regnet med.
Og det må man jo så tage bestik af, det må man orientere sig efter.
Jeg vil bare sige, at ambitionen om at sikre et sundhedsvæsen i verdensklasse med fri og lige adgang, ambitionen om at sikre, at der bliver taget ordentligt hånd om vores ældre medicinske patienter, som jo f.eks. var det, vi diskuterede i går, altså at der ikke ligger patienter på gangene, er en ambition, som er fuldstændig intakt.
Den her regering har høje ambitioner på sundhedsområdet.
Det er faktisk sundhedsområdet, der åbner vores regeringsgrundlag, og vi arbejder benhårdt for, selv i en krisetid, at prioritere sundhed som område.
Vi har diskuteret det her tidligere, og jeg har diskuteret med den tidligere spørger, hvad det er for nogle prioriteringer, man har haft, hvad de er udtryk for, og hvad man vil fremadrettet.
Jeg står fuldstændig på mål for, at en del af prioriteringen på sundhedsområdet handler om at sørge for at få sundhed for de penge, som vi i dag ikke får sundhed for.
Det kan f.eks. være, når prisen på høreapparater falder.
Hvis man så ikke sørger for, at det offentlige tilskud falder med, bruger man jo sundhedskroner på noget, der ikke giver danskerne mere sundhed, men på noget, der giver omsætning i en privat branche.
Noget tilsvarende gælder tandrensning, som der ikke er nogen dokumenteret sundhedseffekt af.
Bruger vi pengene på det, er det rigtigt, at det er med til at give omsætning hos tandlægerne, men det er ikke med til at give nogen danskere øget sundhed.
Det synes jeg sådan set er en – ja, undskyld udtrykket – rigtig sund økonomisk tilgang at have.
Og det er jo med til at sikre, at vi på trods af krise, på trods af økonomisk smalhals, kan prioritere nye indsatser.
Det gælder f.eks. i forlængelse af diskussionen om den ældre medicinske patient, hvor vi har givet et løft på 300 mio. kr. i sidste års økonomiaftale med kommunerne, lige præcis for at løfte indsatsen for den her målgruppe, så kommunerne bliver bedre til at tage hånd om vores ældre borgere.
Gitte Lillelund Bech (V), 2013-04-17:
Jeg glæder mig jo gevaldigt til at se ministeren i morgen i Herning, hvor Danske Regioner har årsmøde.
Og derfor vil jeg faktisk gå tilbage til det spørgsmål, som min kollega fru Sophie Løhde stillede lidt tidligere i dag, for det fik vi jo ikke svar på.
Ministeren blev spurgt om, om det ikke er korrekt, at ministerens parti og Socialdemokraterne før valget lovede 4,2 mia. kr. ekstra om året til Danske Regioner.
I sit svar – for jeg har jo hørt det hele – sagde ministeren: Der er jo en økonomisk krise, så derfor har vi ikke pengene til det; sådan er det.
Men jeg vil bare stille ministeren to spørgsmål til start:
Astrid Krag (S), 2013-04-17:
Det er vel også noget af det, der bliver afdækket i arbejdsgruppens rapport, altså at der er forskellige typer tilknytning til industri, at der er forskellige grader.
Man kan sidde i et advisory board, man kan decideret være lønnet, man kan tage del i forskningsprojekter, man kan undervise.
Der er mange forskellige typer tilknytning mellem læger og industri, og det er jo også noget af det, arbejdsgruppen adresserer, nemlig at det må vi blive skarpere på: hvad det betyder i forhold til risikoen for påvirkning, hvad det betyder i forhold til habilitet.
Jeg vil bare sige, så der ikke er nogen, der er i tvivl om det:
Det har sådan set hele vejen igennem den her debat været mit udgangspunkt, at alle taber ved, at der er en oplevelse af, at habilitetsreglerne ikke er fulgt med tiden, at de er uklare, at vi har hele medicoområdet, der slet ikke er reguleret.
Alle har en interesse i, at vi får moderniseret de her regler, og det er sådan set både industri og læger og patienter, der vinder ved det.
Det har jeg sagt hele vejen igennem, og det er jo også baggrunden for den diskussion om aktier.
Hvis vi fortsat skal kunne have det samarbejde til gavn i sidste ende for patienterne, skal der være rene linjer, klare regler, og jeg er faktisk ret fortrøstningsfuld med, at vi får det, når nu arbejdsgruppen afslutter deres arbejde og kommer med anbefalingerne.
Stine Brix (EL), 2013-04-17:
Jeg synes, at det er en lille smule mærkeligt, at ministeren siger, at alle vinder på det her samarbejde, for i andre sammenhænge, når ministeren f.eks. har været ude at udtale sig om, at læger ikke må investere i medicinalbranchen, har ministeren været anderledes klar og meget positiv, synes jeg, og sagt, at der bør være fuldstændig rene linjer, så man som patient er sikker på, at når man går ned til sin læge, er det lægens faglighed og ikke en virksomhed, der taler.
På samme måde bør vi vel som politikere og som myndigheder kunne stole på, at den rådgivning, vi får, har samme faglige vægt bag sig og ikke er påvirket af industriinteresser.
Så hvordan kan det være, at regeringen ikke har en principiel holdning til det her spørgsmål endnu, altså spørgsmålet om, hvorvidt man som læge kan rådgive, hvis man samtidig arbejder for en industri, der har interesser inden for området?
Astrid Krag (S), 2013-04-17:
Jeg tror, at det er vigtigt at sige her, at vi har brug for en større åbenhed og vi har brug for en større gennemsigtighed, end der er i dag.
Så tror jeg også, at det er helt nødvendigt at slå fast, at vi sådan set alle sammen vinder ved, at der er samarbejde mellem læger og industri, f.eks. omkring forskning, udvikling af ny medicin, nye behandlingsmetoder.
Og det, vi oplever i dag, og det, der er hele baggrunden for, at arbejdsgruppen overhovedet har kastet sig over det her emne, er problemer hos industrien, der oplever, at læger trækker sig, fordi de ikke kan leve med mistænkeliggørelsen; hos læger, der synes, det er svært at finde ud af, hvor grænserne går, hvor fødderne skal sættes; og så det allerstørste problem, nemlig patienters tillid, der viger.
Jeg vil altså ikke konkludere, og regeringen har i øvrigt heller ikke konkluderet.
Vi afventer, at arbejdsgruppen tager en runde mere og tager høringssvarene med, men i hvert fald vil jeg sige, at jeg jo synes, at det er vigtigt at kigge på, hvor der er mindst risiko for industripåvirkninger, og det tror jeg faktisk er noget af det, arbejdsgruppen er rigtig godt rustet til at diskutere, fordi der sidder repræsentanter hele vejen rundt fra industriside, fra lægeside og også fra patient- og forbrugerside.
Stine Brix (EL), 2013-04-17:
Tak for det.
Jeg synes, at det er lidt svært at forstå ministeren, for på den ene side anerkender ministeren, at der er et problem med uafhængighed, når der er læger, som den ene dag rådgiver sundhedsmyndighederne og den anden dag arbejder for virksomhederne, der sælger de samme produkter; og på den anden side siger ministeren, at vi ikke rigtig kan undgå det.
Så hvad er ministerens synspunkt?
Skal vi forsøge at gøre, som de f.eks. har gjort i Storbritannien, og opstille nogle meget klarere regler for, hvornår man kan rådgive?
Eller skal vi sige, som f.eks. SF's sundhedsordfører har sagt, at man ikke kan rådgive sundhedsmyndighederne, når man også arbejder for en virksomhed?
Hvor står regeringen egentlig i det her spørgsmål?
Det synes jeg kunne være interessant at vide.
Så har jeg også, som ministeren siger, bemærket arbejdsgruppen, og foreløbig – nu ved jeg ikke, om arbejdsgruppen ændrer indstilling på baggrund af høringssvarene – er indstillingen sådan set ikke, at man ændrer reglerne på det her område.
Det synes jeg er en lille smule ærgerligt, for jeg synes, at vi får nogle ret kraftige indicier på, at der er nogle problemer, når det gælder om at få uafhængig rådgivning på det her område.
Astrid Krag (S), 2013-04-17:
Det er jo også en af de generelle og vigtige diskussioner, vi har for tiden, nemlig samarbejdet mellem læger og industri.
Det er jo lige på trapperne, at det udvalg, jeg nedsatte, der skulle kigge på det her og diskutere det, og som har repræsentanter hele vejen rundt, altså både fra industriside, fra lægeside, fra myndighedsside, fra patient- og forbrugerside, kommer med sine anbefalinger.
Det ved spørgeren også godt.
Udvalgets rapport med en lang række forslag har været i høring.
Nu har de fået høringssvarene, og så er de i gang med at diskutere dem og komme med en samlet anbefaling til mig om, hvad vi gør.
Jeg er grundlæggende fuldstændig enig i, at vi har brug for, at der er åbenhed om, hvad det er for et samarbejde, der er mellem læger og industri, og at vi også har brug for helt grundlæggende at kunne være sikre på lægers uvildighed.
Hvad man ender med at anbefale fra det her udvalg, vil jeg faktisk lytte rigtig meget til, med hensyn til hvordan reglerne fremadrettet skal være.
Samtidig vil jeg så sige, at vi har brug for, også for patienternes skyld, at der kan være et vigtigt samarbejde om forskning f.eks., for det er jo med til at sikre, at vi kan få medicin med færre bivirkninger, at vi kan få nye behandlingsformer, som ikke er mulige i dag, og at flere kan blive helbredt mere skånsomt.
I et lille land som Danmark tror jeg det er umuligt både at kunne få rådgivning fra de skarpeste hoveder, der har den største ekspertise inden for deres felt, og så være fuldstændig fri for, at der er samarbejde.
Men hvordan de nye habilitetsregler rent konkret kommer til at se ud, vil jeg simpelt hen lade være med at komme med en konklusion om, før udvalget har haft mulighed for selv at tage en runde om det oven på den høringsrunde, der har været.
Sophie Løhde (V), 2013-04-17:
I morgen afholder Danske Regioner som bekendt deres årlige generalforsamling.
Der er jo mange spændende temaer til debat derovre, og jeg vil bare høre, om ministeren sådan med i sin bagage har tænkt sig at medbringe den der såkaldte håndsrækning til regionerne, som S-SF lovede og stillede regionerne i udsigt inden folketingsvalget.
For dengang skortede det jo ikke på løfter, og man sagde, at man ville give nogle flere penge til sundhedsområdet.
De penge er der bare aldrig nogen der har set noget til.
Man præsenterede det endda under den overskrift, at det var et klogt alternativ til det, som man dengang mente var udtryk for brutale nedskæringer i sundhedsvæsenet – vel at mærke selv om den her regering i dag bruger væsentlig mindre på sundhedsområdet end det, som VK-regeringen lagde for dagen.
Så jeg vil egentlig bare spørge ministeren, om det ikke måske er en anelse pudsigt, at i de år, hvor vi brugte allerflest penge på sundhedsvæsenet og investerede i det, stod man fra Socialdemokraterne og SF's side og talte om en massakre i sundhedsvæsenet.
Og i dag afsætter man så markant færre penge.
Det er jo blevet nye tider.
I dag står den på forhandlinger om nedsættelse af selskabsskatten, og regeringen vil lave besparelser på kontanthjælpen og på de studerendes SU.
Men hvad med de her løfter, man gav dengang til regionsrådspolitikerne, om de 4,2 mia. kr. ekstra om året?
Er det et løfte, som ministeren i morgen har tænkt sig at indfri over for de mange forventningsfulde regionale politikere, der møder op til generalforsamlingen?
Eller var det også et løfte, som ikke skulle blive til noget?
Carsten Hansen (S), 2013-04-17:
For når vi hører om Venstre og landdistrikterne, kan vi konstatere, at man har sagt nej til 550 mio. kr. til landdistrikterne, at man nægter at diskutere, at resultaterne ligger i forlængelse af vores strategi om vækst og bosætning, og at man vil have en nulløsning for samfundet fremadrettet.
Vi har ikke hørt et eneste ord om, hvad det er, Venstre vil med landdistrikterne, ud over et enkelt beslutningsforslag, der siger, at man vil placere fremtidige statslige arbejdspladser i landdistrikterne, ikke nogle nye, men fremtidige, hvis der kommer nogen.
I en periode, hvor Venstre vil skære ned på den statslige administration, er det jo den forkerte politik på det forkerte tidspunkt, og det svarer til en knytnæve i et blåt øje i forhold til landdistrikterne.
Så det undrer mig, at hr. Thomas Danielsen og andre fra Venstre overhovedet ikke vil forholde sig til vores strategi, som er vækst og attraktive bosætningsvilkår.
Det har vi målrettet en lang række initiativer mod, som jeg har sagt.
Men det vil hr. Thomas Danielsen ikke tale om.
Han vil kun tale om, at han mener, at der mangler en strategi.
Det mener jeg ikke der gør.
Og vi har skabt en lang række resultater, som Venstre nægter at forholde sig til.
Det er interessant.
Erling Bonnesen (V), 2013-04-17:
Tak for det.
Der er da mange steder, hvor det bare er gået i gang, men når der sættes fokus på, at det forhåbentlig kommer til at gå godt, så er det jo, at man sådan har lidt inde i overvejelserne – det vil jeg da tro at mange iværksættere har: Jamen hvad nu hvis jeg om et par år skal videre med mine ting og det så er kommet til at gå godt?
Det er det, der sådan er lidt anken i det.
Så kunne det jo være, at det bliver lidt vanskeligere for nogle at gå i gang.
Men det er et første lille skridt, og så markerer jeg jo sådan set, at vi skal prøve at få åbnet det op, så der kan blive en mere generel tilgang til det, så man også, når det går godt, kan udnytte overflødiggjorte bygninger.
Carsten Hansen (S), 2013-04-17:
Det er dem, der udpeger det område eller den landsby, det landdistrikt, som kan bruge den her landdistriktsbestemmelse.
Der er de to forudsætninger, som jeg sagde: Der skal enten være tilbagegang i bosætning eller tilbagegang i beskæftigelse, og det tror jeg ikke bliver nogen svær kunst for de kommuner, der har landdistrikter, at finde.
Er der givet en tilladelse til det, indgår det i plangrundlaget, og så kan man altså bruge det som et aktivt redskab i sin erhvervspolitik og sin landdistriktspolitik.
Det gælder jo også for landdistrikter, der ligger med kystzone.
Så jeg synes virkelig, at vi har taget hånd om det.
Vi giver nogle helt nye muligheder, og vi siger: Er der tilbagegang i bosætning eller i beskæftigelse, er det faktisk sådan, at man kan bruge den her landdistriktsbestemmelse og tiltrække nyt erhverv.
Og det er jo kommunen, der ligesom opgør, hvornår det stopper igen.
Men jeg vil sige, at det her virkelig er en nyskabelse, og jeg glæder mig som sagt sammen med hr. Carsten Abild, der jo er partifælle til hr. Erling Bonnesen, over, at der for første gang i 43 år er noget, der dækker hele landet.
Jeg synes ikke, jeg har registreret, at Venstre ud over de 29 kommuner havde planer om at dele det ud til hele landet.
Det gjaldt jo også for nedrivningspuljen, der kun gjaldt for 41 kommuner, så vidt jeg husker.
Erling Bonnesen (V), 2013-04-17:
Det er fuldstændig rigtigt, at vi i VK-regeringens tid tog fat på det her og kom igennem med det i nogle områder.
Så var hensigten jo at få rullet det yderligere ud, og det er også det, der sådan set er perspektivet for mig og for Venstre, nemlig: Lad os da få givet muligheden for, at man kan udnytte alle overflødiggjorte bygninger i alle landdistrikter.
Der er jo sådan lidt underligt, at man som f.eks. iværksætter, lokal ildsjæl, måske godt kan få lov til at gå i gang i et område nu, som alle er enige om er i tilbagegang.
Dem er der nogle stykker af.
Hvis man forestiller sig, at der går et par år, og at det lidt hen ad vejen kommer til at gå godt, så skal der måske en lille udvidelse til, og så går det jo fremad.
Så er det ikke længere i tilbagegang.
Det kan vi jo glæde os over, men så kan man ikke få lov til at fortsætte og udvikle sine aktiviteter.
Det er det, der sådan set lidt er kritikpunktet, og derfor er det, at vi skal have en runde om det her og forhåbentlig kan få nogle ændringer i det.
Carsten Hansen (S), 2013-04-17:
Vi har mange kommuner ud over de 29 kommuner, hvor det er sådan, at der er landdistrikter, som har behov for et løft og en særlig håndsrækning.
Det, vi så har gjort, er, at vi har sagt: Er der tilbagegang i bosætning, er der tilbagegang i beskæftigelse – og det er der stort set i alle vore landdistrikter – så er der mulighed for at udnytte en undtagelse i forhold til landzoneloven, så liberale erhverv kan bruge de bygninger, der er. Man kan også bygge til de bygninger, der er, og som hr. Carsten Abild, der jo er regionsmedlem for Venstre i Region Syddanmark, sagde, er det for første gang i 43 år nu lykkedes at få nogle bestemmelser ind, som gør, at man kan begynde at lave liberalt erhverv andre steder.
Han var rigtig glad for det, og der synes jeg at hr. Erling Bonnesen skulle dele sin partifælles glæde over, at her er der en regering, der tager landdistrikterne alvorligt.
Erling Bonnesen (V), 2013-04-17:
Tak for det.
Jeg vil godt ind på den betydning, som det får for landdistrikterne med de planlovsstramninger, som regeringen har lavet i forbindelse med planlovsrevisionen, i relation til udnyttelse af overflødiggjorte bygninger i landdistrikterne.
Det er jo som udgangspunkt egentlig en god overskrift, at man kan udnytte overflødiggjorte bygninger.
Det var også det, vi i VK-regeringens tid tog fat på i nogle områder.
Men så er der jo det underlige, som jeg godt vil have lidt mere fokus på, at det kun er i områder med såkaldt tilbagegang, at man kan få lov til det.
Nu ved vi godt, at der er mange områder, som for nærværende måske kan falde ind under det, men det er sådan lidt underligt, at man skal blive ved med at være i tilbagegang for at kunne få lov til at udnytte overflødiggjorte bygninger.
Det vil jeg godt lige have at vi kunne få en runde eller to om.
Hvorfor ikke bare sige generelt: Jamen overflødiggjorte bygninger står der, lad os få dem brugt, værsgo at gå i gang?
Hvorfor er der de begrænsninger på det?
Carsten Hansen (S), 2013-04-17:
Nej, der er som sagt 56 forslag i enighedslisten.
Og forudsætningen for, at man kunne ændre på en del af det, var bl.a. finansieringen.
Men nu er man blevet enig om, hvad man er enig om.
Det er jo en stor sag efter 10 år.
Det, der så ligger, er, at der er nogle af forslagene, der kræver finansiering.
Det lå i oplægget både fra den tidligere regering og fra den nuværende. Så kommer der et politisk indspil om nogle forenklinger af varslingsregler og en lang række andre ting; det spiller vi ind med nu i fase tre.
Og så må vi jo tage en drøftelse om, om der er behov for ekstra finansiering af de 56 forslag.
Derfor skal nogle af de ting, som jeg tror de politiske partier er enige om, om forenklinger af varslingsregler og andre ting med ind i det her.
Så det er fase tre.
Så kommer fase fire, hvor vi forsøger at udmønte det, og så bliver der en fase fem, hvor vi også skal snakke med de politiske partier.
Så der ligger ikke et fuldt færdigt forslag med paragraffer osv.
Det er et temmelig stort stykke arbejde, som jeg har sat turbo på efter 10 år med en borgerlig regering, og som jeg håber vi kan få afsluttet ikke i løbet af i år, men i løbet af næste år.
Louise Schack Elholm (V), 2013-04-17:
Jamen det glæder mig.
Når ministeren siger, at parterne er enige om, præcis hvad de er enige og uenige om i paragrafferne, vil det så sige, at paragrafferne sådan set ligger klar, og at det, der er problemet, er finansieringen af paragrafferne?
Carsten Hansen (S), 2013-04-17:
Man kan sige, at vedrørende de 56 forslag, som er forenklinger, og som man var meget uenige om, er man nået til, at man er enig om fortolkningen af de forskellige forhold.
Det, der er sagt både under den tidligere regering og under den nuværende regering, er, at hvis der er udgiftsdrivende forslag, skal der også være finansiering til dem.
Der kan jeg forstå, at det kniber en lille smule med den del af det.
Der bliver en politisk del, der skal håndteres her.
Det næste er så, at der er behov for nogle moderniseringer, som jeg på regeringens vegne spiller ind med i forhandlingerne.
Det handler bl.a. om varslingsregler, og det handler om forenkling af nogle af lejelovens meget komplicerede bestemmelser om varslingsregler og sådan nogle ting.
Det vil jeg gerne have parterne til at forholde sig til.
Jeg har taget stilling til, hvad der skal spilles ind med, men det vil jeg ikke offentliggøre her, for det skal parterne jo se på papir, og så skal der arbejdes videre med det.
Louise Schack Elholm (V), 2013-04-17:
Det lyder rigtig interessant, for der er nogle af parterne, der har taget fat i mig, fordi de ikke kan forstå, hvad der foregår.
Så jeg håber, at ministeren vil forsøge at kommunikere lidt mere ud, præcis hvad det er, han har i sinde her og nu.
Hvad skal der præcis foregå?
Hvad skal der spilles ind med?
Ligger paragrafferne helt klar nu?
Carsten Hansen (S), 2013-04-17:
Tak for spørgsmålet.
Det er rigtigt, at vi har haft et lejelovsudvalg, som har siddet i næsten 10 år – det er jo længere end med de russiske 5-årsplaner i sin tid – og man var ikke nået ret langt, da jeg blev boligminister for 1½ år siden.
Jeg gjorde det, at jeg sagde, at angående den enighedsliste, som man ikke var særlig enig om, var der to faser her, hvorunder parterne skulle blive enige.
Jeg lagde pres på og sagde, at de skulle være færdige den 1. januar 2013, og det er faktisk lykkes parterne at blive enige om, hvad de er enige om, i forbindelse med de 56 forslag, der står på enighedslisten.
Nu er vi gået i gang med fase tre, hvor man spiller politisk ind med en række forhold, som så skal drøftes mellem parterne, og det er så udlejerne, og det er lejerorganisationerne.
Det arbejde pågår for fuld kraft, og jeg regner med, at vi, når vi når hen senere på året, har et udkomme af det, der er fase tre.
Og så bliver der en fase fire og en fase fem.