runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-03-22:
Jeg er sådan set ikke i tvivl om, at det er Socialdemokratiets politik at vende principperne lidt om.
Det er jo det, der er hele problemet, og det er derfor, at folk ikke kommer i arbejde, og det er derfor, at folk ikke får noget ud af at gå på arbejde.
Jeg synes, det er spændende nok at tage en diskussion med udgangspunkt i, at man tilbage i historien diskuterede, hvordan udbyttet af arbejdet skulle fordeles mellem arbejdere og virksomhedsejere.
Problemet er jo, at i der i dag er en stor konspiration – bl.a. mellem regeringspartierne – der handler om, at det meste skal gå til staten.
Det er sådan set det største problem i dag, altså at man snupper alt, alt for meget.
Det har man åbenbart fundet ud af i al sin visdom.
Men al den her retorik var så åbenbart endnu et forsøg på at lade være med at svare på det konkrete.
For hvad er det for en gevinst, Socialdemokraterne synes, at den enlige mor – der står op om morgenen, skal passe sine børn, skal gå på arbejde – skal have ud af at gå på arbejde i stedet for at være forsørget af det offentlige?
Problemet er, at der er fine principper og højtflyvende tale, men der er intet konkret fra regeringens side, og det er en hån imod den arbejdende befolkning, som er blevet svigtet af Socialdemokraterne igen.
Jonas Dahl (SF), 2012-03-22:
Jeg tror, at Liberal Alliances ordfører glemmer den mellemregning, der hedder, at vi skal have skabt nogle arbejdspladser i det her land.
Vi har en udfordring med, at der er mange arbejdsløse.
Ja, det er jeg sådan set meget enig i.
Jeg tror, at løsningen er, at vi rent faktisk skaber vækst i Danmark, skaber nogle arbejdspladser, og så tror jeg rent faktisk også, at vi nok skal formå at sende de, desværre, mange ledige, der er, ud på arbejdsmarkedet.
Det tror jeg er de udfordringer, vi står over for, og det har regeringen jo bredt anerkendt, og det er også derfor, at vi har igangsat både det ene og det andet initiativ.
Så har vi også i forbindelse med den skattereform, som regeringen vil fremlægge i løbet af i år, sagt, at den også skal sænke skatten på arbejde.
Jeg tror, at vi skal lade det stå ved det, og så tror jeg også, at vi alle sammen skal glæde os til, at vi skal læse regeringens udspil.
Jeg kan forstå, at man føler sig meget handlingslammet i oppositionen og ikke selv kan lave noget politik, før regeringen har fremlagt sit forslag.
Det synes jeg da er beundringsværdigt, og det må jo være et udtryk for en stor tillid til regeringens skattereform, og det vil jeg da gerne kvittere for og sige tak for.
Jeg skal berolige med, at man nok skal få lejlighed til at læse materialet, når det er klart.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-03-22:
Men den skattereform, som regeringen gerne vil fremlægge på et tidspunkt, hvis den kan blive enig med sig selv, er jo et redskab.
Det, vi spørger til her, er, hvad målsætningen er.
Hvad er det, man vil opnå med den skattereform?
Ja, vi ved godt, at man vil opnå et større arbejdsudbud på 7.000 personer.
Nu spørger vi til en anden målsætning
: Hvilken målsætning har man, med hensyn til at det skal kunne betale sig at arbejde?
Hvornår kan det betale sig at arbejde?
Hvad er det der, skattereformen skal sigte efter?
Er det 1.000 kr. i forskelsbeløb?
Er det 2.000 kr., eller er det 5.000 kr.?
Hvad er det acceptable forskelsbeløb mellem at være uden for arbejdsmarkedet og være på arbejdsmarkedet, så det kan betale sig arbejde?
Jonas Dahl (SF), 2012-03-22:
Jeg kan fortælle hr. Ole Birk Olesen, at regeringen har tænkt sig at fremlægge en skattereform, og der vil det jo klart fremgå, hvad det er, regeringen har som mål.
Det fremgår allerede af regeringsgrundlaget, hvad de overordnede principper er, og det skal vi gerne uddybe, når vi fremlægger en skattereform. I forhold til den her diskussion om, at man bare skal sende nogle ansøgninger, vil jeg gerne sige, at hvis hr. Ole Birk Olesen lægger op til, at vi netop skal være endnu bedre til at prøve at hjælpe de ledige igennem, således at de får relevant uddannelse, således at de kan få plads på arbejdsmarkedet, så tror jeg sådan set godt, at vi kan blive enige.
Jeg tror bare udfordringen er, og det håber jeg også Liberal Alliance anerkender, at det jo også er en udfordring at skabe arbejdspladser.
Det er jo det, vi faktisk har gjort med den finanslov, der er for 2012; der bliver skabt flere arbejdspladser i Danmark.
Det er det, vi har brug for, således at der rent faktisk er arbejdspladser til de mennesker, som desværre i dag er ledige.
Jeg tror faktisk, at de fleste, der i dag er ledige af den ene eller anden grund, gerne vil ud på arbejdsmarkedet.
Så hvis vi i fællesskab kan skabe rammerne for det og sørge for at skabe arbejdspladserne, tror jeg sådan set også, at de kommer i arbejde, og hvis Liberal Alliance vil medvirke til det, skal de da være hjertelig velkommen.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-03-22:
Jeg må sige, at jeg synes, at det er lidt underligt, at nu også SF's ordfører ligesom Socialdemokraternes ordfører tidligere henviser til rådighedsregler.
Det er jo rigtigt, at der er rådighedsregler, men jeg tror, at vi alle sammen bør kunne blive enige om, at man formelt set godt kan stå til rådighed uden egentlig at være arbejdssøgende.
Det er jo blot et spørgsmål om at sende de ansøgninger, man skal, og så i øvrigt ikke gøre sig særlig stor umage med at skrive de ansøgninger, så man ikke får noget job.
Derfor taler vi om, at det skal kunne betale sig at arbejde, for så har man også en motivation for at gøre sig umage med at få et arbejde.
Vi taler også om det, fordi der er en simpel retfærdighedsfølelse i det.
Det skal være sådan, at dem, der gør en indsats, har mere til sig selv end dem, der ikke gør en indsats.
Det er så også en retorik, som regeringen selv bruger.
Regeringen mener også, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Ordførerens egen skatteminister, partifælle, siger, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Så er spørgsmålet til SF's ordfører: Hvor meget skal der ifølge SF til, før det kan betale sig at arbejde?
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-03-22:
Jeg fik jo ikke noget svar, da jeg spurgte den socialdemokratiske ordfører – og nu er hr. Henrik Sass Larsen jo heller ikke skatteordfører, men det er hr. Nadeem Farooq.
Derfor vil jeg gerne spørge: Hvornår forventer hr. Nadeem Farooq at regeringen kan fremlægge et udspil til en fuldt finansieret skattereform?
Nadeem Farooq (RV), 2012-03-22:
Nu kan det med en kompensationsgrad forstås på mange måder, og hvis man ser på kompensationsgraden i forhold til dagpengesystemet, kan man se, at den gennemsnitlige kompensationsgrad jo over de seneste årtier relativt set er faldet.
Men jeg vil gerne medgive med hensyn til kompensationsgraden sådan generelt, at ja, der er faktisk en sammenhæng.
Der er en sammenhæng på den måde, at det, hvis man isoleret set øger ydelserne, overførselsindkomsterne, så vil trække i retning af, at vi sådan gennemsnitligt set får et lavere arbejdsudbud.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-03-22:
Jeg tror godt man kan sige, når man ser ud i fremtiden og ser på de kæmpe økonomiske problemer, vi har, at humlebien er lidt ude af balance.
Men vil ordføreren i forhold til det her med ydelserne, for det er jo noget, der har betydning for, om det kan betale sig at arbejde,
anerkende, at der er en sammenhæng mellem det, at man fra 1970'erne og fremefter øgede kompensationsgraden for folk, som var uden for arbejdsmarkedet, meget kraftigt, og så det, at antallet af folk i den arbejdsdygtige alder, som var uden for arbejdsmarkedet, eksploderede?
Jeg mener, at det her er noget, der sådan er rimelig velbelyst i forskningen, og jeg ved og anerkender, at ordføreren er en dygtig økonom.
Nadeem Farooq (RV), 2012-03-22:
Både ja og nej.
Men vi skal ikke se isoleret på det, vi skal jo se på, hvilke effekter den meget unikke danske arbejdsmarkedsmodel, flexicuritymodellen, også har, når man kombinerer det høje sikkerhedsniveau, der er på det danske arbejdsmarked, med den fleksibilitet, der er, hvor det er relativt nemt for arbejdsgiverne at hyre og fyre arbejdskraften, og altså kombinerer denne model med en aktiv arbejdsmarkedspolitik.
Man taler meget om, at den danske humlebi ikke burde kunne flyve, men det gør den jo alligevel, og det skyldes, at det, når man sætter de tre ting sammen, altså fleksibiliteten, sikkerhedsniveauet og den aktive arbejdsmarkedspolitik, så faktisk trækker i retning af, at give et dynamisk arbejdsmarked, hvor der er et højt arbejdsudbud.
Det står i regeringsgrundlaget – det i øvrigt meget udmærkede regeringsgrundlag – at en skattereform skal være socialt afbalanceret på linje med mange af de økonomiske indsatser, som regeringen spiller ud med.
Så det er sådan det samlede, der skal være socialt afbalanceret.
Jeg mener, det er vigtigt at se på de forskellige balancemål og lighedsmål, der kan være.
Der kan Ginikoefficienten være en af dem, men det er ikke nok at se på Ginikoefficienten.
Jeg mener også, at en af de største ulighedsudfordringer i vores samfund er, at der er for mange mennesker, der er uden for det danske arbejdsmarked.
Det er den nye ulighed så at sige.
Så hvis vi kan få flere fra passiv forsørgelse til aktiv deltagelse på arbejdsmarkedet, mener jeg faktisk også, at vi løser et ulighedsproblem.
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-03-22:
Det var et ærligt svar; det er jeg glad for.
Så har jeg et andet spørgsmål, og det er, hvordan den radikale ordfører definerer det med, at en skattereform skal være socialt afbalanceret.
Nadeem Farooq (RV), 2012-03-22:
Det kan jeg ikke svare på.
Det er heller ikke det vigtigste, om det lige er den ene eller den anden måned.
Det vigtigste er, at vi på en gennemarbejdet måde kommer med et udspil, der er fremsynet, og som sigter på at sænke skatten på arbejde markant, sådan at vi kan øge beskæftigelsen, at vi kan øge jobskabelsen i det her samfund.
Anders Samuelsen (LA), 2012-03-22:
Nogle gange bliver debatterne jo vanskeliggjort af, at det sådan flyver lidt rundt med falske påstande.
Altså, jeg ved ikke, hvor ordføreren har det fra, at vi skulle være imod fagforeninger.
Vi er da ikke imod fagforeninger; folk må da organisere sig, det er da deres frie ret at organisere sig.
Det er da en grundliberal tankegang, at man kan organisere sig, som man har lyst til.
Jamen det kan da godt være, at det er en meget stor overraskelse for ordføreren.
Vi er aldrig kommet med noget på skrift, hvor nogen har sagt, at vi er imod fagforeninger – det er vi da bestemt ikke.
Men vi har lagt et forslag frem, som imødekommer det, ordføreren efterlyser, nemlig at folk skal have en mulighed for at finde sig et arbejde.
Vi har lagt et forslag frem, der giver 210.000 i øget beskæftigelse.
Er ordføreren imod det forslag?
Og hvorfor, i så tilfælde?
Hvorfor synes ordføreren, at det er et problem at sige, at man skal have 2.000 kr. ud af at gå på arbejde, når ordførerens egen minister siger, at det altid skal kunne betale sig at arbejde?
Altså, hvor ligger forskellen?
Det ene er ukonkret, nemlig at det altid skal kunne betale sig at arbejde – det kan være 1 kr., 10 kr., 100 kr., 10.000 kr.
Det andet er konkret, det er 2.000 kr.
Henrik Sass Larsen (S), 2012-03-22:
Jeg spekulerede lidt over noget, da jeg læste beslutningsforslaget igennem.
På et tidspunkt er der en passage i beslutningsforslaget, hvor man citerer fra Socialdemokratiets principprogram fra 1913 om, at arbejdet er kilden til al rigdom og bør tilfalde dem, der arbejder.
Der kan jeg forsikre om, at hvis man er meget bekymret for fordelingsproblematikken og for, hvem der skal have noget i det her samfund, så skal man prøve at kigge den anden vej, nemlig måske til nogle af de sponsorer, der støtter Liberal Alliance, og så kigge på, hvad de får ud af det.
For så er der et eller andet galt i forhold til fordelingsprofilen, det vil jeg godt understrege.
En mulighed er jo også, at man ikke kun kigger i bunden, hvor det åbenbart er sådan, at hvis folk i bunden skal arbejde, så skal de tvinges til at have mindre, hvorimod dem, der er i toppen, skal have mere, hvis de skal arbejde mere.
Man kunne måske prøve at vende princippet lidt rundt.
Det er i hvert fald Socialdemokratiets politik.
Spørgsmålene, vi står og diskuterer i dag, er ikke alle mulige af Liberal Alliances øvrige fantasier om, hvordan man kan indrette den økonomiske politik.
Det, vi i dag står og seriøst behandler i Folketinget, er et forslag, som er lagt frem, og som, hvis et flertal skulle vedtage det her, får virkning for hele landet.
Det handler om det enkle spørgsmål: I forhold til hvilken løndannelse er det, at man skal sætte folk ned?
Det betyder en del for de mennesker, som er derude på overførselsindkomst, og som jeg bare prøver at påpege ikke altid er folk, som har valgt det frivilligt – det vil jeg gerne love.
Der er altså folk, der bliver syge.
Der er faktisk folk, der er kommet ud for sociale tragedier, og der er faktisk også folk, der ender i arbejdsløshed.
Hvor meget skal de så gå ned?
Hvad er så problemet?
Fra hvilket niveau skal de ned, og hvor mange penge skal de præcist tabe i forhold til det?
Det er da et meget enkelt spørgsmål, for hvis vi nu vedtog det her, ville det jo have virkning for de pågældende mennesker.
Og det kan Liberal Alliances leder ikke svare på, fordi det er en gang sjusk, som man har leveret.
Det er netop en gang propaganda, hvor man har sagt til sig selv: Nu skal vi slå os selv på brystet og fortælle, at vi nu kommer med et vældigt forslag her, og så skal man vedtage det princip.
Men hvis uheldet var ude, og det virkelig skulle blive vedtaget, ville der blive fuldstændig kaos, når man så virkningen af, hvad det rent faktisk er, der står i det forslag.
Anders Samuelsen (LA), 2012-03-22:
Jeg har jo en minister i regeringen fra ordførerens egen side, som siger, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Det er vigtigt, at det kan betale sig at arbejde.
Jamen hvis det udsagn er i orden, må den samme anklage kunne rettes mod ministeren, som ordføreren nu retter mod mig, nemlig at så skal vi have planøkonomi, og så skal vi kunne bestemme alle mulige andre ting og sager.
Det er jo vrøvl.
Altså, hvis det ene udsagn er o.k., er mit udsagn også rigtigt, og så kan vi bare diskutere, om det skal være 2.000 kr. eller 1.000 kr. eller 1 kr.
Det nytter heller ikke noget, at ordføreren rejser rundt med de her falske påstande, som det måske er sjovt og hyggeligt for en socialdemokrat at rejse rundt at sige, nemlig at vi skulle være narkoliberalister eller andet.
Vi vil sænke det samlede skattetryk med 3-4 pct.
Vi vil have den offentlige sektor ned på den størrelse, som den havde under Poul Nyrup.
Værre er det ikke!
Men spørgsmålet i dag er: Er det rimeligt eller urimeligt at have en forventning om, at man får 2.000 kr. ud af at flytte sig fra ikke at være i arbejde til at være i arbejde?
Er det rimeligt eller urimeligt?
Henrik Sass Larsen (S), 2012-03-22:
Liberal Alliances leder må tilgive mig, men jeg havde bare mistænkt Liberal Alliance for, at de var i omegnen af at være sådan nogle narkoliberalister, som godt kunne tænke sig, at der var mindst mulig frihed til løndannelse, indkomstdannelse og andet, og at fagforeninger og sådan noget var en forhindring for det.
Men det er da glimrende, hvis de ikke er det.
Se, i dag behandler vi jo et forslag, som er fremsat i Folketinget, hvor man i fuld alvor, hvis det her blev vedtaget, jo skulle til at indrette samfundet efter det.
Det, jeg forholder mig til ved de 2.000 kr., som det altid skal være, er, om jeg kunne få svar på, om det er et nettobeløb i forhold til den enkeltes indkomst?
Det var det ene gode spørgsmål.
Det andet er: I forhold til hvilken løndannelse?
Er det i forhold til den minimumsløn, som man altid kan forhandle sig frem til på arbejdsmarkedet?
Se, det var nogle andre ting, jeg stillede spørgsmål om.
Det tredje, jeg vil sige, er: Hele det her forslag og Liberal Alliances diskussion kredser jo om, at det er en valgmulighed for den enkelte at sidde og sige: Nej, jeg bliver hjemme i sofaen, for jeg gider ikke arbejde.
Det er ikke en valgmulighed, man har.
Hvis man er på understøttelse eller på overførselsindkomst, skal man stå til rådighed for arbejdsmarkedet, og man skal påtage sig et job, hvis man bliver tilbudt et.
Ja, jeg deler regeringsgrundlagets formulering om, at det skal være en socialt afbalanceret skattereform, man laver, og at den skal være fuldt ud finansieret.
Med det menes der selvfølgelig, at når man gør regnebrættet op til sidst, skal der være orden i den sociale retfærdighed.
Sådan er det.
Nu drøfter vi selvfølgelig ikke en skattereform her i dag, men et beslutningsforslag.
Jeg tror, det er utrolig vigtigt at gøre sig klart, når man taler om folk på overførselsindkomst og på ikkeoverførselsindkomst, og om de kan arbejde eller ej, at det jo er sådan, at folk på midlertidig overførselsindkomst har pligt til at stå til rådighed for arbejdsmarkedet.
Sådan er det jo i dag.
Jeg synes, det breder sig lidt i debatten her at sige, at folk har et frit valg og mulighed for at sige: Jamen jeg får ikke nok i løn ved at påtage mig et ustøttet arbejde, så det vil jeg ikke.
Altså, det er jo ikke en valgmulighed, der ligger inden for rækkevidde for folk, som er på overførselsindkomst; man har pligt til at påtage sig et arbejde, hvis man bliver tilbudt et – bare for at få ryddet den misforståelse af vejen.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-03-22:
Jeg synes, det er direkte komisk, at et medlem af Socialdemokratiet står og beskylder Liberal Alliance for fatamorganaøkonomi, at det var fantasier, eller hvad det var for et ord, der blev brugt.
Hr. Henrik Sass Larsen er medlem af et parti, som gik til valg på noget, der hed »En Fair Løsning«.
Socialdemokratiet valgt valget, og efter valget tog man »En Fair Løsning« og kastede den ned i en skraldespand.
Man gik endda ud og erkendte, at »En Fair Løsning« var underfinansieret med 22 mia. kr.
Det var fatamorganaøkonomi, det var at lyve vælgerne direkte op i ansigtet.
Man vidste udmærket godt, at det ikke var gængse regnemetoder, der blev brugt til at udarbejde »En Fair Løsning«, det har man selv erkendt – det har finansministeren selv erkendt.
Det var fatamorganaøkonomi.
At sige, at skat ikke har betydning for, hvor mange mennesker, der kommer i beskæftigelse, er da også noget fjolleri.
Finansministeren sagde i sidste uge, at en afskaffelse af topskatten skaber 15.000 arbejdspladser frem mod 2020.
Det er mere end kickstarten.
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-03-22:
Nå, det vil jeg så notere mig.
Jeg er fuldstændig klar over, at hr. Sass Larsen ikke er en del af regeringen, men det plejer normalt at være sådan, at man, hvis man er ordfører for et regeringsbærende parti, er i meget tæt kontakt med regeringen om, hvad der skal foregå.
Jeg har et andet spørgsmål.
Vi hørte fra skatteministeren tidligere i dag, at den skattereform, som der i hvert fald tales meget om, skal være socialt afbalanceret blandt dem, der ikke er på offentlig forsørgelse.
Er det en indstilling, som Socialdemokraterne deler?
Henrik Sass Larsen (S), 2012-03-22:
Jeg er glad for tituleringen prominent medlem.
Det vil jeg tage med mig.
Men som det måske er gået op for Venstres ordfører, er jeg ikke en del af regeringen, og det er jo nu engang regeringen, der fremsætter de forslag, der skal fremsættes; det er ikke sådan, at det er mig, der står og befaler, hvornår de ting skal ske – prominent eller ej.
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-03-22:
Jeg vil bare høre hr. Henrik Sass Larsen om, hvornår vi kan forvente et udspil fra regeringen med hensyn til en skattereform.
Da hr. Henrik Sass Larsen jo er et prominent medlem af Socialdemokratiet, som jo er det store regeringsparti, tænkte jeg, at så ved hr. Sass Larsen nok, hvornår vi kan forvente et udspil.
Henrik Sass Larsen (S), 2012-03-22:
At have et arbejde giver lønindtægt, det giver identitet, kolleger og muligheden for at bidrage til fællesskabet.
Og alle er vi i det her samfund opdraget til at påtage os at gøre en arbejdsindsats, men desværre har alle ikke muligheden herfor.
Mennesker bliver ramt af sygdom, sociale tragedier og arbejdsløshed.
Men dem har vi så besluttet, fordi vi har valgt at indrette os med et velfærdssamfund, ikke bare skal smides i grøften, de skal tværtom også have retten til at have en anstændig tilværelse, hvad enten de permanent eller midlertidigt er på offentlig overførslesindkomst.
Det dilemma, som ethvert samfund, som netop efterstræber principperne om, at vi har et anstændigt velfærdssamfund, ryger ind i, er jo forholdet mellem samfundets mindstelønninger og størrelsen af de midlertidige ydelser.
Derfor tilstræber man også at indrette netop skattesystemet med det sigte, at der også er et økonomisk incitament til at gå fra overførselsindkomst til ustøttet beskæftigelse.
Og det er jo et sigte, som også den nuværende regering har.
Det forslag, som vi behandler i dag, og som Liberal Alliance har fremsat, fremstår imidlertid meget uklart.
Det fremgår, at det skal kunne betale sig at arbejde, og at der altid skal være 2.000 kroners forskel.
Det fremgår ikke, om beløbet er et netto- eller et bruttobeløb, og det fremgår faktisk heller ikke, i forhold til hvilket lønniveau forskellen skal ses.
Så vidt jeg har forstået en del af holdningen hos Liberal Alliance, er det, at de er tilhængere af fri løndannelse og modstandere af fagforeninger og minimumslønninger.
Hvis man gennemfører det her forslag, vil det så sige, at de pågældende 2.000 kr. altid skal trækkes fra den lavest tilgængelige lønindkomst, som kan etableres på arbejdsmarkedet?
Lad os tage et eksempel.
Hvad nu, hvis det ender i, at det er muligt at skaffe lavindkomstjob til 8.000 kr. brutto om måneden, skal man så trække de 2.000 kr. fra det?
Det fremgår overhovedet ikke af det beslutningsforslag, som her er fremsat.
Meget af det virker faktisk rimelig uigennemtænkt, for det har også ret vide administrative konsekvenser.
Det kan jo være, at man under debatten og udvalgsbehandlingen giver os svar på, hvordan man præcis har tænkt sig at indrette det, men det her forslag kan Socialdemokratiet ikke støtte.
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-03-22:
Hvis vi lige skal tage hængekøjediskussionen, vil jeg sige, at hr. Jonas Dahl jo er fuldstændig klar over, at det faktisk er sådan, at Venstre har indgået en række forlig, også i forbindelse med finansloven, med den nuværende regering.
Derfor er der sådan set ikke noget med at ligge i hængekøje i forbindelse med det.
Jeg tror nok, at man lige i øjeblikket sidder og forhandler energiforlig, og det er da, så vidt jeg ved, Venstre og Konservative, der sidder inden for døren.
Derfor vil jeg godt lige anholde det, der bliver sagt.
Grunden til, at jeg sådan er meget, meget skeptisk over for det med, at regeringen siger et og gør noget andet, er, at det har vi set i en masse andre tilfælde.
Vi så det med betalingsringen, vi så det med boligjobordningen, vi så det med den massive mængde af valgløfter, der kom fra S og SF før folketingsvalget, men som ikke er blevet til noget efter folketingsvalget.
For vi har bare haft en erfaring det sidste halve år med S og SF om, at de sådan set ikke har leveret på det, de har sagt de ville gøre.
Jeg mangler at se noget handling fra regeringens side vedrørende skattereformen, og det ser jeg først den dag, der rent faktisk ligger et forslag på bordet.
Jonas Dahl (SF), 2012-03-22:
Jamen jeg skal ikke kunne sige, hvad det er, fru Gitte Lillelund Bech har i ørerne, men det, der er blevet sagt, er åbenbart ikke helt trængt igennem.
Der er vel rundt regnet 250 dage tilbage af året, og i løbet af dem tror jeg da, at fru Gitte Lillelund Bech skal få styret sin lyst.
Jeg kan bare ikke lade være med at vende det om, for Venstres ordfører bliver ved med at sige, at i Venstre vil man gerne lave noget, der er velovervejet, så derfor har man ikke været i stand til at præstere noget siden valget – det har man så i øvrigt ikke på nogen som helst områder, men det er en anden snak.
Regeringen har sagt, at den også gerne vil fremlægge en velovervejet plan.
Derfor kommer den også med noget i indeværende år.
Men når det drejer sig om Venstre selv, kan man sandelig ikke foretage sig noget, før regeringen har gjort det.
Jeg synes, at det er lidt selvmodsigende.
Er det ikke bare udtryk for, at man er hoppet en tur i hængekøjen og sådan set ikke rigtig kan finde ud af at komme ud af den igen?