Karin Nødgaard (DF), 2016-04-08:
I den offentlige debat, der løbende har verseret gennem de senere år og også forud for, at vi gik i gang med at få lavet de her to lovforslag, har der tit været brugt det udtryk, der hedder magtanvendelse.
Vi brugte ikke så meget »magtanvendelse«, men vi talte mere om det, der kaldes voksenansvar og voksenomsorg.
Der kan godt være nogle, der måske vil sige: Jamen er det ikke det samme?
Men jeg opfattede helt klart, at da vi sad rigtig mange partier sammen, var det faktisk noget, der betød noget, at vi prioriterede, hvad vi kaldte det, vi talte om, nemlig voksenansvar og voksenomsorg.
Der hersker ikke tvivl om, at det er godt for et barn eller en ung, uanset om man bor hos sine egne forældre eller er anbragt, at der er nogle retningslinjer at forholde sig til, at der er en opdragelse, som påvirker – og forhåbentlig i positiv retning – både en selv, men også dem, man omgiver sig med, og selvfølgelig også det miljø, man er i.
Når man som barn eller ung er anbragt uden for eget hjem, er der ofte mange faktorer, der spiller ind på ens adfærd og væremåde.
Der er mange ting, der kan påvirke ens udvikling, og der kan ofte være noget i ens sind, som kan være svært at håndtere.
Derfor har der jo også være politisk enighed om at skabe nogle mere klare rammer for, hvordan tingene kan og også må foregå.
Det har der nemlig hersket tvivl om, netop: Hvad må man, og hvad må man ikke som ansat f.eks. på et opholdssted?
Og de unge har egentlig også været i tvivl om deres retssikkerhed.
Der må ikke være tvivl om, at børn og unge har nogle grundlæggende rettigheder, bl.a. som følge af grundloven.
Men der kan jo opstå situationer, hvor barnet eller den unge befinder sig i en svær situation, og hvor det kan være vanskeligt at overskue følgerne af de handlinger, man er i færd med at foretage sig.
Derfor kan det også være nødvendigt, at en voksen påtager sig et ansvar og får sikret, at der ikke sker noget uhensigtsmæssigt.
Her mener Dansk Folkeparti, at der er tale om at drage omsorg for barnet, også selv om det kan være nødvendigt at tage fat i ham eller hende.
Det må man selvfølgelig ikke ty til sådan i tide og utide, vil jeg sige, men det skal være den sidste udvej, og det skal selvfølgelig altid ske i det, der hedder en tillidsfuld atmosfære – derfor netop udtrykket voksenansvar.
Da det har vist sig, at der gennem årene har hersket en faktisk rimelig stor usikkerhed og tvivl om, hvad man må og ikke må som medarbejder på et anbringelsessted i det daglige arbejde med anbragte børn og unge, har der været et ønske om at lave nogle mere klare rammer for netop voksenansvaret – rammer, af hvilke det tydeligt fremgår, hvornår man har adgang til at gribe ind, herunder også med en fysisk indgriben, som vi også lige har talt om.
Men der synes jeg også, når vi taler om fysisk indgriben, det er vigtigt, at vi netop i de tekster, der er lavet, og i bemærkningerne har været meget optaget af, at der altså er noget, der hedder fysisk guidning – netop noget, som måske ikke er så dramatisk, men som faktisk skal opfattes som en hjælp for det barn eller den unge, det nu drejer sig om.
Det skal så ske igennem, at vi tydeliggør de regler, der findes i dag, således at alle implicerede parter er klar over, hvad der netop ligger inden for lovgivningens rammer.
Det drejer sig jo bl.a. om noget af det, som vi også hørte fra den forrige ordfører, om tilbageholdelse, afværgehjælp, undersøgelse af personer, kortvarig fastholdelse og bortvisning.
Et andet område, som vi har drøftet indgående, er registrering og indberetning.
Her er det helt klart Dansk Folkepartis håb, at de klare retningslinjer vil gøre det tydeligt for alle, hvad der skal indberettes, og hvad der ikke skal indberettes, og hvordan man skal gøre det, altså hvordan det egentlig skal håndteres, så det heller ikke ender med at blive alt for bureaukratisk.
Når loven skal til at virke rundtomkring på anbringelsesstederne i Danmark og forhåbentlig også vise sig at være et rigtig godt redskab i det daglige arbejde der, er det også meget vigtigt, at de personer – såvel dem i det kommunale embedsapparat som dem i det politiske virke – er klar over indholdet af loven.
Når jeg siger »loven«, skal det selvfølgelig forstås således, at det ikke kun drejer sig om den tekst, der står i selve lovforslaget, men også de fyldige bemærkninger, der følger med lovforslaget.
Endvidere udfærdiges der også en vejledning, som samlet beskriver sammenhængen mellem rettigheder og indgreb, et informationsmateriale, som er målrettet de anbragte børn og unge og deres forældre, og så også et undervisningsmateriale, som er målrettet anbringelsesstederne.
At alle disse ting bliver udfærdiget, har ligget Dansk Folkeparti meget på sinde, da vi mener, at det netop er det, som skal sikre, at vi kan se nogle forbedringer fremover.
Vi skulle nødig stå i en situation, hvor vi kort tid efter lovens ikrafttræden oplever, at der ikke er kendskab til loven, til lovbemærkningerne, vejledningen og de supplerende materialer.
Det er jo desværre sådan, det tidligere har været, og derfor forventer Dansk Folkeparti også, at ministeren tydeligt vil orientere alle parter om eksistensen af netop disse materialer.
For Dansk Folkeparti er det vigtigt, at vi nu får vedtaget lovforslaget, og at vi forhåbentlig også får nogle tilbagemeldinger om, at man rundtomkring på anbringelsesstederne, rundtomkring blandt børn og unge, der er anbragt, og også deres familier vil se, at det her er en klar forbedring.
Forhåbentlig vil vi også få nogle værktøjer til at følge det, så vi om 2 år, når vi skal evaluere den her lovgivning, kan se på, om der eventuelt er nogle ting, vi skal gå ind at opprioritere eller ændre på.
Det er vi ikke blege for at kigge på, for det her har faktisk været et forhandlingsforløb, som Dansk Folkeparti har været meget, meget optaget af, altså af at få sikret, at det gav nogle væsentlige forbedringer.
Og det er jo også det, vi håber vil være gældende her fremover.
Så derfor ser vi frem til det.
Vi vil ikke bare vente til om 2 år, når det skal evalueres, men vi vil faktisk følge det her løbende, og vi håber selvfølgelig også, at der vil være en god dialog med netop det felt, som nu skal til at agere efter den lovgivning, som vi laver.