Dennis Flydtkjær (DF), 2011-11-29:
Det her lovforslag omhandler en sænkning af grænsen for finansielle aktiver ved succession, altså det, man kalder pengetanksreglen, som bruges ved ejerskifte i en virksomhed.
For at kunne lave et ejerskifte uden at blive brandskattet er det et krav, at et selskab ikke er en pengetank, hvilket i dag betyder, at mere end 75 pct. af selskabets indtægter eller aktiver ikke må vedrøre en pengeanbringelse eller udlejning af fast ejendom.
Det foreslås nu, at den grænse sættes ned til 25 pct., hvilket vi i Dansk Folkeparti er ret kritiske over for.
Regeringspartiernes og Enhedslistens formål med forslaget er angiveligt, at man ønsker at få passive kapitalanbringelser kanaliseret over i erhvervsmæssige investeringer, som kan bidrage til vækst, arbejdspladser og velfærd.
Men konsekvensen af det her forslag bliver altså den stik modsatte.
Da vi hævede grænsen i pengetanksreglen fra 50 pct. til 75 pct. i 2007, var formålet jo, at vi ville sikre, at det var muligt at lave et generationsskifte, uden at man drænede virksomhederne for likviditet.
Ved nu at sænke den grænse til 25 pct. vil man netop dræne virksomheder for kapital, og derved mindskes virksomhedernes mulighed for at investere og skabe vækst.
Man kan også spørge her i dag, om vi overhovedet har nogen interesse i at gøre det svært at lave et ejerskifte.
For det første er det jo ikke noget, der lapper et skattehul, altså, det er en skat, der bliver udskudt til et senere tidspunkt, og man sikrer samtidig, at en familie – broderen eller søsteren, eller hvem det nu kan være i en eller anden virksomhed – kan køre en familievirksomhed videre.
Og det synes jeg kun er rigtig positivt.
For det andet risikerer vi ved at lave den her regel jo altså bare, at man bringer kapitalandelen så langt ned, at en virksomhed måske bliver opkøbt af en kapitalfond, som så måske flytter den til udlandet eller gør andre ting, de hiver måske kapitalen ud af den.
Og det har vi virkelig ikke nogen interesse i.
I de virksomheder er det altså ikke urealistisk, at mange af dem vil blive ramt af den her 25-procents-regel.
De virksomheder vil så blive voldsomt brandskattet, og derfor udhules virksomhedernes likviditet.
Hvis en virksomhed vil undgå den her brandskatning, vil den trække pengene ud i udbytte for at holde likviditeten nede, men det betyder så, at der ikke er penge i selskabet til at investere for og skabe vækst med.
Det har altså den stik modsatte effekt end den ønskede.
Man tvinger ganske enkelt virksomhederne til at nedbringe deres likviditet og dermed gøre dem mere afhængige af bankerne.
Forslaget om en stramning rammer heller ikke kun de passive pengetanke, som skatteministeren muligvis antager, forslaget rammer rigtig mange familievirksomheder, som skaber vækst, som har en finansiel uafhængighed, og som derfor faktisk har mulighed for at skabe vækst i Danmark.
I det hele taget undrer jeg mig over, at der overhovedet er behov for et indgreb, for der står jo i lovforslagets bemærkninger
: »Der foreligger ikke oplysninger om, hvor mange virksomheder, der i dag anvender reglerne om skattemæssig succession i forbindelse med generationsskifte.« Men hvis Skatteministeriet ikke ved, hvor mange der benytter denne regel, hvordan ved man så, at der overhovedet er behov for at ændre pengetanksreglen?
Jeg kan derfor sige, at Dansk Folkeparti er modstander af forslaget, som jeg tror vil lamme en stor del af dansk erhvervsliv.
Ud over det, jeg egentlig havde planlagt jeg ville sige i forbindelse med min ordførertale, vil jeg også sige, at jeg, som jeg har sagt tidligere i dag, selv er erhvervsdrivende og kan sige, at der er en række problemstillinger i det.
En virksomhed, som f.eks. har udliciteret mange af sine opgaver og derfor ikke har mange aktiver placeret i en maskinpark og andre ting, altså har udliciteret opgaver til andre, så den derved kun har et lille varelager, men har forholdsvis store finansielle anlægsaktiver og derfor vil komme over grænsen for den her 25-procents-regel, har jo ikke en omsætning og nogle medarbejdere gående, så det her forslag rammer helt ved siden af.
Hvis en sådan virksomhed som f.eks. min egen udvider og den har udliciteret alle sine ting, vil det jo ikke betyde, at man går ud og investerer en masse i en maskinpark osv., så vil de opgaver jo stadig væk være udliciteret til andre folk, men det gør jo ikke, at man kommer under grænsen i den her regel.
Den vil man bare blive ramt af igen.
Man kunne også forestille sig en it-virksomhed, som netop ikke har en stor maskinpark; den kan have mange ansatte og en stor omsætning, men fordi der ikke er ret mange andre aktiver end de finansielle aktiver, vil den også blive ramt af en pengetankregel som den her.
Og det kan vel ikke være meningen, at det er de selskaber, vi skal brandskatte, det er jo netop nogle af de it-virksomheder, som f.eks. skal skabe vækst i landet.
Så jeg synes, at mange af dem, som ikke nødvendigvis har en virksomhed, burde lytte til det, der står i nogle af de høringssvar, der er kommet fra virksomhederne om, at det her rammer virkelig skævt.