Bjarne Laustsen (S), 2016-03-03:
Tak, fru formand.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi i Socialdemokratiet er meget bekymrede og på lange stræk sammen med alle andre partier her i Folketinget deler de bekymringer, som SF rejser i den her forespørgselsdebat.
Derfor har vores tidligere miljøminister Kirsten Brosbøl også besøgt Høfde 42 under vores forrige regerings tid.
Det er selvfølgelig også en sag, som Socialdemokratiet er stærkt optaget af, og hvis ikke vi gjorde noget og ikke gør noget, så vil det være stærkt problematisk, men vi gør faktisk noget sammen for at prøve at løse den her sag, for det er jo en af danmarkshistoriens største miljøkatastrofer.
Heldigvis er vi blevet klogere og gør ikke sådan noget mere, så der ligger selvfølgelig en regning til hele samfundet, som vi skal håndtere på bedste vis.
Det er så det, vi er i gang med.
Jeg skal være en af de første til at beklage, at den løsning med at få flere bidragsydere ind ikke er lykkedes helt.
Selv om man ikke har et juridisk ansvar, så har man et moralsk ansvar.
Det er der også nogle i ejerkredsen, der vil påtage sig.
Det er så ikke lykkedes helt, for det bedste var jo selvfølgelig at få det fjernet helt og måske også bruge den her nye teknologi, der findes, til at kunne rydde op på stedet i stedet for at transportere over lange afstande.
Så der er da rigtig mange ting.
Men det er sådan set også det arbejde, der er sat i gang.
Men det kan ikke ændre ved, at Socialdemokratiets holdning dengang var, at det er et anliggende for regionerne at rydde op efter Cheminovaforureningen, og den linje har ikke ændret sig siden da.
Staten har jo også en aftale med regionerne om, at der inden 2019 skal dannes et overblik over den forurening, der truer søer, havne, vandløb osv.
Herefter skal staten og regionerne forhandle om, hvilken forurening der skal ryddes op først, så vi sikrer, at vi løser de mest akutte problemer først.
Socialdemokratiet mener derfor, at vi bør afvente det arbejde for at sikre, at vi anvender vores ressourcer bedst og der, hvor det giver mest mening.
Derfor mener jeg, at vi at ud fra det seneste svar til Folketinget kan forsvare, at det bl.a. fremgår, at regeringen og staten skønner, at den såkaldte spunsvæg skal udskiftes tidligst hvert 25. år.
Der er taget højde for stormsikring under konstruktionen efter samme princip som ved broer.
Kystlinjen vil ligge fast de næste 30 år, såfremt kystlinjeaftalerne overholdes, og vi skal derfor være opmærksomme på, at aftalerne netop bliver overholdt, så vi kan lægge til, så kysten ikke eroderer.
Endelig overvåges området af både Kystdirektoratet og regionen, og der er derfor, at vi kan sige, at kommer der en situation, der er anderledes end den, vi kender, så er vi selvfølgelig parate til at rykke på det, men vi vil gerne afvente det, der sker i 2019. Så på den baggrund mener Socialdemokratiet, at det giver mening at lade regionerne gøre deres arbejde færdigt og tage en drøftelse i 2019, så vi sikrer, at vi anvender midlerne til at fjerne forureningen bedst muligt.
På den baggrund støtter Socialdemokratiet sammen med Venstre, Liberal Alliance, Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti denne vedtagelsestekst, som jeg nu vil læse op for Folketinget, med henblik på at den kan indgå senere i de kommende forhandlinger.
Forslaget til vedtagelse til F 13 om Høfde 42 lyder: Forslag til vedtagelse »Folketinget anerkender, at regionerne, jf. jordforureningsloven, har ansvaret for den offentlige indsats mod jordforurening.
Folketinget noterer sig, at staten fjernede størstedelen af forureningen ved Høfde 42 i 1971 og 1981.
Folketinget noterer sig, at Region Midtjylland vurderer, at indkapslingen er tæt og kan holde mindst 25 år endnu.
Den løbende vedligeholdelse og overvågning af tætheden af depotet betyder, at der ikke er en forureningsrisiko på nuværende tidspunkt.
Klimaforandringerne gør det i forhold til kystsikring nødvendigt løbende at vurdere, om depotet fortsat er sikkert.
Folketinget noterer sig, at regionerne har frem til 2018 til at skabe overblik over, hvor det er nødvendigt med en indsats over for de jordforureninger, der truer overfladevand og internationale naturområder.
Herefter skal staten og regionerne i 2019 forhandle om prioritering og finansiering af den videre indsats over for disse.«.