Villy Søvndal (SF), 2010-10-07:
Danmark har brug for ny fremgang.
Vi skal have skabt nye arbejdspladser, vi skal have skabt ny vækst til gavn for både erhvervsliv og lønmodtagere, og vi skal turde satse på uddannelse.
Flere skal have en uddannelse, end tilfældet er i dag, og de skal have en bedre uddannelse end i dag.
Vi skal skabe mere viden, vi skal skabe nye ideer gennem forskning, og vi skal have den nye viden i arbejde, så vi bliver mere produktive og mere innovative.
Vi skal have et samfund, hvor alle har en chance, og hvor ingen bliver ladt i stikken.
Det kan lade sig gøre, men det kræver, at vi forstår alvoren i den situation, vores land befinder sig i.
De lette løsningers tid er forbi, nu er tiden inde til at handle.
I tirsdags talte statsministeren, og det var på mange måder en god tale, i hvert fald retorisk.
Det var i hvert fald en lang tale.
Men jeg synes ikke, der kom nogen svar på, hvad vi stiller op med de udfordringer, vi står med her og nu.
Statsministeren kommer altså ikke selv til at stå på mål for nogen af de flotte målsætninger, for til den tid er statsministeren jo for lang tid siden ude af dansk politik.
Måske direktør på et privathospital, men det er jo ikke til at sige med sikkerhed.
Danmark står foran store udfordringer, eller problemer om man vil, og lad os være ærlige: Mange af dem er desværre selvskabte.
Danmark har tabt alt, alt for mange arbejdspladser i byggeriet, i industrien og mange andre steder, og der er gjort alt, alt for lidt for at skabe ny vækst.
Andelen af unge danskere, der får en ungdomsuddannelse, er faldet, vi halter nu bagefter lande som Polen og Ungarn, og det skete endda i de år, hvor der var opsving i Danmark.
Vi er et af blot to lande, hvor andelen med ungdomsuddannelser simpelt hen er faldet.
Endnu et eksempel: Danmark er ikke længere i front på klimaområdet.
Danske job inden for klima- og energiområdet ryger til udlandet, og det er prisen for flirten med Lomborg og de mange år med en slatten og uambitiøs indsats.
Som den tidligere statsminister sagde: Vi tog fejl.
Det betyder, at vi simpelt hen rutsjer baglæns på en række af de vigtige dagsordener.
Vi taber terræn, og det nytter ikke, at statsministeren fralægger sig ansvaret og kaster al skyld på den internationale krise, for den døjer de som bekendt også med i de øvrige lande.
Det er jo netop derfor, den er international.
Og undskyld mig: Derfor får det også lidt komikkens skær, når bankdirektørens og privathospitalernes gavmilde giver, statsministeren, nu kræver et opgør med gavementaliteten.
Foran os ligger et stykke regulært arbejde, der skal udføres.
Danmark er et stærkt land, og vi kan nå utrolige resultater, når vi hjælpes ad.
Men det kræver både hårdt arbejde, ansvarlighed og nye ideer, og det kræver en ny ledelse af Danmark.
Danmark er nemlig klar til forandring.
I SF har vi sammen med Socialdemokraterne opbygget en stadig stærkere alliance, som har udviklet solide politiske svar på tidens udfordringer, og vi er nu klar til at skabe de forandringer.
Vi er klar til at skabe en ny dynamik i Danmark, men vi vil ikke gøre det alene.
Vi vil gerne række hånden ud til alle de gode kræfter i vores samfund, som vil være med.
En af hovedingredienserne i opskriften på at få Danmark op i gear er uddannelse.
Det er helt afgørende for dansk konkurrenceevne, at vi ligger i top, når det handler om uddannelse, ellers taber vi kapløbet om fremtidens velstand.
Den er vejen til succes, og den er vejen til fiasko.
Det barn, der bliver tabt i folkeskolen, får det meget svært i et moderne samfund, og derfor skal vi have en fagligt stærk folkeskole, der også kan være løftestang for de børn, der ikke er vokset op i hjem med meterlange bogreoler og radioen tunet ind på P1.
Men det får vi kun, hvis vi prioriterer folkeskolen og tager den alvorligt.
Det er simpelt hen ikke godt nok at sige, at Danmark skal være nr. 7 på en eller anden liste i år totusindoggrønlangkål, når virkeligheden ude i kommunerne er, at der skæres ned på skolerne.
I fire ud af fem kommuner skæres der ned på skolerne, og mange steder er det ret blodigt.
Så sent som i dag er der kommet tal fra Ritzau, der taler om voldsomme nedskæringer på folkeskolen.
I SF vil vi satse på folkeskolen – ikke om mange år, men her og nu.
Vi har brug for en reform af folkeskolen, hvor vi løfter det faglige niveau og sikrer, at alle børn tidligt lærer at læse, skrive og regne, og hvor vi ikke glemmer at styrke børnenes kreative sider.
Derfor vil en ny regering indføre tolærerordninger i dansk og matematik i folkeskolens mindste klasser, lektiehjælp og læsehjælpsgaranti.
Det kan vi regne med, når SF kommer med i en regering.
Danmark har brug for vækst og nye arbejdspladser.
De seneste år har vi set, hvordan byggeriet er gået i stå og lyset er blevet slukket for sidste gang for mange på fabrikkerne.
Dygtige medarbejdere har fået fyresedlen, det har skabt utryghed i mange danske familier, og det har gjort vort land fattigere.
I en situation med et spirende opsving kan det være dødsensfarligt at bremse for hårdt op, for vi risikerer at sætte Danmark i stå.
SF har sammen med Socialdemokraterne fremlagt et solidt bud på, hvordan vi skaber både vækst, nye job og holdbarhed i dansk økonomi.
I første omgang fremrykker vi investeringer, sætter gang i byggeriet og skaber nye private arbejdspladser, og senere, når væksten er tilbage, beder vi danskerne om at arbejde lidt mere, så vi får skabt holdbarhed i dansk økonomi.
Hvis vi i gennemsnit arbejder 1 time mere om ugen eller 12 minutter mere om dagen, vil det forbedre dansk økonomi med 15 mia. kr.
Altså: Først gang i væksten og så sammen arbejde os ud af krisen.
Det er ikke en let løsning, men det er en fair løsning, som betyder, at vi kan undgå de massive nedskæringer på skoler, børn, handicappede og ældre.
Det Danmark, som jeg arbejder for, er kendetegnet ved et sundt og stærkt erhvervsliv.
Vi har en fælles opgave på tværs af partiskel i at udvikle gangbare svar på, hvad Danmark skal leve af i fremtiden.
Med en moderne erhvervspolitik vil vi skabe en ny og bæredygtig vækst.
I stedet for at fortsætte de gamle og ineffektive erhvervsstøtteordninger skal vi turde satse de steder, hvor vi har den bedste position og den bedste vinderchance i den globale konkurrence.
Det er vi parate til med målrettet støtte og skattefradrag for virksomhedernes klimainvesteringer.
Hvis vi fortsat skal have et højt velfærdsniveau i Danmark, skal vi gå foran på områder som energiteknologi, miljøteknologi, biotek og sunde fødevarer.
Derfor er det også helt håbløst, at regeringen har skåret programmer til udvikling af energiteknologi ned til sokkeholderne.
Sådanne nedskæringer skaber altså ikke nye arbejdspladser, tværtimod.
Vi har en af verdens bedste offentlige sektorer, og det skal vi blive bedre til at udnytte erhvervsmæssigt.
Ved at samarbejde mere med erhvervslivet kan vi skabe en endnu mere intelligent offentlig sektor og skabe løsninger, der også kan sælges i udlandet.
Vi skal f.eks. bruge vores plejesektor som et springbræt for et nyt erhvervseventyr inden for velfærdsteknologi, og så skal vi i et tæt samarbejde med erhvervslivet udvikle Danmarks brand som en grøn nation – en nation, der er åben over for omverdenen og går foran på miljøområdet, også i forhold til menneskerettigheder.
På SF's landsmøde fastslog Steen Riisgaard, Novozymes' direktør, at erhvervslivet ikke er bange for SF, og det er jeg glad for.
Han havde i øvrigt glemt at spørge skatteministeren, om han måtte optræde på SF's landsmøde, men jeg tror nu, han troede, at det måtte man godt i et land med ytringsfrihed uden at spørge statsmagten.
Jeg vil gerne kvittere og sige, at SF heller ikke er bange for erhvervslivet.
Vi har stadig en bunden opgave i at reducere vores forbrug af CO2, og vi skal have omlagt vores energiforbrug til vedvarende energi.
Klimakommissionen har lavet et rigtig flot stykke arbejde, som viser, at det ikke er dyrere at gå den grønne vej end at gå den sorte, og det er også positivt, at Klimakommissionens formand så klart har slået fast, at der er masser af danske job i kommissionens forslag.
Målsætningen om at blive fri af olie og gas i 2050 deler vi.
Men skal målet nås, skal vi have klare anvisninger, klare delmål og også en diskussion om, hvilke virkemidler vi bringer i kraft.
Vi har på det seneste været vidne til en række episoder med skud, påsatte brande og utilpassede unge, som laver hærværk og ballade og skaber utryghed.
Vi skal aldrig nogen sinde acceptere, at det er dem med de største muskler eller dem med de fleste penge, der får lov til at bestemme, hvad der er lov og ret i et område.
I Danmark gælder den danske lovgivning.
Vi vil aldrig acceptere parallelle retssystemer, hvor familier handler tingene af på egen hånd, når det handler om vold, trusler, røveri og anden kriminalitet.
Vi er som altid klar med løsninger, som løfter de unge ud af kriminaliteten med uddannelse og med praktikpladser.
Det er løsninger, som betyder, at flere kommer i beskæftigelse og færre i banderne.
Men lad mig sige det meget tydeligt: Vi er også klar til at bruge jernnæven, så de mennesker, der chikanerer og truer andre, mærker en omgående konsekvens.
Der skal sættes ind med politi døgnet rundt, til der igen er trygt og respekten for myndighederne genoprettet.
Ingen bør undlade at vidne af frygt for repressalier, og vi skal støtte civilsamfundet ved at uddanne tillidsofficerer, som kan være bindeled mellem borgere og myndigheder og løse konflikter, inden tingene eksploderer.
Jeg vil sige til statsministeren, at der efter vores opfattelse er brug for en national kriseplan, som kan genskabe trygheden og sikre fremgangen i de udsatte boligområder.
Derfor opfordrer jeg til, at regeringen indkalder alle Folketingets partier til et bredt samarbejde.
Regeringen og Dansk Folkeparti lovede danskerne at få styr på integrationen, men det lykkedes ikke; de magtede det ikke.
Regeringen og Dansk Folkeparti har været ensidigt optaget af at forbedre økonomien for de mest velhavende i vores samfund, mens ghettoområderne får lov til at sejle deres egen sø.
Den prioritering betaler vort samfund i dag en høj pris for, så også på det punkt er der brug for forandring.