runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Hækkerup (S), 2013-05-03:
Jamen jeg vil sige, at det jo lige præcis også er derfor, at regeringen har lavet en ny klagestruktur, for vi er godt klar over, at der har været utrolig stor utilfredshed.
Der er mange handicappede, som har været utilfredse; kommunerne har også været utilfredse; og dybest set har det været meget svært at finde lige præcis dem, der synes, at det system, vi har, er det helt perfekte.
Derfor har vi ændret vores klagesystem, sådan at man nu går direkte til første ankeinstans.
Det vil sige, at man kommer ud over det, som spørgeren nævner, med, at det kan tage utrolig lang tid, og at man kan føle sig som en kastebold, der skal igennem systemerne.
For nu kommer man til at skulle klage direkte til Ankestyrelsen.
Det synes jeg altså er en væsentlig fordel, og det vil betyde, at det vil blive lettere for de borgere, som kommer i klemme, fordi de hurtigere vil få en korrekt afgørelse.
Karina Adsbøl (DF), 2013-05-03:
Tak til ministeren.
Jeg vil bare lige høre, om ministeren kan bekræfte, at vi har modtaget adskillige breve, også fra handicaporganisationerne, som skriver, at det, der foregår, er, at der sker et systematisk lovbrud ude i kommunerne.
Bl.a. har Evald Krog jo skrevet til os om, at det er det, der sker ude i kommunerne.
Hvordan vil ministeren sikre det her område?
Jeg ved godt, at ministeren kommer med en undersøgelse om det.
Her har vi presset hårdt på også i Dansk Folkeparti med samråd og forespørgselsdebatter.
Men hvordan sikrer vi så, at der er den der balance, altså at dem, der blive bedre, får nedskåret deres hjælp, men at de, som står i de situationer, hvor deres handicap gør det så besværligt, bliver sikret?
Der er lige kommet en ankeafgørelse om BPA-ordningen – borgeren hedder Line Myrup – og der fik hun medhold.
Hvordan sikrer vi balancegangen?
Pernille Skipper (EL), 2013-05-03:
Jeg tror måske endda, at alle herinde i hele salen, uden at jeg har hørt de øvrige ordførere, er enige om, at sagsbehandlingstiderne skal nedbringes, og at vi skal arbejde på det.
Så hvis vi lader den ligge, er der i hvert fald en mellemperiode nu, indtil vi når til vores drømmeverden, hvor sagsbehandlingen bare går hurtigt.
I den periode er der borgere, der får frataget deres handicaphjælp, som ellers gør, at de kan komme i seng på de tider, de gerne vil, få hjælp til at gå på toilettet eller få en handicapbil, hvilket giver dem mulighed for at komme omkring.
De får frataget den hjælp i mange måneder, mens de venter på, at en klagesag bliver behandlet.
Jeg hører så Venstre sige, at i den tid vil Venstre hellere tage hensyn til, at der ikke er nogen borgere, der får en hjælp, de ikke er berettiget til, end at tage hensyn til de borgere, som uberettiget får frataget deres hjælp.
Så Venstre vil hellere tilgodese kommunekassen end de borgere, der har behov for hjælp og nu oplever at stå i mange måneder uden hjælp.
Karina Adsbøl (DF), 2013-05-03:
Som jeg nævnte i min ordførertale, skal der være en fornuftig balance i det, og de mennesker, som har brug for hjælp, skal selvfølgelig have den hjælp, de har brug for.
På den anden side er der også nogle borgere, som bliver udskrevet fra sygehuset, som bliver genoptrænet, og som gradvis kan klare sig selv i den periode.
Man kan så vende det og sige, om det er rimeligt, at de måske skal have hjælp i den periode, hvor de egentlig ikke er berettiget til det.
Derfor er det vigtigt, at vi får skabt balance, og vi er villige til at kigge på det for at finde frem til, hvordan vi kan gøre det her bedre, og det spørgsmål ved Enhedslisten godt at Dansk Folkeparti har rejst i samråd og forespørgselsdebatter.
Men igen: Det er en rigtig svær blancegang, hvor det for nogle vil være helt rimeligt, mens det for andre vil være helt urimeligt.
Det er svært, men jeg håber da, vi kan finde frem til det i fællesskab.
Pernille Skipper (EL), 2013-05-03:
Tak for det.
Det vil vi bestemt også gøre, sådan at vi kan arbejde os tættere ind på hinanden i udvalgsbehandlingen.
Dansk Folkepartis ordfører spørger: Hvem skal det gælde for?
Det skal gælde, som der også står i beslutningsforslaget, ved alle fratagelser af konkret hjælp, f.eks. hjælperordning, botilbud, handicapbil, og det vil jo også sige i det tilfælde, at borgeren, sådan som Dansk Folkeparti ridser det op, altså hvor man vil udfase en hjælperordning, vitterlig mener at have brug for den hjælp – så vil der være opsættende virkning i den periode.
Men det betyder vel ikke, og det skal vi jo huske på,
at afgørelsen ikke i sidste ende kan blive, at hjælpen skal udfases, og at det er den rigtige afgørelse.
Det handler om den periode, hvor klagebehandlingen foregår, så derfor kunne jeg godt tænke mig at høre Dansk Folkeparti: Hvad siger Dansk Folkeparti så til det?
Det er jo i en afgrænset periode, vi taler om at det har opsættende virkning.
Karina Adsbøl (DF), 2013-05-03:
Dette beslutningsforslag handler om opsættende virkning i en række sager for borgere med handicap.
Forslaget indebærer, at en borger først må få frataget hjælp, når der foreligger en endelig afgørelse i klagesystemet.
I Dansk Folkeparti har vi rejst adskillige spørgsmål til området igennem samråd, forespørgselsdebatter m.m. Og Dansk Folkeparti er positive over for intentionerne om, at indsatsen på det her område skal forbedres.
Enhedslisten har mulighed for at få opbakning til det her hos regeringen – den regering, Enhedslisten støtter og bakker op om.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge Enhedslisten, hvad de har gjort for at få opbakning til de forslag, de kommer med.
Vi hører dagligt om de store konsekvenser, mennesker med handicap har og får, når de får frataget deres hjælp.
Dansk Folkeparti er villig til at finde en løsning på dette, og Dansk Folkeparti fremsætter også i nærmeste fremtid et beslutningsforslag om kompensation til borgere, der får medhold i Ankestyrelsen, netop for at forebygge, at nogle kommuner kan se økonomiske fordele i at køre disse klagesager.
I forhold til opsættende virkning er der helt bestemt mange sager, det kunne være en fordel for, bl.a. hvis borgernes funktionsevne aldrig bliver bedre.
Men jeg er lidt i tvivl om størrelsesomfanget, altså om det skal gælde for alle, og derfor vil jeg gerne nævne et eksempel i forhold til det her, da jeg selv har kørt i hjemmeplejen og har været med til udskrivningsmøder på sygehuse.
Der husker jeg specielt en borger, som var blevet ramt af en blodprop.
Da hun kom hjem fra sygehuset, var hun halvsidigt lammet og skulle have hjælp til alt, og derfor kom vi både om morgenen, om formiddagen, om middagen, om eftermiddagen og om natten.
Men med en massiv indsats og genoptræning blev den her borger mere og mere selvhjulpen, og derfor var der ikke længere brug for den hjælp, borgeren havde fået tidligere.
Derfor blev besøgene jo gradvis skåret ned.
Og der har der været et eksempel her for nylig om Line, som havde en BPA-ordning, og som i forhold til Ankestyrelsen fik medhold i, at det her simpelt hen ikke var rimeligt.
Der kan man så sige, at i sådan et tilfælde kunne det måske have været en fordel med opsættende virkning.
Så vi er positive over for nogle dele, men der skal findes den rette balance, og derfor ser vi også frem til den videre udvalgsbehandling.
Enhedslisten sagde også i sit spørgsmål til ordføreren, der var på før, at det her også har nogle udgifter med sig, og jeg kan ikke se i forhold til de udgifter, det her medfører, hvor man vil finansiere det fra, altså hvor man vil finde pengene.
Men vi ser frem til den videre udvalgsbehandling.
Maja Panduro (S), 2013-05-03:
Alternativet er jo, at vi, hvilket vi er gået i gang med i fællesskab, får nedbragt sagsbehandlingstiderne og får forbedret behandlingen i den første instans, får forbedret behandlingen allerede hos kommunen, så man får truffet den rigtige beslutning med det samme.
Det er rigtigt, at vi får ganske mange henvendelser fra borgere, og det, som de henvendelser jo også meget tydeligt viser, er, at det ikke er særlig rart at skulle igennem sådan et klageforløb.
Og derfor synes jeg egentlig ikke, at vi skal lave en lovgivning, som animerer til, at vi skal have flere, der klager, selv om de så måske endda ikke ville få medhold.
Altså, det skal jo være de rigtige, der klager – noget, de så i øvrigt skal gøre – og de skal så have behandlet deres klage hurtigt og rigtigt, og det er det, vi sikrer sammen.
Og så skal vi med den anden hånd få forbedret sagsbehandlingen og hele tiden følge med i, hvordan kommunerne bruger lovgivningen.
Det er jo derfor, vi har sat en undersøgelse i gang i forhold til serviceniveauet, og det er derfor, vi hele tiden arbejder på at forbedre den sagsbehandling, der er i dag.
Så skal vi måske også huske hinanden på, at der faktisk allerede i dag er de der forskellige muligheder for at træffe en foreløbig afgørelse, hvis man vurderer, at det er noget meget indgribende; da kan man beslutte, at der skal være opsættende virkning.
Og der er stadig også indretningssynspunktet og proportionalitetsprincippet og alt det, som spørgeren udmærket kender, for jeg ved, at hun er jurist, altså, at hvis der er tale om en meget indgribende afgørelse, skal man også give borgeren længere tid til at indrette sig på det, og man skal have bedre argumenter, end hvis der er tale om en meget lidt indgribende afgørelse.
Pernille Skipper (EL), 2013-05-03:
Det kan jeg vel give ordføreren ret i; det sker selvfølgelig også.
Og derfor vil der jo også være nogle udgifter forbundet med det her forslag.
Men hvis nu vi alle sammen bliver enige om, at vi følger et spor, hvor vi arbejder på at få en kortere sagsbehandlingstid, en bedre klagestruktur og de rigtige afgørelser fra starten – det er det vigtigste spor – så kan vi med det her beslutningsforslag samtidig sørge for at sikre de borgere, som jo altså oplever at stå uden hjælp i mange måneder.
Jeg er sikker på, at fru Maja Panduro har set og fået henvendelser fra mange borgere, og vi taler jo altså ikke om kontanthjælp eller penge.
Vi taler om noget, som er en helt fundamental – helt fundamental – hjælp til, at man kan fungere som menneske, hvis man har et handicap.
Der siger jeg bare, at vi enormt gerne vil sikre dem, for faktum er – og det må fru Maja Panduro jo også medgive mig – at sagsbehandlingstiden er lang lige nu, og det er ikke altid de rigtige afgørelser, der bliver truffet.
Hvad er alternativet til at hjælpe dem i den situation?
Maja Panduro (S), 2013-05-03:
Når jeg er optaget af, at pengene bliver brugt på den rigtige hjælp i stedet for på en uberettiget hjælp, er det ikke så meget af hensyn til kommunekassen, så er det af hensyn til de borgere, som har brug for hjælpen.
Dem vil jeg hellere bruge pengene på.
Og derfor er det, jeg også hellere vil bruge pengene på at sikre, at vi får en kortere klagetid, og på de ændringer, vi har lavet, sådan at principielle sager bliver trukket ud allerede fra start, så man ikke oplever en meget, meget lang sagsbehandlingstid.
Det synes jeg egentlig er det rigtige.
Og når fru Pernille Skipper taler om de meget få tilfælde, hvor borgeren ikke vil være berettiget til en ydelse, så er det jo trods alt stadig sådan – selv om der er nogle borgere, som efter at have klaget får medhold, og at det derfor besluttes, at de stadig væk skal have ydelsen – at der stadig væk er flere, som ikke får medhold, og som derfor – hvis man havde haft opsættende virkning og havde fortsat med at give dem en ydelse – også ville have fået en ydelse i en længere periode, som de ikke havde ret til.
Pernille Skipper (EL), 2013-05-03:
Tak for ordførerens indlæg.
Det er jo rigtigt nok, at vi har lavet nogle fælles initiativer, og at vi er meget optaget af det her område sammen, men jeg må sige, at jeg har meget svært ved at forstå argumentationen i forhold til lige præcis det her forslag.
Altså, det er jo helt rigtigt at sige: Lad os få kortere sagsbehandlingstider, lad os få nogle rigtige afgørelser.
Det er da det vigtigste.
Men nu har vi jo netop retssikkerhed, og begrebet retssikkerhed eksisterer, fordi de rigtige afgørelser nogle gange ikke bliver truffet.
Og så er spørgsmålet jo kort sagt: Skal vi, når de rigtige afgørelser ikke bliver truffet, tage hensyn til borgerne i de tilfælde, eller skal vi tage hensyn til, at kommunerne – som måske ikke har lyst til det – måske skal bruge nogle ekstra penge i de få tilfælde, hvor borgeren faktisk ikke er berettiget til hjælpen?
Så det er jo Socialdemokraternes holdning lige nu, vil jeg sige, hvis man skal sætte det lidt skarpt op, at man hellere vil tage hensyn til kommunekassen og sørge for, at der ikke er nogen, der får for meget hjælp, end man vil tage hensyn til borgeren og sørge for, at der i hvert fald ikke er nogen, der mister en hjælp, som de vitterlig har behov for og ret til.
Maja Panduro (S), 2013-05-03:
Jeg tror, at vi alle sammen er meget optaget af at sikre – og det er vi naturligvis også hos Socialdemokraterne – at borgere med handicap får den hjælp, som de har behov for, og som de har ret til.
Vi er jo i det hele taget optaget af at sikre, at folk får lige præcis den hjælp, de skal have, hverken mere eller mindre.
Derfor er det også, at vi i Socialdemokratiet ikke kan støtte brugen af dette instrument, selv om vi deler Enhedslistens ønske om også at gøre det bedre på handicapområdet og i forhold til lige præcis den her del.
Det tror jeg er den ene del af det, der skal til.
Det tror jeg faktisk kommer til at have en ganske afgørende betydning også for handicappede borgeres retssikkerhed.
Derfor er det jo også, som ministeren skitserede, at man har taget en lang række initiativer, bl.a. fra Ankestyrelsens side, for at få forbedret sagsbehandlingen ude i kommunerne, få lavet en bedre hjælp til de mennesker, der sidder og skal foretage sagsbehandlingen der.
Det tror jeg er den rigtige måde at gøre det på, altså at få styr på klagebehandlingerne, få styr på sagsbehandlingen i første omgang og så i øvrigt minde hinanden om, at der jo allerede er en række værktøjer at bruge, f.eks. opsættende virkning, at kunne træffe en forudgående afgørelse, bruge det, der hedder indretningssynspunktet – det tror jeg at det hedder – som handler om, at hvis man laver en ganske indgribende afgørelse i forbindelse med den hjælp, en borger får, så skal man også give et vist varsel, så borgeren kan indrette sig.
Så jeg tror, at det er der, vi skal sætte ind, frem for at lave en ordning, hvormed vi i stedet for at bruge pengene på at sikre sagsbehandlingen og sikre, at folk får den hjælp, de har behov for, sådan set kan risikere, at der så vil være nogle, som også får en anden hjælp end den, de vitterlig har ret til, og så bruge de jo trods alt sparsomme midler, som vi alle sammen godt ved vi har, på det i stedet for at få forbedret den generelle indsats.
Så Socialdemokraterne kan ikke støtte forslaget, men takker Enhedslisten for at bringe det på dagsordenen.
Det er jo noget, som vi alle sammen er optaget af.
Hans Andersen (V), 2013-05-03:
Nej, det vil vi ikke, men vi løser ikke problemet med borgere, der uberettiget får frataget en hjælp, med det her forslag.
Der synes jeg at man i kommunerne og i Ankestyrelsen skulle være meget, meget mere opmærksom på at træffe nogle her og nu-afgørelser, således at borgeren ikke skal vente 3, 4, 5, 6 måneder på en afgørelse.
Det synes jeg sådan set var det, vi måske skulle enes om, og en fælles beretning kunne jo være udgangen på behandlingen af det her beslutningsforslag.
Så kunne vi jo drøfte det.
For jeg synes ikke, at den løsning, der er skitseret i det her beslutningsforslag, rammer plet i forhold til at løse udfordringen med, at mennesker selvfølgelig skal have den hjælp, de skal have, og at retssikkerheden skal være i top.
Pernille Skipper (EL), 2013-05-03:
Jeg er klar over, at der er forskel på ordningerne, og når jeg siger, som jeg gør, er det selvfølgelig, fordi jeg ikke oprindelig var ordfører på beslutningsforslaget.
Men lad os tage drøftelsen i udvalgsbehandlingen, for så får Dansk Folkepartis ordfører et meget mere kvalificeret svar.
John Dyrby Paulsen (S), 2013-05-03:
Jeg tror ikke, man skal begive sig ud i sådan en øvelse i at fastlægge en formel for, hvornår man så kan have en eventuel undersøgelse af en given sag.
Det tror jeg ikke man får held med hos noget som helst parti, og jeg tror heller ikke, der er nogen, der kan give en sådan formel.
Man må sige, at vi i Folketinget har en række muligheder for at undersøge en sag nærmere, og jeg tror, at alle muligheder vist er blevet brugt i den her sag: samråd, forespørgsler, spørgsmål til ministrene osv. osv.
Så jeg synes i virkeligheden, at man kan sige, at det jo ikke er sådan, at den her sag ikke har været diskuteret i Folketinget, tværtimod.
Og jeg må igen henholde mig til det, der er sagt fra PET's side, nemlig at tjenesten hverken kan eller må medvirke i operationer, der sigter på at slå nogen ihjel, og at justitsministeren har indseende med PET.
Pernille Skipper (EL), 2013-05-03:
Tak for det.
Ja, man kunne høre, at hr. John Dyrby Paulsen understøtter justitsministerens synspunkter.
Det er næsten ordret de samme udtryk, som justitsministeren gentagne gange har brugt i den her sag, så lad mig se, om jeg kan vove mig ud i at få Socialdemokratiets ordfører til at svare.
Der ligger jo en række om ikke beviser så i hvert fald indicier, som er fremlagt af bl.a. Jyllands-Posten.
Der er tale om op til flere lydoptagelser og kvitteringer og videoer osv. osv.
Listen er efterhånden meget lang.
Vil der være et punkt i den her sag eller i en anden lignende sag, hvor Socialdemokratiet kunne sige: Her er så meget, der peger i den her retning, at vi bliver nødt til at få det undersøgt?
Hvad skal der til, for at Socialdemokratiet vil bevæge sig ud i at få undersøgt, om PET har brudt loven, og også dermed få det afklaret og få det sagt til alle og enhver, hvis det ikke er tilfældet?
John Dyrby Paulsen (S), 2013-05-03:
Enhedslisten har med det her beslutningsforslag, B 78, foreslået, at det pålægges regeringen at nedsætte en undersøgelseskommission med henblik på at undersøge sagen om Morten Storm, der hævder at have fungeret som agent for PET.
Jeg tror, at det i den her sag er vigtigt at få slået fast, at PET er en civil efterretningstjeneste, og at det ikke hører til tjenestens opgaver at indsamle og videregive oplysninger eller i øvrigt foretage skridt, hvor formålet er at slå nogen ihjel overhovedet.
Det er endvidere vigtigt at slå fast, at PET er underlagt justitsministerens kontrol og i den forbindelse skal underrette ministeren om alle forhold af betydning for landets indre sikkerhed, om forhold af væsentlig betydning inden for efterretningstjenestens virksomhed og om vigtige enkeltsager.
Jeg har fuld tiltro til, at PET også i den sammenhæng til fulde lever op til sine forpligtelser over for justitsministeren.
Jeg har også tillid til, at PET følger de gældende regler for brug af agenter og samarbejde med udenlandske myndigheder, og jeg har tillid til, at den seneste tids mediehistorier om Morten Storm-sagen ikke er et udtryk for, at PET ikke har fulgt reglerne – også selv om en del medier og centrale aktører i sagen måske gerne vil have det til at se sådan ud.
Jeg kan derfor i et og alt tilslutte mig justitsministerens synspunkter i denne sag, og Socialdemokraterne finder således ikke grundlag for at nedsætte en undersøgelseskommission.
Og vi kan ikke støtte forslaget fra Enhedslisten.
Karsten Lauritzen (V), 2013-05-03:
Jeg tror ikke, jeg kan komme det meget nærmere – vil jeg sige til fru Pernille Skipper – end at der skal ligge noget helt andet end det, der ligger i øjeblikket.
For man kan diskutere værdien af de beviser og af den dokumentation, der er lagt frem.
Altså, man kan jo godt forestille sig en situation, hvor nogen lyver over for hinanden i en telefonsamtale; det gør jo ikke det, de siger, nødvendigvis rigtigt; så er det jo løgn.
Så jeg kan ikke komme det meget nærmere, end at vi ikke mener, at der på nuværende tidspunkt er nogen grund til at nedsætte en undersøgelseskommission om Morten Storm-sagen.
Men vi kunne jo som sagt godt tænke os, at justitsministeren var lidt mere klar i afvisningen, både her fra Folketingets talerstol og over for offentligheden, i forhold til, at de ting, Jyllands-Posten lægger frem, er en helt forkert tolkning i den her konkrete sag.
Pernille Skipper (EL), 2013-05-03:
Jamen grunden til, at jeg godt lige vil prøve at holde fast i det, er, at hr. Karsten Lauritzen i sin ordførertale siger, at der ikke er nok beviser i den her sag, til at sagen skal undersøges – det på trods af, at der er kvitteringer, at der er flere lydoptagelser med samtaler mellem nogle, som i hvert fald lyder, som om det er PET- og CIA-agenter, som henviser til de her operationer, at der er sms'er, at der er billeder.
Ja, der er flere lydoptagelser.
Altså, der er efterhånden en relativt lang liste, jeg har kogt det ned, hr. Karsten Lauritzen må gerne se det efterfølgende – men det er ikke nok til at undersøge den her sag.
Hvad er det så mere, der skal til, for at der er tilstrækkelige indicier, til at man fra Venstres side vil have undersøgt sagen?
Karsten Lauritzen (V), 2013-05-03:
Jamen det er jo svært at sige, hvad der skal til i en konkret sag.
Altså, det er jo ikke sådan, at der er et målebånd, hvor man kan måle et eller andet nøjagtigt, men det er jo en vurdering, et skøn.
Og vi skønner på nuværende tidspunkt, at der er nok materiale til at iværksætte en undersøgelseskommission.
Vi synes også, det er et meget voldsomt redskab.
Fru Pernille Skipper har ret i, at det så er det redskab, Folketinget har til rådighed.
Der kunne man da selvfølgelig godt diskutere, om der skulle være andre redskaber, men det er jo en noget anden diskussion end den, der ligger her.
Så er det jo fuldstændig rigtigt, at det nye lovgrundlag, der skal være for Politiets Efterretningstjeneste, ikke giver redskaber til at gå ind i den her sag.
Det giver i bedste fald Folketingets Kontroludvalg en bedre indsigt, men det er ikke en indsigt, som man kan bruge til noget.
For selv hvis man skulle være bevidst om, at der sker et lovbrud, så har man ikke nogen sanktionsredskaber; det er den måde, vi har bygget det op på.
Det er ikke optimalt, men det er nu engang den model, vi har valgt i Folketinget, og den bakker Venstre op om, og så er den sådan set ikke længere.
Pernille Skipper (EL), 2013-05-03:
Tak for ordførertalen.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Karsten Lauritzen, hvad der skal til, for at Venstre ville mene, at det var relevant at undersøge sagen.
Altså, vi har jo lige fået at vide, at et nyt PET-tilsyn ifølge den aftale, man har indgået om det, ikke vil kunne tage sådan en sag her op.
For listen er jo rimelig lang, og der er en del eksperter, der bakker op om, at der er behov for en uafhængig undersøgelse.
Karsten Lauritzen (V), 2013-05-03:
Jamen jeg kan da godt skære det ud i pap for hr. John Dyrby Paulsen og sige, at det er sådan set ikke om konkrete oplysninger.
Det handler om, hvorvidt justitsministeren påtager sig det politiske ansvar i den her sag.
Ministeren vil udtale sig generelt om PET's arbejde, men ikke konkret om sagen, og det er så den linje, justitsministeren har valgt at lægge, men det medfører bare den konsekvens, at Jyllands-Postens kampagne og de ting, de har lagt frem, får medvind.
Det kunne man lukke ned, hvis man som justitsminister gik ud og sagde: Vi har kigget på den her sag, og jeg kan forsikre alle om, at der overhovedet ikke er noget som helst at komme efter, der er ikke begået nogen ulovligheder, at PET i den her operation som i alle andre operationer selvfølgelig har holdt sig inden for den lovgivningsmæssige ramme, der er stillet op.
Men det har jeg bare ikke noteret mig at justitsministeren har gjort, og derfor påpeger vi det, som Dansk Folkeparti og De Konservative tidligere har påpeget, og som jeg i øvrigt tror at Socialdemokratiet ville have påpeget, hvis de sad i opposition og ikke i regering.