runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2009-11-19:
Det er ret utroligt at høre alle de her mange rosende ord om sit eget arbejde, når det, der har været realiteten, har været en eksploderende arbejdsløshed og nedskæringer inden for arbejdsmiljøet.
Men det, jeg egentlig gerne vil spørge hr. Jens Vibjerg om – i forlængelse af, hvad hr. Eigil Andersen sagde – er, om Venstre går ind for det, som Venstres medlemmer af Nordisk Råd har været med til at stemme for, nemlig at vi skal begynde at indrette arbejdsmarkedet, så det er bæredygtigt, sådan at mennesker ikke skal tilpasses arbejdsmarkedet, men at det i stedet er arbejdsmarkedet, der skal tilpasses mennesker, så vi holder op med at slide dem ned.
Særlig har vi jo en forpligtelse på det offentlige arbejdsmarked til at lade være med at nedslide og udstøde mennesker.
Vil Venstre være med til at sige, at det er arbejdsmarkedet, der skal tilpasses mennesker?
Jens Vibjerg (V), 2009-11-19:
Nu er fru Line Barfod jo ikke med i arbejdsmiljøforligskredsen og har måske derfor ikke helt indsigt i, hvad det er, vi har gjort af indsatser på det her område.
For det er jo meget, meget store indsatser, der er gjort, og der bliver i den grad stillet krav til arbejdspladserne.
Jeg kunne foreslå, at fru Line Barfod en dag tog med mig ud i det virkelige liv og besøgte arbejdspladserne, så hun virkelig fik set, hvad det er for nogle krav, der bliver stillet ude på de enkelte arbejdspladser, for så ville det også for fru Line Barfod stå lysende klart, at indsatsen i hvert fald er til rosende bemærkninger.
Der bliver virkelig gjort en stor, stor indsats for at nedbringe både sygefraværet, nedslidningen og antallet af skader og ulykker.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-11-19:
Ja, hvis det her havde været en eksamen, måtte man sige, at oppositionen havde misforstået opgaven.
Forespørgslen handler jo om, hvad der skal ske i forlængelse af Arbejdsmarkedskommissionens rapport og i forhold til den fremtidige mangel på arbejdskraft.
Det har jo interesseret os noget, hvad forskellen var på regeringen og Socialdemokraterne, og jeg kan forstå det sådan, at man er enig om at aflyse reformerne.
Er det korrekt forstået?
Man vil så bare poste endnu flere penge ud i det offentlige lige nu.
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Altså, jeg tror ikke, det kommer som nogen overraskelse, at Liberal Alliance og Socialdemokraterne ikke deler synet på den økonomiske politik.
Vi mener, at hovedproblemet lige nu er mangelen på job.
Vi skal have skabt de her job, og det er derfor, vi agiterer stærkt for – og det er ikke bare os som Socialdemokrater, der gør det; også de økonomiske vismænd har jo argumenteret kraftigt for det – at der bliver sat gang i vækstinitiativer, som kunne skabe de her job.
Det hænger meget nøje sammen med de problemer, som regeringen har skabt for sig selv, ved at den har sønderskudt sin egen økonomiske politik og dermed skabt hullet i statskassen.
Hvis vi ikke gør noget nu og bare fortsætter, som regeringen gør, ja, så bliver det hul større, og derfor er der faktisk god samfundsøkonomi i at fremrykke offentlige investeringer og skabe job.
Det er det, der er pointen i den socialdemokratiske vækststrategi.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-11-19:
Det er meget fint, at man gerne vil følge vismændene.
Det er bare lidt ærgerligt, hvis man så at sige ikke læser alle siderne – hvis det kun er den del, der koster penge, som man læser, og man f.eks. ikke læser det, der handler om, at der er brug for strukturreformer i det danske samfund, brug for en lettelse af selskabsskatten.
Man burde jo, i hvert fald efter vores overbevisning, i højere grad gå ind og sikre, at fremtidige generationer ikke overlades regningen fra vores generation; sikre, at der er arbejdskraft nok i fremtiden; sikre, at der er velstand i fremtiden, sådan at Danmark kan blive et land, der ligger i toppen, også i fremtiden.
Skulle vi ikke til at kravle opad igen?
Det skulle vi jo gerne, men det kræver bare, at også Socialdemokraterne tager fat på reformarbejdet.
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Jeg må sige, at det brede flertal, der stod bag velfærdsaftalen i 2006, bekræftede hinanden i, at der med den aftale var holdbarhed i dansk økonomi.
Det hul, der nu er i statskassen, og som Arbejdsmarkedskommissionen var sat til at fylde op med reformer, er skabt af regeringen selv.
Man forsøger at skyde skylden på finanskrisen og andet – det kan have forværret problemerne – men hullet var der før finanskrisen.
Hvordan kommer vi ud af det?
Det er der, hvor vi har en opfattelse, der er grundlæggende forskellig fra regeringens.
Vi mener, at svaret her og nu på krisen er at lave vækstpakker, som kan sætte folk i beskæftigelse nu – og det er vi jo ikke ene om at anbefale: Vismændene gør det, andre lande gør det.
Det gør man ikke her i landet.
Med finanslovaftalen har man skabt en såkaldt vækstpakke, hvor man vælger at investere 5 mia. kr. over de næste 4 år.
Vismændene anbefaler, at der næste år bliver investeret, fremrykket offentlige investeringer, for 10 mia. kr.; regeringen kommer med en såkaldt vækstpakke, hvor man altså giver 5 mia. kr. over 4 år.
Det er en fejl, og det vil skade dansk økonomi på lang sigt.
Jens Vibjerg (V), 2009-11-19:
Nu er det jo sådan, at Forebyggelsesfondens indsats altså ikke kan aflæses af statistikkerne endnu, al den stund at det er første år, det kører.
Sygefraværsindsatsen begynder vi at se resultater af nu.
Så sent som for et par dage siden så jeg, at sygefraværet i Fredericia Kommune er raslet ned på grund af indsatsen, så der begynder vi at se virkelig positive tal som produkt af den handlingsplan, som regeringen har gennemført.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-19:
Tallene modbeviser det.
Antallet af anmeldelser er stort set uændret, og i det omfang de har bevæget sig, har de været lidt stigende.
Så tallene modbeviser simpelt hen, at der sker noget.
Og jeg vil minde om, at der dagligt er 50.000 mennesker i Danmark, som er syge på grund af et dårligt arbejdsmiljø.
Det gælder, hvad enten det er nedslidning af SOSU-assistenter inden for ældreområdet, eller det er mennesker, der får eksem eller bliver mobbet på deres arbejdsplads og ender med at måtte gå på førtidspension.
Jens Vibjerg (V), 2009-11-19:
I en tid, hvor verden i den grad er mærket af en økonomisk krise, påvirker det selvfølgelig også det danske arbejdsmarked.
Men vi må da sige, at når vi kigger på Danmark og den udvikling, vi har her, set i forhold til alle de lande, vi normalt sammenligner os med, så har vi haft en regering, der har leveret varen i den periode, den nu har siddet, altså siden vi fik den borgerlige regering.
Den har skabt forudsætningerne for en økonomisk politik, der sikrer, at vi nu har den handlefrihed, der skal til.
Det er jo det, der så er gennemført det sidste års tid – senest her med finansloven – som er med til at stimulere den indenlandske efterspørgsel.
Vi kan selvfølgelig ikke i kraft af dansk politik få tyskerne til at købe flere varer, få englænderne til at købe flere varer, eller få svenskerne til at købe flere varer, men vi kan stimulere den indenlandske efterspørgsel, og det har vi gjort.
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Det kan man jo sige, men hvis man så ser på, hvilken strategi regeringen rent faktisk har benyttet, så er det jo heller ikke gået særlig godt.
Altså, det, der er hele problemet i regeringens økonomiske strategi, er, at frigivelse af SP-ordningen – det kan være meget fint – skattelettelser og alt muligt andet jo ikke har stimuleret den indenlandske efterspørgsel i tilstrækkelig stort omfang.
Det er i hvert fald ikke nok til at modvirke, at arbejdsløsheden efter vurderingerne jo risikerer at havne på 190.000, nogle siger 200.000, med udgangen af 2011.
I de der 200.000 – eller 190.000, eller hvad vi kommer op på – ligger altså en eksplosion i antallet af langtidsledige.
Der skal jeg konstatere, at man fra Venstres side ikke har et svar på, hvad man vil gøre ved det, andet end at sige, at det er en international krise, at vi ikke kan gøre noget, og at vi ikke engang kan tage toppen af stigningen i arbejdsløsheden.
Vi kan ikke gøre noget ved den stigning i langtidsledigheden, som der er.
Er det svaret til dem, som havner i langtidsledighed i de her uger og måneder?
Jens Vibjerg (V), 2009-11-19:
Jeg må sige til hr. Morten Bødskov, at det jo ikke er rigtigt.
Regeringen har virkelig taget toppen af stigningen, for hvis ikke man havde gjort det, hvis ikke man havde gennemført de tiltag, havde verden set helt, helt anderledes ud.
Men det store problem er jo eksportvirksomhederne, og vi kan ikke stimulere efterspørgslen på det store verdensmarked, som jeg har givet udtryk for tidligere.
Vi kan stimulere den indenlandske efterspørgsel, men det løser jo altså ikke eksportudfordringerne.
Det, vi så kan, er at gøre alt muligt for, at de mennesker, der bliver ledige, kommer i andre job.
Vi har stadig væk områder, hvor der er jobåbninger.
Det er jo rent faktisk sådan, at stiger ledigheden i en måned med 5.000 personer, dækker det over, at ca. 60.000 går ud af det job, de er i, og at 55.000 kommer i et nyt job.
Det er et udtryk for, at vi har et meget, meget dynamisk arbejdsmarked, og det skal vi være meget glade for.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Jamen der skal jo også være plads til at rose, og jeg synes, at det lyder, som om der i det forslag til vedtagelse, vi får i dag, er en eller anden form for problemerkendelse fra regeringens side af, at der er et problem med holdbarheden.
Det står jo i skærende kontrast til det forslag til vedtagelse, man præsenterede den første arbejdsdag det her år i det her Ting.
For der sagde man jo, og jeg citerer: »Folketinget konstaterer desuden, at der er et solidt fundament for en fortsat sund udvikling i dansk økonomi med høj og stabil beskæftigelse, gode rammevilkår for vækst samt en holdbar udvikling i de offentlige finanser.« Siden den 13. januar, hvor man fremsatte det her, er der så sket det, at dansk økonomi mildest talt ikke har været i en sund udvikling.
Der har været en voldsom vækst i ledigheden, der har været en negativ vækst i BNP, og holdbarheden i dansk økonomi er blevet markant forværret.
Derfor er mit spørgsmål til hr. Jens Vibjerg selvfølgelig: Hvad vil man gøre for at øge holdbarheden i dansk økonomi – lave skattestigninger, nedskæringer eller reformer?
Jens Vibjerg (V), 2009-11-19:
For mig er der da ingen tvivl om, at når vi kommer over krisen, hvilket vi jo forhåbentlig gør i løbet af et års tid eller halvandet, så skal der igen ske reformer, ligesom der skulle i den periode, hvor vi havde mangel på arbejdskraft.
Men i øjeblikket er fokus altså på at sikre, at der er færrest mulige, der mister deres arbejde, og at få flest mulige af dem, der mister deres arbejde, i arbejde igen.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Ja, for et års tid siden, hvor det var mangel på arbejdskraft, der var en del af problemet, blev det jo ikke til nogen reformer.
Regeringen var ikke i stand til at skabe et flertal i Folketinget, som ville lave reformer, og derfor står man jo lidt i en besynderlig situation nu.
Jeg skal i øvrigt sige til hr. Jens Vibjerg, at han glemte at sige »den internationale krise«, og jeg tror nok, at det er en fast vedtagelse blandt regeringspartierne, at man ikke bare må sige »krise«.
Dernæst vil jeg så sige, at det er udmærket: Vi er enige om, at det ikke er skattestigninger, det ikke er nedskæringer, men reformer.
Så må vi spørge hr. Jens Vibjerg: Når man har en 2015-plan, hvornår skal de reformer så indtræde, og hvad skal de bestå af?
Det kan jo være fint nok, at man siger, at det ikke skal være nu, vi skal lave dem, men jeg går ud fra, at Venstre – efter at have set Arbejdsmarkedskommissionens bud, Velfærdskommissionens bud, læst vismændenes rapporter, som siger, at man umuligt kan nå 2015-planen – garanteret har et bud på, hvilke reformer der skal føre til holdbarhed i økonomien, for ellers sejler det jo bare derudad.
Jens Vibjerg (V), 2009-11-19:
Arbejdsmarkedskommissionen er kommet med mange glimrende forslag, som kan diskuteres, når vi når dertil.
Derfor har den her regering jo heller ikke smidt rapporten i skraldespanden, men lagt den i skuffen, hvorimod det parti, som De Radikale samarbejder tæt med nu, har smidt rapporten i skraldespanden.
Så jeg må altså nok sige, at det jo er regeringen, der leverer den ansvarlige politik.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-19:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, hvad hans synspunkt er på at indføre en arbejdsmiljøreform.
Det er jo rigtigt, at der p.t. ikke er brug for arbejdskraft; vi har rigeligt med arbejdskraft, vi har den største opgave med at skaffe job til dem, der er arbejdsløse.
Men om nogle år kan situationen opstå på grund af de mindre årgange, der kommer ud på arbejdsmarkedet.
Mange mennesker lider under følgerne af arbejdsulykker, under erhvervsbetingede lidelser.
Der er bl.a. blevet anmeldt 17.000 erhvervsbetingede lidelser sidste år, og der blev anmeldt 48.000 arbejdsulykker.
Dels lider de under det, dels er de jo så ikke på arbejdsmarkedet, mens de er syge, og havner måske på førtidspension.
Jens Vibjerg (V), 2009-11-19:
Igen kan jeg jo sige, at regeringen har været præget af rettidig omhu.
Man har gennemført en arbejdsmiljøreform, man har oprettet Forebyggelsesfonden, hvor der er sat milliarder af i bestræbelserne på at forebygge nedslidning, og hele sygefraværshandlingsplanen er et udtryk for indsatsen på det her område.
Så det har virkelig haft en meget, meget høj prioritet at sikre, at folk ikke bliver nedslidt, at folk ikke bliver syge, at vi har et godt arbejdsmiljø.
Alt er ved det gamle.
Har Socialdemokraterne ikke andre forslag til at løse fremtidens udfordringer, bl.a. med den manko, der er, end bare ved hjælp af skattestigninger?
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Jeg ved ikke, hvem der har talt om skattestigninger.
Vi taler om fremrykning af offentlige investeringer – fremrykning af offentlige investeringer!
Altså, det taler vismændene om.
Man må have misforstået den socialdemokratiske politik.
Jeg synes sådan set, at vi har forsøgt at få meldt rimelig klart ud, at vi er ganske uenige i regeringens økonomiske strategi, og at vi mener, at det, der er behov for, er fremrykning af offentlige investeringer, som kan skabe arbejdspladser her og nu.
Bent Bøgsted (DF), 2009-11-19:
Jo, men altså hvorfor accepterer man det?
Dansk Folkeparti er jo selvfølgelig en del af finansloven og regeringens grundlag, det er da fuldstændig korrekt.
Men selv om vi er det, er det ikke alt, vi kan få igennem.
Det var jo skønt, hvis vi i Dansk Folkeparti, hver gang vi havde et eller andet ønske om noget, kunne få alt igennem.
Men sådan forholder det sig jo ikke.
Vi må også en gang imellem acceptere, at der er noget, vi ikke kan få igennem, og her kunne vi ikke få den større pakke igennem.
Vi kom ud med det, vi kunne få igennem hos regeringen.
Jamen altså, hvis det var sådan, at hr. Morten Bødskov kunne garantere, at Dansk Folkeparti altid kunne få alt, hvad vi ønsker, igennem, ville det simpelt hen være pragtfuldt.
Men det kan Dansk Folkeparti ikke engang garantere.
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Nu er der mange, der siger, at arbejdsløsheden risikerer at stige til de der 180.000, nogle siger 200.000, ved udgangen af 2011.
Jeg hører Dansk Folkepartis ordfører sige, at nu må man vente og se, om de initiativer, der er sat i værk, virker, og ellers må vi vente og se, hvad regeringen kommer med.
De der beregninger på en stigning i arbejdsløsheden til 180.000, 190.000, 200.000 bygger jo på de initiativer, som regeringen allerede har sat i værk.
Derfor er spørgsmålet: Vil man fra Dansk Folkepartis side acceptere, at arbejdsløsheden stiger så kraftigt, som den gør, så flere tusinde vil blive kastet ud i langtidsledighed og ungdomsarbejdsløsheden stiger, eller har man slet ikke selv nogen synspunkter eller holdninger til, hvad der skal til for at tage toppen af stigningen i arbejdsløsheden?
Bent Bøgsted (DF), 2009-11-19:
Jo, det synes jeg da nok, for hvis man går ind og ser på, hvilke tiltag der er blevet gennemført det sidste års tid, viser det sig jo, at vi også bekymrer os om, hvordan vi skal begrænse arbejdsløsheden.
Det der med at lade reformerne virke, er rettet mod den langsigtede mangel på arbejdskraft, som hr. Simon Emil Ammitzbølls forespørgsel omhandler.
Forespørgslen omhandler jo ikke, hvor stor arbejdsløsheden er her under krisen; den handler om, hvordan vi fremadrettet sikrer arbejdskraft.
Og det er bl.a. der, velfærdsaftalen har været med til at sikre arbejdskraft fremadrettet.
Det er jo ikke krisen her og nu, som forespørgslen går ud på at løse.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-11-19:
Det er jo dejligt.
Så vil jeg stille det helt konkrete spørgsmål: Vil hr. Bent Bøgsted ikke give mig ret i, at hvis der i vore dages Danmark er folk, der er arbejdsløse i mere end 2 år, har de nok andre problemer end arbejdsløshed?
Bent Bøgsted (DF), 2009-11-19:
Det er fuldstændig korrekt, at der er nogle, der kan have andre problemer end arbejdsløshed.
Det er også derfor, at der er blevet taget tiltag for at hjælpe dem, bl.a. med ekstra uddannelse og hjælp til at komme i gang på arbejdsmarkedet.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-11-19:
Når nu Dansk Folkepartis ordfører vil give mig ret i, at hvis man i dagens Danmark er arbejdsløs i mere end 2 år, har man andre problemer end arbejdsløshed, vil jeg spørge: Hører de mennesker så virkelig hjemme i dagpengesystemet?
Bør de ikke hjælpes andre steder, fordi det egentlig ikke er arbejdsløshed, der er problemet, mens dagpengesystemet reserveres til dem, der har arbejdsløshed som problem?
Bent Bøgsted (DF), 2009-11-19:
Jeg vil ikke udelukke, at der er nogle i dagpengesystemet, der skulle hjælpes over i et andet system.
Det vil jeg overhovedet ikke udelukke.
Jeg kender ikke hver enkelt, der får dagpenge, så det kan sagtens være sådan, at der er nogle, der har nogle forhold, der gør, at de måske skulle hjælpes på en anden måde end gennem dagpengesystemet.
Det kan vi jo ikke se herinde.
Det er noget, de skal bedømme ude i a-kasserne.
Og så skal de selvfølgelig gennem jobcenteret sørge for at samle dem op og give dem den rette hjælp.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Jeg vil godt vende tilbage til det spørgsmål, hr. Morten Bødskov stillede om den såkaldte vækstpakke.
Det, jeg forstår hr. Bent Bøgsted nikkede ja til, var, at Dansk Folkepartis vurdering af, hvad dansk økonomi har brug for, er en vækstpakke i den størrelsesorden, som også vismændene taler om, på omkring 10 mia. kr.
Det er som bekendt det, som vi og andre oppositionspartier har foreslået i vores finanslovudspil.
Jeg vil bare bede hr. Bent Bøgsted bekræfte, at det altså betyder, at man for Dansk Folkepartis vedkommende nu lægger navn og stemmer til en finanslov, som kun lige er godt 10 pct. af den kriseindsats, som Dansk Folkeparti mente var nødvendig, på trods af at alle er enige om, at den altovervejende udfordring her i dag er at få gang i væksten igen.
En tiendedel af den indsats, som Dansk Folkeparti syntes var nødvendig – er det ikke for pauvert?
Bent Bøgsted (DF), 2009-11-19:
Vi gik som sagt til finanslovforhandlingerne med et ønske om en vækstpakke i den størrelsesorden, som hr. Morten Bødskov var inde på.
Det er fuldstændig korrekt.
Der har været forhandlinger i gang, og resultatet af finansloven er jo det, der er kommet ud af det.
Det er det, vi kunne få igennem.
Jeg ved da godt, at hr. Morten Østergaard meget gerne havde set, at Dansk Folkeparti havde sagt, at det vil vi overhovedet ikke være med til, at vi var gået fra forhandlingerne, og at der var blevet udskrevet folketingsvalg.
Jeg ved godt, at det har været ønsket.
Det er ren ønsketænkning fra hr. Morten Østergaards side.
Men Dansk Folkeparti er et ansvarligt parti.
Vi forhandler en finanslov igennem.
Der er noget, man kan få, og noget, man må give.
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Jeg forstår på Dansk Folkepartis finanslovoplæg, at man, da man gik ind til finanslovforhandlingerne, havde et krav om en vækstpakke næste år på 8-10 mia. kr. med.
Man kommer så ud fra forhandlingerne med 5 mia. kr. over 4 år, dvs. sådan 1¼ mia. kr. næste år.
Hvorfor accepterer man det?
Jens Vibjerg (V), 2009-11-19:
Ja, man er uenig i regeringens strategi, man er uenig i regeringens skattenedsættelser med henblik på at give flere penge ud til borgerne, så de på den led får mulighed for at stimulere efterspørgslen.
Det fremgår jo klart, at det ikke er det, Socialdemokraterne vil.
Næh, man vil kræve flere penge ind hos skatteborgerne.
Det er det, det handler om.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-11-19:
Jeg vil spørge hr. Simon Emil Ammitzbøll: Hvad kan en regering gøre tydeligere end at fremsætte Arbejdsmarkedskommissionens forslag, indbyde til forhandlinger og prøve at få et flertal igennem for det ved forhandlinger her i Folketinget?
Vi måtte konstatere, at Socialdemokraterne som pris ville ændre dagpengesystemet sådan, at endnu flere ville blive trukket ud af arbejdsmarkedet.
Og der sagde vi så: O.k., hvis det er det, det skal ende med, nemlig at vi trækker flere ud af arbejdsmarkedet – det er det modsatte af, hvad vi har brug for – er det nok bedst, at vi pakker den dagsorden sammen.
Vi indkaldte til forhandlinger, vi har siddet i forhandlinger om det, men vi har måttet konstatere, at vi ikke kunne komme nogen steder.
Den kritik er altså taget fuldstændig ud af den blå luft.
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Altså, man må bare konstatere, at regeringens økonomiske strategi ikke virker.
Først siger finansministeren, at man ikke så finanskrisen – man har indrømmet, at man har fejlvurderet krisens omfang – og nu er man så med den her finanslov ved at begå en anden historisk brøler: Man er ved at aflyse krisen.
Hele hovedproblemet i regeringens tilgang er de to fatale brølere, man har begået.
Man så ikke krisen komme, man undervurderede den konsekvent, på trods af at der var masser af advarsler – ikke mindst fra den her sal – og nu er man så ved at aflyse krisen.
Det må vel være konklusionen, når man kommer med, ja, vel i gennemsnit 1,5 mia. kr. de næste 4 år til fremrykning af offentlige investeringer.
Socialdemokratiets holdning til det her er meget enkel.
Vi vil ikke acceptere den meget kraftige stigning, der er i arbejdsløsheden, for det sætter sig i stigende ungdomsarbejdsløshed, det forringer familiernes vilkår, og det sætter sig i en markant stigning i langtidsledigheden.
Det er sådan set der, forskellen er.
Det er helt enkelt forskellen på regeringens og den socialdemokratiske strategi.
Erling Bonnesen (V), 2009-11-19:
Nu noterer jeg med tilfredshed først, at regeringen har en fast hånd på rattet i styringen gennem krisen.
Det kan man så være uenig i.
Det, der så kan undre, er, at man ikke hører andet fra den socialdemokratiske ordfører end kritik af det bestående.
Det undrer så meget desto mere på baggrund af, at vi lige har været igennem en kommunal valgkamp, hvor mange af de samarbejdspartnere, man jo skal stå på mål sammen med, hvis man får magt, som man har agt, har lovet meget store nye velfærdsforbedringer.
Når man har lyttet til de løfter, der er blevet givet under den kommunale valgkamp, og stillet spørgsmål til finansieringen af dem, har svaret været, at finansieringen kommer fra Christiansborg, og at man skal spørge på Christiansborg.
Så det vil jeg da benytte lejligheden til nu og spørge: Hvad er det, man har aftalt med sit bagland for at få finansieret de nye store udgifter på lang sigt?
Det spiller jo meget godt sammen med det, som ordføreren selv har været inde på, nemlig at man skal kigge på det langsigtede perspektiv.
Jeg har forstået, at man på kort sigt vil have vækstpakker, men hvad vil man så på lang sigt for at kunne finansiere de nye løfter, man nu har givet?