runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Jamen det er jo heldigvis sådan, at det, vi gerne vil, er at få folk til at være en del af samfundet, og derfor stiller vi krav til dem om, at de skal være en del af samfundet, og at de skal gøre en indsats for at være en del af samfundet.
Det er sådan, at en tredjedel af dem er kommet i arbejde som følge af 300-timers-reglen, og det er da en fantastisk succes.
Line Barfod (EL), 2009-02-26:
Jeg vil kraftigt anbefale ordføreren at komme en tur ud i virkeligheden og prøve at snakke med nogle af de mennesker, der arbejder på området, bl.a. socialrådgiverne, der i dag advarer kraftigt imod det her, og som klart siger, at 300-timers-reglen absolut ikke på nogen som helst måde har en dokumenteret virkning, bortset fra at mennesker kommer til at leve i fattigdom.
Det siger Rådet for Socialt Udsatte også, og det er jo regeringens eget nedsatte råd, der skal varetage de socialt udsattes interesser.
Når man sender folk ud i fattigdom, som man gør her, er det jo ikke kun arbejdsløse, der er fuldstændig arbejdsmarkedsparate.
Det er også mennesker, der har brug for socialhjælp.
Jeg har tidligere hørt fra andre ordførere fra de borgerlige partier, at man ikke er klar over, at kontanthjælpen er en socialhjælp, men det er den altså, og vi har ikke andre sociale ydelser.
En del af de mennesker, man sender ud her, og som man pisker og fratager de penge, der skulle bruges til mad, er altså mennesker, der ikke er i stand til arbejde, og jeg forstår simpelt hen ikke, at ordføreren ikke bruger bare et minimum af tid på at prøve at sætte sig ind i, hvad det er for nogle mennesker, vi snakker om, og prøver at komme ud og snakke med nogle af dem.
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Det er jo dejligt, at man kan referere til SFI-undersøgelsen, der viser, at det rent faktisk er muligt for dem, der går ud og forsøger på det, at få et arbejde.
300-timers-reglen fungerer, og det er jo fantastisk godt.
Line Barfod (EL), 2009-02-26:
Jamen det er virkelig uhyrligt at høre på.
Hvis man gerne vil have folk i arbejde, så skaf nogle job.
Det store og voldsomt stigende problem for rigtig mange i øjeblikket er, at der mangler arbejdspladser, så skaf nogle arbejdspladser i stedet for at tvinge syge mennesker til at gå på arbejde og i stedet for at sende familier med børn ud i ekstrem fattigdom.
Hvis der er noget, det her ikke fremmer, så er det da ligestillingen.
På papiret er vi alle sammen interesserede i at fremme ligestilling, men regeringen gør reelt ikke en pind.
Det her går den stik modsatte vej.
Og endelig: At opleve fattigdom og opleve, at man overhovedet ikke har overskud til så meget som at købe tre måltider mad til sine børn hver dag, fremmer altså ikke, at kvinderne får et overskud, der gør, at de bliver i stand til at påtage sig et arbejde, og det fremmer slet ikke, at vi får skabt flere arbejdspladser.
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Jeg tror, at ordføreren har misforstået det.
Jeg sagde ikke SFI, jeg sagde AKF, Anvendt KommunalForskning.
Det er dem, der har lavet en undersøgelse på det her område, og det er dem, jeg citerer.
Jeg vil gerne sige det igen: De forklarer, at 300-timers-reglen kan blive brugt som en argumentation for visse kvinder over for deres mænd, så de kan komme ud på arbejdsmarkedet, og det kan jeg kun synes er positivt.
Altså, jeg er ikke typen, der har lyst til at lænke kvinderne til kødgryderne.
Vi er nødt til at prøve at hjælpe dem.
Jeg kan så i øvrigt oplyse, at ved sygdom trækkes det fra, så indgår det ikke i de 2 år.
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-02-26:
Man vil ikke hjælpe kvinderne.
Altså, jeg synes, at man skal kalde en spade for en spade.
Hvis man rigtig gerne ville hjælpe de her kvinder, så spurgte man først og fremmest: Hvad er det, der gør, at de står uden for arbejdsmarkedet?
Er det en sindslidelse?
Er det, fordi der er lange ventetider til en behandling?
Er det, fordi der er en fysisk lidelse?
Er det fattigdom?
Er der nogen traumer med fra hjemlandet?
Det her handler om, at man gerne vil skabe fattigdom, at man gerne vil skabe et underdanmark.
Når ordføreren henviser til en SFI-rapport, som viser, at det her er noget, der virker, og at det selvfølgelig er de her regler, der er med til, at de her kvinder kommer ud på arbejdsmarkedet, så er det simpelt hen ikke rigtigt. Tænk at påstå det!
Regeringen har jo bedt SFI om ikke at undersøge lige præcis den del af det.
Det blev også sagt i »Orientering« i radioen, hvor de, der har lavet undersøgelsen, klart og tydeligt sagde, at regeringen havde frabedt sig de informationer.
Så hvorfor er det så, at man står og bilder den danske befolkning noget andet ind?
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Jeg er rigtig glad for, at ordføreren spørger til den undersøgelse.
Det er Anvendt KommunalForskning, der har lavet en undersøgelse, der viser, at der er grupper af kvinder - det er ikke alle - som har brugt den som en god argumentation for at komme ud på arbejdsmarkedet, og det er jo netop det, vi ønsker.
Vi ønsker, at alle er en del af samfundet, at alle har mulighed for at komme ud på arbejdsmarkedet.
Så jeg kan jo kun synes, at det er utrolig positivt, at den kan bruges på den her måde.
Jeg synes da, det er dejligt, at vi kan hjælpe kvinderne.
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-02-26:
Jeg har aldrig før hørt en tale med så mange faktuelle fejl, med så mange påstande, med så mange fordomme.
Jeg er fuldstændig rystet over at høre en ordfører sige, at 300-timers-reglen kan bruges som et redskab til at overtale deres mænd.
Altså, er der en undersøgelse, der viser det?
Er der en undersøgelse, der viser, at de her kvinder bare ikke vil ud på arbejdsmarkedet, eller at de her mænd enormt gerne vil undertrykke deres kvinder og derfor beholder dem derhjemme, at det bare er fantastisk med et liv i fattigdom, hvor man ikke har råd til at betale husleje, hvor man ikke har råd til at betale for tre måltider sund mad til sine børn, fordi regeringen systematisk med de her love er med til at skabe et Danmark, hvor der er nogle mennesker, som er uden for det her samfund?
Det her handler - nu må jeg ikke bande - overhovedet ikke om, at man vil inkludere.
Det her handler udelukkende om eksklusion.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-02-26:
Så kunne jeg godt tænke mig at følge op og spørge, hvad ordføreren så mener, der skal ske med de sidste 50 pct., som ikke er kommet tilbage på arbejdsmarkedet og heller ikke har ret til uddannelse og ikke har ret til aktivering.
Efter hvad man kan læse ud af SFI-rapporten, har de sandsynligvis aldrig nogen sinde lært dansk, og de har i hvert fald ikke taget nogen erhvervsuddannelse, hverken i Danmark eller i udlandet.
Hvordan forestiller ordføreren sig, at de kan komme ind på arbejdsmarkedet og få et job, nu hvor alle i øvrigt bliver ledige?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-02-26:
Jamen det er såmænd ikke spor vanskeligt.
Vi er jo sådan indrettet i Socialdemokratiet, at vi i hvert fald en gang imellem lytter til, hvad der sker ude på den anden side af murene.
Netop i den her situation og i forbindelse med det her forslag, som vi ganske rigtigt selv var med på, kan vi jo se af de undersøgelser, der er, at det ikke virker efter hensigten.
Det, man troede der fik folk ud på arbejdsmarkedet, så man fik forbedret integrationen, virker netop modsat.
Folk bliver fattigere, og de bliver udstødt af samfundet.
Derfor er vi imod og ønsker det afskaffet.
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Det kan nogle gange være svært at finde ud af, hvad Socialdemokraterne mener.
Man må sige, at på det her område har det også været lidt vævende.
Tilbage i 2005 udtalte formanden for Socialdemokraterne: Tag integrationsaftalen.
Det må jeg bare sige.
Vi har ikke skrevet under på regeringens integrationspolitik.
Det er vores eget forslag at afskaffe den såkaldte forklædeydelse for indvandrerkvinder.
Det er vores fingeraftryk.
Det, som Socialdemokraterne siger er deres fingeraftryk, er stort set det, som de nu er imod.
Hvad er baggrunden for det?
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Vi stiller netop også krav til dem, der står hjemme ved kødgryderne, så de ikke bare bliver låst fast der.
De er nødt til at komme i aktivitet for at kunne få kontanthjælpen.
Sådan som det har været indtil nu, har man tolket det sådan, at det bare var den ene, der skulle i arbejde, og dermed kunne den anden bare blive parkeret derhjemme.
Det nytter ikke noget.
Vi skal have alle i arbejde, ikke kun halvdelen af befolkningen, eller hvor meget det bliver til.
Morten Østergaard (RV), 2009-02-26:
Det er bare lidt ærgerligt at diskutere på sådan et halvt oplyst grundlag.
Det her gælder bl.a. også folk i matchgruppe 4, som pr. definition ikke er arbejdsmarkedsparate.
Det er derfor, at de er i matchgruppe 4. Fru Louise Schack Elholm kan jo ikke løbe fra, at det her er et kvindefjendsk forslag, for fra at have kontakt til samfundet med krav om enten via opkvalificering, virksomhedspraktik eller i det mindste jobsøgning at stå til rådighed, har vi nu ingen kontakt med den tredjedel af de frakendte, som er havnet hjemme i køkkenet.
Vi har ingen krav at stille til dem.
Så vil jeg bare spørge: Hvad er det fru Louise Schack Elholm glæder sig mest over?
Er det, at 20 pct. af de frakendte inden for de sidste 3 måneder har undladt at betale husleje?
Eller er det en større jubel over, at 57 pct. har måttet låne penge af venner og familie for at få tingene til at hænge sammen?
Hvad er jublen størst over i Venstre?
Er det over, at man skal ud at låne penge, eller er det over, at man ikke kan betale husleje?
For det er effekten af den her regel.
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Jeg synes netop, at det er vigtigt at slå fast her, at de skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet, som ordføreren så rigtigt sagde.
Og det er jo netop derfor, at de ikke skulle have noget problem med at opfylde reglen.
For hvis de står til rådighed for arbejdsmarkedet, burde det være muligt over 2 år at komme til at arbejde 450 timer, så længe man er arbejdsparat og er inden for de rammer, altså ikke er syg eller på barselorlov.
Det er jo det, som det her gælder om.
Derfor kan jeg ikke se noget problem i det.
Morten Østergaard (RV), 2009-02-26:
Når man hørte fru Louise Schack Elholms tale, kunne man selvfølgelig få det indtryk, at man i Danmark bare kan få kontanthjælp, hvis man har lyst, og at det kun er, efter man har indført 300-timers-reglen og nu udvider den, at der er blevet ryddet op i det.
Men sandheden er jo, at ingen kan få kontanthjælp, hvis ikke de står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Så hvis ikke alle de mennesker, fru Louise Schack Elholm taler om, har stået til rådighed for arbejdsmarkedet, har de faktisk ikke været berettiget til kontanthjælp, fuldstændig uanset den her regel.
Det, den her regel går ud på, og det, som nu udvides, er, at man skal gøre sig fortjent til at få kontanthjælp, og det er en nyskabelse i dansk socialpolitik, at vi ikke har et sikkerhedsnet, der gælder alle.
Så vil jeg bare spørge: Er det ikke korrekt, at når 34 pct. af de frakendte havner hjemme i køkkenerne uden nogen form for kontakt til det omkringliggende samfund, har det den stik modsatte effekt end det, fru Louise Schack Elholm taler om?
Så er det blevet en enkeltbillet for kvinder ud af samfundet, tilbage til kødgryderne, i stedet for ind på arbejdsmarkedet, fordi kontanthjælpen sørgede for, at de skulle stå til rådighed for arbejdsmarkedet.
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Det er utrolig vigtigt, at man er opmærksom på, hvordan samfundet fungerer, og det er utrolig vigtigt, at man er opmærksom på at få de ledige ud i beskæftigelse.
Jeg kan høre, at ordføreren giver mig ret i, at vi skal have ledige i beskæftigelse.
Jeg kender ikke til andre regler, der er så effektive som den her, og det synes jeg man skal notere sig.
Thomas Adelskov (S), 2009-02-26:
Jeg har godt hørt, at ordføreren mener, at det her er sådan noget, kvinderne kan bruge derhjemme til at overbevise deres mænd om, at de har ret til at gå ud og få et arbejde.
Så ville jeg bare komme med et andet forslag, det kan man så overveje i Venstre.
Det kunne også være, at man nu sagde til dem, der var ledige, og som kunne tage et arbejde: Du skal tage det her arbejde, ellers får du ikke kontanthjælp.
Sådan er reglerne nemlig i dag.
Kunne det måske også få de kvinder til at kunne få forhandlet med deres mænd derhjemme, at de ikke kunne få kontanthjælp, hvis de sagde nej til arbejdet eller aktivering?
Det, der er problemet, er, at Venstre rent faktisk med det her forslag forfølger en tankegang, der går ud på, at bare man tager pengene fra folk, tvinger man dem til at finde et arbejde.
Der er rent faktisk nogle - og det ved vi jo, det er alle dem, der er i matchgruppe 4 - der er vurderet som så langt fra arbejdsmarkedet, at de ikke kan passe et ordinært job eller få ordinær beskæftigelse.
Man kunne i stedet give dem noget uddannelse og noget opkvalificering, eller give dem et jobtilbud, som de kan passe.
Men hvis de siger nej til det, skal de selvfølgelig ikke have kontanthjælp.
Det vil Socialdemokraterne gerne bakke op, det er vi overhovedet ikke i tvivl om, det har vi ingen problemer med.
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Man må sige, at det her har virket - folk går ud og får et arbejde.
Og det er så utrolig vigtigt, at folk bliver en del af samfundet, at de får en aktiv tilværelse, og det er der altså rigtig, rigtig mange mennesker der har fået.
Så jeg synes da, at det er positivt, at vi laver den her 450-timers-regel, utrolig positivt.
Og det er positivt, at vi får det til at gælde for begge ægtefæller i et ægteskab, så man ikke bare parkerer den ene på sidelinjen, men siger, at alle skal være en del af samfundet.
Thomas Adelskov (S), 2009-02-26:
Nu er der jo flere ordførere, der har udtrykt forbavselse og chok over at høre Venstres ordfører her i salen i dag.
Jeg bliver desværre nødt til at sige, at jeg hverken er forbavset eller chokeret.
Det er sådan set den samme sang, vi desværre har hørt fra Venstres side mange gange.
Jeg kan forstå, at Venstre mener, at 300-timers-reglen har fået mennesker i arbejde.
Jeg troede, at det var højkonjunkturen, der havde fået mennesker i arbejde, men jeg skal huske til en senere debat med beskæftigelsesministeren, at det altså ikke er den økonomiske politik, det er ikke højkonjunkturen, men det er 300-timers-reglen.
Nu kan jeg så forstå, at man har regnet sig frem til, at hvis man skærper 300-timers-reglen, må der være endnu flere, der kommer i arbejde.
Spørgsmålet er, om Venstre tror, at folk går ud og finder et arbejde, hvis man tager dagpengene og kontanthjælpen fra dem.
Er det det, der er teorien, altså at bare man gør folk fattige, tager pengene den offentlige forsørgelse, den hjælp, de har til deres familier og til deres husleje - fra dem, skal de nok gå ud og finde et arbejde?
For så er spørgsmålet: Hvorfor er det så ikke et forslag fra Venstre at fjerne al offentlig overførsel, for så går folk jo bare ud og finder et arbejde?
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Jeg synes, det er utrolig positivt, at 66 pct. er kommet videre som følge af det her, har fået et arbejde, er kommet i uddannelse, igen er blevet kvalificeret til kontanthjælp.
De har rent faktisk ageret på det her, det synes jeg er utrolig positivt, og jeg synes, det er utrolig vigtigt, at vi ikke bare siger: Jamen I skal bare blive stående derude, vi har ikke brug for jer.
Vi har brug for alle her i samfundet, alle skal være en del af det.
Lene Espersen (KF), 2009-02-26:
Jeg vil sige til hr. Benny Engelbrecht, at der er brugt umådelig mange kræfter i Økonomi- og Erhvervsministeriet, bl.a. i en dialog med Europa-Kommissionen, på at finde ud af, hvordan vi gør det her, så det er i overensstemmelse med EU-reglerne, og så vi samtidig kan opretholde det forbud, der er i Danmark i dag.
Det er vores overbevisning, at den måde, hvorpå lovforslaget er formuleret, gør, at vi med sikkerhed kan sige, at vi også overholder EU-lovgivningen, men samtidig har det for øje, at vi altså har den hensigt, at vi ønsker at fastholde et forbud mod anvendelse af rabatkuponer i Danmark.
Jeg vil sige til hr. Benny Engelbrecht, at hvis der under udvalgsbehandlingen bliver spørgsmål, der skal vendes, for jeg ved, at der er kommet en række henvendelser her til sidst om formuleringer og andet, så har jeg kun én interesse, og det er, at formuleringer og alting bliver så klart som overhovedet muligt, for den politiske målsætning er vi hundrede procent enig i.
Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
Jamen det er allerede blevet undermineret, f.eks. ved nogle domme om, at den danske statskasse skal betale, uanset hvor folk rejser hen i EU for at få foretaget en behandling.
Og lad mig erindre om, at alle her i Folketinget for år tilbage stod og forsikrede hinanden om, at dansk skattepolitik aldrig nogen sinde ville blive et EU-anliggende.
Vi har i de sidste 3 år på baggrund af EF-Domstolen ændret fundamentale dele af den danske skattelovgivning, et helt bind af ændringsforslag.
Derfor kan jeg ikke forstå, at Socialdemokratiet ikke er mere bekymret over Domstolens rolle i, at det her bliver udvandet, for et er de ord, der står i en dansk lov, men noget andet er altså, hvad EF-Domstolen finder ud af at man vil dømme.
Henrik Dam Kristensen (S), 2009-02-26:
Jeg ville ikke acceptere, at tjenestedirektivet blev brugt til at udhule dansk sundhedsvæsen, kommunernes velfærd, undervisningsområdet osv. osv.
Derfor vil jeg sige til hr. Frank Aaen, at når man læser selve teksten til lovforslaget igennem, synes jeg, at man må sige, at det står meget præcist, hvor det er, det ikke gælder.
Men det, der måske er det mest interessante, er, at jeg rent faktisk synes, at i de høringssvar, vi har fået - og ikke mindst ministeriets høringsnotat, hvor de har kommenteret høringssvarene - er det jo sådan set en præcis og meget klar måde, ministeriet formulerer sig på.
På det helt konkrete spørgsmål skal der selvfølgelig gives et svar: Der vil selvfølgelig også med sådan et kæmpestort direktiv opstå tvister, og der vil selvfølgelig også være sager, der ender hos EF-Domstolen, det er der ingen som helst tvivl om.
Men i forhold til så mange andre sager på EU-plan, som jeg har været med til, vil Domstolen her have et meget, meget klarere udgangspunkt for at afsige sine domme, og det vil være til fordel for den holdning, jeg har givet udtryk for i min ordførertale.
Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
Det er såmænd bare et kort spørgsmål.
Altså, nogle af de formuleringer, der er her, både i direktivet og i lovforslaget, er jo relativt tolkbare.
Når man f.eks. lægger meget vægt på, at der står, at tjenesteydelser af almen økonomisk interesse ikke er omfattet, fordrer det jo en definition af, hvad almene økonomiske tjenesteydelser er.
Derfor er mit spørgsmål til Socialdemokratiets ordfører, hr. Henrik Dam Kristensen: Hvem bestemmer, hvilken tolkning man skal lægge til grund, når der kommer en konkret sag?
Er det Folketinget, eller er det EF-Domstolen?
Tina Nedergaard (V), 2009-02-26:
Da Liberal Alliances ordfører ikke kan være til stede, skal jeg på partiets vegne tilkendegive, at Liberal Alliance støtter forslagene, som vi nu skal behandle.
På Venstres vegne har jeg imidlertid et par ord mere at knytte til dem.
Lovforslagene har til formål at implementere det såkaldte servicedirektiv samt rette dansk lovgivning ind, så Danmark kan administrere to forordninger i EU, nemlig den såkaldte varepakkeforordning fra 2008.
Danmark kaldes til tider EU’s duks, forstået på den måde, at Danmark er hurtig og effektiv til at implementere EU-regler i dansk lovgivning.
Ordet duks kan opfattes negativt, men når det gælder det indre marked, bør vi være stolte af prædikatet.
Formålet med det indre marked er, at hele EU med sine flere hundrede millioner borgere skal fungere som et stort nationalt marked uden tekniske og administrative hindringer og uden diskriminerende nationale love, som forhindrer fri samhandel og samkvem mellem landene.
For et lille land som Danmark med en meget åben økonomi er det indre marked helt afgørende.
Det gælder også markedet for tjenesteydelser.
Vi støtter derfor nærværende forslag, som skal bidrage til et reelt indre marked for netop tjenesteydelserne.
Konkret betyder forslaget et opgør med konkurrenceforvridende krav og tilladelsesordninger, når virksomheder vil afsætte tjenester på tværs af landegrænserne.
Det gøres også nemmere at finde informationer og søge om tilladelse via internettet.
Endvidere vil myndighederne få forbedret adgang til informationer fra andre landes myndigheder, så man kan kontrollere virksomheder, som overtræder reglerne.
Lovforslaget skal således medvirke til, at hverken myndigheder eller virksomheder diskriminerer imod de tjenestemodtagere, som vil købe en tjenesteydelse, der udbydes fra eller i et andet EU-land.
Fremover vil virksomheder også kunne blive stillet over for krav om at dokumentere, at dokumenter leveres originalt eller i oversættelse, når det er absolut nødvendigt.
Tilladelse til ordningerne gøres også mere fleksible, så de ikke i sig selv udgør en barriere for udveksling af tjenesteydelser.
Det er vi i Venstre selvfølgelig også positive over for.
Lovforslaget giver hjemmel til, at ministeren kan fastsætte nærmere regler for samarbejdet mellem myndighederne i andre lande og regler for indrapportering af nye krav til Kommissionen.
Der gives desuden hjemmel til, at der kan oprettes en elektronisk kvikskranke for tjenesteydere.
Samtidig betyder vedtagelsen af de to lovforslag, at der indsættes en bemyndigelse til at gennemføre servicedirektivets regler om, at tjenesteyderen skal afgive en række oplysninger til kunderne.
Med forslagene indføres også en nødvendig undtagelse for at sikre det danske specialforbud mod rabatkuponer og købsbetingede konkurrencer.
Disse forbud kan kun håndhæves over for danske virksomheder, men opretholdes altså med forslagene i dansk lovgivning.
Venstre støtter begge forslag.
Lene Espersen (KF), 2009-02-26:
Jeg vil sige til hr. Jesper Petersen, at jeg ikke tror, at jeg på noget som helst tidspunkt har sagt, at de to foreninger altid er grundlæggende uenige.
Min pointe er sådan set, at de ofte vil have sammenfaldende synspunkter, når det gælder realkreditsektoren mod andre dele af den finansielle verden, der kan have andre synspunkter.
Jeg må sige, at grunden til, at jeg sådan set måske bliver lidt skarpere, end jeg normalt ville blive under et almindeligt fredeligt lovforslag, er, at det støder mit demokratiske hjerte, at Socialistisk Folkeparti kan have det synspunkt, at hvis der er to organisationer, som er grundlæggende uenige, så gider vi kun høre på den ene organisation.
Men jeg tror også, jeg må sige det, jeg startede med at sige, nemlig at vi skal passe på, at vi ikke begynder at vælge side i forhold til frivillige foreninger, der er lige store, og hvor vi ønsker deres repræsentation i de organer.
Det er et råd, jeg gerne vil holde fast i, fordi jeg mener, at konsekvenserne kan blive ret grelle.
Jesper Petersen (SF), 2009-02-26:
Jeg må sige, at jeg ikke helt forstår, hvorfor vi skal op på de der meget høje nagler, som ministeren begiver sig op på.
Man kunne frygte, at det var, fordi der faktisk var en god sag at komme efter, og ministeren ligesom gerne vil have, at vi skal diskutere noget andet.
Jeg mener, at ministeren selv får sagt, at de indbyrdes er ret uenige, de her to organisationer, og samtidig kan vi se, at nogle af dem jo er tilknyttet bankerne og bliver indirekte hørt der.
Så synes jeg bare, at den mest fornuftige løsning ville være at sikre, at Realkreditforeningen stadig er der, men høres via sit medlemskab af Finansrådet.
Der kan laves andre løsninger, hvor man så siger, at den anden forening så er permanent suppleant eller har en ret til at blive hørt eller få information eller noget i den dur, som ministeren også selv var inde på var en eller anden form for fordeling af pladserne mellem de her to foreninger.
Når man netop siger, at de grundlæggende er uenige, så er det vel ikke urimeligt at sige, at vi skal sikre nogle interesser, der ellers ikke er til stede, hvis ikke man laver den her løsning, hvor Realkreditrådet er der hele tiden, for ellers er der altså nogle, man mangler ved det bord, og så er der en demokratisk skævhed, som ikke kommer til udtryk.