runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Jeg vil gerne henvise til det eksempel fra Kastaniebakken i Birkerød.
Det er nemlig sådan, at de ansatte på Kastaniebakken i Birkerød har kigget på: Kunne vi indrette vores arbejdsdag lidt anderledes og dermed måske få mere kvalitetstid sammen med børnene?
Og det kunne man.
Det har man gjort i fællesskab, ledere og ansatte, og på den måde har man skabt en bedre hverdag både for børnene og for de ansatte.
Det her var alene et spørgsmål om, at man satte sig sammen og ændrede på arbejdstilrettelæggelsen.
Det har så betydet, at børnene er gladere og de ansatte er mere tilfredse, som vi direkte hørte en ansat sige.
Så det er jo nogle af de ting, som kvalitetsreformen omhandler, og det er nogle af de ting, som kvalitetsreformen kommer til at omfatte.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Jeg fik faktisk overhovedet ikke noget svar.
Men jeg synes altså, at fru Inger Støjberg lever lidt i en drømmeverden.
Når vi nu kan konstatere, at der er mere administration ude i daginstitutionerne, at der er flere børn pr. voksen i daginstitutionerne - det viser i hvert fald de bedst tilgængelige tal - og når vi samtidig er i en situation, hvor kommunernes økonomi er fuldstændig usikker, for vi ved jo stadig ikke, om det, som statsministeren sagde under valgkampen, om, at de besparelser, der er pålagt kommunerne i 2008, bare kommer til at gælde i 2009, så kunne jeg godt tænke mig, at fru Inger Støjberg forholder sig til den konkrete virkelighed, f.eks. i daginstitutionerne.
Er det ikke bekymrende, at der er flere børn pr. voksen?
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Jeg er sådan set lidt forundret over, at fru Helle Thorning-Schmidt stiller det sådan op.
Der er kommet en klar garanti for, at de skatteprocenter, der er vedtaget, er vedtaget.
Det er ikke noget, vi kommer og blander os i i 2008, men det er også klart, at når vi har et aftalesystem, som vi har, så må det også kunne fungere rigtig godt, endnu bedre end det gør nu.
Vi har før været inde på det.
Det er, som om der hersker sådan et mærkeligt sortsyn.
I valgkampen handlede det hele om, at nu ville Thors hammer falde, og nu ville der ske nogle forfærdelige ting med kommunerne.
Sådan er det jo ikke.
De kommunale budgetter for 2008 ligger fast, og derfor er det også fornuftigt at tage en rigtig god snak med Kommunernes Landsforening om, hvorvidt vi kunne lave et endnu bedre aftalesystem, der rækker frem i de kommende år.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Jeg synes også, vi skal tage en ganske fornuftig snak med hinanden.
Det kan godt være, at det er tilstrækkeligt for ordføreren at se ind i 2008, men jeg tror, at kommunerne også gerne vil se ind i 2009, og derfor er det et ganske enkelt spørgsmål, jeg stiller.
Jeg har stillet det under hele valgkampen, så jeg er efterhånden vant til at stille det, og jeg har stadig væk ikke fået noget svar: Vil kommunerne ustraffet kunne sætte skatten op i 2008?
Vil de få straffen i 2009, eller vil de i kommunerne kunne regne med, at økonomien er, som den er, og at de ikke bliver straffet for de højere skatter, de har indkrævet i 2008?
Det er et meget, meget enkelt spørgsmål, og jeg har stadig væk ikke fået noget svar på det.
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Det er jo sådan, at fru Helle Thorning-Schmidt under valgkampen var meget, meget bekymret, jeg vil nærmest sige sortseende, med hensyn til de kommunale budgetter for 2008.
Man fik malet et billede, som så viste sig ikke at være sandt.
Det holdt jo ikke vand.
Derfor synes jeg, at en fornuftig løsning jo må være, at Kommunernes Landsforening og finansministeren tager en snak om, hvorvidt de kan indrette det her system, hvormed der laves aftaler for kommunerne, endnu bedre.
Så fru Helle Thorning-Schmidt må nok væbne sig med lidt tålmodighed.
Så synes jeg egentlig også, at fru Helle Thorning-Schmidt skulle snakke med sine egne borgmestre rundtomkring og få dem til at vise det samme positive livssyn, som de gjorde, da vi havde lavet den her aftale for 2008, hvor de gik ud og sagde, at de havde fået det hele og lidt mere til, at det var en fantastisk god aftale.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Under valgkampen var Venstre og hele regeringen er optaget af afbureaukratisering.
Også i regeringsgrundlaget er der jo rigtig gode ord både om afbureaukratisering og tillid og mindre regulering.
Det ligner noget, som Det Radikale Venstre har talt om og arbejdet med i ganske lang tid.
Hos os kalder vi det en tillidsreform, fordi vi tror, det er meget afgørende, at medarbejderne oplever, at der er et fagligt råderum, og at der overhovedet er plads til at lede på trods af den centrale styring fra Christiansborg.
Det er klart, at der er noget styring, som kommer fra kommunerne, men der er også styring, som kommer fra Christiansborg.
Fra radikal side fremlagde vi hele ti forskellige ting, som man kunne begynde med at tage væk.
Det tog regeringen ikke særlig flinkt imod, men nu er det jo ikke valgkamp mere, og der er en helt ny stil, og der er en ny finansminister, så derfor er håbet selvfølgelig lysegrønt.
Og derfor har vi overvejet, om Venstre mon har arbejdet videre med disse ting og er kommet i tanker om, lad os bare sige tre ting, som Folketinget har vedtaget, og som Venstre synes, vi skal tage væk for at give mere plads til medarbejdernes faglighed og til ledelsen.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Først og fremmest velkommen til fru Inger Støjberg som ny ordfører.
Og jeg har forstået, at fru Inger Støjberg har været i Birkerød.
Men det, jeg vil spørge om, er det principielle, nemlig at regeringen jo opfordrer meget til samarbejde.
Hvis man har hørt statsministerens tale og læst regeringsgrundlaget, vil man vide, at der sådan er to gennemgående temaer.
Det ene er, at man vil samarbejde bredt, og det andet er, at der skal nedsættes 29 kommissioner, råd og nævn.
Jeg vil i den forbindelse spørge, om regeringen er indstillet på, at det også betyder, at regeringen skal flytte sig som forudsætning for at arbejde sammen.
Er regeringen indstillet på det?
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Jeg bliver først og fremmest nødt til at skuffe hr. Villy Søvndal lidt: Jeg har ikke været i Birkerød.
Men jeg har hørt om det gode eksempel i Birkerød.
Og det kunne være, at det var lidt af det samme, hr. Villy Søvndal forfaldt til, da hr. Villy Søvndal sagde, at nu havde han været rundt på 20 plejehjem og samlet gode forslag.
Det er jo det dér med SF og tal.
Det skal man nogle gange være lidt påpasselig med.
Men nej, jeg har ikke været i Birkerød.
Men jeg har hørt om det gode eksempel.
Jeg har hørt om det gode eksempel fra Herlev sygehus, jeg har hørt om det gode eksempel fra Vejle Sygehus og mange andre steder fra - det er jo det, kvalitetsreformen handler om, vil jeg sige til hr. Villy Søvndal.
Altså, der er blevet nedsat knap 30 råd og nævn, og det er klart, at når man nedsætter råd og nævn og kommissioner, er det for at lytte til dem.
Det gjorde vi også, da vi havde Velfærdskommissionen, og vi har lyttet til Familie- og Arbejdslivskommissionen.
Det er det, der er forskellen mellem den her regering og den tidligere regering, hvor man bare sådan kørte i én smøre.
Så de her kommissioner, råd og nævn er selvfølgelig nedsat til at skulle komme med anbefalinger, og så kigger vi på dem.
Men det må jo også være sådan, at man ikke er forpligtet til at tage alle de forslag, som måtte komme fra kommissioner, råd og nævn, ind og gøre dem til regeringens politik, for de arbejder jo netop uafhængigt.
Men det er klart, at det bliver lagt frem til fri debat, og det bliver lagt frem til diskussion, også til hr. Villy Søvndal og SF.
Det er i virkeligheden Folketingets allerførste meget store opgave, og det er en uendelig vigtig opgave.
Vi skal have gjort den danske offentlige service endnu bedre, end den er nu.
Der har vi også rakt hånden frem til Ny Alliance, og jeg kan med glæde konstatere, at Ny Alliance også har taget imod tilbuddet om at gå positivt ind i det her, ligesom Ny Alliance har sagt, at de vil gå positivt ind i alle de andre diskussioner.
Men det er jo klart, at vi ikke kan stå her i dag og sige, hvordan udviklingen bliver med hensyn til udviklingsbistanden.
Vi har sagt, at det må være et spørgsmål til forhandlingerne om finansloven.
Hvis man kan tilvejebringe et større beløb og kan finansiere det, så det også er bredt forankret i Folketinget med et flertal, har vi sagt, at vi er villige til at se på det.
Anders Samuelsen (NY), 2007-11-29:
Grunden til, at jeg spørger om det, er selvfølgelig, at man kan sige, at én ting er at skrive noget i et regeringsgrundlag - det er den nemme øvelse - noget andet er at få det vedtaget i Folketingssalen og få det virkeliggjort.
Det er den svære øvelse.
Vi ved, at der som udgangspunkt står 90 mandater bag regeringen på nuværende tidspunkt, så kan Venstres ordfører ikke give os en lille fornemmelse af, hvor bredt forankret opbakningen til synspunkterne er i de 90 mandater; f.eks. om udviklingsbistand og klimapulje?
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Det er jo lagt bredt frem i Folketinget, og jeg vil bare gerne igen glæde mig over, at Ny Alliance har taget imod den invitation, der er kommet.
Og lad os så forhandle det, lad os forhandle, når vi kommer til finanslovforhandlingerne.
Anders Samuelsen (NY), 2007-11-29:
Det sidste her synes jeg faktisk var meget interessant.
Jeg forstod sådan direkte oversat, at det sådan set ikke er et spørgsmål om, hvem man samarbejder med, men hvad man samarbejder om.
Og hvis der er et flertal, så er der et flertal, og så tager man den derfra, og det er regeringens synspunkt, når man går ind i det her arbejde.
Er det rigtigt forstået?
Eller er det sådan, at der er nogle, som har vetoret i forhold til de her centrale spørgsmål, altså både med hensyn til udviklingsbistanden, klimapuljen og skattereformen, som det ser ud til vi har fået et seriøst gennembrud på?
Er det sådan, at der er nogle, der har vetoret, der skal være med under alle omstændigheder, eller er det bare et spørgsmål om, at hvis man kan tælle til 90 mandater, så kører man?
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Jeg tror jo, på trods af at hr. Anders Samuelsen nu selv gjorde opmærksom på, at det var 3 ½ år siden, han sidst havde været i Folketinget, så kender hr. Anders Samuelsen Folketinget så godt, at hr. Anders Samuelsen også er klar over, at når regeringen lægger de her ting frem til forhandling, så er det selvfølgelig, fordi vi gerne vil skabe et bredt flertal om det.
Det har vi slet ikke lagt skjul på.
Vi har rakt armen ud med hensyn til kvalitetsreformen, med hensyn til velfærdsreformen tidligere, som hr. Anders Samuelsen så af gode grunde ikke kunne være en del af, og det gør vi også på skatteområdet, det gør vi på en lang række områder nu.
Jeg er meget glad for, at Ny Alliance og hr. Anders Samuelsen så positivt har tilkendegivet at ville gå ind i det netop for at forbedre det danske samfund.
Jeg kan så også forstå, at Ny Alliance og hr. Anders Samuelsen også rækker armen frem på en lang række af de andre områder, og jeg skal være den første til at sige, at det en stor glæde.
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Jeg er glad for, at Socialdemokraterne godt vil være med til at gå ind og tage et ansvar og huske os på alt det, der skal huskes på, for jeg synes nemlig, at det er rigtig godt med brede forlig, og dem håber jeg vi vil kunne lave nogle af i den kommende valgperiode.
Derfor var vi sådan set også meget glade for, at Socialdemokraterne ville være med i folkeskoleforliget, men pludselig hørte vi så under valgkampen, at man ikke ville det alligevel.
Jeg var ude til møder med socialdemokratiske kandidater og spurgte, om det virkelig kunne være rigtigt.
Ja, det kunne det; den omgang bras ville man ikke være med til længere.
Nu hører vi så en anden melding i dag; nu vil man godt.
Det er jeg sådan set glad for.
Men hvor mange andre ændringer kommer der af det, Socialdemokraterne har meldt ud i valgkampen, altså i forhold til den faktiske politik, man fører på Christiansborg?
Er der andre områder, hvor man har tænkt sig igen at komme tilbage på sporet eller hive nogle af de løfter, man gav under valgkampen, hjem igen?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
For alle og enhver ved jo, at hvis man agter at danne regering med nogle partier, bliver man også nødt til at inddrage de partier i vigtige områder.
Derfor sagde vi før valget - hvad der var fuldstændig korrekt: Hvis vi kan opnå et flertal med De Radikale og oppositionen og indgå et regeringssamarbejde, vil vi gerne nu annoncere, at så opsiger vi folkeskoleforliget.
Jeg mener, at det er fuldstændig korrekt, at man før et valg melder det ud.
Jeg har i hvert fald aldrig sagt, at det folkeskoleforlig var noget bras, og det kan jeg heller ikke forestille mig at der er nogen af dem, vi har haft ude til møderne, der har sagt.
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Jeg synes altså, at det er noget skræmmende at høre - og det bliver jo indrømmet helt klart her fra talerstolen - at den politik, man fremlægger i en valgkamp, fremlægger man af taktiske årsager og ikke med hjerteblod; det er ikke noget, man oprigtigt mener eller har arbejdet for, har siddet og gennemdiskuteret i grupperne.
Nej, det er noget, man gør for at opnå en gevinst efter et valg.
Det synes jeg er meget, meget skræmmende.
Jeg bliver derfor nødt til at spørge, om det, man sagde om skattestoppet, at man ønskede det fastholdt, stadig væk er Socialdemokraternes politik.
Jeg bliver også nødt til at spørge, om den fredning af boligejerne, som man har gjort meget ud af at forklare, også er Socialdemokraternes politik, eller om det blot var for at berolige vælgerne op til valget.
Anders Samuelsen (NY), 2007-11-29:
Tak for det, tak for hjælpen.
Sådan er det efter 3½ år, så skal man lige lære det igen.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører om regeringsprogrammet.
Der står rigtig mange gode ting deri.
Der står bl.a., at regeringen vil arbejde for at hæve udviklingsbistanden og oprette en klimapulje, at der skal arbejdes for en skattereform, og at vi skal have gjort noget ved den offentlige sektor.
Det synes vi fra Ny Alliances side er rigtig, rigtig vigtigt.
Kan Venstres ordfører prøve at sætte lidt flere ord på, hvor vigtigt det er for Venstre og for regeringen at komme i gang med det her arbejde hurtigt, og om man i Venstre selv fornemmer, at der allerede på nuværende tidspunkt er opbakning i Folketinget til de målsætninger, som er stillet op, bl.a. vedrørende udviklingsbistand og en klimapulje?
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Lad mig bare minde om, at vi fuldstændig følger den tradition, der ligger i Folketinget, om, at når den slags traktater kommer, så får vi iværksat en grundig undersøgelse, og først derefter kan vi jo træffe endelig beslutning.
Så først reformtraktaten, og dernæst er det forbeholdene, det gælder.
Og i Venstre har vi faktisk ikke lagt skjul på, at vi mener, at forbeholdene er skadelige for Danmark, og vi har så sagt, at vi nu må få dem til afstemning.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Tak for svaret.
Fru Inger Støjberg nåede ikke at besvare mit principielle spørgsmål, nemlig: Er regeringen indstillet på, at forudsætningen for at ville et bredt samarbejde er, at man rykker på nogle positioner, som regeringen har defineret, i forhold til de positioner, som andre partier har?
For ellers kan det jo ikke lade sig gøre at samarbejde, hvis man ikke udtrykker vilje til at bevæge sig.
Og derfor siger jeg bare: I stedet for den der meget polemiske stil, som er fin nok op til et valg og sådan noget, skulle man måske spare lidt på den meget polemiske stil og i stedet for erklære sig villig til at flytte sig, hvis regeringens hensigt er det brede samarbejde.
Jeg vil godt prøve at sige det på et par konkrete stræk: I går kom der en rapport fra UNDP, og de bruger ordet katastrofal om udviklingen.
Er regeringen villig til at rykke sig i retning af noget langt mere ambitiøst, ja eller nej?
Det er jo det afgørende, hvis der skal etableres et samarbejde.
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Jo, men jeg synes jo egentlig, at stilen er meget klar.
Alle Folketingets partier har været inviteret over til statsministeren og vicestatsministeren, da regeringsgrundlaget skulle skrives, alle har været præsenteret for de tanker, der var, og det synes jeg egentlig at hr. Villy Søvndal burde anerkende i stedet for at stå her og være så negativ og så trist - der er sådan en tristhed over det.
Så lad os komme i gang med de her ting, lad os komme i gang med at forhandle, og det ligger jo i ordets bedste betydning, at når man forhandler, er det jo et spørgsmål om at give og tage.
Men så er det jo også et spørgsmål om, at hr. Villy Søvndal og SF skal rykke sig. Så vil jeg bare lige sige med hensyn til Kyotoaftalen: Vi når målene.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Jeg kan godt se, at fru Inger Støjberg er faldet ind i et helt fast mønster i talen.
Men jeg kan ikke rigtig forstå, hvordan det kan være trist eller negativt at spørge; jeg har ikke brugt en eneste negativ sætning.
Jeg har lykønsket fru Inger Støjberg med det nye hverv, og så har jeg stillet et spørgsmål, nemlig om villigheden til at rykke sig.
Så er det da underligt, at jeg bliver mødt af sådan en svada, som Venstre formentlig har fra en eller anden VU-lærebog om, at sådan skal man opføre sig, når man møder en politisk modstander.
Kan vi ikke godt bede om lidt format?
De, der arbejder ude på institutionerne, synes, at de løber for stærkt, og de synes, at de er omfattet af alt for mange regler.
De synes i øvrigt også, at de får en for dårlig løn.
Det var jo derfor, de nedlagde arbejdet i de 78 kommuner lige før sommerferien.
Og så gentager jeg lige det principielle spørgsmål: Er regeringen villig til at drøfte de principielle, store spørgsmål, der gør, at den offentlige sektor har problemer i øjeblikket, eller er man ikke villig til det?
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Det er nu ikke sådan bare hr. Villy Søvndals ord.
Det er jo også hele tilgangen; der er
sådan lidt en tristhed over det,
synes jeg.
Men det var bare det, jeg bemærkede, og det er jo lidt en skam, synes jeg.
Jeg vil gerne slå fast, at når vi indbyder til forhandlinger, så mener vi det selvfølgelig; så indbyder vi til forhandlinger.
hvis det, hr. Villy Søvndal fisker efter, er, om man skal til at bestemme lønnen for hver enkelt offentligt ansat her fra Folketingssalen, så er svaret nej, og det har jeg været inde på i min ordførertale.
Det vil simpelt hen skabe splid og usikkerhed blandt de offentligt ansatte.
Det duer ikke.
Så spørgsmålet om løn er ikke et spørgsmål, vi skal drøfte i Folketingssalen, og som vi skal sidde og stemme om her.
Kan vi indrette og tilrettelægge arbejdet bedre?
Ja, det har man allerede bevis på at man kan i nogle institutioner, og den vej synes jeg at vi skal fortsætte ud ad.
Jeg synes, at vi skal lade os udfordre, lade institutionerne komme med gode ideer, og så må vi forhandle om det på Christiansborg.
Men jeg synes, at vi skal give mulighed for at udfordre de regler, der er nu.
Det er det, der ligger i kvalitetsreformen; det er det, vi har lagt frem.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Jeg har et spørgsmål vedrørende EU.
Regeringen har valgt at bringe os det budskab, at vi nu snart skal til afstemning om EU-forbeholdene, fordi man har et eller andet synspunkt om, at de nu er blevet gamle og derfor skal skiftes ud eller afskaffes.
Mit spørgsmål til fru Inger Støjberg er selvfølgelig: Hvorfor er det så naturligt for Venstre nu at bringe os en debat om, at vi skal have en afstemning om forbeholdene, når man samtidig i realiteten afviser en folkeafstemning om reformtraktaten?
Altså, hvorfor er det, at danskerne sagtens kan få en folkeafstemning om EU-forbeholdene, men nægtes en folkeafstemning om reformtraktaten?
Og hvorfor skal vi i det hele taget diskutere EU-forbeholdene på et tidspunkt, hvor vi ikke har klarhed over, hvad reformtraktaten indebærer?
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Hr. Kristian Thulesen Dahl giver næsten svaret selv, for de her to diskussioner skal nemlig skilles ad.
Først har vi hele diskussionen om reformtraktaten - der bliver nu iværksat en § 20-undersøgelse, og det er helt i tråd med traditionen i det danske Folketing, at når den slags kommer, iværksætter man en undersøgelse, og så må vi se, hvad der ligger i det.
Dernæst må vi træffe beslutning om, hvornår forbeholdene skal til afstemning.
Men der er ingen tvivl om, at vi fra Venstres side ser forbeholdene som skadelige for Danmark, og det er derfor, vi gerne vil have dem til afstemning, og det er derfor, at det åbent og redeligt er blevet lagt frem, at der på et senere tidspunkt vil blive truffet en beslutning om, hvornår de her afstemninger skal foregå, og hvordan de skal foregå.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Jo, men det nye er jo, at regeringen nu har meddelt, at vi skal have en folkeafstemning om forbeholdene i den her valgperiode
Det er jo det nye.
Det vidste vi ikke noget om før valget.
Tværtimod var det jo sådan, at Venstres position før valget var, at vi ikke skulle have en debat om forbeholdene, før hele diskussionen om reformtraktaten var afklaret.
Så er spørgsmålet selvfølgelig: Hvad er det, der er sket fra oktober og så her til november, når man i oktober kan mene, at vi ikke skal have en debat om forbeholdene, fordi vi først lige skal have hele diskussionen om reformtraktaten, og man så her i november alligevel godt kan mene, at vi nu skal igangsætte debatten om forbeholdene, fordi vi nu skal have en folkeafstemning om dem i den her valgperiode?
Hvad er det, der er sket på den måned?
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Vi skal først have den her § 20-redegørelse på plads, og når den er på plads og vi ved, om der bliver afgivet suverænitet, eller hvordan det kommer til at se ud, så træffer vi beslutning om reformtraktaten, og efterfølgende tager vi forbeholdene op til debat.
Det er sådan set en åben og redelig måde at lægge tingene frem på.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Det er jo Venstre, der ændrer strategi.
For en måned siden sagde Venstres daværende politiske ordfører, at vi ikke skulle have en debat om forbeholdene, men at vi først skulle afvente hele afklaringen om reformtraktaten, og nu står vi en måned senere og har fået et regeringsgrundlag og en redegørelse i tirsdags, hvori det blev proklameret, at debatten om forbeholdene starter nu, for nu skal vi have en afstemning om dem.
Hvad er det, den måned har bragt af ændringer
, andet end at Venstre måske har lurepasset på EU-spørgsmålet?
Det, der jo i særlig grad bekymrer os i Dansk Folkeparti, er, at man lægger op til, at i det tilfælde, hvor befolkningen skal tages med på råd, for at vi kan få mere EU, spørger man befolkningen, men i det tilfælde, hvor man frygter, at befolkningen vil sige nej til mere EU, undlader man at spørge befolkningen.
Strategien er, at reformtraktaten ikke må komme til afstemning, for tænk nu, hvis befolkningen stemte nej, men forbeholdene skal til afstemning for at blive ændret, og derfor proklamerer Venstre nu, at vi skal have en folkeafstemning om forbeholdene, men det er vel ikke særlig demokratisk.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Ordføreren er naturligvis meget begejstret for DF og siger, at det, der bliver sagt, kan man regne med, og at man kan være helt sikker på, at tingene er i orden.
Men jeg synes nu ikke, det har været helt i orden i forbindelse med diskussionen om lønløftet i den offentlige sektor, og ja, jeg kan bare beskrive det som en slingrekurs, der har været på det her område.
Først var det et lønløft på 5 mia. kr. over en 4-5-årig periode - det tror jeg aldrig vi blev helt klar over - og nu tror jeg, at man er nede på det, som Socialdemokraterne også siger, nemlig på 5 mia. kr. i overenskomstperioden, som jo er 3 år.
Det kan godt være, ordføreren mener, at han har svaret på det, men jeg er simpelt hen nødt til at få et klart svar: Er det lønløft, som Dansk Folkeparti foreslår, betinget af, om der strejkes eller ej?