Lise von Seelen (S), 2008-10-22:
Ja tak.
Vi Socialdemokrater er meget optagede af, hvordan borgere, som modtager hjælp fra hjemmeplejen, har de allerbedste betingelser, for at de kan føle tryghed og sikkerhed i forhold til den hjælp, som de skal modtage.
Og derfor er vi enige i, at det at have en fast person, som man har kendskab til, og som har kendskab til borgeren, vil være tryghedsskabende, og at det vil være et godt vilkår.
På samme måde vil det også være et godt vilkår for medarbejderen, at man på en og samme gang får den her opgave i samarbejde med en borger, som man kender til.
Der peges - sådan som bemærkningerne til lovforslaget er udformet - på, at den person, man kunne have i tankerne, var den samme person som den, der var visitator, altså samme person, som er med til at udmåle og tildele hjælpen.
Vi er ikke helt sikre på, at det i alle tilfælde ville være den rigtige person, som ville kunne bistå borgeren på den allerbedste måde.
Vi kunne tværtimod godt se, at der kunne være en interessekonflikt, hvis det er den samme person, der er med til at udmåle hjælpen, som også skal være borgeren behjælpelig, og derfor vil vi spørge ministeren, om hun ikke vil være med til at bløde op på den formulering, således at borgeren får en større indflydelse på selv at udpege den kontaktperson, så man er sikker på, at der er en god kontakt.
Desuden peges der i høringssvarene på, at der, når man nu som borger får den her sikkerhed - som er en rigtig god ting - jo kan opstå perioder med fravær - der kan være barselsperioder, der kan være ferieperioder, og der kan være sygdomsperioder.
Og som nogle af høringssvarene også peger på, kunne man så ikke forestille sig, at man havde en første reserve, der sprang ind, hvis der var længerevarende fravær?
For jeg tror, at ældre borgere let kunne føle det som et svigt, hvis man troede, man havde den her kontaktperson, og man så, når man ringede, lige præcis ramte et tidspunkt, hvor vedkommende ikke var der.
Det at få givet den der ekstra sikkerhed synes jeg ville pynte helt gevaldigt på lovforslaget.
Den sidste ting, jeg vil komme ind på, er den timetildeling, som man regner med her, 6 medarbejdertimer pr. uge i hver kommune i gennemsnit.
Det opfatter vi som lavt sat, for hvis man skal have den her ordning til at være den gevinst, som vi synes den har fortjent at være, så tror vi ikke, at det kan gøres på 6 timer pr. uge pr. kommune.
Men vi vil sådan set gerne blive klogere på det, så vi vil bede ministeren om lige at prøve at redegøre over for os, hvordan man er kommet frem til det.
For vi skal jo ikke være klogebørge på noget, som nogle andre måske i al deres visdom har siddet og regnet ud, men vi synes, det ser lavt ud, og derfor vil vi gerne stille det spørgsmål om, hvordan man er nået frem til det.
Vi kan jo se i høringssvarene, at flere af parterne nævner, at det her er for lavt sat, men vi vil gerne blive klogere, hvis ministeren kan bringe os frem til det, og ellers må ministeren nok forudse, at vi stiller et ændringsforslag til den del.
For hvis vi skal have det fulde udbytte af loven her - og det vil vi gerne have - skal det jo netop bero på, at trygheden og sikkerheden hos borgeren øges, og at vi ikke skaber mere stress hos medarbejderne.
Det har de slet ikke fortjent.
De har brug for en ordning, som kan være en berigelse for borgeren, og dermed ved vi, at det så også bliver en berigelse for medarbejderne.
Så vi er positive over for hensigten med lovforslaget og håber på at få besvaret spørgsmål.
Og vi håber også, at justeringerne omkring mere medbestemmelse til borgeren kan finde plads i den endelige udgave.