Ida Auken (SF), 2010-02-04:
Naturen er gået i flyverskjul i de her dage.
Danmark er et af Europas mest intensivt dyrkede lande.
Landbruget fylder med andre ord utrolig meget, hvilket lægger pres på naturen både på grund af pladsmangel, sprøjtemidler og store udledninger af kvælstof og fosfor.
En anden grund til, at naturen er kommet under så hårdt pres i Danmark, er, at vi har en uklar lovgivning.
Den såkaldte § 3-beskyttelse, der skulle beskytte den danske natur, er efterhånden ikke meget værd.
I mange kommuner er man sluppet af sted med at pløje natur op både i forbindelse med ophævelse af braklægningsordningen og som en del af almindelig praksis.
Der er i dag ingen klarhed over, præcis hvilke arealer der er omfattet af § 3-beskyttelsen, og miljøministeren vil ikke komme med et klart bud på, hvad han forstår som natur.
Derfor kan et område i dag vokse ud og ind af beskyttelsen, og borgere, der oplever, at smuk natur i deres nærområde forsvinder, kommer ofte ikke langt med deres klager.
Der er med andre ord brug for en helt ny tilgang til naturbeskyttelsen i Danmark.
Her foreslår vi bl.a. nogle af de samme regelforenklinger, som Socialdemokraterne foreslår i dag.
Vi foreslog også dengang, at naturbeskyttelsesloven skulle ændres, så den beskytter faktuelt udpegede arealer og beskriver reglerne for deres forvaltning.
Og de to forslag, som vi behandler i dag, hænger tæt sammen og har til formål at få en klarere lovgivning; at få skabt et overblik over, hvor i landet den beskyttelsesværdige natur overhovedet er; at få placeret ansvaret for beskyttelsen af naturen; at få styrket tilsynsmyndigheden, så den kommer i armslængde fra ministeren og ikke igen og igen kan bremses af lokalinteresser; at sørge for, at loven bliver håndhævet, og at der er klare sanktioner for at bryde naturbeskyttelsesloven.
Dette vil komme alle til gavn: lodsejerne, kommunerne, naturen og den enkelte dansker.
Den enkelte lodsejer vil få klarhed over, hvilken type jord han ejer.
Er det beskyttet natur eller ej?
Kommunerne vil få bedre mulighed for at håndhæve loven, fordi loven bliver klarere, og fordi tilsynsmyndigheden gør, at det ikke bliver lokalt kammerateri, der afgør, om der skal sanktioneres over for et brud på naturbeskyttelsesloven eller ej.
Naturen vil få det bedre.
Der vil komme mere plads til naturen, og den nuværende natur vil ikke så let kunne pløjes op, som vi så det i forbindelse med ophævelsen af braklægningsordningen.
Sidst, men ikke mindst,
Forholdet mellem natur og landbrug vedrører jo ikke kun landets landmænd, men mindst lige så meget de pensionister, politibetjente, skolebørn og alle andre helt almindelige mennesker, der taber livskvalitet, når naturen forsvinder i deres områder.
De har nemlig presset ministeren ud af hans flyverskjul.
Vi hørte forleden fra ministeren, at han nu vil tage initiativ til et længe ventet servicetjek af naturbeskyttelsesloven.
Det er jo glædeligt, og det synes jeg at vi skal glæde os over.
Vores to forslag har virkelig indløst en del af vores formål.
Vi har planlagt det længe.
Det er længe siden, vi har fremsat forslagene, uanset hvad hr. Eyvind Vesselbo står og siger.
Nu har vi så for 3 dage siden fået miljøministerens første bud på, hvad der skal ske.
Det er positivt, og det er godt, at ministeren langt om længe reagerer.
Vi glæder os til at se, hvad ministeren kommer med og håber bestemt på, at det ikke er en syltekrukke, for det er altså vigtigt at få gjort noget ved det her nu.