Line Barfod (EL), 2008-06-04:
Både dette lovforslag og de to foregående, som et flertal i Folketinget lige har vedtaget, er i den grad et udtryk for, at regeringen og Dansk Folkeparti griber ind i den.
Vi har i de seneste uger i forhold til den konflikt, der kører, og i forhold til de mange, mange mennesker, der har valgt at gå ud og strejke, adskillige gange hørt fra regeringen, at den ikke ønsker at gribe ind i konflikten.
De strejker ikke kun, fordi de vil have en højere løn, hvilket de fuldt ud har fortjent med den kæmpe indsats, de yder, og ikke kun, fordi de ønsker at få sat ligeløn på dagsordenen og synes, at det er på tide, at vi her 100 år efter, at kvinderne fik stemmeret, også får ligeløn mellem mandefag og kvindefag, men også fordi de mange strejkende ønsker at få sat den solidariske velfærd på dagsordenen, ønsker at gøre opmærksom på, at regeringen og Dansk Folkeparti har udsultet velfærden så meget, at det ikke længere kan holde, og i den grad har sat en privatisering på dagsordenen, så sundhedsvæsenet er ved at bryde sammen, og har sat en privatisering af opgaverne i kommunerne på dagsordenen, så de har svært ved at yde en ordentlig omsorg til vores børn, vores syge og vores ældre. Vi har en ligestillingsminister, der end ikke har kunnet svare på, om hun går ind for ligeløn.
Det har været meget mærkeligt at opleve en konflikt om ligestilling, hvor ligestillingsministeren slet ikke har været interesseret i at diskutere ligeløn.
Vi har også oplevet en lang række ministre og ordførere, der siger, at de ikke vil gribe ind i en konflikt på arbejdsmarkedet.
Men regeringen og Dansk Folkeparti har jo grebet ind.
De har ikke grebet ind for at sikre en ordentlig løn eller for at sikre ligeløn, men grebet ind ved at sige, at arbejdsgiverne på området, kommuner og regioner, ikke må imødekomme de rimelige lønkrav.
Regeringen og Dansk Folkeparti har grebet ind og også med disse love ved at sikre, at kommunerne vil blive straffet, hvis de skulle finde på at imødekomme de rimelige krav fra de ansatte.
Hvis kommunerne tillader sig at bruge penge på at sikre velfærden i fremtiden, skal de aflevere dummebøder til finansministeren.
Det er det indgreb, som regeringen og Dansk Folkeparti allerede har gennemført, og derfor klinger det så hult, når vi hører fra disse partier, at de ikke vil være med til at gribe ind.
Konflikten har samtidig afsløret, at der er skåret så meget ned på velfærden og sket så stor udsultning, at man mange steder ikke har kunnet strejke, fordi det nødberedskab, der skal opretholdes under en strejke, har været bedre end det daglige beredskab på vores sygehuse, inden for ældreplejen osv. Hvis det, man ønsker, er en god velfærd, burde det få regeringen og Dansk Folkeparti til at tænke sig om, men det problem, der jo tydeligt bliver afsløret med denne konflikt, er, at regeringen og Dansk Folkeparti ikke ønsker en god velfærd.
Det er også det, vi tydeligt kan se med de udspil, der kommer, som der ikke er mange der tror på vil føre til forbedringer af den offentlige velfærd.
Tværtimod taler regeringen nu om, at der yderligere skal skæres ned.
Man kalder det så ikke for nedskæringer, men for effektiviseringer.
Det ligger jo tydeligt og klart, at det, regeringen ønsker, er at fremme privatiseringerne.
Det er tydeligst på sundhedsområdet, hvor man i den grad favoriserer det private og sikrer, at skatteborgernes penge strømmer derover, samtidig med at man udsulter det offentlige sundhedsvæsen, så der ikke er mulighed for at levere ordentlig behandling.
Jeg synes derfor, at det ville klæde regeringen og Dansk Folkeparti at holde op med hykleriet om, at der ikke må gribes ind, og i stedet for åbent og ærligt erkende, at man har grebet ind.
Man har for længst grebet ind og pålagt de kommunale og regionale arbejdsgivere, at de ikke må give den fornødne lønforhøjelse og ikke må sikre en ordentlig velfærd til borgerne.
Man forhindrer borgerne ude i kommunerne i selv at være med til at bestemme, hvilken velfærd de ønsker.