runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Krag (S), 2012-10-10:
Regeringens forslag om ret til hurtig udredning inden for 30 dage omfatter patienter i sygehusregi.
Det fremgår af statsministerens tale, som jo også ordføreren har haft lejlighed til både at høre og sikkert også efterfølgende læse.
Og det fremgår jo også meget klart af det lovforslag, som regeringen i dag har fremsat i Folketinget.
Så man kan lave selektiv læsning, og så kan man jo få et hvilket som helst budskab til at fremstå uklart.
Jeg mener sådan set, at statsministeren udtrykte sig klart i talen, og jeg har også udtalt til pressen, at hvis man synes, at det var uklart i skyndingen, kan man jo genlæse talen og se, at når man læser budskabet i sin helhed, så står det altså klart.
Sophie Løhde (V), 2012-10-10:
Betyder det så ifølge sundhedsministerens opfattelse, at vi fremover skal lægge til grund, at når statsministeren og sundhedsministeren bruger udtrykket alle patienter, så mener man ikke alle patienter, men så mener man kun patienter i sygehusregi?
Er det den fortolkning, vi skal lægge til grund fremadrettet i forhold til ministerens egen forståelse af begrebet alle patienter?
Astrid Krag (S), 2012-10-10:
Jeg tror sådan set ikke, at jeg hørte, at der kom et nyt spørgsmål på banen fra spørgeren, så jeg kan jo gentage, at jeg synes, det fremgår klart af statsministerens åbningstale, at den nye udredningsret på 30 dage omfatter patienter i sygehusregi.
Sophie Løhde (V), 2012-10-10:
Problemet er jo netop, at det ikke fremgår nogen steder, at man kun mener sådan en begrænset andel af en patientgruppe.
Men jeg kan selvfølgelig godt forstå, at sundhedsministeren ikke har lyst til at stå her i Folketingssalen og erkende, at det, som statsministeren lovede i sin åbningstale, i virkeligheden ikke er noget, man kan regne med.
Men når jeg alligevel undrer mig en lille smule over ministerens besvarelse, skyldes det jo, at det desværre ikke kun er statsministeren, der har fået udtalt sig sådan en anelse misvisende, kan man så i hvert fald betegne det som, eller i hvert fald i modstrid med det, der ligger i regeringens eget lovforslag.
For sundhedsministeren har jo også selv adskillige steder og gange omtalt den her såkaldte udredningsret som gældende for alle patienter, selv om den vel at mærke kun omfatter de patienter, der henvises til udredning i sygehusregi, og dermed udelukker alle de mange, mange patienter, som f.eks. udredes via de praktiserende speciallæger.
Så jeg vil derfor blot høre, om ministeren kan forstå, hvis der er nogle, som sådan efter at have lyttet til talen, godt kan have fået opfattelsen af, at når man siger »alle«, så mente man også alle og dermed ikke, at man kun omtalte de patienter, som henvises til udredning i sygehusregi.
Astrid Krag (S), 2012-10-10:
Jeg synes, det fremgår klart af statsministerens åbningstale om sundhedsområdet – og det ser man, hvis man læser sundhedsafsnittet i sin helhed – at den nye udredningsret på 30 dage omfatter patienter i sygehusregi.
Det fremgår således også af talen, og jeg citerer nu fra statsministerens tale: »Med den nye rettighed skal lægen på sygehuset planlægge et forløb, som skal være færdigt inden 30 dage, så patienten hurtigt får den rigtige behandling.«
Så hvis der er uklarhed om budskabet i statsministerens åbningstale, så skyldes det nok nærmere en tilbøjelighed til at tage enkeltudsagn ud af konteksten i talen.
Sophie Løhde (V), 2012-10-10:
Det første spørgsmål lyder: Mener ministeren, at statsministeren i åbningstalen fik gjort det helt klart over for danskerne, at hun med »alle« slet ikke mener alle patienter, men i virkeligheden kun mener de patienter, som bliver henvist til undersøgelse på et sygehus, og at det dermed ikke omfatter de store grupper af patienter, der ikke udredes på sygehusene, når nu statsministeren i sin åbningstale rent faktisk udtalte, at »alle – alle – skal have stillet en diagnose inden for 30 dage«?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-10-10:
Jamen regeringens politik er jo meget enkel.
Jeg interesserer mig for, at Venstre nu rejser den her diskussion om den milliard ekstra, vi får ind til bedre og billigere kollektiv trafik.
Jeg interesserer mig for, om Venstre vil afskaffe det indtægtsgrundlag, hvis de selv havde mulighed for det.
Det har vi ikke hørt så meget om, og det kunne være interessant at få at vide, hvad Venstre egentlig selv vil gøre i forhold til den indtægtskilde.
Det ved vi ikke så meget om.
Noget andet er, at jeg også godt vil give nogle eksempler på, hvad vi gerne vil.
Altså, beslutninger, som er truffet tidligere, og som er planlagt til at træde i kraft, kommer naturligvis til at træde i kraft.
De er jo truffet, og de kommer til at træde i kraft.
Det gælder f.eks. de skattestigninger til næste år, som Venstre også selv har været en del af.
Vi fastfryser indkomstgrænserne i skattesystemet.
Det har Venstre selv stemt for, og de kommer naturligvis til at træde i kraft.
På samme måde kan man sige, at vi også vil gå videre med forslag, hvor regeringen allerede har tilkendegivet, at der kan komme skattestigninger.
I vores finanslovforslag lægger vi jo f.eks. op til, at erhvervsstøtten skal reduceres, og en del af det er begrænsninger af særlige skattebegunstigelser, og det kan selvfølgelig også fortsat gennemføres.
Det er bare eksempler på, hvordan vi vil føre en skattepolitik, hvor vi kan manøvrere i den virkelige verden – selvfølgelig også belært af de erfaringer, som Venstre har haft med deres eget skattestop, hvor man blev ved med at sige, at man havde et skattestop, men ikke var i stand til at overholde det.
Det var man hverken, da man selv sad i regering, eller efter.
Astrid Krag (S), 2012-10-10:
Tak for det.
Statsministeren omtalte ventetiden under det udvidede frie sygehusvalg.
Den er i dag 1 måned uanset sygdommens alvor.
Med regeringens forslag differentieres ventetiden, så patienter med alvorlige sygdomme fortsat har ret til udvidet frit sygehusvalg efter 1 måned, mens patienter med mindre alvorlige sygdomme kan vente op til 2 måneder.
En patient vil således aldrig skulle vente mere end 2 måneder, før retten til det udvidede frie sygehusvalg træder i kraft.
Og lige som med de forrige spørgsmål kan jeg konstatere, at uklarheden kun opstår, når enkeltudsagn tages ud af deres oprindelige kontekst, hvor det efter min mening klart fremgår, at det drejer sig om en ændring af det nuværende udvidede frie sygehusvalg.
Martin Geertsen (V), 2012-10-10:
Tak, formand.
Hvordan vil ministeren konkret sikre, at patienter aldrig venter mere end 2 måneder, sådan som statsministeren lovede i åbningstalen?
Hvordan vil ministeren konkret sikre, at patienter »aldrig« venter mere end 2 måneder, sådan som statsministeren lovede i åbningstalen?
Astrid Krag (S), 2012-10-10:
Ja, det gør de praktiserende læger, og det vil de praktiserende læger i høj grad også gøre fremover.
Her snakker vi om en udredningsret, der sikrer, at de alvorligt syge i vores samfund også bliver behandlet først, fordi de bliver hurtigere udredt, end det ville være tilfældet uden en udredningsret, og derfor også hurtigere kan komme i gang med at få en behandling.
Jeg har allerede en gang læst passagen fra talen højt, og jeg synes, at den svarer meget tydeligt på det.
Jeg vil sige, at det godt kan være, at det er sjovt til politisk drilleri at pille enkelte sætninger ud af en tale og prøve at gøre det gældende, men det er bare ikke særlig lødigt, og jeg mener heller ikke, at det er særlig seriøst.
Jeg havde egentlig tænkt, at jeg ville læse passagen i talen højt igen, men det er næsten spild af alles tid.
Det bliver jo slået fast, at med den nye rettigheder skal lægen på sygehuset planlægge et forløb, der skal være færdige inden 30 dage.
Det bliver slået fast, at vi stiller store krav til sygehusene.
Så hvis man vil være forvirret og slå politisk plat på det, kan man sagtens pille enkelte sætninger ud.
Det må jeg jo medgive er lykkedes for hele to spørgere fra partiet Venstre.
Jeg mener bare ikke, det er rimeligt i forhold til det, statsministeren faktisk sagde i sin tale.
Martin Geertsen (V), 2012-10-10:
I høj grad.
Men nu er det jo sådan set sundhedsministeren selv, der er i den her ret interessante diskussion, synes jeg, der fremhæver det forhold, at den praktiserende læge rent faktisk også er i stand til at foretage udredninger.
Det er jo ikke kun læger på sygehuset.
Det er også læger i praksissektoren, der gør det dag ud og dag ind.
Når man selv fremhæver, at det er praktiserende læger, der er indblandet i et eller andet udredningsforløb – det er f.eks. ældre patienter med symptomer på noget, der kunne være Parkinsons sygdom – kan jeg ikke forstå, at regeringen ikke kan se, at det kan give anledning til misforståelser.
Ministeren svarer jo sådan set i et eller andet omfang selv, al den stund at praktiserende læger også foretager udredninger.
Astrid Krag (S), 2012-10-10:
Det ville jo i så fald have givet et meget misvisende billede af vores sundhedsvæsen, da den praktiserende læge jo for rigtig mange mennesker er indgangen til sundhedsvæsenet.
Man går til sin praktiserende læge, hvis man mærker nogle symptomer, og hvis man er bekymret, går man til sin læge.
Og i mange tilfælde kan den praktiserende læge stå for udredningen, men i nogle tilfælde kan den praktiserende læge ikke stå for udredningen, og med den nye udredningsret sørger vi for, at patienten ikke bliver kastebold i systemet.
Når den praktiserende læge giver fortabt og siger, at han ikke kan udrede patienten og henviser patienten til udredning på sygehuset, så får patienten altså en ret til, at man et sted på sygehuset har pligt til at sørge for en udredningsplan inden for 30 dage.
Det er en afgørende ny patientret, vi giver danskerne.
Så jeg vil sige, at jeg tror sådan set, at hvis man ikke måtte nævne den praktiserende læges rolle i det danske sundhedsvæsen, ville der blive tegnet et meget mærkeligt billede af det danske sundhedsvæsen, fordi de praktiserende læger jo meget, meget ofte for de fleste er indgangen til det.
Sophie Løhde (V), 2012-10-10:
Tak for sundhedsministerens besvarelse og præcisering af, at der er tale om en pligt.
Så er det, man jo så kan spørge sig selv, hvorfor ministeren så konsekvent og adskillige steder har brugt udtrykket, at der er tale om en garanti.
Men o.k., det er altså ikke bare i Folketingssalen, at man bliver sendt hjem og skal læse lidt ekstra på en åbningstale.
Man skal heller ikke stole på og tage for bogstaveligt, hvad ministeren skriver i sine kronikker.
Det er en pligt og ikke en garanti.
Har sundhedsministeren tænkt sig så at rette indholdet af det, man skriver, når det er, at man konsekvent kalder noget for en garanti og man i dag siger, at det mente man i virkeligheden ikke, for det er faktisk bare en pligt?
Astrid Krag (S), 2012-10-10:
O.k., jamen så kommer vi uklarheden et stykke nærmere.
Hr. Martin Geertsen er jo ikke sundhedsordfører, så det kan da være, det her faktisk er et reelt spørgsmål, fordi hr. Martin Geertsen er i tvivl om, hvad den nye udredningsret går ud på.
Pointen er jo, at når den praktiserende læge må give fortabt, ikke kan udrede en patient og der sker en henvisning til sygehuset, så træder udredningsgarantien i kraft.
Og hr. Martin Geertsen kunne jo sådan set bare læse den efterfølgende sætning af det, han læste højt.
Altså, som jeg hørte hr. Martin Geertsen, læste han: »Ja, f.eks. har de praktiserende læger en del ældre patienter med symptomer på noget, der kunne være Parkinsons sygdom.«
Det fortsætter: »Uden den nye rettighed risikerer den ældre at blive kastet rundt mellem hospitalsafdelinger og læger i et længere forløb med scanninger og blodprøver og en stadig venten på resultater.
Imens bliver hun mere og mere syg og mere og mere forvirret.
Med den nye rettighed skal lægen på sygehuset planlægge et forløb, som skal være færdigt inden 30 dage, så patienten hurtigt får den rigtige behandling.
Vi stiller store krav til sygehusene, men de kan opfylde dem, når de indretter sig rigtigt.«
Så det er rigtigt, at hvis man botaniserer i talen – det er jo et meget snedigt kneb – kan man få ting til at fremstå, som man vil.
Det tror jeg man kunne gøre med alle tekstpassager.
Martin Geertsen (V), 2012-10-10:
Jeg havde jo fornøjelsen af at sidde og lytte til debatten før, herunder også ministerens svar til fru Sophie Løhde.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge til statsministerens tale, når nu ministeren selv fremhæver den, for jeg har nemlig også læst den, og så har jeg læst den, læst den og så har jeg genlæst den.
Det, som undrer mig, er, at ministeren kan have en opfattelse af, at man som læser ikke kan være i tvivl om, hvad det er, regeringen i virkeligheden mener med begrebet alle, når man f.eks. læser en sætning, som sådan set står meget centralt i hele afsnittet i statsministerens åbningstale, og som handler om sundhed, nemlig – og nu citerer jeg fra statsministerens åbningstale: »Ja, f.eks. har de praktiserende læger en del ældre patienter med symptomer på noget, der kunne være Parkinsons sygdom.«
Når man selv fremhæver patienter i praksissektoren, er det vel ikke så vanskeligt at forstå, at både den politiske opposition, interesseorganisationer og andre med interesse for sundhedsområdet kan blive en lillebitte smule i tvivl om, hvad regeringen i virkeligheden mener i forhold til det her spørgsmål, altså når man selv pladrer sin tale til med noget, som sådan set ikke har noget med sygehussektoren at gøre, men som sådan set har noget med praksissektoren at gøre, og man ligefrem selv fremhæver, at de praktiserende læger har en del ældre patienter med symptomer på noget, der kunne være parkinson.
Hvorfor bruger regeringen og statsministeren – nu skal jeg nok afslutte, så ministeren kan komme op at stå – praktiserende læger som et eksempel på noget, som sådan set ikke kommer praksissektoren ved?
Astrid Krag (S), 2012-10-10:
Tak for det.
Jamen som jeg netop har redegjort for ved det foregående spørgsmål, omfatter regeringens forslag om ret til udredning inden for 30 dage alle patienter i sygehusregi.
Det fremgik, som vi har været inde på et par gange nu, også af statsministerens åbningstale, som jeg har medbragt, i det tilfælde at spørgeren eller andre spørgere har lyst til at studere den nærmere.
Martin Geertsen (V), 2012-10-10:
Tak for det, formand.
Hvad forstår ministeren ved begrebet alle patienter?
Hvad forstår ministeren ved begrebet alle patienter?
Astrid Krag (S), 2012-10-10:
Nu tror jeg, vi er ude i ordkløveri for viderekomne, så fru Sophie Løhde må meget gerne forklare mig, eventuelt med opslag i Nudansk Ordbog eller andre steder, hvad det er, der gør, at patienter er stillet dårligt af, at vi siger, at det her er en helt klar pligt for regionerne, en helt klar patientret for danskerne.
Jeg ved ikke, hvad fru Sophie Løhde mener der er i det, der ikke gør, at vi kan være stolte af at have givet danskerne en ny patientrettighed.
Så jeg må sige, at det kan være, det er semantik.
Martin Geertsen (V), 2012-10-10:
Jeg beklager, at jeg skal genere sundhedsministeren med det her spørgsmål.
Det er ikke, fordi jeg ikke synes, at det er interessant at diskutere med ministeren, men det er jo interessant, at det er en statsminister, der har skrevet en tale, som sundhedsministeren skal stå på mål for, men sådan er det.
Nu nævnte ministeren selv spørgsmålet om at være snedig, og jeg har sådan set ikke noget behov for at være snedig i den forstand, som jeg tror sundhedsministeren i den her sammenhæng mener at man som opposition er snedig på, men havde det ikke været mere snedigt af regeringen, hvis jeg må være så fri at returnere den her, hvis regeringen ikke havde blandet den praktiserende læge ind i hele den her diskussion og ind i statsministerens åbningstale, for så havde man jo rent faktisk kunnet undgå de her misforståelser, som ikke blot er opstået hos fru Sophie Løhde og mig, men også blandt folk i interesseorganisationer?
De må jo have læst den her åbningstale og er blevet forvirret.
Astrid Krag (S), 2012-10-10:
Jamen det svarede jeg jo også på, som fru Sophie Løhde ville vide, hvis hun havde lyttet efter.
Det her er en helt klar pligt for regionerne til at sørge for, at patienter er udredt inden 30 dage, og det er jo en ny patientrettighed, vi giver danskerne, og som jeg faktisk er vanvittig stolt af.
For behandlingsgarantien er ikke meget værd, hvis ikke man er udredt, og alt for mange patienter har hidtil oplevet, at den garanti, de havde, var som elastik i metermål, fordi udredningsforløbene var meget lange.
Ved at give den her udredningsret til danskerne, udredningsgarantien, ja, så sørger vi jo for, at vi hurtigt får afklaret, hvad folk fejler, så man kan komme i gang med behandlingen.
Det tror jeg kommer til at betyde utrolig meget, i forhold til at vi får et sundhedsvæsen, hvor vi er sikre på at det er de mest alvorligt syge der behandles først.
Jeg tror faktisk også, det kommer til at betyde noget i forhold til ulighed i sundhed, og jeg er rigtig stolt af, at danskerne med udredningsretten får en helt ny patientrettighed.
Christine Antorini (S), 2012-10-10:
Jeg er fuldstændig enig i den udlægning, som direktøren for Kvalitetsog Tilsynsstyrelsen gav, nemlig at det lige præcis handler om at lave en screening for at forbedre kvaliteten, og ikke, som han siger, om at dømme eller hænge enkelte skoler og kommuner ud.
Og den måde, som vi bare må konstatere, at screeningen er blevet brugt på, viser jo så også dilemmaet.
Der var så oven i købet fejl, men selv om der ikke havde været fejl, må vi bare konstatere, at det altså ikke er den rigtige måde at lave skoleudvikling på.
Det skal være fremadrettet, det skal være i form af en dialog om, hvordan man understøtter, at der kommer det faglige løft.
Karen Ellemann (V), 2012-10-10:
Tak, formand.
Er ministeren enig med direktøren for Kvalitets- og Tilsynsstyrelsen, Per Eriksen Hansen, når denne som en kommentar til sagen om de 17 skoler bl.a. skriver, at »Vi laver kun listen for at forbedre kvaliteten – det er ikke for at dømme skolerne«, og mener ministeren, at man dømmer skoler ved at offentliggøre lister, der viser skolernes faglige præstationer?
Er ministeren enig med direktøren for Kvalitets- og Tilsynsstyrelsen, Per Eriksen Hansen, når denne som en kommentar til sagen om de 17 skoler bl.a. skriver, at »Vi laver kun listen for at forbedre kvaliteten – det er ikke for at dømme skolerne«, og mener ministeren, at man dømmer skoler ved at offentliggøre lister, der viser skolernes faglige præstationer?
Christine Antorini (S), 2012-10-10:
Jeg er meget optaget af, hvordan der kommer en systematisk evaluering, ikke bare på nationalt plan, men også hvordan man styrker evalueringskulturen i de enkelte kommuner og på de enkelte skoler.
Men målet med en evaluering er jo ikke at slå nogen oven i hovedet; målet er at konstatere, at her er der en udfordring – den kan være af meget forskellig art – og se på, hvad der så skal til for at få løftet den faglige udfordring, der måtte være.
Derfor synes jeg også, at den rigtige måde at gøre det på, når det er, at Kvalitets- og Tilsynsstyrelsen fremover skal lave screeninger – og det skal de fortsat gøre, men det skal være på nogle bedre parametre, og der må jeg medgive at jeg ikke synes, det er tilstrækkeligt, at man kun måler på 9. klasse, for det opfanger simpelt hen ikke, hvad der ellers sker, bl.a. i årene undervejs, for bare at nævne én ting – er, at man så tager den dialog med kommunerne osv.
De vil jo vide, hvilke skoler det drejer sig om, og der vil det også være sådan, at det, hvis der bliver spurgt ind til det, så vil være en del af det, som man kan få information om.
Jeg er optaget af, hvordan man får kvalitetsløftet i en tæt dialog.
Karen Ellemann (V), 2012-10-10:
Ministeren taler nu generelt om en ændring af tilsynet med den danske folkeskole, sådan må det forstås, altså om skolerne under et.
Og det betragter jeg lidt som en anerkendelse af, at evalueringer, og dermed jo også lister, over, hvordan tingene går, er vigtige redskaber i forhold til at kunne have hånd i hanke med og et syn på, hvordan udviklingen går, når der formentlig alt andet lige er tale om nogle faglige udfordringer, der er store, og nogle store behov for, at der sker et fagligt løft, måske af nogle specifikke elevgrupper på den enkelte skole, eller der er måske nogle ledelsesudfordringer osv.
Jeg opfatter det i hvert fald sådan, at ministeren anerkender, at evalueringer og lister er noget, som man kan bruge.
Men er det så noget, der kun skal være internt, eller er det noget, der skal ud til offentlighedens kendskab?
Christine Antorini (S), 2012-10-10:
Der er blevet lavet et større forsøgsarbejde med seks kommuner, som så har 14 folkeskoler fordelt rundtomkring i kommunerne.
Der drejer det sig om nogle folkeskoler, der har mange tosprogede elever, som er fagligt udfordret, og hvor man simpelt hen med den bedste praksisiden, man har om, hvordan man løfter fagligheden, med nogle dygtige læringskonsulenter går ind og understøtter, at de på forskellige måder kan arbejde med at løfte fagligheden.
Det er lige fra, hvordan man arbejder med trivsel og undervisningsmiljø og tæt forældreinddragelse, til selvfølgelig også – nu, hvor vi taler om tosprogede børn – nogle undervisningsmetoder, i forhold til hvordan man inddrager tosprogede børns sprogkompetencer, dansk som andetsprog osv. Det synes jeg er en meget konkret måde at gøre det på, nemlig at man går ind og siger: Vi ved, at der er nogle særlige faglige udfordringer; hvordan kan vi gå ind og understøtte, at der sker det faglige løft, som alle børn skal kunne møde, når det er, at de er en del af den danske folkeskole?
Karen Ellemann (V), 2012-10-10:
Men det er vel stadig væk indiskutabelt, at der i den screening var skoler, der alt andet lige stak frem, fordi der kunne være problemer i forhold til det faglige niveau og de faglige resultater, og derfor var mit spørgsmål sådan set også bare helt direkte: Hvad gør man ved det?
Altså, ministeren får en screening fra Kvalitets- og Tilsynsstyrelsen, og den er så blevet offentliggjort.
Det viser sig så, at den er fejlbehæftet, og jeg forstår godt, at man som sådan trækker den tilbage.
Men det ændrer jo ikke ved, at der faktisk i det her tilfælde var mere end en håndfuld skoler, som havde nogle alvorlige faglige udfordringer på 9. klasses niveau, altså på det tidspunkt, hvor folkeskoleeleverne rent faktisk vinker farvel til folkeskolen, og hvor de gerne skulle være klar til at gå videre i en ungdomsuddannelse.
Hvad er handlingen nu og her i forhold til de observationer, som man jo har gjort sig med den her screening?
Christine Antorini (S), 2012-10-10:
Allerførst vil jeg godt slå fast, at det jo på ingen måde er acceptabelt, at der er fejl, når Kvalitets- og Tilsynsstyrelsen går ud og laver en screening.
Sådan er det.
Det har jeg været ude at beklage dybt i forhold til de pågældende skoler.
For man må jo forvente, at når der er blevet lavet en screening, så er det også en screening, der bygger på korrekte data.
Det gjorde den ikke, og den screening var så fejlbehæftet, at jeg besluttede, at den skulle trækkes tilbage.
Det ændrer ikke ved det, der er det vigtige i det, nemlig at man – når vi ser på det fremadrettet – har en direkte dialog med kommunerne og skolerne, når Kvalitets- og Tilsynsstyrelsen laver en screening.
Jeg vil godt komme med nogle eksempler på, hvorfor vi også skal diskutere, ud fra hvilke kriterier man gør det.
Af de fire kriterier, som screeningen var lavet på, byggede de to direkte på folkeskolens afgangsklasser.
Men faktisk sker der en hel masse i årene forinden.
Jeg ved, at spørgeren som lærer også ved, at der kan ske utrolig meget i løbet af 0.-9. klasse, og at det kan skyldes mange forskellige ting.
Det kan være, der er nogle skoler, der bliver lagt sammen; det kan være, man ændrer noget ledelse; det kan være, man indfører nogle andre undervisningsformer osv.
Det kan man faktisk ikke aflæse med de kriterier, der er nu, fordi man alene måler på 9.-klasses-elever.