Johs. Poulsen (RV), 2010-02-04:
Tak for det.
Det Radikale Venstre ser med stor sympati på både det her beslutningsforslag og for den sags skyld også på det næste beslutningsforslag, som ligger i fuldstændig den samme boldgade.
Vi ser som sagt med sympati på begge forslag, fordi vi læser dem som et ønske om at opnå to ting.
For det første ønsker man større viden om den natur, som ligger uden for Natura 2000-områderne, den beskyttede natur, større viden om, hvordan det egentlig ser ud med naturen i Danmark, altså et samlet billede af, hvordan tilstanden er.
For det andet er der et ønske om at kunne passe bedre på den type natur fremadrettet.
Det synes vi i Det Radikale Venstre er et par gode intentioner, som vi som sagt læser er i begge forslag, og som vi også mener Folketinget samlet set burde forholde sig til forstået på den måde, at man burde samarbejde om at kunne føre sådanne målsætninger ud i livet.
Man kan så altid diskutere forskellige detaljer og forskellige metoder til, hvordan man opnår det.
Og jeg er i virkeligheden en lille smule ked af, at der sådan meget hurtigt gik sådan en slags Christiansborgdiskussion i det, den sædvanlige diskussion om, hvad der skete for 10 år siden, for 5 år siden, og om, hvem der er skyld i hvad og blablabla, når det vigtige i virkeligheden er at se fremad og at se på, hvordan man kan få løst opgaverne med de udfordringer, vi står med på området.
Derfor vil jeg også sige, at vi i Det Radikale Venstre sådan set er glade for, at miljøministeren nu har taget en række initiativer på området, og vi vil så lade være med at bruge meget tid på at snakke om, hvad der kom først, hønen eller ægget og alt det der.
Det, der er vigtigt, er, at der tilsyneladende endelig er et samlet fokus hos de allerfleste partier i Folketinget på det her felt.
Det fokus retter sig imod større viden om den danske natur og den beskyttede natur og fremadrettet, nemlig hvordan vi kan sikre, at den natur beskyttes så godt som overhovedet muligt.
Det er der så også noget der tyder på vi har brug for, men jeg tror til gengæld også, at der er behov for at nuancere billedet en lille smule, hvor nogle ligesom i den ene ende siger, at alt er totalt katastrofalt, når man læser nogle af de meldinger, der kommer i dagspressen, og hvor andre nærmest siger, at det hele går fint.
Også på det her punkt som i så mange andre af livets forhold ligger sandheden et eller andet sted midtimellem, og den er i virkeligheden også nuanceret fra landsdel til landsdel.
Derfor ved jeg noget om det, der er foregået, og sådan set også noget om det, der ikke er foregået.
Og jeg kan godt bekræfte, at det forholdt sig sådan, også i det tidligere Ringkøbing Amt, at der ikke var tilstrækkelig fokus på opgaverne.
Det var formodentlig ud fra en eller anden betragtning om, at der hos nogle var den opfattelse, at det behøvede man ikke at gøre så meget ved, og var det endelig sådan, at der var grund til at gøre noget ved det, ville man som oftest ikke genere nogen i et erhverv eller noget lignende, og derfor blev der efter min mening ikke gjort nok.
Men nu er det sådan, at der er kommet mere fokus på det.
Virkeligheden er i dag, at der nu er afsat over dobbelt så mange ressourcer i de kommuner i det tidligere Ringkøbing Amt til naturbeskyttelse i forhold til det, der blev afsat før i det tidligere Ringkøbing Amt.
Det tyder på, at man i al fald i kommunerne gerne vil påtage sig opgaven og også gerne fremadrettet vil gøre noget ved det.
Det er først og fremmest det, vi skal bygge på.
Både det, der manglede af indsats i det tidligere Ringkøbing Amt, og det, der måske kommer til at ske fremadrettet, er også udtryk for en anden ting, nemlig at det bestemt ikke er ligegyldigt, hvem man sætter til at tage beslutninger på området.
Derfor er den positive melding jo også til dem, der følger med i den her debat, at det betyder noget, hvem de stemmer på, det betyder noget, hvad folk står for, hvad de har af holdninger på det her område, og det betyder noget, hvad folk rent faktisk foretager sig, når naturen skal beskyttes og det fremadrettet skal sikres, at det bliver endnu bedre.
Så om ikke andet kan vi måske få det ud af debatten, at det her også i forhold til det, der sker, jo er udtryk for forskellige typer af prioriteringer lokalt.
Også derfor er jeg glad for, at ministeren i dag her fra talerstolen har tilkendegivet, at der skal kigges ganske intensivt på det; det gælder, hvordan sanktioner kan se ud, og det gælder lige så meget, hvordan lovgivningen er indrettet i dag.
Der skal altså enormt meget til, før man overhovedet kommer derhen, hvor man bare kan begynde at tildele sanktioner, altså at lade det få en betydning for dem, der måtte bryde med § 3-natur-beskyttelsen.
Og det har vi brug for at få kigget på, for der er der altså nogle, som er nærmest ligeglade med vores natur, og det skal selvfølgelig ikke være sådan, at man kan være det.