Ida Auken (RV), 2015-01-29:
Jeg vil gerne begynde med at sige tak til Enhedslisten for at rejse den her debat.
Selv om det er et Folketing, der kan tyde på at være relativt bredt enige om at sige velkommen til det deleøkonomien, tror jeg, at de forandringer, som den her meget, meget hastigt voksende bølge medfører for vores samfund, er nødvendig at snakke om.
Jeg tror, at det er vigtigt, at vi som politikere tager debatten og begynder at se på, hvad det er for nogle kompleksiteter, der så også kommer som følge af de her nye måder at dele på, at lease på, at leje på, at bruge nye teknologier på på en måde, så vi får meget mere ud af de ressourcer, vi har.
Man kan egentlig undre sig over, at deleøkonomien ikke er kommet før, når man kigger på, hvad det er for et kæmpe potentiale for øget produktivitet, for ressourceudnyttelse, der ligger i deleøkonomien.
Eksperter vurderer, at der er et økonomisk potentiale på op imod tre trilliarder dollars globalt set for deleøkonomien.
Det er helt enormt.
Man kan virkelig undre sig over, at det ikke er kommet før, men det skyldes selvfølgelig, at nogle af de teknologier, der skal til for for alvor at dele biler eller bygninger, få maksimalt ud af dem, eller dele ting, eller hvad det nu kan være, egentlig først er ved vinde indpas nu.
For 5-7 år siden havde vi jo ikke engang en smartphone, der lynhurtigt kunne fortælle os, hvor der var en bil eller noget at dele, og hvem der gerne vil dele med os i nærheden.
Så der er nogle grunde til, at det her sker i øjeblikket, men det sker så også med en hastighed, som gør, at vi lige skal tænke os godt om for at få sjælen med på den her store forandring.
Hvis man lige kigger på potentialet for deleøkonomien og kigger på sådan noget som transportsektoren, så ser vi, at de biler, vi har i dag, kører omkring 4 pct. af tiden, og af de 4 pct. er det cirka en fjerdedel af tiden, man leder efter parkering eller holder i kø.
Så det er i virkeligheden meget, meget lidt produktivt at sætte sådan en stor dims i produktion og kun bruge den 4 pct. af tiden.
Det er klart, at dem, der har en økonomisk model, hvor man bare kan forbedre det 5, 10, 20 pct., har et kæmpe område at chippe ind i.
Vi kan se, hvordan danske firmaer allerede nu begynder at hjælpe private med at dele deres bil med naboen eller med andre på en måde, så det faktisk nærmest ikke koster noget at have en bil, fordi man lejer ud til naboen.
Vi kan se, hvordan man i Amsterdam og San Franciscos lufthavne har lavet et firma, der siger til folk, at de i stedet for at køre deres bil over til parkering og betale for at parkere så kan køre den over til dem, og så bliver den lejet ud i mellemtiden til nogle andre.
Man får en del i lejepræmien, bilen bliver gjort rent, der skal ikke betales for at parkere, jeg tror endda, man får en lille hilsen fra den, der har lejet ens bil.
Det er forretningsmodeller, som egentlig er så indlysende, når man først får øjnene op for, hvad man kan gøre.
En af grundene til, at vi måske ikke har delt så meget før, tror jeg er forestillingen om, at man lige skal tænke på, hvordan mennesker egentlig har det med at dele.
Vi vil sådan set godt dele, men måske skal vi ikke sådan hele tiden kunne mærke den anden.
Man skal helst være et billede af, at det, man deler, på en eller en måde er ens eget. Dem, der har fundet ud af det og fundet ud af at få sat et kvalitetsstempel eller lægge rengøring ind eller sørge for, at der er nogle, der reviewer dem, man deler med, sådan at der er nogle, der har givet et kvalitetsstempel, har brudt igennem den der sociale barriere, som der nogle gange er, når det gælder om at ville dele med andre.
Så det har også været rigtig vigtigt at få den der forståelse ind, at det ikke er nok at leje sin bil ud, den skal også helst være ren, når man får den tilbage og lignende.
Et andet område, hvor der er et kæmpe potentiale, er jo i alle de ting, vi har i vores hjem.
En boremaskine bliver brugt 15 minutter i løbet af sit liv.
Det er ikke meget for at gå ind og investere i sådan en ting.
Amerikanske unge vil hellere have adgang til internettet end egen bil.
Der er folk, der mener, at ethvert produkt derude faktisk kan blive til en service, altså at man i stedet for at sælge en vaskemaskine kan sælge vaskeservice, at man i stedet for at sælge en bil kan sælge bilservice, at man i stedet for at sælge en mobiltelefon kan sælge mobilservice.
Så jeg tror, vi er i gang med at se en revolution, og det er derfor, at jeg synes, det er rigtig godt, at vi får den her diskussion i dag.
For at få del i den her produktivitet og det her enorme potentiale er det jo også vigtigt, at Danmark kommer forrest, at vi kommer med hovedet først ind i den her udvikling af vores virksomheder, er med til at finde løsninger, teknologier og muligheder, så det er os, der får skabt arbejdspladser og vækst.
Men vi skal også tale om de problemer, der er.
Hvordan beskatter man rigtigt i deleøkonomien?
Hvilke arbejdspladser er det egentlig, der bliver skabt?
Hvordan opretholder vi ordentlige forhold for ansatte?
F.eks. ser vi jo dele af de meget store og hurtigt voksende firmaer, der ikke helt får medarbejderforholdene med.
Hvordan undgår vi nye monopoler osv.?
Derfor har regeringen lavet en redegørelse, og derfor synes jeg, at det er rigtig godt, at vi nu får taget hul på den her diskussion, så vi får hele samfundet med og det ikke er noget, der bare løber hen over hovedet på os.