runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-03-11:
Jeg er enig i, at det er Venstre og Konservative sammen med Dansk Folkeparti og De Radikale, der bærer ansvaret for, at vi står med den her dagpengemodel, som vi har i dag, men heldigvis med de forbedringer, som den nuværende regering sammen med Enhedslisten og SF har foretaget.
Men jeg mener bare stadig væk ikke, at vi er i mål, og mit problem er lidt, at man med en dagpengekommission, som jo stadig væk ikke er nedsat, men bliver nedsat, måske ser frem til en løsning, der kan komme i 2015.
Og der er folk, der allerede kommer i klemme nu.
Som statsministeren sagde tidligere, da vi havde diskussionen om velfærdsydelserne, så er der jo en pointe i at sige, at dagpengesystemet i den grad er krumtappen i det fleksible arbejdsmarked – det er jeg helt enig med statsministeren i.
Forudsætningen er så også, at vi sørger for, at vi stadig væk har den her form for model.
Og der vil jeg sige igen, at jeg egentlig synes, at hele spørgsmålet om genoptjeningsretten er så vigtigt.
For hvis man i dag med den forkortede periode og en fordobling af genoptjeningsperioden skal have adgang til dagpenge, så kræver det, at vi kigger på, om vi kan gøre genoptjeningsperioden kortere a la de andre nordiske lande, så folk har en mulighed for også at have et økonomisk sikkerhedsnet, selv om de tager et barselsvikariat.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-03-11:
For det første vil jeg sige, at jeg er meget, meget tilfreds med den løsning, vi lavede dengang, for det betyder jo konkret, at ledige, der modtager de her ydelser, vil få knap 14.000 kr., hvis de er forsørgere, og godt 10.000 kr., hvis de ikke er forsørgere.
Det er jo altså noget, der virkelig kan mærkes i en økonomi, og uanset om man er gift eller har sparet lidt sammen, er det nogle andre regler, der gælder her.
Hvis vi ikke havde lavet de her regler – og når jeg siger det nu, er det, fordi jeg af og til synes, at vi glemmer det lidt i debatten – så ville der have været nogle af de her ledige, som ikke ville modtage nogen ydelse overhovedet.
Det var det, som Dansk Folkeparti var parat til at leve med.
Helt fint, at de var parate til at leve med det, men det har vi så heldigvis fået ændret, og det er jeg meget tilfreds med.
Så for de ledige er der jo tale om en helt kontant forskel på det, som Dansk Folkeparti var med til før valget i 2010, og det, som et flertal bestående af Socialdemokrater, Radikale, SF og Enhedslisten har gjort efter valget – og det er et rigtig godt skridt.
Om de mere generelle spørgsmål om dagpenge kan jeg sige, at der vil vi jo gerne nedsætte en dagpengekommission, som skal se på hele det her spørgsmål.
Og jeg synes egentlig, det er relevant, efter at vi har haft en turbulent periode og diskussion om dagpengene, at sige, om det så ikke er det rigtige at nedsætte en kommission, som skal se på hele det her spørgsmål samlet.
Det tror jeg er den rigtige vej frem.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-03-11:
Jeg er enig med statsministeren i, at det var en god løsning, men det er en midlertidig løsning.
gerne lige gentage mit spørgsmål, nemlig om statsministeren inden næste folketingsvalg vil præsentere en permanent og holdbar løsning på dagpengeområdet.
Grunden til, at jeg gerne vil grave lidt i det, er, at vi jo stadig væk, desværre, står med nogle forudsigelser for 2014, hvorom AK-Samvirke siger, at deres vurdering er, at der vil være 14.000 mennesker, der falder ud af dagpengesystemet.
Det er selvfølgelig færre end i 2013, men det er stadig væk et stort antal mennesker, der risikerer at måtte gå fra hus og hjem.
Jeg ved, at det er et spørgsmål, der optager statsministeren, ikke mindst fordi statsministeren jo også har været villig til at kigge på det tidligere.
Derfor vil jeg gerne høre, om statsministeren vil kigge på bl.a. genoptjeningsretten.
Først vil jeg i modsætning til de to herrer tidligere gerne rose statsministeren for hendes udmelding tidligere i dag, for det er at udvise rettidig omhu at forholde sig til det pres, der kommer på velfærdsydelser som dagpenge og kontanthjælp, og at kigge på, hvad vi kan gøre både nationalt og på europæisk plan.
Det var en ting, jeg opfordrede statsministeren til for 14 dage siden, og jeg er rigtig glad for, at statsministeren nu kommer med så klar en melding.
Der er ingen tvivl om, at dagpenge jo i den grad er et sikkerhedsnet, der gør, at vi har et fleksibelt arbejdsmarked i Danmark, og derfor vil jeg gerne komme lidt mere ind på det her med dagpengene, men med en mere dansk dimension.
De halverede dagpengeperioden, samtidig med at de også fordoblede genoptjeningsretten, og det stemte Socialdemokraterne og SF selvfølgelig imod.
Dengang viste beregningerne fra den daværende finansminister, hr. Claus Hjort Frederiksen, at ca. 2.000-4.000 mennesker ville falde ud af dagpengesystemet, og jeg har siden set en optagelse på TV2 med hr. Claus Hjort Frederiksen, hvor han siger: Der er ingen, der falder ud af dagpengesystemet efter de 2 år, fordi der simpelt hen vil være sådan en stor efterspørgsel på arbejdskraften.
Det kan vi jo så se ikke passer.
Der er desværre 34.000 mennesker, der er faldet ud af systemet, og det viser, at vi stadig væk står med en udfordring.
Derfor er mit spørgsmål til statsministeren: Vil statsministeren inden næste folketingsvalg præsentere en mere permanent og holdbar løsning på dagpengeområdet?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-03-11:
Jeg har jo egentlig sagt det tidligere: Det lever vi med; det er sådan, det er.
Jeg bryder mig ikke om det der, som hr. Lars Løkke Rasmussen har gjort, når han har talt om en polak, der planter sine træsko, eller det, som hr. Kristian Thulesen Dahl gør, når han udpeger rumænere til at være et problem.
Jeg bryder mig ikke om det; jeg synes ikke, det er en fin måde at diskutere det her på.
Vi har nogle regler, som vi skal følge.
Det kan godt være, at man ikke synes, at lige præcis udmøntningen, den måde, som det kommer til at virke på i praksis, er helt fantastisk, men vi lever med den, også fordi den økonomiske udfordring i det her jo ikke skaber store økonomiske ubalancer.
Jeg undrer mig stadig over, at et parti, som jo – tror jeg – stadig siger, at vi skal være med i EU, har den holdning, at selv om man har været med til at vedtage en forordning, så kan man bare bestemme, hvilke dele af den forordning man vil lade gælde i Danmark.
Sådan er et retssamfund jo ikke.
Vi er nødt til at overholde lovgivningen, men vi skal også samtidig – og det håber jeg vi kan her i Folketinget – samles om, at vi beskytter vores velfærdssamfund.
Der er mange herinde i Folketingssalen, som gerne vil have et solidarisk velfærdssamfund, som vi passer på.
Og det er derfor, at jeg i dag har lagt nogle meget konkrete initiativer frem til, hvordan vi kan kontrollere bedre i forhold til vores dagpenge og vores kontanthjælp, hvordan vi på tre meget klare punkter kan diskutere det her i EU-systemet.
Og det undrer mig egentlig efter dagens debat, at vi ikke kan få klar opbakning til, at det er den fremgangsmåde, vi skal anvende.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-03-11:
Altså, jeg synes, det er meget svært at finde ud af, hvor regeringen egentlig står i det her spørgsmål.
Der er sagt ganske meget fra regeringspartiernes og regeringens folketingsgruppers side de seneste uger.
Skatteministeren, der sidder lige bag ved statsministeren, har sagt, at de sociale rettigheder er en hjørnesten i det indre marked; det er forudsætningen for, at arbejdstagerne kan føle sig trygge ved at søge arbejde i et andet EU-land; det er et helt fundamentalt princip, som man må anerkende, hvis man er tilhænger af den fri bevægelighed.
Citat slut.
Nu taler statsministeren om, at der jo ikke er lavet en social union.
Så kan man diskutere social union i forhold til sociale rettigheder, men sociale rettigheder er jo lige præcis det, vi diskuterer, når vi taler om de EU-regler, der giver problemer for den danske velfærdsmodel.
Derfor bliver jeg bare nødt til at stille mit spørgsmål igen.
Og så forsøger jeg bare nu for tredje gang at finde ud af, om statsministeren så mener, at et af disse visse punkter i virkeligheden er børnechecken.
Derfor stiller jeg bare for tredje gang det meget simple spørgsmål – som jeg så håber at få svar på, for jeg tror nemlig, det er min sidste runde, så jeg kan jo ikke prøve igen – om regeringen mener, om statsministeren mener, at EU-reglerne er o.k., at de er i orden, hvis eksempelvis en rumæner kan komme til Danmark og ved at bestride det, vi forstår ved et fritidsjob, få børnecheck sendt til børnene hjemme i Rumænien.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-03-11:
Jeg synes, det er bedre, hvis man kommer til Danmark og har et fuldtidsarbejde og deltager på det danske arbejdsmarked.
Jeg mener, at man som EU-borger skal rejse for at tage et arbejde, ikke for at få del i sociale ydelser.
Det kan næsten ikke siges klarere end det.
Jeg mener, man skal rejse for at få arbejde, ikke for at få del i sociale ydelser.
Men jeg mener også, at når man har sagt ja til en forordning, som vi jo har i det her tilfælde, så kan man ikke bare efter forgodtbefindende vælge, hvilke dele af den lovgivning man ønsker at følge.
Tænk, hvis hele samfundet fungerede på den måde, at man sagde: Der er et stykke lovgivning; det er jeg så ikke lige enig i; der behøver jeg ikke at følge loven.
Vi kan jo ikke have sådan et samfund, hvor man ikke accepterer lovgivningen, og hvor man, selv om man på visse punkter kan synes, at den er lidt underlig eller går lidt vidt, så bare kan bestemme selv, at den lovgivning vil man ikke følge.
Danmark er et retssamfund, og derfor burde regeringen jo roses for mindst to ting – og sikkert også flere: for det første, at vi naturligvis overholder lovgivningen, og for det andet, at vi også gør, hvad vi kan – og det gør vi jo i øjeblikket – for at bringe den måde, vi administrerer på, i overensstemmelse med lovgivningen.
Det er jo det, vi gør nu.
Vi har jo meldt klart ud.
Vi har lagt lovgivning frem, som vi håber vi kan få flertal for her i Folketinget.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-03-11:
Den diskussion har vi også haft tidligere.
Vi har en lovgivning, som er vedtaget her i Folketinget.
Hvis regeringen mener, at den skal ændres, går man til os her i Folketinget.
Det andet er vi grundlæggende uenige om, og vi har jo diskuteret nogle gange, at man på baggrund af en henvendelse fra Europa-Kommissionen bare kan lave reglerne om.
Man bliver nødt til at respektere, at demokratiet i Danmark bygger på, at der er et Folketing med nogle valgte parlamentarikere, som altså også har noget at skulle have sagt.
Så vender jeg tilbage til mit spørgsmål, bare lige for at statsministeren ikke fuldstændig glemmer det, for hun nåede ikke at svare på det i den første runde.
Og sådan er det jo, når man har meget på hjerte.
Men spørgsmålet, som jeg stillede før og lige genstiller, lyder i al sin enkelhed: Mener regeringen, mener statsministeren, at EU-reglerne er i orden, at de er o.k., hvis eksempelvis en rumæner kan komme til Danmark, bestride et job, der svarer til et dansk fritidsjob, og få børnecheck til børnene hjemme i Rumænien?
Benny Engelbrecht (S), 2014-03-11:
Som jeg faktisk indikerede, kan jeg udmærket sætte mig ind i den situation, hvor træls det er, fordi jeg selv og en række af mine naboer har været udsat for nøjagtig den samme situation.
Men det ændrer jo ikke på, at det, når det drejer sig om den ordning, som vi behandler nu, altså ikke handler om at bygge diger, men det handler om, hvordan vi sikrer, at ordningen, den her stomflodsordning, fungerer
bedst muligt
Det er en katastrofeordning, som er blevet indført, og som sikrer, hvad vi så gør, når katastrofen er sket.
Men jeg er fuldstændig enig med hr. Hans Kristian Skibby i, at der selvfølgelig er nogle elementer i forbindelse med det med forebyggelsen, som vi også er nødt til at lære af; vi kan jo ikke med tilbagevirkende kraft ændre på, at man ikke har bygget et dige, men vi kan lære af det, i forhold til, hvordan vi kan sikre, at kommunerne bliver bedre til at forebygge kommende skader, sådan at de ikke opstår igen.
Selve grundprincippet i en selvrisiko er jo, at når man har en privat forsikring, tegner man sin forsikring med tilhørende præmie, efter hvor stor den risiko skal være.
Her er der tale om en kollektiv ordning, og der kan man altså ikke lave en justering eller en tilpasning.
Hvis man skulle det, skulle man ind og lave individuelle forsikringer.
Og der nåede man frem til, at en forsikringsordning for den enkelte bolig ville koste et sted mellem 12.300 kr. og 35.500 kr. om året – selvfølgelig afhængigt af selvrisiko og forskellige andre elementer.
Så man kan sige, at al den stund vi samlet set har en meget billig ordning for hver enkelt borger i Danmark, som vi alle sammen er med til at regulere, så er vi nødt til at lave en tilgang, hvor vi tager højde for de eventualiteter, der er.
Og så er det klart, at der er nogle, der er ramt.
Det må vi sige der er nogle der er.
Hans Christian Schmidt (V), 2014-03-11:
Tak for det.
Jeg tror – det vil jeg godt sige til ordføreren – at en af de vigtigste ting, vi skal lægge til grund her, er, at det her ikke handler om, at vi giver hinanden skylden for det, der er sket.
For det her er jo noget, som, tror jeg, er startet med nogle lovforslag i 1991, og de love har jo så været ændret op igennem årene.
Men jeg tror, at det, som er meget vigtigt, er, at vi, når vi kigger på det nu, så også får det lavet med tilbagevirkende kraft på en sådan måde, at folk oplever, at det sker på en ret og rimelig måde.
Og jeg vil godt kvittere for, at ordføreren – sådan hører jeg det – er positiv over for at gå ind og kigge på noget af det.
Der var så et par ting, som jeg synes jeg godt ville høre ordførerens mening om.
Hvis jeg forstod det rigtigt, var der bl.a. noget med, hvorfor man selv skal betale for den første måned.
For vi må jo sige, at skal man genhuses, så giver det jo ingen mening, at man selv skal betale de 20.000-25.000 kr., det koster.
Mange mennesker har slet ikke råd til det, de kan ikke få fat i de penge.
Så jeg vil godt høre, om ordføreren lige ville sige noget om det, og om han så også ville uddybe det med, hvad det betød, hvis der var en selvrisiko.
For hvis nu folk har gjort, hvad de kunne, er ordføreren så enig i, at de ikke skal ind at betale en forhøjet selvrisiko?
Eller hvordan skulle det forstås?
Henrik Sass Larsen (S), 2014-03-11:
Det synes jeg er fair.
Jeg diskuterer gerne, om det er den rette balance, vi har i øjeblikket.
Det gør jeg.
Jeg konstaterer, at tidligere har kloge mennesker debatteret det her grundigt i Folketingssalen og er i enstemmighed blevet enige om, at det i sin tid var meget fornuftigt.
Nu er det så ikke fornuftigt længere, forstår jeg, men bevares, sådan kan vi blive klogere, som der også bliver sagt.
Jeg siger bare, at vi også er nødt til at tage den diskussion med ind, nemlig at dem, der tager risikoen her, jo er alle landets forsikringstagere og ikke den enkelte, som etablerer sig ude i det åbne land, og i hvilket omfang vi ønsker at fjerne risiko fra det menneske, som i næste uge har tænkt sig at bygge i nærheden af et eller andet skønt havbliksted, hvis man ellers må i forhold til planloven, og i forhold til hvad det er for en regning, vi skal påføre fremtidige forsikringstagere.
Det er et godt spørgsmål, og det snit er jo formentlig ikke sådan et universelt, guddommeligt snit, som er blevet lagt, men det er vel noget, som man kommer til at skulle forholde sig til hele tiden.
Jeg vil bare gerne have det med, inden vi udskriver regninger i forhold til det, fordi det er et væsentligt kriterie.
Brian Mikkelsen (KF), 2014-03-11:
Det, der er situationen nu, er jo, at vi har en viden, som vi ikke havde på samme kvalificerede grundlag i forbindelse med tidligere debatter om det her.
Derfor synes jeg, at man skylder offentligheden, ikke bare de berørte, men også andre, i tilfælde af at en sådan tragedie kommer til at ske i fremtiden, hvad vi ikke håber på, at vi politikere lærer af erfaring.
Det, der skete den 6. december, var tragisk, det var ulykkeligt.
Man kunne måske have haft nogle fysiske foranstaltninger, som havde gjort, at der var sket lidt mindre, men man kunne ikke have stoppet det.
Man kan ikke lave et værn omkring Danmark, nogle mure omkring Danmark, som kan stoppe en sådan stormflod, men vi kan godt indrette et forsikringssystem, så man ikke bliver fuldstændig prisgivet med hensyn til selvrisikoen, når man kan se, hvilke konsekvenser det kan få for folk.
Jeg er ikke selv fortaler for, at man helt skal fjerne selvrisikoen.
Jeg synes, at det er vigtigt med en selvrisiko, også af incitamentsårsager, men spørgsmålet er her, om man har ramt den rigtige balance med selvrisikoen, når der nu kommer henvendelser i hvert fald til mig – jeg ved ikke, om de kommer til andre ordførere, det gør der jo sandsynligvis – i forhold til hvilke konsekvenser det får for folks videre både mulighed for blive i det hus eller sommerhus, men også for deres fremtidige liv.
Det kan være pensionister, det kan være andre mennesker, som ikke har så mange penge at rutte med.
Det er det spørgsmål, jeg stiller til erhvervsministeren.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-03-11:
Jeg håber virkelig ikke og har heller ikke indtrykket af, at det er mange mennesker, der må gå fra hus og hjem på baggrund af det her.
Det har jeg ikke indtryk af, men det hører jeg gerne nærmere om.
Det andet er: Hvad er ret og rimeligt, og hvad er principperne for det?
Det har den tidligere regering og den tidligere udmærkede minister jo engang forholdt sig til.
Man har haft en debat om det, hvor diskussionen om, at man er nødt til at have en selvrisiko på det her område, er vigtig af præventive årsager, i forhold til hvordan folk etablerer sig ude i landet.
Hvis man fjerner selvrisikoen, hvad bliver så adfærden?
Det er jo en debat, man har haft.
Det er jo en diskussion, som har været der, og som selvfølgelig er vanskelig, og den er især vanskelig for de mennesker, det går ud over nu, for de har jo ikke etableret sig med den hensigt at spekulere i det.
Men hvis man fjerner selvrisikoen helt, hvad betyder det så?
Er det ret og rimeligt at gøre det, eller hvor langt skal den ned, for at det er ret og rimeligt?
De principper diskuterer jeg gerne, men jeg advarer bare om, at det her ikke er gratis.
Det er det, der er mit ærinde.
Brian Mikkelsen (KF), 2014-03-11:
Så kunne man, som min gode ven, hr. Hans Christian Schmidt, siger, bare tælle den første måned med, hvis man var ramt af det.
Men mit spørgsmål handler nu mere om – der er jeg for øvrigt enig med min gode kollega her – det ret og rimelige i diskussionen om selvrisiko.
I forbindelse med stormfloden den 6. december var der et beredskab, som ikke fungerede tilstrækkeligt på mange områder.
Det kan der være mange forskellige årsager til.
Men vi var altså i en situation, hvor huse, sommerhuse, kolonihaver blev oversvømmet, hvor ejerne ikke kunne have gjort noget som helst selv for at forhindre den situation.
I sådanne situationer må staten jo så træde til, hjælpe til, som man har gjort sammen med de lokale myndigheder, og i sidste ende har man jo så stormflodsordningen til at sikre os økonomi og kompensation i sådanne tilfælde.
Nu har regeringen så valgt at spille ud med et forslag, som vi i store træk godt kan støtte.
Vi har et par problemer, som jeg også nævnte i min tale, og som flere af ordførerne her fokuserede på, omkring selvrisikoen.
Så mit spørgsmål og kommentarer til ministeren handler altså om, hvad der er ret og rimeligt.
Er det ikke ret og rimeligt, når man uforskyldt havner i en situation, som man intet som helst har kunnet gøre ved, at der er en selvrisiko i en mindelig forsikring?
Det er jo ikke ligesom en almindelig forsikring, for der kan man lave nogle foranstaltninger mod indbrud, man kan gøre noget mere for, at det ikke brænder og alt muligt andet, bedre tætninger osv., men her kan man intet gøre ved det, og derfor er det rimeligt.
Der må der være en situation, hvor jeg spørger ministeren, om det ikke er ret og rimeligt, at man ikke har en alt for høj selvrisiko, så man bliver nødt til at gå fra hus og hjem, fordi en uforskyldt hændelse som stormfloden rammer ens hus eller sommerhus den 6. december om aftenen.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-03-11:
Det er glimrende, og jeg indgår gerne konstruktivt i også at fremlægge alle de tal og beregninger, som vi overhovedet kan finde, også med henblik på at det her kan gå hurtigt.
Det siger selvfølgelig sig selv, at jo mere man udvider ordningen og udvider rettighederne, desto dyrere bliver det.
Jeg siger også bare, at i det øjeblik man udvider principperne for, hvad der kan erstattes for, giver det præcedens i årene fremover, sådan at man ikke kan nøjes med det hidtil opkrævede bidrag, og det vil sige, at det bliver en permanent forhøjelse, man lægger i forhold til bidraget.
Så det er bare de principper, man skal gøre sig klart.
Jeg ser med stor velvilje på, hvordan vi kan få skruet det ordentligt sammen.
Jeg advarer bare imod at udstede en blankocheck.
Det er altså en dyr ting.
Så vil jeg sige, at grunden til, at vi ikke har første måned med, var, at der var ganske, ganske mange familier, som blev ramt af det her og også blev ramt i 3 dage og 7 dage og 10 dage og 14 dage og noget andet og klarede sig selv.
Og ved en naturkatastrofe må vi sige, at ja, det er godt og det er fint, at de gør det, men hvis vi lige pludselig skal til at omfatte det forsikringsmæssigt til, at man også skal have erstatning for 7 dage og 10 dage og 15 dage, og hvad ved jeg, så bliver det her dyrt.
Det er et spørgsmål om penge, og det er også et spørgsmål om, hvordan man opgør det rent administrativt.
Derfor har vi ikke taget den første måned med, men gik ind og sagde, at de mennesker, som har et længerevarende genhusningsbehov, er dem, vi først og fremmest vil gå ind og hjælpe, fordi det er dem, der først og fremmest har det store slæb i forhold til det.
Det er baggrunden for princippet på 1 måned.
Hans Christian Schmidt (V), 2014-03-11:
Det var om første måneds genhusning, og hvorfor man havde valgt at sige, at den første måned skal folk selv betale.
Jeg vil bare sige til ministeren, at jeg ikke gider have en konfrontation på det her.
Hvis den skal komme, må den komme meget senere, for jeg har ingen interesse i det.
Men jeg vil bare sige til ministeren, at der ikke her i lovforslaget står noget om, hvad det f.eks. ville koste, hvis det var, at man gjorde nogle af de ting, som ministeren sagde lige før, hvis man f.eks. ændrede på selvrisikoen.
Jeg har ikke set nogen beregninger, der viser, hvad der sker, hvis man sænker den med, jeg tror, ministerens egne ord var 25 pct. eller 50 pct., men hvis vi skal vurdere sådan noget, skal vi jo have nogle tabeller, så vi kan se det.
Hvis det f.eks. er sådan, at vi mener, at for løsøre skal der bruges de samme nedskrivningstabeller, som forsikringsselskaberne bruger, skal vi jo have et overblik over, hvor meget det koster, inden vi kan diskutere, hvad vi vil eller ej.
Endelig vil jeg bare sige, at det jo er et synspunkt, man kan have, at enten skal staten stå med et udlæg, og så tror man på, at over en længere årrække får man pengene tilbage, eller også tror man, at det vil gå sådan, at der kommer flere oversvømmelser, så det vil ædes op.
Det er jo trosspørgsmål, men hvis der er tal på det, vil jeg sådan set også bare gerne have, at vi får dem.
Men jeg synes, at vi skal hjælpe hinanden med det, og Venstre er positivt indstillet.