Karen Ellemann (V), 2016-05-09:
Så tager vi hul på endnu et beslutningsforslag på valgområdet fra Enhedslisten.
Beslutningsforslag nr. B 126 pålægger regeringen inden udgangen af 2016 at fremsætte et lovforslag, der sikrer, at alle valg og folkeafstemninger fremover afholdes på steder, der er fysisk tilgængelige for gangbesværede og kørestolsbrugere.
Men der er tre gode grunde til, at regeringen alligevel ikke kommer til at støtte beslutningsforslaget.
For det første står vi her med et forslag, hvor den gældende valglovgivning og byggelovgivning efter regeringens opfattelse faktisk allerede varetager de ønskede hensyn til i et tilstrækkeligt omfang at sikre, at der er tilgængelighed.
Valglovgivningen sikrer, at handicappede kan overføres til et afstemningssted med gode fysiske forhold.
Og så er det sådan, at fysisk tilgængelighed er et område, som mest hensigtsmæssigt reguleres i byggelovgivningen og ikke i valglovgivningen.
For det andet mener vi i regeringen, at selve udvælgelsen af afstemningsstederne er noget, der varetages bedst af kommunerne.
Og det her er derfor ikke et område, som vi ønsker skal lovreguleres.
For det tredje er regeringen ikke enig i, at der ikke vil være udgifter forbundet med en gennemførelse af det her beslutningsforslag, sådan som det er anført af forslagsstillerne.
Faktisk er vi af den opfattelse, at der vil være betydelige udgifter forbundet med at gennemføre forslaget.
Det skal jeg nok vende tilbage til.
Men hvis vi starter med at se på den gældende valglovgivning, har det siden den 1. april 2014 været muligt for vælgere med handicap eller nedsat førlighed at blive overført til det valgsted i vælgerens bopælskommune, der har den bedste tilgængelighed for den pågældende vælger.
Det er derfor muligt for kørestolsbrugere at blive overført til et afstemningssted med handicapvenlige fysiske adgangsforhold.
Derudover har vi byggelovgivningen og bygningsreglementet, og det er her, man regulerer, at der ved opførelse af nye bygninger og ved ombygninger i eksisterende byggeri skal sikres tilgængelighed for alle i bygningernes adgangsforhold og indretning.
Her taler vi selvfølgelig om offentlige bygninger, og disse hensyn til tilgængelighed gør sig jo derfor også gældende, når det handler om f.eks. borgerservicecentre, skoler og andre uddannelsesinstitutioner.
Og derfor mener jeg ikke, det giver mening at særregulere dette på valgområdet.
Endvidere er der i 2007 blevet afsat midler fra satspuljen til en tilgængelighedspulje.
Det er offentlige myndigheder og institutioner, der kan søge om midler fra den her pulje til konkrete tilgængelighedsforbedringer i det eksisterende offentlige byggeri.
Det er ikke muligt at søge om tilskud til nybyggeri, men det skyldes, at nybyggeriet allerede skal opfylde hensynene til tilgængelighed.
Man kan fra puljen få dækket 25 pct. af udgifterne til tilgængelighedsforanstaltninger.
Det kan f.eks. være niveaufri adgang til bygningen.
Og i perioden fra 2015 til 2018 er der afsat i alt 32 mio. kr. til den her pulje, og der fordeles 8 mio. kr. årligt.
Så man kan sige, at det selvfølgelig er en opfordring til, at man får brugt den her pulje til lige præcis det formål, den er tiltænkt.
Så vi er altså inde på et område, som hovedsagelig er reguleret i byggelovgivningen, og det er efter regeringens opfattelse inden for byggelovgivningen, at det her område også reguleres mest hensigtsmæssigt.
Som nævnt mener jeg også, at selve udvælgelsen af, hvor der skal foregå afstemninger, er noget, der varetages bedst ude i landets kommuner.
Forud for hvert valg udsender Social- og Indenrigsministeriet en vejledning, som er rettet mod kommunerne.
Udvælgelsen af valgstederne varetages efter regeringens opfattelse altså bedst af kommunerne, fordi det er kommunerne, der kender bygningsmassen og de lokale behov bedst.
Så har Enhedslisten, forslagsstillerne, anført, at der ikke forventes udgifter forbundet med det her beslutningsforslag.
Og baggrunden for at sige det er, at der ikke skal opføres nye bygninger, men alene tænkes i eksisterende byggeri, når valgsteder vælges.
Og det er regeringen ikke enig i, for det kan ikke bare uden videre lægges til grund, at alle kommuner råder over et tilstrækkeligt antal handicaptilgængelige bygninger af den størrelse, der kræves, for at alle valgsteder og dermed de bygninger kan anvendes som tilgængelige valgsteder.
Så forslaget vil kunne betyde, at der enten skal opføres nye bygninger, eller at der skal gennemføres omfattende ombygninger i eksisterende byggeri.
Så regeringen er af alle disse årsager af den opfattelse, at en gennemførelse af det her beslutningsforslag må forventes at være forbundet med betydelige offentlige udgifter, og det er baggrunden for, at vi ikke kan støtte forslaget.