runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Nu bliver det da for alvor interessant, for hvis det var sådan, at en socialdemokratisk regering ville indføre en fattigdomsgrænse, er det jo meget, meget interessant, at den tidligere SR-regering pure nægtede at indføre en fattigdomsgrænse; at den tidligere socialminister, hr. Henrik Dam Kristensen, pure afviste at indføre en fattigdomsgrænse.
Også når der i salen var forespørgselsdebatter og beslutningsforslag fremsat af SF og Enhedslisten, som handlede om den stigende ulighed under den tidligere SR-regering, afviste den tidligere SR-regering pure, at der var noget problem overhovedet.
Derfor kan det, fru Mette Frederiksen nu står og siger, jo godt virke sådan lidt paradoksalt.
Men det er jo sjovt, at fru Mette Frederiksen siger, at man ikke har lagt noget i skuffen.
Hr. Henrik Sass Larsen sagde før sidste valg, at der bliver de indtil videre.
Det anerkendte den politiske ordfører og valgkampsgeneral, og det handlede om det her arbejde med at udarbejde en fattigdomsgrænse.
Derfor er jeg bare nødt til igen at spørge: Hvad er det for en fattigdomsgrænse, som Socialdemokraterne nu har talt om siden 2004 og stadig væk ikke er kommet med et bud på hvad skal indeholde?
Martin Henriksen (DF), 2010-04-20:
Tak for det.
Vi har også i Dansk Folkeparti noteret os, at regeringen har tilkendegivet, at den nedsætter en arbejdsgruppe, som skal udarbejde såkaldte fattigdomsindikatorer.
Vi synes, det er den rigtige vej at gå.
Man kan i sit stille sind studse lidt over, at dem, der rent faktisk har været tættest på at definere en fattigdomsgrænse, som så godt nok bliver kaldt for fattigdomsindikatorer, egentlig var Venstre og Konservative.
De kom forleden dag med et udspil i Politiken; de har haft siden februar måned, og Socialdemokraterne har haft siden 2004.
Så vi føler os mere trygge ved at gå den vej, som er lagt frem her, for der er trods alt lidt mere fremskridt i den.
Det er bemærkelsesværdigt, når Socialdemokraterne siden 2004 selv har sagt, hvad de vil gøre og stadig ikke har formået at forklare, hvordan de helt præcis vil udføre det i virkelighedens verden.
Så hvem er det egentlig, der er lidt lang tid om at reagere på de problemer, som er i vores samfund?
Jeg mener faktisk, at det er Socialdemokraterne, når alt kommer til alt.
De seks parametre, som Venstre og Konservative spillede ud med i Politiken forleden, synes vi fint kan danne baggrund for en drøftelse.
Vi siger ikke, det skal ende ud sådan, men det kan fint danne baggrund for en drøftelse.
Jeg synes, det er væsentligt, at det, der kommer ud af regeringens arbejdsgruppe, netop ikke er det, man har efterlyst fra venstrefløjens side, for det er meget udefinerbart, og man kan ikke gå ind og godtgøre, at hvis man lavede det – som man så ikke rigtig ved, hvad er – vil det have en effekt og rent faktisk gøre en positiv forskel for de mennesker, som er økonomisk og socialt udsatte i vores samfund.
Jeg håber meget, at det, som regeringen når frem til, rent faktisk er noget, som vil medføre, at man kan gøre en forskel, for det, vi har hørt indtil videre i den her fattigdomsgrænsedebat, er jo ikke noget, som rent faktisk gør en forskel for dem, som har behov for, at samfundet griber ind og giver en hjælpende hånd.
Med det vil jeg sige, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Denne debat burde nok have været og var også til dels med i den foregående forespørgselsdebat.
Jeg vil nu kommentere, hvorfor jeg ikke finder, at en officiel dansk fattigdomsgrænse er løsningen på de fattigdomsproblemer, som vi også har i velfærdsstaten Danmark.
Oppositionen har længe ønsket en fattigdomsgrænse, men har endnu ikke selv været i stand til at foreslå, hvor grænsen skal være, og hvem den skal omfatte.
Det skyldes måske, at fattigdom i virkeligheden handler om andet end blot økonomi.
Lige nu er der en ret populær fjernsynsudsendelse, der hedder »Luksusfælden«.
Jeg er som konservativ meget skeptisk, uanset hvor mange gange et forslag om en fattigdomsgrænse fremsættes.
Jeg går ind for, at vi skal yde hjælp til vores svageste medborgere, men for at kunne yde den hjælp skal der også være penge at give ud af.
Det er mennesker på arbejdsmarkedet, der via deres indsats er med til at sikre, at vi kan opretholde og udbygge et velfærdssamfund.
Det er vækst og høj beskæftigelse, der gør det muligt at udbygge det velfærdssamfund, vi har i dag, og vi skal til enhver tid sikre, at det kan betale sig at arbejde, for ellers har vi ingen penge at bruge på velfærd.
Danmark er fortsat et af de mest lige lande i verden, og vi har fortsat en af de mindste lavindkomstgrupper.
Jeg ser ingen grund til, at der skal nedsættes et ekspertudvalg til udarbejdelsen af en officiel dansk fattigdomsgrænse.
Til gengæld og nok ikke til stor overraskelse ser jeg store perspektiver i regeringens nye arbejdsgrundlag med at udforme nogle fattigdomsindikatorer, som kan være med til at måle på og sætte målrettet ind for dem, som rammes af fattigdom.
Ministeren har nedsat en tværministeriel arbejdsgruppe, og også jeg har et ønske om, at de store organisationer vil blive inddraget i dette arbejde.
Med disse ord siger jeg nej til beslutningsforslaget.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Ordføreren siger, at hvis man har en rigtig høj indkomst og en stor gæld, er man fattig.
Det viser lidt om problemet, hvis det er det, ordføreren opfatter som fattigdom.
Derfor vil jeg gerne høre, om det ikke også efter ordførerens mening kunne være fornuftigt, at man faktisk samlet fik fastlagt, hvornår vi mener man er fattig, altså at man får lavet en diagnose for, hvornår man er fattig, så vi kommer væk fra de indikatorer, som ordføreren har været ude med, hvor man f.eks. siger, at hvis man er psykisk syg, skulle det være en indikator på, at man er fattig.
Der er jo ganske mange psykisk syge, der ikke er fattige.
Så jeg vil bare høre, om ordføreren ikke med sin sundhedsfaglige baggrund mener, at det er fornuftigt at have nogle indikatorer på, havde en grænse for, hvornår man har en bestemt tilstand, som kan afgøre, om man er i den tilstand eller ej.
Adskilt fra det har man så årsagerne til tilstanden, men det er væsentligt at kunne diagnosticere, om en person er fattig eller ej.
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Indikatorer er nemlig det rigtig, rigtig vigtige, for bliver jeg spurgt, må jeg sige, at siger vi fattigdomsgrænse, siger vi dermed, at mennesker, der måtte ligge under den grænse, er fattige, og det er lige så galt som alle mulige andre ting.
Fordi man har sagt, at en af indikatorerne kunne være psykisk sygdom, har man jo ikke sagt, at alle mennesker, der har en psykisk sygdom, er fattige.
Vi har sagt, at det kunne være en indikator.
Så jeg er helt enig.
Jeg kunne godt høre, at det var en fortalelse fra fru Line Barfods side, men indikatorer er rigtig, rigtig vigtige.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-20:
Jeg gør det gerne, men jeg har ikke selv det privilegium, at jeg sad i Folketinget på det tidspunkt.
Vi arbejder gerne med det her i Socialdemokratiet.
Det har vi gjort igennem en årrække.
Men til Venstres ordfører vil jeg også gerne sige, at der jo ikke er megen fidus i at lægge sig så meget fast på sin egen grænse, at man ikke vil kunne finde et bredt politisk flertal.
Og som sagt: Vi ønsker ikke bare at trumfe det her igennem.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Det kan være én mulighed for at fastlægge en fattigdomsgrænse.
Men ministeren siger, at det, vi skal have fat i, er, hvem der er på vej ud i fattigdom.
Det er ikke det, vi andre taler om.
Vi taler om, at vi skal lave en diagnose for, hvornår man er fattig.
Det andet handler om, hvornår man er på vej ud i fattigdom, handler om årsagerne til fattigdom.
Når vi har fået en afgørelse af, hvem der er fattig, kan vi se, hvem der er på vej ud i det, og hvad årsagerne er til fattigdom, og hvad vi så kan gøre for at forebygge, at mennesker bliver fattige.
Men vi er da nødt til at starte med at finde ud af, hvornår vi faktisk mener en person er fattig.
Jeg går ud fra, at ordføreren også i sit sundhedsfaglige arbejde mener, at det er fornuftigt at kunne sige, hvornår en person lider af kræft, og at holde det adskilt fra, hvad det så er, der kan være årsag til kræften, og ud fra det sige, hvornår man skal forebygge.
Men det er altså vigtigt at vide, hvornår vi definerer at en person har kræft.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-20:
Nej, det er sådan set ikke korrekt.
Men oppositionen lever jo lige nu med det lod, at vi ikke har 90 mandater, og derfor kan vi ikke indføre en fattigdomsgrænse.
Vi har ikke regeringsmagten i Danmark.
Det får vi på et tidspunkt, og så indfører vi en fattigdomsgrænse.
Men indtil da havde det egentlig været vores forventning, at de, der besidder det nødvendige politiske mandat, nemlig regeringen og Dansk Folkeparti, ville være med til at understøtte et ekspertudvalg, således vi kan få et mere oplyst grundlag.
Jeg vil gerne her tilkendegive – det vil jeg antage at resten af oppositionen er enig med mig i – at det ikke er sådan, at man, hvis vi nedsætter det her ekspertudvalg, er forpligtet til, hvilken fattigdomsgrænse man skal indføre.
Det, beslutningsforslaget her forpligter til, er, at der nedsættes et ekspertudvalg, der kan komme med forslag til forskellige måder, hvorpå man kan lave en fattigdomsgrænse.
Den politiske forhandling om indholdet af en sådan påbegynder jo først derefter.
Det siger sig selv.
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Egentlig kan man godt blive sådan helt ked af det.
Jeg synes faktisk, den forrige debat var ret god.
Jeg anerkender og erkender, at den kom til at handle meget om fattigdomsgrænsen, men vi prøvede at tage en anden debat.
Og der kunne jeg jo godt høre at fru Mette Frederiksen igen og igen talte for, at ydelserne skulle sættes op, og at der var nogle ydelser, der helt skulle fjernes.
Nu kommer så et beslutningsforslag om at fastsætte en officiel fattigdomsgrænse med et undersøgelsesgrundlag forud for det.
Man har igen og igen snakket om en grænse, men man kan ikke selv blive enige om, hvor grænsen skal ligge, og hvem den skal omfatte – er det ikke korrekt?
Anita Knakkergaard (DF), 2010-04-20:
Nu har vi nedsat en arbejdsgruppe, der skal arbejde med det, og det var bl.a. ud fra den forudsætning, som Dansk Folkeparti netop mente, at når en enlig pensionist bor som lejer i en lejlighed, har hun eller han selvfølgelig ikke det samme vandforbrug som den familie på fem personer, der bor inde ved siden af.
Men det er jo det udredningsarbejde, der skal forelægge, og vi afventer tingene og ser på, hvad man når frem til.
Vi er helt enige om, at det skal vi se på.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Hvis hr. Thomas Jensen havde fulgt debatten i dag, ville han jo i høj grad have fået et indtryk af, at det ikke er tilfældet.
Det, der betyder meget for os, er, at vi får en fremadrettet dialog om det her.
Og i modsætning til oppositionen taler og taler og taler vi ikke.
Socialministeren har iværksat det her arbejde.
I regeringens arbejdsprogram står der fuldstændig klart, at vi for det første vil afskaffe hjemløshed inden 2014, at vi for det andet vil skabe en helt anden måde at inddrage de sociale organisationer på, og at vi for det tredje vil arbejde for, at der bliver udarbejdet nogle retvisende fattigdomsindikatorer.
Det arbejde er sat i gang.
Hvad ser jeg fra oppositionens side?
Der kan jeg konstatere, at fru Mette Frederiksen allerede i 2004 sagde til aviserne, at der skulle laves en fattigdomsgrænse.
Fru Helle Thorning-Schmidt sagde i 2005, at der skulle indføres en fattigdomsgrænse, og der er stadig væk ikke kommet noget konkret bud fra Socialdemokraterne på, hvad den her fattigdomsgrænse skal indeholde.
Til gengæld kan man afvise vores bud ved bare at sige, at det er en tynd kop te.
Så jeg synes ikke, det er særlig konstruktivt.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Ordføreren bliver ved med at sige, at det, som regeringen gerne vil, er at se på årsager til fattigdom.
Det er selvfølgelig væsentligt, men den debat, vi har forsøgt at rejse fra oppositionens side, handler om definitionen på fattigdom.
Det var jo det samme, hvis vi diskuterede kræft og vi så sagde, at vi mener, vi er nødt til at kunne sige, hvornår man mener at et menneske har kræft, og regeringen kun ville diskutere, hvad årsagerne til kræft er.
Man er jo også nødt til at finde ud af, hvornår vi faktisk mener at et menneske er fattigt, for så at kunne se på, hvad årsagerne til fattigdommen er, og hvad vi kan gøre ved det.
Hvis ikke man vil definere, hvornår et menneske er fattigt, bliver det jo meget svært at have en reel diskussion af, hvad vi skal gøre for at forebygge det.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Hvis vi kigger på et land som USA, kan vi se, at USA har en økonomisk fattigdomsgrænse, men det har jo ikke gjort, at USA på nogen måde er kommet videre i deres bekæmpelse af fattigdom eller har fået løst deres problemer.
Derfor skal vi have fokus på, hvad det er, der er mål, og hvad det er, der er midler.
Vi vil meget gerne arbejde med retvisende fattigdomsindikatorer, fordi vi gerne vil ind helt konkret og hjælpe de mennesker, der har behov for hjælp.
Den debat vil vi meget gerne have, og vi synes sådan set, at det var den, vi også gerne ville tage fremadrettet.
En anden ting er det konkrete forslag.
Når jeg taler om medianmodeller og andet, er det, fordi det er det, der bliver henvist til i det beslutningsforslag, der ligger på bordet, og derfor kan jeg jo ikke tro andet, end at det også er noget, som oppositionen har tænkt på i den her sammenhæng, for ellers henviste man vel ikke til det.
Derfor kan jeg ikke helt forstå, hvorfor jeg skal mistænkes, i forbindelse med at vi lægger det til grund, for det er jo det, man selv henviser til i forslaget.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Beslutningsforslaget går i al sin beskedenhed ud på at foreslå, at man nedsætter et udvalg, der skal se på de mange forskellige muligheder, der er for fattigdomsgrænser.
Der er nogle, der ser på, hvordan indkomsten er i forhold til andres indkomst i samfundet.
Der er nogle, der ser på, hvad man rent faktisk har tilbage at leve for.
Der er nogle, der ser på, hvor mange afsavn man skal lide, hvad man mangler af medicin, tøj osv.
Vi foreslår, at nogle eksperter ser på, hvad der er af fordele og ulemper ved de forskellige metoder.
Det, jeg savner fra Venstres ordfører, er, at man siger klart: Ja, vi skal kunne sige, hvornår et menneske er fattigt i Danmark, og ja, det har også noget med økonomi at gøre.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Jo, men det er jo nok der, hvor vandene skilles, for er en studerende, der er på SU, fattig?
Gør det, at man har få penge til rådighed, i sig selv, at man er fattig, eller er der også andre faktorer, der spiller ind?
Er det et problem i sig selv, hvis man i en kortere periode er uden for arbejdsmarkedet, men ellers er velfungerende?
Hvis man skal lave en grænse på det her område, er man jo nødt til at acceptere, at det her er mere flerdimensionalt og kompliceret end som så, og derfor kan man heller ikke bare sætte en økonomisk fattigdomsgrænse, som jeg kan høre at der lidt bliver indikeret fra oppositionens side at man kan.
Men det gør jo ikke, at vi ikke mener, at der er en kæmpestor opgave for samfundet i at få sikret, at vi har så få fattige som overhovedet muligt, og i at få bekæmpet den sociale marginalisering, som meget ofte er endnu værre end den økonomiske fattigdom.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-20:
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan man fra Socialdemokraternes side i så mange år har rendt rundt og sagt, at det er for dårligt, at der er nogle partier i Folketinget, som ikke vil indføre en fattigdomsgrænse, når man samtidig i en periode på 6 år ikke selv har formået at sige, hvor den skal ligge henne.
Kan fru Mette Frederiksen ikke se, at det har været lidt underligt at kritisere bl.a. Dansk Folkeparti for ikke at ville støtte Socialdemokraternes forslag om en fattigdomsgrænse, når man ikke i løbet af den 6-årige periode, hvor man er gået ind for den, selv klart har defineret, hvor den skal være henne?
Mette Frederiksen (S), 2010-04-20:
Jeg vil gerne til Dansk Folkepartis ordfører sige, at vi ikke fra Socialdemokratiets side har brugt meget tid på at kritisere Dansk Folkeparti for ikke at støtte at indføre en fattigdomsgrænse i Danmark.
Vi har ikke nogen forventninger om, at Dansk Folkeparti vil gå aktivt ind i indsatsen for at bekæmpe fattigdom.
Det har aldrig været noget, der har ligget partiet på sinde.
Det ved vi godt.
Det, vi har kritiseret Dansk Folkeparti for, er at bidrage til en udvikling, hvor fattigdommen er stigende i Danmark.
Det, vi har kritiseret Dansk Folkeparti for – det gør jeg gerne også i dag –
er som det eneste parti at lægge stemmer til den skæveste skattereform i mands minde, som giver de højestlønnede i Danmark massive skattelettelser, mens de dårligst stillede i Danmark ikke får nogen.
Det vil vi gerne kritisere Dansk Folkeparti for.
Vi går ikke fra Socialdemokratiets side rundt med en forventning om, at Dansk Folkeparti bidrager til et socialt mere lige Danmark, for det har aldrig nogen sinde været Dansk Folkepartis interesse.
Det ved vi godt.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-20:
Det kunne jeg jo godt bruge tid på at tilbagevise.
Det mener jeg nu også jeg har gjort ved andre lejligheder, når jeg har haft ordet i dag.
Men fru Mette Frederiksen forholder sig jo ikke til spørgsmålet, nemlig: Kan fru Mette Frederiksen ikke selv se, at det er urimeligt at kritisere andre partier for ikke at ville støtte Socialdemokraternes idé om en fattigdomsgrænse, når Socialdemokraterne i 6 år ikke selv har været i stand til at definere, hvor den skal ligge?
Mette Frederiksen (S), 2010-04-20:
Det, vi har sagt fra Socialdemokratiets side, er, at vi forpligter os til at indføre en fattigdomsgrænse i Danmark.
Det går vi til valg på.
Vi vil gerne have, at den fattigdomsgrænse defineres på et oplyst grundlag.
Vi søger i øvrigt også i modsætning til Dansk Folkeparti et bredt politisk flertal derfor.
Vi tror, det gavner de mennesker, der er ramt af fattigdom, hvis vi har så bredt et flertal som muligt i Folketinget for den beslutning.
Derfor er vores håb, at vi måske i dag kunne samles om behovet for at nedsætte et ekspertudvalg, så vi kunne få et ordentligt grundlag at arbejde på.
Men det, vi efterhånden må konstatere, er jo, at regeringen og Dansk Folkeparti ikke engang vil være med til at blive klogere på det her felt, ikke engang vil være med til at invitere nogle af dem, der faktisk ved mest om feltet, inden for i den politiske diskussion.
Det synes jeg er ærgerligt.
Jeg synes, at det primært er ærgerligt, at fattigdommen stiger, og at man ikke rigtig vil bekæmpe den.
Men det undrer mig egentlig, at også hæderkronede partier ikke vil være med til at få et mere oplyst grundlag at diskutere på.
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Jeg bliver altså nødt til at svare igen og sige, at jeg i de 2½ år, jeg har været på Christiansborg, har stået rigtig, rigtig mange gange og diskuteret en fattigdomsgrænse, og der er ingen, det endnu er lykkedes for at komme med et bud på, hvor den skulle ligge henne, og hvem der skulle være omfattet.
Så jeg er nødt til at sige, at jeg ikke mener, at en fattigdomsgrænse vil være med til at afspejle, hvem der har det reelle behov.
Derfor finder jeg det rigtig, rigtig vigtigt, at regeringen har taget fattigdomsproblemet med i sit arbejdsgrundlag og nu arbejder på at finde en række indikatorer, så vi kan sætte ind og hjælpe de mennesker ud af de problemer, de sidder i, og hjælpe dem, der måtte sidde fast i fattigdom.
Jeg håber, at alle vælgerne i det her land har sådan en lille bog, som jeg har, hvor man skriver alle løfter ned, for jeg må sige, at SF lover rigtig, rigtig meget.
Det, jeg så hæfter mig ved i den debat om beslutningsforslaget, vi har haft den sidste times tid, er, at jeg faktisk slet ikke oplever, at man i oppositionen er enig om, hvad man vil med det her beslutningsforslag.
Nu hører jeg, at ordføreren står og siger, at vi skal have en officiel dansk fattigdomsgrænse.
Er man enig i oppositionen om, hvad det er, man vil med det her beslutningsforslag?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Nu har jeg lavet det her beslutningsforslag sammen med fru Mette Frederiksen, fru Line Barfod og fru Anne Marie Geisler Andersen, og vi blev enige om, at vi tager et politisk ansvar og siger, at der skal være en grænse, men vi definerer ikke, hvor grænsen skal være.
Det er i hvert fald ikke, hvad jeg har hørt, men det, man hører, kan selvfølgelig også afhænge af de ører, der hører.
Men vi tager politisk ansvar og siger, at der skal være en fattigdomsgrænse.
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Jeg kan blot gentage, at fru Mette Frederiksen sagde, at det vigtigste var, at der kom et ekspertudvalg, der arbejdede.
Det var ikke lig med, at man skulle have en fattigdomsgrænse.
Men det er jo så fint nok, at man ikke er enige om det, ligesom man ikke de sidste 6 år har været enige om, hvor den her grænse skal ligge.
Det er jo nemt nok at sige, at når vi kommer til, så kommer der en grænse, men da oppositionen åbenbart ikke med sig selv kan finde ud af, hvor grænsen skal ligge, og hvem den skal omfatte, så er det også rigtig fint at sige, at vi lige sætter et ekspertudvalg til at kigge på det.
Jeg synes, at vi meget klart fra SF mangler et bud på, hvor man synes at en sådan grænse skal ligge.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Jeg synes, at det her faktisk er enormt interessant.
SF har jo fremsat det her forslag mange gange, og vi har faktisk også haft forslag til, hvor grænsen skulle være.
Det har man stemt ned hver eneste gang.
Nu kommer vi så med et forslag, der går ud på, at de, der har forstand på det, skal lægge en grænse.
Det synes man også er et problem.
Jeg har da fuld forståelse for det, for regeringen er jo vant til at lave hovsaløsninger.
Man sætter sig ned i en eller anden kaffeklub og beslutter sig for, at der nu skal nedsættes et udvalg, og man bestiller i øvrigt også, hvad resultatet af udvalgets arbejde skal være.
Man kan også godt bestille en rapport fra SFI, og man kan også i øvrigt lige manipulere med resultaterne fra SFI.
Jeg vil bare lige sige, at det ikke er sådan, SF arbejder.
Det er heller ikke sådan, at det nye Folketing efter et folketingsvalg skal arbejde.
Det skal være sådan, at vi skal høre på dem, der har forstand på det her.
Og hvis det er sådan, at vi ikke er i stand til at høre på eksperterne, hvorfor fanden – undskyld – har vi så eksperter i Danmark?