Manu Sareen (RV), 2011-11-17:
Tak for alle de konstruktive indlæg, især også tak til Venstre og Enhedslisten for tilbuddet om en studiegruppe om Karl Marx og merværdi i det nordiske.
Den vil jeg glæde mig til.
Jeg kan konstatere, at der er bred enighed, også blandt de andre partier, om vigtigheden af det nordiske samarbejde, og selvfølgelig også hos de førnævnte partier.
Kommentarerne vil selvfølgelig blive holdt i erindring og indarbejdet i det kommende års redegørelse, især det, som jeg også hørte fra hr. Per Stig Møller, om status på Stoltenbergrapporten.
Det skulle selvfølgelig have været med, det er en rigtig god idé.
Desværre fraviger vi denne gang traditionerne lidt, idet vi ikke nåede at afholde en redegørelsesdebat før Nordisk Råds session.
Jeg har været inde på det tidligere.
Det var helt særlige forhold, der gjorde, at vi ikke nåede det; det var det danske folketingsvalg den 15. september, der vanskeliggjorde det.
Men jeg har fået tilgivelse, for vi havde også punktet oppe på det samråd, hvor jeg var inde og have en dialog om det.
Jeg har set frem til den nordiske redegørelsesdebat i dag, hvor vi forhåbentlig også fremadrettet kan samle op på alle de spørgsmål, der blev drøftet på Nordisk Råds session i København.
For mange var det noget, man havde prøvet tidligere, og for mange andre var det første gang og en rigtig, rigtig stor oplevelse, ingen tvivl om det.
Som jeg også sagde og har sagt tidligere, så glæder jeg mig rigtig, rigtig meget til at drøfte det nordiske samarbejde mere, ikke kun her i salen, men også andre steder.
Regeringen prioriterer det nordiske samarbejde rigtig højt.
Det er skrevet ind i regeringsgrundlaget, og det glædede mig i den grad, at hr. Bertel Haarder kvitterede for det under Nordisk Råds session i København her i Folketingssalen.
Det var rigtig, rigtig positivt, ingen tvivl om det.
Regeringens ambitionsniveau for det nordiske samarbejde er højt, ingen tvivl om det.
Det afgørende er, at samarbejdet har konkret indhold og skaber resultater til gavn for Nordens borgere.
Det er lige så vigtigt, at landene bliver ved med at se på, om det nordiske samarbejde er på ret kurs, eller om det kan gøres bedre.
Det er der også andre, der har været inde på i dag, og selvfølgelig kan det altid gøres bedre.
Vi har et godt og meget, meget unikt udgangspunkt for et stærkt samarbejde, fordi vi i Norden tænker ens.
Vi har fælles værdier, velfærdsmodeller og fælles sprog og kulturforståelse.
Derfor har det ikke været svært at etablere mange af de samarbejdsordninger, som vi kender i dag: Nordisk pasunion, muligheden for at studere og arbejde i de nordiske lande, og på ligestillingsområdet er vi også et forbillede.
Jeg noterede mig også, at der under debatten i salen her også blev talt om det udenrigspolitiske, og hvordan vi også så at sige kan eksportere vores ligestillingstanker til andre lande.
Specielt blev der talt om de lande, som har oplevet det arabiske forår, og det er jeg fuldstændig enig i.
Der er altså langt mere, som samler os, end der skiller os, og derfor er det også let for nordboere at krydse grænser for at studere, arbejde og lave forretninger i de øvrige nordiske lande, det skal vi selvfølgelig blive ved med.
Med andre ord er vi sammen stærke, og, som vi også har hørt tidligere, trækker vi på Nordens 25 millioner indbyggere, så er talentmassen større inden for alle områder.
Det skal vi selvfølgelig udnytte.
Vi skal spille sammen der, hvor vi kan gøre en forskel i verden.
I 2007 vedtog de nordiske statsministre en nordisk globaliseringsstrategi.
Det nordiske samarbejde trængte i den grad til ny energi, og i dag er den nordiske indsats på det her område kommet rigtig langt.
Globaliseringsindsatsen er et godt eksempel på, at man ved at samle penge i en pulje kan opnå anderledes og mere synlige resultater, end hvis man spreder pengene ud på mange små projekter.
Vi skal fortsat satse på det nordiske samarbejde, fordi det lønner sig og gavner borgerne, virksomhederne og væksten, men som andre også har været inde på, forandrer verden sig hele tiden og med hastige skridt, og derfor skal vi selvfølgelig også evaluere det nordiske samarbejde.
Vi står over for nogle globale udfordringer, bl.a. også fra BRIK-landene, som alle taler om i øjeblikket, og der kan sammenholdet, der kan det at samle en fælles indsats på det innovative, det kreative, gøre, at vi i den grad kan klare os meget, meget bedre i fremtiden.
Vi skal spørge os selv i den nuværende situation, om vi er der, hvor vi bør være.
Det nordiske samarbejde skal være mere end møder og konferencer, det skal gøre en forskel i verden.
Det behøver ikke at være en forbundsstat, som der er nogle, der har sat på dagsordenen.
Vi har allerede velfungerende institutioner: Nordisk Ministerråd, Nordisk Råd, og uformelle samarbejder rundtomkring som f.eks. på det forsvars- og udenrigspolitiske område, og det var fuldstændig utænkeligt for 20 år siden.
Vores opgave er at sørge for at satse på de rigtige politikområder og fokusere indsatsen lige netop der.
Også i det bredere perspektiv er det vigtigt, at det nordiske samarbejde fungerer målrettet og effektivt.
I en tid med knappe ressourcer skal hver en krone give nordisk merværdi.
Der er også flere, der har nævnt, at der i redegørelsen på allersidste side netop står – og det var også noget af det, som jeg fandt allerallermest vigtigt – at hver en krone skal give merværdi, specielt i lyset af den tid, vi er i øjeblikket, og her tænker jeg selvfølgelig på den finansielle krise, som vi alle sammen er berørt af.
bedst muligt.
Det kræver, at der konstant arbejdes med at fokusere og prioritere Nordisk Ministerråds mange forskelligartede aktiviteter med vægt på, hvad der skaber nordisk merværdi.
Samtidig skal de aktiviteter, som finder sted i nordisk regi, koordineres med de øvrige internationale bilaterale og nationale aktiviteter, så det igen giver størst mulig nordisk merværdi.
Så er der en anden ting, som også er rigtig, rigtig vigtig.
Det er den folkelige opbakning.
Jeg kender ikke noget modstykke til det nordiske samarbejde, og hvis der er nogen, der kan komme med et bud, så tager jeg vældig gerne imod det, men jeg har ledt, og jeg har spurgt, jeg kender ikke noget modstykke til det.
Alene i Danmark er der mere 13.000 medlemmer af Foreningen Norden, og det er jo fuldstændig fantastisk.
Det er vigtigt, at vi inkluderer borgerne i vores arbejde.
Jeg synes, det er en rigtig god idé at mødes to gange om året, og jeg noterede mig også på det møde, vi havde på Nordisk Råds session, at der bliver debatteret om mødefrekvensen – Skal vi mødes fire gange, skal vi mødes seks gange, hvor mange gange skal vi egentlig mødes?
For mig er det fuldstændig ligegyldigt.
Det, det handler om, er, at vi mødes, når der er noget på dagsordenen, men det, der måske er vigtigere, er, at møderne skal gøre sagsbehandlingstiden kortere, og det er jeg ikke et sekund i tvivl om lige præcis vil styrke det nordiske samarbejde.
Vi støtter også de norske prioriteringsområder for næste år.
Temaet om velfærdsstaten og konkurrenceevnen er jo fuldstændig centralt og meget, meget relevant for alle de nordiske lande, og der er ingen tvivl om, at et stærkt og veludbygget velfærdssamfund er afgørende for landenes konkurrencekraft.
De nordiske samfundsmodeller med en veludbygget offentlig service har i mange år klaret sig rigtig godt i en globaliseret verden ved at give folk lige og gode muligheder i livet og tryghed under de forandringer, som har fundet sted igennem årene.
Det er en styrke, at vi kombinerer konkurrence og fleksibilitet med social stabilitet og tryghed, for lige præcis tryghed tror jeg er rigtig, rigtig vigtigt.
Der er mange, der spørger om, hvorfor vi i Danmark er blandt de lykkeligste folkefærd, og jeg tør vædde på, at der gælder nogenlunde det samme svar, som der gør for de andre nordiske lande, og jeg tror, at netop tryghed vil være et centralt emne.
Tryghed er jeg helt sikker på befordrer den gode stemning, der også er imellem de nordiske lande.
Der er også andre ting.
Lige adgang til børnepasning, uddannelse og sundhedsydelser af høj kvalitet har bidraget til, at alle arbejdsdygtige kan være aktive på arbejdsmarkedet og dermed have en høj grad af erhvervsdeltagelse, som bekendt igen er en afgørende forudsætning for vækst og velstand – og måske tryghed.
Det er måske også derfor, at vi reagerede, ja, jeg har næsten lyst til at sige så hensigtsmæssigt, dengang, og det er for ikke særlig lang tid siden, vi i sommer oplevede det terrorangreb, der var i Norge, som også var et tema på Nordisk Råds session.
Og jeg ved, at det var noget, der berørte både kollegaer og mig selv voldsomt, især da vi hørte vores norske kollegaer fortælle om de voldsomme begivenheder, som de var vidne til i sommer.
Vi skal holde fast i den nordiske samfundsmodel, også selv om den økonomiske krise stiller krav om langt hårdere prioriteringer i den økonomiske politik, og det kræver, at vi er villige til at modernisere vores velfærdssamfund, så vi er rustet til at kunne klare de udfordringer, vi står over for.
Til sidst vil jeg sige, og det lovede jeg også på det samråd, vi havde, at jeg naturligvis vil invitere alle medlemmer af delegationen til et møde i ministeriet, inden jeg skal mødes med mine kollegaer senere i februar måned, så vi netop kan lave de bedst mulige rammer for det bedste samarbejde.