runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-25:
Der er utrolig mange ting, som man kunne spørge hr. Naser Khader om i den her forbindelse, men jeg vil holde mig til én ting, nemlig det her med kristendomsundervisningen, som nu skulle til at hedde religionsundervisning.
Jeg vil spørge hr. Naser Khader om danskundervisningen også skal hedde nordiskundervisningen.
Det er jo også sådan, at man i danskundervisningen har elementer af de nordiske sprog, men vi anerkender, at vi bor i Danmark, hvor det primært er dansk, vi taler, og hvor langt de fleste er vokset op med dansk.
Der er elementer af de nordiske sprog i danskundervisningen, men vi kalder faget dansk, fordi det er der, hovedvægten ligger.
Er det så ikke meget fornuftigt at have det samme i kristendomsundervisningen, hvor der også er elementer af andre religioner, men hvor hovedvægten altså, al den stund at vi lever i Danmark, ligger på kristendommen?
Søren Krarup (DF), 2008-04-25:
Det, at der er trosfrihed her i landet, det, at der forkyndes en kristendom, der netop stiller os lige borgerligt set og stiller os lige for loven, er det, der adskiller os fra de samfund, hvor man dyrker ligheden.
I det revolutionære Frankrig i 1789 ville man også dyrke ligheden for alle.
Der skulle også enhver religiøs forkyndelse udelades, fordi det hele skulle være lige.
Og hvad blev resultatet af en sådan dyrkelse af lighed?
Ja, det blev det, der var virkeligheden 5 år senere i 1794, nemlig guillotinen.
Der, hvor man som fru Pernille Vigsø Bagge tror at ligheden er noget sandt og helligt, indfører man tyranniet.
Det, der modsiger tyranniet, er jo netop den respekt, som ligger i forkyndelsen af trosfrihed, nemlig at du er stillet lige med din næste, men du er ikke Gud for ham.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-04-25:
Jo, der er forskel på trosfrihed og troslighed, og det er jo netop derfor, vi diskuterer det her forslag i dag.
Det er jo netop, fordi vi skal have en langt mere udstrakt grad af troslighed i vores samfund, fordi det er det, der gør et samfund til et sandt demokrati, som ikke bare bygger på, at flertallet har ret, men at alle folk i samfundet høres og anerkendes og respekteres.
Søren Krarup (DF), 2008-04-25:
Det er med dyb forbløffelse og også stor skuffelse, at jeg hører fru Pernille Vigsø Bagge tale.
Hun er jo teolog, ved jeg, og skulle jo vide noget om den kirke, der er her i landet, og så siger hun, at vi har en statskirke.
Det har vi jo ikke.
Som en gammel præst altid sagde: I folkekirken flager vi ikke med splitflag.
Forstår man ikke det, er der noget afgørende, man ikke har forstået.
Jeg vil også sige, at en tale som den, at det er nedværdigende at skulle have sit barns fødsel registreret på et kirkekontor, også er fuldstændig meningsløs.
Et kirkekontor er i denne sammenhæng at forstå netop som et kontor eller præstens studereværelse, hvor man også kan få det registreret, altså udelukkende som et arbejdsværelse, hvor man kommer med en verdslig forretning.
Det er mig ubegribeligt, at en dansk teolog kan tale så overfladisk om folkekirken.
Men jeg vil godt sige, at det, som jo især er det anfægtelige, er denne sammenhæng mellem trosfrihed og troslighed.
Lad mig slutte med at stille fru Pernille Vigsø Bagge spørgsmålet: Kan hun slet ikke se, at der er forskel på at tale om trosfrihed og troslighed?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-04-25:
Hr. Martin Henriksen er fuldt ud bevidst om, at folketingsmedlemmer med jævne mellemrum modtager henvendelser fra folk, der tilhører andre trossamfund end folkekirken, om, hvor ydmygende og nedværdigende det egentlig er, at man skal henvende sig til den lokale sognepræst, til det lokale kirkekontor, når man skal have registreret sit barn.
Jeg synes egentlig, det er en anelse frækt fuldstændig at overhøre de her menneskers indvendinger mod det system, som er en rigtig skarp sammenblanding af kirke og stat i vores samfund.
Jeg synes, det er glimrende illustreret ved det, at man som ikkefolkekirkemedlem er nødt til at registrere sit nyfødte barn i folkekirken.
Jeg er sikker på, at hr. Martin Henriksen også ville finde det meget, meget uheldigt, hvis hr. Martin Henriksen f.eks. i et fremmed land var nødt til at gå ind i et trossamfund, han ikke tilhørte, og der registrere sit barn som nyfødt.
Det næste forslag, vi skal behandle, går jo netop på den her ulighedsbehandling, i forhold til om man er medlem af folkekirken eller ej.
Martin Henriksen (DF), 2008-04-25:
Jeg vil bare høre, om jeg hørte rigtigt, altså om det er rigtigt opfattet, at det er SF's holdning, at det er en udemokratisk ordning, vi har, og at den skulle være undertrykkende over for andre i Danmark, der har en anden religion end den religion, som flertallet af danskerne har.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-04-25:
Sagen er, at vi i realiteten har en statskirke her i landet.
Det synes jeg er værd at bemærke, og derfor støtter SF klart Enhedslistens forslag i forhold til at tage skridt til måske en dag at få en reel folkekirke.
Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-25:
Men når nu ordføreren anerkender, at man ikke kan rense et samfund fuldstændig for religion, så går jeg også ud fra, at ordføreren anerkender, at den altdominerende religion så nok er den, man mindst kan rense samfundet for, det vil sige, at religionen vil være til stede i den ene eller den anden form.
Og når jeg så spørger til, om ikke den folkekirkeordning, vi har, er en rigtig god pragmatisk løsning, så er det, fordi når jeg typisk bliver spurgt af amerikanske venner om, hvordan vi kan have en folkekirke - de tror jo så typisk, at det hedder en statskirke, hvilket jeg så forsøger at forklare dem at det ikke er så spørger jeg gerne, om ikke de vil låne mig en dollar, og det gør jeg selvfølgelig, fordi der på den amerikanske dollar står: »In God We Trust« - vi tror på Gud - så er det altså en af de versioner, hvor jeg må sige, at der synes jeg faktisk, at vi med den danske folkekirkeordning netop har forstået at skelne mellem penge og religion i modsætning til et land, der rent faktisk ikke har en folke- eller statskirke.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-04-25:
Jeg er meget ked af det, hvis jeg kom til at bytte om på eller forveksle frihed og lighed.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at vi har begge dele - frihed og lighed i forhold til trosspørgsmål i det her land.
Jeg er nødt til at sige, at jeg synes, at den her pragmatisme, som den konservative ordfører lægger op til, i hvert fald nemt kan føles af folk, der i forvejen er medlem af den danske folkekirke, men jeg er da sikker på, at folk, som ikke tilhører noget trossamfund, og folk, som tilhører andre trossamfund, i virkeligheden ikke mener, at det er så pragmatisk en tilgang, vi har i dag, til den forskelsbehandling, der er inden for de forskellige trossamfund i vores samfund.
Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-25:
Jeg håber sandelig, at der var tale om en fortalelse.
Jeg syntes, jeg hørte ordføreren sige, at man gik ind for religionsfrihed, og derfor skulle der være en adskillelse af kirke og stat.
Er det i virkeligheden ikke sådan, vil jeg spørge fru Pernille Vigsø Bagge, at den ordning, vi har i dag med den danske folkekirke, der netop har hjulpet os til at forstå at skelne mellem det religiøse og det politiske, faktisk er en ganske god, pragmatisk løsning, der fungerer rigtig godt i virkelighedens Danmark?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-04-25:
Det kan jeg godt på den ene side se, og jeg glæder mig også til at læse forslaget.
Det går jeg ud fra man er enig i.
Men jeg synes nu stadig væk, det er meget interessant også at få diskuteret f.eks. muligheden for, at man igen kan melde sig ud af et trossamfund, hvis man en dag finder, at det ikke længere er der, man hører til som katolik eller som kvindelig muslim eller alt muligt andet, altså at man også har muligheden for at sige: Nu er det ikke længere det her, jeg tilhører; nu har jeg en anden tro.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-04-25:
Jamen mange tak for en historisk opridsning, og mange tak for, at hr. Søren Krarup gør det så utrolig klart, at Dansk Folkeparti til hver en tid vil kæmpe imod lige muligheder for borgerne i det danske samfund.
Line Barfod (EL), 2008-04-25:
Jeg bliver ret forvirret af at høre fru Charlotte Dyremoses ordførertale.
På den ene side siger den konservative ordfører, at vi skal skelne mellem religiøse argumenter og politiske argumenter, og religiøse argumenter skal ikke have vægt, og hver enkelt skal have lov til at tro, hvad man vil osv.
På den anden side hører jeg lidt fru Charlotte Dyremose sige, at hvis ikke man vedkender sig at være kristen, så kan man ikke have et ordentligt demokrati, så har man ikke forstået næstekærlighed osv.
Det synes jeg er et ret problematisk signal at sende dels i forhold til alle andre demokratier i verden, dels da til alle os, der ikke opfatter os selv som kristne, som ikke tror på en kristen Gud.
Betyder det, at så kan vi ikke have næstekærlighed og ikke være demokratiske osv.?
Jeg går ikke ud fra, at det er det, fru Charlotte Dyremose mener, men jeg synes, det er svært at finde den røde tråd i argumentationen, i forhold til hvor begrundelsen ligger for, at det er så vigtigt at fastholde, at religion har en særstatus, frem for at sige, at det er noget, man har i sit privatliv, det er ikke noget, der skal blandes ind i civilsamfundet.
Bente Dahl (RV), 2008-04-25:
Jeg synes, jeg hørte ordføreren fra Det Konservative Folkeparti sætte lighedstegn mellem kristendom og kulturarv.
Mener ordføreren, at de er fuldstændig synonyme?
Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-25:
Jeg helt enig i, at det er noget historisk, som vi er forpligtet til at tage vare på.
Jeg mener nu derudover også godt, at man kan argumentere for det.
Jesper Langballe (DF), 2008-04-25:
Jeg kan jo så i og for sig bare erklære mig enig.
Jeg forstod da også fru Charlotte Dyremoses svar til mig som udtryk for en accept af den kendsgerning, at man egentlig slet ikke kan argumentere for de her ting, f.eks. for kirkens forbindelse med staten; det kan man gøre idémæssigt.
Hele hemmeligheden bag ved det er jo, at det er noget, vores historie har overladt os, og som vi skal tage vare på - ikke som noget statisk, men netop ved at justere eller forandre for at bevare, bevare det væsentlige og afgørende.
Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-25:
Som jeg sagde lige før, er det jo netop sådan, at vi som konservative anerkender det positive, som er blevet bragt videre til os fra generationerne før os, og gerne vil bygge videre på det.
Derudover vil jeg altså også, hvis man ønsker at løsrive sig fra hele debatten om, hvorvidt det religiøse skal fylde, sige: Jamen selv uden det religiøse er den faktuelle kendsgerning jo sådan, at vi rent historisk set har en folkekirke, der fører nogle traditioner, værdier og normer med sig, som vi ikke bare kan smide væk, fordi det ville gøre os til et fattigt samfund at smide dem væk.
Jesper Langballe (DF), 2008-04-25:
Jeg må sige, at jeg faktisk synes, at der er blevet sagt forbavsende mange gode ting under den her debat, og deriblandt så afgjort fru Charlotte Dyremoses ordførertale.
Jeg hæftede mig især ved en formulering: Kirken kan godt klare sig uden staten, men kan staten nu også klare sig uden kirken?
Jeg synes egentlig, det var ganske fornemt formuleret, og jeg vil sige, at det næsten kunne have været formuleret af konservatismens fader, Edmund Burke, ham, som også har ophavsretten til de ord, der lige blev citeret: at forandre for at bevare.
Jeg vil spørge fru Charlotte Dyremose: Er det egentlig et konservativt træk - i den forstand vil jeg også gerne være konservativ - at man ikke i og for sig skal begrunde sådan noget som kirkens forhold til staten ud fra en eller anden idé eller vision, men simpelt hen ud fra den historiske erfaring, vi er vokset op i og er fortrolige med?
Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-25:
Sagen er jo netop, som jeg sagde i min ordførertale, at demokrati blot er flertalsstyre, og derfor er det så utrolig vigtigt, at vi funderer vores demokrati på nogle positive fundamentale rettigheder, hvor man bl.a. sikrer alles ligeværd, alles stemme og alles demokratiske ret f.eks. muligheden for at blive ført for en dommer, inden man bliver anklaget.
Den slags ting er utrolig vigtige som fundament for et demokrati, for uden det kan demokratiet ikke fungere på positiv vis.
Nej, det, jeg siger, er, at kristendommen er en væsentlig del af vores kulturarv.
Sagen er jo i virkeligheden den, at jeg først og fremmest synes, at det er vigtigt at skelne mellem de to.
Her står vi med en demokratisk talerstol.
Der må det ene argument være lige så godt som det andet, så om mit argument er kristent, muslimsk, hinduistisk, ateistisk eller funderet i arbejderbevægelsen eller kommer fra Dansk Industri, eller hvor det måtte komme fra, så bør det vægte lige meget og have samme ret i debatten.
Jeg mener faktisk, at alle tre er utrolig vigtige, fordi det er det, der giver os vores demokrati, vores retsprincipper og så også det, at vi f.eks. tager hensyn til mindretal via det, vi også har, og som man fra kristen side kalder næstekærlighed, men at det i hvert fald også er et element i vores kulturarv.
Naser Khader (NY), 2008-04-25:
Tak for en flot prædiken.
Jeg sad der og troede, at det var søndag og ikke en politisk ordførertale.
Det, jeg vil spørge om, er: Ordførertalen eller prædiken var meget præget af kristendom, fint nok, fuld respekt for det, men hvor blev demokratiet af?
Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-25:
Det er vist folkekirken.
Hvorfor skal den have en særstatus?
Det skal den, fordi den rent traditionelt bl.a. har haft det.
Jeg tror, forskellen på Enhedslisten og Det Konservative Folkeparti er, at vi i Det Konservative Folkeparti har sådan en overordnet tilgang til tingene, der hedder: forandre for at bevare.
Vi vil gerne være med til at udvikle og forandre vores samfund, men vi mener også, der er nogle gode og grundlæggende værdier i samfundet, der skal bevares.
Mange af dem kommer fra den lutherske kristendom, og der mener vi faktisk, at folkekirken danner en ganske udmærket ramme om den del af den danske kulturarv, der er den lutherske kristendom.
Det mener vi faktisk.
Man kunne i princippet godt løsrive det fra, om det ene eller det andet er mere lige end noget, men sagen er jo den, at rent historisk, rent faktuelt har folkekirken haft og har stadig væk en væsentlig betydning for vores samfundsudvikling og for utrolig mange menneskers liv.
Det kan man ikke rigtig komme uden om, det er bare et faktum.
Line Barfod (EL), 2008-04-25:
Selvfølgelig har den luthersk-evangeliske tro og den katolske tro og asatroen og nisserne og alle mulige andre sjove ting præget vores opfattelse og den udvikling, der har været.
Det er jo ikke det, der er spørgsmålet her, det er jo ikke en kanon, vi er ved at lave over, hvad der har haft betydning for udviklingen af Danmark.
Det, vi står og diskuterer, er, hvorvidt religiøse foreninger og religion skal have en særstatus i forhold til alle mulige andre foreninger og alle mulige andre livsanskuelser.
Det er det, jeg efterlyser et argument for.
Hvorfor er det, at man skal have en særstatus som forening, hvis man siger, at man tror på en eller flere guder, mens man ikke skal have det, hvis det er en politisk forening, en faglig forening, en arbejdsgiverforening, en sportsklub, eller hvad det nu kan være?
Hvad er argumentet for, at lige præcis det religiøse skal have en særstatus?
Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-25:
Så skal jeg prøve en gang til, for det, jeg netop sagde, var: Et samfund, hvor det religiøse argument hverken har mere eller mindre betydning, men samme vægt som andre argumenter, fordi vi naturligvis i et demokrati ikke skal dømme, om det synspunkt, den ene eller den anden fremfører, har base i den ene eller den anden religiøse, kulturelle, traditionelle - eller hvad det måtte være - tradition.
Derudover sagde jeg ganske klart til det her med samfundsstrukturen i den sidste halvdel af min tale, at den kulturarv vil vi som konservative værne om, uanset om man betragter den som en del af den kristne arv eller den danske tradition.
Men jeg håber, at fru Line Barfod vil vedkende sig, at uanset om man som person er kristen eller ej, ændrer det ikke på det faktum, at rent historisk set er den luthersk-evangeliske folkekirke en del af den danske historie, og dermed har den også været med til at præge det samfund, vi har i dag.
Naser Khader (NY), 2008-04-25:
Forstår jeg det, der bliver sagt, rigtigt: uden kristendom intet demokrati?
Bente Dahl (RV), 2008-04-25:
Nu har vi jo lige under sidste dagsordenspunkt haft en debat om det at adskille stat og kirke, hvor jeg meget tydeligt har gjort klart, hvad Det Radikale Venstre står for i den sammenhæng.
Så derfor synes jeg ikke, at det er på sin plads, at hr. Jesper Langballes skyder mig noget andet i skoene under den her debat med hensyn til adskillelse af stat og kirke.
Jeg vil gerne høre, om hr. Jesper Langballe mener, at det er helt i orden og fint og flot, at folkekirken skal være øverste myndighed for civilregistreringen, som er et civilt anliggende.
Line Barfod (EL), 2008-04-25:
Jeg kan sige, at Enhedslisten også støtter forslaget.
Som vi har været inde på tidligere under debatten, ønsker vi jo, at man flytter al myndighedsudøvelse fra trossamfund og over til civile myndigheder, og selve den civile registrering er selvfølgelig et led i det, som vi derfor også kan støtte.
Og som forslagsstillerne har påpeget, går det jo fint i Sønderjylland.
Så er der blevet henvist til det her med en postboks, som om det skulle være løsningen.
Det er så kun i forhold til børn, kan man sige.
Men forældrene har jo også tit nogle følelser og nogle holdninger, og som jeg har forstået det, er løsningen, at man godt nok skriver til en neutral postboks, men at det alligevel ryger til kordegnekontoret et eller andet sted, som man så får svar fra.
Og så hjælper det jo ikke meget, for så har man jo ikke reelt flyttet det over til en civil myndighed.
Jeg må indrømme, at jeg simpelt hen har meget, meget svært ved at se problemet med at flytte det til en civil myndighed.
Jeg har svært ved at se, hvorfor det ikke skulle kunne lade sig gøre.
Jeg er fuldstændig overbevist om, at det kan lade sig gøre rent teknisk.
Så er der det her, som ministeren kom med, at man så skulle gå to gange, men i forvejen er det jo sådan, at der er forskel på at få registreret sit barn og få sit barn døbt, eller hvad man nu måtte have for en ceremoni i de forskellige trossamfund.
Så det, at selve registreringen foregår hos en civil myndighed, har jeg svært ved at se skulle give nogen problemer for den del af befolkningen, der også ønsker at have en religiøs ceremoni.
For de to ting er i forvejen adskilt.
Så har jeg også svært ved at forstå, hvorfor det er sådan, at det, når man nu ellers i den grad er i gang med at se på, om alle mulige opgaver kan flyttes rundt i samfundet, opfattes som nærmest helligt og fuldstændig afgørende, at lige præcis den her opgave ligger i kirken i det meste af landet - undtagen i Sønderjylland, som trods alt får lov til at bevare retten til, at den ligger hos en civil myndighed.
Så havde vi en lille debat før om, hvorvidt det er en embedsmand som alle andre, man går ind til, når man går ind på kordegnekontoret.
Jeg har det sådan, at for mig er en religiøs embedsmand måske nok sådan rent formelt og ansættelsesretligt en embedsmand, men det er en embedsmand, der er ansat med den særlige opgave at udbrede en bestemt religion.
Det er for mig noget fuldstændig andet end en embedsmand, der er ansat til alle mulige andre opgaver, og som så tilfældigvis også har en bestemt religiøs, politisk eller anden overbevisning og måske giver udtryk for den med forskellige religiøse symboler.
Men embedsmanden sidder der alene i sin embedsmandsopgave og udøver sin embedsmandsopgave som civil embedsmand og ikke for at udøve en religion.
Derfor mener jeg, at det er afgørende, at man får flyttet registreringen fra de religiøse embedsmænd og over til civile embedsmænd.
Så Enhedslisten støtter forslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-25:
Jeg skal ikke kunne sige, om det er ganske enkelt.
Jeg må sige, at talt ud fra egen erfaring tror jeg, det er meget udmærket lige at komme hjem fra hospitalet og spekulere over tingene og være sikker på, at man i øvrigt har fundet ud af, hvad barnet skal hedde og sådan nogle ting.
Ellers tror jeg, jeg ville føle mig en lille smule presset.
For mit eget vedkommende var klokken 05.45 eller noget i den stil, da jeg fik udleveret cpr-nummeret, og der tror jeg ikke jeg var sådan specielt indstillet på at skulle klare resten af registreringen.
Så jeg synes, det er udmærket, at der er mulighed for at gøre det et andet sted end på hospitalet.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-04-25:
Jeg er selvfølgelig enig i, at man til enhver tid kan få fat i en blanket - tit bliver de udleveret undervejs, hvis det er en fødselsregistrering - og så kan man jo netop bare sende den med almindelig post, som der stadig væk er mulighed for.
Jeg vil også sige, at det, vi snakkede om i Socialdemokratiet, var, at når der nu alligevel bliver trukket et cpr-nummer til den lille ny inde på hospitalet, kunne man jo i samme ånd spørge, hvorfor der ikke er mulighed for et lille afkrydsningsfelt, hvor man så oplyser, hvis man gerne vil have, at et af de her godkendte trossamfund, vi har diskuteret så meget i dag, skal underrettes om, at man har født en lille ny til det her trossamfund, som man er medlem af.
Så kunne man jo allerede der sætte hakket, og så var man jo i hvert fald ovre den første del af den situation.
Jeg foreslår selvfølgelig ikke, at vi skal tilbage på hospitalet for at lave navneregistreringen.
Det ville være helt åndssvagt.
Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-25:
Jamen det er helt rigtigt, at der er nogle, der ikke sådan lige har en digital signatur, og derfor er det jo, som jeg også nævnte, at der, siden vi sidst behandlede det her forslag, er kommet den her udmærket pragmatiske løsning med en postboks, som den nuværende ministers forgænger lavede.
Så de, der ikke lige har en digital signatur - for det kan man selvfølgelig ikke lige nødvendigvis nå, efter man har fået barn - som de kan tage med ned på det lokale bibliotek, har altså postboksløsningen, eller de har den ganske udmærkede borgernære service, der ligger i, at man kan gå ned til det lokale sognekontor og ikke skal traske hele vejen til kommunen, som jo for nogle menneskers vedkommende trods alt ligger temmelig langt væk.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-04-25:
Nej, jeg bliver lige nødt til at korrigere lidt eller i hvert fald få ordføreren til at bekræfte, at hvis man går ned på biblioteket for at få hjælp til at lave en personregistrering på internettet, kan man altså ikke gøre det, uden man har en digital signatur med sig, og den skal jo i hvert fald først bestilles hos TDC, eller hvem der nu bliver leverandør af den i fremtiden.
I mange kommuner har man gudskelov efterhånden lavet det sådan, at man kan tage den med derned, men mange steder findes det endnu ikke.
Så det er jo ikke en mulighed, alle kan gøre brug af.
Jesper Langballe (DF), 2008-04-25:
Jeg ved ikke, om jeg kan komme det stort nærmere.
For mig at se svarer den nærtagenhed til, at man ikke ville henvende sig til en embedsmand, en politimand f.eks., fordi man vidste, at han privat havde nogle synspunkter eller religiøse tilbøjeligheder, som man ikke brød sig om.
Det er jo det rene pjat.
Sagen er jo den, at når man henvender sig til en embedsmand - og præsten eller kordegnen er i denne sammenhæng embedsmand og ikke andet - så ser man netop bort fra, hvilke synspunkter og religiøse forestillinger der hos den pågældende ligger bag det, han foretager sig.
Det er jo ligegyldigt.