Søren Pind (V), 2014-04-03:
Det var der flere grunde til.
Først og fremmest brød regeringen med den faste praksis i Folketinget om at drøfte sagen først i Det Udenrigspolitiske Nævn og sikre sig, at nævnet er orienteret, inden man løber af sted med en historie i offentligheden.
I stedet valgte man at stille statsministeren og formanden for Det Udenrigspolitiske Nævn op foran kameraer og bekendtgøre, at regeringen er klar til at sende danske styrker til udlandet i hjertet af det afrikanske kontinent.
Man kan spørge sig selv, om det er en hensigtsmæssig fremgangsmåde både i forhold til de udsendte og i forhold til Folketinget.
Det kan måske virke som en lille ting at inddrage Folketinget og sikre sig opbakning til sin udenrigspolitiske linje, men jeg synes ellers ikke, det er en ordentlig måde at føre politik på, slet ikke i en så alvorlig sag, som udsendelsen af et militært bidrag er.
Da vi havde drøftet det, efterspurgte vi en mere konkret plan for et dansk bidrag i Centralafrika, altså en plan for, hvilke konkrete opgaver der skal løses, og hvilke rammer Danmarks bidrag skal operere i.
Det har vi efterfølgende fået svar på i det fremsatte beslutningsforslag og behandlingen af sagen i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Der er tale om udsendelsen af det samme transportbidrag, som i forvejen ydes i Mali, herunder udsendelsen af et begrænset antal personer i form af sikkerhedspersonel og forbindelsesofficerer.
De udsendte danskere vil løse opgaver til støtte for FN's fredsopbygningskontor i Den Centralafrikanske Republik samt i regi af operation MISCA, som har et FN-mandat, og som Frankrig støtter med et militært bidrag.
Hele operationen hviler på et solidt fundament i form af tre FN-resolutioner.
Venstre er fuldt bevidst om den humanitært og sikkerhedsmæssigt katastrofale situation i Den Centralafrikanske Republik.
Den kan let eskalere og destabilisere hele regionen.
FN vurderer, at cirka halvdelen af befolkningen har humanitært behov, og antallet af internt fordrevne er nået op på 700.000.
Dertil kommer en kvart million flygtninge i nabolandene.
Der er også rapporter om etnisk udrensning, sekterisk vold, og der drages paralleller til 1990'ernes katastrofe i Rwanda.
Kort sagt er det en alvorlig situation med store humanitære omkostninger.
Derfor kan vi i Venstre også i dag støtte udsendelsen af et dansk bidrag til Den Centralafrikanske Republik på trods af vores indledende skepsis.
Vi støtter en aktiv dansk udenrigspolitik, der bidrager til at stabilisere situationen i Den Centralafrikanske Republik, og jeg ønsker vore udsendte held og lykke og god vind.
Jeg vil komme med et par ord om den aktive udenrigspolitik som afslutning.
Den har efterhånden slået dybe rødder i det danske Folketing.
Det er en udvikling, som vi i Venstre udelukkende ser som positiv, men det er også en udvikling, som kalder på eftertanke.
I takt med at vore bidrag udsendes til regioner, som ligger stadig længere væk fra Europa, vil jeg opfordre til, at der tages initiativ til at fremsætte en egentlig strategisk ramme for udfoldelsen af Danmarks udenrigspolitik.
Der er behov for en mere grundlæggende debat om, hvordan vi bedst bruger vores forholdsvis begrænsede militære og udenrigspolitiske kapacitet og ressourcer.
Jeg håber derfor, at udenrigsministeren, når han engang er blevet rask, i lyset af vores nyeste engagement i Centralafrika vil tage initiativ til et strategisk gennemsyn af regeringens udenrigspolitik.