runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helge Adam Møller (KF), 2009-11-26:
Hvis jeg husker rigtigt, er der 193 medlemslande i FN, og Danmark er jo et af dem.
Vi er i den mindste fjerdedel i forhold til vores indbyggertal med 5,2 millioner, men vi er faktisk mellem verdens fem største søfartsnationer.
Vi er en kæmpe søfartsnation og større end mange af de europæiske lande, som har ti gange så mange indbyggere.
Derfor er det selvfølgelig også helt godt og naturligt og rigtigt, at vi igen nu deltager med et dansk krigsskib til at gøre søsikkerheden større ud for Afrikas Horn og i havene deromkring.
Ikke alene deltager vi her med »Absalon« i det kommende år.
»Absalon« er faktisk også leder af den store NATO-flådestyrke og får altså under sig skibe fra USA, England og adskillige andre lande, som bliver kommanderet og ledt af den danske stab om bord på »Absalon«, samtidig med at de jagter pirater.
Jeg tror såmænd, at både Tordenskjold og Niels Juel ville have været lidt stolte over, at flåden her i 2009 også kan klare den slags opgaver.
Det er jo ikke bare skibet dernede, der er også mange ud over søfolkene om bord.
Der er mineryddere, der er militærpoliti, og der er, som der står i beslutningsforslaget, maritime specialstyrker, og det er altså søværnets frømandskorps, som jo er dem, der aktuelt går ud og border, når man får kig på nogle pirater.
Det er dem, der sejler ud i gummibåde og går om bord og beslaglægger dem, eventuelt tager dem til fange, hvis det viser sig, at de er pirater.
Alt i alt er det et godt og rigtigt forslag.
Spændende er det jo også, synes jeg nok, at man i forbindelse med opgaven dernede arbejder sammen med ikke bare NATO-styrkerne, men med EU's flådestyrker og så med lande, vi ikke sådan normalt arbejder tæt sammen med, i hvert fald ikke rent militært.
Det er bl.a. Indien, Rusland, Japan, Iran.
Så der er mange skibe dernede.
Der er nok mange, der ikke rigtig kan forstå, hvorfor man i virkeligheden ikke kan eliminere de pirater hundrede procent, når der er så mange skibe dernede fra så mange forskellige lande.
Hr. John Dyrby Paulsen fra Socialdemokratiet og jeg selv var til stede i Edinburgh for 14 dage siden ved NATO's møde, og der var to admiraler, nemlig en NATO-admiral og en admiral, der repræsenterede EU, som havde ledt flådestyrkerne dernede.
De gav et godt billede: Hvis vi tog det samlede havområde dernede, som jo er mange, mange gange større end Europa, så ville det svare til, at man havde fem patruljebiler fra politiet til at køre rundt i hele Tyskland og Frankrig, hvis man lagde deres landområder sammen.
Så langt var der mellem de enkelte skibe, fordi havområdet er så kolossalt stort.
Gå op og kig på en globus, så forstår man, at selv 50-60 skibe med helikoptere ikke fylder så meget.
Men konklusionen var for de to admiraler: Der er klart færre piratoperationer i dag, end der var for bare 1½ år siden.
Held og lykke til »Absalon«!
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-11-26:
Som jeg sagde indledningsvis, er jeg ikke ordfører på det her område, så jeg synes, hr. Per Clausen skal stille det spørgsmål, eventuelt under udvalgsarbejdet, til den konservative ordfører.
Tom Behnke (KF), 2009-11-26:
Vi har i dag ganske omfattende bestemmelser og regler om varetægtsfængsling.
De regler og bestemmelser skal være opfyldt.
Anklagemyndigheden skal kunne sandsynliggøre, at vedkommende har gjort noget strafbart.
Derudover skal der være en grund til, at man varetægtsfængsler.
Altså, det er ikke nok, at vedkommende har gjort noget ulovligt eller er mistænkt for at have gjort noget ulovligt, der skal også derudover være en særlig grund til, at man gør det: sikre vedkommendes tilstedeværelse, forhindre yderligere kriminalitet – og der er vist et par stykker mere, som jeg ikke kan stå her og remse op udenad.
Men der er altså spilleregler, der handler om, hvordan varetægtsfængsling foregår.
Og det er jo ikke politiet, der står på gaden og siger: »Du er varetægtsfængslet«.
Det er domstolene.
Og der skal man altså til en vis grad løfte en bevisbyrde for, at vedkommende har gjort noget strafbart.
Så det er der sådan set ikke blevet ændret på med det her.
Line Barfod (EL), 2009-11-26:
Det er muligt, at hr. Tom Behnke mener, at man bare skal tage det som en omkostning, hvis man uskyldigt bliver fanget ind af politiet og sat i varetægtsfængsel i måske 30 dage, fordi man er blevet sigtet for at overtræde den her bestemmelse i § 119, stk. 3, med de strafskærpelser, der er, og man så flere år efter måske bliver frikendt.
Det er altså for mange mennesker en ganske stor omkostning, som jeg mener at vi som politikere skal gøre hvad vi kan for at undgå.
Og det er jo det, der er problemet: Når man laver minimumsstraffen på 40 dage, er der mulighed for varetægtsfængsling, og så er der langt flere, der kan blive omfattet.
De, der tænder bål og sætter brand i gaden, er ikke omfattet af de her bestemmelser; det siger hr. Tom Behnke også.
Hvis man medvirker til det, f.eks. ved at man forhindrer politiet i at nå frem, så medvirker man, og så vil man også kunne straffes.
Vi har et klart svar på spørgsmål 202 om, at Københavns Politi ikke har kendskab til nogen episoder, hvor der er nogle, der har forsøgt at lægge politiet hindringer i vejen uden at være en del af urolighederne.
Kim Andersen (V), 2009-11-26:
Det er simpelt hen demagogi og manipulation af værste skuffe, hvad vi her hører.
Det klassificerer i den grad Enhedslisten der, hvor Enhedslisten hører hjemme: Venner af de autonome, beskytter af de kriminelle i en helt utrolig grad.
At sige at det her forslag vil ramme de fredelige, at det er vendt mod de fredelige.
40 dage i fængsel til folk, der ikke laver ballade, folk, der er på vej hjem fra et fredeligt arrangement, og som tilfældigvis bliver vidner til en eller anden hændelse, hvor der er en ambulance til stede eller en politimand, der står og er ved at vise en ældre dame over vejen, og så standser man op og vil lige se det og har ikke mulighed for sådan lige at komme af banen.
Og når politiet så kommer, så går man ikke, det har man ikke sådan lige lyst til, men man er fredelig, og så kommer man 40 dage i fængsel.
Det er jo noget forfærdeligt vrøvl.
Det er jo så useriøst og demagogisk, så det faktisk er til at græde over.
Det er bestemt ikke tilfældet, at man gør det.
Er det virkelig fredeligt, hvis man bevidst hægter sig sammen, 5-10 mennesker, på vej ud til Bella Centeret i en krisesituation, hvor der er indtruffet en stor ulykke?
Hvis man hægter sig fast der og fysisk bevirker, at politi og brandvæsen ikke kan komme til stede, fordi vejen er blokeret, er det så virkelig fredeligt?
Det er en besynderlig definition af fred, det må jeg sige.
Line Barfod (EL), 2009-11-26:
Hr. Kim Andersen taler om dem, der har mindre fredelige hensigter, men hvis der er nogen, der vil lave vold og ballade, og som ikke har fredelige hensigter, så rammes de ikke med det her lovforslag, så er det nogle helt andre bestemmelser med en langt alvorligere straf, vi er ovre i.
Det er dem, man vil sætte 40 dage i fængsel og give alvorlige bøder, og det er det, vi siger er problemet.
Hr. Kim Andersen bliver nødt til på et eller andet tidspunkt at forholde sig til, at det her lovforslag rammer dem, der ikke laver ballade.
Det rammer dem, der f.eks. er på vej hjem og oplever, at der er uro i deres boligområde, og så stimler de sammen med nogle naboer og skal måske igennem for at komme hen og hente deres børn, og derfor vil de ikke lige følge med politiet, når politiet kommer.
Eller det rammer dem, der går i en demonstration, og så er der uro oppe foran, men de har ikke selv gjort noget galt, og så får de ikke flyttet sig hurtigt nok for politiet.
Det er det, der er problemet, nemlig at lovforslaget er rettet mod dem i stedet for at være rettet mod dem, der laver ballade.
Kim Andersen (V), 2009-11-26:
Vi går ind for dialog, også med ngo'erne og andre grupper, som ønsker at demonstrere og arrangere møder og andet i forbindelse med COP15.
Det er jo også møder og dialog, som politiet har og har haft længe.
Politiet er også tilfredse med den dialog og har erfaring for at komme langt med det.
Det er vi glade for, og det støtter vi op om.
Jeg hører også, at man siger, at der er nogle, der ikke er helt så åbne, som en god dialog ligesom forudsætter.
Det må vi ligesom have med i betragtningen, og derfor er det jo så godt, at vi giver vores myndigheder det her værktøj, som de kan benytte sig af, hvis der er nogen, der har mindre fredelige hensigter end det, de giver udtryk for.
Og hvis ikke de har trang til at udfordre lovgivningen, ja, så bliver der jo ikke brug for den.
Må jeg så lige ... Nej, det må jeg så ikke, for nu er lampen rød.
Undskyld.
Line Barfod (EL), 2009-11-26:
Men det, jeg ikke kan forstå, er, at hr. Kim Andersen og Venstre ikke stoler på Københavns Politi og den strategi, de har lagt.
Vi har to gange inden for de senere år haft store topmøder i København, det sociale topmøde i 1995 og EU-topmødet i 2002.
Da formåede Københavns Politi med en god strategi sammen med ngo'erne at have en fredelig dialog og sikre, at vi havde en ordentlig afvikling, og at man havde mulighed for at demonstrere.
Københavns Politi er i fuld gang med at gøre det samme denne gang.
Kim Andersen (V), 2009-11-26:
Jeg synes, det er rimeligt, og jeg synes, det er rigtig, rigtig godt, at vi har en handlekraftig og forudseende regering, som tager hånd om de her problemer, og som handler, før det er for sent.
Det er det her forslag i den grad udtryk for.
Jeg oplever høringssvarene fra dommerne, Dommerforeningen og retterne derhen, at man siger, at det her kan give nogle kapacitetsproblemer, og at det er forbundet med en ressourceanvendelse.
Javel, det er enhver aktivitet naturligvis.
Det er også enhver aktivitet ved domstolene, og det giver naturligvis grundlag for prioriteringer, hvis man lige pludselig har en større sagstilgang, end man er vant til.
Så må man enten prioritere, eller også må man have nogle flere ressourcer.
Nu er der kommet flere ressourcer til domstolene i forbindelse med finansloven.
Jeg ser ikke, at dommerne siger, at der er noget juridisk forkert i det lovforslag, der er lagt frem.
I øvrigt er det jo sådan, at domstolenes forhold også her i landet reguleres ved lov.
Dommerne kan have politiske meninger om det som alle mulige andre, men det er altså her i Folketinget og i det politiske flertal, at beslutningerne tages.
Vi medvirker gerne i det flertal, som står bag skærpelser på det her område.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-11-26:
Men, vil jeg sige til hr. Kim Andersen, jeg taler ikke om kapacitetsproblemer.
Jeg taler om, at Dommerforeningen har været ude at efterlyse et bedre grundlag end det, den her lovgivning hviler på.
Det er trods alt de mennesker, som skal sidde og dømme efter det her i fremtiden.
Det er jeg ked af at regeringen ikke gør.
Hr. Kim Andersen mener, at folk ikke har nogen grund til at blive hjemme; folk skal bare tage ud at demonstrere.
Når det eneste eksempel, ministeren kan give på, hvornår man er straffri, er, hvis man ikke overtræder bestemmelserne, og det så i øvrigt afhænger af noget, andre gør, af, at andre laver uroligheder, hvad vil så være det sikreste at gøre?
Ja, det sikreste at gøre ville jo være at blive hjemme, så er man i hvert fald sikker på, at når andre laver uroligheder, resulterer det ikke i en strafskærpelse til en selv.
Synes hr. Kim Andersen, at det er rimeligt?
Kim Andersen (V), 2009-11-26:
Altså, man kan vel sige, at ethvert forslag vedrørende straffeloven og domstolene jo et eller andet sted giver problemer, fordi domstolene er født til at skulle håndtere problemer og derfor er omfattet af problemer.
Det tror jeg da sådan set at Dommerforeningen har ret i, og vi har dygtige, kompetente og uvildige domstole netop for, at de skal kunne håndtere de problemer og gøre det individuelt fra sag til sag.
Jeg ser også i lige så høj grad eller rettere sagt, jeg ser faktisk ene og alene henvendelsen fra dommerne som en påpegning af, at det her er forbundet med anvendelse af nogle ressourcer, med noget kapacitet og med risiko for nogle flaskehalse.
Det vil jeg ikke afvise kan være rigtigt.
Men retssamfundet, værnet for frihedsrettighederne, skal jo ikke lide skade på grund af et spørgsmål om nogle kapacitetsproblemer ved nogle domstole.
Så må det løses, og det er det jo også blevet i finansloven.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-11-26:
Hr. Kim Andersen nævner, at han har lige præcis den tillid, der skal til, til at politi og domstole vil bruge det her rigtig, rigtig nøjagtigt.
Sidste gang, vi hørte det fra en Venstreordfører, var, da vi behandlede knivloven.
Da havde Venstres ordfører også tillid til, at politi og domstole ville bruge det ret nøjagtigt og ville kunne finde ud at håndtere det her.
Vi har alle sammen set, hvad der skete, vi har set, at det ramte skævt, det ramte uskyldige.
Denne gang har Dommerforeningen også været ude med en skarp kritik.
Det er regeringen tilsyneladende fuldstændig ligeglad med, men man har jo også kørt sagkundskaben over i årevis – vi så det sidst med Ungdomskommissionen.
Jeg må konstatere, at den her regering har haft det fornødne flertal på det retspolitiske område til at gøre lige præcis, hvad den ville.
Det har ikke virket; vi har aldrig haft så mange bander og så meget uro, som vi har på nuværende tidspunkt.
Kim Andersen (V), 2009-11-26:
Jeg tror, at det er den socialdemokratiske ordfører, som ikke vil forstå, hvad forslaget indeholder.
Jeg tror, at det er den socialdemokratiske ordfører, som prøver at manipulere en lille smule og lægger mig nogle ord i munden, som jeg ikke har sagt.
Jeg har jo ikke sagt, at der står nogle og smider molotovcocktails i hovedet på politibetjentene, og at det er derfor, vi skal have de her strafskærpelser.
Jeg har sagt i mit eksempel før heroppefra i forhold til § 119, stk. 3, om at lægge hindringer i vejen for f.eks. politiet, at det er, når man gør det ved en passiv handling, f.eks. ved at hægte sig fast og spærre en vej, så politiet bliver forsinket eller ikke kan komme videre.
Når politiet beder folk om at flytte sig, hægter de sig fast i hinanden og bliver siddende på vejen, så politi og ambulancer ikke kan komme frem til et ulykkessted.
Det er sådan en situation, som i mine øjne er meget alvorlig.
Line Barfod (EL), 2009-11-26:
Man udvider ganske kraftigt kredsen af, hvem der kan blive varetægtsfængslet.
Og det er rigtigt, at dommeren tager stilling, men det gør dommere jo på et meget, meget foreløbigt grundlag, hvor de slet ikke har overblik over sagen og forsvaret slet ikke har mulighed for at nå at sætte sig ordentligt ind i det osv. – og slet ikke, hvis det er flere hundrede, der skal varetægtsfængsles på en gang, som man lægger op til i forhold til klimatopmødet.
Men det, der er det afgørende, er jo, at vi snakker om, at den forbrydelse, folk har begået, er, at de ikke har flyttet sig hurtigt nok for politiet.
Dels har vi jo i praksis set situationer, hvor politiet ikke i forvejen har meddelt, at man skulle flytte sig – hvor folk er blevet fanget i knibtangsmanøvrer og andet – dels har vi set, at de er begyndt at anholde folk, samtidig med at en af dem har sagt, at man nu skulle flytte sig.
Det er altså muligt, at hr. Tom Behnke mener, at alle bare kan se at komme væk, og at der ikke er nogen, der bliver forvirret eller står tilbage, men hr. Tom Behnke bliver altså nødt til at forholde sig til, at der sådan er mange mennesker, der ikke lige reagerer rationelt altid.
Og de risikerer altså at blive varetægtsfængslet og eventuelt også at komme 40 dage i fængsel.
Tom Behnke (KF), 2009-11-26:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at hvis man ikke flytter sig, når man bliver bedt om det, har man da selv bedt om, at der bliver problemer.
Det er indlysende og logisk, at hvis politiet i en sådan situation, hvor der er omfattende uro i byen, beder nogle om at flytte sig, så er det ikke en diskussionsklub.
Så skal man ikke sætte sig ned og ligesom have en rundkredssamtale om, hvorvidt det er rimeligt, at politiet siger det.
Nej, så flytter man sig, og så må man bagefter diskutere, om det var en rimelig beslutning eller ej.
I forhold til muligheden for at varetægtsfængsle skal vi huske, at et element i den her pakke altså handler om, at vi har bedt politiet om i højere grad at lave videodokumentation af det, der foregår.
Og det vil sige, at når man når i retten, vil der med stor sandsynlighed foreligge videodokumentation for, om personer tilfældigvis lige var på vej væk eller slet ikke var en del af det osv., som vi har set det ved andre begivenheder.
Og det er klart, at hvis man ikke har noget med det at gøre, hvis man ikke fysisk har hindret politiet i at udføre deres opgave, skal man hverken tiltales eller dømmes.
Karen Hækkerup (S), 2009-11-26:
Først vil jeg sige, at jeg tror, vi alle sammen er enige om, at København står over for en kæmpe udfordring.
Vi skal meget gerne have en god aftale i stand, når klimatopmødet løber af stabelen.
Jeg tror, at alle partier herinde bakker op om, at man skal nå så vidt, man overhovedet kan.
Vi er mange, der er ærgerlige over, at regeringen har opgivet at nå at lave en juridisk bindende aftale, men at man nu kun går efter en politisk aftale, fordi den jo kan genforhandles.
Men ikke desto mindre er hele Folketinget enige om, at vi skal bakke op om regeringen i dens forsøg på at nå så langt, man kan.
Nu siger justitsministeren, at regeringen har fremsat det her lovforslag, fordi man gerne vil hjælpe dem, der hjælper en, underforstået at regeringen gerne vil hjælpe politiet.
Man kan så udlede deraf, at vi, som ikke støtter lovforslaget, ikke vil hjælpe hverken politiet, brandfolkene eller ambulancefolkene, at vi nærmest er ligeglade.
Til det må jeg sige, at det jo ikke er sådan, at Danmark i dag er uden for straffeloven.
Laver man uroligheder, har vi en lovgivning, der kan bruges, hvis man skal dømme folk for at have begået de uroligheder.
Det eneste nye, der er i lømmelpakken, som vi nu har haft en lang, lang debat om, er, at folk, der ikke selv har været aktive i urolighederne, kan risikere at blive dømt.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Er ministeren overhovedet ikke bekymret, når selv domstolene advarer imod det her lovforslag?
Tom Behnke (KF), 2009-11-26:
Jeg tror simpelt hen ikke, at SF's ordfører har oplevet det her ret ofte.
Det har jeg.
Det er forskellige stadier af en udvikling i, at der bliver omfattende uro i en by.
Når først man er nået frem, når først der er gang i den, så er det, at man lægger politiet hindringer i vejen osv., § 119, stk. 3.
Det har ikke noget med det her at gøre, det har ikke noget at gøre med de præventive anholdelser.
Når der f.eks. er anmeldt en demonstration et sted og der så kommer en moddemonstration, og hvor man har efterretninger om, at det her kan ende
rivende galt,
er der altså mulighed for at standse denne moddemonstration, inden den når frem, inden balladen opstår, inden volden opstår, inden omfattende uroligheder opstår.
Skulle man så i den situation sige til de pågældende: Nu får I chancen for at forsvinde?
Hvorhen?
Altså, hvis man er på vej herfra til Næstved og man bliver standset i Roskilde, så skal vi sige: Nu kan I bare forsvinde, nu får I chancen for at forsvinde.
Det gør jo ikke, at disse mennesker, der virkelig ønsker, at der skal være ballade, så ikke på en anden måde finder frem til Næstved.
Derfor er man altså nødt til i den situation at lave den præventive anholdelse forud for det.
Det er det, den er beregnet til.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-11-26:
Er det ikke meget rimeligt, selv om man griber ind, inden det går galt, at folk får mulighed for at forsvinde af sig selv, får en mulighed for at unddrage sig en administrativ frihedsberøvelse?
Jeg bliver rigtig, rigtig bekymret, når vi i flere svar har fået at vide, at det slet ikke er en betingelse, at man skal have mulighed for at flytte sig.
Det er slet ikke en betingelse, at man skal have mulighed for at flytte sig, og det vil sige, at man ingen mulighed har i forhold til de her strafskærpelser for rent faktisk at liste væk og undgå at blive draget til ansvar for, at der er andre, der deltager i uroligheder i området, selv om man ikke selv gør det.
Det er ikke rimeligt.
Jeg synes, at hr. Tom Behnke skal redegøre for, om han synes, det er det.
Tom Behnke (KF), 2009-11-26:
Den administrative frihedsberøvelse finder jo sted på det tidspunkt, hvor nogle mennesker er på vej til en begivenhed, hvor de ønsker, eller hvor der er mistanke om, eller hvor der er efterretninger om, at det her kan betyde, at der opstår fare for andre mennesker eller for bygninger for den sags skyld.
For at afværge den fare kan politiet skride ind og sige: Vi laver lige en timeout her.
I dag er det i 6 timer højst, dog ikke længere end nødvendigt, og det ønsker vi at udvide til 12 timer højst, dog ikke længere end nødvendigt.
For der skal være mulighed for, at man her og nu kan pille nogle ud af spillet, inden det går galt – også i forhold til alle de fredelige mennesker, der gerne vil have lov til at demonstrere i fred og ro, som gerne vil have lov til at slippe for ballademagerne, og som gerne vil have lov til at demonstrere for et bedre klima i det her land.
Det synes vi de skal have lov til, og derfor skal der være en mulighed for, at man på et så tidligt tidspunkt som muligt piller dem ud, der ikke ønsker det, og derfor bestemmelsen.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-11-26:
Jeg kan konstatere, at vi er uenige om, hvorvidt det sker en udvidelse eller ikke sker en udvidelse på det her område.
Jeg må bare sige, at vi ikke har noget lignende fortilfælde i dansk lovgivning, hvor man sammenstiller paragraffer på den her måde, og man har det heller ikke i lande, som vi sammenligner os med.
Så der er en klar udvidelse og et klart skred på det her område.
Men hr. Tom Behnke efterlyser en ny diskussion, vil gerne tale om noget nyt.
Så kunne jeg da godt tænke mig, at hr. Tom Behnke gjorde rede for, hvad han kan have imod, at der bliver indsat en hjemmel, som siger, at der skal være et tydeligt påbud til de mennesker, som står over for en administrativ frihedsberøvelse.
Hvordan kan man have noget imod, at det er tydeligt, at folk først får at vide, at de skal flytte sig eller gå væk, forsvinde, og at der ellers skrides til en præventiv anholdelse?
Hvordan kan man have noget imod, at det bliver tydeligt, at man har retten til at få indbragt en administrativ frihedsberøvelse for retten?
Det vil jeg gerne have en god forklaring på.
Tom Behnke (KF), 2009-11-26:
Det må jeg selvfølgelig klart tilbagevise, det er der overhovedet ikke tale om.
Der har i den grad være mulighed for at stille spørgsmål, og antallet af spørgsmål og svar viser jo også, at det har man i den grad forstået at gøre brug af.
Det synes jeg er fint, og det er flot, og det er godt, for sådan er parlamentarismen, nemlig at man får mulighed for at spørge ind til tingene og få en diskussion om tingene.
Jeg har heller intet imod, at vi får en lang, lang debat og diskussion her ved tredjebehandlingen.
Men det, jeg havde håbet på, var dog, at man var kommet frem med noget nyt.
Når nu man afæskede ordførerne fra Venstre og Konservative at gå på talerstolen, troede jeg, det var, fordi man ville spørge om noget nyt.
Det har der altså ikke været tale om.
Tilbage til Københavns Byret: Det er sådan, at ved enhver domsforhandling er det politi og anklagemyndighed, der møder op med en sag.
Hvis de har noget dokumentation med, som de ønsker at fremlægge for retten, er det anklagemyndighedens pligt at sikre, at det kan ske.
Så enkelt er det.
Det, vi taler om, er altså ikke så meget et fjernsynsapparat, for det har man også i Københavns Byret; det, vi diskuterer meget mere, er muligheden for videokommunikation, videofremstilling osv.
Det er en helt anden samtale.