Christian Juhl (EL), 2016-05-31:
Tak for det.
For 41 år siden lovede FN Vestsahara, efter en blodig befrielseskrig ledet af befrielsesbevægelsen Polisario på den ene side og bl.a. Marokko på den anden side, at der skulle gennemføres en folkeafstemning om landets fremtidige status.
Marokko har siden besat landet og modarbejdet folkeafstemningen.
FN indsatte den fredsbevarende mission MINURSO.
150.000 saharawier måtte flygte og bor i dag i flygtningelejre i ørkenen ved den algeriske by Tindouf.
De sidste år har der ikke kun været demonstrationer for saharawierne, men også konflikt imellem EU og Marokko og FN og Marokko.
Derfor har vi stillet ministeren følgende spørgsmål: Vil udenrigsministeren redegøre for regeringens holdning til FN's resolutioner, herunder muligheden for folkeafstemning om Vestsaharas fremtid, og i forlængelse af FN's generalsekretærs besøg i Vestsahara redegøre for, hvad der kan gøres i FN og andre internationale institutioner for at forbedre forholdet mellem Vestsahara og Marokko, og redegøre for regeringens holdning til den forestående fornyelse og en eventuel udvidelse af FN's MINURSO-mandat?
Vestsahara er det sidste land i Afrika, som endnu ikke efter kolonitiden har fået afklaret sin status og må leve med en uafklaret situation på 41. år, endda med en marokkansk besættelse i øjeblikket.
For det første udviste Marokko 73 af MINURSO's folk og lukkede missionen i Dakhla.
Det er et klart overgreb på FN's charter, og Marokko har da også fået klar besked fra rigtig mange steder, og der vil jeg gerne høre ministeren, om ikke han synes, at det er vigtigt, at Danmark som land også selvstændigt bidrager med kommentarer til Marokko.
Marokko er trods alt et land, vi har ambassade i, og som vi faktisk har temmelig mange økonomiske forbindelser med.
Derfor er det måske også vigtigt at stille det spørgsmål til ministeren: Er det ikke vigtigt, at vi reagerer som et selvstændigt land, og skal vi derfor ikke sige til Marokko, at de skal leve op til den måde, man skal opføre sig på over for FN's fredsbevarende mission MINURSO?
Det andet er menneskerettighedsmandatet til MINURSO.
Det var ministeren inde på, så det har jeg ikke noget uddybende til, ud over at jeg synes, at det er vigtigt, at vi agerer aktivt.
Jeg synes, at vi på mange udenrigspolitiske områder har haft en tilbagelænet holdning ved at sige, at vi støtter via NATO eller vi støtter via FN eller vi støtter via EU.
Vi skal have en selvstændig, aktiv politik, og vi skal også tage debatten op med Marokko direkte og fortælle dem, at vi er ganske utilfredse med den måde, de for det første smider folk ud på, for det andet lukker missionens kontorer på og for det tredje blokerer for, at der kan komme et menneskerettighedsmandat til MINURSO.
Det tredje spørgsmål er de politiske fanger.
De sundhedsmæssige betingelser i Marokkos centrale fængsel er særdeles kritiske.
Der var en sultestrejke her for en måneds tid siden, og der sidder folk, som har deltaget i demonstrationer imod Marokkos besættelse, ganske fredelige demonstrationer, og jeg kan sige, at man får en ret håndfast behandling, når man tager til Marokko, især hvis man tager videre ned til de besatte områder, også som dansker.
Det er 5 år siden, at de blev administrativt tilbageholdt uden at komme for en dommer.
For 3 ½ år siden blev de ved en domstol dømt fra 20 års til livsvarigt fængsel for at have deltaget i en demonstration imod besættelsesmagten – og endda ved en militær domstol.
Jeg synes, det er vigtigt, at vores stemme fra Danmark på vores udenrigspolitiske område via udenrigsministeren selvfølgelig eller statsministeren lyder meget klart: De politiske fanger skal frigives, og de demonstranter, der måtte være, som var uenige i besættelsen, skal ikke behandles på den måde.
Det er jo fuldstændig på FN's grundlag.
Så optrådte Marokko ganske besynderligt.
De ville på et tidspunkt suspendere samarbejdet med EU, fordi Domstolen underkendte den aftale, der var indgået mellem EU og Marokko på landbrugs- og fiskeriområdet.
Der behøver jeg ikke spørge ministeren, for jeg ved jo, at Danmark har stemt imod den aftale, men han er vel også enig i Domstolens afgørelse om, at den er ulovlig, fordi den netop omfatter Vestsahara.
Det sidste, vi har set, er den rapport, der kom fra Afrika Kontakt, der viser, at en stribe danske banker og pensionsfonde har investeret i aktiviteter i det, som jeg kalder Afrikas sidste koloni eller besatte område: Danske Bank, Nordea, Jyske Bank, PFA, Danica Pension og PensionDanmark har investeret dernede.
Der vil jeg gerne høre ministeren: Har ministeren fundet ud af, om investeringerne enten er godkendt af eller gavner befolkningen i Vestsahara?
For det er jo det, den skal.
Hvis vi skal acceptere, at nogle danske virksomheder investerer i et besat område, skal det være, fordi befolkningen siger okay, det er i orden, eller at det gavner den.
Eller har EU eller andre undersøgt det?
Det har jeg ikke set noget om, hverken i pressen eller andre steder.
Så er der jo selvfølgelig Marokkos illegale tilstedeværelse, hvor Ban Ki-moon jo heldigvis kalder det for en besættelse nu.
Det blev de meget sure over i Marokko, men det har stået på i alle årene, og der er det jo sådan lidt vigtigt at vi beskæftiger os med hvordan vi kan fremme de her ting som dansk stat.
Derfor vil jeg sige til sidst, at det har været en alt for lang proces siden FN's involvering.
Det er en uholdbar situation, hvor Marokko optræder ganske uacceptabelt.
Det er en situation, hvor vi risikerer, at de unge går tilbage og tager våbnene i hånden igen, fordi de mister tålmodigheden og troen på en fredelig løsning, og det er en situation, hvor FN's medlemmer må forlange handling individuelt og samlet, og der må Danmark gerne spille en større og mere aktiv rolle end bare at sige: Det gør de andre for os.
Vi foreslår følgende:
Forslag til vedtagelse
Folketinget opfordrer regeringen til - fortsat at støtte FN’s og Sikkerhedsrådets bestræbelser på at opnå en fredeligt forhandlet løsning, - at støtte, at MINURSO’s mandat udvides til at omfatte overvågning af menneskerettighedssituationen, såfremt dette viser sig muligt i FN’s Sikkerhedsråd, - at fraråde offentlige institutioner at engagere sig i finansielle aktiviteter og indkøb af varer fra områder med uafklaret folkeretlig status som Vestsahara, så længe der ikke er klarhed over, om transaktionerne kommer lokalbefolkningen til gode og - at opfordre danske virksomheder til at udvise særlig agtpågivenhed ved engagement i områder med uafklaret suverænitet som Vestsahara, og sikre at deres kommercielle aktiviteter ikke skader lokalbefolkningen.«