runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mads Rørvig (V), 2010-09-07:
Tak for det.
Det passer jo simpelt hen ikke.
»En Fair Løsning« blev fremlagt, før vi var færdige med at behandle genopretningspakken og trykkede på knapperne nede i Folketingssalen, så det passer jo ikke.
Så jeg står meget undrende over for, hvad det er, der er sket i løbet af de 12 uger.
Hvad er det, der simpelt hen er sket, siden man nu kan bakke op om regeringens politik?
Hvis man mener, at alle de udspil, man kommer med, må blive ændret i tidens løb, hvilken værdi er der så i, at partiledere fra oppositionen siger, at der ikke bliver ændret et komma, og at det er sådan, det bliver efter et valg?
Hvad er værdien af det, hvis man forbeholder sig retten til at lave alle de ændringer, man har lyst til, frem mod et folketingsvalg?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-09-07:
Tak for det.
Jeg synes egentlig, at talen appellerer til så mange spørgsmål, at jeg næsten ville ønske, at jeg havde fire korte bemærkninger og ikke to.
Det Konservative Folkeparti vil afskaffe iværksætterskatten, men vil helst ikke kalde den det.
Men hvorfor indfører man dem så?
Hvorfor indfører man de her skatter?
Er det sådan en særlig lyst til at lave beskæftigelsesterapeutiske lege for bureaukrater, så de først kan indføre skatterne, genere almindelige mennesker, begrænse væksten og opsparingslysten for så derefter at få mere bureaukrati ved at afskaffe dem igen?
Burde man ikke i stedet for prøve at slappe lidt af og ikke slynge om sig med beskyldninger om, at dem, der ikke indfører de her skatter i første omgang, er uansvarlige, men tage et ansvar for, hvordan vi får væksten i gang, og tage et ansvar for en skattepolitik, der har en linje?
Morten Østergaard (RV), 2010-09-07:
Men det næste, jeg så vil spørge hr. Mike Legarth om, er vedrørende alle de ideer, som Det Konservative Folkeparti har, hvoraf nogle er udmærkede, f.eks. at afskaffe den iværksætterskat på risikovillig kapital, man selv har indført.
Hvordan skal det finansieres?
Og så måske som et sidste spørgsmål til hr. Mike Legarth: Jeg forstår, at Det Konservative Folkeparti har slået ud med armene og sagt, at nu vil man også afløfte momsen på hoteller og restaurationer og den slags ting.
Det koster et eller andet sted mellem 300 mio. kr. og ½ mia. kr.
Hvor skal de penge komme fra?
Eller er det bare sådan løs snak?
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Der er jo mange spørgsmål, men jeg prøver at se, om jeg kan løbe dem igennem lynhurtigt.
Helt grundlæggende er der selvfølgelig forskel på, hvad en konservativ ordfører siger, altså en repræsentant for Det Konservative Folkeparti, og hvad en talsmand for regeringen siger.
Det er to forskellige ting.
For det andet er jo, at vi er nødt til at samle 90 mandater for at gennemføre det, vi gerne vil.
Så er der henvisningen til det, der bliver kaldt iværksætterskatten, som selvfølgelig aldrig har været en iværksætterskat, fordi Det Konservative Folkeparti og regeringen og Dansk Folkeparti jo aldrig kunne finde på at indføre skat på iværksætteri.
Men vi havde jo en situation, hvor vi skulle til at indføre et lagerbeskatningsprincip, og der var udgangspunktet også, at det skulle gælde for unoterede aktier.
Det protesterede branchen imod.
Det lyttede vi til, fordi det var rigtigt.
Det var for barsk en omgang, og derfor lavede vi det om til et realisationsprincip, altså at man først betaler skatten, når man sælger sine aktier.
Og det er unoterede aktier.
Så flyttede vi det provenu over på nogle andre ting, så man betaler en investorskat i stedet for.
Hvis De Konservative havde 90 mandater, var der hverken udligningsskat eller investorskat.
Morten Østergaard (RV), 2010-09-07:
Men om Det Konservative Folkeparti så havde 100 mandater, skulle der jo stadig væk være finansiering, og det er jo bare det, jeg spørger hr. Mike Legarth om.
Hvad er finansieringen til det konkrete løfte?
Hvad er finansieringen til det løfte, man i dag har givet?
Man er måske lidt øm i erhvervspolitikken, og så har man givet et konkret løfte til konferencebranchen om at afløfte moms på det område til i hvert fald hundreder af millioner.
Det er et på mange måder sympatisk forslag, men jeg synes, at det dog, når man er et regeringsparti, kræver, at man er klar til at pege konkret på, hvordan man vil finansiere det.
Det er bare det, jeg vil spørge hr. Mike Legarth om.
Er der konkret finansiering bag de her mange forslag fra Det Konservative Folkeparti, og hvis ikke, gør man så ikke sig selv skyldig i noget af det, man kritiserer andre for, nemlig at løbe med en halv vind?
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Nej, vi gør os ikke skyldige i at løbe med en halv vind. Derfor fremsætter vi aldrig et forslag, uden at det er finansieret krone til krone.
Det vil også være tilfældet i den her slags sager.
Men nu er det i dag en finanslovdebat, og jeg repræsenterer Det Konservative Folkeparti, og det er ikke i dag, at jeg skal repræsentere Mike Legarth som ordfører, henholdsvis finans og skat.
Men jeg har som skatteordfører personligt udtalt, at jeg gerne så, at vi ændrede på hotelmomsen.
Det har partiet jo ikke taget stilling til, og det stod også i den artikel.
Derfor er der jo en væsentlig forskel på de ting.
Men lad os da lige vende den.
Hvorfor synes jeg det?
Og hvorfor håber jeg at overbevise partiet om, at de skal mene det?
Det er da, fordi jeg kan se, at vores hoteller er i hård konkurrence med Sverige og Tyskland, hvor de har lavere moms.
Og så flytter virksomhederne arrangementer og konferencer derhen, fordi man kan spare penge på det.
Det vil jeg da gerne være med til at modvirke, og hvis jeg kan samle et politisk flertal, kan jeg også garantere, at jeg nok skal finde finansieringen til det, ligesom vi har fundet finansiering for hver eneste krone til alle andre forslag, vi har fremsat.
Der er vi jo ikke diktatorer.
Det kan vi jo lave i fællesskab og beslutte, hvilke det drejer sig om.
Frank Aaen (EL), 2010-09-07:
Konservative elsker skattelettelser, og man kunne tilføje: skattelettelser til vennerne og naboerne.
Det er jo fair nok, hvis man har den politik og fremlægger den, og senest altså i form af at man også ønsker at få sat selskabsskatten yderligere ned.
Den er i forvejen sænket fra 50 til 25 pct., men den skal endnu længere ned, selv om vi ved, at det er penge direkte til bankerne, til olieindustrien, til de store selskaber, altså dem, der tjener penge.
For det ligger jo i sagens natur, at skattelettelser kun gives til de selskaber, der tjener penge, og jo mere de tjener, jo mere får de i lettelser.
Det giver ikke job.
Det giver måske større udbytte til aktionærerne.
Det giver ikke noget til iværksætterne, for de tjener ikke penge, eller de små selskaber.
Det giver ikke noget til velfærden.
Det er konservativ politik.
Men helt ærligt: Er det også konservativ politik i dag, hvor riget fattes penge og der skæres ude i kommunerne, at forære penge til dem, der har flest?
Kan vi virkelig i den her situation forvente et forslag fra Det Konservative Folkeparti om at sænke selskabsskatten?
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Ja, det kan jeg garantere hr. Frank Aaen for at vi vil fremsætte forslag om.
Altså, i hr. Frank Aaens fortid og ifølge hans politiske ideologi gjorde man jo det, at man beskattede, som man havde lyst til.
Der var det jo staten, der ejede det hele, og man beskattede, som det passede en, og alligevel brød det hele sammen.
Det duede jo ikke.
Det kommunistiske styre faldt sammen, det virkede ikke, markedsmekanismerne fungerede ikke.
Det er jo egentlig et argument for, at skattelettelser selvfølgelig er et aktiv.
Hvad siger de?
Ja, så fortæller de, hvad der ville være mest til gavn for Danmark som samfund, hvad der ville komme den enkelte dansker mest muligt til gode.
Og det er skattelettelser, både på personskatter og selskabsskatter, for jo mere virkelyst, jo mere engagement, jo flere investeringer og virksomheder man kan trække til landet, jo mere provenu vil der falde tilbage i statskassen.
Det er da en vindersag i stedet for at plyndre folk i skat, hvad enten det er personskatter eller selskabsskatter.
Frank Aaen (EL), 2010-09-07:
Så er det jo bare besynderligt, at vi i et land som Danmark, der har relativt høje skatter, og som hører til blandt verdens rigeste lande, i den periode, hvor den siddende regering med Dansk Folkepartis hjælp har sat skatterne massivt ned, kan se, at vi er rutsjet ned på en lang række af de faktorer, hvormed man ellers betegner et land, hvor det går fremad med vækst og udvikling.
Det er faktisk helt modsat.
Jeg ved da godt, at man kan høre, at Bocian og de andre bankøkonomer, der ikke lige så krisen, siger, at skatten skal ned, men helt ærligt: Hvis vi nu kunne finde nogle penge, var der så ikke nogen kommuner, hvor de penge gjorde større gavn?
Er der ikke nogen mennesker i Danmark, der har det hårdere end aktionærerne i A.P. Møller, Danske Bank, Danisco, og hvad alle de store firmaer ellers hedder?
Var der ikke nogen, der havde mere brug for pengene?
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Nej, det er der ikke, for det handler ikke, vil jeg sige til hr. Frank Aaen, om at være politisk julemand; det handler ikke om at gå ud og købe vælgerne med gaver.
Det er det, hr. Frank Aaen og oppositionen forsøger på, og det virker ikke.
Sådan må det være.
Og vi ved, at vi, hvis vi skal have gang i væksten, skal have nogen til at foretage nogle investeringer med deres penge, eller vi skal have nogen til at yde en større indsats, end de allerede gør, eksempelvis tage en lang uddannelse på mere eller mindre sulteløn; det synes jeg ikke det er i Danmark, men når man er under uddannelse, har man ikke meget at gøre godt med.
Hvorfor gør man det?
Ja, det er jo, fordi man, når man er kommet igennem den uddannelse, så kan få en høj løn.
Det er en god investering, og det skal vi altså medvirke til, og det skal vi blive ved med.
Med hensyn til hvordan det er ude i kommunerne, vil jeg sige, at det bedste svar og den bedste dokumentation er, at Danmark har verdens største forbrug af offentlige midler; det er det land, der bruger flest offentlige kroner.
Orla Hav (S), 2010-09-07:
Det er jo en lidt sælsom diskussion, men jeg har i sommerens løb konstateret, at Det Konservative Folkeparti elsker erhvervslivet og vil sikre dette og skabe gode rammer for det.
Jeg kan jo så også høre, at hr. Mike Legarth i dag i høj grad står på mål for, at hovedmidlet er skattelettelser.
Men jeg kan så undre mig over det, når vi kan konstatere, at Danmark har mistet 200.000 arbejdspladser i den private sektor – det er flere job, end vi mistede under oliekriserne – og er sandheden ikke, at regeringen og VKO er kørt fast i den vækstdagsorden og ikke har en dagsorden, der kan bringe Danmark fremad?
VKO skærer ned, og konkurrenterne går frem; VKO sparer på det, vi skal leve af, klima, miljø, uddannelse og forskning, er det ikke sandheden?
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Nej, det er ikke sandheden.
Sandheden er, at VKO jo har sørget for, at de skøn, som vi netop har lavet, er egentlige resultater; der er altså 43.000 færre ledige, end vi havde frygtet der ville være, og det skyldes den politik, vi har ført.
Så det er et positivt resultat af den ansvarlige politik, der er ført.
Det skal vi have ros og anerkendelse for sammen, for nogle af de resultater er kommet ud af aftaler, der er indgået for at nå derhen, og de er jo lavet med meget brede forlig.
Det anerkender jeg fuldstændig.
Men i stedet for at tale ud fra, at glasset er halvt tømt, og beskrive tingene som helt ad h til og det ene med det andet, må vi stadig væk forholde os til, at vi er et af de lande i Europa med den laveste ledighed, selv om hver eneste, der er blevet ledig i den her periode, er én for mange, og at det har store konsekvenser for den enkelte og for familien.
Det forstår jeg godt, og det er også derfor, vi har brugt flest penge i verden på at imødegå konsekvenserne.
Orla Hav (S), 2010-09-07:
Det der billede med et halvt tømt eller et halvt fyldt glas er jo et smukt billede, men jeg er bare nødt til at sige, at det, jeg støtter mine argumenter på i dag, er et klip fra Berlingske Business i dag, hvor man konstaterer ti punkter, som er sat på regeringens Vækstforums dagsorden, og som man mangler svar på.
Der står, at produktiviteten står i stampe, uddannelsesniveauet sakker agterud i forhold til de bedste lande, fornyelse og innovation er ikke i top, og der er for få nye vækstvirksomheder.
Det er bare fire af de ting, der står på Vækstforums dagsorden, og som regeringen ikke har noget svar på, og som den her finanslov overhovedet ikke leverer noget svar på.
Det er derfor, jeg spørger hr. Mike Legarth
: Er der ikke lidt om, at det glas, som hr. Mike Legarth så gerne vil sætte fokus på, måske er ved at være lidt under halvt fyldt?
Det er ikke det her, der bringer Danmark videre, det er ikke det, der giver håb om en vækstdagsorden.
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Jo, det er det her, der bringer Danmark videre; det er en ansvarlig finanslov, der netop gør det og adresserer de ting, som jeg har beskrevet, også i min tale og i den argumentation, vi har haft senere.
Men vi har jo hele tiden sagt, at den her finanslov for 2011 først og fremmest handler om at implementere genopretningsplanen, og så leverer vi sideløbende med det en vækstpakke.
Og der skal vi jo så adressere de udfordringer, som ganske rigtigt beskrives fra talerstolen af hr. Orla Hav, og som har stået i Berlingske Tidende i dag, jeg er fuldstændig enig; jeg kunne selv have nævnt de punkter.
Men hr. Orla Hav forsøger da ikke at bilde befolkningen ind, at man midt i, at vi er ramt af en historisk krise, en verdensomspændende krise, hvis lige ingen af os her i Folketinget har set i vores levetid, et tilbageslag overalt, så skulle ligge øverst i forhold til at skabe nye virksomheder og uddanne flest – jamen hvem skal aftage dem, vil jeg spørge hr. Orla Hav om.
Hvis nu vi havde haft 1.000 mia. kr. og havde brugt dem til at uddanne og forske, nytter det ikke, hvis virksomhederne ikke kan sælge de varer, de producerer; så bliver der ikke noget ud af det.
Så det hjælper jo ingenting.
Tingene skal jo passe sammen; der skal være balance i tingene.
Og derfor er det timing, etapevis at gøre tingene på det rigtige tidspunkt, og det er det, vi gør, og nu kommer der en vækstdagsorden, der naturligvis skal adressere de problemstillinger, som hr. Orla Hav så rigtigt efterspørger.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Det er egentlig pudsigt, at man skal høre fra hr. Ole Sohn, at multimedieskatten er tåbelig, når man tænker på, at hr. Ole Sohns parti selv ville være med til at stramme den yderligere, dengang den blev fremsat fra regeringens side.
Men det var sådan set ikke det, jeg ville spørge om.
Jeg vil bare i al stilfærdighed stille et spørgsmål om skatten, og om hr. Ole Sohn kan redegøre for, hvor meget SF og Socialdemokraterne i det udspil, de er kommet med, vil sætte skatten op i perioden 2010-2013, altså hvad den samlede stigning på skatten vil blive.
Og i tillæg dertil vil jeg også spørge, om der egentlig er noget loft over, hvor meget Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti ønsker at beskatte danskerne og dansk erhvervsliv.
Er der et loft over det?
Maja Panduro (S), 2010-09-07:
Det virker, som om det er lidt af en sygdom, der er udbredt i dag.
Ordføreren fik ikke svaret på det spørgsmål, jeg stillede, for jeg spurgte jo: Bliver vi i Danmark klogere eller dummere med det finanslovforslag, der her er fremsat? Vil den konservative ordfører ikke nok svare på det: Bliver vi klogere eller dummere af, at vi nu skal skære massivt på voksen- og efteruddannelsen for de danskere, som har fået mindst uddannelse fra starten?
Bliver vi klogere eller dummere af, at VKO nu tvinger kommunerne ud i voldsomme besparelser på vores børns folkeskole?
Bliver vi klogere eller dummere af, at man skærer 3,8 mia. kr. på uddannelse og forskning?
Bliver vi klogere eller dummere af, at der står 9.000 unge mennesker og mangler en praktikplads, hvor regeringens svar er, at man nu skærer yderligere 1.500 skolepraktikpladser?
Bliver vi klogere eller dummere af det? spørger jeg hr. Mike Legarth.
Det er sådan set et ja- eller nejspørgsmål.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Jeg synes, det er en meget morsom måde at diskutere på.
Regeringen fremlagde genopretningsplanen her i foråret, og statsministeren gik ud og sagde: Vi hæver ikke skatten.
Finansministeren fulgte efter og sagde: Vi hæver ikke skatten.
Og så erkendte statsministeren alligevel under Folketingets afslutningsdebat, at man ville hæve skatten.
Det er jo en erkendelse af, at regeringens økonomi ikke hænger sammen.
Vi siger jo åbent og har sagt det siden 2009, da vi fremlagde »Fair Forandring«, at vi ikke både kan opretholde velfærden og så give ekstravagante skattelettelser til millionærer og bankdirektører.
For hvem er det, der kommer til at betale?
Hvad er det, der sker nu?
Det er, at regningen for den ufinansierede skattelettelse, som hr. Jacob Jensens parti er bannerfører for, i dag bliver sendt videre til børnefamilierne, til de arbejdsløse og til kommunerne.
Hvem er det, der bliver ramt?
Det er børnene, det er de svage i samfundet.
Det synes vi ikke er klog politik, og derfor har vi åbent sagt, at vi vil finansiere det ved at lægge loft over det hele i stedet for som regeringen at skabe et nyt hul, fordi man kun lægger loft over ratepensionsindbetalinger.
Så er det dem, der har mange penge, der kommer til at bidrage, og det er da mere sundt, end at det er børnefamilierne.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Vi lægger loft over det hele, siger hr. Ole Sohn, men jeg fik ikke helt svar på, om det så også betyder, at SF sætter et maksimum for, hvor meget SF ønsker at opkræve af skatter og afgifter fra danskerne og dansk erhvervsliv.
Jeg spurgte også meget præcist til, hvor meget SF og Socialdemokraterne med deres udspil samlet set vil opkræve i ekstra skatter i perioden 2010-2013.
Det håber jeg at vi kan få et svar på.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Vi hæver skatten.
Det har vi jo sagt.
Jeg forstår ikke, hvorfor det skal være noget nyt.
Altså, folk, der tjener mere end 1 mio. kr., kommer til at betale mere i skat, og dem, der tjener under 1 mio. kr., får en skattelettelse.
Med hensyn til aktieomsætningsafgiften bruger vi Finansministeriets tal for, hvor meget de mener at det kan give.
Vi lægger loft over pensionsindbetalingerne – det gør vi.
Men jeg vil gerne sige, at skattetrykket, selv når S og SF's skattepolitik er foldet ud, er lavere, end skattetrykket har været i årene 2005-2009 under den nuværende regering.
Så der er ingen grund til frygt.
Frank Aaen (EL), 2010-09-07:
Men der er også anledning til at spørge til nogle af de steder, hvor vi er knap så enige.
Og grunden til, at jeg spørger, er, at lige præcis i dag ser det ud, som om Amagerbanken får lov til at optage et lån på 13 mia. kr., som skatteyderne skal garantere for.
Det vil sige, at hvis Amagerbanken endnu en gang lader nogle lig falde ud af skabene, sådan som de har haft dem i tusindvis, kan det være, at skatteyderne kommer til at betale 13 mia. kr., og det er en del af en samlet regning til alle landets banker på 364 mia. kr. – det er det beløb, det kan løbe op i.
Det betyder altså, at der er givet støtte til, at Danske Bank og forskellige andre banker bare er blevet pumpet op igen, og det er noget, som SF og Socialdemokratiet har støttet.
Vi var uenige om, hvorvidt der skulle pumpes penge i de der private banker, det var den ene ting, og den anden er: Skulle der ikke have været stillet nogle strammere krav til bankerne, for at de kunne få de statsgarantier?
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Jo, vi ville såmænd også gerne have stillet nogle skrappere krav, men alt andet lige var situationen den for den finansielle sektor, at de havde bragt sig selv ud over kanten, i forhold til hvad der var ansvarligt, med dybt risikable investeringer i Irland og Letland og andre steder, og der var også finansielle institutter herhjemme, som optrådte fuldstændig grådigt.
Da var der heldigvis et stort flertal i Folketinget, som sagde: Det går ikke, men det går heller ikke, at de store finansielle institutioner krakker, for det går ud over arbejdspladserne, som ryger med i kølvandet.
Derfor gik vi med i bankpakken.
Det, man så kan glæde sig over i dag, er jo, at alt andet lige bliver der med bankpakke I her pr. 30. september konstateret et overskud – om alt går vel – i nærheden af 7-8 mia. kr.
Så på den måde kan man sige, at skatteborgerne jo har fået en forrentning af deres investering, som ikke er helt tåbelig.
Det var en stor risiko, men jeg mener, det var risikoen værd, for alternativet var værre.
Jo, det skal vi da.
Altså, vi har jo bl.a. foreslået, at overskuddet fra den investering, som skatteborgerne gav den finansielle sektor, bliver brugt til at kompensere for den tilbageholdenhed, som den finansielle sektor har vist for at investere i små og mellemstore virksomheder specielt i Udkantsdanmark.
Der er en forskel på, at et finansielt institut skal vurdere rentabiliteten i en virksomhed, som bliver placeret på Lolland, og at samfundet gør det.
Så måske lykkes det alligevel at få bredt det lidt ud, så den finansielle sektor også får lidt konkurrence.
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Til hr. Ole Sohn: Kan vi få et klart svar på, hvor mange flere skattekroner vil S og SF hive op af danskernes lommer?
Kan vi få et kronebeløb?
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Af en ganske almindelig lønmodtager: 0 kr.
Jeg vil gerne komme med to forklaringer.
Den ene er en erkendelse.
Jeg burde selvfølgelig i mit første svar have sagt: Jo, vi ændrer en skat.
Det er den fuldstændig tåbelige multimedieskat, som Dansk Folkeparti har været med til at vedtage, og som gør, at politibetjenten, skolelæreren, håndværkeren bliver beskattet af at få en mobiltelefon, så vedkommende kan have kontakt til sin arbejdsgiver og dermed få en mere fleksibel og effektiv arbejdsdag.
Vi har sagt, at den dropper vi og finder pengene på en anden måde.
Det erkender jeg.
Jeg erkender en ting mere.
Efter at regeringen og Dansk Folkeparti har formøblet et historisk opsving og præsenteret et finanslovforslag med et hul på 80 mia. kr., som finansministeren så i øvrigt erklærer sig stolt over – det kan man diskutere lidt – erkender jeg, at vi ikke finder, at det, hvis vi skal skabe en fornuftig genopretning af dansk økonomi, uden at det kommer til at gå ud over velfærden, er klogt at sænke bilbeskatningen og så først 5 år efter indføre en roadpricing.
Der har vi sagt, at der ikke er økonomisk luft til at lave et likviditetstræk i de offentlige kasser på 5 mia. kr., så det er udskudt.
De to ting er rigtige.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Det er jo altid så forudsigeligt herinde.
Det er så forudsigeligt.
Det, indlægget, som jeg citerede i mit ordførerindlæg, gik ud på, var jo, om vi prioriterede fagligheden tilstrækkeligt i folkeskolen, eller om der var gået for meget projektpædagogik i den, altså om man simpelt hen, dengang man skulle tage opgøret med den såkaldt sorte skole, var kommet til at gå for vidt.
Og det er jo altså, undskyld mig, ikke noget, der er sket lige nu, det er jo sådan set en udvikling, der har været i gang i nogle årtier, og som jo også bygger på de folkeskoleforlig, der indgås herinde.
Det er sat på dagsordenen, at folkeskolen skal diskuteres her i efteråret, og når der eksempelvis bl.a. skal diskuteres spørgsmålet om ressourcer til en læsefond for at sikre, at børnene i højere grad bliver dygtige til at læse, så synes jeg i den grad også, det er interessant at tage udgangspunkt i at se på et indlæg fra sådan en person, som altså har været med til det, han nu har været med til.
Og han mener, at det gik for vidt.