runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Jarlov (KF), 2010-03-26:
Den konservative retsordfører, hr. Tom Behnke, kan ikke være til stede, og jeg har lovet på hans vegne at sige, at Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget fra justitsministeren.
Folketinget er godt i gang med et andet lovforslag om, at andre EU-lande skal kunne kontrollere en dna-profil, et fingeraftryk eller en nummerplade i de danske registre, så politiet i andre lande hurtigere kan opklare forbrydelser.
De Konservative finder det hensigtsmæssigt, at politiet samarbejder på tværs af landegrænserne, for kriminelle har det med at krydse grænserne, og hvis myndighederne skal kunne følge med, skal vi gøre det lettere for dem at finde de kriminelle.
Det er selvfølgelig vigtigt at understrege, at andre landes myndigheder ikke direkte skal kunne se, hvem en dna-profil passer på.
Myndighederne i det pågældende land skal rette henvendelse til myndighederne i Danmark og anmode om udlevering af oplysninger.
Det giver sikkerhed for os, også i forhold til individets retsbeskyttelse.
Alt i alt er det et lovforslag, som vi Konservative kan støtte.
Lone Dybkjær (RV), 2010-03-26:
Jeg synes, det var rigtigt, hvad den konservative ordfører gjorde, nemlig at understrege, at den foreslåede ordning kun indebærer, at man får adgang til referencedata, altså dna-profilen eller fingeraftrykket og et referencenummer.
Det er jo en meget vigtig forudsætning i forbindelse med den her lov, og jeg nævner det, for at man ikke kommer for langt ud i en uhyggelig beskrivelse af, hvor meget det kan give adgang til.
Når det så er sagt, vil jeg godt sige, at jeg da er enig med ordføreren fra Venstre i, at det er vigtigt, at der er gensidighed.
Det må man jo gå ud fra at der er.
Det er rigtigt at sige, at det ikke står udpræget eksplicit og i hvert fald ikke i fremsættelsestalen, som ligesom plejer at indeholde det overordnede.
Måske kan man nå så langt, at man får en eller anden liste med i betænkningen.
Der er så to spørgsmål, som er vigtige for os.
Det første er spørgsmålet om bemyndigelse.
Vi er sådan set ikke tilhængere af vidtgående bemyndigelser.
Det er ikke på grund af mistillid til de eksisterende eller siddende ministre, men en generel betragtning – herudover kan man selvfølgelig aldrig vide, hvem der kommer til at blive minister.
Derfor synes vi, det er rart, at der er et eller andet samspil med Folketinget.
Det kan så bare ske ved, at ministeren orienterer, når der påbegyndes forhandlinger om en aftale, og at det så lige smides over i Retsudvalget eller noget tilsvarende.
Det er en ret enkel procedure, og så er det også vores ansvar at reagere på det, og overser vi bilaget, ja, så er det bare ærgerligt.
Jeg synes godt, man kan lave den procedure.
Så har vi mulighed for samråd, og vi har mulighed for generelt at spørge ind til det, også skriftligt, og det synes jeg er tilstrækkeligt.
Vi kan skrive det i betænkningen, vi behøver ikke direkte at lave ændringsforslag om det.
Det er selvfølgelig en mulighed, men jeg synes bare, det kan skrives i betænkningen, og så har det også retsvirkning.
Jeg synes, dette spørgsmål bliver mere og mere vigtigt, for vi står i alle mulige registre, og vi kan overvåges, jeg ved ikke hvor meget.
Derfor er det vigtigt, at man, hvis man f.eks. har været på et gerningssted, men i virkeligheden ikke har noget med sagen at gøre og på en eller anden måde er kommet ind i registeret, sandelig også skal have mulighed for at komme ud af det – ligesom man skal have mulighed for at komme ud af forskellige andre økonomiske registre. I dem kan man jo også stå, bare fordi man har glemt at betale en parkeringsafgift eller noget tilsvarende, så der er mange af dem, der ikke er specielt rimelige, og derfor synes jeg, det er vigtigt at være opmærksom på de her registre.
Med de bemærkninger kan vi overordnet set
støtte forslaget.
Line Barfod (EL), 2010-03-26:
Den organiserede kriminalitet breder sig mere og mere i verden og finder hele tiden på nye ting.
Der er ingen tvivl om, at vi også bliver nødt til at opruste i forhold til en langt større indsats, også på tværs af grænserne.
Jeg deltog i sidste måned i en konference i London om menneskehandel, hvor der bl.a. var et eksempel på, at der fra en enkelt mindre by i Rumænien var forsvundet 1.000 børn.
England var det eneste land, der svarede.
De havde fundet 200 af børnene der, de var ofre for menneskehandel.
Men ingen andre EU-lande svarede, heller ikke Danmark.
Det er altså et eksempel på, at det ikke er nok, at vi laver en masse lovgivning om at gribe ind i borgernes retssikkerhed, udveksle registeroplysninger osv., hvis vi ikke tager alvorligt, at vi skal samarbejde på tværs af grænserne.
Man havde nu lavet et direkte samarbejde mellem de politifolk i Rumænien og de politifolk i England, der efterforskede sagen.
Det fik de rigtig meget ud af.
Det, at der var sat ressourcer af til det, gjorde, at de virkelig kunne trævle det op.
Jeg synes også, at det i en række tilfælde kan være nødvendigt at udveksle oplysninger, men jeg mener, at det er afgørende, hvis vi skal sikre demokratiet, at vi så også sikrer, at grundlaget er i orden.
Jeg er fuldstændig enig med fru Lone Dybkjær i, at Folketinget som et minimum bør ind over, før der bliver indgået aftaler.
Det samme har vi diskuteret i forhold til udleveringsaftaler.
Det er altså et stort problem, at det er noget, ministeren bare har bemyndigelse til at indgå, uden at Folketinget kommer ind over.
Jeg synes i øvrigt stadig, at det er mærkeligt, at skatteaftaler skal godkendes i Folketinget og igennem to behandlinger i Folketingssalen, for det mener man er så afgørende og indgribende, at Folketinget skal ind over, mens det, der handler om, hvorvidt mennesker bliver sendt til et andet land og sat i fængsel der, ikke er noget, man synes er vigtigt.
Så er der spørgsmålet om, hvad det er for forbrydelser, man skal have adgang til at søge for i registeret.
Der bliver henvist til, at det formentlig bliver de samme, som er på positivlisten i forhold til den europæiske arrestordre.
Men det er jo en utrolig omfattende og meget, meget upræcis liste.
Vil lande, hvor abort er forbudt, kunne få adgang til at søge i de danske dna-registre for at se, om der var nogen beviser, de kunne bruge i en sag om abort?
Hvis dem, der i de her år kæmper meget, meget hårdt for at få abort forbudt i USA, får flertal for det, ville USA altså – hvis vi giver lov til det her uden nogen begrænsninger – kunne gå ind og søge i de danske registre for at straffe amerikanske kvinder, der er rejst til Danmark for at få abort.
Så vi mener, der er behov for en langt større præcisering af, at det er alvorlige forbrydelser, vi taler om, frem for det, der er lagt op til med det her forslag.
Vi mener, det er nødvendigt at sikre datasikkerheden langt mere, sådan som både Datatilsynet og andre er inde på i deres høringssvar.
Derfor er vi også meget betænkelige ved at støtte det her forslag.
Kamal Qureshi (SF), 2010-03-26:
Da SF’s ordfører ikke kan være til stede, skal jeg tillade mig at oplæse SF’s holdning. I SF bakker vi op om EU-samarbejdet og vil faktisk gerne have fjernet retsforbeholdet, fordi vi anerkender, at det er vigtigt at være en del af det europæiske politi- og grænsesamarbejde.
Det er et samarbejde, som vi desværre stille og roligt falder ud af, og det forringer vores chancer for at bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet, hvis forbeholdet ikke fjernes.
Derfor hilser vi også nye initiativer som f.eks. dette lovforslag velkommen, der skal gøre det muligt at søge online på dna-profiler og motorkøretøjer.
Det kan være et godt efterforskningsmæssigt værktøj for politiet.
I tilgift hertil finder Datatilsynet ikke, at der er de nødvendige og tilstrækkelige datasikkerhedsbeskyttelsesforanstaltninger til stede.
De bør være en forudgående forudsætning for at kunne sige ja til forslaget.
Vi mener som udgangspunkt, at man bør lytte til Datatilsynet og afvente de erfaringer, der vil være, når man indfører en tilsvarende ordning, som gælder for EU-landene alene, og som allerede er vedtaget af Folketinget.
SF vil gennem udvalgsarbejdet afklare, hvordan vi helt nøjagtig stiller os til forslaget.
Lars Barfoed (KF), 2010-03-26:
Det er jeg glad for, for det er et vigtigt forslag, som jo vil sikre, at Danmark nu får gennemført nogle vigtige internationale retsakter på våbenområdet – retsakter, der har til formål at sikre identifikation og også sporing af ulovlige skydevåben.
Vi har jo i Danmark i vidt omfang allerede en våbenlovgivning, der svarer til de internationale forpligtelser, vi har på våbenområdet, og derfor er lovforslaget i nogen grad udtryk for en finjustering af reglerne, så vi sikrer os, at alle relevante skydevåben og også dele af skydevåben og ammunition bliver omfattet af kontrolordningen.
Men det er også vigtigt at have for øje, at det ikke kun er en fintuning af de gældende regler.
Det er også et solidt skridt på vejen hen imod – naturligvis i regi af FN og EU – at tilvejebringe et både godt og sikkert grundlag for at spore og identificere skydevåben og ammunition, ved at vi stiller krav om mærkning, sådan at de enkelte skydevåben kan følges, helt fra de bliver fremstillet, til deres vej ud i verden fra land til land og fra den ene erhverver til den anden, mens der altså så hele tiden er snor i det enkelte våben, så man ved, hvor det er henne.
Med disse ord vil jeg gerne endnu en gang takke for den velvillige behandling, og jeg ser frem til en god og fornuftig behandling af forslaget i Retsudvalget.
Karsten Nonbo (V), 2010-03-26:
Henset til fru Line Barfods bemærkninger før om lovforslaget om våbenloven skal jeg da medgive, at vi er noget hurtigere på aftrækkeren med det her forslag.
Det er nemlig en implementering af Prümaftalen, som vi indgik for et par år siden, og nu går vi et skridt videre med muligheden for at lave bilaterale aftaler med andre lande.
For et par år siden indgik vi en aftale med de andre EU-lande om, at man gensidigt fik adgang til dna-registre, fingeraftryksregistre og motorkøretøjsregistre.
Det betød, at vi nu kunne indhente oplysninger om køretøjer samt f.eks. om en eftersøgt dansk morder, der for rundt i Spanien og satte fingeraftryk eller dna dernede.
Er svaret ja, kan man på vanlig vis skrive og godtgøre, hvorfor man er interesseret.
Det vil sige, at man ikke bare får adgang og får at vide, at det er den og den person.
Man får at vide, at der er en person, og hvis man har yderligere, man vil vide eller spørge om, kan man indgå et samarbejde, således at de to lande kan arbejde sammen om fælles bevisførelse.
Det er altså sådan en slags tampen brænder, kan man sige, eller på nydansk: hit eller no hit.
Nu søger justitsministeren så med det her lovforslag om mulighed for at aftale bilateralt med andre lande uden for EU, og det er der ingen tvivl om at vi i Venstre vil give justitsministeren tilladelse til.
Det er nemlig godt for det internationale samarbejde i kampen mod terrorisme, mod narkokriminalitet osv.
Tænk bare på efterforskningen i sager som den med ham galningen fra USA, der slog en mor og to drenge ihjel i Danmark.
Hvis man ikke i første omgang kunne få fat i ham, kunne man udveksle oplysninger om, at han var begge steder.
Tænk på de terrorister, som for løs nede i Mumbai – nu tilstod han jo lidt uopfordret i USA, så vidt jeg forstår, men ellers kunne man jo via et dna-register eller et fingeraftryksregister få at vide: Ja, vi har i Danmark nogle aftryk fra en person, vi ikke kender, og ja, når de spørger fra USA, om de matcher med ham der, så kan man finde ud af at koordinere noget samarbejde. Det er ganske simpelt, men ret genialt.
Så vi tilslutter os det her lovforslag om bilaterale aftaler.
Jeg går selvfølgelig ud fra – nu står det lidt i lovforslaget, som om det er andre lande, der entydigt skal kunne søge oplysninger i de danske registre – at laver man sådan en aftale, gør man det efter bedste noget for noget-princip, altså at man kun laver aftalerne på den måde, at vi tilsvarende har adgang til registrene i de lande, vi laver aftaler med, så det ikke bare er dem, der har adgang hos os, men altså at vi også har hos dem.
Det fremgår knap så meget af lovforslaget, synes jeg, men det tager jeg som en hel selvfølgelighed, når justitsministeren laver de aftaler, at de er gensidige og går begge veje.
Med det som et faktum kan vi i Venstre tilslutte os lovforslaget.
Line Barfod (EL), 2010-03-26:
Man må jo sige, at det er på høje tid at få gennemført en protokol fra 2001.
Vi har jo mange, mange gange fra Enhedslistens side – både før og efter den 11. september 2001 – sagt, at vi skulle være langt hårdere i forhold til våben, gøre langt mere for at få nedbragt våbenproduktionen, få nedbragt antallet af våben, der er i omløb i verden, og holde styr på de våben, der er.
Og det kan godt undre mig, at de partier, der er utrolig hurtige til at lave voldsomme indskrænkninger af alle borgeres frihedsrettigheder, som vi har set det efter den 11. september og flere gange siden, er så langsomme med så lille et tiltag som det her med at mærke våben.
Vi støtter det – det er klart – men vi synes altså, at man skulle gribe langt mere ind for at få nedbragt produktionen af våben, for at holde styr på, hvem der har våbnene, og hvad der sker med dem.
Den sag, vi havde for nogle år siden, hvor politiets aflagte skydevåben var blevet solgt i stedet for at blive destrueret, som vi havde lovet og meddelt FN, var ikke nogen god sag.
Det, at der stadig forsvinder så mange skydevåben rundtomkring fra i Danmark, er ikke nogen god sag.
Vi er nødt til at være langt hårdere i forhold til at holde styr på de våben, der er i Danmark, og at få nedbragt antallet.
Det her er et lille skridt på vejen, og jeg vil meget klart opfordre justitsministeren til at tage langt flere skridt på det område.
Karsten Nonbo (V), 2010-03-26:
Det lovforslag, vi skal behandle nu, om mærkning af skydevåben, er et lovforslag, som implementerer en FN-protokol fra den 31. maj 2001.
Det udvider anvendelsen af våbenloven, således at også genstande, som ligner skydevåben, og som kan ombygges til skydevåben, omfattes af lovens kontrolordning.
Endvidere omfattes dele af skydevåben af våbenloven, så også blot det at være i besiddelse af en pibe, en låsepistol eller en tromle til et skydevåben er omfattet af loven.
Samling af våben ligestilles med fremstilling af våben.
Der stilles krav om mærkning og forbud mod forvanskning af disse mærker, og justitsministeren bemyndiges til at fastsætte regler om undtagelse for deaktiverede våben, altså våben, som ikke fungerer mere.
Internationalt set
udvides forbuddet om transport af våben uden tilladelse til et forbud mod at erhverve, sælge, levere eller på anden måde overføre de nævnte våben fra det ene land til det andet.
Det er det hele taget et ret teknisk lovforslag, som indeholder en masse detaljer, som jeg skal spare tilhørerne for at lytte til, og jeg skal kort sige, at de justeringer, der er lavet her, er helt i overensstemmelse med, at vi i Venstre gerne ser, at vi skærper våbenloven mest muligt
Vi kan derfor støtte lovforslaget.
Karen Hækkerup (S), 2010-03-26:
Nogle gange ligger djævelen jo gemt i detaljen.
Jeg er meget tilfreds med, at regeringen har ændret lidt i ordlyden af det lovforslag, som vi skal til at behandle, for vi var faktisk lige ved at få vedtaget, at man skal mærke inde i kammeret.
Der har vi været så heldige, at Rigspolitiet har sendt os et høringssvar og meddelt os, at kammeret er betegnelsen for det hul ved løbet, hvor ammunitionen indsættes, hvorfor det næppe vil være praktisk muligt at indsætte et mærke her.
Så med de ændringer om, at der altså ikke er et krav om, at der skal mærkes der, hvor patronerne skal være, men at man får sat mærkerne de rigtige steder, bakker Socialdemokraterne naturligvis også op om forslaget.
Selvfølgelig støtter vi det her forslag.
René Christensen (DF), 2010-03-26:
Dansk Folkeparti kan også bakke op om det her forslag.
Man kan sige, at det jo er mere aktuelt end nogen sinde, i hvert fald når man kigger på de danske forhold, så det kan vi bakke op.
Der er dog en ting, som vi skal have spurgt ind til i forbindelse med udvalgsarbejdet, og det er, at man i lovforslaget skriver: » … så genstande, der ligner skydevåben, og som kan ombygges hertil, også omfattes … «.
Hvis man kigger i det gode materiale, som følger med, kan man se, at det ikke er egentlige attrapvåben og efterligninger af skydevåben, man går efter.
Jeg synes, at det er noget uklart i teksten her, hvor de kommer til at ligge, for det er jo reelt våben, som kan skyde noget ud.
De kan i hvert fald give mindre skader, øjenskader og andet, og jeg synes, det er svært at se i det fremsatte her, hvor de kommer til at stå i den her lovgivning.
Så det vil vi spørge ind til.
Ellers er vi fuldstændig enige i, at vi selvfølgelig skal kunne følge de våben, som er i omløb, og vi skal også gøre det i forbindelse med transport og andet.
Så vi støtter lovforslaget og har det her enkelte spørgsmål i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-03-26:
Da den konservative retsordfører hr. Tom Behnke desværre ikke kan være til stede lige nu, har jeg lovet på hans vegne at sige, at Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget fra justitsministeren. Dem, der har set filmen »Lord of War« eller bare fulgt med i bandekrigen i Danmark, vil vide, hvad det her handler om, og hvor vigtig en rolle våbenhandelen spiller i mange krige og konflikter rundtomkring i verden.
Det gælder også sporing på tværs af landegrænser, fordi ulovlige våben har det med at krydse grænserne.
Derfor er det godt, at både FN og EU tager problemet alvorligt og sikrer mærkning af skydevåben, dele til skydevåben og ammunition, så sporing og identifikation kan ske hurtigt og nemt.
Lone Dybkjær (RV), 2010-03-26:
Jeg har altså ikke set nogen film.
Jeg har blot fulgt debatten igennem nogle år, og derfor kan jeg støtte lovforslaget.
Kamal Qureshi (SF), 2010-03-26:
Vi har igennem den seneste bandekrig set det nok største antal skudepisoder i Danmark siden anden verdenskrig, ligesom vi ofte hører om skud afgivet i det offentlige rum.
Det skal vi gøre alt for at begrænse, og det kræver lovgivning, der er effektiv, og som kan kontrolleres.
Det er derfor fornuftigt, at der nu indføres skrappere mærkningsregler for skydevåben, våbendele og ammunition.
Lovforslaget kom på baggrund af en protokol fra FN, og den skal Danmark naturligvis implementere og overholde.
Vi støtter derfor forslaget og finder faktisk, at man fra Justitsministeriets side er gået fornuftigt til høringssvarene og har efterkommet ganske mange af dem.
Line Barfod (EL), 2010-04-06:
Ja, det er for mig en stor nyhed, hvis overenskomstforhandlingerne skulle være med private boligforeninger, med kommuner og med staten osv.
Så vidt jeg har forstået, er det mellem entreprenører og fagbevægelse, og det vil sige, at hvis man skal sikre, at det er hvervgiverne, der hænger på ansvaret, er det jo ikke noget, man løser i overenskomsten som med entreprenørerne; så er det noget, man løser med lovgivning.
Så er det ikke nok at lave den her lille lovændring om, at hvervgiver skal tjekke indberetning til et register; nej, så skal der lovgivning til om, at hvervgiver hæfter for de manglende indbetalinger, som hr. Karsten Hønge lige selv påpeger er et kæmpeproblem.
Det er ikke nok, at fagbevægelsen sikrer, at de får en overenskomst, hvis de ikke også får pengene, og hvis man ikke også sikrer, at der bliver betalt skat og moms osv.
Karsten Hønge (SF), 2010-04-06:
Jamen det er bestemt en mulighed, at vi, når overenskomstresultatet ligger der, vil være med til at diskutere, hvordan man, i det omfang man ikke allerede gør det i de overenskomster, der ligger, sikrer sig, at regningerne bliver betalt.
Det, vi diskuterer i dag, har bare ikke lige noget med RUT at gøre.
Men uanset at det ikke har noget med det at gøre, er vi meget åbne for – det ved fru Line Barfod også udmærket fra tidligere diskussioner – at diskutere en konstruktion, der gør, at hvervgiveren eller hovedentreprenøren kommer til at hænge på de regninger, et udenlandsk firma eventuelt løber fra.
Det, vi afventer, er en afklaring af overenskomstsituationen, og så snart den er afklaret, er vi rede til at tage en diskussion om: Er der nogen steder, hvor vi skal gå ind med supplerende lovgivning?
Bent Bøgsted (DF), 2010-04-06:
Det, der fik mig til at tage ordet, var jo det, som hr. Karsten Hønge var inde på med virksomheder, der rejser hjem og løber fra regningen og alt det der.
Vil det sige med hensyn til en virksomhed, der melder sig til RUT-registeret, som de skal ifølge det her lovforslag, og overholder det hele her og så efter 1 uge rejser hjem, for så har de løst opgaven, har man alligevel ikke kontrol med, om de lever op til kravene over for deres medarbejdere?
Vil det sige, at de godt nok er anmeldt til RUT-registeret, men så står man nede i Polen og kan ikke gøre noget krav gældende over for dem alligevel?
Er det det, hr. Karsten Hønge står og siger?
Karsten Hønge (SF), 2010-04-06:
Ja, det er en træls verden, vi lever i.
Sådan er det jo.
Altså, hvis en arbejdsgiver ønsker at snyde og ønsker at bedrage og ønsker at løbe fra sit ansvar, ja, så findes det som en mulighed; det er jeg nødt til at sige til hr. Bent Bøgsted.
Det er en virkelighed, som vi oplever ikke nødvendigvis kun med udenlandske firmaer, men jo også danske firmaer, der opretter virksomheder til lejligheden og lader dem gå konkurs bagefter og lader det offentlige hænge på regningen.
Det er en mulighed, men det har jo bare ikke nødvendigvis noget med Register for Udenlandske Tjenesteydere at gøre.
Som jeg sagde til fru Line Barfod: SF er meget optaget af, når vi har en endelig afklaring af overenskomstsituationen, at se på, om det er nødvendigt at lave supplerende lovgivning, der gør, at vi kan holde hvervgivere eller hovedentreprenører eller andre fast i en form for kædeansvar, der gør, at man ikke bare kan løbe fra det.
Bent Bøgsted (DF), 2010-04-06:
Nu er det jo RUT-registeret, vi snakker om, og som jeg har forstået på hr. Karsten Hønge, siger hr. Karsten Hønge direkte ja.
En virksomhed, der har anmeldt sig til RUT-registeret, har vi alligevel ikke kontrol med, hvis de rejser hjem efter kort tid, for så udbetaler de jo lønnen til deres medarbejdere, f.eks. nede i Polen eller Litauen, eller hvor de kommer fra.
Det kan godt være, at de anmelder sig til RUT-registeret, som de skal, men der er ingen garanti for, at lønmodtagerne i virksomheden får det, de skal.
Sådan har jeg forstået det.
Hvis det er tilfældet, vil det jo sige, at det godt kan være, at RUT-registeret på papiret lever op til det, det skal, men det har jo så ingen virkning i virkeligheden.
Ulla Tørnæs (V), 2010-04-06:
Jeg er faktisk ret sikker på, at vi vil se, at der sker en meget, meget væsentlig stigning i antallet af registreringer til RUT, for det, der sker nu, er jo, at der bliver en pligt for hvervgiveren til at sikre, at hvervtageren bliver registreret i RUT, og det er jeg ret sikker på at der bliver fulgt op på.
Karsten Hønge (SF), 2010-04-06:
RUT lever op til det formål, som RUT skal leve op til, nemlig at vi kan få fundet de udenlandske virksomheder, og at vi ved en fælles knibtangsmanøvre mellem hvervgivere, fagforeninger, seriøse danske firmaer og arbejdsgiverorganisationer kan få indkredset, hvor vi har de udenlandske tjenesteydere, de udenlandske lønarbejdere.
Vi kan opsøge dem, vi kan få en overenskomst præsenteret for dem gennem fagforeningerne, og vi kan sørge for, at de bliver holdt under opsyn af Arbejdstilsynet, fordi nu ved Arbejdstilsynet, hvor de er.
De ting er formålet med RUT, og det lever den her forbedring af lovgivningen op til.
Men der er da andre problemstillinger, som det her ikke løser.
Der må vi se på, hvad vi kan gøre ved det i forhold til eksempelvis et kædeansvar eller andre måder for at gå ind for at fastholde firmaernes ansvar for at betale deres regninger.
Men jeg må sige til hr. Bent Bøgsted: RUT-registeret løser jo ikke alle problemer.