Villum Christensen (LA), 2013-01-10:
Tak for det.
Hvis man har den tilgang til dansk politik, at højere afgifter i milliardklassen og mere bureaukrati ikke er løsningen på de centrale problemer i vores samfund, er det jo umådelig svært at være superbegejstret for det her lovforslag.
Det er vel heller ikke hverdagskost, at et berørt fagforbund bruger ordet afgiftsmalkemaskine om et lovforslag, som de gør her.
Det er sådan underlægningsmusikken, og den har vi jo ligesom hørt før.
Det er jo nogle regnestykker, der kan laves på rigtig, rigtig mange måder, og vi har ligesom også hørt det før.
F.eks. var det nøjagtig det samme på energiområdet: at vi godt nok har verdens dyreste strøm, og at det, vi laver, gør, at det bliver endnu dyrere, men at hvis ikke vi gør noget, bliver det endnu, endnu dyrere.
Og hvad har vi set?
De her 3,5 mia. kr. på energiområdet er jo stort set brugt allerede inden for det første år.
Der kom PSO-afgifter, der kom nogle solceller ind ad sidedøren, og så var de penge såmænd brugt.
Og der er altså stadig væk langt til 2020, skal jeg hilse og sige.
Jeg tror slet ikke på forudsigelser, som baserer sig på FN's klimapanel, som jeg betragter som et af de mest politiserende internationale organer, vi nok har på den her klode.
Ikke desto mindre er det her, vi henter hovedargumenterne for disse uendelige omkostningsstigninger – netop i klimapanelets forudsigelser nedskaleret til danske forhold, som det så mageligt lyder.
Rent samfundsøkonomisk kan det jo aldrig nogen sinde betale sig at finansiere klimatilpasninger på en måde, hvor man mister produktion og arbejdspladser.
Det kan ikke hjælpe, at hver gang vi siger klima, retfærdiggør det, at man åbner en ladeport for afgifter.
Jeg har spurgt miljøministeren, hvad vi i dag bruger på spildevand i kommunerne, og når man lægger tallene sammen, får man helt sved på panden: 9,091 mia. kr.
Vi kan altså ikke tåle højere afgifter i det her land.
Med hensyn til bureaukrati vil lovforslaget her også give miljøbureaukraterne kronede dage, for inden alle disse projekter kan godkendes, skal man kunne vise og dokumentere, hvad de projekter, som man ellers ville have lavet, koster, sådan at vi kan dokumentere over for et eller andet andet bureaukratisk organ, der hedder Forsyningssekretariatet, at vi sparer penge.
Vi skal altså bruge ingeniørtimer til at beregne de projekter, vi ved vi ikke skal lave.
Jeg forstår godt, det er nødvendigt at være omkostningseffektiv, men det tror jeg sagtens man kan finde ud af at være alligevel i kommunerne, hvor der jo sker rigtig meget.
Det er, ligesom om debatten her har fortalt os, at der ingenting sker i kommunerne.
Der er jo nogle gode ting i forbindelse med nye tiltag, men sammenligner man med en virksomhed, som skal produktudvikle – det her er jo en form for produktudvikling i forhold til de her problemstillinger – så kan man jo ikke bare som virksomhed sige: Nu laver vi noget ekstra, og så skal vi have ekstra penge.
Det vil jeg meget gerne advare mod.
Selvfølgelig kan man udvikle nye kreative metoder inden for de enorme beløbsrammer, vi i forvejen bruger på området.
Det må resten af samfundet, og det skal det offentlige også finde ud af.
Så med de bemærkninger vil jeg sige, at vi er meget betænkelige ved, at vi fortsat må se i øjnene, at det her på bundlinjen betyder, at vi får større afgifter i det her land.