Jørn Dohrmann (DF), 2012-04-20:
Tak for det.
I Dansk Folkeparti er vi også meget optaget af, at vi får snakket om det her med ekspropriation, for det er en vigtig ting.
Det er en begivenhed, man kan sige, man helst vil undgå i mange tilfælde.
Når man i den forbindelse står og måske skal udsættes for ekspropriation til fordel for en motorvej, har man måske fået at vide 20 år før, at der ville blive anlagt noget her, men man får ikke de nøjagtige tidsplaner og den slags ting.
Det er belastende.
Når man så er blevet udsat for den ekspropriation – og det kan jo så være fra kommunens side, man gennemfører en ekspropriation, fordi man gerne vil have en ny butik i det område eller en ny vej – så opstår problemet måske, når man skal blive enige om, hvad prisen skal være.
Så er det rigtigt, at man kan klage til Natur- og Miljøklagenævnet, og det koster ingenting, men det, der kommer til at koste, er, når man kommer i retssystemet.
De der advokater ved godt, hvad de vil have i timen, og derfor løber det stærkt med udgifterne, og der er der ingen, kan man sige, der får sine omkostninger godtgjort.
Man kan jo også sige, at selv om man indgår en frivillig ekspropriationsaftale, kunne det jo være meget rimeligt, at de rådgivere, som den enkelte lodsejer kunne tage med til mødet, også var betalt for den enkelte lodsejer.
I stedet er det sådan, at man ser kommunen møde op med alle sine embedsfolk, og de har uanede ressourcer, og det anerkender den socialdemokratiske ordfører jo overhovedet ikke.
Der sætter man kikkerten for det blinde øje og siger: Der er overhovedet ingen problemer; der er ikke nogen, der gør noget, som ingen andre ville have gjort.
Der må vi bare sige, at kommunerne i dag har en fordel ved at bruge ekspropriationsværktøjet, fordi man jo kan gå ind og ekspropriere til fordel for en privat.
Jeg nævnte Bestseller i Haderslev Kommune som et oplagt eksempel, og der er masser af eksempler fra Horsens Kommune, hvor man også er gået ind og har eksproprieret, og hvor man ikke har udbetalt erstatningen hurtigt til borgeren, og hvor der har været lange retssager.
Der kan man spørge: Er det rimeligt?
Vi anerkender jo, at vi nogle gange skal ekspropriere for at få de ting igennem, som vi jo gerne vil have i samfundet, men er der nogle borgere, der kan blive enige med dem, som skal købe, så lad dem blive det, uden at vi skal gå ind og ekspropriere.
Jeg ved godt, at en virksomhed, der kan spare et par kroner, gerne vil have kommunen til at hoppe ind i sagen, og den kan sagtens presse kommunen lidt ved sige: Her er der 20 arbejdspladser til jer, hvis I hjælper os.
Og så gør kommunerne det jo mange gange, fordi de også er i konkurrence med hinanden.
Men det gør det jo ikke mere retfærdigt.
Så kan man også sige, at når kommunerne jo er dem, der har de store fordele ved netop at bruge ekspropriationsværktøjet, er det nok ikke lige KL, man skal tro vil stå og sige, at det her er et fantastisk godt forslag, fordi man jo på den her måde tager nogle af de privilegier, de har i dag, fra dem eller i hvert fald gør dem mindre værd, hvis man kan sige det sådan.
Vi skal derimod tænke over, hvordan vi kan gøre det lidt mere retfærdigt for den enkelte borger.
Det kunne være, at når vi siger, at vi gerne vil have en solnedgangsklausul, er det altså, for at borgerne ikke kommer til at vente i alt for mange år.
Jeg synes selv, at 3 år er lang tid at vente, men når man ved, at der er vedtaget en plan for det område, må kommunen også være parat til enten at købe ejendommen eller også at gennemføre sit projekt – og det er så også at købe ejendommen.
Men det er i hvert fald ikke rimeligt, at det er borgeren, der bliver brugt som kastebold i det her system.
Så lad os endelig få de ting rettet op og præciseret.
Jeg har ikke forventet, at vi får alt det, der står i forslaget her, gennemført, men jeg synes bare, det er utrolig vigtigt, at vi tager os tid til den debat og siger: Hvad er det så, vi kan gøre bedre?
Hvad er det, vi kan gøre bedre i klageprocessen f.eks.?
Hvordan kan vi sørge for, at når f.eks. overtaksationskommissionen har talt, kan man ikke gå videre til domstolene og gennem flere instanser trække tiden i flere år?
For man kan bare sige, at dem, der er kastebolde, er utrolig trætte af at være kastebolde i det her.
Og det kan være, at de har fået ret.
Mange gange har de fået ret i deres klage, og så siger kommunen: Jamen så vil vi godt lige køre sagen for domstolene, for så ved vi godt, at det igen tager et par år, inden vi skal betale.
Der synes jeg simpelt hen at man burde sige, at når taksationskommissionen har talt, skal der falde penge til den her borger.
Så jeg synes, der er mange ting, vi burde arbejde med, og jeg synes også, at vi mangler at få den diskussion om almenvellet: Hvad er almenvellet i det her?
Er det arbejdspladser?
Er det en golfbane?
Eller hvad er det, vi skal ekspropriere til?
Derfor har vi set frem til den her diskussion, og jeg vil bare sige, at den ikke slutter her, for det er et område, vi vil følge, selvfølgelig, fordi det har ligget os på sinde de sidste mange år, og vi mener stadig væk, der er ting, der skal rettes op.