runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-03-23:
Vi har i Folketingets Retsudvalg og i Folketingets Socialudvalg fået en henvendelse fra foreningen Adoption & Samfund, som jeg godt kunne tænke mig ministerens kommentar til, fordi ministeren argumenterer med, at det kun er, når der sker en social begivenhed, at man skal give det her særlige børnetilskud.
I den henvendelse er der bl.a. et eksempel om en fiktiv kvinde kaldet Anne, som ikke lever i parforhold, og som gerne vil være mor og bliver gravid med anonym sæddonation.
Barnet modtager særligt børnetilskud.
Kan ministeren bekræfte, at det er et realistisk eksempel?
Og vil ministeren, hvis det er et realistisk eksempel, forklare mig, hvorfor det dog er en social begivenhed?
Ja, faderskabet er ved anonym sæddonation ukendt, ligesom det er det ved enliges adoption.
Jeg har svært ved at se forskellen.
Der er også et andet eksempel, der handler om en fiktiv kvinde, som ikke lever i parforhold, og som gerne vil være mor og har – på forhånd vil jeg sige undskyld for udtrykket – et one night stand med en mand på en international konference.
Hun bliver gravid og beslutter at blive mor, men vil ikke involvere faderen.
Moderen modtager herefter særligt børnetilskud.
Kan ministeren også bekræfte dette eksempel?
Og vil ministeren prøve at redegøre for, hvorfor der er tale om en social begivenhed?
Især det sidste er vigtigt, for ministeren glemte at argumentere for, hvorfor anonym sæddonation var en social begivenhed.
Så det kunne jeg godt tænke mig at få et svar på.
Det, jeg henholder mig til, er, hvordan børnetilskudslovens § 4 ser ud, og der er en af mulighederne altså, at hvis faderskabet er ukendt, så udløser det et særligt børnetilskud.
Når enlige adopterer, det vil sige foretager et bevidst valg om at adoptere et barn, er der ikke noget i loven i dag, der berettiger til, at man skal have den her særlige offentlige ydelse, og jeg har ingen planer om at gå ind og revidere loven.
Men jeg kan da godt være enig i, at det ikke kan vurderes som særlig hensigtsmæssigt, når nogle efter de nye regler bl.a. nu kan få foretaget kunstig befrugtning.
Et par kan få foretaget kunstig befrugtning; det kan være to meget velhavende kvinder, der vælger at få foretaget kunstig befrugtning, men de vil altså kunne udløse det særlige børnetilskud efter den nugældende regel.
Christian H. Hansen (DF), 2007-03-23:
Jeg er meget glad for fru Mette Gjerskovs spørgsmål, for så kan jeg også få præciseret, at hvis vi skal ind og tale konstruktivt om at finde frem til nogle forskellige mærkningsordninger, der kan blive relevante for forbrugerne, har jeg jo ikke på noget som helst tidspunkt bekendtgjort over for Socialdemokratiet, at så får de kun så lidt med.
Nej, sådan er vi altså ikke i Dansk Folkeparti.
Vi deler lige store kager ud.
Jeg ved godt, at det ikke er altid, at Socialdemokratiet selv deler lige store kager ud, men det gør vi altså, og det vil vi også gøre, når vi sætter os ned for at arbejde med det her.
Men vi skal da overveje det næste gang i et beslutningsforslag at begynde at trykke de breve og e-mail, vi får, så man kan se, der er lidt henvendelser.
Det vil jeg tage med tilbage til min folketingsgruppe.
Sanne Schroll (SF), 2007-03-23:
Og så er mit spørgsmål: Hvis børn af eneforsørgere skal være ligestillede og det ikke skal være afgørende, om barnet er adopteret eller ej, hvordan kan det så være, at ministeren ikke ønsker at være med til at ændre en lov, som i den grad diskriminerer de her børn i forhold til andre børn af eneforsørgere?
Og når man som enlig vælger at adoptere et barn, så gennemgår man altså en lang ansøgningsproces, hvor man bl.a. selv skal fremlægge sin økonomiske formåen, og myndighederne skal også tage stilling til den.
Og hvis man så bliver godkendt som enlig adoptant, må jeg gå ud fra, at det ikke er en social begivenhed, når man får barnet til landet og også skal stå for forsørgelsen af det.
Hvis det er så vigtigt, at det er en social begivenhed, der skal være indtruffet, for at man kan få det her særlige børnetilskud, skal jeg så forstå det sådan, at ministeren ønsker at lave om på loven, sådan at kvinder, der bliver insemineret med en ukendt donor, heller ikke længere kan få det her særlige børnetilskud?
Charlotte Fischer (RV), 2007-03-27:
Nu har jeg som medlem af Folketinget det privilegium, at jeg jo kan spørge ministeren, som så må prøve at gøre status over feltet.
Jeg kan godt se problemet, som fru Karen Klint rejser.
Men jeg vil jo mene og går ud fra, at man rundtom i kommunerne, i kommunalbestyrelserne, hvis det her går igennem – og det gør det jo nok – får en drøftelse af: Er det en ordning, vi skal benytte os af her hos os, ja eller nej?
Og begge dele vil da være afgørende for os, også om man i sidste ende kan se, at der er et antal kvinder, der faktisk har været inde over og har fået tilbudt hjælp og eventuelt også en kontrakt.
Karen J. Klint (S), 2007-03-27:
De danske erfaringer med den dobbelte frivillighed, som vi har haft på stofmisbrugssiden, gav jo i hvert fald ikke nogen erfaringer med, at kommunerne tog ordningen til sig.
Så kan vi jo selvfølgelig håbe på, at kommunerne frivilligt tager det her med hensyn til alkoholmisbrugere til sig, fordi man så bastant ved, at det giver kroniske og varige skader.
Men vi ved jo ikke på forhånd, hvordan det bliver med den dobbelte frivillighed.
Så for at følge det vil jeg spørge: Hvordan vil Det Radikale Venstre følge den udvikling?
Vil der blive en registreringspligt, når en gravid kvinde kommer og siger: Jeg vil gerne have en kontrakt?
Så har vi måske kun et bevis på, at ingen kommuner tager ordningen til sig.
Men det er vel bevisbyrden på, hvor mange kvinder der har ønsket, at ordningen fungerer, det handler om.
Helle Sjelle (KF), 2007-03-27:
I Det Konservative Folkeparti ser vi positivt på forslaget, fordi vi mener, det er godt, at kommunerne nu får muligheden for at tilbyde gravide alkoholmisbrugere muligheden for at blive tilbageholdt på en døgninstitution i en kortere periode.
Vi håber, at det kan være med til at sikre, at den gravide kvinde ikke skader sit foster i en situation, hvor kvinden har store alkoholproblemer.
Forslaget giver mulighed for at fastholde den udsatte kvinde i en behandling og vænne hende af med sit alkoholmisbrug.
Vi synes, det er vigtigt at sikre og forebygge fostrets sundhed; det skal der slet ikke være nogen tvivl om.
Vi ved jo, at alkohol indtaget under graviditeten bl.a. kan forårsage hjerneskader og misdannelser, som der jo også allerede er andre, der har været inde på her i dag.
Men der skal heller ikke herske tvivl om, at det ligger os meget på sinde, at den enkelte kvindes grundlæggende rettigheder som borger og patient også tilgodeses.
Derfor er vi også af den opfattelse, at det er fornuftigt, at det er frivilligt for den enkelte gravide alkoholmisbruger, om hun vil indgå i en sådan behandling, og at hun fortsat har adgang til de øvrige behandlingstilbud, selv om hun ikke ønsker at indgå i tvangstilbageholdelsen.
Alt i alt er vi altså af den opfattelse, at det er et godt og afbalanceret forslag, som forhåbentlig kan være med til at understøtte, at vi får flere sunde børn og flere gravide alkoholmisbrugere ud af deres misbrug, et forslag, der forhåbentlig kan være med til at give flere børn, flere mødre, flere mennesker et bedre liv.
Karen J. Klint (S), 2007-03-27:
Det er jo rigtigt, at når man laver nogle satspuljeaftaler, så skal man jo holde dem, og vi skal holde hinanden fast på, både hvad der er sagt og hvad der skrevet og nogle gange også, hvad der ikke er skrevet.
Sådan er det jo.
Men det her er jo så nogle aftaler, der meget er lavet i socialt regi, og så er det altså i sundhedsregi, de skal udføres.
Derfor har vi ikke nødvendigvis alle sammen siddet med til bords, men vi ved jo også selv fra de aftaler, vi har haft i sundhedsregi, at der godt kan opstå nogle fortolkningsproblemer bagefter, selv om vi har været enige om en tekst, for hvad var det så, vi lagde i den og med hvilken vægt?
Det spørgsmål, jeg har til ministeren lige nu, går alene på økonomisiden.
Så det er jo ikke sikkert, at det nødvendigvis kostede flere penge for kommunerne, hvis vi udvidede lovforslaget til en pligt, for man kunne måske anvende nogle af fripladsordningerne til det.
Det kan vi jo vende tilbage til.
Jeg bliver bare nødt til lige at holde fast i, at spørgsmålet om frivillighed/ikkefrivillighed blev grundigt diskuteret i satspuljekredsen, og vi var enige om i første række at rulle det her ud via frivillighedens vej.
Det er ikke for at stå og holde noget stort foredrag her om DUT-principper og andet, men det udvidede totalbalanceprincip hviler jo sådan set på, at hvis man giver kommunerne mulighed for at lave noget, der er en god idé, så koster det som udgangspunkt ikke noget.
Hvis man siger til kommunerne, at de skal lave noget, der er en god idé, så skal det finansieres af Folketinget eller af staten.
Derfor kan det i DUT-sammenhæng godt en gang imellem være sådan noget med, at noget, der egentlig er en god idé, og hvor man måske mand og mand imellem ville sige, at det da ikke kunne koste ret meget at lave, så alligevel koster noget.
For der er altså forskel på, om vi siger til kommunerne, at de skal, eller at de må.
Det er jo sådan set baggrunden for, at vi i kredsen af satspuljeordførere endte op med at sige, at nu giver vi det her som en mulighed til kommunerne, også fordi vi faktisk tror, de vil gøre brug af det.
For at understøtte det sætter vi så 20 mio. kr. af til forsøg, og så er der jo en mulighed for, at Folketinget til hver en tid kan samle op på de her forsøg og sige, at erfaringerne med dem er så gode, at vi nu gør det til en skalregel.
Erling Bonnesen (V), 2007-03-27:
Det kan vi i Venstre kun bakke op om.
Den kommunale og regionale revision skal naturligvis have den fornødne sagkundskab, og det er væsentligt, at der i offentligheden er tillid til kontrollen med kommunale og regionale myndigheders regnskaber.
Lovforslaget indebærer, at den kommunale og regionale revision som noget nyt skal varetages af en statsautoriseret eller registreret revisor.
Forslaget stiller ensartede krav til revisorernes sagkundskab og uafhængighed, uanset hvilken kommune eller region der er tale om, og der skabes et ensartet kontrolsystem.
I dag gælder reglerne kun, når kommunerne selv har valgt, at en statsautoriseret eller registreret revisor skal varetage revisionen.
Hvis Kommunernes Revision skal kunne efterleve lovforslagets krav til uafhængigheden, så kræver det, at KL, Kommunernes Landsforening, fuldt ud afvikler sit medejerskab i Kommunernes Revision.
Derfor er det hensigtsmæssigt, at der gives en forholdsvis lang tidsfrist for lovens ikrafttræden, så omdannelsen kan ske på en ordentlig, udgiftsneutral og forsvarlig måde.
Uafhængighed er afgørende, og vi har for ganske nylig kunnet se i Københavns Kommune, at det kan få store konsekvenser, hvis ikke der er den nødvendige kvalitet og uafhængighed i revisionen samt opfølgning herpå.
Børneog Ungdomsforvaltningen har siden 2003 haft voldsomme problemer med budgetoverskridelser.
Arbejdsmetoderne var tilsyneladende præget af mangel på styring og overblik, systematik og dokumentation, og jeg ser absolut ingen grund til at bevare særreglerne for en enkelt kommune.
Der bør gælde de samme krav til revision, som der gør i alle andre kommuner.
Jeg kan også med glæde konstatere, at flertallet i Københavns Borgerrepræsentation giver udtryk for og deler denne opfattelse.
Lovforslaget indeholder endvidere krav om offentliggørelse af de vederlag, som kommunalbestyrelsesmedlemmer og ansatte modtager for varetagelsen af bestyrelseshverv i aktie- og anpartsselskaber med kommunal deltagelse eller øvrige hverv, hvortil de er udpeget netop af kommunalbestyrelsen, herunder bestyrelseshverv i kommunale fællesskaber.
Jeg har ingen grund til at tro, at bestyrelsesposter i selskaber med kommunal deltagelse aflønnes for højt, men med en pligt til offentliggørelse af disse vederlag kan vi undgå mytedannelser om det.
Så kan der endelig også være kulturelt bevaringsmæssige værdier forbundet med de gamle kommuners og amtskommuners kommunevåben, og Venstre ser derfor positivt på, at lovforslaget vil beskytte de ophørte kommunevåben mod andres kommercielle eller anden form for udnyttelse.
Lovforslaget indeholder en række fornuftige ændringer, som Venstre hermed kan støtte.
Charlotte Fischer (RV), 2007-03-27:
Jo, det kan fru Karen Klint jo sådan set godt have ret i.
Men jeg synes egentlig lige på det punkt, hvis man forlader det mere principielle, at det jo reelt er et problem at finde frem til de kvinder, der faktisk vil have gavn af sådan et tilbud.
Det er netop det, som et af høringssvarene peger på, nemlig at det kan blive meget svært at opspore de mere velstillede kvinder, som ikke er inde i det sociale system, og faktisk give dem et tilbud, som de måske ville have brug for.
Så jeg tror bare, at man må erkende, at det bliver meget svært at foretage den form for registrering.
Men det, man kunne gøre, i hvert fald i første omgang, var at spørge kommunerne, om det var en ordning, de har fundet at de skulle indføre og prøve.
På antallet af ansøgninger og på satspuljen vil vi kunne se, hvor mange der faktisk har gjort noget, og hvis der ikke er trukket en krone på satspuljen og der ikke er sket noget som helst om et år, vil jeg da i hvert fald være tilbøjelig til at sige, at så er det en ommer.
Kamal Qureshi (SF), 2007-03-27:
For SF har det været vigtigt at sikre – det har vi arbejdet for i mange år – at der var en behandlingsgaranti, både for narkomisbrugere og folk, som havde behov for alkoholafvænning.
Det, vi står over for nu, er så at se på, hvordan vi kan sikre, at gravide alkoholikere også modtager den behandling, der tilbydes, også i de situationer, hvor de faktisk på grund af deres alkoholafhængighed ikke kan fastholdes i behandlingen.
Der er det klart, som jeg tidligere har udtrykt, at vi i hvert fald vil følge det her meget, meget nøje og så se, hvordan kommunerne bruger det, og hvilke resultater der kommer ud af det efter de evalueringer, der også ligger i forslaget.
Vi er jo glade for, at der er indgået en sådan aftale, hvor vi sammen har kunnet afsætte midler til at få sat det her i gang.
Men der er ikke nogen tvivl om, at vi gerne ville have haft noget mere på det her område, sådan at der var en bedre dækning.
Vi vil i hvert fald sikre os, at det her kan føres ud i livet, og vi vil sikre os, at kommunerne gør brug af tilbuddet, og hvis der kommer yderligere behov efter de evalueringer, der skal foretages, vil vi også være interesserede i at se på, om der skal afsættes flere midler til at få udbygget det her, og det kan jeg også forstå at Venstre er åben over for.
Vi er skeptiske over for det ud fra, om det nu får den effekt, vi ønsker der skal være, men lad os prøve det, og så må vi se, hvordan evalueringerne viser sig at slå igennem.
Karin Nødgaard (DF), 2007-03-27:
I lovforslaget er der nævnt, at den enkelte tilbageholdelse ikke kan vare mere end 14 dage, og at den samlede tilbageholdelsesperiode inden for de 6 måneder, som kontrakten omfatter, højst må være 2 måneder.
Mig bekendt er det sådan, at en graviditet varer lidt længere, omkring de 9 måneder, så jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren, hvorledes det hænger sammen.
Hvordan har man regnet sig frem til det?
Det er et forsøg på at balancere forskellige hensyn over for hinanden, nemlig tvangstilbageholdelse, som er et meget, meget stærkt indgreb, over for risikoen for tilbagefald.
Men det er ikke eksakt videnskab, og det er jo præcis det forhold, at det ikke er eksakt videnskab, der gør, at det er meget, meget fornuftigt, at vi nu gør det her i en forsøgsform og siger: Der er nok noget om snakken, at det kan være værdifuldt at give sådan et instrument.
Nu skaber vi mulighed for det, vi ser nogle konkrete eksempler på det, så høster vi erfaringerne, og så kan det da godt være, at det her hjemmelsgrundlag over tid skal præciseres.
Jeg kan i øvrigt bekræfte, at det er sådan ca. 9 måneder, en graviditet varer – det er også, hvad jeg har lært i skolen.
Men han har, så vidt jeg ved, nok også lært det på hjemmefronten, da jeg ved, at han selv har nogle eksemplarer.
I forslaget står der også, at det i langt de fleste tilfælde kun vil være nødvendigt at tilbageholde i meget korte perioder, indtil kvinden er blevet overtalt til at fortsætte behandlingsforløbet.
For som Socialdemokraternes ordfører nævnte, er 14 dage måske sådan umiddelbart en meget kort periode.
Nu hviler det her jo på en slags tredobbelt frivillighed, og derfor må man lægge til grund, at de kvinder, der ønsker at indgå i behandlingsformerne under det her regime, er kvinder, som sådan set grundlæggende har en høj grad af selverkendelse, altså har anerkendt, at de har et misbrug, og har anerkendt, at det misbrug går meget dårligt hånd i hånd med deres graviditet.
Det er sådan set det forhold, der skaber en formodning om, at hvis man tilbageholder, når der opstår – hvad kan man kalde det? – kritiske tilbagefaldsmuligheder, så kan man skabe en situation, hvor der kommer så meget ro om tingene, at den gravide kvinde selv vil forstå, at det er fornuftigt at følge behandlingstilbuddet.
Men det er en formodningsregel, og det understreger jo bare, hvad jeg sagde før, nemlig at det er fornuftigt, at vi gennemfører det her i forsøgsform, inden vi meget firkantet siger, at tilbuddet skal gives på en bestemt designet måde i hele Danmark.
Her er der et område, hvor vi har brug for at lære noget mere.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-03-27:
Jeg synes, at det her er et ganske udmærket lovforslag med en række fornuftige tiltag.
Et af de fornuftige tiltag, som hr. Erling Bonnesen ikke nævner, er bl.a. afskaffelsen af den private udfordringsret.
Det er jo sådan, at den nu bliver afskaffet, mod at man til gengæld har indgået en aftale med kommunerne i den årlige økonomiaftale om, at de så til gengæld skal sætte fokus på øget konkurrenceudsættelse i kommunerne.
Og så vil jeg bare høre hr. Erling Bonnesens kommentar til, at han i flere omgange har været ude og true kommunerne med, at hvis ikke de lever op til den her frivilligt indgåede økonomiaftale, vil Venstre komme og tvinge øget udlicitering ned over kommunerne.
Erling Bonnesen (V), 2007-03-27:
Jamen det er forholdsvis let og enkelt: I Venstre går vi efter bedst og billigst.
Det er en lokal afgørelse, hvordan man vil håndtere sin drift, og der er – som spørgeren også refererer til – indgået nogle aftaler nu, som vi selvfølgelig forventer at følge op på, og derfor er det jo meget ligetil at få ryddet op i det her område og få fjernet den paragraf, som tidligere lå til grund for det.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-03-27:
Jamen jeg synes i virkeligheden, at det netop er en tilståelsessag fra regeringens side.
Oppositionen sagde meget tydeligt dengang, at det her formentlig ikke ville være en paragraf, der ville blive brugt særlig meget.
Man sagde også, at det var en underlig måde at lave netop konkurrenceudsættelse på i kommunerne, og nu kommer man så og afskaffer den.
Det synes vi jo selvfølgelig er glædeligt, men jeg synes bare, at det klinger lidt hult, når man så samtidig fra Venstres side går rundt og siger, at hvis kommunerne i øvrigt ikke laver øget konkurrenceudsættelse, vil de få tvunget endnu mere udlicitering ned i halsen.
Er det ikke lidt hult at afskaffe en regel for så at tvinge den samme mekanisme, kan man sige, ned i halsen på dem igen?
Karen J. Klint (S), 2007-03-27:
Jamen hvis vi skal have dokumenteret det og bare tilnærmelsesvis have et realistisk billede af behovet for ordningen, er det jo kvindernes ønsker, der skal registreres, og ikke, om kommunerne tager en mulighed til sig.
Er det ikke korrekt?
For der kan jo gå tyve kvinder rundt i København og have behovet, men hvis Københavns Kommune ikke tager ordningen til sig, så kan de stå der og blafre og ikke få hjælp; så kan de kun få daghjælp, men de kan ikke få døgnhjælp, og de kan heller ikke få hjælp til at styre det fuldt ud.
Hans Andersen (V), 2007-03-27:
Jeg vil meget gerne se på resultaterne af de her forsøg, vi sætter i værk, og det behøver ikke tage 4 år, inden vi evaluerer dem.
Vi kan godt evaluere det tidligere, for det her handler om, at vi går ind og hjælper og støtter de gravide alkoholmisbrugere bedst muligt, og hvis vi kan se, at det i løbet af et års tid giver fremragende resultater, så er det da klart en ting, som vi skal tilbyde i flere kommuner.
Nu etablerer vi den her mulighed.
Jeg er sådan set glad for, at jeg kan stå i dag og fornemme, at samtlige partier bakker op om den her mulighed.
Bare år tilbage var der ikke særlig mange partier, der overhovedet ville tage udtrykket tilbageholdelse i deres mund.
Nu er der sådan set enighed om, at det er den vej, det er endnu et værktøj, det er endnu en mulighed, vi skaber, og det glæder jeg mig over.
Birthe Skaarup (DF), 2007-03-27:
Det er jo sådan set, at når man i almen praksis måske ikke ved nok om det her område, så skal man prøve at få den viden.
Når vi også siger, at man skal have den rigtige behandling på det rigtige tidspunkt, er det jo, fordi vi skal prøve på at effektivisere nogle arbejdsgange.
De er mange gange ikke gode nok.
Der er mange gigtpatienter, der måske skal vente for lang tid, indtil de får diagnosen.
Men jeg er helt overbevist om, at der nok skal blive rettet op på det nu.
Med den reform, vi får, tror jeg på, at det bliver et område, der bliver prioriteret, netop fordi det jo er nødvendigt, at folk får udredt deres sygdom og ikke har for mange sygedage.
Med hensyn til reumatologerne er det da vigtigt, at der på en eller anden måde sker en opprioritering, som andre også har været inde på her tidligere i debatten.
Hans Andersen (V), 2007-03-27:
Jeg er sådan set meget enig i, at vi skal støtte op omkring den indsats, kommunerne skal gøre, for at hjælpe gravide alkoholmisbrugere i det liv, de har, og til, at de tager vare på det ufødte foster, specielt når den dokumentation foreligger, at det faktisk er alt for mange, der i dag fødes med skader som følge af et massivt alkoholforbrug i graviditeten.
Så det har Venstres fulde støtte.
Nu går vi ind og støtter op omkring det her med nogle projektmidler.
Erling Bonnesen (V), 2007-03-27:
Nej tværtimod, for netop med den her regels vedtagelse tidligere sendte vi jo et klart signal til den kommunale sektor om, at vi ønsker at gå efter princippet bedst og billigst, så vi får mest muligt for pengene.
Og jeg kan jo med glæde på Venstres vegne konstatere, at det har kommunerne også taget til sig, i og med at de jo netop i de indgåede kommuneaftaler har sagt, at det ønsker de også at sætte noget mere fokus på.
Jeg er så helt med på, at det her i indkøringsfasen kan være sådan, at statistikkerne springer lidt frem og tilbage, men det vil for mig være ganske naturligt og i overensstemmelse med det kommunale selvstyre og den lokale udfordring, at man simpelt hen tager det op nu – og så er det jo for at afskaffe en regel, der ikke længere er brug for.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2007-03-27:
På mig virker det, som om Dansk Folkepartis ordfører gerne vil ride flere heste på én gang i denne sammenhæng.
Derfor vil jeg gerne spørge, hvor langt Dansk Folkepartis tålmodighed rækker, når det gælder om at sætte direkte ind over for det, som er nævnt i forespørgslen, altså gigt.
Birthe Skaarup (DF), 2007-03-27:
Jamen vi rider ikke flere heste på én gang.
Gigtproblemet har været debatteret her i Folketinget ved flere lejligheder, der har også været holdt konferencer her på Christiansborg, og i Dansk Folkeparti blev vi meget hurtigt klar over, at der måske ikke var forsket nok på området.
Det var netop derfor, vi prøvede at få afsat nogle midler, så man kunne forske og se på, hvad der virkelig skal gøres, for at vi kan blive lidt klogere på området, og det er det, vi har gjort i samarbejde med regeringen.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2007-03-27:
Så vidt jeg hørte fru Birthe Skaarup, handlede det om, at det er vigtigt at forske i specielt slidgigt, og samtidig var der en række generelle problemstillinger, som man lod ministeren om at klare, og så var det ligesom overstået.
Derfor spørger jeg igen: Hvor langt rækker Dansk Folkepartis tålmodighed, og hvor langt rækker Dansk Folkepartis evner, når den fulde dagsorden vedrørende gigtproblemstillingerne skal sættes op?