Bjarne Corydon (S), 2013-04-30:
Mange tak for det og tak for debatten, som jo har været, synes jeg, interessant.
Det kan man lægge forskellige ting i.
Det har jeg i hvert fald tænkt mig at gøre i det, jeg nu vil sige i det kommende.
Først må man sige, at debatten er interessant, på den måde at den fuldstændig klart afdækker, at der ikke synes at være noget realistisk alternativ i Folketinget til den ordning, vi nu har haft siden 1991, og som efter min bedste vurdering har fungeret ganske udmærket.
Skræller man alle de fine hilsner – som jo altid er pakket ind i solid politisk retorik – fra parti til parti af, synes jeg ikke, at der har været enighed om noget som helst andet end det balancerede kompromis, man i sin tid nåede frem til.
Det er vel det første og vigtigste i forhold til den debat, vi har haft i dag.
Så vil jeg sige, og det er måske en personlig bemærkning, at jeg synes, der har været en helt usædvanlig travlhed her på talerstolen og fra pladserne, når man har haft ordet, i forhold til at fremstille sig selv som person, sin egen politik og sit eget parti som sådan særlig menneskelig, empatisk og godhjertet.
Jeg kan forstå, at en del af optakten til den her forespørgsel har været, at stillerne af forespørgslen har udtalt, at de ville søge efter mit hjerte i forbindelse med debatten.
Det sidder jo lige, hvor det skal, altså til venstre for midten, og har en størrelse, der svarer til min almindelige kropsvægt.
Jeg har det bare sådan, at det står Folketingets medlemmer fuldstændig frit for at debattere, som de nu ønsker, men det der med at fremstille en selv som mere medmenneskelig, mere empatisk og dybest set et mere sympatisk menneske end ens kolleger her i Folketinget – på baggrund af en politik, der så i øvrigt ikke er voldsomt klar – synes jeg ikke, man løser ret mange konkrete problemer med.
Men det er jo fuldstændig op til medlemmerne selv, om det er den måde, de vil gribe debatten an på.
Jeg vil særlig i forhold til forslagsstillerne sige, at det jo er spændende at få en debat om de her spørgsmål.
Den tager vi gerne.
Jeg har ikke hørt noget som helst konkret bud på, hvordan man vil finansiere det forslag, man selv er fremkommet med.
Jeg har heller ikke hørt noget som helst konkret eller nogen ordentlig redegørelse for, hvordan man egentlig får det til at hænge sammen, at man selv er en del af det her satspuljeforlig, og at man ikke har opsagt det før et folketingsvalg, når man samtidig er grundlæggende er imod den måde, det finansieres på.
Jeg synes, det er svært at få til at hænge sammen.
Jeg vil så sige særskilt til hr. Eyvind Vesselbo, at det dog alligevel var et festfyrværkeri, vi fik i ordførertalen i forhold til ting, jeg slet ikke kan få til at hænge faktuelt sammen.
Jeg forstår, at en del af problemerne med satspuljen og satsreguleringen og de svageste grupper i Danmark skulle ligge i min manglende politiske erfaring.
Det må jeg jo tage med fra en kollega, der har stået bag så massive resultater i sin tid i Folketinget.
Jeg forstår også, at der skulle være et problem i den måde, satspuljen administreres på.
Jeg kender ikke til, at den skulle være væsentlig anderledes i forhold til de 10 år, hvor medlemmets eget parti havde regeringsansvaret.
Man fremhævede det, der hedder Barnets Reform.
Det er jo en glimrende reform, der er aftalt bredt i Folketinget, og jeg havde lige lejlighed til at blive helt sikker på fakta her, mens jeg sad og lyttede til debatten.
Den trådte i kraft den 1. januar 2011.
Hvem var det nu, der havde regeringsansvaret på det tidspunkt?
Så vidt jeg husker, havde Venstre mulighed for at udøve regeringsansvar med en statsminister, der hed Lars Løkke Rasmussen, og jeg husker ikke hr. Eyvind Vesselbo rejse nogen kritik af Venstres politik i den periode – i hvert fald ikke på det her punkt.
Så jeg synes ikke, det hænger meget godt sammen for nu at sige det mildt.
Jeg vil så sige til hr. Finn Sørensen, at det jo er velkendt, at vi er uenige om rigtig mange ting, både mig og hr. Finn Sørensen og Enhedslisten og regeringen, men jeg synes alligevel, at man må medgive hr. Finn Sørensen, at der er en konsistens i den måde, holdningerne lægges frem på, og der er klare svar i forhold til det, man bliver mødt med fra oppositionen.
Der er også et klart bidrag til i den debat, vi har haft, at afdække den fuldstædig totale inkonsistens, der er i forsøget på at etablere et eller andet sammenhængende alternativ mellem de borgerlige partier i forhold til det, der foregår i øjeblikket.
I hvert fald for mig er det vel først og fremmest vigtigt med det, som jeg også synes SF's ordfører glimrende bidrager med i debatten, nemlig en opsummering af, hvad der rent faktisk er gennemført inden for socialpolitikken, ikke i medfør af satspuljemidler, men i medfør af finanslovsaftaler.
Hvis man går tilbage til hr. Eyvind Vesselbo og den almindelige standard for korrekte oplysninger i den politiske debat, nemlig at der ifølge hr. Eyvind Vesselbo ikke skulle være bevilget så meget som 1 kr. til socialpolitiske formål uden for satspuljen i aftaler mellem Enhedslisten og regeringen siden regeringsskiftet, ja, så gør det også, at enhver jo må vide, at det er forkert
Tallet er de 1,1 mia. kr., SF's ordfører gjorde opmærksom på, og formålene er de formål, man gjorde opmærksom på.
Det er i øvrigt glimrende formål, og det er ikke noget, de efter eget udsagn meget empatiske og menneskelige repræsentanter fra oppositionspartierne havde hverken lod eller del i.
Det er lige som alle andre store samfundsproblemer selvfølgelig værd at debattere.
Det vil udvikle sig fremover, uden tvivl, og derfor er det godt, at debatten rejses.
Men en vis rimelighed og redelighed, i forhold til hvordan debatten tages, tror jeg at vi alle sammen er bedst tjent med.