runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2007-03-27:
Jamen jeg håber da, vi har evnerne.
Det kan godt være, at hr. Bjørn Medom Nielsen ikke mener det, men vi prøver da nogenlunde at leve op til, at vi godt vil se patienterne i det rette lys.
Jeg vil godt sige, at hvis hr. Bjørn Medom Nielsen kigger på det forslag til vedtagelse, så står der mange rigtig gode ting deri, og det er faktisk i det forslag, jeg har taget udgangspunkt i min tale.
Dermed vil jeg ikke sige, at alt bare er, som om vi er i den syvende himmel og at alt går lige, som det skal.
Som sagt har vi fået en kommunalreform fra den 1. januar.
Den har nu virket i knap nok 3 måneder, og kommunerne skal jo også prøve på at lægge en plan for, hvordan de bedst kan gøre det her.
Jeg ved, at der er mange kommuner, der virkelig har taget opgaven til sig, og gigtområdet er et af de områder, som jeg synes man bør prioritere, også fordi jeg nævnte de der ca. 43 pct., som er på det danske arbejdsmarked, men som har mange sygemeldinger.
Per Clausen (EL), 2007-03-27:
Hvis man prøver at se på udviklingen, som den har været i de senere år, så har i hvert fald ventetiderne for at komme i behandling hos reumatologer været stigende.
Og derfor er jeg sådan lidt overrasket over, at der i det forslag til vedtagelse, som fru Birthe Skaarup er medforslagsstiller til, står, at der er skabt rammer for, at regioner og kommuner i fællesskab kan sikre patienterne, herunder gigtpatienterne, de rigtige tilbud på det rigtige tidspunkt.
Jeg forstår det ikke.
Hvad er det, der er sket, der gør, at der skulle ske den her forandring i den almindelige udvikling?
Det er vanskeligt at afvise optimisme, for det kan jo godt være, at fru Birthe Skaarup får ret i, at kommunalreformen får disse velsignelsesrige konsekvenser.
Det, jeg så vil følge lidt op på, er: Betyder det, fru Birthe Skaarup siger, så også, at når Sundhedsstyrelsen understøtter indsatsen med en generel model for behandling af kroniske sygdomme, så er det også fru Birthe Skaarups opfattelse, at en opfølgning på det også omfatter en stor indsats for efteruddannelse af de almenpraktiserende læger for at være sikker på, at de faktisk bliver vidende om, hvad der er det rigtige at gøre?
Birthe Skaarup (DF), 2007-03-27:
Ja, det er det jo netop, fordi der er patienter, der går hos de praktiserende læger, og de praktiserende læger mange gange ikke rigtig ved, hvad de skal gøre, og spørger: Hvad skal vi gøre her?
Patienten har ondt her og der, og skal vi sende vedkommende videre i forløbet?
Det er her, jeg synes, at den almenpraktiserende læge måske skal uddannes noget bedre til at kunne videresende patienterne.
Jeg blev ikke helt færdig med reumatologerne, men der synes jeg, at den tendens, der viser sig, nemlig at vi får færre reumatologer, jo ikke er særlig god for Danmark.
Og der håber jeg da på, at de uddannelsesstillinger, der er rundtomkring, virkelig benyttes.
Jeg har netop sendt et spørgsmål til ministeren om det her område, fordi jeg blev vidende om, at man på et sygehus her i Danmark havde ledige uddannelsesstillinger.
Og hvorfor har man så det?
Det er nogle af de ting, man også bør tage op til en vurdering.
Kamal Qureshi (SF), 2007-03-27:
Ja, der er en meget høj grad af optimisme hos fru Birthe Skaarup, og det kan man sige at der også er anledning til, hvis man kigger på vejret uden for, men det er måske nok også den eneste grund til, at der kunne være det.
For hvis man kigger på de faktuelle tal, kigger på, hvordan situationen er, kan fru Birthe Skaarup så ikke give mig ret i, at ventetiden også med hensyn til den destruktive leddegigt, altså de leddegigtformer, som Venstres ordfører sagde der ikke var ventetid på overhovedet, for der kunne man bare komme til med det samme, det sagde Venstres ordfører, er steget, sådan at der er markant flere, der i dag venter mere end 4 uger, end der var i 2004, og at der er mange flere, der venter mere end 12 uger, end der var i 2004.
Så virkeligheden er jo, at ventetiden stiger, også for de alvorlige gigtsygdomme.
Birthe Skaarup (DF), 2007-03-27:
Jamen jeg har da noget at have min optimisme i.
Det skal man jo have i det her Folketing, og man skal have nogle mål.
Jeg regner også med, at hr. Kamal Qureshi har nogle mål med at sidde på den stol, han gør.
I hvert fald er det for mit vedkommende at gøre det bedre for patienterne i Danmark.
Det er mit mål.
Det, hr. Kamal Qureshi så siger om leddegigtpatienter og det at få stillet en diagnose, vil jeg godt give hr. Kamal Qureshi ret i.
Det er et længere forløb.
Man skal igennem en udredning for virkelig at se: Er det en leddegigt, vi skal behandle?
Er det med biologisk medicin, eller er det med anden medicin?
Kamal Qureshi (SF), 2007-03-27:
Der er da ikke nogen tvivl om, at der skal være målsætning for, hvad man bruger sin plads i Folketinget til.
Jeg har måske et meget ydmygt mål, som i hvert fald er at sikre, at tingene måske ikke bliver værre, mens jeg sidder herinde.
Det, vi kan konstatere med hensyn til diagnosticeringen af gigtpatienter, er, at det er blevet værre fra 2004 til 2006.
Altså, at tingene er gået den forkerte vej.
I dag er der færre, der bliver diagnosticeret inden for de første 4 uger, og flere, der venter mere end 4 uger på at få stillet en diagnose.
Så ja, det er rigtigt, det er en vanskelig diagnose, ja, det er rigtigt, at vi har alle mulige forhold, der gør, at tingene er vanskelige.
Men det er jo ikke blevet vanskeligere at stille den diagnose, end det var i 2004.
Så tingenes tilstand er jo blevet værre siden 2004.
Har fru Birthe Skaarup ikke også den målsætning med sin plads, at det ikke skulle blive værre, mens hun sidder herinde?
Charlotte Fischer (RV), 2007-03-27:
Jeg vil spørge Venstres ordfører, om man netop ikke på det her område kunne sige, at der var brug for, at vi efter en kortere årrække tog det op til revision igen.
Nu indfører vi en tredobbelt frivillighed.
Der er ikke direkte penge involveret for kommunerne i det.
Og jeg synes, at en tredje ting er, at vi ikke ved – det fremgår i hvert fald ikke af lovforslagets bemærkninger – hvordan erfaringerne fra eksempelvis Norge og også Sverige har spillet ind.
Var der ikke meget, der kunne tale for, at vi efter måske et par år eller tre faktisk tog det op igen og så på: Virker det her?
For det er da et af de spørgsmål, jeg stiller mig selv i den her forbindelse.
Birthe Skaarup (DF), 2007-03-27:
Jo, jeg har en målsætning med det.
Det skal blive bedre.
Det er jo derfor, at vi har afsat de her penge til gigtforskningen, nemlig for at vi bedre kan gå ind og se, hvor det er, det er galt, både klinisk og ude i almen praksis.
Med hensyn til reumatologerne er det fuldstændig rigtigt, at vi har for få reumatologer her i Danmark, og det er jo det, vi sådan set også har bemærket i det forslag til vedtagelse.
Når jeg har stillet de her spørgsmål til ministeren om nogle uddannelsespladser, der måske står ledige, og hvor nogle reumatologer skulle ind og videreuddanne sig netop for at komme ud og hjælpe de patienter, der skal have den udredning, så er det, fordi vi skal have mere fokus på reumatologerne og have opprioriteret det her område.
Men jeg ser det, som at der hele tiden sker forbedring.
Hele det biologiske område, den biologiske medicin, gør jo simpelt hen, at vi kan hjælpe mange af de leddegigtpatienter på et meget, meget bedre niveau, end vi nogen sinde har kunnet gøre før.
Helle Sjelle (KF), 2007-03-27:
Der er ikke nogen tvivl om, at det kan være forfærdeligt, det kan være meget smertefuldt at lide af en gigtsygdom, og derfor mener vi Konservative også, at det er nødvendigt, at der er et øget fokus på bl.a. forebyggelse, diagnosticering og behandling af gigtsygdomme.
Derfor synes vi også, det er positivt, at der er taget en lang række initiativer, både overordnede og mere specifikke initiativer, som gerne skulle komme gigtpatienterne til gode.
Vi kan f.eks. nævne meraktivitetspuljen, kommunalreformen, sundhedsreformen.
Med kommunalreformen, sundhedsreformen sker der også en styrkelse af de overordnede rammer for indsatsen over for gigtpatienter og andre med kroniske sygdomme.
Indsatsen på gigtområdet udmønter sig med kommunalreformen især med det kommunale ansvar på genoptrænings- og forebyggelsesområdet, men også den kommunale medfinansiering af regionernes sundhedsudgifter, styrkelse af specialeplanlægningen og det nye aftalesystem med sundhedsaftaler skulle gerne gavne behandlingen af mennesker med gigt.
På det lidt mere konkrete plan bliver indsatsen over for gigtpatienter bl.a. styrket med Sundhedsstyrelsens nye referenceprogram, der skal komme med anbefalinger til behandling af patienter med slidgigt i knæene.
Derudover har styrelsen også gennemført en MTV af diagnostik og behandling af leddegigt, og der er nu også planlagt endnu en MTV med fokus på analyser af de organisatoriske patientrelaterede og økonomiske konsekvenser.
Endvidere er der jo også udmøntet en pulje, der indebærer, at forskningsindsatsen på gigtområdet øges med 15 mio. kr. over en 3-årig periode, som også andre har været inde på.
Endelig synes vi også, at det er positivt, at man på forebyggelsesområdet har taget en lang række initiativer bl.a. vedrørende motion og overvægt.
De initiativer har jo også en relevans for bl.a. gigtpatienter.
Og derudover kommer så hele regeringens folkesundhedsprogram, der er blevet fulgt op af en pulje, nemlig folkesundhedspuljen, der bl.a. har støttet et projekt, som Gigtforeningen også er medinitiativtager til.
Således synes vi, at der alt i alt er taget mange gode initiativer
både af generel og mere specifik karakter, som gerne skulle gavne gigtpatienterne.
Derudover ser vi også meget frem til kommunalreformen, som gerne skulle skabe nogle rigtig gode rammer for, at kommuner og regioner i fællesskab fremover bedre kan behandle gigtpatienterne, sørge for, at de får en rigtig god behandling.
Vi lever selvfølgelig ikke i den perfekte verden, og derfor er der også ting, som hele tiden kan blive bedre.
Det kan der også på området for gigtpatienter, selv om der er sket meget, selv om der er taget mange udmærkede initiativer.
Kamal Qureshi (SF), 2007-03-27:
Som flere andre har påpeget, er gigt en alvorlig folkesygdom herhjemme.
Det er noget, som betyder meget for de mange patienter, der er berørt.
Det betyder en smertefuld hverdag for mange af dem, og det betyder en hverdag fyldt med mange, mange problemer i de daglige funktioner.
Man skal også være opmærksom på, at gigtsygdomme jo ikke kun betyder – »kun« sådan sagt i anførselstegn – problemer med hensyn til funktionsnedsættelse.
Leddegigt og lignende sygdomme har jo også en betydning i forbindelse med selve levealderen.
Det har en stor effekt på, hvor gammel man bliver, simpelt hen fordi gigtsygdomme også har en betydning for andre sygdomme i kroppen, så man kan få en forkortelse af levetiden fra 5 til 10 år.
Det kan en gigtsygdom også, og det er måske en viden, som jeg ikke er sikker på alle har.
Vi ved, at der er ca. 50.000 danskere, der har symptomer på leddegigt, og vi ved også, at det har en stor betydning med hensyn til, hvor hurtigt de patienter, der får stillet en diagnose, også bliver tvunget til at forlade arbejdsmarkedet.
Det rammer i allerhøjeste grad også folk, som er mellem 30 og 50 år, og selvfølgelig i særdeleshed kvinder.
Vi kan også konstatere, at der bliver malet et skønmaleri heroppefra af regeringspartierne og Dansk Folkeparti, som i store træk siger, at kommunalreformen løser det hele, og også, at kommunalreformen nok skal løse alle de problemer, vi her i Folketinget beder regeringen om at forholde sig til, samtidig med at vi jo kan konstatere, at ventetiden på at få stillet en diagnose hos reumatologer er steget fra 2004 til 2006.
Så ikke alene er forholdene ikke blevet bedre, de er faktisk blevet værre for mange gigtpatienter, og det er sket, mens regeringen og Dansk Folkeparti har siddet herinde og talt om, at de har gjort forholdene for patienterne bedre.
Det har de jo ikke, hvis de faktiske tal påviser, at situationen for gigtpatienterne i deres hverdag er blevet værre.
Så i den henseende er det set med SF’s øjne hensigtsmæssigt at få lavet en national handlingsplan, og vi synes, at det med hensyn til gigtsygdomme med den store udbredelse og med den meget omfattende virkning, de har, både for de mange mennesker, de berører, og i lige så høj også grad for det danske samfund som sådan, er på sin plads at få udarbejdet en sådan handlingsplan.
Vi ved jo også, at Danmark i forhold til de andre nordiske lande også er bagud med behandlingen, diagnosticeringen og en lang række andre faktorer.
Så det er ikke kun sådan, at Danmark bare er blevet dårligere igennem de sidste par år på nogle af de parametre, vi har talt om, vi er også bagud i forhold til lande, vi kan sammenligne os med.
Så der er al mulig grund til, at vi tager fat, og der er al mulig grund til, at der iværksættes en stor satsning på det område, sådan at vi kan hjælpe de mange patienter og mange mennesker, der er berørt af den her sygdom.
Hans Andersen (V), 2007-03-27:
Med dette lovforslag giver vi kommunerne mulighed for at tilbyde gravide alkoholmisbrugere behandling og dermed hindre, at der kommer skade på deres fostre, hvis de gravide ikke kan holde sig fra alkohol.
Lovforslaget er fremsat som led i aftalen om satspuljen for 2007, hvor vi afsatte 5 mio. kr. årligt for perioden 2007-2010 til finansiering af kommunale forsøgsprojekter, der udvikler og afprøver metoder til både tidlig opsporing af gravide alkoholmisbrugere og til motivation og fastholdelse i behandling.
Forslaget består altså af en mulighed for kommunerne til at søge midler fra denne pulje, hvis de ønsker at tilbyde gravide alkoholmisbrugere frivillig tilbageholdelse på en døgninstitution.
I Venstre er vi tilhængere af at gøre en ekstra indsats for gravide alkoholmisbrugere, og det er fornuftigt, at vi tager alternative og effektive behandlingsmetoder i brug, som f.eks. dette lovforslag rummer.
Gravide kvinder i Danmark har et stort alkoholforbrug sammenlignet med både nordiske lande og resten af Europa.
80 pct. af de gravide danske kvinder har indtaget alkohol under graviditeten, og 18 pct. har indtaget mere end syv genstande ved en eller flere lejligheder.
18 pct. opfatter jeg som rigtig meget, især når det er veldokumenteret, hvilken skade alkoholmisbrug kan påføre det ufødte foster.
Det tyder på, at dette er et område, hvor vi behøver at gøre en betydelig indsats, og det vil vi i Venstre gerne støtte op omkring.
Jeg har kunnet forstå under tidligere diskussioner af andre lovforslag her i Folketingssalen, at oppositionen har stillet sig kritisk over for, at vi med dette lovforslag ikke tvinger alle kommuner til at tilbyde kontrakten til de gravide alkoholmisbrugere, men at vi nu starter med at tilbyde kommuner, at de kan gå ind i det her og etablere nogle forsøgsprojekter, altså at oppositionen mener, at det her forslag ikke er vidtrækkende nok.
Jeg vil gerne sige, at vi nu altså åbner for at etablere denne mulighed, der ikke er til stede i dag, for, at man kan fastholde de gravide alkoholmisbrugere, og jeg synes, det er vigtigt, at vi ser på, hvilke resultater disse forsøgsordninger giver.
Med dette forslag giver vi altså kommunerne, der ønsker at gå ind i det, mulighed for at tilbyde gravide alkoholmisbrugere en frivillig tilbageholdelse.
På den baggrund kan Venstre varmt støtte dette lovforslag.
Kamal Qureshi (SF), 2007-03-27:
Som hr. Hans Andersen er klar over, er vi jo også en del af den satspuljeaftale, som det her indgår i, men jeg vil meget gerne spørge ind til nogle af de her ting alligevel.
Kan hr. Hans Andersen sikre, at der reelt set hos kommunerne også er de her tilbud til stede til de gravide alkoholafhængige kvinder?
Man kan sige, at hvis ikke tilbuddene til behandling er til stede, så hjælper det ikke noget at holde folk tilbage, det giver i hvert fald ikke umiddelbart nogen mening.
Kan hr. Hans Andersen sikre, at kommunerne vil have de her tilbud, sådan at er der et behov, så kan de gravide alkoholikere få et tilbud, som kan hjælpe dem med at komme af med deres alkoholmisbrug?
Hans Andersen (V), 2007-03-27:
Det er jo netop af den årsag, at vi har afsat en pulje på 4 gange 5 mio. kr., i alt 20 mio. kr. over en 4-årig periode, sådan at de kommuner, der ønsker at gå ind i det her, netop kan etablere disse behandlingstilbud.
Og så tror jeg på, at det jo ikke nødvendigvis skal være på 20, 30, 40 steder, men at der er enkelte steder i Danmark, hvor man kan specialisere sig i netop at give en rigtig god behandling til gravide alkoholmisbrugere, netop den her behandling, der handler om, at man motiverer, og at man gør brug af en kontrakt med den gravide, således at den gravide, når trangen til alkohol overstiger fornuften, kan sige: Jamen jeg har skrevet under på en kontrakt her, jeg ønsker sådan set at overholde den, og I må gerne gøre alt, hvad der er i jeres magt, for at holde mig i behandlingstilbuddet.
Kamal Qureshi (SF), 2007-03-27:
Man kan sige, at det jo ligesom er de penge, vi nu kunne skaffe, der nu er afsat, og som vi jo må se hvor langt vi når med.
Men der skal ikke herske nogen tvivl om, at en del af dem, der kender til området, og som arbejder med området, netop ser det som et af problemerne, at de ikke tror, pengene rækker.
Det kan vi også fra SF’s side være lidt i tvivl om, men nu prøver vi det her.
Der er ikke nogen tvivl om, at vi kommer til at følge det her område meget, meget nøje og sikre os, at der også er de her tilbud til stede, sådan at der ikke er nogen kommuner, der føler, at de har et behov for det her behandlingstilbud, men at de ikke kan få de penge.
Og hvis de her 20 mio. kr. ikke rækker, så vil vi også i de fortsatte forhandlinger, når det skal tages om igen om to års tid, have, at der afsættes yderligere midler til at kunne få dækket det her område.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-03-27:
SF’s normale ordfører på det her område, hr. Kamal Qureshi, er til et andet møde, så jeg har lovet at tage hans ordførertale.
Det er skævt med en sammenblanding af vejledning og råd om sygdom og produkter, man skal bruge i den forbindelse, og så økonomiske interesser fra lægens side.
Sådan som forslaget ligger, har vi brug for at få det afklaret noget mere, for vi kan ved bare at bryde ind måske godt lave mere ballade end gavn.
Der er en udtalt mangel på speciallæger, og i nogle områder er det en meget lille branche, hvor det er svært ikke at være involveret flere steder.
Det er nogle ting, som vi skal have undersøgt i udvalgsarbejdet, så vi ikke går ind og laver ballade i stedet for at gøre gavn.
Vi er enige i intentionen, men vi skal lige træde forsigtigt på det her område.
Charlotte Fischer (RV), 2007-03-27:
Tak for tilkendegivelserne, som jeg jo nok hører som værende sådan lidt delte.
Det positive er, at der er flere, der har øje for den her konkrete problemstilling, som handler om høreområdet.
Der er altså meget, der tyder på, at der ikke er en lige konkurrence på hele det her område, og det er altså i sidste ende til skade for patienten, hvis man ikke kan stole på, at der sker en ordentlig og fair henvisning på det her område.
Spørgsmålet er jo så, hvad vi kan gøre, og der vil jeg meget gerne følge op på også fru Birthe Skaarups appel til ministeren, for det mener jeg er det, vi bør forfølge: Hvad kan man gøre på det her område for at komme lidt stærkere igennem med den indsats?
Jeg synes i hvert fald, et første skridt må være at give hinanden håndslag på at følge op på de nye initiativer, der er taget, for at finde ud af, om de virker.
Det må være det mindste, synes jeg.
Så det synes jeg er fint.
Jeg synes også, som det blev sagt fra SF’s ordførers side, at vi skal gå ind og kigge på det konkrete: Kan der være problemer i særlige dele af Danmark, sådan at hvis man gennemfører det her, er der lige pludselig ikke et udbud af høreapparater, for det er selvfølgelig det offentliges ansvar.
Men det kan jo altså også være andre end lige ørelægerne selv, der opretter privatklinikker, og som sørger for, at der er de høreapparater.
Igen: Det allervigtigste er at sikre en adskillelse af interesserne.
Så lad os forfølge det konkrete og se, hvordan vi kan gøre noget.
Jeg mener i sidste ende, at et forbud er det eneste, der virkelig giver en garanti for patienten.
Det tror jeg altså ikke man kommer udenom, men selvfølgelig vil jeg være glad, hvis man også bare kan gøre noget på vej hen mod lidt sundere tilstande på det her område.
Jeg må med hensyn til det principielle sige, at jeg måske har lidt svært ved at forstå, at det her Folketing lige præcis på det her område synes, det er så fuldstændig problemløst at have en sammenvæltning af interesser.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, om det bare lige er, fordi man har særlig tiltro til praktiserende speciallæger frem for f.eks. dyrlæger, at man her vil gøre en undtagelse.
Men jeg vil for nærværende stille mig tilfreds med, at vi får gjort noget ved det helt konkrete område, og så må vi tage det op i udvalgsbehandlingen og prøve at se, hvordan vi kan komme med et bud på, hvordan vi kommer nærmere en løsning på de problemer, der helt klart er på høreområdet.
Så jeg siger tak for debatten i dag.
Afstemning
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-03-27:
Jeg takker ministeren for de overvejende pæne ord.
Det er jo godt, at vi kan trække på samme hammel i nogle sager.
Ministeren kommenterede fradragsretten til cykling, som vi foreslår.
Er ministeren opmærksom på den bemærkning, der også er, om, at vi faktisk har en regel om parkeringspladser, som kan stilles gratis til rådighed for den, der transporterer sig, at der er en fradragsret for det?
Kunne det ikke være en idé i samfundets interesse at overføre den ret til cykling i stedet for?
Det er for at få gjort ministeren lidt mere positiv over for det element.
Jeg vil lade være at røbe alle de gode ting, der står i den, så forsvinder interessen for den, når vi offentliggør den.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2007-03-27:
At forbedre vilkårene for cyklismen er en rigtig god sag.
Det at cykle er både motionerende og medvirkende til et bedre helbred, især i disse tider med mange livsstilssygdomme, så det at tage cyklen er derfor set ud fra et folkesundhedsaspekt godt.
Alle mulige kampagner, der animerer folk til at gøre brug af cyklen, kan vi faktisk ikke få nok af.
Imidlertid gør det det ikke alene at appellere til folk, selv om dette at springe på cyklen må være op til den enkeltes ansvar og initiativ.
Derfor må vejmyndighederne, det vil sige kommunerne og Vejdirektoratet, opfordres til at lave så mange cykelstier langs vejene som muligt, ligesom naturmyndighederne, det vil sige kommunerne og Skov- og Naturstyrelsen, må opfordres til at lave mange naturcykelstier, så også cyklen kan bruges til at komme ud og nyde naturen.
Det viser sig, at hvor der er cykelstier langs veje, giver det anledning til meget mere cykeltrafik.
Børn og unge kan nemmere komme frem til kammerater og deltage i fritidsaktiviteter etc. etc.
I det hele taget skal vi se meget alvorligt på trafiksikkerheden for cyklisterne, herunder også i forbindelse med højresvingende biler.
Tiltag herom skal vi hele tiden være opmærksomme på samt konsekvent handle på.
En del af de forslag, som SF opregner, er det kommunerne, der har ansvaret for at føre ud i livet.
Vi skal ikke blande os i den enkelte kommunes politik og prioriteringer.
Yderligere andre af forslagene arbejder regeringen med i sin nye cykelstrategi, som netop er på trapperne eller rettere på vej, cykelvej.
Sidst er der forslaget om, at der skal gives skattemæssige tilskud til brug af cyklen til arbejde.
Her må jeg sige, at jeg har noteret mig, at SF herved anerkender økonomiske incitamenter i sin politik.
Husk på det i andre situationer.
Dette forslag vil give store problemer med afgrænsninger og endnu større problemer med dokumentation.
Det er et forslag, som i den grad vil blive en papirtiger.
Det vil ende i det rene bureaukrati til ingen verdens nytte.
SF opregner ikke i sit forslag, hvor mange milliarder dette forslag vil koste, men uanset beløbet vil Venstre langt hellere prioritere sikre cykelveje, det er langt mere fornuftigt.
Jeg håber, SF vil gå ind i et konstruktivt samarbejde om den.