runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-05-27:
Det er jo et privilegium, når man har ordet, at man så faktisk kan stille de spørgsmål, man gerne vil.
Men jeg er rigtig glad for, at ordføreren siger, at det her ikke indskrænker den personlige frihed.
Så tak for det.
Så vil jeg gerne stille et andet spørgsmål til ordføreren.
Er forebyggelse og sundhedsfremme overhovedet noget, der indgår i Liberal Alliances partiprogram?
Er det noget, Liberal Alliance kerer sig om?
Det bliver kaldt sundhedshysteri og formynderi.
Det, jeg til gengæld hører man kerer sig meget om i Liberal Alliance, er det markedsbaserede samfund, fri konkurrence, og hvad ved jeg.
Jeg forstår slet ikke, hvor ordføreren vil hen med det sidste her om en udskydelse i forhold til rygeloven.
Altså, det, vi vil, og det er vi jo enige med ministeren i, er, at gå på mange ben og ride på mange heste, eller hvordan jeg skal sige det, i forhold til at få danskerne til at blive sundere, bl.a. at få danskerne til at ryge mindre. I forhold til afgiften på tobak er det fuldstændig rigtigt, at Socialdemokraterne sammen med SF i vores »Fair Forandring« har lyttet til det, som Forebyggelseskommissionen, der er nedsat af regeringen, har arbejdet med for at give Folketinget og alle danskerne et rigtig godt billede af, hvordan vi når bedst i mål i forhold til at få en middellevetidsforlængelse på 3 år.
Og der siger de: Forhøj nu tobaksafgiften, for prisfølsomheden på tobak er rigtig stor blandt mange danskere, især blandt unge og børn, men også i lavtlønsgrupperne.
Og det er altså dem, der ryger mest.
Så er det rigtigt, at vi gerne ville forhøje det med 10 kr., og det var absolut inden for det, som Forebyggelseskommissionen med baggrund i Skatteministeriets beregninger sagde at vi sagtens kunne gøre, uden at grænsehandelen ville blive ødelæggende for det.
Men også dér hoppede regeringen over, hvor gærdet er lavest i forhold til at forhøje afgifter.
Colette L. Brix (DF), 2010-05-27:
Jamen jeg har jo sådan set sagt det: Vi ønsker ikke at lave særordninger for nogen.
Så er der en anden ting, jeg altså godt lige vil fortælle fru Yildiz Akdogan: Det er lån, ja ja, men hvis man giver lån til nogen, der ikke kan opfylde betingelserne, så får man jo ikke pengene tilbage.
Det skal man altså lige tænke over.
Det der med, at folk kan blive iværksættere på den måde, at hvis alt andet glipper, så finder man ud af et eller andet, og så skal der lige være en pose penge til rådighed – sådan er det ikke.
Man skal fortælle, hvordan det virkelig er, for så nemt er det ikke at være iværksætter, og når man låner nogle penge, skal man også være i stand til at betale dem tilbage.
Det er faktisk den allervigtigste del af det hele.
Hvis man går ind i en bank for at låne pengene og ens projekt er godt nok, jamen så får man forhåbentlig de penge, man skal bruge til at starte op.
Sådan er det for alle andre, og sådan skal også være for nydanske kvinder.
Yildiz Akdogan (S), 2010-05-27:
Jeg kommer fra en familie, som er iværksættere, og jeg kender også de hårde betingelser ved at have en lille virksomhed i Danmark.
Det vil jeg lige understrege over for ordføreren.
Men jeg vil gerne lige vende tilbage til det andet og gøre ordføreren opmærksom på, at det først og fremmest er et lån.
Undersøgelser har vist, at den her form for mikrokreditfinansiering faktisk har virket meget godt ikke kun i ulande, men også i ilande.
I New York har man lavet et forsøg i Harlem, og det har fungeret fortrinligt.
Det har netop været målrettet til et segment af kvinder, som har været isolerede, og her har man så set en mulighed, og det er altså en form for hjælp til selvhjælp.
Jeg kan stadig væk ikke forstå, at Dansk Folkeparti, når de nu er så sure over, at der er så mange kvinder, der går derhjemme og ikke rigtig deltager, ikke kan se, at der her altså er en mulighed for at få i hvert fald nogle af dem ud.
Hvorfor griber man ikke chancen?
Colette L. Brix (DF), 2010-05-27:
Nu bor vi jo hverken i ulandene eller i New York.
Og nu må jeg sige det en gang til: Vi har kom i gang-lånene.
Og her skal der ikke være forskel på nogen.
I det her land er det sådan, at hvis man skal starte selvstændig virksomhed op, er der nogle lånemuligheder og nogle lånebetingelser, og uanset hvor man kommer fra i denne verden, må man, hvis man kommer til Danmark og vil starte op og have de gode betingelser, som vi har her i landet, gøre ligesom alle andre, der er opvokset her og har boet her hele deres liv: Så må man ud og låne, hvis man ikke selv har pengene.
Sådan er det, og sådan bliver det ved med at være, så længe vi er en del af det her parlamentariske flertal.
Vivi Kier (KF), 2010-05-27:
Da vores ordfører ikke har mulighed for at være til stede, skal jeg her læse talen op:
I Det Konservative Folkeparti er vi ligesom forslagsstillerne meget optaget af, at der skal være gode vilkår for iværksættere i Danmark, herunder også for nydanske kvindelige iværksættere.
Vi er helt enige i, at der ligger et stort potentiale i, at flest mulige nydanske kvinder realiserer deres iværksætterdrømme.
Vi er dog ikke enige i, at der i dag skulle være meget lidt hjælp at hente.
Tværtimod glæder vi os over, at netop iværksætteri er et område, som regeringen har arbejdet rigtig meget med.
Siden den ordning kom i gang i 2005, er der formidlet 126 lån på under 100.000 kr. til alle typer af iværksættere.
Vi kan altså glæde os over, at der allerede findes et statsligt låneinstrument til iværksættere, som dækker en stor del af det felt, som forslagsstillerne her vil dække.
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi gode rammevilkår og gode lånemuligheder for iværksættere, men vi går ikke ind for at lave særlige lån til særlige grupper af iværksættere, heller ikke til nydanske kvinder.
Hver gang vi laver en ny særordning, øges administrationsudgifterne, og man hæmmer overskueligheden og gennemsigtigheden i systemet.
Det ønsker vi ikke.
Vi synes også, at administrationsomkostningerne ved mikrolån med lånebeløb helt ned til 1.000 kr. vil være meget høje, og vi tror, det vil være meget vanskeligt at finde banker, der vil være interesserede i at administrere sådanne lån.
Vi er derfor helt tilfredse med, at nydanske kvinder allerede i dag har adgang til kom i gang-lån på lige fod med alle andre iværksættere.
Vi glæder os derudover over, at Økonomi- og Erhvervsministeriet lige nu samarbejder med Integrationsministeriet, seks kommuner og fire regioner om at oprette et center for etnisk erhvervsfremme, som bl.a. retter sig mod nydanske kvinder.
Det er et godt og positivt initiativ, men her arbejdes netop ikke med særordninger, men derimod på at sikre integrationen i det eksisterende erhvervsfremmesystem.
Det mener vi er den rette vej at gå.
Det Konservative Folkeparti kan således ikke støtte beslutningsforslaget.
Yildiz Akdogan (S), 2010-05-27:
Tak for det.
Jeg synes, ordførerens tale lød, som om det her er nogle penge, man giver til de her kvinder, og det er det jo ikke; det er lån, det er hjælp til selvhjælp ligesom andre lånemuligheder.
Den eneste forskel ved det her initiativ er, at det er en forsøgsordning, så man kan lære af det, men også i høj grad prøve med de rette instrumenter at målrette det til specifikt den her gruppe, så vi kan få de her kvinder ud at deltage i arbejdsmarkedet.
Så jeg kan egentlig ikke se, hvorfor det er så problematisk.
Her har man en mulighed, her kan Dansk Folkeparti være med til at gøre en forskel.
Hvorfor vil man egentlig ikke det?
Colette L. Brix (DF), 2010-05-27:
Til forslaget fra Socialdemokratiet, Socialistisk Folkeparti og Det Radikale Venstre om at afsætte 5 mio. kr. fra Vækstfonden til mikrolån til nydanske kvinder vil jeg stille det grundlæggende spørgsmål, om det er klogt at tage en gruppe ud og give denne gruppe nogle fortrinsrettigheder.
Vi støtter en politik, hvor der generelt ikke gøres forskel.
Regeringen har i september sidste år sammen med Dansk Folkeparti, men uden de tre partier bag forslaget, fremlagt en erhvervspakke med kautioner på 1,5 mia. kr. til mindre virksomheder.
Her gives der op til 75 pct. garanti til lån på op til 10 mio. kr.
Aftalen indebærer også, at der blev afsat yderligere 50 mio. kr. til kom i gang-lån.
Men ingen af de tre partier var åbenbart interesserede i at støtte denne vækstpakke til mindre virksomheder.
Vi har stor forståelse for, at iværksættere, herunder nydanske kvinder kan have brug for kvalificeret rådgivning.
Her er der væksthusene, som også over for nydanske kvinder f.eks. kan hjælpe med information og vejledning om, hvordan en virksomhed startes, og hvordan forretningsplanerne udarbejdes.
Til sidst vil jeg lige nævne, at de nyeste udlånstal fra Nationalbanken faktisk viser, at bankernes udlån til både private og til virksomheder stiger, samt at renten stadig er faldende.
På den baggrund kan jeg oplyse, at Dansk Folkeparti ikke støtter beslutningsforslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-27:
Beslutningsforslaget adresserer en vigtig problemstilling, nemlig hvordan vi kan skabe gode forhold for nydanske kvinders integration på arbejdsmarkedet.
Allerede for flere år siden lancerede vi et initiativ, der skal adressere netop den problemstilling, forslaget handler om, nemlig at skaffe adgang til finansiering for små nystartede iværksættere og i særdeleshed nydanske kvinder.
Forslagsstillerne nævner selv kom i gang-låneordningen.
Kom i gang-lån er en kombineret lånegaranti og rådgivningsordning, hvor iværksættere kan opnå lån på op til 1 mio. kr. med en statsgaranti på 75 pct.
Samtidig får iværksætteren tilbud om rådgivning i virksomhedsstart.
Siden kom i gang-låneordningen blev introduceret i 2005, er der formidlet 126 lån under 100.000 kr.
Heraf har 28 været under 50.000 kr., og det mindste lån har været på 15.000 kr.
Forslagsstillerne fremhæver, at der skal være tale om levedygtige virksomheder.
Hvis det skal være tilfældet, vil det være sjældent, at virksomhederne har et kapitalbehov, der er mindre end 15.000 kr.
Men hvis det er tilfældet, vil kom i gang-låneordningen også her skulle anvendes.
Nydanske kvinder har allerede i dag adgang til kom i gang-lån på lige fod med andre iværksættere.
Regeringen har således allerede taget initiativ til at styrke ordningen.
Jeg kan i øvrigt bemærke, at administrationsomkostningerne ved mikrolån med lånebeløb helt ned til 1.000 kr. vil være meget høje, og at det vil være vanskeligt at finde banker, der vil være interesseret i at administrere lånene, da den potentielle indtjening for dem vil være meget lav.
Samtidig vil administrations- og rådgivningselementet i ordningerne blive tilsvarende dyrere i forhold til lånebehovet.
Man skal derfor være indstillet på at finde en alternativ implementeringsmetode og acceptere store udgifter til administration af ordningen, hvis forslaget skal gennemføres.
Endelig vil jeg nævne, at Økonomi- og Erhvervsministeriet i øjeblikket sammen med Integrationsministeriet, seks kommuner og flere regioner har vedtaget at oprette et center for etnisk erhvervsfremme, som bl.a. retter sig mod nydanske kvinder.
Det er dog vigtigt at understrege, at der ikke ønskes særlige støtteordninger for særlige grupper af iværksættere, og at der derfor arbejdes på at sikre integrationen i det eksisterende erhvervsfremmesystem.
Konkluderende kan det fremhæves, at nydanske kvinder allerede i dag har adgang til kom i gang-lån på lige fod med andre iværksættere; at kom i gang-låneordningen blev styrket markant med erhvervspakken for små og mellemstore virksomheder fra september sidste år; at regeringen ikke ønsker særlige lån til særlige grupper af iværksættere; at der vil være store administrative omkostninger forbundet med det skitserede forslag til mikrolån; at der i øjeblikket arbejdes på at oprette et center for etnisk erhvervsfremme, som bl.a. skal rette sig mod at hjælpe nydanske kvinder.
Vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Yildiz Akdogan (S), 2010-05-27:
Tak til ministeren for kommentarerne.
Jeg vil bare lige høre noget, for en af ministerens kritikpunkter var, at han ikke ønsker at igangsætte noget, der er målrettet et bestemt segment.
Alligevel fremhæver ministeren selv, at Erhvervsministeriet sammen med Integrationsministeriet er i gang med at lave noget, der hedder etnisk erhvervsfremme.
Er det egentlig ikke også for en særgruppe?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-27:
Jo, men det er ikke en særlig støtteordning, det er det, der er forskellen.
Vi vil ikke have særlige støtteordninger, for så laver man sådan forskellige parallelsystemer, hvor folk kan spekulere i, om de enten er den ene eller den anden type iværksætter.
Vi støtter iværksættere generelt og vil gerne have flest mulige, også etniske iværksættere, også gerne flest mulige kvindelige iværksættere, der sætter skub i det danske samfund.
Men at lave sådan forskellige systemer, alt efter hvor man er fra og hvad man er og hvilket køn man har, er uhensigtsmæssigt.
Det er irrationelt, og det er at bruge pengene forkert.
Yildiz Akdogan (S), 2010-05-27:
Tak for det.
Jamen jeg kan ikke rigtig forstå det, for ministeren og regeringen vil gerne have, at flere kommer i arbejde, at flere kommer i gang.
Det her er ikke at særbehandle en bestemt gruppe mennesker, tværtimod er det netop at prøve at målrette både rådgivning og hjælp til en bestemt gruppe, så de kan komme i gang.
Lånene er der jo for alle mennesker.
Hvad er der egentlig galt i at målrette en støtte til en gruppe, som i den grad har været fraværende i iværksættersammenhæng og generelt med hensyn til at komme i gang og starte deres egen lille virksomhed?
Hvad er der egentlig galt i at få målrettet en hjælp for netop at fremme deres deltagelse?
Det er både til gavn for ligestillingen, til gavn for erhvervslivet og til gavn for økonomien.
Hvorfor er det egentlig så problematisk at målrette noget?
Det er jo ikke nogen penge, man giver ud, det er et lån.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvorfor det er så problematisk.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-27:
Fordi vi har kom i gang-lånene, som lige præcis retter sig mod den type mindre iværksættere.
Der er formidlet rigtig mange af lånene inden for den ordning, også små lån.
Jeg tror ikke, at der er særlig mange banker, som vil påtage sig den opgave.
Administrations- og rådgivningselementet i ordningen vil blive meget dyrere i forhold til lånebeløbet, så det er den forkerte måde at bruge pengene på.
Brug kom i gang-lånene, og så laver vi det center for etnisk erhvervsfremme, som vil fokusere på at få flere, også kvindelige, etniske iværksættere.
Birgitte Josefsen (V), 2010-05-27:
Da vores erhvervsordfører ikke har mulighed for at være til stede lige nu, så vil jeg fremføre Venstres synspunkter på det fremlagte beslutningsforslag, som jo er et forslag, der retter et sympatisk fokus på to vigtige områder: iværksætteri og integration, to områder, som vi i Venstre vægter meget højt.
I 2005 indførte regeringen de såkaldte kom i gang-lån, som forslagsstilleren selv beskriver i forslaget.
Kom i gang-lån er en rigtig god ordning, som er med til at sikre, at dygtige iværksættere lettere kan rejse den nødvendige kapital for at realisere en god idé, opfindelse og virketrang.
Ordningen er også kombineret med rådgivningstilbud til virksomheder under opstart.
Adgang til kapital og risikovillig kapital er utrolig vigtig for iværksættere.
Det er derfor også et fokusområde for regeringen.
I regeringens arbejdsprogram fra februar lægges der bl.a. op til at sikre 500 mio. kr. yderligere til risikovillig kapital.
Med kom i gang-lån kan en iværksætter låne op til 1 mio. kr. med 75 pct.s garanti fra statens side gennem Vækstfonden.
Lånet bevilges af pengeinstitutterne, som selv har de 25 pct.s risiko.
Erfaringerne fra kom i gang-lånene viser, at der er givet mange tilsagn også til små lån, faktisk helt ned til 15.000 kr.
Den økonomiske ramme til kom i gang-lån er desuden udvidet i september i forbindelse med erhvervspakken for små og mellemstore virksomheder.
Ligesom økonomi- og erhvervsministeren vil jeg også henlede opmærksomheden på, at der er indgået aftale med Økonomi- og Erhvervsministeriet, Integrationsministeriet og seks kommuner om oprettelse af et center for etnisk erhvervsfremme, et center, som bl.a. retter sig mod nydanske kvinder.
Centeret skal dog ikke ses som et parallelsystem for nogle udvalgte grupper, men et center, der skal integreres i de øvrige erhvervsfremmesystemer.
Derfor tages der initiativ til at styrke integration også for kvinder med anden etnisk baggrund end dansk.
En særlig pulje til etniske kvinder er ekskluderende i stedet for inkluderende.
I Venstre er vi optaget af, at vi sikrer lige muligheder.
Det gøres ikke gennem positiv særbehandling med særlige puljer til udvalgte grupper, men derimod gennem en aktiv erhvervspolitik, som kan bistå alle uanset etnisk baggrund i at realisere deres drømme om at starte en virksomhed op.
Vi har brug for flere iværksættere i Danmark.
Det er et område, som står højt på regeringens dagsorden, for det er afgørende for, at vi har vækst og velstand i fremtiden.
Men vi har allerede ordninger, som også omfatter den målgruppe, som forslagsstillerne beskriver, og derfor kan vi ikke støtte det fremlagte forslag.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-05-27:
Jeg bliver nødt til at gå ind i det med segmenteringen igen.
Vi segmenterer os bestemt ikke.
Vi prøver faktisk at komme med en seriøs politik for, hvordan Danmark kan blive præget af vækst, sådan at vi kan få flere penge i det her samfund; sådan at vi kan få bedre uddannelse, bedre forskning, bedre sundhedssystem.
Det er sådan set det, vi kommer med et bud på, og ikke alle mulige fagforeningsbetalte pakker og kampagner.
Det er forskellen.
Så bliver der spurgt, om vi går ind for forebyggelse.
Ja, det gør vi.
Derfor støtter vi, at der skal laves oplysningskampagner om, hvad der er godt, og hvad der er skidt.
Selvfølgelig går vi ind for forebyggelse.
Jeg mener så, at nogle af de kampagner, der har været, har været lidt usmagelige, men det kan man jo altid diskutere.
Går vi ind for sundhedsfremme?
Det gør vi i den forstand at vi går ind for, at vi skal have et stærkt offentligt sundhedssystem, hvor borgerne kan få behandlet de sygdomme, de måtte have og få.
Vi har faktisk i det program, vi har lagt, for vores omprioritering af 90 mia. kr. i det danske nationalbudget, sagt, at der er tre områder, vi synes skal opprioriteres – det er sygehusvæsenet, det er uddannelsessystemet, og det er forskning.
Det er de tre ting, vi mener er væsentlige for at få et godt samfund.
Og så har vi i øvrigt ikke tænkt os at bruge vores tid på at bestemme, hvordan hver enkelt dansker får et godt liv.
Det tror vi på danskerne ved meget mere om, end Liberal Alliance eller Socialdemokraterne gør.
Bertel Haarder (V), 2010-05-27:
Jeg synes, at det er et væsentligt element i denne diskussion, at den lige har været oppe her i Folketinget.
Det blev grundigt diskuteret i forbindelse med revisionen af navneloven i sidste folketingsår, og ved den lejlighed blev loven ændret, så den hidtidige mulighed for at få navneændring til et navn, der betegner det modsatte køn, blev udvidet til også at omfatte personer, som kan ligestilles med transseksuelle.
Det vil sige, at Folketinget altså lige har overvejet den sag grundigt, og derfor synes jeg, det er naturligt, at jeg som minister står fast på det, som Folketinget lige har besluttet.
Anita Christensen (DF), 2010-05-27:
Da vores ordfører ikke kan være til stede, vil jeg læse hendes tale op. Vi er klar over, at det kan være et meget vanskeligt problem for de mennesker, der ikke kan forlige sig med det køn, de er født med, og som er transseksuelle eller, med et bedre udtryk, transkønnede.
Det kan være et problem på arbejdet, med familien eller med det omgivende samfunds accept.
Derfor er der også mulighed for efter en meget grundig lægelig vurdering og efter tilladelse fra Sundhedsstyrelsen at få foretaget en kønsskifteoperation.
Dansk Folkeparti mener, at det fortsat skal være sådan, da der er tale om et stort indgreb både fysisk og psykisk, som jo i sagens natur ikke kan fortrydes.
I dette forslag vil man fjerne det generelle krav om en overensstemmelse mellem civilretligt køn og fornavn.
Lad mig sige, at jeg betragter køn som noget overordnet naturligt medfødt og ikke som en social konstruktion.
§ 13 giver dog, som der også står i forslaget, mulighed for, at man kan gøre en undtagelse fra kravet om, at et navn ikke må betegne det modsatte køn, hvis Rigshospitalets Sexologiske Klinik vurderer, at ansøgerne er transseksuelle eller kan ligestilles hermed.
I tvivlstilfælde kan der indhentes en supplerende udtalelse fra Retslægerådet.
Man foreslår også, at transkønnede i kraft af et særligt id-kort gives mulighed for at dokumentere deres identitet uafhængigt af deres aktuelle fysiske situation.
Det synes jeg er forvirrende og uhensigtsmæssigt i den verden, vi lever i.
Det er en stor og svær beslutning, men det er heller ikke noget, man blot skal kunne ændre efter behov, lyst eller muligheder.
Vi bliver født med et bestemt køn og får et cpr-nummer, som bliver noteret i det Det Centrale Personregister, som er et grundregister, som skal være i overensstemmelse med kirkebogen.
Det skal derfor være korrekt og med de nødvendige oplysninger.
Hertil hører efter vores opfattelse også oplysninger om køn, som i en række tilfælde er nødvendige for en korrekt offentlig forvaltningsudøvelse.
Har man, efter de regler, der er i Danmark, gennemgået en kønsskifteoperation, bliver man tildelt et nyt cpr-nummer svarende til det nye køn.
Derfor vil man også få udstedt nye offentlige dokumenter – pas, sygesikringsbevis, kørekort osv.
Der er også mulighed for at tage et navn svarende til det nye køn.
Også her er Dansk Folkeparti tilfredse med reglerne, som de er nu.
Samlet set kan Dansk Folkeparti altså ikke støtte forslaget, hvilket vi heller ikke kunne sidste gang.
Vivi Kier (KF), 2010-05-27:
Transkønnedes rettigheder er et tema, vi har debatteret mange gange i den her sal.
Punkt 1 er, at det handler om, at man selv skal kunne bestemme sit fornavn.
Der må jeg sige, at den lovgivning, som findes på det her område, og som vi besluttede i sidste samling, gør, at det allerede i dag er muligt at vælge et fornavn, hvis man kommer via Sexologisk Klinik. Derfor ser jeg ikke nogen grund til at ændre loven på det område.
Punkt 2 er et særligt identifikationskort, og også her må jeg sige, at vi har gjort det muligt, at man kan benytte et X i stedet for det almindelige F eller M.
Punkt 3 og punkt 4 skal gøre det muligt, at man selv kan bestemme, om man vil have foretaget en kønsskifteoperation.
Her må jeg sige, at jeg synes, det er utrolig vigtigt, at en sådan indgribende behandling foregår efter et lægefagligt skøn.
Når den enkelte person vælger at gennemgå en stor kønsskifteoperation, skal det være en gennemtænkt beslutning.
Det er et meget stort og voldsomt indgreb, som vi skal være helt sikre på man ikke kommer til at fortryde.
Hvor meget sympati man end kan have for den her gruppe mennesker, som bestemt står i en svær problemstilling, så må jeg sige, at den nuværende lovgivning allerede i dag tager højde for navn.
Og når det gælder en kønsskifteoperation, skal der altid være en vurdering på et højt fagligt niveau, før et sådant uigenkaldeligt skifte finder sted.
Med de ord afviser jeg forslaget.
Kamal Qureshi (SF), 2010-05-27:
En ting er selvfølgelig uenighederne, men noget andet er, når der er nogle ting, der i hvert fald er direkte forkerte.
Vi lægger sådan set op til, at man gør det med kønsskiftebehandlingerne, operationerne, på samme måde, som de gør i nogle af de andre nordiske lande.
Det her er ikke et tagselvbord, vi lægger op til.
Vi lægger ikke på nogen måder op til – og det står der heller ikke i forslaget – at de enkelte personer selv skal kunne afgøre, om de vil opereres.
Vi lægger sådan set op til, at de sammen med Sexologisk Klinik får lov til at præge det behandlingsforløb, der skal være.
Så det synes jeg i hvert fald bare er vigtigt at få korrigeret.
Det er ikke sådan, at man kan gå ind fra gaden og sige: Nu vil jeg altså gerne have en kønsskifteoperation.
Det vil vi jo på ingen måde lægge op til.