Troels Lund Poulsen (V), 2008-11-07:
Først og fremmest vil jeg sige tak for de mange gode og konstruktive bemærkninger, der faktisk har været til ændringen af havmiljøloven.
Hovedformålet med lovforslaget er, at vi nu får mulighed for endegyldigt at udpege nødområder for skibe på havet og i havnene og udarbejde detaljerede planer for håndtering af skibe, der har behov for assistance.
Skulle det ske - hvilket ikke er utænkeligt - at en olietanker havarerer og der dermed er risiko for en omfattende forurening af vores farvande, vil vi med nødområderne og de tilhørende planer være rigtig godt forberedte til at kunne håndtere en sådan tragisk situation.
Her tænker jeg bl.a. på den øgede overvågning af risikoskibe i de danske farvande og etablering af kystbaseret radardækning.
Sammen med disse forebyggende tiltag vil de udpegede nødområder og planerne herfor bidrage endnu mere til at sikre, at de danske farvande ikke forurenes. Da lovforslaget var i høring hen over sommeren, udtrykte flere høringsparter, bl.a. Danske Havne, bekymring over de potentielle omkostninger, der kan opstå, ved at havnene af staten får anvist et skib med behov for assistance.
Jeg er helt enig i, at det kan være et potentielt problem i de situationer, hvor et skib ikke kan eller ikke vil stille sikkerhed over for havnene efter de gældende regler.
Derfor indeholder lovforslaget et forslag om, at staten kan stille sikkerhed over for de havne, der udpeges som nødområder, for de eventuelle omkostninger, der kan være forbundet med at modtage et skib.
En sådan sikkerhed vil dog kun skulle stilles, hvis skibets rederi ikke selv har mulighed for at stille sikkerheden, og staten vil så efterfølgende søge regres for de afholdte udgifter.
Det er Søværnets Operative Kommando, der i praksis vil kunne stille sikkerhed over for havnene, da det er Søværnets Operative Kommando, der anviser skibe til nødområderne.
Jeg har i øvrigt for kort tid siden sendt et udkast til bekendtgørelse om nødområder og udkast til planer for de enkelte nødområder i høring.
Bekendtgørelsen indeholder den endelige udpegning af nødområder og regler for udarbejdelse af planerne.
Det er tanken, at bekendtgørelsen og planerne skal træde i kraft samtidig med det her lovforslag.
Jeg håber, at lovforslaget kan træde i kraft ved årsskiftet, altså den 1. januar 2009, så nødområdene og planerne bliver så operationelle som overhovedet muligt, og så vi også dermed lever op til vores forpligtelse i forhold til EU.
Ud over nødområderne indeholder lovforslaget også en række mindre justeringer af gældende regler i havmiljøloven.
Det foreslås for at fremtidssikre bestemmelserne i loven.
Jeg skal i øvrigt fastslå, at anvendelse af klassifikationsselskaber er den altovervejende hovedregel på søfartsområdet, da syn og inspektion af skibe ofte skal ske i havne eller på værfter langt fra det land, hvor skibet har hjemme.
Så vil jeg også gerne kvittere for kommentaren fra SF's ordfører om en luftstrategi.
Det er jo sådan, som ordføreren så rigtigt nævnte, at der også her i lovforslaget er et yderligere tiltag i forhold til luftstrategi, fordi vi nu sørger for at sikre, at det, som handler om håndhævelse af straffebestemmelser i havmiljøloven, også omfatter skibes og platformes udledninger til luften.
En styrket håndhævelse på dette område er vigtig og vil også være med til at reducere udslippet af partikler og svovloxider fra skibes anvendelse af brændstoffer.
Det er altså en meget konkret indsats for nu at sikre, at luftforureningen kan mindskes, og at der skabes mulighed for, at vi med hensyn til de mange skibe, der sejler i de danske farvande, også der har en hjemmel til at sikre, at de overholder de internationale regler.
Lad mig så også komme med et par bemærkninger, som handler om det, hr. Per Clausen talte om.
Det har vist sig efter kommunalreformen, at der er brug for en mindre justering af de gældende regler om vilkår for optagning af havbundsmateriale.
Med lovforslaget foreslår vi, at myndighedsansvaret på området placeres hos én myndighed, nemlig kommunen.
Endelig indeholder lovforslaget forslag om at indføre en forældelsesfrist på 5 år for overtrædelse af havmiljøloven.
På den måde vil havmiljølovens bestemmelser om forældelse komme i overensstemmelse med flere andre love på Miljøministeriets område, f.eks. jordforureningsloven, miljøbeskyttelsesloven og naturbeskyttelsesloven.
Jeg håber på en god diskussion og mange spørgsmål under udvalgsbehandlingen, sådan at vi får belyst de spørgsmål, der måtte være.