Johs. Poulsen (RV), 2011-03-22:
Når Det Radikale Venstre er medforslagsstiller på det her beslutningsforslag, hænger det ganske enkelt sammen med det forhold, at vi er af den opfattelse, at en af de vigtigste langsigtede indsatser, vi kan gøre på miljøområdet i det her land, er at lave en effektiv beskyttelse af vores grundvand.
Spørgsmålet omkring adgang til rent drikkevand globalt er måske i virkeligheden et af de allerstørste konfliktpunkter i fremtiden, og det er bestemt ikke noget naturgivent, at man alle steder har adgang til rent og ikkeforurenet drikkevand – tværtimod er der store dele af kloden, som har det modsatte.
Det har også i debatten i Danmark fra tid til anden været fremført, at vi ikke behøver at beskytte vores grundvand så meget, for man kan jo bare rense det senere.
Der vil jeg bare sige, at Det Radikale Venstre er meget uenig i den tilgang.
Det er vores opfattelse, at vi skal gøre, hvad vi kan forebyggende for at beskytte vores grundvand, således at vi også i kommende generationer har mulighed for at hive rent drikkevand op af jorden.
Derfor er der jo også tale om, at man, når man taler om grundvandsbeskyttelse, taler om meget langsigtet politik, for forurening af grundvand har en betydelig forsinkelsesfaktor indbygget.
Men fra tid til anden siges det jo også, at man i politik kun kigger frem til næste valg, og man må derfor sige, at lige nøjagtig den her type diskussion jo er en diskussion om, hvordan man netop kigger meget langt frem og sørger for at lave de tiltag i dag, der har betydning ikke bare for den næste generation, men også den næste og den næste igen.
Det er sådan set den mere, man kan sige grundlæggende årsag til, at vi er medforslagsstillere på det her, og at vi mener, at man bør gøre en stærkere indsats, end der er gjort i dag.
Jeg skal ikke gentage argumenterne, men blot sige, at vores forslag, som det er udformet her, jo lægger op til, at man følger den ekspertise, som er på området, og den ekspertises anbefalinger af, hvordan man bedst muligt laver grundvandsbeskyttelse.
Derfor synes vi faktisk, at hele Folketinget og alle Folketingets partier burde lytte til, hvordan noget sådant kunne gribes an frem for at gøre det til en stor polemik fra starten.
Det synes jeg er en lille smule ærgerligt, fordi sagen faktisk fortjener bedre.
Når det er sagt, skal jeg også sige, at der flere gange i debatten er blevet brugt det begreb, at nogle af de problemer, vi ser i dag i drikkevandsboringerne, skyldes gamle synder.
Jeg har beskæftiget mig med miljøpolitik i mere end 25 år, og jeg har hørt adskillige miljøministre sige, at de problemer, man stod med i 1985 og i 1987 og i 1989 og i 1992 og i 1995 og i 1999 og i 2004 osv. osv., skyldtes gamle synder.
Men ikke desto mindre bliver der jo ved med at dukke nyt op, og det her forslag handler jo i virkeligheden om, at man ikke om 25 og 50 år skal stå og sige, at det her handler om gamle synder.
Så det er vigtigt at få lavet en præventiv, en fremadrettet indsats for at beskytte stærkt nok.
Ministeren var jo i sin indledning selv inde på og i hvert fald i nogle af svarene, at der jo har været konstateret problemer også på det allerseneste med glyfosat eller Roundup.
Der skal jeg blot minde om, at nogle af ministerens forgængere jo også på den her talerstol og andre steder sagde, at der ingen problemer overhovedet var med det, og at der aldrig nogen sinde ville komme problemer med det.
Vi kan derfor anbefale, at Folketinget vedtager det her forslag, og jeg synes ikke, at debatten skal fortabe sig i en diskussion om, hvorvidt tallene nu er fuldstændig rigtige eller ej, men jeg vil som forslagsstiller – når miljøministeren starter med at sige, at hun slet ikke kan genkende de her tal – blot minde om, at det jo forholder sig sådan, at en stor del af det, der ligger til grund her, jo har afsæt i GEUS’ arbejde fra Klima- og Energiministeriet.
Jeg ved ikke, om kommunikationen ikke er tæt mellem de to ministerier i de her spørgsmål, det håber jeg sådan set den er, men det er desværre ikke mere end nogle dage siden, måske er det et par uger siden, at vi også måtte konstatere, at et ministerium havde en viden om, hvor mange havbrug der var i Danmark inden for en beskyttelseszone, uden at Miljøministeriet anede noget som helst om det.
Jeg håber ikke, det er det samme, der gør sig gældende, når vi diskuterer det her, for sagen er jo den, at alle ved, at der er lukket adskillige boringer gennem de sidste 10-15 år som følge af de her problemer, og at det jo i virkeligheden er det, der er afsættet.