runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Sjelle (KF), 2007-05-11:
Der er vanskeligheder ved, at folk fejlagtigt gennemgår en kønsskifteoperation f.eks., og det er naturligvis derfor, der er et vist forløb, som vedkommende skal gennemgå først.
Der er også i forhold til cpr-numre regler for, hvem der kan få hvilke cpr-numre, og det er jo også nogle af de ting, som der er andre medlemmer her i Folketinget der har været inde på i dag.
Men det er selvfølgelig en balancegang, og det er jo også derfor, jeg synes, det er væsentligt at give udtryk for, at det altså ikke er, fordi vi ønsker, at de transseksuelle ikke skal have mulighed for at leve deres liv, som de nu synes at det bør leves, men det er en balance, for der er altså nogle ting, som samfundet i den her sammenhæng har svært ved at håndtere på anden måde – i hvert fald sådan som jeg ser det, og som ministeren bl.a. også gav udtryk for.
Vi støtter ikke forslaget fra Enhedslisten vedrørende transseksuelles rettigheder, men der skal ikke være tvivl om, at i Det Konservative Folkeparti mener vi, at mennesker som udgangspunkt naturligvis skal have mulighed for at leve netop det liv, som de ønsker, og det gælder selvfølgelig også mennesker, der er transseksuelle.
For det første er transseksuelle allerede nu sikret en ret til at antage et fornavn, der normalt betegner det andet køn,
uan set navnelovens udgangspunkt om det modsatte.
For det andet støtter vi ikke forslaget, fordi det forholder sig sådan i dag, at personer, der gennemgår en kønsskifteoperation, tildeles et nyt personnummer, så snart ministeriets cprkontor fra Sundhedsstyrelsen orienteres om, at kønsskiftet er fuldført.
For det tredje finder vi det ikke hensigtsmæssigt, at man som transseksuel selv fuldstændig kan bestemme, hvilken identitet passet skal udtrykke, dels fordi kønsangivelsen i passet sker i overensstemmelse med internationale standarder, og dels fordi kønsangivelsen efter politiets opfattelse skal tjene som identifikation for det biologiske køn.
For det fjerde finder vi Konservative, at reglerne og procedurerne om kønsskifte, som Sundhedsstyrelsen giver tilladelse til, efter at ansøgeren som regel har gennemgået et observationsforløb, som udgangspunkt er hensigtsmæssige.
Endelig vil jeg i forbindelse med transseksuelles mulighed for at adoptere børn lige fremhæve, at den enkeltes transseksualitet ikke burde kunne begrunde et afslag på godkendelse som adoptant, sådan som reglerne er udformet i dag.
Med de ord afviser vi Konservative altså forslaget fra Enhedslisten, men vi er selvfølgelig også indstillet på at give forslaget en ordentlig behandling i udvalget.
Birthe Skaarup (DF), 2007-05-11:
Nej, men når hr. Per Clausen rejser de her problemstillinger, er det jo ud fra, at Enhedslisten synes, der er noget galt med den her lovgivning.
Vi synes, at den er udmærket, men det kan da godt være, at man kan gøre sig nogle overvejelser om nogle af de her ting, og det, jeg prøver at give udtryk for her i dag, er, at det kan man jo spørge ind til i udvalgsbehandlingen.
Det er overhovedet ikke, fordi jeg søger en anden holdning.
Vi har en holdning til det her, for vi synes, den lovgivning og den procedure, der er på det her område, er udmærket, men hvis der er nogle problemstillinger, der kan belyse nogle ting på en måske lidt anderledes måde, så vi ser dem i et lidt anderledes lys, har vi ikke noget imod i udvalgsbehandlingen at gå ind og stille nogle spørgsmål omkring det her.
Per Clausen (EL), 2007-05-11:
Men så må vi vel også konstatere, at Dansk Folkepartis forståelse for, at der er et problem på det her område, ikke fører til en vilje til at forandre noget.
Så forståelsen kan vi ikke bruge til så meget andet, end at det jo altid er rart, at der er forståelse for, at der er et problem.
For realiteten er, at Dansk Folkeparti ikke ønsker at lave noget om i forhold til den lovgivning, som Enhedslistens beslutningsforslag forholder sig til.
Preben Rudiengaard (V), 2007-05-11:
Jeg vil gerne medgive fru Elsebeth Gerner Nielsen, at ved at gøre ting receptpligtige bliver det mere besværligt for folk at få det.
Nu må jeg også sige, at jeg kender lægesektoren så godt i min inderste sjæl, at jeg ved, det er meget sjældent, at man nægter at udskrive en recept på de her smertestillende midler, som i lægesektoren betragtes som noget, som enhver skal bruge, hvis man har lidt hovedpine.
Men jeg ved da godt, at da man i gamle dage indførte receptpligt på stesolid og fjernede tilskuddet, så man et dramatisk fald i forbruget, men over en periode vil man se, at det kommer op igen, for der jo er et demand fra befolkningen til, at man vil have det, og hvor udholdende er lægerne, når det gælder om vedvarende at ryste på hovedet?
Så det er ud fra min medicinske viden kun en kortvarig glæde, vi opnår ved at gøre det.
Vi vil stadig væk se en stigning i forbruget over en længere årrække.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2007-05-11:
Det er jeg selvfølgelig fuldstændig enig i, men jeg kan ikke se, at det skal være et enten-eller, det må da være et både-og.
Jeg vil godt bruge mit sidste spørgsmål til at diskutere økonomien i det her, for både sundhedsministeren og også hr. Preben Rudiengaard er inde på, at vi nok går medicinalindustriens ærinde, når vi fremlægger det her forslag.
Det må jeg da sige at jeg er meget ked af at blive skudt i skoene.
Jeg har ikke nogen interesse i at gå medicinalindustriens ærinde, for mig drejer det sig om at forebygge selvmord.
Er man i den sammenhæng fra Venstres side opmærksom på, at da man indførte receptpligten på de store pilleglas i England, blev forbruget af de lettere smertestillende piller halveret?
Og hvis det samme gør sig gældende i Danmark, at vi altså får en halvering af forbruget, så vil nettoudgiften for forbrugerne være nul.
Det vil sige, at det ikke vil komme til at koste forbrugerne ekstra penge, og at det ikke vil betyde ekstra indtjening for medicinalindustrien.
Preben Rudiengaard (V), 2007-05-11:
Jeg vil gerne fortælle fru Elsebeth Gerner Nielsen, at jeg jo har studeret det her meget igennem mange år.
Da bygassen kom, brugte man dette.
Så ophørte man med bygas, men selvmord og selvmordsforsøg går i en epidemisk bølge over et land, og sådan vil man også over tid kunne se det.
Det ved alle, der har forsket på det her område, og derfor vil jeg jo ikke ligefrem sige, at bygassen blev stoppet, fordi der var andre faktorer i hele den sociale sektor i kongeriget Danmark, som influerede i den sammenhæng.
Det ved alle, der har forsket på det her område.
Dermed vil jeg gerne sige, at jeg gerne vil være med til at se, hvordan vi kan registrere disse forhold, for de kvinder, der gik hjemme ved gryderne, havde det måske skidt på den ene eller anden måde.
Der, hvor jeg gerne vil hen, er, hvordan vi fanger signalerne for at undgå, at man tyer til selvmordet.
Det er det, jeg synes vi skal bruge vores kræfter på.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2007-05-11:
Nu nævnte hr. Preben Rudiengaard selv, at man i gamle dage begik selvmord ved at åbne for bygassen.
Er hr. Preben Rudiengaard opmærksom på, at da bygassen forsvandt, faldt også antallet af mennesker, der forsøgte selvmord?
Det vil sige, at man ikke bare gik over til en anden metode.
Det, at der ikke var en lettilgængelig metode til rådighed, gjorde simpelt hen, at folk nåede at tænke sig om, inden de forsøgte at tage livet af sig selv.
Er det ikke en indikator på, at det faktisk drejer sig om at sørge for, at de redskaber, man skal bruge til et selvmordsforsøg, ikke er til stede i hjemmet?
Er eksemplet med bygassen med andre ord ikke med til at underbygge vores forslag, som altså drejer sig om, at de her store pilleglas ikke skal stå alle mulige steder i det danske samfund og i de danske hjem?
Mette Gjerskov (S), 2007-05-11:
Jeg synes egentlig, det er mærkeligt, at Venstres ordfører kan stille sig op på talerstolen og sige: Vi er rørende enige i intentionerne, vi er rørende enige i formålet, vi er rørende enige om, at der er en fedmeepidemi.
Men bare lige det her lille bitte forslag synes man godt nok ikke man kan støtte.
Hvorfor?
Hvad er det?
Hvem er det?
Hvis interesse er det, det her forslag generer?
Hvad skal de reklamer til for?
Hvorfor skal de overhovedet være tilladt?
Kunne vi få et svar på, hvorfor det skal være tilladt at markedsføre usunde ting over for børn, når vi ved, at vi står med en fedmeepidemi lige foran os?
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-05-11:
Jeg hører ministeren sige, at det her – det blev så tonet rigtig langt ned – er en af handlemulighederne ud af rigtig mange, og det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg hørte også til sidst, at ministeren nærmest sagde, at det fik en lille vægt.
Men hørte jeg, at det under ingen omstændigheder kunne komme på tale at lave nogen indgreb?
Frivillighedens vej kan prøves, og man kan anerkende, at det her er et element blandt de andre, kun et element blandt de andre, måske ikke det største, men dog et element.
Hvis det virkelig ikke kan lykkes at komme nogen vegne ad frivillighedens vej, er ministeren så parat til at gøre noget ad en anden vej?
Jeg er meget optimistisk.
Jeg har haft møde med detailhandelen.
De siger selv: Vi indstiller nu markedsføringen af usunde fødevarer rettet mod børn.
Fødevareindustrien har taget et tilsvarende initiativ.
Bryggeriforeningen er i fuld gang.
De har allerede implementeret og indstillet deres markedsføring af usunde fødevarer rettet mod børn.
Men nu laver vi laver en undersøgelse.
Så må vi se, hvad omfanget er, og hvor børnene møder det i dag.
Hvis det viser sig, at det eksempelvis er på internettet, hvad jeg forventer undersøgelsen vil vise – mange af de steder, hvor børn bliver udsat for de her reklamer med usunde fødevarer, er via internettet – så har jeg umiddelbart svært ved at se, hvordan et dansk forbud skal kunne beskytte børnene her.
Så der må vi ind og se, hvad undersøgelsen viser i første omgang.
Men jeg vurderer overhovedet ikke, at det er den vej, vi skal gå.
Jeg vurderer også, at det her, hvilket jeg har sagt mange gange nu, er et initiativ blandt mange andre, som vi skal sætte ind med, hvis den overvægt, vi ser blandt børn og unge, overhovedet skal kunne bekæmpes.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-05-11:
Jeg vil gerne sige til fru Mette Gjerskov: Vi er rørende enige i, at vi skal gøre alt, hvad vi overhovedet kan for at bremse fedmeepidemien, men vi ville også være rørende enige med Socialdemokraterne, hvis Socialdemokraterne for en enkelt gangs skyld kom med et forslag, der faktisk var noget i, og som ikke bare var et slag i luften.
Hvis jeg skal sige det ligeud, så synes jeg simpelt hen, det er tankevækkende, og så er det pænt sagt, at Socialdemokraterne vil komme med et beslutningsforslag om, at man ikke må markedsføre slik og usunde fødevarer og læskedrikke i tv, når de samtidig godt ved, at 1,1 pct. af TV 2's samlede omsætning af reklamer i 2005 vedrørte det her område.
Det er simpelt hen for pauvert.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-05-11:
Jeg skal sige, at SF's ordfører på området, Pernille Vigsø Bagge, desværre ikke kan være til stede, så jeg vil fremføre følgende og sige, at SF jo er medforslagsstiller af forslaget, og at det derfor er klart, at vi går ind for det.
Med det her forslag opfordres regeringen til at styrke børns retsstilling ved at inddrage børn i alle sager, der vedrører dem, kun begrænset af et modenhedskriterium, samt ved at sikre, at børn og unge skal have let adgang til at klage over afgørelser m.v., der vedrører dem.
Men det er ikke nemt for børn at finde ud af, om der skal klages og i givet fald hvordan.
Derfor foreslår vi også, at der opbygges et landsdækkende netværk af professionelle rådgivere, som skal hjælpe børn lokalt med at konkretisere, om der er grundlag for at klage, og hjælpe barnet videre, hvis der skal klages.
Forslaget er et af mange, som SF og andre partier har fremsat igennem de sidste år.
Det er et forslag, der blev konkretiseret efter en høring, som Retsudvalget holdt, og der er som også tidligere sagt en lang række organisationer, som opfordrer til og står bag dette forslag.
På en række lovgivningsområder er der således alvorlige huller i sikringen af børns retsstilling, og generelt ses en vis ujævnhed og inkonsekvens på tværs af lovgivningsområderne.
Vores eksempel på sundhedsområdet er sigende for retstilstanden generelt.
Inkonsekvensen skriger faktisk til himlen: Mens 15-årige har selvbestemmelsesret ifølge patientlovgivningen og således har ret til at modsætte sig livsforlængende behandling, kan piger på mellem 15 og 17 år som hovedregel stadig ikke få abort uden forældrenes samtykke.
Samtidig er det et udbredt problem, at børn ikke informeres om eller inddrages i den nødvendige behandling af dem, hvilket selvfølgelig rammer særlig hårdt, når børnene har et handicap, som kræver livslang kontakt med behandlingssystemet.
Som tidligere sagt er SF med i forslaget og støtter det varmt.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-11:
Jeg fik jo ikke svar på spørgsmålet.
Jeg spurgte ordføreren: Hvad er det, der gør, at ordføreren og Venstre ønsker at tillade markedsføring af usunde føde- og drikkevarer over for børn?
Så synes jeg måske lige, at jeg skulle bede ordføreren om at læse hele forslaget igennem, for det her handler jo ikke kun om tv-reklamer.
Det handler ikke kun om TV 2.
Det handler også om reklamer på internettet, det handler om reklamer i magasiner, det handler om sms-reklamer, det handler om al markedsføring af usunde fødevarer.
Det kan godt være, at ordføreren mener, at det er symbolpolitik.
Det mener vi ikke i Socialdemokratiet.
Vi mener helhjertet, at det her er et af en lang række elementer, som kan være med til at beskytte børn mod markedsføringstiltag.
Så det eneste spørgsmål, jeg egentlig stillede, var: Hvorfor skulle det være tilladt?
Hvorfor skal det da være tilladt at markedsføre området for børn?
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-05-11:
Jeg er fuldstændig enig med fru Mette Gjerskov i, at det her ikke kun handler om TV 2.
Tror Socialdemokraterne virkelig, at danske børn kun klikker sig ind på danske internethjemmesider?
Svaret er et rungende nej.
Hvorfor skal det så være tilladt at markedsføre usunde fødevarer og læskedrikke over for børn?
Man kan jo spørge sig selv, om det, hvis vi nu lavede et dansk forbud, ville hjælpe?
Nej, det ville det ikke.
Ville det så være symbolpolitik?
Men kunne vi gå den vej, at vi kunne lave frivillige aftaler – det tror jeg på, og det har vist sig at virke – hvorfor skulle vi så lave lovgivning, når det alligevel bare er et slag i luften og er symbolpolitik?
Det ville jo ikke hjælpe.
Christian H. Hansen (DF), 2007-05-11:
Nu var jeg så glad for det, der blev sagt før, om, at fru Mette Gjerskov havde set et lyspunkt.
Jeg blev så ked af det, da hun sagde, at det var i Dansk Folkeparti, for jeg troede selvfølgelig, at det var i ordføreren.
Men jeg må sige, at det, som vi siger nu til ministeren, er, at hun skal gå ned og tage en drøftelse med sine kolleger om emnet og så komme tilbage og fortælle Folketinget, hvad de siger dernede, og hvad mulighederne er.
Det er de ord, jeg vil give fru Mette Gjerskov i dag.
De laver rigtig mange ulykker, det er sandt, men give dem skylden for, at børnene i hele Europa er overvægtige, så langt vil jeg ikke gå.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-11:
Det vil jeg gerne lige have præciseret lidt fra Dansk Folkepartis side.
Vi står faktisk med et meget, meget alvorligt problem og med rigtig, rigtig mange børn, som er overvægtige.
Det gælder selvfølgelig ikke kun i Danmark, men i hele EU.
Det er jo også meget nemmere at håndhæve reglerne, hvis man har dem i hele EU, det anerkender vi fuldt ud.
Det er derfor, at vi har det element i forslaget, som handler om at skulle pålægge regeringen at arbejde for et tilsvarende forbud i EU.
Christian H. Hansen (DF), 2007-05-11:
Det, jeg sagde, var jo, at hvis man skulle nogen vegne med det her og det skulle have en effekt, så ville det være gennem EU, man skulle gøre det.
Jeg gav en opfordring til ministeren om at tage en dialog med sine kolleger dernede, og så må ministeren jo komme tilbage, synes jeg, i første omgang og melde, hvad holdningen i EU er til det, og hvad ministerens kolleger siger dernede.
Ministeren har jo også været inde på, at man faktisk drøfter tingene dernede i øjeblikket og måske kommer med nogle tiltag.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-11:
Jeg synes jo, at det er rigtig, rigtig ærgerligt, at Dansk Folkeparti ikke vil være med til det her gode forslag.
Jeg kan høre på Dansk Folkepartis ordfører, at alle skal gøre en indsats.
De eneste, der åbenbart ikke skal gøre en indsats, er Folketinget, nemlig i form af at lave en ordentlig lovgivning, som beskytter børn mod markedsføring.
Men til gengæld så jeg faktisk et lyspunkt i Dansk Folkepartis ordførertale, og det er jeg glad for.
For ordføreren lagde faktisk meget overraskende op til, at Dansk Folkeparti er parat til at arbejde for et EU-forbud.
Det er jo et element i det her forslag.
Er det så sådan, at vi i hvert fald kunne blive enige om at vedtage det element, der handler om, at regeringen pålægges at arbejde for et tilsvarende forbud i EU?
Christian H. Hansen (DF), 2007-05-11:
Forslaget her, som er fremsat af Socialdemokratiet, berører nogle emner, som er relevante.
Det berører jo nogle emner om, at vi har nogle fedmeproblemer.
Vi har også nogle problemer, hvor man kan sige, at problemerne omkring fedmen starter helt nede i skolealderen, måske allerede i børnehaverne, på grund af dårlig ernæring.
Når det er sagt, bliver jeg nødt til at sige, at vi i Dansk Folkeparti ikke mener, at det her forslag nytter noget overhovedet.
Det, man vil gøre, er, at man vil forbyde nogle reklamer.
Men kunne jo vælge at sige, at det kunne man godt gøre herhjemme, men det ville jo ikke stoppe strømmen af reklamer på området.
Der er et afsnit i beslutningsforslaget om tvreklamer, hvor man dog anerkender, at antallet af de reklamer, der henvender sig til børn, og som har noget med sukker og fedme at gøre, altså produkter, som er usunde, trods alt er faldende herhjemme.
Det er jo et tegn på, at noget af den frivillige tankegang, både ministeren og Venstres ordfører har været inde på, faktisk virker.
Men lad os nu tage den situation, at vi så valgte at gå ind og lave det her forbud.
Så ville børnene jo stadig væk få reklamerne, for vi kan ikke forbyde dem på de udenlandske kanaler, som de også kan se, og som indeholder rigtig mange børneprogrammer.
Så hvis man skulle gøre noget ud fra den vinkel, skulle det være via EU.
Nu plejer vi jo i Dansk Folkeparti ikke altid at synes, at tingene bare skal gå igennem EU, og at det er dernedefra, vi skal ordne det, men i den her situation vil det for at løse det problem være den rigtige vej, ministeren skulle gå.
Men det andet element i det er jo også, at jeg synes, at man med det her beslutningsforslag har en tendens til fuldstændig at fratage forældrene ansvaret.
Der er altså også en forpligtelse for forældrene, og forældrene ved jo godt, hvad der er usundt at spise.
Man har trods alt endnu lov til selv at vælge, hvad man putter i børnenes madkasser.
Der er da ingen lov, der bestemmer, at der skal så og så meget sukker i madkassen hver dag.
Så har der jo også været nogle igangværende undersøgelser om skolemadsordninger, der er nogle steder, og der er sat nogle projekter i gang.
Det tror vi i Dansk Folkeparti også er en rigtig god vej, via hvilken man kan løse problemet omkring usund mad til unge.
Det kan selvfølgelig ikke løse problemet, som Socialdemokratiet tager fat på her omkring reklamer, men det kan i hvert fald sørge for, at de unge mennesker får en god og sund kost og dermed en god ernæring.
Vi kan i Dansk Folkeparti ikke støtte beslutningsforslaget.
Vi anerkender, at det er et alvorligt problem, som man rejser, og at vi har de problemer i samfundet, men vi mener ikke, at vi kan løse dem ad den her vej.
Vi mener, at vi skal løse dem, ved at man sørger for, at børnene får noget ordentlig ernæring – der mener vi, at forældrene har et ansvar, og vi mener faktisk også, at kommunerne har et ansvar via f.eks. at indføre nogle skolemadsordninger ude på skolerne – og så mener vi, at erhvervet også selv har et ansvar.
Vi mener faktisk, vi kan se en tendens til, at erhvervet er ved at løse nogle af problemerne til det bedre.
Helle Sjelle (KF), 2007-05-11:
Det Konservative Folkeparti støtter ikke forslaget fra Enhedslisten.
Vi er dog af den opfattelse, at jordemoderen såvel under graviditeten som under fødslen er en helt central person.
Heldigvis er det jo også sådan, at den gravide ifølge gældende lovgivning har ret til både vejledning og vederlagsfri forebyggende helbredsundersøgelser, og mens Regionsrådet fastlægger serviceniveauet med hensyn til jordemoderkonsultationer, er det Sundhedsstyrelsen, der skal fastlægge de faglige retningslinjer for svangreomsorg.
Svangreomsorgen omfatter jo bl.a. fødselsforberedelse, den løbende kontakt med en jordemoder og en evaluerende samtale med jordemoderen efter fødslen, for at fødselsforløbet kan drøftes.
Umiddelbart støtter vi altså ikke forslaget, men jeg vil gerne understrege, at vi vil følge udviklingen meget nøje, både hvad angår, hvordan regionsrådene håndterer den her opgave, og med hensyn til Sundhedsstyrelsens retningslinjer.
Karin Nødgaard (DF), 2007-05-11:
Generelt må jeg jo sige om Ombudsmanden, at det er en vigtig institution, og derfor er den selvfølgelig også vigtig i forhold til børn.
Om der skal laves nogle ekstra foranstaltninger deromkring, har vi ikke drøftet på nuværende tidspunkt.
Da Dansk Folkepartis ordfører på dette beslutningsforslag ikke har mulighed for at være til stede, skal jeg hermed på hans vegne fremføre følgende: Børns ve og vel ligger os alle på sinde, og Dansk Folkeparti deler forslagsstillernes omsorg for børns trivsel.
Med beslutningsforslaget ønsker forslagsstillerne at styrke børns retsstilling, herunder give klageadgang og implementere børnekonventionen i dansk lovgivning, og at alle love skal gennemgås og eventuelt tilrettes, og endelig at der skal udnævnes en ansvarlig børneminister.
I forvejen er der i dag rige muligheder for at høre børn i sager, der vedrører dem, f.eks. i sager om forældremyndighed.
Umiddelbart virker dette forslag som et forslag, hvis formål – hvis det skulle blive vedtaget – ville være at skabe flere job i den offentlige sektor med en ansvarliggørelse og en unødig voksengørelse af børn til følge.
Der ville være en risiko for, at børn blev brugt i et magtspil mellem voksne, og endelig ville det afføde et administrativt kaos.
Der skal ikke kommenteres på alle enkeltpunkterne, men blot erindres om, at Danmark i forvejen har forpligtet sig til at overholde børnekonventionen, ligesom al form for lovgivning bliver vurderet i forhold til konventioner, Danmark er tilsluttet.
Endelig vil forslagsstillerne have fastlagt, hvilken minister der har det overordnede ansvar for børnepolitikken i Danmark.
Der er allerede mange ministerier i Danmark, og der er et familieministerium, så efter Dansk Folkepartis opfattelse fungerer det udmærket nu, hvor mange sager vedrørende børn varetages der, og derudover vurderes det fra forslag til forslag, under hvilket ministerium det vil være mest naturligt at placere det.
Dansk Folkepartis vurdering er derfor, at børnepolitikken varetages af den minister, som en bestemt lovgivning hører under.
Afslutningsvis skal jeg på vores fraværende ordførers vegne meddele, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte forslaget.
I selve beslutningsforslaget er der et afsnit, der hedder, at der er tale om, at det offentlige system ikke fungerer optimalt, og at nogle kan købe sig til noget bedre i det private regi.
Det er det eneste, der står.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre ordføreren prøve at beskrive lidt nærmere, hvor mange det egentlig er, det drejer sig om, som søger over og får de her ydelser i det private, og om det har udviklet sig fra første gang, forslaget blev fremsat, og så til i dag.