runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2008-02-21:
Finanslovforslaget er jo udtryk for, hvilken politik man det kommende år vil føre på det økonomiske område.
Der er områder i samfundet, der trænger mere end andre områder.
Det tror jeg også at hr. Thulesen Dahl er enig i.
Hvordan har man egentlig i finanslovforslaget forestillet sig at støtte de områder, som virkelig er trængende?
Jeg har tidligere nævnt, at vi har hjertepatienter, der ikke bliver behandlet.
Der er faktisk i størrelsesordenen 15.000 patienter, der står på venteliste i øjeblikket.
I går sagde sundhedsministeren i et samråd, at man ikke har planer om at gøre noget ved det i 2008 - så må man se i 2009.
Alle ved jo, at det er et område, hvor behandling af sygdommen kan være et spørgsmål om liv eller død; det ved vi på dette meget alvorlige område.
Der står 15.000 på venteliste, og det koster 300-400 mio. kr.
Er det ikke et meget, meget vigtigt område, og kan vi sammen lave et flertal uden om regeringen på det område?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-02-21:
Nej, overhovedet ikke.
Vi har mange gange foreslået Hizb-ut-Tahrir forbudt.
Vi mener, at det er en organisation, der opfordrer til voldelige begivenheder i Danmark.
Vi mener, det er en organisation, der efter grundloven kan og bør forbydes.
Det har vi foreslået masser af gange, men vi har ikke kunnet få flertal for det.
Vi håber, at vi nu kan få flertal for det her i Folketinget.
Derfor tog jeg bl.a. også tidligere debatten med hr. Morten Bødskov om lige præcis det emne, og om, hvad den socialdemokratiske position er, for jeg er blevet forvirret efter forskellige meldinger fra forskellige socialdemokrater.
Hr. Frank Aaen siger så noget meget, meget mærkværdigt - i virkeligheden et forsøg på historieforfalskning - nemlig at det er den politik, der har været ført her de sidste 6 år, der er årsagen til det, der foregår i gaderne nu.
Jeg har da aldrig kendt mage.
Hvis man kigger rundt i verden og ser, hvad det er for en verden, vi lever i, kan man spørge: Hvornår skete så katastrofen i World Trade Center - hvornår skete den?
Vi har kunnet se, hvordan de bølger af terrorvirksomhed og terrorlignende virksomhed, der foregår rundt i verden, nu bevæger sig ind i alle lande, også Danmark.
Hr. Frank Aaen siger så, at det er de sidste 6 års begivenheder, der er årsagen til det her i Danmark.
Nej, det er de personer, som hr. Frank Aaen har været med til at få her til landet, som nu udgør et kæmpe problem, fordi de ikke anerkender de danske værdier og ikke vil anerkende de danske værdier.
Det er her, vi har problemet, vil jeg sige til hr. Frank Aaen.
Frank Aaen (EL), 2008-02-21:
For 6 år siden så vi ikke uro af den type, vi lige har set, og som vi kan frygte vil komme igen.
Det er noget, der er kommet på baggrund af de sidste 6 års udvikling.
Man har altså haft mulighed for at gøre alt det, man havde lyst til - og det er igen ikke noget forsvar for at brænde skoler eller biler af - men man har alligevel fremprovokeret uroen, man har ført en politik, der har gjort nogle mennesker så frustrerede, at de er gået på gaden, som de har gjort.
Og så står hr. Thulesen Dahl og siger, at man ikke har noget ansvar for det.
Er det ikke at løbe fra sit ansvar, når man i virkeligheden har været en del af et flertal i så lang tid og har kunnet gøre det, man mente der var brug for, at stå her i dag og sige, at man ikke har noget ansvar for, at det åbenbart er gået galt, og bare foreslå endnu mere af samme slags politik?
Er der ikke anledning til lidt selvkritik?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-02-21:
Det er et fantastisk spørgsmål at få fra hr. Frank Aaen, der i så mange år har været medvirkende årsag til, at vi har en befolkningssammensætning, der giver alle de konflikter, vi kender.
Alle de mennesker, som er kommet ind - som med hr. Frank Aaens hjælp er kommet her til landet - og som med hr. Frank Aaens og Enhedslistens hjælp har fået ikke bare opholdstilladelse, men statsborgerskab, sidder vi nu og skal prøve at finde løsninger for, og så skal man høre, om vi i Dansk Folkeparti føler ansvar for den her situation.
Vi er ved at rydde op i et morads, som vi har overtaget.
Vi har i den grad lavet om på tingene siden 2001, primært med hensyn til hvem der kan komme hertil, for det har været nødvendigt.
Frank Aaen (EL), 2008-02-21:
Jeg synes sådan set, det er godt, at hr. Kristian Thulesen Dahl bruger tiden på at diskutere det, vi har set på gaderne i den senere tid, hvor frustrerede unge mennesker har brændt biler og affaldscontainere og skoler og daginstitutioner af.
Det er meget et meget vigtigt problem, det er noget, vi selvfølgelig må skarpt afstand fra.
Men så kommer jeg alligevel til at tænke på, at nu har denne regering haft magten i mere end 6 år, den har kunnet vedtage hvad som helst på det her område, den har vedtaget hvad som helst på det her område.
Den har strammet udlændingepolitikken, bremset indvandringen, den har strammet lovgivningen over for indvandrere, den har gjort alt muligt og har haft flertal til det.
Og så ser vi altså det her resultat.
Så er det, jeg spørger hr. Kristian Thulesen Dahl: Har man i Dansk Folkeparti overvejet, om man har et ansvar for det, der er sket?
Er den politik, man har stået for, forfejlet, eller er det her bare en anledning til at sige, at vi så må lave endnu flere stramninger, at vi så må være endnu hårdere, at vi så må være endnu mere fjendtlige over for indvandrerne i det her land?
Er det det, eller er der lidt selvkritik?
Morten Bødskov (S), 2008-02-21:
Altså, der er hverken bluff eller vælgerbedrag i Socialdemokraternes ønske om at give børnefamilierne en hjælpende hånd og at give dem, der bliver udskrevet fra hospitalerne, ret til ordentlig genoptræning.
Hvis man skulle tale om, hvad der er bluff og vælgerbedrag, kunne det f.eks. være, da den nuværende finansminister var indenrigsminister og kommunalreformen blev fremført og fremsat.
Da sagde man jo, at det her var den helt store åbenbaring, og at der nu var adgang til billigere og bedre velfærd.
Jeg er ikke helt sikker på, at det er sådan, hvis man spørger rundtomkring i kommunerne, eller hvis man f.eks. spørger borgerne, hvordan de synes genoptræningen fungerer, efter at de er blevet udskrevet fra sygehusene, altså om det virker i overensstemmelse med de meget, meget flotte ord, som regeringen lovede, forud for at man lavede kommunalreformen.
Det er vælgerbedrag, og det er bluff at bilde befolkningen ind, at det skulle være blevet meget bedre.
Det er bl.a. for at lappe på det, at Socialdemokraterne gerne vil sikre, at der er en velfærdsrettighed, således at man kan sikre en ordentlig genoptræning og bl.a. sikre, at børnene kan få lektiehjælp, således at vi ikke i fremtiden skal trækkes med problemer med unge, der mangler kompetencegivende ungdomsuddannelser.
Det er simpelt hen grundlæggende forskellige syn på, hvordan vi udvikler vores velfærdssamfund, og det her finanslovudspil viser, ud over at det er økonomisk ansvarligt, også vejen til et nyt løft for vores velfærdssamfund.
Og det skulle regeringspartierne tage at lære lidt af.
Erling Bonnesen (V), 2008-02-21:
Tak for den del af svaret.
Man kan sige, at det så er et lillebitte skridt.
Man forsøger at tegne et billede af sine velfærdsrettigheder, som om det er et kæmpe løft, men vil det ikke være ligesom ti nye fugle på taget, som ikke rigtig giver nogen resultater, men blot tegner sådan et glansbillede af en hel masse ting, man gerne vil, men som man reelt ikke kan omsætte til praksis?
For faktum er jo, som også den første del af svaret her viser, at man har en lille pose penge, men slet ikke finansiering til resten af det.
Morten Bødskov (S), 2008-02-21:
Hvis jeg ikke husker meget fejl, stillede ordføreren stort set det samme spørgsmål, da vi sidst havde førstebehandlingen af finansloven.
I mellemtiden har Socialdemokraterne faktisk fremlagt finansieringsforslaget til, hvordan vores velfærdsrettigheder skal indfases og skal finansieres.
Det har vi sagt meget klart og meget tydeligt.
Det, vi starter med i vores finanslovudspil her for 2008, er som sagt, som vi har diskuteret her de sidste par omgange, at introducere tre af vores velfærdsrettigheder, således at vi bl.a. får søsat principperne om, at når man forlader sygehuset, har man inden for en uges tid efter udskrivningen mulighed for at komme til genoptræning; at børn kan få lektiehjælp i fritidsordningerne og bl.a. i SFO'en; og at man, når man afleverer sit barn i en daginstitution, er sikker på, at der i hvert fald der er adgang til et gratis sundt måltid mad.
Erling Bonnesen (V), 2008-02-21:
Det er et faktum, at velfærdsbudgetterne aldrig har været større, end de er nu.
Det søger Socialdemokraterne så at overbyde ved at komme frem med velfærdsrettigheder.
Det står også lidt uklart, hvor meget den samlede pakke af Socialdemokraternes velfærdsrettigheder egentlig koster, så jeg vil godt spørge, om man kan komme tættere på, hvad den samlede pakke egentlig koster, og hvor pengene til at finansiere den i givet fald skal komme fra.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-02-21:
Ja, vi er modstandere at det forslag, regeringen er kommet med, om, at man over en bred kam i alle ministerierne skal spare 1 pct. For det første synes vi, at metoden er uhensigtsmæssig - vi har aldrig været tilhængere af sådan en grønthøstermetode, vi er tilhængere af, at politikere prioriterer, at man siger, hvad man gerne vil, og hvad man ikke vil - så det er sådan en holdningsmæssig diskussion om metoden.
For det andet kan vi se en række dårligdomme ved at gennemføre det forslag, der ligger, og det har også stået klart under de gennemgange af finansloven, vi har haft med de forskellige ministre.
Hvis man tager sådan noget som uddannelsessektoren, så er det jo sådan, at hvis et gymnasium eller en handelsskole i april-maj måned får at vide, at de skal spare 1 pct. af 2008-rammen, så er det i realiteten en 2-procents-besparelse fra august, man pålægger institutionen. Hvis man så siger: Så skal I genåbne jeres budget og spare 2 pct. i efteråret - uden at de har sikkerhed for, at pengene er der i januar, så kan de ikke engang tage en klump af de investeringer, som de havde tænkt sig at foretage, og måske skubbe dem fra oktober til januar, for de kan ikke fra starten tillade sig at budgettere med, at pengene er der fra januar.
Det var bare for at nævne et konkret eksempel på en uhensigtsmæssighed.
Morten Bødskov (S), 2008-02-21:
Vi er meget tilfredse med, at Dansk Folkeparti så klart melder ud, at de er modstandere af besparelsen, og at de synes, at det forkert, at der bliver sparet 1 mia. kr. i 2008.
Men dér, hvor finansministeren og Venstres ordfører jo har lidt uld i mund, så at sige, er, når de så begynder at tale om, hvordan man så får pengene tilbage.
De siger jo, at det er en opsparing, og at pengene ligesom bliver sat ind på en konto, og at man så vil få den udbetalt i 2009.
Problemet med de udtalelser er jo, at der ikke er givet nogen garanti for, at pengene kommer tilbage.
Hvis nu Dansk Folkeparti i de her forhandlinger skal have alle de andre gode ting, som de gerne vil gøre, igennem - og måske skulle vi finde sammen om at gøre noget rigtig godt - er Dansk Folkeparti så klar til at acceptere en ordning, hvormed man siger ja til milliardbesparelsen her i 2008 under forudsætning af, at man får garanti for, at de bliver ført tilbage i 2009?
I så fald kan det godt være, at pengene kommer tilbage, men problemet er stadig væk, at besparelsen, som hr. Kristian Thulesen Dahl rigtigt sagde, rammer dobbelt så hårdt med en de facto besparelse på 2 pct. på en hel række uddannelsessteder.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-02-21:
Det er et spørgsmål til hr. Bødskov, der handler om Socialdemokratiets holdning til Hizb-ut-Tahrir - en organisation, som skaber uro i det danske samfund, og som jo også derfor gør, at vi må bruge en masse ressourcer fra samfundets side på at få dæmpet den uro, som bl.a. den organisation er med til at skabe.
Jeg havde jo håbet, at Socialdemokratiet entydigt befandt sig på den side af stregen, som i hvert fald Dansk Folkeparti befinder sig på: Det handler om, at vi ikke hurtigt nok kan få forbudt Hizb-ut-Tahrir.
Men jeg har de sidste par dage set forskellige meldinger fra ledende Socialdemokrater, og derfor håber jeg, at hr. Bødskov vil benytte denne lejlighed til at gøre det klart, hvad Socialdemokratiets holdning til det spørgsmål er.
For vi troede på, at det var nødvendigt at få sat nogle penge af, så man hurtigt kunne komme i gang med forbedringerne af den offentlige sektor.
Det viste sig sidste efterår, at det var ret klogt, at vi havde fået sat de penge af, for hvad gik de til?
De gik til at give en garanti til kræftramte, så de kunne komme i behandling hurtigere.
Altså, regionerne fik 200 mio. kr. til at sikre en hurtigere behandling af vores kræftramte.
Det synes jeg er et godt eksempel på, at det da ikke var et sted, hvor man skulle have droslet ned.
Der er da andre steder, hvor det er klogere at gøre det, og derfor ligger der ting i det arbejde, der foregår omkring kvaliteten i den offentlige sektor, som jeg tror det ville være farligt bare at udskyde; der er andre ting, vi hellere vil nedprioritere i den offentlige sektor for at få plads netop til sådan nogle forbedringer, bl.a. for at hjælpe vores syge medborgere.
Morten Østergaard (RV), 2008-02-21:
Det er jo sådan set en betragtning, der også har fundet vej til det radikale finanslovforslag, og derfor er der jo skøn samdrægtighed omkring det.
Jeg kunne ikke lade være med at studse lidt over spørgsmålet om, hvorfor det var, regeringen slog et lidt større brød op før valgkampen, og så nu har valgt at trække noget af det, man sagde, lidt tilbage.
Det kan måske skyldes, at der netop har været en valgkamp i mellemtiden, og at man måske derfor trods alt nu er villig til at lytte mere til de økonomiske eksperter, der siger, at der er behov for, at man letter foden fra speederen i forhold til finanspolitikken.
Det er derfor, jeg siger, at hvis man nu skal have en ordentlig politisk proces, hvor man ikke bare klatter pengene væk, men forhandler grundigt om, hvordan vi forbedrer kvaliteten i den offentlige sektor, var det så alligevel ikke en overvejelse værd, at man sagde, at den første, beskedne udmøntning af kvalitetspuljen, som skal i gang på et eller andet tidspunkt her i 2008, og som næppe når at komme til at spille nogen stor rolle i danskernes hverdag, udskyder vi til den 1. januar 2009 og de næste forhandlinger, sådan at vi får vist en ansvarlighed.
Så kan det være, at hr. Kristian Thulesen Dahl har ret i, at det ikke var nødvendigt, men det er næppe nogen skade til at vente med at bruge de penge til den 1. januar 2009.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-02-21:
Det er jo rigtigt, som hr. Østergaard er inde på, at vi har den holdning, at det er bedre, at politikerne går ind og tager ansvaret for at prioritere og sige: Dér vil vi bruge flere penge, og dér vil vi bruge færre penge.
Og så må man vurdere ud fra et samlet hele, hvor mange penge der kan bruges. Så kan man have forskellige holdninger til, hvad det er, man skal skubbe.
Jeg synes, der ligger ting i forbindelse med kvaliteten af den offentlige sektor, som man ikke bare kan skubbe foran sig.
Altså, der er nogle forhold på sundhedsområdet, som faktisk er alarmerende, og som vi skal have forbedret i en fart.
Et eksempel på det kunne jo være regeringens forslag om at hæve børnechecken for de 0-3-årige.
I en tid, hvor regeringen i øvrigt siger, at vi skal passe lidt på og spænde livremmen lidt ind og sådan noget, foreslår man lige tilfældigvis at hæve børnechecken.
Der er jo ikke nogen større logik i det, andet end at det har regeringen lovet for et par år siden i en valgkamp.
Det er vel egentlig årsagen til, at det lige bliver foreslået nu, for ellers ville man set med regeringens briller ikke gøre det i den konjunktursituation, vi står i.
Morten Østergaard (RV), 2008-02-21:
Der er jo sådan lidt rituel stammedans over det her.
Dansk Folkeparti kommer og maler sig godt op i hjørnet, og de husker også at foreslå at skære lidt på udviklingsbistanden og den slags ting.
Derfor kan man sige, at det først bliver rigtig interessant, hvis vi sådan kan komme ind til kernen af: Hvor er det, at partierne er villige til at gøre noget andet end det, der foreligger nu, så vi kan se, om vi kan få en mere ansvarlig finanslov?
Jeg synes, det er fornuftigt, at Dansk Folkeparti har sagt, at det der med at overlade det til institutionerne at gøre det politiske arbejde med at prioritere statens finanser er en rigtig dårlig idé, og derfor må det klares i finanslovforhandlingerne og skal ikke bare køres ud med en ekstraordinær grønthøster til alle institutionerne.
Men det, der så er spørgsmålet, er: Var det så ikke et meget godt signal at sende fra de politisk ansvarlige partier, at man sagde, at med hensyn til de forhandlinger, vi nu har om en kvalitetsreform, som har taget meget lang tid, men hvor vi stadig væk har et langt forhandlingsforløb foran os, udskyder vi de investeringer, der skulle have været i 2008, og som jo alligevel ikke kommer i gang, inden forhandlingerne er færdige og det er vedtaget osv., sådan at vi dér kan sende et signal om, at her letter vi foden fra speederen, så den politiske proces kan gå sin gang, og så kan vi begynde at arbejde med kvalitetspuljen fra den 1. januar 2009?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-02-21:
Jamen jeg er stor tilhænger af rettidig omhu i alle livets forhold og bestemt også med hensyn til den økonomiske politik.
Men man må jo ret beset sige, at hvis der skulle være logik i det, så skulle man snarere have foreslået at justere kursen sidste efterår end nu.
For den forskel, der er fra sidste efterår og til nu, er jo, at der nu i større udstrækning er en forventning om, at der er en begyndende afmatning foran os - at problemerne i USA også skyller ind over Europa og herunder Danmark.
Det er jo også det, der har gjort, at Den Europæiske Centralbank ikke har justeret renten, som man troede den ville, fordi der er en vurdering af, at der er sådan en mere pessimistisk tone over økonomien.
Så lige præcis på de måneder, der er gået, er det måske ikke særlig logisk, medmindre det, som hr. Helveg Petersen i virkeligheden er inde på, mere er signalpolitik, end det er realpolitik.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-02-21:
Nej, men signalet er da vigtigt i forhold til konjunkturpolitikken.
Signalet er da vigtigt i forhold til de forventninger, der er til de forestående overenskomstforhandlinger, hvor Dansk Folkeparti jo i øvrigt har været ude med million- og milliardpuljer, og hvad ved jeg, og ønsker om at give en masse milliarder til specifikke grupper af offentligt ansatte.
Derfor er det da et utrolig vigtigt signal i forhold til konjunkturerne generelt, om man udviser rettidig omhu og træder på bremsen eller ej.
Det er derfor, jeg synes, vi har krav på et måske lidt mere grundigt svar på, hvordan Dansk Folkeparti ser de her konjunkturer, for man har jo selv bidraget til at skrue forventningerne i vejret vedrørende løndannelsen på overenskomsterne, og man bidrager i øvrigt selv med forskellige former for ønsker til udgifter i øvrigt.
Det betragter hr. Thulesen Dahl som en forsigtig opbremsning.
Jeg vil hellere sige, at det var rettidig omhu at gå ind og forholde sig seriøst til konjunkturerne nu og træde på bremsen.
Det ville da være det mest ansvarlige også på den lange bane.
Mit spørgsmål går på den generelle økonomiske politik.
Jeg så, at hr. Thulesen Dahl forleden dag var citeret for: »Vi har ikke behov for, at mange spænder livremmen ind i en tid, hvor væksten aftager.«
Det er fra Ritzaus Bureau den 20. februar, og ifald det er korrekt citeret, synes jeg, det kunne være interessant at høre, hvad det er for en generel økonomisk politik, Dansk Folkeparti anbefaler.
Indebærer det så, at finansloven i virkeligheden burde øse endnu flere penge ud i offentligt forbrug end det, der lægges op til nu?
Og i givet fald: Er hr. Thulesen Dahl ikke bekymret for de mangler og begrænsninger i økonomien med hensyn til arbejdskraft, som der er i dag
Altså, hvis man er bekymret for, at væksten aftager, og derfor anbefaler, at man ikke skal bremse op, hvad er så Dansk Folkepartis politik på feltet her?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-02-21:
Jeg så en overskrift på et tidspunkt, der sagde noget med, at den lave ledighed truer velfærden.
Og jeg har set meget bekymrede økonomer være på banen og sige, at det kunne være sundt at have en højere ledighed.
Altså, jeg er lige ved at høre, at hr. Ole Sohn er med på det hold.
Vi har en politisk mission, der handler om noget andet, nemlig at få arbejdsløse i arbejde - at velfærd også er, at folk kommer i arbejde; at velfærd er, at nogle af de svage grupper, der ikke har haft adgang til det danske arbejdsmarked, lige præcis nu, fordi der er pres på, bliver brugt af virksomhederne, og at virksomhederne kan se en interesse i at hente dem ind, selv om det koster lidt på uddannelseskontoen.
Selv om det koster lidt på den sociale konto for virksomheden, får man nogle mennesker ind, som aldrig troede det var muligt for dem at komme på arbejdsmarkedet.
Det har været vores mission i den her højkonjunktur: at sikre de mennesker plads på arbejdsmarkedet.
Jeg hører jo næsten hr. Ole Sohn i samklang med de økonomer, der siger, at det er farligt; det er søreme farligt, for det er nu alligevel sundere for et samfund at have en lidt højere arbejdsløshed.
Det er også det, man hører i Dansk Arbejdsgiverforening, som hr. Ole Sohn næsten kom til at sige at jeg kom fra.
Det tror jeg nu jeg har fået ret kraftigt dementeret med det, jeg nu har sagt.
Jeg lyder vel næsten som en folkesocialist.
Ole Sohn (SF), 2008-02-21:
Det er sådan set derfor, økonomerne har sagt til regeringen, at det måske nok er klogt at lægge en dæmper på den økonomiske aktivitet, for vi er nået en grænse, hvor der ikke er så meget arbejdskraft at tage af.
Men jeg kan forstå, at hr. Kristian Thulesen Dahl tror mere på Finansministeriet end på stort set alverdens andre økonomer.
Det er selvfølgelig i sig selv en lille smule betænkeligt, men hvordan vil Dansk Folkeparti løse problemet?
Altså, med Dansk Folkepartis ekspansive finanslovudspil med støtte til skattestoppet og et nej til nedskæringer i den offentlige sektor er spørgsmålet: Hvordan vil Dansk Folkeparti sikre, at vi får den fornødne arbejdskraft?
Det er jo ikke de her 6.000-8.000, som regeringen opererer med - det er jo et langt større tal, der skal til, hvis Dansk Folkepartis finanslovudspil skal være forsvarligt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-02-21:
Ja, der er jo mange faldgruber, når man sådan får lampen tændt, så man kan tale ud i den store verden.
En af dem er jo, at man simpelt hen husker forkert om partiernes positioner.
Der er to ting, jeg bliver nødt til at sige til hr. Ole Sohn.
Den ene er, at vi ikke ønsker en meget ekspansiv finanspolitik.
Den finanspolitik, vi vurderer er den rigtige dosering lige for øjeblikket, er den, som regeringen i efteråret 2007 selv syntes var den rigtige for 2008.
Da de oprindelig fremlagde finanslovforslaget for i år, lagde de en vurdering ind, og det er den vurdering, som vi egentlig mener man stadig væk bør følge.
Det er den ene ting.
Den anden ting er så det med udenlandsk arbejdskraft.
Det, hr. Ole Sohn siger, er jo direkte forkert.
Vi var jo med til at lave aftaler; altså, det er sådan set med Dansk Folkeparti, regeringen har kunnet indgå aftaler om greencard- og jobkortordningerne.
Det er ikke med andre partier, det er sådan set noget, vi har fundet frem til.
Og det er jo for at sikre, at der, hvor vi i Danmark har ledig arbejdskraft, skal den først og fremmest bruges, men der, hvor virksomheden ikke kan få anvist dansk arbejdskraft - altså arbejdskraft bosiddende her i Danmark - må man gå uden for landets grænser og tage arbejdskraften ind.
Det er den balance, vi har syntes var fornuftig for at sikre det pres på den svagere del af arbejdsmarkedet - altså de, der har svært ved at komme ind på arbejdsmarkedet her i Danmark - så de også kom ind og fik en chance; at man ikke bare tog udefra, men kun tog udefra, når man havde brugt de ledige hænder, vi har her i Danmark.
Det har været en stor succes, for ledigheden er raslet ned til omkring 3 pct. nu - til et niveau, som økonomerne aldrig troede muligt.