runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2016-02-23:
Jeg beklager, hvis jeg udtrykte mig uklart, for der er ingen tvivl om, at it-understøttelse og digitalisering er vejen frem.
Men det er jo heller ikke en diskussion, man kan tage, hvad skal man sige, isoleret fra diskussionen om ressourcerne til SKAT og det antal medarbejdere, der sidder med det.
Og det er rigtigt, at det i forhold til den konkrete opbygning af et midlertidigt inddrivelsessystem kan give mening at tage det i små etaper.
Men der er også andre dele af det her lovforslag – ud over den generelle diskussion om ressourcer til SKAT – som man jo kunne kigge på, når det handler om, hvorvidt yderligere tilførsel af ressourcer eller medarbejdere til SKAT vil kunne løse nogle af de problemer, som det her lovforslag prøver at løse, på en anden og bedre måde og med en højere grad af retssikkerhed for borgerne.
Vi har jo også diskussionen om L 99, som handler om tilpasningen til EU's toldkodeks, hvor de administrative omkostninger vil være mellem 1 mia. og 1,5 mia. kr., og der er endnu ikke redegjort for, hvor de penge skal komme fra.
Og hvis man gør det på den måde, som man plejer at gøre i SKAT, så er det penge, der skal findes via interne effektiviseringer.
Og den model har vi jo set være katastrofal de sidste 11 år.
Men i forhold til det med at ansætte flere folk: Hvordan vil ministeren have det med, at vi i forbindelse med udvalgsarbejdet med det her lovforslag og sådan set også generelt kommer ind på at diskutere, hvordan businesscases kan være et afsæt for at ansætte flere folk i SKAT?
Karsten Lauritzen (V), 2016-02-23:
Jamen jeg lægger ikke bånd på Folketingets Skatteudvalg.
Og som svar på hr. Rune Lunds tidligere spørgsmål, altså det med elever, der ikke bliver ansat, vil jeg sige, at det kender jeg ikke konkret til.
Jeg har noteret mig, at det generelt og ikke blot på skatteområdet er sådan, at det ikke er alting, som dagspressen og medierne har fået rigtigt fat i, så der kan være en god forklaring på det.
Men hr. Rune Lund og Skatteudvalget har jo mulighed for at spørge om, hvad de nu mener, der skal spørges om, og så skal jeg som minister svare efter bedste evne.
I forhold til businesscases kan jeg blot sige, at jeg tror, at jeg har svaret hr. Rune Lund med et eksempel på en businesscase, som DØR, altså Det Økonomiske Råd, har lavet, og som viser, at man ikke nødvendigvis entydigt kan sige, at der er en businesscase ved blot at ansætte flere skattemedarbejdere.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-23:
Jeg har nu et par uddybende spørgsmål til ministeren.
Det første er: Det kan jo godt være, at 2 mia. kr. ikke er særlig meget ud af de små 80 mia. kr., som SKAT har tabt.
Men det er rigtig mange penge for kommunerne, som af regeringen er blevet pålagt et yderligere omprioriteringsbidrag, og som i øjeblikket slår sig i tøjret, fordi det begynder at gøre rigtig ondt på kernevelfærdsydelserne.
Det er jo rigtig mange penge for kommunerne, og der kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren: Hvornår kan vi så forvente en afklaring?
Så jeg forstår sådan set godt, at kommunerne er lidt utålmodige.
Jeg synes, det er fint, at man vil have en samlet løsning med KL.
Men det er jo ministeren, der sidder for bordenden og kan indkalde, og det er ministeren, der har ansvaret.
Hvornår sker der noget i den her sag?
Foreløbig er der jo gået måneder, hvor der ikke er sket noget.
Det er det første spørgsmål.
Så kommer jeg til det andet spørgsmål.
Jeg skal lige være helt sikker på, at jeg hørte ministeren rigtigt.
Altså, grunden til, at man nu vil have den her hjemmel til ikke at lave partshøring, hvis man nedtrapper børne- og ungdomsydelsen, er, at man ikke har haft hjemmelen før, men man har alligevel gjort det, eller hvordan skal det forstås?
Hvis man har haft en praksis, der ikke har været hjemlet, har man så ikke et problem?
Karsten Lauritzen (V), 2016-02-23:
Jamen jeg udelukker ingenting.
Det tror jeg også jeg sagde, da jeg præsenterede »SKAT ud af krisen«.
De midler og ressourcer, vi allokerer, handler om de to konkrete sager, der var: svindel med refusion af udbytteskat og på inddrivelsesområdet, hvor man er akut nødlidende.
Der gør man nogle ting, tilfører nye ressourcer, nye medarbejdere til at løfte de opgaver.
Jeg er ikke en skatteminister, der siger, at det ville være uansvarligt at give flere ressourcer til SKAT, og man kan drive et effektivt skattevæsen med de ressourcer og de medarbejdere, der er til rådighed.
Der er behov for ændringer i både medarbejdersammensætning, og der kan også være behov for at tilføre yderligere ressourcer.
Det tror jeg vi kommer til i 2016, alene som følge af nogle af de nye it-systemer, der skal bygges.
Derfor forlader vi 2016 med en ramme, der er højere, end den var i 2015.
Jeg er optaget af, at SKAT bruger de ressourcer, der er til rådighed, på bedst mulig vis, og at man har de ressourcer, der er behov for, for at løfte opgaven med at genrejse SKAT.
Jeg tror, at den juridiske diskussion har handlet om, om den hjemmel, der har været, er udtrykt præcist nok.
Som jeg forstår det, har det ikke været vurdringen, at SKAT har gjort noget ulovligt på det her område, men der har været et ønske om, at der i lovgivningen kom en mere præcis og udtrykkelig hjemmel til det.
Men hvis hr. Martin Lidegaard gerne vil have et præcist svar på det, er jeg sikker på, at vi kan levere det.
Jeg siger bare i al stilfærdighed, at det er noget, SKAT har gjort gennem en årrække, og ud fra en lægmandsbetragtning synes jeg ikke, det er urimeligt, at hvis man skylder penge til SKAT og skal have udbetalt restskat eller børnepenge eller noget andet, så er der en modregning.
Hvis man så er utilfreds med den modregning, kan man som sagt klage over det.
Derfor tror jeg, det er et ikkeeksisterende problem, vi diskuterer her i dag.
Men vi kigger selvfølgelig på det.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-23:
Ja, men jeg vil være glad for, at man vil være helt på den sikre side, så det ikke, når man nu føler anledning til at lave loven om, er, fordi man er bange for, at man har opført sig i strid med loven.
Men jeg havde et andet spørgsmål også, som handlede om, hvor længe kommunerne skal vente på at få en afklaring, og hvornår ministeren har tænkt sig at stoppe, kan man sige, den blødning, der fortsætter uge for uge, og hvor ministeren ikke får gjort noget for kommunerne.
Gælden bliver jo større og større og kommunernes tab større og større.
Karsten Lauritzen (V), 2016-02-23:
Jeg har haft et møde med Kommunernes Landsforening, og jeg har bedt om, at formandskabet for Kommunernes Landsforening kommer i Skatteministeriet snarest, så vi kan finde ud af, hvordan vi løser det her, også fordi de meldinger, jeg får fra kommunerne, både via dagspressen og også i breve, går i noget forskellige retninger, og jeg vil gerne lave en løsning, hvor i hvert fald flertallet af kommunerne er tilfredse.
Jeg tror ikke, man kan lave det hele.
Man kan ikke både købe fordringer og samtidig give dem en større rolle i inddrivelsen.
Der må man vælge, hvilken vej man skal gå, og forhåbentlig kan vi i løbet af foråret få afklaret med Kommunernes Landsforening, hvilken vej vi skal gå, og så levere en løsning på det problem, der – som jeg er helt enig med hr. Martin Lidegaard i – skal løftes både for staten, men også for kommunerne, og kan få konsekvenser for kommunernes likviditet.
Jeppe Bruus (S), 2016-02-23:
Nej, det har ordføreren ikke.
Det har jeg faktisk ikke et overblik over.
Jeg synes, at en af de relevante ting, man måske kunne spørge om, er, hvordan regnestykket egentlig er, med hensyn til om en medarbejder, der bliver ansat, kan tjene pengene hjem.
Jeg er ganske sikker på, at det ville være en ret god investering.
Noget af det, vi jo klart har tilkendegivet fra starten, er også – det står også i det fælles forståelsespapir – at vi sådan set er positive over for at se på, om der er behov for at tilføre flere ressourcer.
Men spørgeren har jo fuldstændig ret i, at man har høstet gevinsterne ved den rationalisering tilbage i 2006, 2007 og 2008, før systemet egentlig fungerede, og det er jo noget af det, der har bidraget til det morads, vi står i i dag.
Og det kan man jo ikke bare trylle tilbage ved at ansætte en horde af nye medarbejdere.
Vi er nødt til at have et system, der fungerer, og det er sådan set det, Socialdemokraterne gerne vil bidrage til.
Rune Lund (EL), 2016-02-23:
Jeg er helt enig i, at det er vigtigt at tage ansvar.
Jeg er også glad for, at Enhedslisten og jeg ikke har taget ansvar, forstået på den måde, at vi ikke har været en del af, hvad skal man sige, spareskattestykker de sidste 11 år.
Men hvordan har ordføreren det i forhold til at tage ansvar med, at budgettet for SKAT i 2016 sådan set er en lille smule mindre, end budgettet var i 2015?
Jeg kan sige til skatteministeren, som skatteministeren også godt er klar over, at vi fra Enhedslistens side meget gerne deltager i oprydningsarbejdet i forhold til den situation, SKAT står i.
Men jeg synes også, det er vigtigt, at vi, når vi har den diskussion, ligesom diskuterer, hvordan vi gør det på den bedste måde.
Når jeg f.eks. kan læse i pressen, og når jeg i snakke med de faglige organisationer hører, at de oplever, at f.eks. elever, som er ansat under inddrivelsesområdet, efter et endt elevforløb ikke kan få et job på inddrivelsesområdet, samtidig med at man overfører folk fra kontrolindsatsen til inddrivelse, så tænker jeg, at så er der et problem.
Så er der ikke nok ressourcer til at ansætte de folk, som gerne vil arbejde, og som kan arbejde, hos SKAT i dag.
Så min pointe er lidt: Jamen lad os støvsuge arbejdsmarkedet for mennesker, som kan arbejde i SKAT, og lad os afsætte ressourcerne til det for dermed at bidrage til at få rejst SKAT igen.
Og det udelukker selvfølgelig overhovedet ikke, at man laver systemunderstøttelse, eller at man laver digitalisering – det skal der til, det siger sig selv.
Det er måden, man gør det på.
Det er også den rigtige måde, man opbygger systemerne på, ved at gøre det små stykker ad gangen.
Men er det ministerens holdning, at det i den nuværende situation er nødvendigt at tilføre SKAT flere ressourcer, eller har man med »SKAT ud af krisen«, hvor budgettet i 2016 er lavere end 2015, nået det rette niveau?
En af de ting, jeg synes er interessant i den her diskussion, er jo at se på, hvor meget ekstra man får ud af at ansætte en medarbejder i SKAT, altså at vi simpelt hen her i Folketinget også i forbindelse med udvalgsarbejdet med sådan et lovforslag her får forelagt nogle businesscases, hvor man siger: Hvis vi ansætter så og så mange medarbejdere inden for inddrivelsen – og det kunne være inden for kontrolindsatsen i en anden sammenhæng – så ved vi, at de hver især ville kunne skaffe så og så mange ekstra indtægter til SKAT.
Altså, det synes jeg ville være en relevant diskussion at tage, hver gang vi diskuterer SKAT, og når vi diskuterer midlertidig lovgivning.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-23:
Altså, jeg har nok den indstilling, at lige så relevant det er at diskutere, hvor mange medarbejdere der kan og skal være i SKAT, og hvor meget de vil kunne tjene sig selv hjem, lige så relevant er det at diskutere, hvad de medarbejdere i SKAT så skal foretage sig.
Og noget af det, som jeg tror støder mange af os i den her sag, er, at man godt kan få det indtryk, at prioriteringen jo har været foretaget – bevidst eller ubevidst – på en måde, der gør, at der er utrolig mange af de store fisk, og dermed meget store beløb, som er unddraget SKAT, enten som følge af fejl eller som følge af manglende kontrol.
Og så er der en masse små fisk, som er blevet nappet.
Jeg tror, det vil være sådan, at der er en grænse for, hvor langt ned i fordringerne man skal gå, før det kan betale sig.
Så vi kommer til afskrive noget, når det er små beløb, det handler om.
Men selvfølgelig skal der være de medarbejdere, der skal til for at gennemføre en ordentlig kontrol af især de større fisk.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-23:
Det spørgsmål føler jeg desværre ikke at jeg er helt i stand til at besvare, fordi jeg ikke er skatteminister.
Det står mig helt klart på nuværende tidspunkt, at der jo blev gennemført nogle besparelser på medarbejderne i SKAT på et tidspunkt, hvor der ikke var belæg for at gennemføre dem.
Hvorfor de er blevet gennemført, selv om man har vidst, i hvert fald nogle steder, at systemet ikke var klart, og at man derfor ikke kunne opnå de effektiviseringsgevinster, som man havde regnet med, og derfor ikke havde belæg for at fyre alle de medarbejdere, tør jeg ikke sige.
Men jeg tør godt sige, at det selvfølgelig er den nuværende ministers ansvar at sørge for, at der i hvert fald er de medarbejdere, der skal til for at kunne løfte inddrivelsesopgaven i 2016, 2017 og 2018.
Der har jeg da også undret mig over, at man tilsyneladende skærer ned på medarbejderstaben samlet set, selv om man flytter nogle hen på inddrivelsesområdet, og derfor er det da også klart noget af det, vi vil holde øje med og holde ministeren op på i de kommende uger og måneder.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-02-23:
Jeg er jo meget spændt på, om det så er en holdning, som gælder hele ugen, for når vi kommer frem til torsdag, så er der jo L 68, hvor Folketinget er blevet bedt om at give en bemyndigelse til en minister om at fastlægge kvælstofnormer.
Så jeg vil gerne høre ordføreren, om den grundholdning, ordføreren har, rækker hele ugen.
Pia Adelsteen (DF), 2016-02-23:
Nu skal man huske på, at det ved den landbrugspakke, der er forhandlet, ikke er undertegnede, der har været med.
Men det har selvfølgelig været oppe i vores gruppe, og vi bakker helt op om den aftale, der er lavet.
Og der går jeg ud fra, at man også har diskuteret det her; det er jeg i hvert fald ikke i tvivl om.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-02-23:
Jamen så kan jeg forstå, at den grundholdning, som Dansk Folkepartis ordfører har i dag, kun gælder i dag og ikke hele ugen – tak for det.
Pia Adelsteen (DF), 2016-02-23:
Jeg kan så fortælle, at det jo er en principiel tilgang, hvorefter vi altid laver en konkret vurdering i de enkelte sager.
Det gør vi, når vi sidder i Europaudvalget; det gør jeg også i den her sag.
Men jeg synes, det er væsentligt at nævne, når man står her på Folketingets talerstol, at det er en principiel tilgang, som vi laver en vurdering af, hver eneste gang vi har et forslag.
Erling Bonnesen (V), 2016-02-23:
Tak for det.
I forbindelse med behandlingen af lovforslag nr. L 120 om ændring af lov om miljøbeskyttelse stemmer Venstre for forslaget.
Senest sendte Kommissionen den 26. februar 2015 en supplerende åbningsskrivelse om, at Danmark fortsat ikke har gennemført direktivet korrekt.
For at sikre, at Danmark opfylder direktivet om udvindingsaffald korrekt, skal lovforslaget muliggøre, at miljø- og fødevareministeren kan fastsætte regler vedrørende håndtering af affald fra udvindingsindustrien i det omfang, det er nødvendigt for at overholde EU-retlige forpligtelser.
Derudover skal miljø- og fødevareministeren kunne fastsætte regler om inddragelse af offentligheden i forbindelse med afgørelser i et andet medlemsland, som kan få betydelig indvirkning på miljøet i Danmark.
Dermed sikres danskerne en bedre retsstilling ved grænseoverskridende miljøpåvirkninger fra omkringliggende lande.
Det er vigtigt at understrege, at bemyndigelserne kun vil kunne anvendes i det omfang, det er påkrævet af Danmarks EU-retlige og internationale forpligtelser, altså kan bemyndigelserne ikke bruges til at fastsætte nationale særregler.
Vi står her med et lovforslag, der ikke har den store praktiske betydning for Danmark, da der ikke findes minedrift i Danmark, og der er ingen virksomheder, der er omfattet af lovforslaget, da det vurderes, at ingen affaldsanlæg i Danmark er omfattet af direktivet.
Ikke desto mindre kan vi med vedtagelsen af dette lovforslag sætte en stopper for flere åbningsskrivelser fra Kommissionen og fuldt ud at leve op til direktiverne, og med disse ord stemmer Venstre for lovforslaget.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-02-23:
Man kan arve mange ting.
Det virker, som om det her lovforslag er noget, som ville være helt overflødigt, hvis EU ikke eksisterede.
Vi er jo sådan set for et lovforslag, som ikke har så meget indhold, men vi synes, at det til udvalgsbehandlingen vil være væsentligt at få klarlagt, hvad det er for nogle nationale særregler, der konkret kan være tale om.
Det synes vi er væsentligt at få afdækket.
Så det er det, udvalgsbehandlingen kommer til at dreje sig om.
Så kunne det også være interessant, om den her sag kunne have indflydelse på de forhold, der kan være omkring skifergas.
Det vil vi gerne have belyst i udvalgsbehandlingen.
Carsten Bach (LA), 2016-02-23:
I Liberal Alliance er vi jo sådan helt generelt ikke særlig begejstret for disse bemyndigelser til ministeren, fordi vi mener, at Folketingets fremadrettede kontrol med implementeringen af EU-lovgivning på området svækkes.
Vil beføjelsen f.eks. også gælde ved ændringer i de EU-retlige forpligtelser fremadrettet, og vil ministeren i så tilfælde kunne ændre lovgivningen uden Folketingets involvering?
Det er et spørgsmålstegn.
I Liberal Alliance mener vi, at den danske regulering inden for natur, miljø og ressourcer skal følge EU's regler og direktiver for at undgå konkurrenceforvridning, og kun under helt særlige omstændigheder skal Danmark gå enegang og indføre særlovgivning, hvilket altid skal medføre en ekstraordinær indsats af Danmark i EU for at få de øvrige medlemslande til at indføre tilsvarende lovgivning og sikre ensrettede rammevilkår for virksomhederne i hele EU.
Derfor har jeg også med lettelse i sindet noteret mig, at ministeren har indføjet en bemærkning, hvoraf det tydeligt fremgår, at bemyndigelsen ikke vil kunne udnyttes til at fastsætte nationale særregler.
Og jeg har ligeledes med glæde noteret mig, at ministeriet i høringsnotatet har fundet anledning til at gøre opmærksom på sit arbejde med grundlæggende forenklinger og moderniseringer af miljølovgivningen, og at en hel eller delvis revision og modernisering af miljøbeskyttelsesloven i den forbindelse godt kan komme på tale.
Ambitionen med dette arbejde er at skabe en mere enkel, klar og sammenhængende lovstruktur, der kan give en inspiration i de kommende års lovgivning på Miljø- og Fødevareministeriets område, står der i høringsnotatet.
Lovgivningen i forhold til de landskabelige hensyn bliver måske ikke ligefrem mere enkel og sammenhængende med det nærværende forslag til lovændring, men med ændringen sørger vi jo så for, at beskyttelsen af landskabelige hensyn ved håndtering af det, man i Danmark vil kalde mineaffald, vil kunne ske på samme niveau som i resten af EU, såfremt det skulle blive relevant i fremtiden.
Derfor kan Liberal Alliance støtte lovforslaget.
Christian Poll (ALT), 2016-02-23:
En åbningsskrivelse skal man jo tage alvorligt, og derfor er det vigtigt, at vi får det her på plads.
Det kan godt være, at vi i Danmark ikke har relevant industri, men vi har et udvindingsaffaldsdirektiv, og det skal vi selvfølgelig have implementeret.
Det i L 120, der bekymrer os i Alternativet, er, at ministeren ligesom låser bemyndigelsen til at være en minimumsimplementering, og det synes jeg er et forkert princip.
Vi bliver nødt til at have en åbning for, at der kan være særlige danske situationer, og at der derfor er mulighed for at definere særlige danske regler, og det er jo det, der låses, som det står beskrevet i de almindelige bemærkninger til det her lovforslag.
Pia Adelsteen (DF), 2016-02-23:
Tak for det.
Da jeg læste fremsættelsestalen, sad jeg og tænkte, at jeg simpelt hen blev nødt til at dykke ned i bemærkningerne, fordi det her for mig at se drejer sig om, at vi i Danmark har fået en åbningsskrivelse om udvindingsaffaldsdirektivet, hvor der står, at vi ikke har implementeret reglerne godt nok.
Det gøres så ved at give en bemyndigelse til miljø- og fødevareministeren, hvorefter det hele så ikke gælder for nogen i Danmark, fordi vi slet ikke har det her system.
Men det er faktisk det, vi er ved.
Derfor kan man jo have en lidt mere principiel tilgang til det.
Der har nu siddet nogle embedsfolk i EU og brugt en masse tid på at finde ud af, at vi i hvert fald ikke har implementeret det godt nok, vel vidende at det ikke har nogen effekt i Danmark.
Det er den ene ting.
Den anden ting er det her med at give bemyndigelser til en minister, og det synes jeg altså principielt er forkert.
Det har jeg altid sagt, og det står jeg ved.
Det synes vi i Dansk Folkeparti er forkert.
Det bør være sådan, at når man skal have vedtaget noget i Danmark, tager man det i Folketingssalen, og så er det et flertal i Folketinget, der vedtager det – uanset hvor lillebitte en detalje, vi nogle gange synes en ting kan være.
Men den måde, vi som folketingsmedlemmer kan gøre det på, og som man i et demokrati har indflydelse på, hvor man kan gøre sine holdninger gældende, er altså hernede i Folketingssalen og ikke ved at bemyndige en minister til noget.
På side 5 i bemærkningerne om de økonomiske og administrative konsekvenser for det offentlige og de økonomiske og administrative konsekvenser for erhvervslivet m.v. kan man læse, at det vurderes, at der ikke i dag er affaldsanlæg i Danmark, der er omfattet af udvindingsaffaldsdirektivet, og
Og så kan man sige, at så har man i hvert fald fået læst lidt om udvindingsaffaldsdirektivet, uden at det i øvrigt har den store indflydelse på det, der foregår i Danmark.
Så jeg har et par tekniske spørgsmål til det.
Og så har jeg i hvert fald på Dansk Folkepartis vegne den principielle tilgang til det, at jeg ikke synes, en minister skal have en bemyndigelse til ret meget andet end at ændre en skriftstørrelse.
Det er den samme tilgang, vi har, når vi taler om bemyndigelser til Kommissionen i EU.