runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-05-06:
Altså, der er jo metodefrihed ude i kommunerne, men det er jo en central opgave at sørge for en autorisationsordning for alkoholbehandling - det kan godt være, at det skal være i et andet regi end en egentlig autorisationsordning - og den opgave har jeg taget på mig for lang tid siden.
Jeg kender ikke lige status på sagen i dette hellige øjeblik, men der har i hvert fald været et møde mellem mig og Erik Fabrin om netop dette spørgsmål, og efterfølgende har KL og mit ministerium på embedsmandsniveau drøftet, hvorledes man sikrer, at kommunerne sender deres borgere hen et sted, hvor der er en vis kvalitet i tingene.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-05-06:
Jeg vil godt følge lidt op på fru Lone Dybkjærs spørgsmål, for ministeren var jo netop selv inde på - brugte faktisk en del af sin tale på - at fortælle om den her MTV-rapport, som er kommet, og som netop fortæller om kvaliteten inden for alkoholbehandling eller mangelen på samme.
Ministeren fortæller også, at det så har medført, at man har sendt endnu en vejledning til kommunerne om, at de skal være opmærksomme på kvalitetskriterierne, når de laver aftaler med behandlingssteder på alkoholområdet og i øvrigt også på andre områder.
Alligevel ser vi netop, som ministeren selv var inde på, at kommunerne altså sender folk i behandling hos fusentaster - jeg tror, det var det ord, ministeren brugte - og vi ser, at folk ender nogle steder, hvor det bare ikke er godt nok.
Derfor vil jeg spørge ministeren: Altså, hvis vi skal tale om centralisering, hvornår kommer der så nogle lidt mere klare kvalitetskriterier, eller følger man overhovedet op på de vejledninger, man sender ud til kommunerne, og på, om de rent faktisk tager dem til efterretning og bruger dem?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-05-06:
Nej, selvfølgelig er det ikke altid, at kommunerne er helt perfekte.
Det er i øvrigt ikke altid, at vi herinde er helt perfekte.
Jeg forstår i øvrigt godt, hvor fru Lone Dybkjær politisk vil hen ved at sige, at der aldrig har eksisteret så centralistisk en regering.
Et redskab er, at de har nogle gode alkoholbehandlingssteder, hvor de kan sende folk hen, og at de ikke sender dem hen til nogen, der er nogle fusentaster, som vi har set på tv at nogle også er.
Og selvfølgelig skal kommunerne da have redskaberne til at kunne sende folk i familieorienteret behandling, for det virker også godt i nogle sammenhænge.
Lone Dybkjær (RV), 2009-05-06:
Regeringen holder sig jo ikke tilbage for at fastsætte centralistiske regler i en lang række sammenhænge.
Jeg tror aldrig, vi har haft så mange som under denne regering.
Men lad det ligge, jeg spørger bare.
Vi skal jo ikke bestemme, hvad den enkelte kommune skal gøre, men vi skal måske sikre på det her område ligesom på andre områder, at den enkelte kommune også har det her redskab.
Hvis ikke det er tilfældet, er der jo noget galt.
For der er jo ingen som helst tvivl om - det viser al dokumentation - at der i en lang række sammenhænge er brug for, at der kommer en familiebehandling til.
Det er jo ikke nok, at man har forskellige kure til den, der er alkoholmisbruger, det, der skal til, er jo bredere.
Det er vel sådan relativt nyt i opfattelsen af, hvad der skal til, og derfor kunne det jo godt være, at man skulle se på, om kommunerne har tilstrækkeligt blik for, at det faktisk er den totale familie, man skal se på.
Alle vi, der på godt og ondt har lidt kendskab og tilgang til kommunerne, ved jo godt, at det ikke er altid, at kommunerne er helt perfekte.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-05-06:
Nej, jeg synes faktisk ikke, at det er godt nok, men det skal vi sætte ind over for.
Der er for mange udbydere af alkoholbehandling, der ikke kan nok.
Der er nogle, der er gode, der er endda nogle, der er rigtig gode, som jeg har været rundt at besøge, og så er der også nogle, der ikke kan nok.
Derfor skal vi arbejde med en autorisationsmodel eller en eller anden form for autorisation og i hvert fald en kvalitetssikring af dem, der udbyder alkoholbehandling.
Det er jo en dynamisk verden, hvor der hele tiden sker nye udviklingstiltag, og derfor er det jo bedst, at de kommunale medarbejdere, der er tæt på den pågældende borger, har et helt klaviatur at spille på og ikke får det begrænset af, at vi har fastsat nogle regler, som i øvrigt hurtigt bliver forældede i forhold til den nyeste viden.
Lone Dybkjær (RV), 2009-05-06:
På den ene side synes jeg, at ministeren siger, at der er mange store og alvorlige problemer, og på den anden side vil man ikke blande sig i, hvad kommunerne gør.
Det er jo ikke noget, man holder sig tilbage for på en lang række andre områder.
Det, jeg så synes, man skal spørge sig selv om, er, hvorfor man så gør det her.
Jeg siger ikke, at man i enhver sammenhæng med en familie, hvor der er en alkoholmisbruger, absolut skal have en familiebehandling, men jeg synes, at det skal være en del af kommunens arbejde.
Jeg vil derfor gerne spørge ministeren: Synes ministeren selv, at det er godt nok, altså det, der foregår?
Eller er der faktisk behov for, at der sker noget mere?
Til trods for nogle af de indsatser, vi har lavet, er der meget dokumentation for, at det står rigtig galt til mange steder.
Jonas Dahl (SF), 2009-05-06:
Det synes jeg er en ualmindelig tynd besvarelse.
Så sent som i går var der møde på Økofin, hvor de faktisk diskuterede det.
Det foregår i det regi, og man diskuterer tobaksafgifterne, og der har man kunnet se af den danske regerings indstilling, at der ingen initiativer var til at tage den her problemstilling op.
Det er fireårige aftaler, man laver på tobaksområdet, det burde ministeren også vide, og alligevel har det åbenbart ikke været diskuteret på det Økofin-møde, der var i går.
Det skuffer mig, at ministeren står og fortæller, at man vil tage det op i EU, og så har man rent faktisk ikke gjort det, når man havde muligheden.
Kan ministeren bekræfte, at det ikke blev diskuteret i går, og kan ministeren bekræfte, at han ikke har haft kontakt til den minister, der deltog på Økofin-mødet i går?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-05-06:
Det er jeg rigtig glad for, men det er vel sådan, at ministeren godt kan tilkendegive et par ting her, nemlig for det første - som jeg siger - at når man brænder det der våde sjap af, er der sådan set ikke noget energi at hente i det, og for det andet, at når man brænder det af, taber man både den værdifulde fosfor, der er i det, og man taber kvælstoffet, som kunne være brugt til gødning.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-05-06:
Jeg er helt med på, at fru Anne Grete Holmsgaard ikke bryder sig om afbrændingsmuligheden, men hellere ser, at det er en egentlig biogasudnyttelse.
Derfor hører jeg jo også, at det bliver taget meget positivt imod, at vi nu gerne vil kickstarte biogasanlæg rundtomkring.
Jeg vil ikke lægge mig fast på, hvordan husdyrgødningen så præcis skal udnyttes, og hvor stor en andel der skal bruges til biogas eller andre former for udnyttelse.
Det, det jo gælder om, er, at vi får sat gang i udnyttelsen og får et marked, der er væsentlig større end i dag.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-05-06:
I »Grøn Vækst« står der, at op til 40 pct. af husdyrgødningen skal bruges til grøn energi i perioden frem til 2020.
Rigtig mange har læst det, som at det skal bruges til biogas.
Hvis det nu var det, der stod, ville jeg have været rigtig glad og have rost regeringen.
Men det, der står om grøn energi, dækker jo ikke kun over biogas, men også over, at man har tænkt sig at afbrænde gødning - altså komme den her meget våde suppe ned i en centrifuge og så hælde det våde sjap med lidt fibre i over til forbrænding.
Alle, der har prøvet at centrifugere et eller andet - om ikke andet kan man jo prøve med en grøntsagssuppe - ved, at resten ikke brænder så voldsomt godt; der kommer ikke meget energi ud af det. Så nu er mit spørgsmål: Hvor meget af husdyrgødningen forventer regeringen skal futtes af på den her måde, uden at der egentlig kommer noget energi ud af det, men hvor det til gengæld er spild af gode næringsstoffer, kvælstof og fosfor, som kunne være brugt til gødning i stedet for?
Eva Kjer Hansen (V), 2009-05-06:
Problemet er i virkeligheden hr. Per Clausens utålmodighed i forhold til leveringen af buddene på, hvordan vi lige præcis når frem til de mål, som vi har sat os.
Men jeg kan forsikre hr. Per Clausen om, at vi vil nå målene, og nu er det så, at vi vil være grundige, i forhold til hvordan vi yderligere kan levere i forhold til de mål, vi har sat os.
Per Clausen (EL), 2009-05-06:
Det, der bare er problemet, er, at så vidt jeg har forstået det, har regeringen bundet sig til at reducere med 20 pct. uden for de kvotebelagte områder og faktisk også bundet sig til en endnu større reduktion, hvis der bliver indgået en tilpas god aftale her i december måned i København.
Så kan vi jo ikke blive ved med at leve med, at vi på nogle sektorområder får at vide, at man ikke ved, hvor meget det bliver reduceret, og på andre områder siger man: 10-15 pct. kan vi nok godt klare, og så må vi undersøge, om vi kan finde mere.
På et eller andet tidspunkt bliver regeringen nødt til at beslutte sig til, om den mener det alvorligt, og så må den jo levere varen.
Så havde jeg håbet på, at landbruget skulle være det første område.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-05-06:
Jeg synes jo, at vi med »Grøn Vækst« netop har vist, at landbruget kan præstere en hel del.
Det vil man kunne gøre gennem udnyttelse af husdyrgødning til biogas, det vil man kunne gøre ved at få mere gang i energiafgrøder og lignende tiltag.
Men jeg vil jo ikke nu komme med en stor erklæring om, hvor vi lige præcis skal sætte ind for at nå vores mål om en reduktion af CO2-udledningen.
Vi sætter jo et analysearbejde i gang for at blive klogere på, hvordan vi mest hensigtsmæssigt gør det.
Per Clausen (EL), 2009-05-06:
Til det sidste vil jeg sige, at jeg ser frem til de samlede analyser, der viser, hvilken konsekvens det får for forbruget af kunstgødning, transporten af kunstgødning osv., for vi er jo nødt til at se det her i en helhed.
Når jeg diskuterer de her temaer med klimaministeren, minder hun mig i hvert fald altid om, at det er en global problemstilling og ikke kun en dansk problemstilling, men det kan vi jo vende tilbage til ved en anden lejlighed.
Jeg vil godt spørge fødevareministeren om, hvad hendes udgangspunkt for det undersøgelsesarbejde, der skal sættes i værk, er.
For nu siger hun, at vi ikke kan vide, hvad resultatet bliver.
Altså, nu har der jo været arbejdet med problemstillingen om, hvordan man reducerer CO2-udslippet inden for landbrugssektoren.
Der har været arbejdet grundigt med det, og en række virkemidler har jo også været analyseret, som - så vidt jeg har forstået - også er udvalgt, fordi det var dem, der gav mest for pengene.
Derfor vil jeg bare spørge fødevareministeren: Er fødevareministerens udgangspunkt, at landbruget kan levere de 20 pct. reduktion, og at det, vi diskuterer, er, hvordan vi skal gøre det?
Eva Kjer Hansen (V), 2009-05-06:
Jeg takker for hr. Per Clausens positive tilgang til oplægget »Grøn Vækst« og de elementer, der er med, bl.a. det, at vi nu analyserer nærmere, hvordan vi kan nå målet for CO2-reduktionen.
Der kan jeg jo netop ikke svare konkret på, hvad den analyse så vil resultere i.
Den har vi brug for for at blive klogere på, hvordan vi gør det allerbedst.
Men det, der er vigtigt at fremhæve, er jo, at vi allerede tager et godt skridt i den rigtige retning med CO2-reduktionen gennem de initiativer, der er i »Grøn Vækst«.
Der var jeg meget glad for, som fru Pia Olsen Dyhr tidligere gjorde gældende, at der netop er en opmærksomhed om, at vi her har formået at sammentænke de forskellige indsatser og finde synergier mellem dem.
Det mest oplagte eksempel på det er jo at få mere gang i udnyttelsen af husdyrgødningen til biogasformål, hvor vi både kan tilgodese klimaet og miljøet og samtidig få en større fleksibilitet i landbrugsproduktionen.
Så vi har jo allerede taget rigtig godt fat på det med udspillet »Grøn Vækst«.
Per Clausen (EL), 2009-05-06:
I forlængelse af det kan man sige, at vi jo kan se frem til, at Danmark så bliver nettoeksportør af økologiske fødevarer i stedet for at være importør, men det er sådan set ikke det, jeg vil tage op nu.
Det, jeg vil prøve at tage op over for fødevareministeren, er spørgsmålet om landbrugets CO2-reduktion.
Når jeg tager det op over for fødevareministeren, er det, fordi regeringen selv har valgt den strategi på det her område, at man tager det sektorvis, fordi man ikke vil fremlægge en samlet plan for, hvordan man reducerer CO2 uden for det kvotebelagte område, hvor transport, boliger, fødevarer og landbrug er de centrale områder.
Nu går det hverken så godt med transport eller boliger, men det kan jeg jo ikke bebrejde fødevareministeren, ud over at hun er minister i den regering, der har ansvaret for det.
Derfor blev jeg også så glad, da jeg læste, at nu skulle der virkelig gang i CO2-reduktionen på landbrugets område.
Hvis vi så sammenholder det, der står i »Grøn Vækst« med de aftaler, man har indgået om, at man skal reducere med 20 pct. uden for det kvotebelagte område i 2020, kan vi jo konstatere, at det når vi heller ikke på landbrugets område med de udspil, der ligger.
Og det er vældig godt, når man nu ikke kan være bedre her og nu.
Men jeg vil gerne spørge ministeren, om udgangspunktet for det analysearbejde er, at man faktisk i landbruget skal leve op til en CO2-reduktion, som svarer til omkring 20 pct., sådan at landbruget leverer varen i modsætning til alle de andre sektorer.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-05-06:
Det meget korte svar er: Ja.
For selvfølgelig er det en del af det værdiskabende.
Altså, det er jo det, vi tydeligt har set gennem de senere år, og det er netop grunden til, at regeringen vil lave den her massive satsning på det økologiske område.
Og jeg er jo rigtig glad for, at der er opbakning fra Det Radikale Venstres side.
Jeg tror, det er vigtigt, og det er i den grad noget af det, der har været med til at sætte Danmark på verdenskortet.
Altså, det, at Danmark i år er blevet udnævnt til at være årets økologiske land, har jo givet en enorm branding og markedsføring rundtomkring, som er uvurderlig.
Så jeg er fuldstændig enig i, at det er vigtigt med de økologiske produkter.
Bente Dahl (RV), 2009-05-06:
Jeg har læst hele oplægget, også kapitel 3.4 om de tiltag, der er om markedsbaseret økologi, og det er helt fint.
Altså, jo mere økologi, jo bedre, sådan som jeg ser det.
Men jeg undrer mig stadig væk over, at det ikke hører med i den værdiskabende fødevareindustris anbefalinger.
Derfor vil jeg spørge ministeren, om ministeren i de tiltag, der nu kommer fremover, vil lægge vægt på udviklingen af de økologiske fødevarer, også under det kapitel, der hedder »En mere værdiskabende fødevareindustri«.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-05-06:
Jeg tror, at fru Bente Dahl vil blive godt hjulpet i forhold til sine spørgsmål ved at læse hele oplægget om »Grøn Vækst«, især side 42 og 43, der netop handler om fremme af markedsbaseret økologi, for der er det her med øget økologisk vækst og værdiskabelse og øget afsætningsfremme inden for økologien med.
Så det er dækket rigtig godt ind, og det er derfor, at jeg bare vil fremhæve, at jeg tror, det er vigtigt, at vi tænker bredere.
Nu styrker vi indsatsen for økologien, men vi vil også gerne være med til at fremme andre fødevarer, som har en høj kvalitet.
Bente Dahl (RV), 2009-05-06:
Tak for det svar, men jeg kan nu alligevel ikke lade være med at undre mig over, at der intet står om økologien, når vi taler om en værdiskabende fødevareindustri, altså at få mere værdiskabelse ind i fødevareindustrien.
Jeg er helt med på, at de konventionelle produkter også skal udvikles - det trænger de også til - men jeg vil alligevel gerne en gang til efterlyse, hvad det er for nogle analyser og undersøgelser, der ligger til grund for den her indsatsprioritering, som i hvert fald ifølge det her kapitel slet ikke involverer økologi.
Jeg mener, at når man snakker om fødevareindustri og værdiskabelse, kan man ikke komme uden om økologien, selv om økologien har et andet kapitel i samme oplæg.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-05-06:
Nu får økologien jo sit eget afsnit, fordi vi netop ønsker at markere, at vi faktisk synes, det er positivt, at der sker en udvidelse af det økologiske areal og dermed en stigning i de økologiske produkter som sådan.
Der har også været en voldsom stigning i eksporten af økologiske produkter, og det er jo nok så interessant, at det sker.
Det, vi har tænkt i forhold til at fremme kvaliteten af fødevarer, er i virkeligheden udvidet til, at vi også tænker de konventionelle produkter med ind.
Vi har gennem de senere år satset rigtig meget på økologiske produkter, men det er jo også vigtigt, at regionale specialprodukter, der fremstilles konventionelt, kan blive omfattet af forskellige støtteordninger.
Som et konkret eksempel kan jeg nævne, at det rejsehold, vi har haft til at hjælpe økologerne, nu bliver udvidet, så det også kan hjælpe de regionale producenter, der producerer fødevarer efter konventionelle metoder.
For det gælder jo om, at vi styrker fødevareområdet som sådan.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-05-06:
Jeg synes nu, jeg gav et meget konkret svar, men det hele bliver jo ekstraheret, så der kan man jo efterprøve det.
Men lad os tage det udvidede frie sygehusvalg.
Det er en borgerrettighed, som man har til at bevæge sig mangfoldige steder hen efter 4 ugers ventetid - til at bevæge sig mangfoldige steder hen.
Den her konkrete rettighed, som hr. Karl H. Bornhøft vil indføre med sit beslutningsforslag, er en rettighed til, at der skal være familieorienteret behandling, uanset om man har brug for det eller ej uanset om det måske er en anden form for behandling, der er fagligt anbefalelsesværdig.
Og det synes jeg ikke er klogt.
Jeg synes, vi skal give de muligheder, også familieorienteret behandling, samtaleterapi, alle mulige andre faglige tilbud.
Dem skal vi have på klaviaturet og dele ud til de lokale kommuner, og så kan man lade dem vælge ud fra, hvad der er fagligt bedst.
I det omfang, de vælger at sende folk til nogle alkoholafvænningsklinikker, synes jeg, at det er en central opgave - som jeg også sagde til fru Sophie Hæstorp Andersen - at sikre, at de kommer hen et sted, hvor der er den fornødne kvalitet.
Bente Dahl (RV), 2009-05-06:
Det kan blive rigtig godt, hvis det bliver udmøntet rigtigt.
I et afsnit om en mere værdiskabende fødevareindustri står der, at fødevareindustrien skal til at tage sig sammen, fordi man har tabt markedsandele i forhold til sine udenlandske konkurrenter.
Så har regeringen nogle forslag til virkemidler, hvor hovedvægten er lagt på styrkelse af netværksordningen, en afsætningsmæssig indsats, branding af Danmark, altså netværksdannelse og markedsføring.
Økologi er slet ikke nævnt i det her kapitel, og det undrer mig meget, så jeg vil gerne spørge, hvordan ministeren er nået frem til, at det netop er de indsatser, der kan virke, så målet nås, altså det mål, at Danmark ikke taber markedsandele, men at kurven vendes, så vi vinder markedsandele.
Hvordan er de tiltag indkredset?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-05-06:
Jamen vi er vel enige om, at man får rigtig meget energi ud af gyllen ved at lave biogas, hvorimod man ingen energi får ved at afbrænde det her våde sjap - man skal i hvert fald ned og regne på nul komma et eller andet, når man regner energi.
Så ærlig talt: Hvorfor kalde det grøn energi?
Er det ikke lidt misvisende at kalde det grøn energi frem for at sige: Desværre har vi fundet på den her lidt skøre idé med at brænde det af, men vi vil da i hvert fald ikke prøve at markedsføre det under begrebet grøn energi?
Liselott Blixt (DF), 2009-05-06:
Jeg har glædet mig til denne debat i dag, da det for Dansk Folkeparti er vigtigt, at vi bevarer fokus på et område, som har haft vores bevågenhed i de sidste mange år.
Formålet med at rejse debatten i dag er et ønske om, at vi til stadighed holder et skarpt øje med udviklingen på kræftområdet.
Baggrunden skal også ses i lyset af, at vi løbende siden 2001 har været medvirkende til, at der er tilført mange økonomiske ressourcer til området, ikke bare i forhold til finansloven, men også som ekstra bevillinger.
Dansk Folkeparti blev på et tidligt tidspunkt bevidste om, at det ikke blot var en 1-årig bevilling, der skulle til for at rette op på kræftområdet, og det er i det lys, at vores indsats over en årrække skal ses.
Der er ingen tvivl om, at indholdet i både kræfthandlingsplan I og II afgørende var med til at skabe kvalitet i kræftbehandlingen, og hvis anbefalingerne bliver fulgt, er med til at styrke forebyggelsen af kræft samt udrednings- og behandlingsforløbene for patienterne.
Kræftpakkerne blev indført i 2008 med det formål at sikre patienterne den bedste behandling, klar information og ingen unødig ventetid.
Der er blevet gjort en stor indsats, og det er blevet modtaget godt af den enkelte patient.
En ting er at sætte ting i værk, men det er samtidig meget nødvendigt at gøre status for at se, om der er steder, hvor der mangler at blive sat ind.
Derfor ser vi gerne, at ministeren redegør for, hvordan regionerne arbejder med kræftpakkerne, det akutte forløb samt anvendelsen af de 225 mio. kr., investeringen i kræftapparatur, personalesituationen og forskningsindsatsen på kræftområdet.
Vi har en klar forventning om, at målet på kræftområdet ikke et øjeblik tabes af syne, naturligvis også fordi vi hele tiden skal rette målet hen imod endnu bedre behandling.
Det er årsagen til, at vi bringer denne forespørgsel op til debat her i dag.
Troels Lund Poulsen (V), 2009-05-06:
Man kan jo også sige det omvendt: Hvis man fulgte den linje, som man nu kan se at hr. Per Clausen og Enhedslisten bekender sig til, at man skal have behandlingshyppighed, og hvis man så lægger op til at fordoble det økologiske areal, som regeringen gør, vil det betyde, at behandlingshyppigheden stiger.
Men det fortæller jo ikke noget som helst om, hvordan og hvorledes påvirkningen af natur og miljø er, snarere tværtimod.
Det, at der kommer mere økologi, som jeg ved at hr. Per Clausen i hvert fald i nogle sammenhænge er optaget af, har jo en positiv indvirkning på biodiversiteten og en positiv indvirkning på natur og miljø.
Alene af den grund har vi jo alle sammen en interesse i, at der kommer mere økologisk areal, for
jo bedre får planter og dyr det i forhold til biodiversitet.
Derfor forstår jeg slet ikke, hvordan man kan have den holdning, at et belastningsomfang er et problem.
Det er netop et udtryk for, at vi nu ser på de skadevirkninger, der kommer af at sprøjte, frem for at man ser på, hvor mange gange man kører med sprøjten.
Per Clausen (EL), 2009-05-06:
I Enhedslisten er vi helt enige med ministeren i, at pesticidafgifter, hvis de får det rette omfang, dvs. får en størrelse, som gør, at de kan mærkes, også ud over at have en effekt i forhold til at reducere konsekvensen af de faldende priser på i hvert fald nogle pesticider, har en effekt.
Jeg vil sådan set godt sige til ministeren, at jeg anerkender, at man nu i hvert fald tager fat på to midler, som kan have en effekt, og det er godt, selv om det er noget sent.
Der står: Reduktion i belastningsomfanget med pesticider fra 2,1 til 1,4 ved udgangen af 2013, svarende til behandlingshyppighed på 1,7.
Den behandlingshyppighed på 1,7, som det kan sammenlignes med, svarer til den, man skulle have nået i 2009.
Og når man så inddrager de økologiske landmænd, der jo ikke bruger pesticider, til at få gennemsnittet ned, betyder det jo, at kravet til de almindelige konventionelle landmænd er mindre end det, man havde håbet at nå i år.