runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2013-02-22:
Nu har jeg både i min ordførertale og i de svar, jeg har givet på de spørgsmål, der har været, forsøgt at bevare sådan et nogenlunde åbent sind, så det vil jeg også gøre i forhold til det, hr. Karsten Lauritzen spørger mig om.
Formålet med forslaget er at ændre revisionsbestemmelsen vedrørende retsplejelovens § 786, stk. 4, så justitsministeren fremsætter forslag om en revision af bestemmelsen i folketingsåret 2014-15 i stedet for i folketingsåret 2012-13.
De omtalte bestemmelser blev indført for at sikre, at oplysninger om teletrafik var tilgængelige, når politiet til brug for en konkret efterforskning eller retsforfølgning af alvorlig kriminalitet havde indhentet en retskendelse med henblik på indgreb i meddelelseshemmeligheden.
Efter retsplejeloven påhviler det således udbydere af telenet eller teletjenester at foretage registrering og opbevaring af oplysninger om teletrafik i 1 år til brug for efterforskning og retsforfølgning af strafbare forhold.
Og det er naturligvis fornuftigt, at der eksisterer sådanne muligheder.
Jeg vil knytte et par enkelte bemærkninger til logningsbestemmelserne.
Vi håber, at der i en kommende revision vil være fokus på tidsrammerne for lagring af data, hvor direktivet angiver et spillerum på mellem 6 måneder og 2 år.
Her har Danmark som nævnt valgt 1 år, hvilket nogle mener er en overimplementering.
I Dansk Folkeparti er vi dog åbne over for, at disse informationer kan lagres i længere tid, hvis det vurderes nødvendigt af hensyn til politiets mulighed for at efterforske effektivt.
Men vi kan jo også godt diskutere, om det er hensigtsmæssigt at registrere alle de besøg på hjemmesider, som man registrerer i dag.
Måske man skal fokusere mere på bestemte hjemmesider, altså på at registrere disse.
Sådanne eventuelle udvidelser og ændringer skal naturligvis overvejes grundigt, og de skal jo ses i sammenhæng med, at de fleste borgere er ganske fredelige og fornuftige mennesker.
I forhold til det med at udskyde revisionsbestemmelsen synes vi på den ene side, det er utilfredsstillende, at der skal gå så lang tid – Folketinget har jo udskudt det flere gange – men på den anden side ønsker vi, at revisionen bliver så grundig som overhovedet muligt af hensyn til politiets muligheder for at efterforske terror, bandekonflikter og anden grov kriminalitet.
Jeg synes egentlig også, det kunne være relevant at få det belyst i forhold til en konkret sag.
Vi havde jo for et stykke tid siden en sag i Vollsmose, hvor folk stormede ind på en skadestue, og hvor der, så vidt jeg husker, faldt dom i tre sager; tre personer er blevet dømt.
Da kunne man jo godt undre sig lidt over, at politiet ikke med de her redskaber og via de personer, der var til stede, via deres mobiltelefoner, havde mulighed for at kunne fastslå, at de havde været på området eller omkring området, da episoden fandt sted.
Jeg synes, det kunne være interessant at få belyst lidt nærmere, hvorfor man ikke har kunnet bruge de her redskaber i den forbindelse.
Dansk Folkeparti har under alle omstændigheder en række spørgsmål, og vi vil i løbet af udvalgsbehandlingen tage endelig stilling til lovforslaget.
Morten Bødskov (S), 2013-02-22:
Det er meget enkelt.
Det ligger helt i forlængelse af det, som jeg svarede hr. Tom Behnke.
Det er en udvidelse af rufferiparagraffen, frem for at den – som jeg sagde at det er i dag – alene omfatter bordelprostitution.
Den vil også i fremtiden omfatte barprostitution, ekskortprostitution og gadeprostitution.
Men man skærper også dermed strafmaksimum, og som sagt gør vi det også muligt i de tilfælde, hvor ellers betingelserne er opfyldt, at man jo kan bruge f.eks. indgreb i meddelelseshemmeligheden, altså telefonaflytning, til at komme efter dem, som står bag rufferi, og som altså tjener penge på udnyttelse af mennesker.
Det synes jeg da, hvis jeg skal blive i hr. Simon Emil Ammitzbølls termer,
er en forbedring af beskyttelsen af dem, der er ofre for rufferi.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-02-22:
Det glæder os altid, når der bliver administreret liberalt.
Jeg synes lige, jeg til det sidste fra justitsministeren vil sige, at hvis man nu bare gennemførte alt, som Straffelovrådet havde anbefalet, og præcis på den måde, så var det måske lidt nemmere og et mere retfærdigt synspunkt at have, altså at Folketinget var forpligtet til at stemme for lovforslaget.
Men sådan forholder det sig jo ikke.
Jeg vil gerne spørge til det med rufferibestemmelserne.
På hvilken måde mener ministeren, at rufferibestemmelserne sikrer en beskyttelse af de prostituerede, som lovgivningen er i dag, henholdsvis som lovgivningen vil blive efter gennemførelsen af L 141?
Morten Bødskov (S), 2013-02-22:
For at svare på det sidste først: Det er jo sådan for enhver regering, at man selvfølgelig håber, at man får flertal for det, man fremsætter.
Det er sådan set meget enkelt.
Derfor agter vi jo selvfølgelig at arbejde for at få flertal for regeringens forslag til, hvad der skal være gældende politik på området.
Vi skal huske på, at hele Folketingets Retsudvalg bad Straffelovrådet om at se på det her, så vi håber oprigtig talt på, at der vil være bred enighed om, at når man har sagt a, siger man også b.
Når man med andre ord har bedt Straffelovrådet om at gennemgå det her – indrømmet – meget komplicerede kapitel, ja, så kan man også finde sammen om at bakke op om det.
Det synes jeg vil være rimeligt.
Tom Behnke (KF), 2013-02-22:
Den del er jeg enig i.
Det er sådan set ikke det, der er problematisk i forhold til at komme efter dem, der er de egentlige forbrydere.
Problemet i dag er, at nogle, som ikke er forbrydere, bliver dømt for at være det.
Det er det, der er problemet.
Vi vil fra konservativ side senere fremsætte et forslag her i Folketinget, der skal forbedre forholdene for de prostituerede og give bedre hjælp til de prostituerede, så det bliver mere afklaret.
Det forslag kommer, og det får vi en debat om senere.
Nu, når jeg har muligheden for det, vil jeg også godt sige, at de 5 minutters ordførertale jo var alt for lidt i forhold til så omfattende et lovforslag, det skulle vi nok have haft tænkt over.
Derfor nåede jeg slet ikke at sige, at jeg faktisk synes, at der er en masse positive ting i det her lovforslag.
Det er godt, at vi nu får det moderniseret.
Det er godt, at vi får sat offeret i centrum.
Det er ikke, hvordan offentligheden i øvrigt betragter det her, men det er offeret, vi tænker på, og det er den forbrydelse, der sker mod offeret, vi ønsker at straffe i fremtiden.
Det er også godt, at vi får strammet op over for overgreb på børn.
Og det er godt, at forældelsesfristerne trods alt bliver udvidet osv. Men bundlinjen er alligevel, at der har været meget kritik, og vi er også meget bekymrede for mange af de ting, der står her.
Så en ting er, at ministeren er villig til at lave en teknisk gennemgang og svare på spørgsmål – det er jo fair nok, det er sådan set regeringens opgave – men en anden ting er: Er regeringen også villig til at forhandle ændringer i lovforslaget?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-02-22:
Jamen jeg synes, at ministeren beskriver, hvad man vil gøre, og ikke hvilken virkning det vil have.
Jeg har læst lovforslaget, så jeg er ikke i tvivl om, hvad det er, man vil gøre.
Og jeg må sige, at både med den nugældende lovgivning og måske endnu værre med L 141 er jeg stærkt bekymret for, om man overlader en række prostituerede i bandernes vold.
Vi har jo set, hvordan der har været bandeangreb på nogle af de prostituerede de seneste par uger.
Det har stået omtalt i pressen, og jeg er meget bekymret for, om disse kvinder vil være i en endnu dårligere situation beskyttelsesmæssigt set, fordi man kriminaliserer de samarbejdspartnere, de måtte have i forhold til telefondamer, fysisk beskyttelse og lignende, altså folk, som kunne klare de opgaver, og som de prostituerede kunne samarbejde med.
Derfor spørger jeg igen om, ikke hvad man vil, men om, på hvilken måde det her sikrer beskyttelsen af de prostituerede.
Morten Bødskov (S), 2013-02-22:
Jeg tror, at jeg uden selv at have været til stede ved Straffelovrådets behandling af det her spørgsmål kan sige, at den udvidelse af rufferibegrebet, som jo ligger i Straffelovrådets anbefaling – nemlig at rufferi altså ikke vil omfatte bordelprostitution, men også barprostitution, escortprostitution og gadeprostitution – lige nøjagtig handler om at skabe klarhed.
Hvorfor skal det være sådan?
Det andet er så, at med den ændring bliver strafmaksimum for, som det hedder, at drive virksomhed med andre – altså barprostitution, escortprostitution eller gadeprostitution – fængsel i 4 år, hvor strafferammen i dag, altså med undtagelse af hvis der er tale om menneskehandel – er fængsel i 3 år. Det er så, som hr. Karsten Lauritzen spurgte om før, også muligt nu at benytte sig af indgreb i meddelelseshemmeligheden, altså eksempelvis telefonaflytning, hvis betingelserne herfor selvfølgelig er opfyldt.
Det er bare for at sige, at der selvfølgelig her er tale om en skærpelse af indsatsen over for dem, der bedriver rufferi, og det er regeringens oprindelige og klare ønske, at det signal skal sendes.
Og det mener vi at vi gør med de ændringer, som vi jo har lavet på baggrund af de overvejelser, der har fundet sted også i Straffelovrådet.
Tom Behnke (KF), 2013-02-22:
Det er jeg sådan set enig i, når der er tale om egentligt rufferi og alfonseri, men der er jo rejst massiv kritik af både de eksisterende bestemmelser og de kommende.
Det vil sige, at så længe der er meget, meget uklare paragraffer, er det sådan set ikke rimeligt, at myndighederne er enormt strenge og konsekvente over for dem, der overtræder bestemmelsen, hvis de faktisk ikke ved, hvornår de gør det.
Morten Bødskov (S), 2013-02-22:
Altså, det, vi taler om her, er rufferi.
Og det er jo altså strafbart allerede i dag at drive den slags virksomhed så at sige, og det bliver så udvidet med, at hvis nogen driver virksomhed med andres barprostitution, escortprostitution eller gadeprostitution og i øvrigt gør det så alvorligt, at man kan tage telefonaflytninger og andet i brug, ja, så kan man gøre det. Altså, det her handler om at skærpe indsatsen over for rufferi.
Det er det, det her handler om.
Der er tale om alvorlig kriminalitet, og derfor skal der også kunne bruges alvorlige værktøjer fra politiets side for at kunne efterforske den her kriminalitet.
Karsten Lauritzen (V), 2013-02-22:
Man kunne også få indtryk af, at justitsministeren ønsker at benytte sig af det her redskab og en række andre ting i det her lovforslag til at chikanere de folk, der har prostitution som erhverv.
Der er også nogle, som i høringssvarene påpeger, at det virker, som om justitsministeren ikke ønsker at lave et forbud mod købesex.
Det ville jo være ærligt at sige det, hvis man har det synspunkt, det har vi ikke i Venstre, og det siger man så, at man ikke har i Socialdemokratiet.
Det er jo bare, og det vil jeg godt bede justitsministeren forholde sig til, meget principielt, når man pludselig – ud over den generelle regel om en strafferamme på 6 år for at bruge indgreb i meddelelseshemmeligheden – udvider det yderligere til også at omfatte sådan noget som escortprostitution.
Anerkender justitsministeren ikke, at det her er et principielt skred, og at der måske skulle være en lidt større debat om det, end at det bare er noget, der sådan er gemt dybt nede i et meget, meget stort lovforslag?
Morten Bødskov (S), 2013-02-22:
Det er, fordi det er alvorligt og der foregår alvorlig kriminalitet, og det skal der være mulighed for også at efterforske med alvorlige redskaber.
Det er klart, at betingelserne for at benytte sig af indgreb i meddelelseshemmeligheden skal være opfyldt.
Det signal ønsker regeringen at sende med ændringen her, at der bestemt er alvorlig kriminalitet til stede.
Karsten Lauritzen (V), 2013-02-22:
Altså, jeg tror da, at man, hvis man skulle mindske kriminaliteten, så skulle benytte sig af den model; i nogle lande har de jo også valgt at indføre dødsstraf, fordi det afholder folk fra at begå alvorlige forbrydelser, men det mener man jo i Danmark heller ikke at man skal, og det mener vi slet ikke i Venstre.
I Singapore, hvor man har meget lidt kriminalitet, har man også taget nogle meget drastiske metoder i brug i forhold til overvågning.
Det er jo en principiel debat, som vi ikke tager så ofte i Folketingssalen, men som jeg faktisk synes vi skal bruge den her lejlighed til at tage, altså hensynet til den enkelte borgers retssikkerhed og den enkelte borgers ret til et privatliv; de indgreb, vi laver, f.eks. ved at indsamle oplysninger om dem, og så den efterforskningsmæssige eller præventive værdi, det har.
Der har en del af det, man logger, bare ikke nogen værdi, eller også er det af en meget ringe værdi, og derfor synes vi, man skulle overveje at afskaffe det.
Pernille Skipper (EL), 2013-02-22:
Jeg ville bare kort høre, om Venstres ordfører ikke kan bekræfte, at den allermest effektive måde at hindre kriminalitet på – eller i hvert fald en utrolig effektiv måde – ville være, hvis vi nu puttede en chip i armen på alle borgere, så ville vi jo kunne finde ud af, hvor alle var hele tiden.
Ville det ikke være effektivt?
Karsten Lauritzen (V), 2013-02-22:
Det sidste er jo en reel risiko, men jeg kan inddrage et andet eksempel, hvor vi har den modsatte holdning: Altså, hr. Ole Hækkerups parti ønsker ikke at gemme dna fra sigtede i længere tid end de 10 år, man gemmer det i dag.
Der siger hr. Ole Hækkerup og justitsministeren, at det kan vi ikke, der er retssikkerhed og EU-domme og alt muligt andet at tage hensyn til.
Så selv om der er en påviselig effekt af det, skal vi ikke gemme det i længere tid, fordi der er nogle hensyn, vi skal tage.
Det er sådan set den samme argumentation, vi har taget som udgangspunkt for det her.
Der må være en sammenhæng mellem, hvilke oplysninger myndighederne indsamler, og den efterforskningsmæssige værdi, som de har.
Der er som sagt meget lidt, der tyder på, at sessionslogning er noget, der bliver brugt, og der er som sagt ingen andre EU-lande, der har bevæget sig i den her retning.
Og hvis man kigger på rapporten, kan man se, at PET udtaler, at teledata, altså teleoplysningslogning, er vigtigt og centralt.
Det ønsker vi overhovedet ikke at røre ved.
Men for så vidt angår anvendelsen teledata fra sessionslogning, siger man, at det kan oplyses, at det i meget begrænset omfang – meget begrænset omfang – har været relevant at indhente sådanne oplysninger i forbindelse med efterforskning.
Når man kender Politiets Efterretningstjeneste, vil man vide, at når de skriver det her, er det virkelig i »meget begrænset omfang«.
Det er sjældent, de foreslår, at man sådan skal tage beføjelser fra dem.
Jeg tror også, det ville være unaturligt at tro, at en offentlig myndighed vil anbefale det.
Ole Hækkerup (S), 2013-02-22:
Altså, nu synes jeg jo i virkeligheden, at der i det notat, som er fremsendt fra Justitsministeriet til Folketingets Retsudvalg, er en lang række eksempler på, at man faktisk bruger de loggede oplysninger, og at de har bidraget til at opklare kriminalitet.
Det er klart, at særlig for Politiets Efterretningstjeneste er der af gode grunde noget mere generelt at vinde af det her, må man i virkeligheden sige, hvad både hr. Karsten Lauritzen og jeg sikkert udmærket kan sætte os ind i.
Tror ordføreren ikke, at det er det, vi ser i årene fremover, og at det derfor i virkeligheden ville være meget fornuftigt lige præcis at opretholde det, som vi har i dag?
Og ville det ikke, hvis man gjorde det, som jeg forstod ordføreren foreslog – og igen vil jeg ikke skyde ham noget i skoene – svække vores muligheder for at lave en effektiv efterforskning og opklaring på nogle områder, hvor vi kan se at det kommer til at vokse?
Karsten Lauritzen (V), 2013-02-22:
Det er jo meget teknisk, og vi har den holdning, at der skal være balance mellem på den ene side det indgreb, man foretager i den enkelte borgers privatliv – f.eks. ved overvågning af internettet, logning af internettet – og så den efterforskningsmæssige værdi.
Derfor må man jo overveje, om man skal pålægge teleselskaberne og forbrugerne store udgifter, når det efterforskningsmæssige resultat af det er ganske begrænset.
Så er det selvfølgelig rigtigt, at det kan være, det er noget, man kan bruge på et senere tidspunkt, men jeg synes, det er en mærkelig måde at lave lovgivning på.
Nogle gange synes jeg også, at vi skylder at stille os på borgernes side.
Og så vil jeg bare minde om, at lige præcis den her sessionslogning, som vi i Venstre er kritiske over for, er et område, som Danmark går enegang på i forhold til de resterende EU-lande.
Og der er intet, der tyder på, at man med de nye logningsregler vil bevæge sig i den retning.
Ole Hækkerup (S), 2013-02-22:
Tak, formand.
Jeg hørte ordføreren sådan, at konsekvensen af Venstres synspunkt i et eller andet omfang vil blive mindre logning.
Jeg siger det bare for ikke at komme til at skyde ordføreren nogle ting i skoene, han i virkeligheden ikke mener, men det var sådan, jeg hørte det.
Derfor er mit spørgsmål selvfølgelig: Tror ordføreren, at det vil føre til bedre eller dårligere opklaringsmuligheder fremover?
Ole Hækkerup (S), 2013-02-22:
Tak, formand.
Jeg var ligesom hr. Karsten Lauritzen lige ved at blive bekymret for, at det ville ende med, at vi skulle stå på talerstolen samtidig – men det kunne selvfølgelig også have været en spændende nyskabelse!
Socialdemokraterne kan støtte det her lovforslag.
Med forslaget om en revision af logningsreglerne bliver det udsat til folketingssamlingen 2014-15.
Når det er klogt at vente, er det, fordi EU har lavet logningsregler, der gælder for alle regler, og EU er ved at revidere sine regler.
Derfor er der god fornuft i at vente med at revidere vores danske regler, til EU alligevel er færdig med sin revision.
Som det allerede er fremgået, har vi jo haft den her diskussion i Folketinget før.
Sidst blev det besluttet at se på, om der var tale om en overimplementering, altså om vi havde strammet reglerne mere, end vi var nødt til efter EU's regler, og dernæst, hvor meget oplysningerne faktisk bliver brugt.
Alt det har Justitsministeriet så afleveret et notat til Retsudvalget om den 21. december sidste år.
Det er alt sammen glimrende, men nu er det også tid til at gøre regnebrættet op, og for Socialdemokraterne ser det sådan ud: Vi mener, at en ændring af de danske regler om logning skal afvente en revision af reglerne i EU.
Vi mener, at selv om man godt kan lempe reglerne inden for de nuværende EU-regler, så skal Danmark ikke gøre det.
Som det fremgår af Justitsministeriets notat til Retsudvalget, har de oplysninger, man får ved logningen, været af væsentlig og nogle gange af afgørende betydning for det at efterforske alvorlige forbrydelser.
Betyder det så, at logningsreglerne slet ikke skal laves om?
Nej, det gør det ikke.
En revision betyder jo, at man får set på, hvor reglerne er ulogiske og ineffektive.
Derfor fremgår det i øvrigt også af bemærkningerne, at Justitsministeriet og Erhvervs- og Vækstministeriet har nedsat en arbejdsgruppe, der skal se på, hvordan oplysningerne om brug af taletidskort, hotspots, internetadgang via biblioteker m.v. kan registreres.
Det arbejde er ikke færdigt endnu.
Det, det handler om, er grundlæggende: Hvordan sikrer vi os bedst, så vi kan forebygge og opklare kriminalitet og terror, samtidig med at vi kan leve i et frit samfund, og at omkostningerne ved det, vi gør, i øvrigt skal stå i et rimeligt forhold til, hvad vi opnår?
På den baggrund skal jeg anbefale forslaget til Folketingets vedtagelse.
Morten Bødskov (S), 2013-02-22:
Det gør det ved, at rufferibestemmelserne bliver udvidet med det formål at sikre, at beskyttelsen af dem, der er ofre for rufferi, bliver bedre.
Det er jo det, der er hele pointen i det.
Dernæst skal hr. Simon Emil Ammitzbøll jo huske på, at udgangspunktet for regeringens politik omkring prostitution er, at det er et socialpolitisk problem.
Der er ikke nogen, der er uenig i, at vi skal gøre, hvad vi kan, for at få kvinder ud af prostitution.
Og jeg er helt enig i, at det, vi ser i medierne om, at bander og rockere og andre udnytter og ydmyger prostituerede, skal vi selvfølgelig gøre, hvad vi kan, for at sætte en stopper for.
Det er derfor, at vi over en bred front sætter ind over for bandeorganiseret kriminalitet, og derudover er det et socialpolitisk problem.
Der er af den her regering sat rigtig mange socialpolitiske initiativer i gang.
Exitprogrammer og andet er sat i gang.
Vi skærper her indsatsen over for rufferi.
I øvrigt har vi, som fru Pernille Skipper sagde, et tredje ben med i strategien, som handler om at skærpe indsatsen over for menneskehandel og hermed også ramme ind i de her sager.
Vi skærper jo eksempelvis voldtægtsparagraffen, så straffen altså skærpes, hvis man voldtager en, som er offer for menneskehandel.
Så på en hel række fronter sætter regeringen ind her, og det synes jeg faktisk er den buket, der skal præsenteres.
Men udgangspunktet er, at det er et socialpolitisk problem, og at vi skal arbejde for at få kvinder ud af prostitution.
Der er ikke nogen, der kan være uenig i, at det er modbydelige forhold, som de udsættes for.
Og det er den vej, som jeg mener vi går med strategien-.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2013-02-26:
Altså, først vil jeg sige, at det jo er rigtigt, at der er nogle steder i arbejdet omkring tilblivelsen af forslaget til ny offentlighedslov, altså i kommissionsarbejdet, hvor man ikke er enige.
Det sker sådan set ofte, og det er også tilfældet i forbindelse med det arbejde, der ligger bag PET-kommissionen.
Men der er dog et flertal for de anbefalinger, der ligger her, og det er dem, der efter nøje overvejelser formentlig også nu vil blive til lovgivning.
Ja, hvad er der sket siden 2010?
Jeg tror såmænd, at SF også i 2010 anerkendte, at der var behov for et fortroligt og lukket rum i forhold til at diskutere løsninger og ideer og kunne tænke vilde tanker.
Men vi var også meget optaget af, at § 24 ikke blev et gummistempel for hvad som helst, og det er jo også derfor, at vi har præciseret lovteksten til § 24.
Vi henter bemærkningerne op og sætter dem ind i paragraffen, så det nu er hævet over enhver tvivl, hvornår den skal bruges, og hvornår den ikke skal bruges.
Så jeg mener faktisk, at vi er blevet imødekommet i forhold til at få en mere præcis paragraf, så det ikke bliver det gummistempel, som nogle har frygtet i den her forbindelse.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2013-02-26:
Jeg tror ikke, man kan stå her på Folketingets talerstol og lave kontrafaktisk historieskrivning med et hundrede procents sikkerhed og vide, at en sag, der kom frem med den nuværende offentlighedslov, ikke ville komme frem med en ny offentlighedslov.
Det tror jeg ikke man kan, det tror jeg ikke der er nogen der kan, og jeg tror, man skal være meget påpasselig med det.
Så nej, jeg kan ikke stå konkret og sige, om en sag ville være kommet frem eller ej.
Der er heldigvis mange andre redskaber end lige præcis aktindsigt, der er heldigvis mange andre til at holde forvaltningen i ørerne end lige præcis Folketinget.
Og gudskelov for det, for der skal være meget kontrol, men der skal også være en balance, sådan at man har et fortroligt rum, og vi synes, det er en god balance, der er fundet med det her lovforslag.