runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lotte Rod (RV), 2016-02-25:
Tak for det.
Det kan være farligt, når et menneske med demens ikke ved, hvor man er, mens man er indlagt på et sygehus, og finder på at gå ud af døren.
Det er jo ikke svært at forestille sig, hvordan det må være, hvis man tror, man er på vej hjem, og man så lige pludselig ikke aner, hvor man er, og ikke kan finde tilbage.
Det sker desværre indimellem, og derfor står Radikale Venstre bag dette lovforslag.
Vi mener, det er vigtigt, at patienten selv og patientens familie kan have tillid til, at patienten får den rigtige pleje og omsorg, og at sygehuset i det hele taget er en tryg ramme.
Indtil nu har det ikke været tilladt for sygehuse at udstyre en patient med en gps uden samtykke, ligesom det heller ikke indtil nu har været tilladt at føre en patient tilbage, som har forladt eller er ved at forlade en sygehusafdeling, hvis det er imod patientens vilje.
Personalet må godt tilkalde politiet, men det kan jo gøre oplevelsen noget mere voldsom, både fordi mennesket med demens måske når at gå ret langt væk, men også fordi de fleste af os nok alligevel vil synes, at det at blive holdt fast og ført tilbage af en betjent er mere voldsomt, end hvis det er af en sundhedsperson.
Med forslaget her giver vi derfor – som de andre ordførere også har været inde på – sundhedspersonalet på vores somatiske sygehuse mulighed for at anvende gps til midlertidigt eller varigt inhabile patienter og for i helt særlige tilfælde fysisk at kunne tilbageholde eller tilbageføre de her patienter til sygehusafdelingen, hvis de har forladt eller er ved at forlade afdelingen.
I Radikale Venstre går vi generelt ind for at begrænse overvågning og tvang, og derfor er det her for os også en helt særlig sag.
Min vurdering er, at det her giver mening for den enkelte og vedkommendes familie, ligesom vi jo i fællesskab har prøvet at hegne det ind ved at lægge en indberetningspligt, en klageadgang og en evaluering ind i lovforslaget, sådan at vi holder snor i, at det ikke bliver brugt mere end højst nødvendigt.
Radikale Venstre støtter forslaget.
Jonas Dahl (SF), 2016-02-25:
Lovforslaget har jo til hensigt at styrke omsorgen for og beskyttelsen af demente og andre personer, som på grund af den ene eller den anden form for funktionsevnesvigt kan gå bort fra den pågældende institution, plejehjemmet, eller hvor de nu i øvrigt opholder sig.
Det er sådan set noget, som jeg tror har rørt mange af os, og det gælder ikke mindst de talrige eksempler, der har været på særlig ældre, som er gået bort, og som man efterfølgende har brugt uendelig mange ressourcer på at finde og nogle gange desværre også har fundet for sent.
Derfor tror jeg også, at det er vigtigt, at vi netop tager skridtet videre og ser på, hvad vi kan gøre for at beskytte de her ældre, som der hovedsagelig vil være tale om.
Jeg synes, det er positivt, at vi nu bevæger os ud ad den her bane, også selv om jeg sådan set deler de bekymringer, som flere andre også har været inde på, for registrering og for, hvad det er for en overvågning, vi sætter ind.
Men jeg tror, det er vigtigt at slå fast, at det her drejer sig om en særlig gruppe, som har behov for omsorg, støtte og overvågning på en hel anden måde end rigtig mange andre, fordi konsekvenserne ellers kan være fatale for netop den her gruppe.
Derfor er det også vigtigt, at det netop sker med samtykke fra patientens nærmeste pårørende eller værge sammen med en læge, således at der både er lægelig supervision af det og det også sikres, at der er opbakning til tiltaget fra pårørende.
Det vil jo som regel være dem, som deler bekymringen for den ældre.
Den anden pointe, som bl.a. også den radikale ordfører var inde på, synes jeg er, at man lægger op til både at journalisere og indberette de indgreb, der i givet fald vil finde sted, og jeg tror også, det bliver en vigtig politisk opgave følge op på, hvad det er for nogle indgreb, der rent faktisk kommer til at ske.
Og er det i givet fald sådan, at man går for vidt, så vil det selvfølgelig også være noget, vi skal være opmærksom på politisk.
Jeg har sådan set tillid til, at sundhedspersonalet kan løfte den vanskelige opgave, som de nu får, med at vurdere de konkrete tilfælde, og jeg tror også, at det er et tiltag, som vil blive hilst velkommen af både sundhedspersonale, men sådan set også de mange pårørende, som har en bekymring for, at deres ældre skal gå ud.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-02-25:
Tak for det, og tak for redegørelsen fra ministeren.
Det er jo helt rigtigt ...
Nej, jeg tror, jeg vil starte et helt andet sted.
Jeg vil starte med at sige, at ministeren sådan set har ret i forhold til det med, at der i beslutningsforslaget er en fejl – det siger ministeren ikke, men det vedstår jeg – nemlig at vi sådan set ikke vil fjerne transkønnethed fra ICD-10, men have det flyttet over i et andet kapitel, og det vil kræve en specificering fra vores side.
Det stod ikke i det oprindelige beslutningsforslag, men det er jo det, vi vil.
Vi vil gerne have flyttet diagnosekoden over i det kapitel 21, som ministeren også refererer til, og som vi også fra miljøet har hørt at man ønsker at blive placeret i.
Så det er en indrømmelse.
Mit spørgsmål går på det, ministeren siger om, at man forventer, at arbejdet i WHO er færdigt i 2018.
Det skulle første gang have været færdigt i 2012.
Så blev det skubbet til 2014, så blev det skubbet til 2015, og så igen nu til 2018.
Kan ministeren give en garanti for, at vi har et færdigt arbejde, og at koden er flyttet i 2018?
Sophie Løhde (V), 2016-02-25:
Først noterer jeg mig, at forslagsstillerne så alligevel ikke helt mener det, man egentlig foreslår i forslaget.
Det er jo sådan set positivt nok, for så er vi allerede der kommet nærmere til det, som jeg også betegner som værende et fælles mål i forhold til vores arbejde her i Folketinget.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi sådan set har diskuteret det her spørgsmål i den her sag flere gange igennem i rigtig mange år, og hvor jeg altid – også i min tid som sundhedsordfører – har oplevet, at der har været en fælles interesse i det, der er målet, nemlig at få ændret i WHO's klassifikationssystem.
Så deler jeg ordførerens ærgrelse
, kan man vel godt sige, over, at det ikke er færdigt noget før.
Jeg hører også selv til den utålmodige type, som gerne så, at vi var kommet længere i det her arbejde, men til det med, om jeg kan give en garanti her fra Folketingets talerstol på, at man så endelig er færdig i 2018, kan jeg sige, at det er en garanti som det ikke ligger i mine hænder at kunne give, for det er jo en garanti, som også forudsætter, at alle andre er enige og er indstillet på at kunne give den garanti.
Tværtimod arbejder vi aktivt for at fremme arbejdet i forhold til det, der er de danske interesser.
Det forfægter vi via et nordisk spor og i særdeleshed ved at tale med vores stemme i EU-regi.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-02-25:
Jamen det er jeg glad for at ministeren siger, for jeg havde jo heller ikke regnet med, at man kunne give en garanti.
Jeg forstår også godt hvorfor, men set i lyset af de mange, kan man sige, udskydninger, der har været indtil nu, er det jo også tydeligt for alle, at der er 193 lande i WHO, som skal blive enige om det her, og det er ikke alle, der har det samme syn på transkønnethed, som vi har i Danmark.
Derfor er der en stor sandsynlighed for – hvis man spørger mig – at det her ikke bliver færdigt i 2018.
Så mit spørgsmål til ministeren er: Vil ministeren så tage initiativ til, at vi i Danmark, indtil WHO finder ud af en ny kategorisering, så går foran og ændrer koden eller flytter koden over i det pågældende afsnit, vi har talt om – altså allerede nu, mens vi venter på WHO?
Sophie Løhde (V), 2016-02-25:
Jeg deler nok ikke helt ordførerens sandsynlighedsberegning, kan man vel kalde det.
Jeg synes sådan set, at der er en god sandsynlighed for, at vi kan nå målet i 2018, et mål, som jeg gerne havde set at vi havde nået noget før.
Som jeg også har tilkendegivet, er målet det vigtige for os, fordi det er dér, vi virkelig kan gøre forskellen med at få ændret noget i forhold til ikke bare os selv, men det, der er WHO's klassifikationssystem, som alle landene benytter.
Men jeg vil også gerne arbejde ud ad et andet spor, der hedder: Hvad kan vi i dansk sammenhæng gøre?
Og det var her, jeg syntes at vi havde en rigtig konstruktiv dialog om det på det lukkede samråd, som vi havde i regi af Sundheds- og Forebyggelsesudvalget, hvor vi netop drøftede, hvad vi kan gøre fra dansk side på den korte bane i forhold til at kunne tilføje en note eller noget, der gør, at vi tydeligt kan klargøre, at vi altså ikke anser det at få en diagnosekode for transseksualisme som udtryk for en sygdom eller en lidelse, for det er vores klare udgangspunkt, og det er det, jeg opfatter at vi alle sammen er enige om her i Folketinget.
Man kunne også sige det på den måde, at vi jo sådan set alle sammen er enige om målet.
Nu handler det om, at vi skal komme derhen.
Stine Brix (EL), 2016-02-25:
Det, vi fra dansk side kan gøre på den korte bane, er for mig at se en helt enkel, konkret ting, nemlig at vi tager initiativ til at gå foran og flytte de koder – der er tale om flere – til et andet kapitel, så det klart signalerer, at man, når man er transkønnet, ikke har en psykiatrisk lidelse, så har man ikke en personlighedsforstyrrelse, sådan som det ellers fremgår af det i dag.
Det er derfor sådan set bare et ganske enkelt spørgsmål til ministeren: Hvorfor vil regeringen ikke gøre lige præcis det, at man træffer den beslutning om at flytte de koder til et andet kapitel?
Så kan man altid senere, hvis det en dag skulle gå så godt, at WHO træffer en beslutning om at gøre noget på det her område, følge den beslutning.
Men hvorfor er det, at vi ikke skal gå foran på det her område og selv flytte diagnoserne væk det psykiatriske klassifikationssystem og hen til et andet sted i klassifikationssystemet?
Sophie Løhde (V), 2016-02-25:
Som jeg har været inde på tidligere, er det muligt at lave nogle nationale ændringer til den internationale klassifikation.
Det kan f.eks. foregå, ved at vi laver nogle mere detaljerede underafdelinger eller ved helt at droppe diagnoser, som vi slet ikke tilbyder behandlinger for, som derved er overflødige, og som der derved ikke er brug for.
Det var det Danmark gjorde, dengang man slettede homoseksualitet og sadomasochisme fra det.
Det er jo ikke længere noget, man giver behandling for.
Men Danmark kan ikke bare flytte rundt på diagnoserne i klassifikationssystemet eller etablere sine egne særlige danske kapitler.
Samtidig vil jeg også mene, at det vil være uheldigt helt at slette en diagnose, som jo stadig reelt er en indikation for behandling.
Men det er så det, jeg glæder mig over at man siger i beslutningsforslaget at man alligevel ikke mener.
Så langt, så godt.
Vi kan gøre noget fra dansk side, og det er sådan set der, at jeg rækker en hånd ud til medlemmerne, nemlig i forhold til at kunne indgå i videre drøftelser om det.
Jeg har foreslået, at vi gør som i Sverige, for hvis det var så simpelt, som fru Stine Brix skitserer, så lur mig, om der ikke også var nogle andre, der bare lige havde gjort det.
Det har nogle konsekvenser, som jeg ikke er helt sikker på at fru Stine Brix er interesseret i.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-02-25:
Nu havde jeg jo også i går glæden og fornøjelsen af at debattere det her med ordføreren i diverse medier.
Jeg kan forstå, at ordføreren ikke er blevet klogere på, hvad det er, Alternativet ser som en ny politisk kultur.
Men jeg kan fortælle, at det bl.a. er gennemsigtighed, at magten selvfølgelig fremlægger tal, der kan stoles på af den lovgivende forsamling, som er parlamentet.
Nu har jeg hørt ordføreren stå og snakke om, hvad der er et parlament værdigt.
Det, der er et parlament værdigt for mig, er altså også en ordentlig lovgivningsproces.
Og når der nu er syv ud af syv forskere, der siger, at det her ikke er den rigtige måde at gøre det på, og der er et flertal i Folketinget, som ikke har tillid til den måde, som de her tal er fremlagt på, synes ordføreren så ikke godt, at man måske kunne have sagt: Nødbremsen ned, vi må lige give det her en tid, gennemregne tingene ordentligt og fremlægge det igen og tage en ordentlig debat igen om den her meget omfattende reform, som det jo er?
Mette Bock (LA), 2016-02-25:
Det gør man sikkert ikke.
Jeg lytter jo til, hvad forskerne siger.
Jeg ved også, at der er forskere, der siger noget forskelligt.
Jeg ved, at uanset hvordan man gjorde det her, ville vi heldigvis have forskere, som ville afprøve det, som ville kritisere, og som ville udfordre den måde, det er lavet på.
Vi har tidligere diskuteret, at den indfaldsvinkel, man har til tingene som forsker, selvfølgelig afhænger af, om man er biolog, eller om man er agrarøkonom, eller om man er noget andet eller tredje.
Det er jo det, der er forskningen, nemlig at man kigger ind i tingene fra den specielle vinkel.
Det, vi så skal gøre som politikere, er jo, at vi skal lytte til, hvad der bliver sagt, vi skal løfte os op i helikopteren, og så på et tidspunkt skal vi sige til os selv, at nu har vi modet til at træffe den her beslutning, og hvis det viser sig, at der er noget, der går galt, griber vi selvfølgelig ind.
Jeg kan simpelt hen ikke svare på, hvad det er, statsministeren vil gøre.
Jeg kan ikke svare på, hvad der kommer til at ske.
Jeg tror faktisk ikke – og det er jo kun en tro, jeg ved lige så lidt som alle jer andre – at vi vil komme til en situation, hvor vi skal i salen for at stemme om et mistillidsvotum til miljø- og fødevareministeren.
Men jeg ved lige så lidt om det, som ordføreren gør, eller som andre gør.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-02-25:
Jeg bliver også nødt til at spørge ordføreren til de udtalelser, der er kommet i BT i dag.
Det anerkender jeg«.
Det er sådan, at når man bliver interviewet af en journalist, kan man få sine citater til gennemsyn, og det vil anbefale ordføreren fremadrettet.
Jeg er dybt forundret over, at Dansk Folkeparti kan acceptere, at Folketinget får urigtige oplysninger, for man kan sammenligne den her situation med en anden fødevareministersituation, nemlig situationen med fødevareminister Lars Barfoed.
Alligevel valgte Dansk Folkeparti at trække tæppet under den daværende fødevareminister.
Har Dansk Folkeparti ændret politik, i forhold til om ministre behøver give retvisende svar?
Har Dansk Folkeparti besluttet sig for, at det er lidt ligegyldigt, så længe statsministeren bare hedder Lars Løkke Rasmussen?
René Christensen (DF), 2016-02-25:
En minister skal altid fremlægge de rigtige tal.
Sådan er det.
Ministeren har bare fremlagt det på en måde, hvor det var rigtig svært tilgængeligt, og vi fik også at vide på høringen, at det var problematisk, at det her materiale var fremlagt på den måde, det var.
Det har vi selvfølgelig taget til efterretning, og ministeren har jo også rettet op på det og sagt, at den service vil hverken Folketinget, forligsparter eller andre opleve i fremtiden.
Der vil læsevejledningen til at tilgå de her svært tilgængelige tal være på en anden måde, og det tager vi selvfølgelig til efterretning.
Det er sådan set det, som vi siger at ministeren ikke har gjort godt nok, og der har ministeren jo også lagt sig fladt ned og sagt: Ja, det er rigtigt, det har vi ikke gjort godt nok.
Og vi er sådan set glade for, at vi fremadrettet får en bedre service i forhold til at tilgå svært tilgængeligt materiale.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-02-25:
Jeg vil bare bede om et meget simpelt svar – ja eller nej i virkeligheden – for har Dansk Folkeparti ændret praksis, med hensyn til hvad ministre må i forhold til Folketinget?
For den daværende fødevareminister, Lars Barfoed, erkendte, at der var rod, og at der skulle ryddes op, og han var i gang med at rydde op.
Han fremlagde en rapport om, hvordan man kunne gå i gang med at rydde op, og han var ked af, at Folketinget var blevet vildledt.
Det blev lagt åbent frem af den daværende fødevareminister.
Alligevel valgte Dansk Folkeparti at trække tæppet under den daværende fødevareminister, fordi man ikke havde en særlig lang lunte og ville have, at Folketinget skulle have retvisende oplysninger.
Her står der sort på hvidt, at ordføreren siger: »Syv forskere har fortalt os, at man ikke kan lægge tal sammen på den måde, regeringen har gjort.
Det anerkender jeg«.
Ergo anerkender Dansk Folkeparti, at regeringen har fremlagt fejlagtige oplysninger til Folketinget.
Hvordan kan det så være, at Dansk Folkeparti ikke står bag det mistillidsvotum, som regeringen møder i dag, og hvordan kan det være, at Dansk Folkeparti nu har ændret praksis, i forhold til hvorvidt ministre skal give rigtige oplysninger til Folketinget?
René Christensen (DF), 2016-02-25:
Jeg blev spurgt, om jeg ville svare ja eller nej.
Dansk Folkeparti har ikke ændret holdning.
Ministre skal selvfølgelig altid fremlægge retvisende tal.
Jeg har faktisk stået heroppe og læst op, lige nøjagtig hvad det er, jeg gerne ville udtrykke i Berlingske.
Og vi har på intet tidspunkt haft fornemmelsen af eller oplevet, at vi ikke har fået retvisende tal fra ministeren.
Vi har oplevet, at vi har fået nogle tal, som var lidt svært tilgængelige, og der har ministeren også sagt at sådan vil det ikke blive i fremtiden, og det er vi selvfølgelig rigtig glade for.
Christian Juhl (EL), 2016-02-25:
Det passer meget fint i forhold til det, jeg gerne vil spørge om.
Men jeg synes lige, at jeg vil indlede med at sige, at det danske sprog jo er forunderligt.
Det kan bruges på mange måder.
Et opgør med dansk miljøpolitik, et opgør med 25 års dansk miljøpolitik, sagde hr. René Christensen – det er det, vi står over for med den her lov.
Og så er det bare en meget lille ting alligevel, det er helt imponerende.
Og det er klart, at hvis man vil tækkes landbruget, skal man jo bare tumle løs.
Når jeg siger det om sproget, er det, fordi den ene efter den anden prøver at fortælle, hvad fakta er, og så siger ordføreren: Arh, det er en meget lille ting.
Kan ordføreren bekræfte, at de forskere, der har leveret de her tal, der er brugt til at vise, at landbrugspakken ender i et grønt plus for miljøet, samtidig omtaler den måde, ministeren har brugt de tal på, som – lyt nu efter – kreativ bogføring, fejlagtig og misinformation.
Kreativ bogføring, fejlagtig og misinformation.
René Christensen (DF), 2016-02-25:
Sådan læste jeg også artiklen.
Nu har jeg jo selv stået heroppe og kommenteret en artikel.
Jeg vil bare sige, at det hørte vi altså ikke ved den høring, vi havde, som forskerne var indkaldt til; og det var nuancerede forskere, der var indkaldt.
Det, der var det pudsige ved det, var jo, at forskerne heller ikke var enige.
Altså det, der var det interessante ved den høring, var, at der var syv forskere, der sagde, at de satte spørgsmålstegn ved det.
Ja, det var de ikke enige om.
Altså, det var jo det, der også kom ud af det.
Man kan ikke bare lige tegne efter en lineal og sige, at den her måde skal det gøres på.
Der er så mange forudsætninger, man skal tænke ind, og det sagde forskerne også.
Så jeg synes jo, at den høring var fantastisk god, fordi den viste, at det her er svært.
Det er jo meget tydeligt, at når forskerne ikke engang kan blive enige om, hvordan man skal regne det her ud, så er det selvfølgelig også svært for Folketingets medlemmer at regne det ud, og derfor burde man have gjort det på en anden måde. Og det er vi sådan set også trygge ved at man kommer til at gøre i fremtiden.
Christian Juhl (EL), 2016-02-25:
Det vil sige, at når avisen skriver, hvad ordføreren mener, så passer det ikke.
Når forskerne skriver, hvad de mener, så passer det ikke.
Men der skal en masse sniksnak til.
Det er jo udenomssnak, det er greenwashing, det er i den grad manipulation med fakta.
Jeg kunne godt tænke mig så at stille et sidste spørgsmål: Er ordføreren enig i, at ifølge grundlovens § 15 er det sådan – uanset om hr. René Christensen synes, han har forstand på det – at ingen minister kan forblive i sit embede, efter at Folketinget har udtalt sin mistillid til ham eller hende? Er vi enige om det?
René Christensen (DF), 2016-02-25:
Ja, det står der i grundloven, og det er sådan set rigtigt.
Vi har været lidt skuffede over, at læsevejledningen ikke har været bedre, i forhold til hvordan tallene er blevet fremlagt.
Det har ministeren også svaret på.
Det undskylder hun og siger, at sådan vil det ikke være i fremtiden, og det har vi det sådan set rigtig fint med.
Men det ændrer jo ikke ved, at pakken stadig væk ser ud, som den gør.
Og så skal man altså også lige huske, når man kommer med de citater fra de her forskere – så kan vi tale om journalister og andre; jeg siger ikke, der er nogen, der citerer nogen forkert – at det bare ikke var den retorik, de brugte ved høringen, bestemt ikke.
Det var bestemt ikke den retorik, de brugte ved høringen – og jeg var til stede.
Jens Joel (S), 2016-02-25:
Tak for det.
Nu har vi jo snakket rigtig meget om det lidt kreative regnskab i forhold til havmiljø og kvælstofudledning, men der har også været rejst nogle andre problemstillinger, nemlig problemstillingen omkring, hvorvidt man sender en regning til vandforbrugerne, altså om drikkevandet bliver dyrere, fordi vi skal beskytte det.
I min egen kommune, Aarhus, har embedsmændene været bekymrede, for hvis man giver lov til at øge normen, altså gødske noget mere, men så samtidig skal sige, at det på det pågældende sted ikke rigtig kan lade sig gøre, hvis der skal passes på drikkevandet, ville man være nødt til at betale en erstatning til landmændene, og det ville blive dyrt for drikkevandsforbrugerne.
Så sagde hr. René Christensen til fru Ida Auken, da hun spurgte ind til den her problematik, at nitratfølsomme områder selvfølgelig skal tages med i betragtning.
Der vil jeg gerne spørge hr. René Christensen, om det er en garanti for, at man, hvis man som kommune skruer ned på normen med henvisning til nitratfølsomme områder, ikke skal give erstatning til landmændene.
René Christensen (DF), 2016-02-25:
Der lægges ikke op til nu, at kommunerne fremadrettet bare kan sende regningen videre.
Den lovgivning, vi har i dag, kommer til at køre, som den altid har gjort. Hvad angår den her diskussion om, hvad det her lovforslag betyder, vil jeg sige, at der ikke er nogen landmænd, der har fået en forureningstilladelse med det her forslag.
Det er jo derfor, ministeren også får en bemyndigelse, altså netop til at lave målrettet regulering, altså at den øgede gødskning sker i samklang med natur og miljø.
Det drejer sig nok mere om, at man rigtig godt kunne tænke sig ude i kommunerne, at det fremadrettet blev lavet sådan, at regningen bare kunne sendes videre.
Den lovgivning, vi har i dag, kommer også til at fungere i morgen, og det er ikke sådan, man med den her lovgivning får en forureningstilladelse – på ingen måde.
Trine Bramsen (S), 2016-02-25:
Jamen det er da dejligt at høre, at ordføreren mener, at der har været et godt forløb, men det er jo bare ikke det, vi diskuterer.
Vi diskuterer jo, om ministeren har givet retvisende oplysninger til Folketinget.
Og der siger ordføreren i avisen i dag, at det ikke er tilfældet.
Så jeg vil da gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører: Er det ikke et problem, når en minister ikke informerer Folketinget retvisende, og at Folketinget ikke kan stole på de oplysninger, der kommer – sådan som ordføreren selv siger i dag i Berlingske?
René Christensen (DF), 2016-02-25:
Ja, det vil jeg faktisk gerne.
Det var en dygtig journalist, hvor man nærmest var til afhøring i en halv times tid, og jeg vil gerne sige, at jeg står på mål for det, og han har bestemt nok ikke citeret mig forkert – det er jeg sikker på – og det er også derfor, at jeg her fra Folketingets talerstol meget klart præciserer, hvilken holdning vi har til det.
Jeg fik nok stillet det spørgsmål omkring 50 gange, og det kan godt være, at jeg på et tidspunkt har fået sagt det, som jeg gjorde der.
Sådan er det, og det har jeg rettet op på ved at stå her på Folketingets talerstol, og det må være det rigtige sted at gøre det.
Lea Wermelin (S), 2016-02-25:
Jeg synes sådan set, det er ret interessant, hvad ordføreren så har sagt til BT.
Nu må vi få opklaret, om ordføreren stadig står ved det, for som jeg læste det, siger ordføreren bl.a.: »Hvis det var mig, der var minister og havde siddet i samråd, så havde jeg sagt: Ja, det er problematisk«.
Hvad er det, ordføreren synes er problematisk?