runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Hækkerup (S), 2014-05-02:
Jeg ville jo sådan set ønske, at man kunne have fjernet de forbrydelser, så de ofre aldrig nogen sinde var blevet ofre.
Det kan vi ikke.
Det, vi kan i stedet for, er at sørge for, at de får en ordentlig behandling.
Men en ordentlig behandling synes jeg også må medføre, at man er sikker på, at en eventuel gerningsmand bliver retfærdigt dømt.
Og en retfærdig dom bygger altså på, at der har været en rettergang, som har levet op til de forskellige principper, som vi hylder, så vi er helt sikre på, at vi giver både den tiltalte og den anklagede de bedste muligheder for at fremkomme med deres beviser.
Jeg støtter intentionerne i forslaget – det var det, jeg sagde til Dansk Folkeparti – men jeg synes også, der skal være tale om helt særlige omstændigheder, inden man bruger indenretlige afhøringer, præcis som jeg redegjorde for i min tale.
Peter Skaarup (DF), 2014-05-02:
Tak til justitsministeren for besvarelsen om muligheden for at kunne gennemføre det her.
Jeg synes egentlig, jeg hørte justitsministeren sådan, at ministeren har meget lyst til at støtte forslaget.
Er det, fordi ministeren synes, det lyder godt, eller hvordan skal jeg forstå det?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er: Er det ikke rigtigt forstået, at der jo faktisk allerede i dag findes muligheder for de her indenretlige forhør, så man, f.eks. hvis en person er ude af landet, er blevet syg eller kan risikere at blive udsat for trusler, godt kan lade det offer videoafhøre og så have en båndet optagelse, som kan afspilles i retten, så retten får et rigtig godt billede af, hvordan situationen er?
Dertil kommer, at man jo har særlige regler for børn, og det er så dem, ministeren heldigvis har givet tilsagn om muligvis kan blive udvidet, når det handler om, hvilke aldersgrupper der kan komme ind under dem, lige som det er i en række andre nordiske lande.
Så muligheden er der sådan set i dag, og spørgsmålet er bare: Vil vi gerne udvide den, sådan at vi skåner ofrene for det, de udsættes for, hvilket jo i øvrigt også støttes af Offerrådgivningen i Danmarks formand, Steen Knudsen?
Jeppe Mikkelsen (RV), 2014-05-02:
Tak for ordet, hr. formand.
Det her er et meget, meget sympatisk forslag på mange punkter, og jeg tror sådan set, at vi alle sammen er enige i, at det er meget sympatisk.
Det bygger jo på et ønske om, at ofrene for en grovere forbrydelse kan få sat et punktum og komme videre.
Det kan man jo sådan set kun have sympati for, tror jeg.
Det, som først og fremmest stritter imod, er jo et grundlæggende princip om, at i vores retspleje skal forklaringer, beviser osv. præsenteres direkte i retten, og dermed altså direkte for dommeren og et eventuelt nævningeting.
Det kalder man også princippet om bevisumiddelbarhed, og det er et meget vigtigt lavpraktisk princip, så dommeren osv. f.eks. kan stille spørgsmål og få afklaring omkring detaljerne, men også lavpraktisk forstået sådan, at når sagen udvikler sig, kan man få fulgt op på sagens udvikling.
Men vi skal også passe på af principielle årsager.
Det kan jo imødekomme noget af den frygt, der naturligt kan være hos et offer, for at sidde i samme lokale som gerningsmanden, og jeg vil gerne understrege, at hvis vidnet er et barn, er der mulighed for at videoafhøre barnet inden retssagen.
Så for børn gør vi en generelt undtagelse, men vi er ikke parat til at lave en generel undtagelse for alle aldersgrupper.
Vi vil meget gerne være med til at se på, hvordan vi kan blive endnu bedre til at tage os af ofrene.
Jeg synes, vi har gjort en god række ting de seneste par år, men det her beslutningsforslag kan vi desværre ikke støtte.
Pernille Skipper (EL), 2014-05-02:
Jeg kunne da have lyst til at sige ja, men det er klart, at der er forskel på grov og simpel vold.
Men hvorvidt en bestemt handling skal placeres i den ene eller den anden kasse, har Folketinget opstillet nogle kriterier for.
Vi har sagt, hvornår vi synes det skal være tilfældet, og så er det domstolene, der udmønter det i praksis, ligesom vi har opstillet det kriterie i straffeloven, at det skal føre til en skærpet straf, hvis en handling er begået af flere i forening.
Men de øvrige elementer skal selvfølgelig også medtages.
Og det, jeg siger med det her, er, at forslagsstillerne skylder at rangere de øvrige skærpende og formildende omstændigheder, hvis man mener, den her er så meget vigtigere.
Martin Henriksen (DF), 2014-05-02:
Nu er det jo sådan, at hvis en tolder opfanger noget, som er mistænkeligt, kan vedkommende jo tilkalde politiet.
Men det er fair nok, hvis ministeren mener, at problemet med den told- og grænsekontrol, som Dansk Folkeparti indførte sammen med den tidligere regering, var, at den var for slap, og at den ikke var streng nok.
Så kan vi jo bare indføre en, der er endnu strammere, sammen med regeringen.
Regeringen og Dansk Folkeparti i parløb på det her område har vi ingen problemer med fra Dansk Folkepartis side.
Så hvis argumentet er, at det ikke var strikst nok, så kan vi sagtens tale sammen om det.
Med der var egentlig et spørgsmål, og det fik jeg ikke noget svar på, så nu spørger jeg igen: Er der egentlig noget nyt fra regeringens side på det her område, eller skal det bare køre videre, som det gør nu?
Karen Hækkerup (S), 2014-05-02:
Hr. Martin Henriksen siger, at der kommer flere udlændinge.
Jeg ved så ikke, om det er asylansøgere eller turister eller folk, der kommer for at arbejde, eller hvem det er, som Dansk Folkeparti primært tænker på her.
Det gør det jo lidt svært for mig at svare på det.
Men i forhold til om grænsekontrol, som Dansk Folkeparti nu igen hiver op af æsken, ville gøre nogen som helst forskel på det her, så vil jeg bare slå fast en gang for alle, at den grænsekontrol, som vi hele tiden skal høre at Dansk Folkeparti tvang Venstre og De Konservative til at ville indføre, ikke var en grænsekontrol, men en toldkontrol.
Det ville stadig væk være muligt for folk at køre over grænsen, og det ville jo i øvrigt også stadig væk, som det alle dage har været, være muligt for folk at snyde sig over grænsen.
Det, vi i stedet for skal, er jo at have et meget, meget tæt samarbejde i EU, hvor vi udveksler med hinanden, og hvor vi hjælper hinanden til at fange dem, som går på tværs af grænser, for ja, det gør de kriminelle.
Og derfor skal vores indsats være fleksibel og mobil, og det er en grænsebom altså ikke.
Martin Henriksen (DF), 2014-05-02:
Tak for det.
Først vil jeg sige, at der jo ikke er noget mærkeligt i, at der er flere, der bliver udvist, når man tager i betragtning, at der også generelt kommer flere til Danmark, og at vi på en række områder ser, at der er en stigning i den grænseoverskridende kriminalitet.
Det er så, hvad det er.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre sådan lidt mere præcist, hvad regeringen agter at gøre fremadrettet, når nu man ikke kan støtte Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
For jeg hørte faktisk ikke, at der var nogen nye initiativer i ministerens tale.
Et eller andet sted er det jo fair nok at have det argument, som ministeren også fremførte et par gange, at hvis man er udvist af Danmark, så skal man være udvist af Danmark, og så skal man ikke sidde i fængsel i Danmark i alt for lang tid.
Men problemet er jo sådan set, at bl.a. fordi vi ikke har nogen grænsekontrol – det er jo også fremgået i dagspressen – kan folk blive udvist flere gange.
De vender jo hele tiden tilbage.
Det har jo bl.a. noget at gøre med, at den fængselsstraf, de får, hvis de overhovedet får en, er alt for lav, og derfor kan de frit vende tilbage.
Der er ingen grænsekontrol.
Og når de så bliver taget – hvis de bliver taget – er det en så kort fængselsstraf, at de simpelt hen ikke tager det alvorligt.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-05-02:
Det er på mange måder et sympatisk forslag, som Dansk Folkeparti her har fremsat, fordi det jo i virkeligheden er et forsøg på at få mere fokus på ofrene, når vi taler om voldskriminalitet.
Det synes vi sådan set er al ære og respekt værd.
Med hensyn til de forskellige elementer i forslaget er vi sådan set også åbne over for de fleste.
Det er sådan, at vi synes, det er godt, at man kan få en mulighed for, som der står, når bestemte forudsætninger er opfyldt, at afgive forklaring i forbindelse med indenretlig afhøring.
Vi synes også, det er godt, at der kan skabes hjemmel til, at et eventuelt erstatningskrav skal kunne behandles i forbindelse med den indenretlige afhøring.
Det er noget, både vi og forslagsstillerne har været ude med offentligt, så et ville også være meget mærkeligt, hvis vi ikke støttede det.
Og endelig synes vi, det er rigtig fint at se på, hvordan man kan beskytte vidner bedre.
Når jeg sprang del 2 over, er det, fordi det måske er der, bekymringen ligger.
Jeg er i hvert fald ikke helt parat til at sige endeligt ja til det, nemlig at man skal sikre, at den forurettede efterfølgende ikke har pligt til at afgive forklaring i de pågældende sager ved den senere hovedforhandling.
Det synes jeg er fint som altovervejende hovedprincip, men har man tænkt på, at der kan være undtagelser?
Det tror jeg i hvert fald at vi har brug for at høre lidt nærmere om fra forslagsstillerne, inden vi kan sige ja.
Pernille Skipper (EL), 2014-05-02:
I dag findes der en særlig mulighed i retsplejeloven, som betyder, at børn ikke behøver at møde frem i retten for at afgive forklaring, hvis der f.eks. er tale om en sædelighedsforbrydelse mod barnet.
Det er en bestemmelse, vi har, fordi børn er særligt sårbare, og fordi det kan betyde en yderligere traumatesering, hvis barnet skal genopleve en så dramatisk oplevelse flere gange og jo også lang tid senere, for en retssag gennemføres i sagens natur et stykke tid, efter en forbrydelse er begået.
Der har for nylig været rejst en debat om, om vi burde sætte aldersgrænsen op, så også børn over 12 år slipper for at vidne i retten.
Det er en diskussion, som vi i Enhedslisten er meget indstillet på at tage.
Det er vigtigt, at vi tager hånd om de her særligt sårbare ofre.
Hvis vores drømme kunne blive til virkelighed, skulle intet offer udsættes for at skulle fortælle om det flere gange – også lang tid efter, man er blevet udsat for en forbrydelse.
Bevisumiddelbarhed er et grundprincip i dansk strafferetspleje, og det betyder, at beviserne, uanset om det er en genstand eller et vidneudsagn, skal fremlægges direkte for retten.
Det styrker nemlig retssikkerheden, at dommere og eventuelle nævninge kan få et umiddelbart og direkte indtryk, og at også den tiltalte og dennes forsvarsadvokat har mulighed for at komme med indvendinger og spørgsmål i løbet af en vidneforklaring.
Det er så de to modsatrettede hensyn, vi har, når vi skal vurdere, om der er flere, der skal have mulighed for at undgå at give forklaringer i retten, men kun skal gøre det en enkelt gang i forbindelse med politiets efterforskning.
Og jeg må sige, at vi i Enhedslisten ikke finder grund til at ændre på den nuværende praksis, for så vidt angår voksne mennesker.
Det siger vi især, fordi det ikke er klart afgrænset i det her beslutningsforslag, i hvilke tilfælde det skal være en mulighed.
Udgangspunktet må være bevisumiddelbarhed, og for mig at se vil det her forslag betyde, at bevisumiddelbarhed vil være undtagelsen frem for reglen i forhold til personfarlig kriminalitet, og det kan vi ikke støtte.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-05-02:
Jeg må sige, at jeg var meget fristet til at støtte det her forslag, eller i hvert fald støtte det delvist.
Jeg har selv haft det i tankerne med hensyn til voldtægtsofre, som jo også har oplevet en krænkelse, som kan være rigtig grov, og som er svær at få rippet op i igen, og særlig når det så skal foregå foran en masse fremmede mennesker – myndighedspersoner og borgere – i en retssal.
Jeg er kommet til den konklusion, at de retssikkerhedsmæssige betænkeligheder nok vejer tungest.
Vi skal jo finde en balance, og som den radikale ordfører, hr. Jeppe Mikkelsen, nævnte, har man visse muligheder for at tage hensyn til offeret under retssagens afvikling.
Det, jeg tænker man kunne gøre i stedet for, er at støtte ofrene noget mere undervejs.
Vi har i dag en mulighed for at beskikke en bistandsadvokat.
Det, der kan være udfordringen, ved jeg, er, at når tingene sker på skæve tidspunkter, har man sådan set ikke en tilkaldeordning, og det vil sige, at offeret måske først får den hjælp, som offeret har brug for, 3-5 dage senere, og det er jo ikke altid fornuftigt.
Så kan vi støtte ofrene noget mere, og det synes jeg er rigtig vigtigt.
Det her forslag kommer vi desværre ikke til at støtte, men jeg må indrømme, at jeg har skænket det nogle venlige tanker.
Så jeg vil bare afslutningsvis benytte muligheden for at takke ministeren for, at hun har sat et udvalgsarbejde om videoafhøring af børn i gang med henblik på at udvide aldersgrænsen på det område.
Jeg håber meget, at det betyder, at børn også fremover kan få en udvidet adgang til videoafhøring, også selv om de er fyldt 12 år.
Tom Behnke (KF), 2014-05-02:
I forbindelse med de forskellige ændringer, vi lavede, gik vi jo også ind og sørgede for, at der var et organiseret samarbejde mellem det, der hedder ngo'er, og så politi og anklagemyndighed, både her i landet og i udlandet, netop for at undgå de situationer.
Så det var en lang række tiltag, der blev gjort; både fra Justitsministeriets side og fra Socialministeriets side lavede man en lang række tiltag for at forbedre de her forhold.
Og det satte vi i søen.
Hvis det viser sig i dag, at det stadig væk ikke er godt nok, så er vi selvfølgelig indstillet på at fortsætte ad den vej, på samme måde som vi med det her forslag tilkendegiver, at de sanktioner, der bliver givet, åbenbart ikke er afskrækkende nok, og så skruer vi en anelse mere på det håndtag, og det er det, vi gør med beslutningsforslaget her.
Hvis det i forhold til håndteringen, tagen hånd om ofrene, samarbejde med ngo'er både her og i udlandet, stadig væk ikke fungerer godt nok, skal det da fungere bedre, og så er vi selvfølgelig med til at få det til det.
Pernille Skipper (EL), 2014-05-02:
Men der er problemet jo nok, at det, hr. Tom Behnke definerer som at tage hånd om ofrene, nok ikke helt er det samme, man sådan oplever værende effektivt ude i den virkelige verden.
Altså, det var jo den anden del af mit spørgsmål
: Mener hr. Tom Behnke, at det er helt fint, altså at virkeligheden er sådan, at ofre for menneskehandel tør vidne og i øvrigt går til politiet, når de får chancen, eller erkender hr. Tom Behnke, at vi har et problem, fordi ofre mistænker politiet, har mistillid til politiet, fordi de ved, at de bliver fængslet, fordi de ved, at de bliver udsendt?
De tør ikke vidne, fordi de er bange for, hvad der sker efterfølgende, hvis bagmændene ikke bliver dømt, eller hvis bagmændene endelig bliver dømt, når ofrene så bliver sendt tilbage til deres oprindelige hjemland, måske i armene på potentielle nye menneskehandlere.
Altså, mener hr. Tom Behnke ikke, at vi har et problem med tilliden mellem ofre og myndigheder i dag, eller er det helt fint, som det er?
Jeppe Mikkelsen (RV), 2014-05-02:
Tak for ordet, hr. formand.
Jeg vil igen gøre det relativt kort.
Jeg er meget enig med fru Trine Bramsen; vi kan fra radikal side heller ikke støtte forslaget.
Menneskehandel er naturligvis noget af det mest frygtelige, der findes i denne verden, men problemet løses ikke ved bare at hæve straffen.
Det løses ved at samarbejde på tværs af grænserne om at optrevle netværkene.
Det er det, som hjælper.
For vil man virkelig give politiet bedre redskaber og vished om, at de kan fortsætte deres internationale samarbejde gennem Europol f.eks., var det jo det, man skulle gøre.
Det ønsker man dog ikke, og det undrer mig sådan set gang på gang, men lad nu det ligge.
Til slut skal det nævnes, at strafferammen er blevet øget fra 8 til 10 år, som det blev nævnt af de foregående talere, dog ikke med en ændring af praksis, og det bliver vist også påpeget af forslagsstillerne.
Men samlet set kan vi Radikale altså ikke støtte yderligere skærpelser.
Trine Bramsen (S), 2014-05-02:
Beslutningsforslaget pålægger regeringen i indeværende folketingssamling at fremsætte et lovforslag, der forhøjer strafferammen i sager om menneskehandel til fængsel i 12 år.
Samtidig pålægges regeringen at sikre en skærpelse af strafudmålingen.
Lad mig indledningsvis slå fast, så det ikke er til at misforstå, at vi Socialdemokrater finder menneskehandel dybt forkastelig.
Uanset hvordan mennesker handles og med hvilket formål, skal vi gøre alt, hvad der står i vores magt, for at bekæmpe denne type kriminalitet.
Og det er der!
Som justitsministeren har redegjort for, er det ikke længe siden, Folketinget behandlede spørgsmålet om skærpelse af strafferammen for strafudmåling i sager om menneskehandel. Her besluttede Folketinget i samlingen 2011-12 at bakke op om regeringens lovforslag om bl.a. forhøjelse af strafferammen for menneskehandel fra 8 til 10 års fængsel.
Vi Socialdemokrater straffer gerne kriminelle hårdt, men der skal altid være et formål med straf.
At hæve strafferammen fra 10 til 12 år lyder hårdt og sender et signal, men intet peger på, at det vil få en betydning i praksis og sikre færre situationer, hvor mennesker på uacceptabel vis handles.
Med de ord skal jeg meddele, at vi Socialdemokrater ikke kan støtte forslaget.
Preben Bang Henriksen (V), 2014-05-02:
Tak for det.
Jeg holder denne tale på vegne af fru Fatma Øktem, som ikke kunne være til stede her i dag.
Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti har i fællesskab udarbejdet forslaget, som vi skal behandle her i dag.
Det har to formål: dels at hæve strafferammen for menneskehandel fra 10 år til 12 år, dels at tilrette straffelovens bemærkninger, sådan at strafudmålingen forhøjes proportionalt med strafferammen i forhold til den straf, der hidtil har været fastsat af domstolene.
I Venstre mener vi, at bekæmpelse af menneskehandel er vigtigt.
Det er derfor, at det danske Folketing i 2012 valgte at implementere EU-direktivet om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel, selv om vi ikke var retligt forpligtet til det på grund af retsforbeholdet.
Grundlæggende er vi i Folketinget enige om, at Danmark har en stærk forpligtelse til at gøre alt for at forhindre den modbydelige kriminalitet, der eksisterer.
Desværre hører vi hvert år nye historier om mennesker, der bliver snydt, lokket, udnyttet på det groveste.
Bagmændene bag disse gerninger skal kunne mærke følgerne af deres handlinger.
Det er Venstres opfattelse, at det desværre ikke altid er tilfældet i helt relevant omfang.
Domstolene benytter sig nemlig langtfra af de muligheder for strafudmåling, som loven tillader i dag.
Det er beklageligt, og derfor mener vi, at der skal sendes et kraftigt signal om, at strafferammen i højere grad bør udnyttes.
I Venstre er vi enige i formålet med forslaget, nemlig at rette op på den lidt mærkværdige situation, der opstod, da Folketinget implementerede EU-direktivet om menneskehandel i straffeloven.
Ændringen fra dengang gik som bekendt ud på, at 8 års fængsel i strafferammen blev til 10 års fængsel, men desværre blev det i lovens bemærkninger anført, at »det er derimod ikke hensigten, at den forhøjede strafferamme skal føre til ændringer i domstolenes strafudmåling i de typer af sager om menneskehandel, som vi kender i dag«.
Det er en lidt besynderlig måde at udtrykke sig på, når man er i gang med at forhøje strafferammen, at man så skriver i bemærkningerne, at det da i øvrigt ikke skal gælde.
Det vil vi gerne rette op på, og i Venstre er vi enige med forslagsstillerne i, at det ikke giver mening at hæve strafferammen for en forbrydelse, samtidig med at man skriver, at ændringen ikke skal anvendes af domstolene.
Vi mener derimod, det er vigtigt, at domstole og myndigheder udnytter de rammer og muligheder, som lovgivningen giver, og derfor støtter vi forslaget om at tilrette lovens bemærkninger, sådan som det foreslås.
Alt i alt mener vi i Venstre, at forslaget er med til at rette op på den danske lovgivning om menneskehandel, og vi støtter derfor op om forslagsstillernes initiativ vedrørende tilretning af bemærkningerne. Om der tillige skal ske en udvidelse af strafferammen, må vi se på – jævnfør hvad ministeren sagde – når vi under udvalgsarbejdet få nærmere klarhed over, hvordan praksis er under den allerede gældende strafferamme.
Karen Hækkerup (S), 2014-05-02:
Tak for det.
Det er et beslutningsforslag om at skærpe straffen i sager om menneskehandel.
Det er faktisk ikke længe siden, at Folketinget skærpede straffen i sager om menneskehandel; det gjorde vi tilbage i samlingen 2011-2012, hvor vi satte straffen op fra 8 til 10 års fængsel.
Det gjorde vi bl.a., fordi der var et nyt EU-direktiv, som regeringen gerne ville leve op til.
Forslagsstillerne peger på, at man synes, at straffene, som bliver givet for menneskehandel, er for milde, og peger på, at der er blevet idømt straffe på ½-4 år, og derfor synes man, at det nu er på tide at sætte strafferammen op.
Det er sådan, at der også i denne sag er mulighed for at tage højde for skærpende omstændigheder, som der også var i den sag, vi behandlede tidligere, om gruppevold, som jo i forvejen også er en skærpende omstændighed.
Så er det sådan med hensyn til det her lovforslag, at det er en skærpende omstændighed, hvis der er sager om menneskehandel, hvor offeret eksempelvis har været under 15 år, hvor formålet har været seksuel udnyttelse, hvor der har været tale om organiseret menneskesmugling, eller hvor offeret groft, uagtsomt eller forsætligt har været bragt i livsfare.
I nogle af de sager, der er blevet afsagt dom i, er de her skærpende omstændigheder dog ikke blevet bragt i anvendelse, og derfor kan man heller ud fra de domme og længden af de straffe, som har været udmålt indtil videre, pege på, at det er sådan, en fremtidig domstolsprøvelse vil ende, for det kan jo være, at der vil komme sager, hvor der netop er de her skærpende omstændigheder, som der ikke været i de domme, som er blevet afsagt hidtil. Så med en strafferamme på fængsel indtil 10 år synes jeg egentlig selv, at domstolene er rimelig frit stillet ved strafudmålingen til også at give en rigtig høj og konsekvent straf, hvis mennesker forbryder sig og bedriver menneskehandel.
Det er en meget, meget alvorlig forbrydelse, som jeg også synes skal have en passende og rigtig hård straf, og det har jeg sådan set også tillid til at domstolene kan finde ud af at håndtere.
Der er ikke noget, der tyder på, at en fremtidig sag vil falde ud, som de tidligere har gjort –
strafferammen er som sagt blevet hævet, og der er i forhold til de bestemmelser, som jeg lige nævnte før, blevet givet mulighed for at tage højde for skærpende omstændigheder.