Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-12:
Lad mig starte med at sige, at vi i SF er positivt stemt over for forslaget, men har en række bemærkninger til det.
Jeg kan ikke stå her og garantere i dag, at vi vil stemme for det i den udformning, det har, men vi synes, det er en meget god diskussion.
Det er blevet sagt heroppefra flere gange, at den oplevede tryghed også er vigtig.
Det mener jeg også den her.
Men vi som politikere og medierne er med til at skabe den oplevede tryghed.
Jeg vil da sige, at i den tid op til vedtagelsen af hundeloven, hvor der var den ene sag efter den anden, kunne jeg da simpelt hen også ved synet af en bestemt type mand, var det jo tit, med en bestemt type hund egentlig også gå over på den anden side af fortovet.
Jeg har ikke hundeangst, jeg har haft hund i mange år, og jeg elsker hunde.
Men der var så mange eksempler i medierne på voldsomme skader.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at vi også skal gøre det, der sagligt set virker.
Jeg mener ikke, at vi har alle fakta på bordet.
Jeg tror, det er helt rigtigt, som fru Eva Flyvholm siger, og det står også i konklusionerne, at man ikke kan påvise, at det har hjulpet.
Det har også været fremme, at der ikke nødvendigvis er færre skader.
Jeg kunne godt tænke mig noget mere viden om, om skaderne er mindre alvorlige i dag, som DF's ordfører var inde på.
Så jeg synes, der er en lang række spørgsmål, som vi skal have afklaret.
Jeg vil gerne være med til at se på at ændre loven, hvis det, der skal til, for at den virker rigtigt, ikke er at forbyde de her hunderacer, men at gøre nogle andre ting.
Jeg kan godt være lidt skeptisk, selv om jeg forstår den gode intention bag det, ved at opdrage ejerne, for jeg tror egentlig, at ministeren har en pointe, når han videregiver dette synspunkt: Hvis du er meget modvillig, hvis du er en hundeejer, der virkelig ikke har nogen intentioner om at opdrage din hund godt, vil sådan et kursus så virke?
Jeg mener jo ikke, at hårdere straffe altid bare virker, men jeg vil gerne stå her og være fortaler for absolut nultolerance over for hundeejere, der har hunde, der er meget voldsomme, som giver meget store skader.
Man kan sige, at det jo er synd for den hund, der er blevet opdraget så dårligt eller har haft så dårlige forhold, at den udvikler det, der latent kan ligge i alle hunde, nemlig meget aggressiv adfærd.
Men man må også stå heroppe og sige, at du har et privilegium ved at have en hund, men f.eks. små børns sikkerhed må altså gå forud.
Det synes jeg.
Jeg anerkender, og det skriver Enhedslisten også, at en hund kan være så skadet, at man bliver nødt til at aflive den i sidste ende.
Jeg vil gerne rose Enhedslisten for at tage en rigtig god pointe med.
I det her hollandske studie påpeges også, at måske rykker man bare problemerne ind i nye hunderacer så at sige, fordi hovedproblemet er ved hundeejeren.
Derfor kan man så se, at hunde, som man måske ikke vil opfatte som farlige, også kan blive det netop på grund af den forkerte hundeejer.
For at opsummere: Jeg er ikke hundrede procent sikker på, at det er nok at gøre de ting, som Enhedslisten foreslår her.
Jeg mener også, at oplevet tryghed er vigtig, men både vores debat og mediernes dækning spiller rigtig meget ind.
Men jeg synes, at man først fremmest som politiker må agere ud fra saglighed, fakta og viden.
Jeg tror, at vi mangler noget, og jeg håber, at ministeren faktisk vil være behjælpelig med, at vi kan få noget mere viden om det her.
Der er så mange eksperter efterhånden, der siger, at det her ikke er den rigtige vej at gå.
Det gør jo indtryk.
Jeg kunne altså også godt tænke mig at få mere viden om det her med, om at det kun er det samme kvantitativt, altså det samme antal skader, der er, eller er voldsomheden i dem gået ned.
For det synes jeg faktisk også er relevant.
Det vil SF gerne.
Og jeg håber, at vi kan finde noget i udvalget, der kan lede os videre ad den vej.
Det inkluderer måske endda også en beretning, som også de partier, der nu siger, at de ikke vil stemme for det her, alligevel kan se sig selv i.