Finn Sørensen (EL), 2012-12-06:
Det var godt gættet, formand, tak for det.
Jeg holder ordførertalen på vegne af vores ordfører på området, fru Stine Brix, der desværre ikke kan være her, så jeg er det, man kalder stedfortrædende ordfører.
Det betyder ikke, at man ikke må stille spørgsmål, men så kan man jo være forberedt på, at jeg måske ikke er lige så god til at svare på dem, som fru Stine Brix ville være, hvilket så kan gøre, at jeg må tage spørgsmålene med hjem og bede hende om at arbejde videre med dem.
SOSU-assistenter, sygeplejersker og læger og alle de andre dygtige medarbejdere, vi har i vores sundhedsvæsen, leverer hver dag et helt uundværligt stykke arbejde af meget høj kvalitet.
Men desværre har vi jo, som de andre ordførere også har været inde på, gennem det sidste par år set en række eksempler på, at patienter er kommet galt af sted i sundhedsvæsenet.
Vi har set en række eksempler på, at medicinsk udstyr, proteser og implantater, som patienter får opereret ind i kroppen, har været farlige for patienten.
Vi har desværre også set eksempler på læger og klinikker i privat regi, som har været mere optaget af at tjene penge end af patientens sikkerhed.
Når man som patient lægger sig under kniven, skal man kunne stole på, at læge og sygeplejerske gør alt, hvad de overhovedet kan, for, at sikkerheden er i orden.
Men man skal også være sikker på, at vi fra politisk side har gjort, hvad vi kan, for, at det, man får opereret ind i kroppen, er sikkert, og de fire lovforslag, som vi behandler i dag, handler jo alle sammen om at styrke sikkerheden for patienter.
Enhedslisten kan støtte dem alle fire, men vi har lige et par kommentarer til de enkelte forslag.
L 92 om medicinsk udstyr er et lovforslag, der gør det lettere at spore implantater og andet medicinsk udstyr.
Det grundlæggende problem med for dårlig sikkerhed omkring medicinsk udstyr er dog stadig ikke løst.
Problemet er nemlig, at EU stiller alt for få krav til afprøvning og testning af udstyret, før det markedsføres og anvendes.
Der har vi desværre set eksempler på, at EU ikke har godt nok styr på patienternes sikkerhed.
Først var det en fransk producent, der fik godkendt brystimplantater med en bestemt type silikone, men i virkeligheden benyttede han en anden type silikone, som er giftig for mennesker.
Så blev hofteprotesen af metal fra DePuy dokumenteret farlig og trukket tilbage fra markedet, og for halvanden måned siden demonstrerede britiske journalister, hvordan man kan shoppe rundt efter en instans, som vil godkende ens produkt, nærmest uanset hvad det indeholder.
Vi er godt klar over, at EU i øjeblikket undersøger området, men fra Enhedslistens side så vi jo meget gerne, at Danmark gik foran med krav om, at det medicinske udstyr skal være gennemtestet.
Patienterne skal leve mange år med indopererede proteser, og det er absolut et rimeligt krav, at sikkerheden er i orden.
Det er i øvrigt også en holdning, som Lægeforeningen har givet udtryk for.
Afslutningsvis til det her lovforslag vil jeg tilføje, at Enhedslisten også gerne ser, at Danmark tør gå forrest, når det gælder om at forbyde farlig kemi, f.eks. ftalater, i medicinsk udstyr.
Når man skal leve med noget, som er opereret ind i kroppen, så må det være et helt rimeligt krav, at man er sikker på, at det ikke indeholder hormonforstyrrende stoffer og andre farlige stoffer, og her synes vi altså at regeringen er for tålmodig med EU. L 93 handler om markedsføring af sundhedsydelser.
Det kan vi også støtte.
Det burde i øvrigt være en selvfølge, at markedsføring er saglig, men vi er godt klar over, at det ofte ikke forholder sig sådan, og derfor mener vi, det er et fint krav at stille.
Generelt er Enhedslisten i det hele taget tilhængere af, at vi begrænser markedsgørelse af sundhedsområdet så meget som overhovedet muligt, så vi er jo meget tilfredse med hver eneste opstramning, der foreslås her, og vil ikke være tilbøjelige til at, hvad kan man sige, rulle det tilbage, der nu ligger her på bordet.
Lovforslaget giver også mulighed for, at Sundhedsstyrelsen kan stille krav til en konkret praksis på en klinik eller et sygehus.
Dette lovforslag er Enhedslisten som udgangspunkt også positive over for.
Vi er jo klar over, at der er en diskussion om, hvorvidt det er for indgribende over for den enkelte sundhedsperson, men i forhold til at en sundhedsperson kan forhindre eller udsætte et nødvendigt tilsyn og dermed jo kan være til fare for patientens sikkerhed, anerkender vi behovet for at have en effektiv sanktionsmulighed.
Vi ser dog gerne, at ministeren i forbindelse med udvalgsarbejdet kaster lys over, hvad det er for nogle konkrete situationer, der kan være tale om, og hvor ofte vi må formode at sådan noget kan forekomme.
L 95 handler om at udvide et krav til tandlægeklinikker om at udpege en virksomhedsansvarlig.
Det sikrer dermed, at der etableres en entydig ledelse, som har det overordnede ansvar for patienternes sikkerhed og for den sundhedsfaglige kvalitet.
Det styrker også Sundhedsstyrelsens muligheder for at kontrollere, at den virksomhedsansvarlige lever op til sine forpligtelser, og forpligtelsen til at fratage retten til at virke som virksomhedsansvarlig læge eller tandlæge.
I stedet bemandes klinikken med løst tilknyttede vikarer og også ofte udenlandske tandlæger, som ikke kender til det danske sundhedsvæsen.
Så vi støtter forslaget om, at der skal være en ansvarlig tandlæge.
Det var den sidste bemærkning, jeg havde om det.