runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2009-11-03:
Nu er fru Colette L. Brix meget optaget af det, der sker lige nu, og det, man gør og måske vil gøre mere.
Vores forslag går jo i virkeligheden mere ud på – ikke for at erstatte, at man gør noget – at se på, hvad det var, der skete, og hvordan vi undgår, at det sker igen.
Det, der skete, har Dansk Folkeparti sammen med regeringen jo et meget stort ansvar for, herunder en politik, som forgyldte boligejere nord for København, og som var med til at skabe en boligboble, som er en af årsagerne til, at krisen i Danmark blev særlig voldsom.
Det var også en politik, som indebar tildeling af skattelettelser til de rigeste i samfundet, som gør, at vi i dag får et kanonstort underskud på statsfinanserne og ikke har råd til nok velfærd, heller ikke til de ældre.
Var det derfor ikke værd at undersøge, om den politik, der blev ført, var med til at forstærke krisen, og hvad det så er, vi har gjort forkert?
Colette L. Brix (DF), 2009-11-03:
Hr. Frank Aaen nævner altid alt det negative, hver gang vi taler om krisen.
Han nævner aldrig nogen sinde det positive, at der blev gjort noget, at vi foretog os noget herinde fra Folketinget.
Det kommer bare aldrig nogen sinde med.
Det handler altid om, at det, vi alle sammen har været ude at gøre, næsten har ødelagt hele landets økonomi, og at folk er gået bankerot.
Sikke noget sludder.
Tænk, hvis vi ingenting havde gjort.
Tænk, hvis vi havde ladet det sejle.
Tænk, hvis Socialdemokraterne, Socialistisk Folkeparti, Dansk Folkeparti, Venstre og De Konservative havde sagt: Hov, det er ikke vores bord, det må de selv finde ud af derude, lad bankerne bare gå ned, lad fru Jensens indestående på 300.000 kr., som hun har sparet op hele sit liv, bare gå kødets gang.
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at sådan gør vi ikke i Dansk Folkeparti.
Vi tager et medansvar, og det står vi ved, og vi går med hele vejen for at prøve at redde det her, så vi kan komme ovenpå igen, så forretningslivet kan blomstre, og danskerne kan tjene deres penge og bevare deres arbejdspladser.
Det er faktisk det, det handler om.
Frank Aaen (EL), 2009-11-03:
Det blev jo i hvert fald til, at vi nok kunne forhandle os på plads til at lave en undersøgelse af forløbet, SF og Enhedslisten sammen med Socialdemokratiet.
Det lyttede jeg mig til, men det kommer vi nok ikke igennem med, og så må vi se, hvordan teksten skal være.
Men hr. Ole Sohn kritiserede Enhedslistens manglende deltagelse i bankpakkerne med de ufattelig mange milliarder.
Jeg vil sige, at vores tilgang til det var jo, at den finansielle sektor både globalt og i Danmark består af en efter min opfattelse enormt skadelig og i hvert fald uproduktiv spekulationssektor og en fornuftig sektor, som vi alle sammen har brug for, når vi skal have penge i banken og låne lidt, og som virksomhederne også har brug for.
Ole Sohn (SF), 2009-11-03:
Det er klart, at hvis den ledelse, der er sat ind i Roskilde Bank, kunne finde på at realisere tabene i dag, har jeg ikke nogen grund til at betvivle, at det er i nærheden af 4 mia. kr., men jeg kan da ikke i min vildeste fantasi forestille mig, at de vil realisere tabene nu.
Der står jo boliger, som man selvfølgelig ikke sælger på nuværende tidspunkt, men venter, til boligpriserne ændrer sig.
Roskilde Banks egne aktier er væk, men der kunne være en anden del af aktieporteføljen, som genvinder noget luft, og dermed bliver tabene jo ikke så store.
Det er jo alt for tidligt at sige.
Men det, der er hele pointen, er, at hvis den finansielle sektor bryder sammen i et samfund, er det ikke spekulanter, der bliver de store tabere.
De taber nogle penge, og godt for det, men de store tabere er jo ganske almindelige lønmodtagere, som mister deres job, og det synes jeg da er en katastrofe.
Her må vi bare erkende, at den finansielle sektor har fået en sådan nøglerolle i samfundet, at det ville være samfundsmæssigt uansvarligt at sige: Vi tror, vi kan knalde nogle spekulanter alene og redde alt andet.
Det lader sig ikke gøre.
Frank Aaen (EL), 2009-11-03:
Nu er det jo banken selv, der beregner, hvad der er tabt.
Det er foreløbig 10 mia. kr., og når man så afskriver aktiekapitalen og andre poster, er der altså et nettotab, som skatteyderne skal betale, på foreløbig 4 mia. kr., og det sådan set et relativt stort beløb.
Det, man gjorde i Roskilde, og som SF desværre var med til, var jo sådan set det modsatte af det, Enhedslisten foreslog.
Man gjorde det i Roskilde, at alle de fornuftige dele af Roskilde Bank – de, der var sunde, og som der var brug for i samfundet – solgte man fra til nogle andre banker, hvorimod alt det, der var spekulationsresterne og de store udgifter, beholdt staten, og det er jo det, der er så forkert.
Det, der er penge i, privatiserer man, og det, der er tab i, nationaliserer man.
Ole Sohn (SF), 2009-11-03:
Jeg vil godt gentage, at hvis man realiserer tabene nu, bliver det 4 mia. kr., men det gør man forhåbentlig ikke.
Noget andet er så, at hvis man ser på bankpakke II, er den jo – det må man måske ikke sige højt – indtil videre en knaldhamrende god forretning for staten, så når regnestykket gøres op, er jeg såmænd ikke sikker på, at der er nogen, der taber penge ved det.
Hele pointen var, at der skulle findes nogle penge, der kunne stilles til rådighed for den finansielle sektor, og som staten så kom til at tjene penge på, for at imødegå nogle af de tab, som alle vidste ville komme.
Når det samlede regnebræt gøres op, er jeg ikke sikker på, at det bliver nogen dårlig forretning for staten, men i virkeligheden synes jeg, det er en detalje, selv om det er mange penge, vi snakker om, i forhold til det, der blev helt afgørende.
Vi skal jo kanalisere pengene derhen, hvor vi kan være med til at understøtte nye vækstområder og nye arbejdspladser og dermed det, der er fundamentet for samfundets fremtid.
Frank Aaen (EL), 2009-11-03:
Kan jeg gøre noget godt for De Konservative, så gør jeg det selvfølgelig altid.
Vi har altså en situation, hvor arbejdsløsheden buldrer i vejret, hvor statens underskud kommer i nærheden af 100 mia. kr. bare ét år, og så må man selvfølgelig stille det spørgsmål, hvordan det er kommet dertil.
Så har jeg forstået på det, hr. Mike Legarth sagde, at det meste var kommet til os fra udlandet, og så var der nogle bankdirektører, der havde været uansvarlige, og så var måske nogle embedsmænd, der ikke havde ført ordentligt tilsyn.
Har regeringen overhovedet ikke gjort noget forkert i det forløb?
Er der slet ingen anledning til at overveje, om noget af det, regeringen har gjort eller ikke gjort, skulle have været anderledes?
Tina Nedergaard (V), 2009-11-03:
Så hvis man ser på omslaget i den økonomiske politik fra 2008 til finanslovforslaget, der ligger, for 2010, kan man se, at det er en af de største vendinger i finanspolitikken, overhovedet.
Og hvis man tolker det, som om vi er ramt hårdere af den økonomiske krise i Danmark end andre steder, mener jeg ikke, at det er den rigtige konklusion.
Jeg mener tværtimod, at det er udtryk for, at man netop sætter hårdere ind for at imødegå krisen.
Hvorvidt krisen vil vare længere i Danmark end i udlandet, er jo alt for tidligt at spå om nu.
Men som ministeren jo også har tilkendegivet, er vi faktisk fra regeringspartiernes side – i hvert fald regeringen og Venstre – villige til at se nærmere på, hvordan man undgår det her i fremtiden.
Der er jo iværksat undersøgelser, og som jeg redegjorde for i ordførertalen, afventer vi også de beslutninger, som både regionalt og internationalt følger af de undersøgelser, som er iværksat.
Vi er jo så langtfra til bunds i undersøgelserne, i og med at krisen ikke er overstået.
Mike Legarth (KF), 2009-11-03:
Det her er jo et tilbagevendende spørgsmål fra hr. Frank Aaen, og hver gang stiller jeg det modspørgsmål, at hvis der er enkelte ting, bestemte retninger, som hr. Frank Aaen tænker på, så bedes han præcisere, hvad det er, han synes, at den her regering har gjort forkert, og så skal vi diskutere den enkelte sag.
Så vil jeg bare generelt sige, at i løbet af de 2 år, hvor Danmark har gennemgået den nok største krise, som de fleste af os, der er til stede her, kan huske, kan det da godt være, når vi er kommet igennem den og evaluerer tingene, at der kan være ting, der kunne have været gjort anderledes, men jeg er ikke bekendt med, at nogen af de handlinger, vi har foretaget os her i Folketingssalen, altså alle de tiltag og alle de stramninger af krav osv. osv., vi har gennemført for at sørge for, at Danmark kommer nænsomt og skånsomt igennem krisen, har været forkerte, ikke i min optik.
Tom Behnke (KF), 2009-11-03:
Tak for det.
Jeg vil gerne advare imod, at vi i Folketinget begynder at lovgive om, hvilken størrelse dørmænd skal have.
Det tror jeg vi skal overlade fuldstændig til dem.
De må selv finde ud af, hvad størrelse de vil være.
Det, jeg tager ordet for, er det, som hr. Frank Aaen advarer imod, nemlig en privatisering af politiopgaver.
Se, det er jo egentlig ikke det, forslaget her handler om, fordi den ordning, der er derude, jo allerede findes i dag.
I dag er det jo i praksis sådan, at dørmændene, som i øvrigt skal være uddannet og godkendt – sådan er det jo i dag, fordi vi har en borgerlig regering, der har sørget for det – står og skal sikre, at dem, der har et forbud imod at komme der, ikke kommer ind på restaurationen.
Så det, vi gør med forslaget her, er jo ikke at åbne den mulighed.
Næ, det, vi gør med forslaget, er at effektivisere, så det ikke er dørmandens hukommelse, der afgør, hvem der kommer ind, og det dermed kun er de værste af de værste, der ikke kommer ind, men at man lynhurtigt, nemt og effektiv lige kan teste personen på personnummer, fingeraftryk, sygesikringsbevis eller noget andet, og så er der go eller no go.
Frank Aaen (EL), 2009-11-03:
Jeg er helt enig i, at vi ikke skal lovgive om bredden over bringen.
Det tror jeg ikke er klogt at gå i gang med her, men der er vel også, sagt til hr. Behnke, en logik i, at hvis man ønsker at videreudvikle, at det er dørmændene, der skal stå for at regulere adgangen og sørge for at smide dem ud, der har restaurationsforbud, bringer det udviklingen lidt længere i den retning.
Jeg indrømmer gerne, at det ikke er sikkert, at jeg har svaret på det hele – det ved jeg at jeg ikke har – men jeg synes alligevel, at det er en overvejelse værd, om det er den vej, hvor det er dørmænd, der skal håndhæve restaurationsforbuddet, der er den rigtige vej, eller om vi skal sige, at hvis der skal sættes magtmidler ind, er det i højere grad politiet, der skal have de magtmidler, og at man måske skulle overbevise restauratørerne om, at de måske skal gå en anden vej end dørmænd i retning af det, jeg sagde før, med en lidt mere smidig form for regulering af adgangen.
Tom Behnke (KF), 2009-11-03:
Jeg tror, det forudsætter, at man kender restaurationslovgivningen og ved, hvad det er, der foregår i nattelivet, fordi det, man skal huske på, er, at det jo er den enkelte restauration, der selv bestemmer, hvem der skal have lov at komme ind, og hvem der ikke skal have lov at komme ind, så længe man ikke laver åbenlys diskrimination eller usaglig forskelsbehandling eller sådan noget; det må man selvfølgelig ikke.
Det, vi taler om her, er altså ikke, hvorvidt der kan være dørmænd, der kan sige til den ene kunde, at vedkommende ikke må komme ind, og til den anden, at vedkommende gerne må komme ind, for det kan man gøre allerede i dag.
Det er heller ikke et spørgsmål om at smide nogen ud.
Det er et spørgsmål om, at man simpelt hen allerede ved døren siger: Stop, du er uønsket her, enten fordi vi har givet dig karantæne, eller fordi politiet har givet dig et forbud imod at komme her – altså, at man, inden konflikten overhovedet opstår, allerede er blevet afvist og sendt videre eller hjem for den sags skyld.
Men det, jeg så er nødt til at spørge om, er, at hvis ikke det her er løsningen på det i hr. Frank Aaens verdensopfattelse, forestiller hr. Frank Aaen sig så, at vi skal ansætte så mange politifolk, at der er politifolk nok til, at der kan være en betjent på hver eneste restauration, der kan stå og holde øje med, om dem, der har forbud mod at komme der, kommer der eller ikke kommer der?
Frank Aaen (EL), 2009-11-03:
Nu går vi jo sådan set ind for flere politifolk.
Vi stemte også for flere bevillinger til politiet forleden dag i Finansudvalget, på trods af vi var lidt nervøse for, om pengene kom derhen, hvor de skulle.
Men det er en anden diskussion.
Jeg synes ikke, der skal være en betjent ved hvert eneste værtshus.
Jeg synes ikke, det gør noget, at der i gaden i Aalborg kommer flere betjente, end der er i øjeblikket.
Jeg mener, at hvis det er sådan, at der er brug for at smide en ud eller sørge for at forhindre en adgang til et værtshus, er det altså bedre at tilkalde politiet, end det er at ordne det selv.
Det er min opfattelse.
Det kan godt være, at den er naiv, og det kan være, at jeg går for lidt på værtshus og ikke kender nok til virkeligheden.
Det, jeg i hvert fald vil, og det synes jeg også ministeren måske skulle gå ind i, er at sige: Måske skal man gå nogle andre veje – altså i stedet for, som jeg sagde før, at fremme, at dørmænd skal være store uden at ville bestemme, hvor store de skal være, så måske fremme, at dørmænd skal have nogle andre, nogle sociale, kompetencer, som måske er en bedre vej til at løse problemerne.
Frank Aaen (EL), 2009-11-03:
Tak for erkendelsen af, at der teoretisk set godt kunne være sket noget forkert.
Det er ifølge De Konservative ret utænkeligt, men det var alligevel en lille åbning, og den kvitterer jeg da for.
Når man nu ikke har kunnet få øje på noget, der måske er gjort forkert, og i hvert fald ikke er ret ivrig efter at få det blotlagt – sådan synes jeg at jeg kan høre det – var det så ikke en rigtig god ting at få nogle uafhængige til at kigge på forløbet?
Så kan de jo give hr. Mike Legarth ret i, at regeringen har gjort alt det, den skulle, til rette tid og til ug med kryds og slange, som det hed i gamle dage, eller de kan – det kan selvfølgelig også ske – give hr. Frank Aaen ret i, at der i stedet for kunne være gjort det og det og det.
I stedet for, at vi flere gange skal stå her, hvor jeg siger, at regeringen har gjort meget galt, og hvor regeringen siger, at den ikke lige ved af, at den har gjort noget galt, var det så ikke en god idé at få nogen til at kigge på det?
Frank Aaen (EL), 2009-11-03:
Jeg skal da starte med at takke for støtten til intentionerne i forslaget.
Jeg er selvfølgelig lidt ked af, at man så når til den konklusion, at man alligevel ikke vil støtte det.
Derfor har jeg følgende spørgsmål: Hvis det nu er undersøgt, hvad er så forklaringen på, at krisen begyndte tidligere i Danmark end i USA, EU, Norge og Sverige, og at den er blevet dybere end i de lande, og at den ser ud til at ville vare længere end i de lande?
Hvad er svaret på det spørgsmål, som jo dog må siges at være ret grundlæggende?
Frank Aaen (EL), 2009-11-03:
Jamen det anerkender jeg da.
Alt andet ville også være yderst mærkeligt.
Men der er et forhold mere, jeg gerne vil henlede opmærksomheden på.
Det er, at krisen selvfølgelig har en international dimension, men den har også en national særegenhed.
For sammenligner vi udviklingen i Danmark med udviklingen i de øvrige EU-lande, sammenligner vi udviklingen i Danmark med USA, sammenligner vi med Norge og Sverige, de skandinaviske lande, så er der det karakteristiske, at krisen startede tidligere i Danmark end i de andre lande, og den er indtil videre dybere, end den er i de andre lande, og vil formentlig også vare længere end i de andre lande.
Det er jo et særtræk, som jeg nok mener der var brug for at få undersøgt.
Det er også en af de ting, vi gerne vil have inddraget i en undersøgelse.
Lene Espersen (KF), 2009-11-03:
Med hensyn til Finanstilsynets arbejde er der jo allerede med sagen om Roskilde Bank foretaget en undersøgelse af Finanstilsynet og af Økonomiog Erhvervsministeriet.
Samtidig er der faktisk også i sagen om Roskilde Bank blevet foretaget en advokatundersøgelse, som skulle vurdere, hvorvidt der var blevet begået strafbare handlinger i denne sag.
Det er derfor også vores vurdering, at der er iværksat de fornødne initiativer til at få fastlagt et ansvar i de konkrete sager, hvor det har været nødvendigt.
Og jeg vil meget gerne gentage, hvad jeg også sagde i min tale – men jeg sagde jo mange ting, for der er sket rigtig meget – at det klart er vurderingen, at det i de øvrige sager, der måtte komme, når Finansiel Stabilitet A/S overtager et pengeinstitut, vil være fast praksis, at der bliver igangsat en advokatundersøgelse, altså en undersøgelse foretaget af folk udefra, for at undersøge, om der kan gøres et ansvar gældende.
Frank Aaen (EL), 2009-11-03:
Ja, vi er selvfølgelig bekendt med, at der er foregået en lang række diskussioner og undersøgelser internationalt.
Der er ikke kommet så forfærdelig meget ud af det, men de er dog gennemført, også her i landet naturligvis, og det skal man jo ikke gentage.
Men muligvis er der brug for at sammenfatte det i forhold til også den danske virkelighed.
Der er f.eks. meget stor forskel på, hvordan aflønningssystemerne er i Danmark, sammenlignet med hvordan de er i USA.
Der er altså nogle forskelle, som er så store, at vi ikke bare kan overføre, hvad der er undersøgt internationalt.
Men der er en anden ting, som jeg vil pege på.
Det vil sige, at det er dem, der også havde ansvaret for det, der skete, der undersøger.
Derfor kunne det jo være en god idé at have nogen udefra til at komme og kigge på tingene og ikke bare lægge sig op ad de undersøgelser, regeringen selv har ansvaret for.
Lene Espersen (KF), 2009-11-03:
Jeg vil sige, at selv om vi måske i Danmark har en tendens til indimellem at være lige lovlig navlebeskuende og synes, at vi er det vigtigste i verden, tror jeg nu alligevel nok, at man kan finde lande, som er i en dybere krise end den finansielle krise, som har ramt de danske pengeinstitutter, hvis man ser på, hvad der sker i USA, hvor mange banker der er krakket og gået ned, hvis man ser på, hvad der foregår i Storbritannien, og hvis man i det hele taget ser på, hvad der er foregået – i Island for at nævne et andet eksempel.
Jeg mener jo, at det er en kombination af, at et bredt flertal i Folketinget valgte at udvise meget stor rettidig omhu og lederskab og gennemføre først bankpakken og efterfølgende også kreditpakken, som har været med til at sikre, at den finansielle sektor i Danmark ikke har været ramt så hårdt, som det ellers måtte have været tilfældet.
Men jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at jeg jo sådan set grundlæggende er helt enig i, at der er ting, der er gået galt; og der er også ting, der er gået rigtig galt for danske pengeinstitutter, bl.a. fordi der ikke har været en ordentlig balance mellem indlån og udlån, og man har været meget, meget stærkt eksponeret inden for særlige brancher.
Men det har vi jo forsøgt at tage hånd om med nogle af de initiativer, vi har nu, hvor vi laver en slags gabestok i form af krav om offentliggørelse af solvens og andet, der gerne skulle medvirke til at sikre, at der bliver langt større åbenhed og dermed også fokus på, hvordan bankerne fremover drives.
Karen Ellemann (V), 2009-11-04:
Jeg vil sådan set benytte anledningen til at takke for, at debatten også bliver rejst i den her sammenhæng.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at jeg er fuldstændig på linje med f.eks. min kollega skatteministeren, som også er ude at tale om, at vi her godt kan tale om en eller anden form for værdiskred i dansk politik.
Jeg mener dog stadig væk, at lovgivningen er, som den skal være, og det må selvfølgelig være op til det enkelte partis samvittighed, om man på den måde vil lade sin politik diktere.
Men jeg kan da også godt være bekymret for, om man på den måde simpelt hen vælger at sælge indflydelse.
Line Barfod (EL), 2009-11-04:
Så er vi jo nået langt.
Så er vi enige om, at det er rigtig godt, at folk kommer for at demonstrere, og Venstre synes faktisk, det er glædeligt, at rigtig mange borgere vil komme og bruge deres demonstrationsret.
Jeg går ud fra, at hr. Kim Andersen og Venstre også er enige i det, der står i politilovens § 7, om, at politiet har til opgave at beskytte borgernes ret til at forsamle sig.
Hvorfor er det så, at hr. Kim Andersen og Venstre kommer med de her tiltag?
Hr. Kim Andersen siger, at det er for at forhindre, at der bliver smidt brosten, men det har det her forslag jo intet at gøre med.
Hvis man udøver vold, gælder der nogle helt andre bestemmelser, og der er retspraksis i forvejen, så man bliver idømt lange fængselsstraffe.
Så det holder ikke at sige, at det er rettet mod dem, der smider brosten, for på det område er der masser af lovgivningsmuligheder i forvejen.
Kim Andersen (V), 2009-11-04:
Tak for spørgsmålet.
Jeg kan bekræfte, at vi bestemt går ind for demonstrationsfrihed, når det drejer sig om lovligt anmeldte demonstrationer.
Jeg kan bekræfte meget af det, fru Barfod sagde, og jeg kan også bekræfte, at det naturligvis er vores opfattelse, at politiet skal sikre muligheden for, at man kan gennemføre en lovligt anmeldt demonstration.
Politiet skal også sikre, at almindelige mennesker kan deltage i en sådan demonstration og tør gøre det uden risiko for, at den bliver saboteret af hærværksfolk og voldsforbrydere.
Line Barfod (EL), 2009-11-04:
Nu er hverken grundlovens forsamlingsfrihed, politilovens forsamlingsfrihed eller menneskerettighedernes forsamlingsfrihed begrænset til demonstrationer, der er anmeldt lang tid i forvejen, men hvis vi snakker isoleret om klimatopmødet, så er de jo anmeldt lang tid i forvejen.
Hr. Kim Andersen bliver ved med at tale om vold, men der gælder nogle helt andre bestemmelser.
Kan hr. Kim Andersen ikke bekræfte, at de bestemmelser, man foreslår her, ikke handler om vold?
De handler ikke engang om dem, der laver uroligheder.
Der står udtrykkeligt, at hvis man deltager i uroligheder, gælder der nogle andre bestemmelser, og det er ikke dem, vi diskuterer her.
Her drejer det sig om, at mennesker, som ikke deltager i uroligheder, kan risikere at komme 40 dage i fængsel.
Jeg vil høre, om hr. Kim Andersen også kan bekræfte, at bestemmelserne jo ikke kommer til at blive ophævet efter klimatopmødet, men at de også vil gælde fremover i forhold til faglige aktioner, i forhold til fodboldtilhængere, i forhold til alle mulige forskellige situationer, hvor folk samles og ikke kommer hurtigt nok væk, når politiet beder om det.
Karen Ellemann (V), 2009-11-04:
For som jeg har svaret rigtig mange gange, synes jeg, at vi har en lov omkring offentlighed, som er tilstrækkelig, men jeg er fuldstændig enig i, at det da er uheldigt, hvis et parti på forhånd har låst sig selv fast på en sådan måde, at man måske ikke er i stand til at indgå politiske forlig osv. Igen vil jeg sige, at jeg altså mener, at det er op til det enkelte parti, hvordan man så vælger at låse sig fast på et bestemt resultat på forhånd.
Men det er da en interessant udvikling, der har været.
Det kan vi nok være fuldstændig enige om.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-04:
Det vil sige, at man jo egentlig kan konkludere, at vi har en indenrigsminister, som i hvert fald ikke er enig med professor i forvaltningsret Claus Haagen Jensen, som godt nok selvfølgelig siger, at det ikke er ulovligt i forhold til gældende lovgivning – det er det selvfølgelig ikke – men det, han er citeret for i eksempelvis B.T., er jo, at det er totalt gakgak, for nu at bruge professorens egne ord.
Jeg synes jo, det er lidt underligt, at vi skal opleve, at vi har en regering og en minister, som siger: Pyt med, at der rundtomkring tilgår partier en lang række midler fra folk, som har en helt anden dagsorden end den lokalpolitiske.
De har en dagsorden, der går ud på, at de skal sikre partiet indflydelse, at de f.eks. skal sikre et nej til udlicitering i kommunerne.
Man lægger nogle præmisser ind om, at man ikke ønsker udlicitering, og at man også ønsker, at nogle borgmesterkandidater fravælges.
Det kan da ikke være i demokratiet og folkestyrets interesse.