runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-11-18:
Altså, vi har mange gange foreslået, at man forhandler en parallelaftale med de andre lande; der rører regeringen jo ikke en finger.
Så man ønsker jo kun at finde en løsning på ét spor, et bestemt spor, nemlig der, hvor man afgiver mere suverænitet, og det er jo sådan, vi kender regeringen, når det handler om EU, desværre.
Men jeg kan jo så bare stilfærdigt glæde mig over, at det møde, der er indkaldt til kl. 15.30, allerede nu kan vurderes ikke at afstedkomme noget som helst.
Altså, der er stillet nogle klare, håndfaste krav, og de er fremsat offentligt, om, hvad der skal til, for at der kan laves en europapolitisk aftale mellem de partier, der er inviteret.
Og så kan jeg jo bare glæde mig over, at det ikke kan lade sig gøre, hvis statsministeren på forhånd afviser, at man finder en løsning på det med børnecheck til bl.a. østeuropæere.
Altså, somme tider tror folk jo ikke, at det er rigtigt, når vi siger, at der bliver sendt børnecheck fra Slotsholmen i København til børn, der bor i Rumænien eller Polen eller andre steder – de er bosiddende der, og det er børnecheck på dansk niveau – men det er jo det, der finder sted.
Det finder ikke sted i relation til den danske lovgivning, for i den danske lovgivning står der nogle andre betingelser.
Men det er den måde, regeringen har valgt at administrere det på siden sidste sommer, og vi kan så glæde os over, at der i hvert fald er et af de partier, der skal til forhandlinger med statsministeren, som har sagt, at det skal være løst, for at man vil lave en europapolitisk aftale.
Dermed kan vi jo så konstatere og sige til alle dem, der ellers havde interesse i at følge mødet kl. 15.30, at det nok ikke er umagen værd, for det ser ikke ud til, at der kommer nogen løsning ud af det.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-18:
Hvad man har af skærmydsler blandt de blå partier, vil jeg anbefale man klarer internt blandt de blå partier, for det kan jo blive en overordentlig lang debat.
Men for at svare på spørgsmålet: Nej, vi har ikke tænkt os at diskutere andre spørgsmål end den her tilvalgsordning.
For det, der er vigtigt i den her sammenhæng – og det var jo også lidt det, som hr. Kristian Thulesen Dahl startede med, for man var meget forarget over, at man ikke var inviteret – er, at hvis Danmark ikke handler, risikerer vi at ryge ud af Europol-samarbejdet.
Og det vil altså sige, at hvis vi i Danmark gerne vil være foran forbryderne og så at sige kunne samarbejde med andre landes politi om at bekæmpe forbryderne, skal vi også fortsat kunne være med i Europol fuldt og helt.
Det kan vi ikke, hvis ikke vi ændrer vores forbehold til en tilvalgsmodel, og det er altså det, jeg har taget initiativ til at diskutere med de partier, som er optaget af at få ændret vores forbehold til en tilvalgsmodel.
Jeg har så igen forstået, at det ikke er det, som Dansk Folkeparti er optaget af, men hvis der skulle være sket en ændring der, er man jo hjertelig velkommen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-11-18:
Det havde altså slet ikke noget med mit spørgsmål at gøre.
Det, jeg spurgte om, var meget konkret, og det var, om man i de forhandlinger ville adressere de andre EU-spørgsmål.
Jeg omtalte udtrykkeligt de andre ting og ikke det med retsforbeholdet, for det kender jeg jo godt statsministerens syn på, men det fik jeg overhovedet ikke noget svar på.
Jeg spurgte om det med velfærdsydelser til vandrende arbejdstagere, jeg spurgte om det med børnecheck, hvor vi i dag har en lovgivning, som stiller nogle betingelser op for at få børnecheck her i landet, som regeringen ikke administrerer efter, fordi man har valgt at administrere efter nogle andre regler, som er aftalt med Europa-Kommissionen.
Det var det, jeg spurgte om, og altså om man får løst de ting.
Nu er det jo tit, når jeg er heroppe, at jeg har oplevet, at statsministeren i virkeligheden mest af alt har talt til hr. Lars Løkke Rasmussen, og når hr. Lars Løkke Rasmussen har været heroppe, har hun somme tider talt til mig, når jeg sad dernede.
Jeg har jo i forhold til det møde, der skal være i eftermiddag, glædet mig over, at Venstre har stillet nogle håndfaste krav til regeringen for at ville indgå en europapolitisk aftale.
Jeg kan også spørge på en anden måde: Er statsministeren nu kommet til den konklusion, at hun vil indfri de krav, siden hun nu tror, at det er muligt at lave en europapolitisk aftale?
Kravene er tre ting, som skal være opfyldt for at lave en EU-aftale med regeringen, siger Venstre.
Det ene er, at der er fundet en løsning på det med børnecheck.
Det andet er, at der skal være fundet en løsning på EU-borgeres ret i øvrigt til velfærdsydelser.
Og det tredje er, at der skal fastsættes en dato for folkeafstemning om retsforbeholdet.
Det sidste tror jeg regeringen og Venstre ret hurtigt kan blive enige om, men kan man også blive enige om det med børnecheck og andre EU-borgeres ret til velfærdsydelser i øvrigt?
For det er jeg i hvert fald meget optaget af.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-18:
Når jeg har indkaldt til forhandlinger, er det, fordi jeg i min åbningstale helt tilbage i oktober jo meldte ud, at jeg ønsker at omdanne vores retsforbehold til en tilvalgsordning.
Og det vil altså sige, at vi kan vælge det til, som vi her i Folketinget mener er godt for Danmark, nemlig at opretholde status quo på asyl- og udlændingeområdet.
Som jeg har forstået Dansk Folkeparti gennem de mange diskussioner, som jeg jo har med Dansk Folkeparti om EU-politikken, har jeg opfattet, at Dansk Folkeparti ikke synes, det er en god idé at omdanne vores retsforbehold til en tilvalgsordning, og at det er derfor, at Dansk Folkeparti som udgangspunkt ikke er med i den kreds af partier, som skal diskutere den her omdannelse.
Sådan er det jo på Christiansborg.
Det er jo sådan, at dem, man ligesom har en enighed med om visse områder, sætter man sig ned og forhandler med, og det gør vi jo på så mange andre områder, og det gør vi selvfølgelig også på EU-området.
Men hvis Dansk Folkeparti skulle have skiftet mening og ønsker, at retsforbeholdet skal omdannes til en tilvalgsordning, er man da meget velkommen.
Men det har ikke været mit indtryk hidtil.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-11-18:
Tak for det.
Man sidder jo i stolen og glæder sig rigtig meget til at komme op – om ikke andet så i hvert fald først for lige at sige, hr. Lars Løkke Rasmussen har en pointe i forhold til det med kanten og finansloven for 2015.
Men det vil jeg komme tilbage til ved en anden lejlighed.
For det, der optager mig rigtig meget i dag, er jo det faktum, at statsministeren har været så venlig at invitere til møde i eftermiddag kl. 15.30, og der var faktisk en journalist herude, der kom til at spørge mig, om jeg glædede mig til mødet.
Men det viste sig så ikke at være helt rigtigt, for det er jo selvfølgelig kun de partier, som vil mere EU, der er inviteret til mødet.
Så det er partilederne fra de såkaldt EU-positive partier, kan jeg forstå det hedder, der er inviteret til møde i Statsministeriet i eftermiddag om retsforbeholdet.
Jeg tror, der er rigtig mange danskere, der i bund og grund tænker, at det er lidt usympatisk, at den måde, man tilrettelægger Danmarks EU-politik på herinde i huset, er ved kun at tale med dem, der på forhånd erklærer sig indstillet på, at der skal mere EU til.
For der er rigtig mange danskere, som faktisk gerne vil have mindre EU og mere Danmark, men de bliver så ikke repræsenteret ved forhandlingerne.
Vi må så forsøge at få vores indflydelse gjort gældende – bl.a. her.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren, når hun nu har indkaldt til det møde i dag, om det er, fordi regeringen er indstillet på, at man så også får tacklet de udfordringer, der rent faktisk er på EU-området.
Og det er ikke alene diskussionen om retsforbeholdet og Europol – det er jo en diskussion, som vi også tidligere har haft her – men også de andre EU-spørgsmål som f.eks. spørgsmålet om andre EU-borgeres ret til velfærdsydelser i Danmark.
Vi har tidligere haft lange diskussioner om det med børnechecken, som bliver sendt ud af landet; vi har en lovgivning i dag, der ikke passer med den administration, regeringen har.
Regeringen sender jo børnecheck til børn, der er bosiddende i andre EU-lande, fordi den mener sig forpligtet til det efter henstilling fra Europa-Kommissionen, men den danske lov siger faktisk, at børnene skal være i Danmark, og at der skal være et optjeningsprincip, for at man kan få børnechecken.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-18:
Arbejdet med at finde en løsning for engrosmodellen har været temmelig kompliceret, og derfor har det været nødvendigt at udskyde den implementering fra oktober 2015 til marts 2016, så det gør vi.
Jeg vil også godt lige anholde det, som hr. Lars Løkke Rasmussen siger.
På den ene side siger han, at der ikke er råd til alt det, vi gerne vil gøre i forhold til sundheden.
På den anden side siger han, at han egentlig gerne selv ville bruge flere penge på sundheden.
Igen gælder det, hr. Lars Løkke Rasmussen, at begge ting ikke kan være rigtige på samme tid – særlig ikke, når hr. Lars Løkke Rasmussen plæderer for nulvækst i den offentlige sektor.
Hvis man vil bruge flere penge på sundhed, bliver man nødt til at spare på andre områder.
Det, Venstre skylder befolkningen, er at fremlægge en plan – ikke bare for 1 år, men for 2, 3, 4 år – for, hvordan det her skulle se ud.
Regeringen har fremlagt en plan.
Regeringen har fremlagt en plan for, hvordan økonomien og velfærden skal se ud i de næste år.
Hvornår kommer Venstre med deres plan?
Jeg synes, at man skylder befolkningen at give de her forklaringer.
Hans Andersen (V), 2014-11-18:
Vi må ikke håbe, de bliver indholdsløse, for så har både den ledige og jobcentrene sådan set en kæmpemæssig udfordring.
Det, det handler om her, er jo, at vi er blevet enige om, at vi skal gøre brug af de værktøjer, der bringer de ledige hurtigst muligt i job.
Og det, vi ved, er, at samtaler virker.
Jeg mener sådan set, at samtaler med henblik på at sikre, at de ledige kommer hurtigst muligt i job, er overordentlig vigtigt.
Jeg beklager, at a-kasserne har slået lidt op i banen og ikke i samme grad synes, samtaler er vigtige, og ikke prioriterer det lige så højt, som vi har gjort i aftalen.
Men der er ingen tvivl om, at det her er med til at bringe de ledige i arbejde.
Og så gør vi jo også op med det, der tidligere var praksis, nemlig at der var for mange aktiveringskurser, som ikke førte til noget som helst.
Så det her handler om, at vi præcis siger, at samtaler virker, at det skal vi gøre brug af og det hjælper de ledige i job.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-11-18:
Det er helt åbenlyst, hvor jeg er utilfreds.
Man kan jo tage vores finanslovsforslag; så kan man f.eks. se, at vi lagde op til en oprustning af sundhedsområdet på 1 mia. kr. næste år, som er noget mere end det, regeringen gør, men man kunne også se – og det er jo det, der er relevant for den diskussion, jeg har forsøgt at rejse med det privilegium, at jeg stiller spørgsmål til statsministeren, der er i spørgetime – at hvis vores opskrift var blevet fulgt, ville der have været noget mere holdbar vækst i form af private arbejdspladser.
Statsministeren svarer jo ikke på spørgsmålet.
Nu snakker statsministeren så om, hvem der er blind.
Altså, jeg tror, man skal være døv for ikke at kunne høre, at statsministeren ikke svarer på det, statsministeren bliver spurgt om.
Men jeg forsøger mig alligevel en tredje gang her, hvor tiden render ud.
Vil statsministeren ikke være så flink at pege på, hvor den her finanslovsaftale bringer mere vækst i form af private arbejdspladser?
Når jeg er så optaget af det, er det, fordi vi fortsat har et arbejdsløshedsproblem, men først og fremmest har vi jo brug for at sikre den langsigtede velfærd.
Det er jo fint nok, at man drysser lidt sukker ud, og det er fint nok, at man stiller danskerne i udsigt, at om føje år kan man gøre det ene og det tredje, men det skal være holdbart; pengene skal tjenes først.
I en verden omkring os, der står stille, hvor der sendes usikre signaler, med Rusland, som ikke længere er storimportør af danske varer, med Tyskland, der er gået ned i gear, er der jo brug for at holde næsen i sporet og satse på bæredygtig vækst, og det er derfor, det er så ærgerligt, at regeringen har valgt dem, man har valgt, og lavet en aftale, hvor man drysser lidt sukker ud.
Det er ikke, fordi jeg er noget imod sukker, men det skal jo drysses ud på et holdbart grundlag, og det holdbare grundlag er ved at smuldre for regeringen.
Hvor er arbejdspladserne?
Eigil Andersen (SF), 2014-11-18:
Der er mange ting i den her reform, og jeg vil nok sige, at så nøje har jeg ikke overvejet tingene, at jeg lige kan komme med et præcist svar på det spørgsmål, men jeg kan i hvert fald se, at når man taler om effektivisering, så virker det jo som hul i hovedet og det stik modsatte, at man så vil afholde de her 400.000 ekstra samtaler i jobcentrene.
Det går i hvert fald den modsatte vej, fordi der ikke vil være noget at tale om i de samtaler.
Den tro på, at folk, fordi man holder en samtale, uanset hvad man taler om, så kommer i arbejde, den tro har vi ikke i SF.
Hans Andersen (V), 2014-11-18:
Tak for det.
Jobcentrene yder jo en stor indsats med at få de ledige i arbejde, og med den her beskæftigelsesreform kan man sige, at vi lægger sporene ud, så de kan koncentrere sig om det væsentlige, nemlig at få de ledige i arbejde hurtigst muligt.
Men der er jo også aftalt her, at der sådan set også skal effektiviseres i jobcentrene.
Jeg tror ikke, at hr. Eigil Andersen kom meget ind på det i sit indlæg, men er SF også af den opfattelse, at der kan effektiviseres for over 550 mio. kr. i jobcentrene i Danmark?
Eigil Andersen (SF), 2014-11-18:
Der er jo flere forskellige problemer i København, bl.a. er der problemer med, at datasystemerne ikke talte ordentligt sammen og andre ting.
Altså, jeg er sikker på, som jeg nævnte i min tale, at med det kendskab, som a-kasserne har til medlemmerne og har til arbejdsgiverne og arbejdsmuligheder i området, vil det fungere bedre.
Man skal tænke på, at a-kassen jo har et stort netværk i området inden for den pågældende branche.
Sagen er jo, at masser af jobs i Danmark i dag, de fleste, bliver besat via netværk.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-11-18:
For mig lyder det bare underligt, at man, hvis man ikke kan finde ressourcer til at møde op til ét møde, uanset at det måske indebærer nogle praktiske, logistiske problemstillinger – men det er stadig væk kun ét møde – så skulle have ressourcer nok til at stå for hele indsatsen.
Det forekommer mig underligt.
Men jeg kan jo så spørge: Hvad er det, der gør, at hr. Eigil Andersen tror, at a-kassen vil være bedre?
Altså, hvad er det for en evidens, der tyder på, at det skulle være en god idé?
Det er jo blevet afprøvet i f.eks. København, uden at man kunne påvise, at det gav bedre resultater end jobcentrenes indsats.
Ida Auken (RV), 2014-11-18:
Da Radikale Venstres ordfører ikke kan være til stede i dag, skal jeg læse følgende tale.
Med dette forlig gennemfører vi en tiltrængt reform af hele beskæftigelsesindsatsen med fokus på, at de ledige skal hjælpes i varig beskæftigelse.
Det er vigtigt, at beskæftigelsesindsatsen til enhver tid understøtter, at Danmark har et velfungerende og fleksibelt arbejdsmarked med lav arbejdsløshed og høj beskæftigelse.
Både for den enkelte og for samfundet er der store omkostninger forbundet med det at være arbejdsløs.
Det er derfor afgørende, at tiden som ledig ikke bliver langvarig, og at den bruges til at ruste den enkelte til varig beskæftigelse.
Den nye arbejdsmarkedspolitik er samtidig et opgør med meningsløs aktivering og et system, der er blevet for bureaukratisk og ineffektivt.
Derfor skal ressourcerne bruges på en bedre og mere effektiv måde, så flere ledige hurtigst muligt kommer varigt i job.
Samtidig skal reformen sikre, at beskæftigelsessystemet har fokus på reel jobformidling og virksomhedernes behov for arbejdskraft, og endelig får kommunerne og a-kasserne flere frihedsgrader til at tilrettelægge en individuelt tilpasset indsats for ledige.
Jobcentrene skal i højere grad end tidligere tage afsæt i virksomhedernes behov for arbejdskraft.
Det er selvfølgelig vigtigt, at jobcentrene har et indgående kendskab til de lediges kompetencer, men kun en tæt dialog med virksomhederne sikrer flere konkrete match og dermed flere job.
Derfor indgår der i lovforslaget et nyt servicekoncept for jobcentrenes samarbejde med virksomhederne.
Med L 58 samler vi alt, der handler om indsatsen for den enkelte ledige og landets virksomheder.
Det andet lovforslag, L 59, er en helt ny lov, der erstatter lov om ansvaret for og styringen af den aktive beskæftigelsesindsats.
Radikale Venstre støtter begge lovforslag.
Bent Bøgsted (DF), 2014-11-18:
Først vil jeg sige, at jeg er ret overbevist om, at de regionale arbejdsmarkedsråd har kompetencerne til at vurdere det, for der sidder repræsentanter fra arbejdsgiverne og der sidder repræsentanter fra fagforeningerne med i de regionale arbejdsmarkedsråd.
Jeg tror, de har fingeren på pulsen, med hensyn til hvad det er for nogle kurser, der skal på positivlisten, for at give job.
Til det her med, om alle AMU-kurser er med på positivlisten, vil jeg sige, at det jo ikke var nødvendigt at lave en positivliste, hvis alle kurser var med der.
Så kunne man jo bare sige, at det var alle AMU-kurser, der var med.
Så jeg vil næsten sige, at det er de ikke.
Det er ikke alle AMU-kurser, der er med på en positivliste.
Så var der ingen grund til at lave en positivliste.
Der kan selvfølgelig være nogle af de dyre kurser, man kan sige ikke er med blandt AMU-kurserne.
Der er jo et hav af kurser, der hører under AMU.
Jeg kan ikke lige sådan remse alle kurserne op, men en positivliste plejer at gå ud på, at det er de kurser, der er rettet mod at kunne give job, der er med, og det er dem, som arbejdsgiverne efterspørger.
Det er det, der ligger i det.
Så var der et spørgsmål om 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Dansk Folkeparti har aldrig lagt skjul på, at vi gerne vil af med de 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Vi ville gerne have haft, at det var åbent, så man kunne få det kursus, der gav job, uanset om det var på 6, 8, 10 eller 12 uger.
Det er det, der bliver givet mulighed for, nemlig at man kan få et lidt længere kursus, hvis det kan give job, og det er nok det, vi kommer til at se på, for jeg tror, at der bliver efterspørgsel på lidt længere kurser.
Christian Juhl (EL), 2014-11-18:
Jeg forstår det ikke helt.
Altså, der kommer så nogle regionale centre eller noget andet.
Hvorfor er det ikke dem, der er tættest på den arbejdsløse, der laver positivlisten, så det er nogle, der kender deres lokalområde?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvorfor er det ikke den arbejdsløse, der selv kan vælge 6 ugers uddannelse?
Det var da en ret, man havde førhen, som Dansk Folkeparti nu vil tage fra de arbejdsløse.
Hvorfor i alverden skulle han så ikke have ret til det, mens han var ledig?
Han skal jo helst være i arbejde, mens han er i arbejde, synes de fleste mestre.
Har Dansk Folkeparti sikret, at alle AMU-kurser som minimum er med på den her positivliste?
Det kunne da være en start at sige, at hvis de alle sammen er med der, så er vi da kommet et stykke ad vejen.
Men jeg synes nu også, at de bør have en reel ret til selv at vælge, hvad for nogle kurser de synes er bedst for dem selv.
Hvem i alverden har mere forstand på det end den ledige selv?
Joachim B. Olsen (LA), 2014-11-18:
Hvordan hænger det sammen med, at der er a-kasser, der er ude i dag at sige, at de simpelt hen ikke har ressourcer til at møde op til de her første samtaler i jobcentrene, som de skal ifølge den her nye reform?
Altså, hvis de ikke har ressourcer til det, hvordan skulle de så have ressourcer til at stå for hele indsatsen?
Hans Andersen (V), 2014-11-18:
Men så synes jeg, at hr. Eigil Andersen skal læse på lektien.
Der er adskillige rapporter, der sådan set viser, at samtaler virker og faktisk bringer de ledige hurtigere i arbejde.
Det er jo det, der bl.a. er årsag til, at der er en gevinst ved at lave den reform, vi nu har lavet, nemlig at de ledige faktisk kommer hurtigere i arbejde, og at man faktisk kan afholde de her samtaler inden for det budget, der er.
Så der er sådan set her er tale om, at der foregår en effektivisering, og jeg var bare nysgerrig efter at høre, om SF også delte holdningen til, at der kan effektiviseres i jobcentrene landet over, og man kan koncentrere indsatsen om bl.a. samtaler, men jo også om løntilskud i private virksomheder.
Eigil Andersen (SF), 2014-11-18:
Det bør være sådan, at man bruger de offentlige ressourcer, skatteborgernes penge, til at hjælpe de mennesker, som har det største behov for hjælp, og så skal man ikke spilde sin tid på dem, som ikke har det store behov og måske i virkeligheden selv kan finde et job i løbet af det første halve år.
Så på den måde er det en gal kurs.
Men det er jo sådan, at reformen er lanceret under en overskrift, der siger, at man skal tage individuelle hensyn og se på den enkeltes situation.
Her bliver folk bare betragtet, som om det var en fabrik, hvor man producerede nogle varer.
Og det er jo ikke sådan, at hvis man nu f.eks. lavede 18 samtaler i løbet af et halvt år, ville der være dobbelt så stor sandsynlighed for, at folk kom i arbejde.
Jeg vil gerne spørge ordføreren: Ville det ikke være en klogere model, at man sagde en 2-3 obligatoriske samtaler, og så kunne sagsbehandleren bestemme, om der i det enkelte tilfælde var brug for flere?
Joachim B. Olsen (LA), 2014-11-18:
Men det er heller ikke nødvendigvis det, der sker.
Hvis det var rigtigt, kunne man jo selvfølgelig bruge det argument; det er bare ikke det, som sker.
Altså, hvis man ligesom sammenligner gruppen, der deltager i uddannelse i beskæftigelsessystemet, med folk, der ikke gør, så er det meget svært at sige, at alle de milliarder, man bruger på uddannelse, ligesom giver valuta for pengene.
Det kan man ikke rigtig sige.
Man ved, at der er en fortrængelseseffekt.
Det er klart, at hvis du bruger milliarder på næsten alting, så er der nogle, der synes, at det her er rigtig godt.
Men samlet set er der ikke noget, der tyder på, at det er en god investering, at det er noget, der giver valuta for pengene.
Men havde man brugt pengene på noget helt andet, nemlig på at tage nogle initiativer, der rent faktisk ville skabe nogle arbejdspladser, øge den strukturelle beskæftigelse, så havde pengene været givet godt ud.
Derfor er det en prioritering, og her mener vi altså man prioriterer forkert, hvis man ser på den evidens, der er.
Eigil Andersen (SF), 2014-11-18:
Som nævnt mener vi i SF, at det er meget positivt, at der er uddannelsesmuligheder også i beskæftigelsessystemet.
Vi hilser det her punkt i reformen velkommen.
Jeg vil gerne spørge hr. Joachim B. Olsen: Hvis vi har en ufaglært, og vedkommende går i gang med at blive faglært, mens vedkommende er inde i det her system, og vedkommende så har en større mulighed for at få arbejde bagefter, er det så ikke bedre, end at man sender den pågældende ufaglærte ned til et 3-måneders vikariat på den lokale benzintank, hvorefter vedkommende er arbejdsløs igen bagefter?