René Christensen (DF), 2012-04-13:
De to tidligere ordførere har jo så glimrende redegjort for, hvad lovgivningen indeholder, så derfor vil jeg ikke gennemgå den en gang til.
Det er bl.a. efterværnet.
Det er utrolig vigtigt, at vi nu får muligheden for at give de her børn og unge hele pakken og ikke kun give dem en ungdomspakke op til det 18. år.
Derfor er vi også utrolig glade for det med handleplaner.
Vi havde jo en lille diskussion om, om det skulle hedde fremtidsplaner, eller det skulle hedde handleplaner.
Vi kan såmænd godt leve med, at det hedder handleplaner.
Det, vi synes er meget, meget vigtigt, og det, som vi også håber at kommunerne og sagsbehandlerne lægger meget vægt på, er, at handleplanerne nu også kommer til at omhandle uddannelse og beskæftigelse.
Det, vi desværre indimellem ser i dag, er jo, at kommunerne har nogle rigtig flotte tilbud til børn og unge, også tilbud, som er meget dyre.
Så sker der det, at den pågældende unge bliver 18 år gammel, og så er man pludselig voksen, og så har man ikke behov for det her store flotte tilbud mere.
Så kan man pludselig bo på eget værelse til nogle få tusind kroner om måneden.
Der mener vi bestemt at den her lovgivning, som kommer nu, gør kommunerne mere opmærksom på den udfordring, der er.
Og vi kan heller ikke forstå, at kommunerne handler, som de gør.
Hvor mange unge – hvis man sådan kigger på sin egen familie og sin egen opvækst og rundtomkring – flytter hjemmefra, når de bliver 18 år, og flytter på eget værelse og har ikke behov for deres mor og far og noget netværk mere?
Dem er der faktisk ikke ret mange af.
Mange af de her unges netværk er jo et professionelt netværk, og det skal de selvfølgelig også have med i deres ungdomsliv efter det 18. år.
Så derfor er vi utrolig glade for, at der nu kommer fokus på uddannelse og beskæftigelse, så de her børn og unge, selv om de har haft en svær opvækst, har en mulighed for at få et godt familieliv, få et godt voksenliv og også blive en del af samfundet, både som en del af samfundet og som bidrager til velfærdssamfundet.
Så det glæder vi os meget til.
En anden ting, som vi er lidt nervøse for – der kigger jeg sådan lidt på ministeren – er omkring adgang til hjemmet.
Vi er fuldstændig enige i, at vi har haft nogle sager, hvor der er behov for, at det her bliver gjort mere smidigt, at det bliver nemmere.
Samtidig kan man også sige, at vi også skal værne om den private ejendomsret og om retten til at have sit eget liv, så derfor vil vi foreslå, at vi her i udvalgsarbejdet kunne kigge på, om vi kunne få en revisionsbestemmelse ind, så vi måske i hvert fald de første år har en mulighed for at følge udviklingen.
Hvor meget vil kommunerne bruge den her nye mulighed for at sparke døren ind – for at blive i ministerens ordbrug?
For det skulle jo helst ikke blive reglen, at man bruger det her, men det skal være undtagelsen i de her helt specielle sager, hvor man har taget nogle helt specielle hensyn i forhold til det, der er blevet indberettet.
Og så skal vi selvfølgelig glæde os over, at de her enkeltstående sager, som vi alle sammen er så rystet over, heldigvis ikke er sager, der kommer med evig eneste dag.
Så det her er formodentlig ikke en lovgivning, der skal bruges meget, meget tit.
Derfor vil vi gerne appellere til, at vi i udvalgsarbejdet får kigget på, hvordan vi hele tiden kan holde styr på, at kommunerne ikke begynder at gøre det her til en regel.
Men det her er en undtagelse i de her helt specielle sager, hvor man har forventning om, at der er børn og unge, som bliver misrøgtet i deres hjem.
Ellers kan Dansk Folkeparti støtte forslaget.
Og som jeg startede med at sige, er der langt flere tiltag.
Men dem har de tidligere ordførere gjort så glimrende rede for.