Connie Hedegaard (KF), 2008-05-27:
Ja, der er ganske rigtigt mange emner at tage fat på, og nu er der jo så en hel redegørelse, plus at vi jo altså også - alle Folketingets partier, undtagen Enhedslisten - er enige om de lange linjer frem i energipolitikken.
Så jeg vil prøve at indskrænke mig til nogle relativt få betragtninger.
Danmark er jo et af de mest energieffektive lande i EU - vi er faktisk det mest energieffektive land i EU - og vi er et af de mest energieffektive lande i verden.
Det kan man godt glæde sig over.
Det er opnået gennem en meget, meget langsigtet og meget målrettet indsats, som brede politiske flertal igennem årtier lykkeligvis har været enige om i Danmark.
Men vi kan ikke bare sådan hvile på laurbærrene.
De fremtidige udfordringer på det her område er enorme.
Vi har lige talt om nogle af dem, nemlig klimaaspektet, men jeg har altså også ønsket, at den energipolitiske redegørelse for i år viser, at der er både nationale og globale udfordringer på selve energiområdet.
Derfor skal jeg også sige, at selv om vi nu har en energiaftale med en lang række meget konkrete tiltag i, så ligger der også i den en række mere fremadrettede spor.
Man kan sige, hvis vi nu lige lader klimadebatten sådan hvile lidt - den har vi lige haft lejlighed til at diskutere et par timer - at der jo er flere andre meget væsentlige aspekter i energipolitikken: Der er forsyningssikkerhed, og der er energieffektivitet.
Og i en verden, der går fra i dag at være 6,4 milliarder mennesker til ved århundredets midte at være 9 milliarder mennesker, tilsiger al fornuft i alle tilfælde, at vi til stadighed fokuserer på stadig mere energieffektive og ressourceeffektive løsninger.
Men vi ved jo også, at vores produktion har toppet, og der er udsigt til, at produktionen falder kraftigt i løbet af de næste 10-15 år.
Globalt står vi over for et stærkt stigende energiforbrug og samtidig også faldende reserver af olie og gas, som på længere sigt vil blive koncentreret på stadig færre regioner og lande - der er selvfølgelig nogle meget stærke sikkerhedspolitiske aspekter i det - og ikke mindst de enormt øgede behov for energi i Kina og Indien vil sætte sit præg på verdensmarkedet.
Man må bare sige, at det ikke er særlig betryggende at være afhængig af olie fra Mellemøsten eller af gas fra nogle få store leverandører.
Derfor er regeringens langsigtede mål, som det også fremgår af redegørelsen, at Danmark skal være et hundrede procent uafhængig af fossile brændstoffer.
Det ved vi alle sammen er noget, vi hverken bliver i dag eller i morgen eller om 10 eller 20 eller 30 år.
Men vi har nedsat en klimakommission med sagkyndige, der har fået til opgave at komme med et bud på, hvad der skal til, for at den vision kan indfries, og hvornår vi med hvilke midler kan se det ske.
Det er faktisk et meget fremadrettet perspektiv.
Det er da noget med visioner i.
Men på det kortere sigt har vi selvfølgelig også nogle helt konkrete udfordringer, især på tre helt centrale områder: energibesparelser, vedvarende energi og teknologiudvikling.
Man kan sige, at energiaftalen har skabt en god ramme med 20 pct. vedvarende energi i 2011 og så derudover et EU-mål for 2020.
Og derudover har vi også vedtaget, at vi ikke bare skal holde vores energiforbrug stabilt, vi skal ligefrem have det til at falde med ikke mindre end 2 pct. i 2011.
Selv om det ikke lyder som meget høje tal, må man sige, at på et tidspunkt, hvor ledigheden i samfundet er 1,9 pct. og der er fuld aktivitet overalt, så ved alle her, at det er en overordentlig ambitiøs målsætning.
Det betyder, at vi skal spare på energien, men det betyder altså også, at vi i højere grad skal bruge energien på de tidspunkter, hvor den er rigelig, og hvor den er billig.
Det er afgørende, hvis vi skal nå de overordnede energi- og klimamål på en omkostningseffektiv måde.
En større del af vores elektricitet og varme skal produceres af vindmøller og ved hjælp af mere biomasse, og vi skal begynde at bruge vedvarende energi i transportsektoren i form af bæredygtige biobrændstoffer og ikke mindst vedvarende energi i øvrigt, som f.eks. elbiler og plugin-hybridbiler.
Som det tredje ben skal vi satse massivt på forskning, udvikling og demonstration af nye energieffektive og miljøvenlige teknologier.
Det er altså på det lange sigt afgørende for at nå vores mål med så lave omkostninger som overhovedet muligt.
Jeg mener også, at der ligger nogle enorme potentialer for Danmark og for dansk erhvervsliv, hvis vi forstår at være i front teknologisk og udviklingsmæssigt.
Jeg mener, at den energipolitiske aftale, som vi har indgået, stiller meget store krav til alle parter.
Der skal ske energibesparelser inden for alle områder - det gælder bygninger, det gælder apparater, det gælder industrien, det gælder inden for transportområdet.
Og som bekendt er udbygning af vedvarende energi et andet hovedelement, og jeg tror, at vi med de aftalte forbedrede tilskud til vindmøller, biomasse og biogas vil se en vækst hele vejen rundt, når det gælder at få mere vedvarende energi ind i systemet.
Jeg forventer også, at der kommer gang i udbygningen med nye vindmøller på land - det har Danmark og samfundet brug for.
Og så har vi jo lagt vægt på at få yderligere gang i udbygningen af vindmøller på havet.
Der vil blive udbudt en eller to nye parker på havet på tilsammen 400 MW, og de skal være i gang i 2012.
Det er faktisk en ganske betydelig udbygning.
Samtidig forventes der betydelig vækst i anvendelsen af biomasse, og vi tror også på, at der er nogle perspektiver i at fokusere langt stærkere på biogas.
Hvad med forsknings- og udviklingspolitikken?
Den skal så være 750 mio. kr. næste år.
Det er en ganske betragtelig forøgelse.
Aldrig i danmarkshistorien har vi brugt så mange forskningskroner på det her område.
Jeg vil til sidst sige, at jeg synes, at det er et vigtigt aspekt, når vi diskuterer Danmarks fremtidige energipolitik, at vi også erkender, at energipolitikken i stigende grad europæiseres.
Kommissionens klima- og energipakke fra den 23. januar i år fastlægger mål om gennemsnitligt 20 pct. vedvarende energi i EU's medlemslande i 2020 og mindst 20 pct. reduktion af udledning af drivhusgasser, der, som vi lige har talt om, kan skærpes til 30 pct. som led i en global klimaaftale.
Danmark har overordnet budt Kommissionens udspil velkommen, også selv om det vel at mærke er et udspil, der giver Danmark et af de højeste mål, både når det gælder udbygning af vedvarende energi, hvor vi får et mål, der sigter på 30 pct. vedvarende energi af det endelige energiforbrug i 2020 - det er overordentlig højt sammenlignet med, hvad andre har fået og også når det gælder reduktioner af CO2 uden for kvotehandelssystemet, hvor vi ligger helt i top med 20 pct. i 2020 i forhold til niveauet i 2005.
Der er ingen diskussion om, at det kommer til at kræve store omstillinger af de sektorer, der især skal levere, nemlig transport, landbrug og husholdninger.
Så budskabet fra regeringen er, at Danmark er parat til at påtage sig sin del af byrden, forudsat selvfølgelig at der kan skabes en samlet fornuftig pakke.
Det er, som jeg også var inde på under det forrige punkt på dagsordenen, regeringens klare ambition, at forhandlingerne i EU internt kan afsluttes i år, således at vi kan komme til den næste klimakonference i Polen med et stærkt europæisk mandat i bagagen.