runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-04-23:
Når Socialdemokratiets finansordfører i Folketingssalen har indrømmet, at forårspakke 2.0 er fuldt finansieret, er det mærkeligt, at man skal lægge øre til den slags fejlagtige budskaber.
Det er helt besynderligt, for det her drejer sig ikke om en diskussion, det drejer sig om et forslag til vedtagelse, og det er ikke noget, man bare diskuterer.
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål: Når vi på folkeskoleområdet har et forlig med Socialdemokratiet, kan Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti så vedtage yderligere ting på folkeskoleområdet, som måske ikke ligefrem fremgår af forligsteksten – det kunne være nogle ønsker, som Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti har – uden at Socialdemokratiet vil betragte det som forligsbrud?
Skal jeg forstå Socialdemokratiets forståelse af forlig således?
Der er mange ting, som hr. Leif Lahn Jensen har sagt, som må rettes til.
For det første er det et faktum, at den offentligt finansierede velfærd i dag får 66 mia. kr. mere end i 2001.
Det er svært at få til at harmonere med påstande om nedskæringer og besparelser.
For det andet burde hr. Leif Lahn Jensen jo være enig med flere Socialdemokrater, der her i Folketingssalen har vedkendt sig, at forårspakke 2.0 er fuldt finansieret.
Faktisk er det sådan med den skattereform, som regeringen og Dansk Folkeparti har lavet, at der er bedre råd til velfærd i fremtiden end uden en skattereform.
Se, det er sådan nogle fakta, som jeg troede var begyndt at trænge ind selv hos Socialdemokraterne.
Af det forslag til vedtagelse, der ligger, fremgår det jo også, at man overhovedet ikke har opdaget eller ikke vil indse, er det jo nok, at de offentlige investeringer i 2009 og 2010 betyder, at vi skal tilbage til 1960'erne for at finde tilsvarende vækst.
Så der er simpelt hen så mange faktuelle fejl i det.
I forhold til hr. Leif Lahn Jensens forståelse af forlig skal jeg bare lige høre noget.
Vi har et bredt folkeskoleforlig, bl.a. med Socialdemokratiet, og hvis vi nu skal overføre Socialdemokratiets ageren i den her sag, kan vi så i VKO aftale ting, der ligger ud over folkeskoleforliget, uden at Socialdemokratiet vil betegne det som forligsbrud?
Leif Lahn Jensen (S), 2010-04-23:
Det, vi kan, er, at vi altid kan diskutere tingene, og man er altid velkommen til at stille en forespørgsel her, så vi kan diskutere tingene.
Vi er altid villige til at diskutere tingene.
Så gør ordføreren sig klog på en række tal.
Jeg ved ikke, hvor ordføreren har dem fra, men jeg har tal på, at offentlige investeringer giver flere arbejdspladser, end skattelettelser gør, og den der skattelettelse er jo ufinansieret, den er ikke finansieret, og det har vi jo sagt igen og igen, men det vil regeringen ikke være ved.
Der er mange ting, der er uansvarlige, det er også uansvarligt, at man ikke vil diskutere det.
Jeg kan spørge mig selv: Hvor trygt er det udadtil at vise, at vi ikke tør tage diskussionerne?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-04-23:
Nu er det jo sådan, at aftalen bl.a. gik på at fremskaffe 5.000 praktikpladser, og det glider, som det skal.
Men det skal jo ske over 1 år; det var ikke i første kvartal, man havde forventet, at målet om 5.000 var blevet opfyldt.
Så det hele glider, som det skal.
Det lader jo også til, at vi kan begynde at se foråret i forbindelse med den økonomiske situation og gudskelov for det.
Men derfra og så til at synes, at logikken er at bryde forliget, fordi vi har behov for at tage diskussionen, jamen hvad er det for noget?
Hvor trygt viser vi så andre, at vi faktisk står ved det ansvar, vi har påtaget os?
Hvor trygt viser vi egentlig derude, at vi kan forstå situationen for alle dem, der står med en udfordring?
Det er da uansvarligt.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-04-23:
Det er da utroligt, at vi bruger så meget tid på det.
Jeg har igen og igen sagt: Vi står inde for det, der er besluttet i går – ungepakken.
Jeg ved det ikke, men jeg kunne forestille mig, at der er flere, der spørger om det om lidt, og ja, vi står inde for det.
Vi er bare et af de partier – åbenbart lidt til forskel fra regeringspartierne – der gerne vil diskutere problemerne.
Det er sådan set forskellen; vi vil gerne diskutere problemerne.
Helle Sjelle (KF), 2010-04-23:
Jeg synes, at det her er en mærkværdig debat.
Der er jo ikke nogen af os, der ikke vil diskutere ungdomsarbejdsløshed – det er væsentligt at diskutere.
Men det her er jo ikke bare en debat.
Der er jo også et forslag til vedtagelse fra oppositionen og Socialdemokratiet, og det forstår jeg ærlig talt ikke.
Det er jo ikke en debat; det er også et forslag til vedtagelse.
Hvor langt er man parat til at gå?
Jeg må indrømme, at jeg stadig væk stiller mig uforstående over for det her, men det kan være, at hr. Leif Lahn Jensen kan afklare det for mig.
Ulla Tørnæs (V), 2010-04-26:
Da Venstres ordfører hr. Karsten Lauritzen ikke har mulighed for at være her, skal jeg på hr. Karsten Lauritzens vegne sige følgende: Forslaget, vi behandler her i Folketingssalen, er en udmøntning af udlændingeaftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti, som er en del af aftalen om finansloven for 2010.
Forslaget medfører, at der indføres en meddelelsespligt for alle modtagere af social pension, altså førtidsog folkepensionister med fast bopæl i Danmark, som rejser til lande uden for EU i længere sammenhængende perioder på over 2 måneder.
Formålet med forslaget er at give kommunerne effektive redskaber til at forhindre misbrug af sociale ydelser, som vi desværre har set flere eksempler på.
Der kom særlig fokus på misbrug af vilkårene for førtids- og folkepensionen sidste år, da en større avis afdækkede, hvordan en række dansk-irakere var bosiddende i Danmark og modtog førtidspension, samtidig med at de arbejdede i Irak.
Det var åbenlys svindel og et misbrug af det danske velfærdssamfund, som selvfølgelig er uacceptabelt for både staten, kommunekassen og de mange nydanskere, som overholder og respekterer reglerne, men som indirekte rammes på grund af de få, som misbruger systemet.
I Venstre kan og vil vi ikke være med til, at velfærdssamfundet misbruges, og er derfor tilfredse med de nye, effektive redskaber, som kommunerne får stillet til rådighed.
Sammen med dette lovforslag følger også en klar opfordring til kommunerne om at bruge de nye lovgivningsmæssige tiltag.
Samtidig er det vigtigt for Venstre, at de nye regler ikke unødigt belaster de mange, som helt reelt rejser hjem for at besøge familie og venner.
Det har derfor været os magtpåliggende, at meldepligten kun rammer mennesker, der modtager sociale pensioner, og at lovforslaget følges op af en betydelig oplysningsindsats over for de personer, der bliver omfattet af meldepligten.
Dette lovforslag udstyrer kommunerne med effektive redskaber til at bekæmpe socialt bedrageri og misbrug, og derfor skal jeg meddele, at Venstres folketingsgruppe kan støtte lovforslaget.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-26:
Fru Jensen kan jo godt rejse til USA.
Det her er selvfølgelig ikke – og det illustrerer spørgsmålet jo også i et eller andet omfang – på nogen måde et indgreb, hvis man overhovedet kan kalde det det, så man kan jo gætte på, hvor mange sager det i sig selv vil være med til at opklare, men det er et redskab blandt flere redskaber.
Vi skal også fremadrettet tage nogle initiativer, sådan at kommunerne får flere redskaber til at kunne se, når der er nogle, der får udbetalt sociale ydelser, som de ikke har krav på.
Og grunden til, at det er vigtigt, er jo netop, at der rent faktisk skal være råd til det f.eks. i kommunekassen, når fru Jensen har behov til hjælp, og at man i statskassen, når man refunderer de udgifter, som kommunerne har, ikke bruger midler på at udbetale penge til folk, som rent faktisk ikke har krav på det.
Sagen er jo den, at hvis man gør det, man skal, og lever op til reglerne, er der ingen grund til at være bekymret.
René Skau Björnsson (S), 2010-04-26:
Ja, hvad skal det til for?
Det spørgsmål bliver man nødt til at stille sig selv, når man læser det her lovforslag.
For med det her lovforslag rammes vi igen af et borgerligt ønske om mere kontrol og mere overvågning af vores borgere.
Tænk, at pensionister og førtidspensionister nu skal til at meddele, ringe eller skrive til kommunen, hvis de skal på en længere udlandsrejse.
Hvis pensionisten skal besøge sit barnebarn i USA i mere 2 måneder, bliver hun nu forpligtet til at meddele det til kommunen.
Hvorfor?
Jo, vi skal have styr på, hvor folk er, og hvor længe de er der.
Ja, det lyder syret, endnu engang slår overvågningssamfundet til.
Tænk, at regeringen og Dansk Folkeparti vil mistænkeliggøre og ulejlige alle de pensionister, som en gang imellem er på en længere udenlandsrejse.
I en verden, som jo på mange måder bliver mindre og mindre, er der flere og flere af vores pensionister, der tager på en lang udlandsrejse, bl.a. for at besøge familiemedlemmer eller for bare at nyde deres drømmerejse.
Nu skal det så besværliggøres og mistænkeliggøres, fordi der er nogle enkelte, der misbruger systemet.
Men det her forslag vil ikke gøre det lettere at bekæmpe socialt bedrageri, og min påstand vil være, at det heller ikke vil føre til flere opdagelser af folk, der vil bedrage.
Forslaget her vil derimod uden tvivl give mere administrativ overvågning af vores pensionister på et område, som i forvejen er meget lovreguleret.
Forslaget vil give mere bureaukrati, det vil give flere indviklede regler.
Nu vil folk jo ringe eller troppe op i deres kommuner og spørge til de nye regler.
Kommunerne skal registrere, hvornår pensionisterne rejser, og pensionisterne skal så sandelig også ringe, e-maile eller troppe op på kommunekontoret, lige så snart de kommer hjem fra deres rejse igen, så kommunerne har styr på, at man har talt sandt om, hvornår man kommer hjem.
At pensionisten så bare i dag i en verden, der bliver mindre og mindre, kan e-maile fra en hvilken som helst computer rundtom i verden eller ringe fra udlandet, forholder man sig ikke til.
Hvorfor er det, vi ikke bruger ressourcerne mere fornuftigt?
Hvorfor ikke bruge nogle af de tiltag, man ved virker?
Bl.a. er der nogle kommuner, der er rigtig gode til at lave sådan nogle såkaldte task force-enheder, som er opsøgende over for risikogrupper med kompetente medarbejdere, der ved, hvor skoen trykker, og som kan gå målrettet efter de personer, som man ved der kan være tvivl omkring.
Jeg har også læst alle høringssvarene, og jeg forstår det, der står, rigtig godt.
Jeg vil godt læse nogle af ordene.
Holdningerne er sjældent klare og meget markante, hør bare her.
Forslaget bliver kaldt overflødigt, uværdigt, unødvendigt, ude af proportioner, paradoksalt og for chikane.
Vi Socialdemokrater kan ikke støtte lovforslaget.
René Skau Björnsson (S), 2010-04-26:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Martin Henriksen: Hvor mange sager om socialt bedrageri tror hr. Martin Henriksen at lige præcis den del af det her lovforslag, der drejer sig om, at fru Jensen, der er pensionist, skal meddele det til kommunen, når hun skal til Amerika og besøge sit barnebarn og sin familie derovre i mere end 2½ måned, og også skal meddele, når hun kommer hjem igen, vil være med til at opklare?
Martin Henriksen (DF), 2010-04-26:
Der er jo nogle kommuner, der har nedsat de her særlige enheder, der opdager, at der er nogle, som over en længere periode har fået udbetalt sociale ydelser, som de ikke har været berettiget til.
Man har så efterfølgende stoppet den indsats … eller stoppet den udbetaling, for man har forhåbentlig ikke stoppet indsatsen.
Men det varierer meget fra kommune til kommune, og jeg tror, det har noget at gøre med, hvor meget arbejdskraft man lægger i det i den enkelte kommune.
Så det er svært at stå her og spå om omfanget af socialt bedrageri.
Jeg vil bare igen understrege, at grunden til, at der kommer nogle redskaber, og grunden til, at der bl.a. også er iværksat et arbejde, er sådan set for at sikre, at der rent faktisk også i fremtiden er råd til, at dem, som er berettiget til at få ydelser fra det offentlige, kan få de ydelser fra det offentlige, og at man forhåbentlig kan gøre det bedre, end man gør i dag.
Det synes jeg egentlig er fornuftigt, og et eller andet sted burde de fleste jo synes, at det sådan set var et meget sympatisk forslag.
René Skau Björnsson (S), 2010-04-26:
Ja, fru Jensen kan rejse til USA, som hr. Martin Henriksen siger, og det kan hun også, efter det her lovforslag er blevet vedtaget.
Nu skal hun bare til at meddele det til kommunen.
Hun skal gå ned på kommunekontoret og sige: Hør her, kommune, jeg rejser til USA i morgen, og jeg kommer hjem om 2½ måned.
Når fru Jensen så kommer tilbage til kommunen, skal hun igen gå ned på kommunekontoret og sige: Goddag, kommune, nu er jeg kommet hjem fra USA.
Hun skal altså besværes, og systemet – Systemdanmark, Kontroldanmark – skal have at vide, hvor hun er, og hvor lang tid hun er væk.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-26:
Altså, det er jo meget muligt, at man gør det sådan, at man tager telefonen og så lige ringer og orienterer om, at man tager ud og besøger barnebarnet, eller hvad det kan være, i USA, og så kan man holde det ved det.
Der er ingen grund til at påstå, at dette skulle være en form for mistænkeliggørelse.
Formålet med det her er jo faktisk, at der bliver mulighed for at skabe bedre råderum til at gøre en indsats for dem, som vi rent faktisk gerne vil gøre en indsats for, og det er jo netop dem, som så at sige bare holder sig til reglerne.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-26:
Jeg er bange for, at Dansk Folkepartis ordfører har lige så svært ved at finde den røde tråd i sin argumentation som ved at overholde taletiden.
Altså, sagen er jo den, at når vi taler om anlæg, er der faktisk mange aktører, der gerne vil byde ind.
Det fungerer fint, der er et marked for det.
Det er jo det, der ikke er, når vi taler om services.
Der er jo altså kommuner, der giver udtryk for: Prøv at høre.
Selv om vi sender det i udbud, selv om vi spørger, om der er nogle, der vil byde ind, er der ingen, der byder ind.
Det er derfor, vi gerne vil være fri for at spilde skatteydernes penge på at fylde ringbind.
Vi vil gerne sende i udbud, hvis der er nogle aktører, der melder ind, men vi vil ikke gøre det, hvis vi kan se, at det er håbløst på forhånd.
Det er den stille pointe, vi prøver at gentage heroppefra igen og igen og endda nu i tredje omgang.
Desværre virker det ikke til, at der rigtig er noget, der siver ind hos regeringspartierne og Dansk Folkeparti.
Det er ærgerligt.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-26:
Der er jo ikke indbygget nogen sanktioner i lovforslaget, og det er bl.a., fordi det selvfølgelig ikke ville være rimeligt, at hammeren falder hårdt og brutalt, hvis man nu ved en fejl glemmer at orientere.
Det er jo muligt, at man glemmer det.
Men hvis det eksempelvis er sådan, at de fra kommunens side på et senere tidspunkt finder ud af, at en person – det kan være en irakisk førtidspensionist – har været ude at tjene gode penge i sit hjemland, har været der mere i to måneder og tilfældigvis lige har glemt at orientere om det, kan det jo godt være, de kan lægge til grund, at vedkommende har handlet i ond tro.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
For lige at vende det med professor Carsten Greve vil jeg sige, at det ikke er første gang, en professor i Danmark blander sig i, hvordan politikere skal agere.
Jeg håber da ikke, at kollegaerne her i salen skal lade sig påvirke af den ene professor i den ene sag og af den anden professor i den anden sag hele tiden, for så kan vi ikke bestille andet end at rende rundt som ét stort loppecirkus.
Der er det så, at jeg siger, at Dansk Folkeparti går ind for, at tingene bliver konkurrenceudsat, men det har ikke noget som helst med privatisering at gøre.
Vi ønsker bare at få tingene præciseret og formuleret.
Hvad er det for opgaver, vi skal have løst, og hvad kan vi få dem løst for hos en privat entreprenør, og hvad koster det, hvis vi selv har folk ansat til offentligt honorar?
Det er det, der er den store forskel på det her.
Så vil jeg gerne sige, at man også kunne vende det om og tage et andet eksempel, og det er f.eks. alle de erfaringer, man har fra Sverige.
Jeg ved da, at oppositionen tit bruger erfaringer fra Norge og Sverige som løftestang for forskellige forslag her i salen.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-26:
Altså, nu er det jo sådan, at socialt bedrageri begås af mange mennesker, også af andre end irakiske flygtninge.
Jeg vil rigtig gerne prøve at spørge lidt mere ind til det, ordføreren sagde i forhold til sanktionsmulighederne.
Jeg har lidt svært ved at forstå, hvad formålet er, ud over at give en dårlig samvittighed.
Og synes ordføreren ikke, det er lidt overkill, at samtlige førtidspensionister og samtlige pensionister i Danmark en gang om måneden skal lave sådan en skriftlig melding om deres indkomst?
Hvorfor er det ikke bare nok at stole på, at det, de oplyser, er korrekt, ligesom det er tilfældet for hr. Martin Henriksen og undertegnede i forhold til SKAT f.eks.?
Hvorfor skal man udsættes for en ekstra sanktion, altså ekstra kontrol, fordi man modtager førtidspension eller pension?
Helle Sjelle (KF), 2010-04-26:
Vi har stor respekt for det kommunale selvstyre, og derfor er aftalen om, at der skal konkurrenceudsættes med 26½ pct., ikke bindende for den enkelte kommune, men for kommunerne samlet under et.
For Det Konservative Folkeparti er målet ikke, at det er de private, der vinder hver gang.
Hvis det offentlige byder på opgaven og kan løse opgaven bedre og billigere end den private udbyder, så skal den offentlige udbyder selvfølgelig vælges.
Men bedst og billigst er ikke altid foreneligt, og derfor er opgaven også for kommunerne at lave en kvalitetsvurdering af den enkelte ydelse, således at prisen på den offentlige ydelse direkte kan sammenlignes med en alternativ privat leverandørs, altså kan den enkelte kommune vælge frit.
Specielt i den økonomisk stramme tid for kommunerne ser vi det som et led i en effektiv ressourceudnyttelse i kommunerne, hvilket kan omfatte mere kvalitet til rette pris.
Udviklingen viser også, at kommunerne har taget konkurrenceudsættelsen til sig, og på blot 2 år er andelen af konkurrenceudsættende opgaver steget fra 21,7 pct. til 24,8 pct. For Det Konservative Folkeparti er konkurrenceudsættelse også et spørgsmål om at sætte den enkelte borger i centrum, så der er en overskuelig økonomi for de enkelte ydelser.
Derfor kan Det Konservative Folkeparti heller ikke støtte forslaget fra oppositionen.
Erika Lorentsen (RV), 2010-04-26:
Regeringen har efter aftale med kommunerne hævet procenten af andelen af kommunale opgaver, der skal konkurrenceudsættes, senest skal andelen jævnfør det nye regeringsgrundlag hæves fra 26½ pct. i 2010 til mindst 31½ pct. i 2015.
Det er vores vurdering i Det Radikale Venstre, at en udvidelse ud over den nuværende andel vil omfatte de egentlige kerneopgaver i velfærdssamfundet.
Forskere peger på, at en væsentlig forøgelse af kommunernes konkurrenceudsættelse »kan betyde en radikal omfortolkning af det kommunale selvstyre og retten til at prioritere politisk«, og det er professor Carsten Greve, jeg citerer her.
OECD har i »Modernising Government: The Way Forward«, OECD, 2005, påpeget, at det kan være svært for borgerne at gennemskue, hvem der er ansvarlig for den konkrete opgave.
De økonomiske gevinster er også ofte tvivlsomme på grund af høje transaktionsomkostninger ved udbud og udlicitering.
Og jeg har selv oplevet, hvor ødelæggende privatisering kan virke i praksis, nemlig i mit virke som hjemmesygeplejerske i Herning Kommune, da man indførte en privatisering af praktisk bistand.
Den privatisering har medført et dyrt bureaukrati, en nedsat arbejdsglæde og faglighed hos medarbejderne, et forringet tilbud til de ældre, og så har det også vist sig, at de private firmaer heller ikke engang kan tjene penge på det.
I Det Radikale Venstre er det vores opfattelse og vores holdning, og den har vi haft i mange år, at konkurrenceudsættelse er et middel og ikke et mål i sig selv.
Vi mener, at det skal være op til kommunerne selv at bestemme, hvad og hvornår der skal konkurrenceudsættes.
Hvis det er en fordel at gøre det, hvorfor kan kommunerne så ikke selv finde ud af at gøre det?
Der skal være indhold i begreber som det kommunale selvstyre.
Der lægges i forvejen økonomiske rammer for udgifter og indtægter i kommunerne, så kommunerne har et dagligt pres i at få mest muligt ud af deres økonomiske rammer, så lad dem nu selv styre den konkurrenceudsættelse.
Sophie Løhde (V), 2010-04-26:
Jeg vil da gerne starte med at rose hr. Rasmus Prehn for altid at være god til at svinge den omtalte lysende fakkel, som han nævnte.
Det er så bare ærgerligt, at den tilsyneladende er brændt ud på vejen op til talerstolen, men sådan kan det jo gå.
I den undersøgelse, som hr. Rasmus Prehn nu har nævnt adskillige gange her i debatten, har ordføreren belejligvis hver evig eneste gang glemt at nævne, at det samtidig fremgik af undersøgelsen, at 80 pct. af borgmestrene og kommunaldirektørerne i øvrigt var enige i, at private aktører kan være med til at nytænke opgavevaretagelsen.
Det kunne måske være med til at nuancere det udgangspunkt, som hr. Rasmus Prehn i øvrigt ellers rejser flittigt rundt med.
Men jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører om noget så banalt som vedkommendes egne muligheder, når han er ude at handle ind.
Er det sådan, at hr. Rasmus Prehn, når han skal ud og købe et nyt fjernsyn f.eks., holder sig for øjnene og så i øvrigt overhovedet ikke koncentrerer sig om pris og kvalitet?
Eller er det sådan, at han undersøger markedet og kigger på, om der er mulighed for at få en eller anden vare billigt, og så i øvrigt også i en bedre kvalitet end den, der måske er på tilbud det ene sted?
For nu kunne vi jo forstå på ordføreren, at regeringen har aflyst den sunde fornuft.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-26:
Det er fuldstændig korrekt, at jeg som Socialdemokrat gerne bestiger talerstolen, også med en idealistisk fakkel – og der er stadig væk ild i den, skulle jeg gerne sige.
Men det skal ikke forhindre mig i også at tænke sund fornuft.
Og det er jo fuldstændig rigtigt, at når man som dansker skal ud og handle ind, vil man gerne sikre sig, at det, man køber, også er til en fornuftig pris.
Hvem har lyst til at betale en overpris, hvis man kan få det til en fornuftig pris?
Der er ingen grund til at købe ind det dyre sted, det siger sig selv.
Men det er sådan set også lige præcis det, der er tilfældet her.
Der sidder gode kommunaldirektører, gode kommunalpolitikere ude i landets kommuner og siger, at de sender opgaver i udbud, når de kan se, at der er noget at hente.
Så vil de gerne sende i udbud, den er de med på.
Så vil de gerne bare fortsætte med at gøre tingene på den måde, de hidtil har gjort, for de tror ikke på, at der er noget at hente.
Bl.a. Dansk Folkepartis ordfører, hr. Hans Kristian Skibby, gav udtryk for, at man i hans kommune, hvor han sidder i byrådet, havde haft en dårlig erfaring.
Jamen altså, hvorfor skal man så tvinges til at sende opgaven i udbud og bare spilde pengene på bureaukrati?
Det er det, vi ikke kan forstå fra socialdemokratisk side.
Sophie Løhde (V), 2010-04-26:
Men jeg vil godt hæfte mig lidt ved, at forslagsstillerne i deres forslag her skriver, at det er dybt problematisk at konkurrenceudsætte egentlige velfærdsopgaver gennem udbud og udlicitering.
Hvis det er så dybt problematisk, for at bruge ordførerens egen terminologi, og herunder også at der intet er at hente, hvordan kan det så være, at ordførerens kolleger bl.a. i Københavns Kommune har udliciteret dele af tilsynet med kommunens plejehjem og i øvrigt har opnået en betydelig besparelse og en højere kvalitet og udvikling af opgaveløsningen?
Er det ikke en kernedel af en given velfærdsydelse?
Hvorfor i alverden er det så, at det samtidig er så dybt problematisk, og at der intet er at hente?