Pia Christmas-Møller (UFG), 2008-05-23:
Jeg har som sagt ikke sæde i Folketingets Retsudvalg og føler desto større behov for her i dag at tilkendegive min mening om dette lovforslag og senere også gerne om ændringsforslagene, når jeg har fået argumenterne for og imod belyst.
Jeg mangler jo altså stadig væk nogle argumenter imod de ændringsforslag, som oppositionspartierne har stillet.
Jeg føler et særligt behov for at sende en tak til Rehabiliteringscentret for Torturofre, som gjorde sig den ulejlighed at møde op for Folketingets Retsudvalg og herigennem gøre opmærksom på problemerne med bl.a. den manglende forældelse.
De gjorde også opmærksom på behovet for at få en selvstændig paragraf, der selvstændigt kriminaliserer tortur.
Hvis ikke torturcentret på den måde havde gjort et flertal i Folketinget opmærksom på de her problemer og også på den kendsgerning, at man har været nødt til at henlægge 11 sager, fordi de efter gældende dansk ret er forældede, havde vi nok ikke stået i den lykkelige situation, at der nu er et flertal, der også omfatter regeringen, som vil indføre uforældelighed i straffeloven.
Det er jeg glad for, og jeg vil gerne sende en tak til Rehabiliteringscentret for Torturofre for den store indsats.
Jeg vil også gerne sende en tak til bl.a. Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti, som var nogle af de første, der viste lydhørhed over for argumentationen, og var parate til at ændre signaler.
Man kan sige, at der er mange, der har været positive over for, at regeringen så er kommet med forslaget, men det var vel lidt med armen vredet om på ryggen, at de gjorde det.
Det var nemlig først, da der viste sig et flertal uden om regeringen.
Nu står vi så i den situation, at et mindretal i udvalget er kommet med en stribe ændringsforslag i betænkningen, som skal imødekomme de talrige henvendelser, som vi har fået fra det internationale samfund, herunder ikke mindst fra FN.
Både torturkomiteen og torturrapportøren, Manfred Nowak, har anbefalet og henstillet til Danmark, at vi fik en selvstændig paragraf, der kriminaliserer tortur - i øvrigt i henhold til den politik, som vi plæderer så stærkt for i alle de internationale sammenhænge.
Det har man ikke villet imødekomme fra regeringens side, og jeg har et helt fundamentalt spørgsmål: Hvorfor vil man ikke støtte en kriminalisering af tortur i en selvstændig paragraf?
Jeg er på det rene med, at der er en masse jurister i Justitsministeriet, der har en bunke bureaukratiske spidsfindigheder at hænge deres hat på.
Jeg er også bekendt med, at nogle af vores ypperste jurister uden for Justitsministeriet i 2001 brugte mange timer og arbejdsdage på at udarbejde en rapport om fordele og ulemper ved at inkorporere menneskerettighedskonventionerne i dansk lov.
Her var anbefalingen klar: Man skulle have en selvstændig paragraf, der kriminaliserede tortur.
Der er siden ikke sket noget politisk, man har lagt det på hylden, og det er støvet til.
Vi har så fået en ny indstilling fra Straffelovsrådet, men når man læser den rapport, er det altså bureaukrati, teknokrati og juristeri.
Der er ikke et eneste politisk argument, og der ikke et argument, der understøtter en holdning.
Der er set med mine øjne ikke en eneste grund til at være imod en selvstændig paragraf om kriminalisering af tortur.
Jeg vil alligevel her på falderebet bede regeringen om at argumentere holdningsmæssigt for at støtte en afvisning af en selvstændig paragraf, og så vil jeg selvfølgelig revurdere min holdning, men foreløbig kan jeg ikke se noget som helst andet, end at hvis vi mener det alvorligt, når vi rejser land og rige og verden rundt, når vi i FN gang på gang står i spidsen for det, der hedder FN's omnibusresolution på torturområdet, bør vi altså også gribe i egen barm og få det rettet til i dansk lovgivning.
Vi skeler tit til Norge, og de har faktisk imødekommet en stor del af den kritik, der er kommet fra præcis de samme kredse i FN.
Hvorfor tøver Danmark?
Det vil jeg ualmindelig gerne have svar på, og jeg vil gerne have et politisk og holdningsmæssigt svar, et svar, der fortæller, at borgerne i Danmark er stillet ringere, hvis vi gennemfører en selvstændig kriminalisering af tortur, at retssystemet vil blive dårligere, at vi i det hele taget vil være dårligere stillet, også for så vidt angår gennemskuelighed.
For sandheden er jo, at borgeren i dag har meget vanskeligt ved at gennemskue retsstillingen.
Vi kan bare se på de mange langhårede diskussioner, som juristerne har, om de retlige implikationer af, at vi ikke har en selvstændig paragraf.
Så hvorfor ikke?
Jeg synes, at der er mange grunde til det, og at vi bør imødekomme det, som vi i øvrigt forlanger af Kina og andre lande i verden.
Vi rejser rundt og belærer dem om, hvordan deres retssystem skal være, samtidig med at vi ikke vil holde orden i eget hus.
Jeg håber, at jeg får svar på det her spørgsmål.