Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-01-31:
Det ligger os i Liberal Alliance meget på sinde, at folk, som overtræder straffeloven, også bliver dømt for det.
Det ligger os meget på sinde, at vi ikke skal spilde offentlige midler, det kan der vel ikke være nogen, der er i tvivl om, og det ligger os sådan set også meget på sinde, at folk selvfølgelig har mulighed for at kunne give deres forklaring, hvis de er sigtet for forbrydelser.
Nu er det bare sådan, at den tiltalte nogle gange ikke møder op, ikke fordi vedkommende ikke har fået at vide, at det er sådan, at der skal være en domsforhandling, men åbenbart fordi der af den ene eller den anden grund enten ikke er en interesse, eller fordi – jeg tror, det var udtrykket fra SF's ordfører, fru Karina Lorentzen Dehnhardt – de har et rodet liv.
Det sidste kan jo så være et udslag af det her overpædagogiserede samfund, som vi efterhånden lever i, hvor man bliver ringet op og får at vide, at man skal møde i skole eller får en sms og får at vide, at nu sker der noget andet i ens liv, og at der er andre, der tager ansvaret, fra man bliver født til man dør.
Vi vil gerne give ansvaret tilbage til borgeren, også når borgeren træffer en forkert beslutning.
Får man mere ansvar, får det også flere konsekvenser, sådan er det selvfølgelig med frihed.
Jeg synes, det har været en lidt mærkelig debat, for det, vi siger, og jeg vil godt læse op fra beslutningsforslaget, er: Såfremt den tiltalte i en straffesag skønt lovligt tilvarslet udebliver fra hovedforhandlingen uden lovligt forfald, skal det være muligt for retten at gennemføre sagen uden tiltaltes tilstedeværelse, forudsat at anklagemyndigheden ikke nedlægger påstand om over 6 måneders fængsel.
Der er altså tale om, at man er blevet indkaldt, men at man udebliver ulovligt, dvs. at det ikke er, fordi man er syg, man udebliver ulovligt, og så skriver vi: Så skal det være muligt –
der står jo ikke, at man får en automatdom, bare fordi man ikke møder op, og det skal selvfølgelig stadig være sådan, at bevisbyrden skal være løftet, før der falder dom.
Det lyder jo nærmest, som om det bare er noget, man trækker i en automat.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan det kan være, at Enhedslisten og til dels regeringen og så selvfølgelig også SF virker, som om de er på de menneskers side, som ligesom vil prøve at udnytte retssystemet i stedet for at få muligheden for at få en domsforhandling.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Vi synes, at man skal spare pengene.
Vi synes, at der skal være den her mulighed.
I øvrigt synes jeg, det er sjovt, at der er flere, der har talt om retssikkerhed.
Den retssikkerhed er man altså ligeglad med for dem, som har de mindste lovovertrædelser, for der gør man jo allerede det, vi foreslår her, i dag.
Men dem, der så begår lidt større forbrydelser, skal altså have en større retssikkerhed end dem, som begår de mindre.
Det er jo en helt omvendt ting, der foregår her.
Så sagde Enhedslistens ordfører, fru Pernille Skipper, at det her jo er ganske almindelige danskere, som bare udøver ulovligt forfald i retssagerne.
Der er 55 af dem, så så almindelige er de åbenbart ikke, men det er ganske almindelige danskere, sagde fru Pernille Skipper.
Jeg er næsten villig til at indgå et væddemål med fru Pernille Skipper om, at det ikke er ganske almindelige danskere, der er tale om, men det får vi jo så afgjort, når vi ser justitsministerens besvarelse – hvis det er et af de spørgsmål, som Justitsministeriet ønsker at svare på.
Det ved man jo aldrig.
Det er sikkert dyrt.
Det får vi altid at vide, men spørgsmålet er godt.
Sådan er det jo.
Konklusionen på det her er, at vi kan spare penge, skatteydernes penge, vi kan sørge for, at folk, der er skyldige, bliver dømt noget hurtigere, og vi kan sørge for, at der er færre, der misbruger domstolenes tid.
Tre gode formål, og som det er blevet nævnt flere gange: Der er ikke nogen nye principper, der skal i spil, det er bare gældende principper, der skal gælde for flere.
Det er et rigtig godt forslag, som jeg alligevel synes at regeringen og støttepartierne skulle overveje om de ikke vil overveje, for de anerkender jo, at der er et problem, og når man anerkender, at der er et problem, så plejer man som politiker også at være forpligtet til at komme med et løsningsforslag.
Det har vi i hvert fald gjort, og vi har fra Liberal Alliances side været åbne over for at diskutere alternative løsningsforslag, hvis regeringen og støttepartierne, imod hvad vi har hørt hidtil i dag, skulle komme med forslag.