Karen Touborg (SF), 2013-04-04:
Først tak til ministeren for redegørelsen.
Når man som jeg træder ind i folkestyret sådan lidt pludseligt fra en helt anden sammenhæng og ikke har været med til at udarbejde »Perspektiv- og handlingsplan 2013«, så var det med spænding, at jeg begyndte læsningen.
Men min vurdering er, at handlingsplanen er et rigtig godt afsæt til arbejdet med ligestilling i Danmark.
Det er ikke så dårligt endda, ville vi sige hjemme i Vestjylland.
Når jeg læser handlingsplanen, er det rigtig dejligt at se, at anno 2013 er ligestillingsarbejdet ikke mere en kamp kvinder mod mænd.
Det er en fælles indsats for at sikre, at alle har lige muligheder og vilkår uanset køn.
Mænd og kvinder er forskellige, men vi skal have de samme muligheder.
Men kvinder imellem er vi jo også forskellige.
Ordføreren for Dansk Folkeparti fortalte før, at hun ikke ville være murer, for så risikerede ordføreren at få vådt hår, og det vil vi kvinder ikke have.
Sådan er vi så forskellige.
Da jeg gik i gymnasiet, valgte jeg at tage en landmandsuddannelse sammen med min studentereksamen, for jeg ville gerne have noget praktik, og det gav altså vådt hår.
Det er afgørende, at vi styrker indsatsen for ligestilling for drenge og mænd, uden at vi taber fokus på kvinderne.
Vi skal ikke flytte indsatsen for ligestilling fra kvinder til mænd.
Vi skal holde et fokus på, at alle skal have lige muligheder uanset køn.
Vi skal altså ikke gøre to ting på en gang, for det kan de færreste gøre særlig godt, men vi skal gøre en ting godt, nemlig styrke ligestillingen for kvinder og mænd, for piger og drenge.
En stor styrke ved handlingsplanen, som jeg ser det, er tilgangen, altså at vi ser ligestillingspolitikken i sammenhæng med de generelle samfundsudfordringer, vi står over for, og at vi arbejder for ligestilling, samtidig med at vi arbejder på at løse de generelle samfundsudfordringer.
Det er en rigtig god måde at drive politik på.
Handlingsplanen indeholder fire indsatsområder og nogle helt konkrete initiativer.
Ligestilling skal helt naturligt opfattes som en basal ret, og den ret skal sikres.
Og endelig skal vi sikre, at Danmark går i spidsen for ligestilling, også i et globalt perspektiv. Ligestillingspolitik handler for SF om at arbejde med lige muligheder for alle.
Vi kan se, at der er en række områder, hvor mænd og drenge har særlige udfordringer.
En af de udfordringer er drenges frafald i uddannelsessystemet.
Her ser vi langt flere drenge end piger falde fra.
Det er et stort problem.
Vi skal sørge for, at alle har lige muligheder og må også indrette uddannelsessystemet, så det appellerer til alle.
Det er ikke kun et ligestillingsproblem, at drengene falder fra.
Det er også et samfundsmæssigt problem.
Når vi ønsker at nå målet om, at 95 pct. af en ungdomsårgang skal gennemføre en ungdomsuddannelse, så er det nødvendigt, at vi også har drengene med.
I SF mener vi derfor, at vi skal sætte fokus på rekruttering og fastholdelse.
Det kan f.eks. ske ved at udvikle nye undervisningstilbud og ved at se på, om uddannelsesvejledningen kan blive bedre.
I det kommende år vil regeringen følge op på en række projekter under puljen til fremme af ligestilling, som blev fordelt i 2012.
Under puljen gennemføres bl.a. projekter, der skal skabe mere viden om frafaldstruede drenge i uddannelsessystemet og om uddannelsesvejledningen.
Resultatet af de projekter vil indgå i de videre overvejelser om, hvordan den fremtidige indsats skal styrkes.
Men der er også områder at gribe fat i, når det gælder ligestilling for kvinder.
Det hænger ikke sammen, når vi ser på fordelingen af barslen.
Her kan vi se, at det fortsat er kvinderne, der tager langt størstedelen af barslen, nærmere bestemt holder kvinderne i gennemsnit 276 dages barsel, mens mændene kun holder barsel i 26 dage i gennemsnit.
Det er et problem for kvinder, fordi det får konsekvenser for kvindernes karrieremuligheder i 20'erne og 30'erne, hvor mange får børn.
I den periode bliver de kort og godt anset for mere ustabil arbejdskraft.
På den måde får mænds manglende barsel den uheldige konsekvens, at kvinderne klarer sig dårligere ved lønforhandlinger og sparer mindre op til pension.
Men det handler også om mænds ret til barsel.
Der er desværre stadig masser af arbejdspladser, hvor der ses skævt til en mand, som vil tage en længere barsel.
Det kan være ingeniørvirksomheden, hvor man risikerer at blive grinet ud af storkontoret, eller den lille it-virksomhed, hvor chefen gør det helt klart, at man ikke kan undværes, selv om det måske egentlig mest handler om, at det er bøvlet og koster penge at finde en vikar.
Mens kvinderne får bevilget orloven mere eller mindre automatisk, skal mænd aftale orlov med arbejdsgiveren, og forventningen er tit, at det skal passe ind efter arbejdspladsens behov.
Den øremærkede barsel virker, og den er populær i andre lande.
I Island er de 9 måneders barselsorlov fordelt med 3 måneder til mor, 3 måneder til far og 3 måneder til deling.
I gennemsnit tager de islandske mænd 30 pct. af orloven.
Lovgivningen har altså givet mændene en mulighed, som de gladeligt benytter sig af.
Den øremærkede barsel giver en mulighed for de mænd, som måske nok har en rettighed, men ikke en reel mulighed for at tage barselsorlov i en længere periode.
Vi skal huske, at spørgsmålet om barsel jo ikke kun handler om mænd og kvinder, men også handler om børnene.
Børnene har godt af at være sammen med både deres mor og deres far.
Det er med til at skabe tættere bånd mellem den enkelte forælder og barnet.
Derfor mener vi i SF også, at tiden er moden til at give mændene øremærket barsel.
Det er den største gave, en mand kan give sig selv og sit barn.
Et andet ligestillingsproblem, som vi i SF er glade for er kommet på dagsordenen med handlingsplanen, er vold mod mænd.
Vold mod mænd er på mange måder tabubelagt og opfattes som mindre alvorligt.
Men faktum er, at mange mænd går alene med problemerne.
Det er i et ligestillingsperspektiv en udfordring.
Vi har brug for en debat, hvor vi anerkender, at mænd også bliver udsat for vold fra deres partner eller kæreste, og at mænd også har brug for hjælp.
Vold mod kvinder er desværre fortsat et problem, og vi skal selvfølgelig blive ved med at arbejde med det.
I SF glæder det os derfor også, at den danske White Ribbon-kampagne er skudt i gang.
Vi har ved hjælp af ligestillingspolitikken gennem mange år sikret kvinder bedre muligheder og rettigheder, om end vi ikke er i land endnu.
Men vi skal huske på, at ligestilling handler om muligheder og rettigheder for begge køn.
Derfor er det vigtigt for SF, at vi sikrer ligestilling for begge køn og følger op på de initiativer, der bliver sat i gang, og som er nævnt i handlingsplanen.
Vi skal følge op på, at de flytter noget.
Jeg vil give det bedst mulige svar, jeg kan, taget i betragtning, at det er min første dag i Folketinget.
Den undersøgelse fra DJØF siger så, at fædrene sådan set godt vil, men de mangler incitamentet eller sparket eller muligheden, eller hvad vi nu skal kalde det.
Og i den sammenhæng bliver det i undersøgelsen nævnt, at det er, hvis det er økonomisk muligt.
Hvad der nærmere ligger bag det, ved jeg ikke.