runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristen Touborg (SF), 2011-04-07:
Baggrunden for det her lovforslag er jo rimelig alvorlig.
Vi står i en situation nu, hvor der i dansk landbrug er en meget høj dødelighed blandt især søer, og der er et meget stort forbrug af antibiotika.
På en eller en måde hører de to ting jo nok sammen.
Begge dele er et udtryk for, at vi har et produktionssystem, som ikke er i orden, når det gælder dyrevelfærd.
Regeringen skal ikke have utak for, at den tager fat på det nu.
Vi synes også, at det er fint nok at tage de besætninger, hvor der er en stor overdødelighed blandt dyrene og et stort forbrug af antibiotika, og bruge dem som rettesnor for, hvor der skal sættes ind først.
Når man i regeringen siger, at man frem til 2013 vil sænke antibiotikaforbruget med 10 pct., forekommer det jo at være noget uambitiøst.
Vi synes, at man burde tage noget kraftigere fat over for antibiotikaforbruget.
Vi kan ikke helt forstå, at det ikke ville være en rigtig udmærket idé at anvende gult kort-systemet – som vi synes er udmærket – for de besætninger, der ligger over gennemsnittet, og ikke kun for de allerstørste syndere.
Det har vi lidt svært ved at forstå, og jeg vil godt have, at ministeren her fra Folketingets talerstol kunne forklare lidt om, hvorfor man synes, at det kun skal være de allerstørste syndere, man skal tage fat i.
Antibiotikaforbruget er så stort et problem, fordi det jo også medfører, at bakterierne bliver resistente.
Det vil på et tidspunkt betyde, at man ikke vil kunne behandle sygdom hos mennesker med netop den antibiotika.
Under udvalgsarbejdet vil vi se på, om vi kan få lovforslaget forbedret.
Jeg vil sige, at der er brug for en væsentlig forbedring.
Man blander antibiotika i foderet eller i vandet til alle grisene, selv om det måske kun er 5 eller 10 pct., der er syge
Jeg vil godt have ministerens svar på, om ministeren virkelig synes, at det er en forsvarlig måde at bekæmpe sygdomme på, at man både giver antibiotika til de syge dyr, som måske kun udgør 5 eller 10 pct., og samtidig til alle de raske.
Det er nok et område, hvor jeg synes, ministeren skulle se at komme til besindelse og komme frem til, at der må findes et system, som indebærer, at vi behandler de syge dyr og kun de syge dyr.
Som sagt er der gode takter i det her, og vi vil gå ind i udvalgsarbejdet med et åbent sind og prøve på at gøre forslaget bedre, end det er.
Henrik Høegh (V), 2011-04-07:
Netop lige nøjagtig derfor har vi lavet gult kort-ordningen, og det er lige nøjagtig derfor, vi ser et rigtig pænt fald i antibiotikaforbruget, for gult kort-ordningen er den rigtige måde at gøre det her på.
Det hjælper ikke at tvinge to mennesker, der i mange år har været enige om, at der her er et behov for et stort antibiotikaforbrug, til at mødes nogle flere gange.
Og hr. Kristen Touborg er jo enig med mig i, at et forbud heller ikke er vejen, for der kan være begrundelser for det.
Derfor er den her metode den, der giver de mest positive resultater, og som hurtigt, i løbet af en kort periode, giver et flot fald i antibiotikaforbruget.
Så jeg tror, det er det rigtige, vi har valgt.
Kristen Touborg (SF), 2011-04-07:
Jeg synes jo så, at ministeren snakker udenom, igen.
Sagen er jo, at man generelt i rigtig, rigtig mange besætninger behandler samtlige fravænnede svin med antibiotika, bare sådan for en sikkerheds skyld.
Jeg kunne jo godt tænke mig, om vi havde en minister, der bare havde en lille smule ambition på det her område.
Og kan ministeren bekræfte, at det er 70 pct. af al antibiotikaen, der bruges til flokmedicinering?
Var det ikke et område, som det ville være rigtig godt at komme ind og få styr på?
Og hvis ministeren ikke vil have, at man skal have en dyrlæge indover hver gang, inden der skal gives lov til flokmedicinering – hvad der efter min opfattelse stadig væk ville være en rigtig god ting – hvis det ikke er ministerens hensigt og ønske, hvad var det så, ministeren kunne tænke sig at gøre, ud over det at tage fat på de 10 pct., der ligger øverst, altså de værste 10 pct.?
Jeg tror på, at man kommer et godt stykke af vejen ved at tage fat på de værste syndere, men det udelukker vel ikke, at man også kunne tage fat på resten, altså dem, der ligger over gennemsnittet.
Især synes jeg altså, det er en ministers opgave at sørge for at få styr på det, at det store forbrug ligger i flokmedicinering.
Henrik Høegh (V), 2011-04-07:
Hvis vi lige skal tage det sidste først, vil jeg sige, at vi jo også har debatteret det mange gange.
Hvis en dyrlæge og en svineproducent i mange år har bekræftet hinanden i, at der her er et stort behov for antibiotika for at klare de problemer, der er i besætningen, så hjælper det ikke at sige, at de nu skal mødes en gang hver uge i stedet for en gang hver sjette uge og bekræfte hinanden i, at der her er et stort behov.
Det, som der skal gøres med gult kort-ordningen, er, at de to skal spørge hinanden ad: Hvorfor har vi så stort et behov?
Hvad kan vi gøre for generelt at få antibiotikaforbruget ned?
Derfor synes jeg, at gult kort-ordningen nu virker sådan, at det siges, at vi nu stiller krav til at reducere forbruget, og det viser sig sådan set, at det har den helt rigtige effekt.
Jeg har ikke brugt terminologien »i helt særlige tilfælde«.
Jeg har sagt, at der kan være veterinærfaglige begrundelser for at flokbehandle.
Men jeg er sikker på, at antallet af flokbehandlinger med det her, med gult kort-ordningen, bliver mindre.
Kristen Touborg (SF), 2011-04-07:
Tak, og det er i forlængelse af det svar, ministeren gav lige nu.
Når ministeren siger, at der kan være særlige begrundelser for at flokmedicinere, er jeg fuldstændig enig med ministeren; det kan der være.
Derfor har SF heller ikke på noget tidspunkt foreslået, at man lavede et forbud mod flokmedicinering.
Men virker det ikke en smule overfladisk at give det svar, når man ved, at 70 pct. af al den antibiotika, der bliver brugt i svinebesætningerne – mener jeg at vide, og det kunne jeg måske få ministeren til at bekræfte – bliver brugt til flokmedicinering?
Så kan man vel ikke gå hen og sige, at det er i helt særlige tilfælde, der kan flokmedicineres.
Hvis ministeren ville tage hensyn til det virkelige liv, ville ministeren jo også give udtryk for, at det ikke er rimeligt, at man behandler både syge dyr og raske dyr i det omfang, som det er tilfældet.
Kom nu, vil jeg sige til ministeren, og gå ind og tag lidt alvorligt fat der, hvor problemet virkelig er, og der, hvor det kan lade sig gøre at tage fat på det.
Det er jo kun at sikre, at der skal en dyrlæge indover, før man må flokmedicinere.
Det er vel ikke for meget at forlange.
Henrik Høegh (V), 2011-04-07:
Der var mange spørgsmål i det her.
Der er først spørgsmålet om at hænge nogen ud.
Det er ikke os, der styrer offentlighedsloven og aktindsigt i offentlige papirer.
Der er offentlighed i det her, og vi må bare konstatere, at sådan er det.
Det andet om flokbehandling er en debat, som vi har haft utrolig mange gange, og svaret er stadig væk det samme, nemlig at der kan være veterinærfaglige gode grunde til det, for nogle sygdomme udvikler sig epidemisk, og derfor foretages en flokbehandling for at komme den i forkøbet.
Men det er da rigtigt, tror jeg, at der for de besætninger, der har ligget med et højt forbrug, er der mange, der måtte gå bort fra flokbehandling for at komme ned under grænseværdien, fordi der måske ikke har været den veterinærfaglige begrundelse, som jeg nævnte.
Bjarne Laustsen (S), 2011-04-07:
Jeg tror, der er rigtig mange, der er glade for at få at vide, at de var hængt ud for et eller andet, og at det så viste sig, at de havde orden i sagerne.
Det er jo sådan set den positive del af historien.
Den anden del af historien er jo i forhold til Vetstat.
Det kan godt være, at de signaler skulle have været sendt af sted noget før, og det er jo sådan set det, vi harcelerer lidt over.
Jeg forstår, at man køber det hjem, fordi der er tilbud på nogle produkter, som man senere skal bruge, og så sker registreringen der.
Det, jeg synes ville være mest logisk, er, at det sker ud fra det rent faktiske forbrug, altså hvor meget man har givet til hvert enkelt dyr.
Der er jeg da enig med hr. Kristen Touborg i, at det må være sådan, at det er bedre at give det til dyr, der har et symptom på at være syg, men at det for hovedpartens vedkommende – det tror jeg også ministeren kan bekræfte – sker det, fordi det er en nem, billig og enkel måde, og derfor flokmedicinerer man i dag.
Men jeg tror, der af retssikkerhedsmæssige årsager er behov for at kigge på registreringen generelt for at få så gode data som muligt, så man ikke udsender breve, som man bagefter skal annullere.
Henrik Høegh (V), 2011-04-07:
Registreringer i det centrale register for husdyr og indkøbsregisteret for antibiotika – det såkaldte VetStat – er alt sammen noget, som producenten, dyrlægen og apotekeren står for.
Når vi skal finde dem, der har et stort antibiotikaforbrug, er vi nødt til at benytte de foreliggende tal.
Det viste sig, da det begyndte at få konsekvenser, at man ikke havde været omhyggelig med den her registrering, at der var mange ting, der skulle rettes.
Der var dels noget, der lå i forkerte dyregrupper, dels var der nogle besætningsstørrelser, der ikke var plads.
Det er rigtigt, at da vi første gang sendte dem ud, kunne vi kun gøre det på grundlag af de registreringer, vi har, og det er altså andre, der har ansvaret for registreringerne.
Så vi er sådan set glade for, at vi også med gult kort-ordningen som en sidegevinst får alle de her registreringer på plads.
Vi har så i en opstartsperiode indført, at alle, der siden den 1. august sidste år i sammenhængende 9 måneder har ligget under grænseværdierne, ikke længere vil være under gult kort-ordningen.
Så hvis man havde det på plads, da det første brev kom ud, og 9 måneder frem, glider man ud af gult kort-ordningen igen.
Bjarne Laustsen (S), 2011-04-07:
Vi er fuldstændig enige om, at det er et område, der skal gøres noget ved, fordi vi har haft et stigende antibiotikaforbrug.
Regeringens og den tidligere ministers holdning var jo den, at vi jo har et meget lavere antibiotikaforbrug end f.eks. Holland, og da det er dem, vi skal sammenligne os med, behøver vi ikke gøre så meget ved det.
Derfor kvitterer vi også for, at der trods alt sker noget på det område.
Men noget af det, som landmænd og dyrlæger skriver i høringssvarene, er jo, at der hele tiden sker en knopskydning, og at der så lige kommer et lag oven på, og de siger, at det er uhensigtsmæssigt og beder om at få fortalt, hvordan reglerne skal være.
Derfor kom det gule kort, og nu kommer det her oven i.
Tingene hænger selvfølgelig sammen.
Ministeren redegjorde også lidt for det gule kort, men jeg synes jo, at der er noget retssikkerhedsmæssigt i det.
Man har udsendt breve til landmænd, der har bragt antibiotikaforbruget ned, og derfor kommer de og siger, at det virker som lovgivning med tilbagevirkende kraft, fordi de rent faktisk har bragt forbruget ned.
Derfor kan det jo være, at der skal strammes lidt op på producenternes, dyrlægernes, apotekernes osv. registreringer, så der ikke sendes breve ud til nogen, som bagefter må trækkes tilbage, og hvor der gives en eller anden advarsel, der koster 5.500 kr., men som bagefter må trækkes tilbage, fordi der alligevel ikke var noget i sagen.
Man skal altså undgå at sende breve ud, hvis de ikke har nogen betydning.
Henrik Høegh (V), 2011-04-07:
Jeg vil gerne starte med at takke ordførerne for alle de gode indlæg.
Jeg må sige, at det har været en god og konstruktiv debat.
Selv om man ikke er deltager i veterinærforliget – i den forbindelse kunne vi ikke få enderne til at nå sammen – er langt de fleste jo positive med hensyn til det her.
Jeg vil sige, at det her jo bliver lavet af hensyn til både dyrevelfærden, dyresundheden og folkesundheden.
Og vi er også nødt til at gøre noget ved dødeligheden i de danske kvæg- og svinebesætninger.
Så med det lovforslag, som vi debatterer her i dag, bliver grænseværdierne for antibiotikaforbrug og dødelighed en integreret del af den incitamentsstruktur for sundhedsrådgivning i kvæg- og svinebesætninger, som vi allerede kender i dag.
Og på den måde sikrer vi, at rådgivningsindsatsen især rettes mod de besætninger, som har de største problemer med dyresundhed og dyrevelfærd.
Samtidig styrker vi den forebyggende indsats og indfører et meget stærkt incitament for producenterne til at få gjort noget ved problemerne.
Vi kan allerede nu se, at indførelsen af gult kort og grænseværdier for antibiotikaforbrug har medført en tendens til faldende antibiotikaforbrug i de danske svinebesætninger.
Det handler derfor om at fastholde den positive udvikling, og for at sikre, at vi får alle med, er det nødvendigt at implementere de initiativer, der er beskrevet i det her lovforslag.
Så har jeg et par kommentarer til de spørgsmål, der er blevet stillet under debatten.
Til spørgsmålet om at straffe med tilbagevirkende kraft vil jeg gerne sige, at det gule kort ikke er en straf; det er et påbud om sammen med sin dyrlæge at få antibiotikaforbruget i den pågældende besætning til at falde.
De 5.500 kr., som det koster, når man får det gule kort, er heller ikke en bøde; det er et administrativt gebyr for det, som det koster at nå frem til at finde de her besætninger og uddele kortet.
Så spørger hr. Kristen Touborg om, hvorfor vi ikke ligger på gennemsnittet.
Jeg vil sige, at med den grænse, vi har valgt her, har vi fat i 10 pct. af besætningerne, men variationerne mellem de enkelte besætninger i antibiotikaforbruget er så stort, at de 10 pct. står for 25 pct. af antibiotikaforbruget.
Så vi vil – og det kan vi jo allerede se nu – med den måde, vi laver det gule kort på, have fat de steder, hvor der er et meget stort forbrug.
Så rejser hr. Kristen Touborg spørgsmålet om flokbehandlinger.
Og med disse ord ser jeg frem til udvalgsbehandlingen af forslaget og takker for debatten.
Frank Aaen (EL), 2011-04-07:
Da Enhedslistens ordfører, hr. Per Clausen, ikke kan være til stede, skal jeg bare nøjes med at sige, at Enhedslisten støtter lovforslaget.
Bente Dahl (RV), 2011-04-07:
Der er en række problemer på landbrugsområdet, som vi i et stykke tid har kæmpet med at få styr på.
Et af dem er at kunne styre forbruget af antibiotika.
Vi har igennem en årrække set en stigning i brugen af antibiotika, ikke lidt, men meget, og det kan ikke alt sammen relateres til flere dyr eller flere sygdomsudbrud i det hele taget.
Med veterinærforliget har vi fået redskaber til at styre bl.a. antibiotikaforbruget.
Gult kort-ordningen er en følge af veterinærforliget; vi skal kunne håndhæve de restriktioner, der må sættes ind.
Lovforslaget tager for det første sigte på at fastsætte, hvordan overskridelse af grænseværdierne for dødelighed og antibiotikaforbrug skal indgå i kontrolkonceptet for obligatorisk sundhedsrådgivning og således have betydning for, hvilken rådgivningskategori en besætning skal placeres i.
Dette indebærer en udvidelse af den nuværende ordning, hvor kun bøder og domme for overtrædelse af visse regler på dyrevelfærds- og dyresundhedsområdet er afgørende for placeringen i de forskellige rådgivningskategorier.
Endvidere foreslås en hjemmel til at påbyde den besætningsansvarlige supplerende veterinærfaglig vurdering med henblik på nedbringelse af antibiotikaforbruget i besætningen til under fastsatte grænseværdier og hjemmel til at fastsætte nærmere regler derom.
Formålet hermed er at nedbringe antibiotikaforbruget i svinebesætninger.
Radikale Venstre er med i veterinærforliget, og vi forventer, at man gennem disse foranstaltninger kan styre antibiotikaforbruget, så det ikke stiger uden sygdomsgrund.
Radikale Venstre er positive over for L 184.
Tage Leegaard (KF), 2011-04-07:
Det er i alles interesse, at der er en god sundhedstilstand, hvad angår dansk fødevareproduktion.
Dette lovforslag følger op på de initiativer, som blev startet op med indgåelsen af veterinærforliget, som vi vedtog i foråret 2010.
Der er med de allerede gennemførte tiltag lagt op til, at de besætninger, som har den laveste sundhedsstatus – det være sig i kraft af et højt antibiotikaforbrug eller en meget høj dødelighed – bliver fulgt nøje.
Det giver god mening, at besætningsejere, som ligger i toppen med hensyn til de to parametre, som angivet får yderligere kontrolbesøg og ikke mindst yderligere og bedre rådgivning.
Lav sundhedsstatus medfører højere omkostninger og som følge deraf kraftig reduceret indtjening, og det er vel ikke lige netop det, erhvervet har brug for.
Med lovforslaget er der lagt op til en forbedret og styrket forebyggende indsats, som forhåbentlig krones med en forbedret status for hele erhvervet gennem et lavere medicinforbrug og lavere dødelighed.
Ved at satse på de besætninger, som har den laveste status, kan man naturligvis særlig tage fat på de hårdest pressede besætninger, men der vil naturligvis konstant være fokus på hele erhvervet, så den totale sundhedstilstand bliver væsentlig forbedret.
En høj veterinær status vil gavne imaget og økonomien, så det kan kun være i såvel erhvervets som samfundets interesse at få sat gang i en positiv udvikling.
Colette L. Brix (DF), 2011-04-07:
Jamen der er ikke nogen tvivl om, at vi nu i mange, mange år har haft en Vækstfond, som netop har tildelt ting til venture- og brancheområdet, det ved vi jo godt alle sammen her i Erhvervsudvalget.
Det er der jo overhovedet ikke nogen hemmelighed i.
De fleste virksomheder i landet er ganske almindelige, små virksomheder.
De har haft meget, meget svært ved at komme igennem – meget svært ved at komme igennem, fordi der jo er et administrativt bøvl, inden man nogen sinde får udfyldt de skemaer og kommer ind til bordet.
Det har været rigtig, rigtig svært for dem overhovedet at komme igennem og få nogle lån.
Venturevirksomhederne har meget, meget nemmere ved det, de er måske medlemmer af nogle organisationer, der kan sidde og gøre det for dem, og der er masser på markedet, der uddeler penge til venturebranchen.
Hvis de har et godt projekt, er der ikke nogen, der skal være bange for, at de ikke får. Derfor: Det er de små og mellemstore ganske almindelige virksomheder, der har været i klemme, og derfor er det fint, at der nu sker en fordeling, hvor man siger, at dem, der skaber mest vækst og flest arbejdspladser i landet – alt andet lige er det jo de ganske almindelige små virksomheder, det er der jo kommet rigtig mange forskellige analyser på – har adgang til at få pengene, det er vigtigt.
Så enkelt er det.
Frank Aaen (EL), 2011-04-07:
Vi er i Enhedslisten også positive over for lovforslaget.
Måske skal man lige erindre om baggrunden for Realdania, som i virkeligheden er meget sørgelig, forstået på den måde, at vi engang havde et realkreditinstitut, som altså i dag er RealDanmark, som var forbrugerejet, og som ingen skulle tjene penge på, men hvor ejerne i virkeligheden beholdt pengene.
Men i stedet for på et tidspunkt at nedsætte lånerenten eller udbetale penge til ejerne vedtog man at sælge RealDanmark til Danske Bank.
Så blev der en stor pengekasse tilbage, og det er så den fond, som vi snakker om i dag.
Men nu er den før selvejende realkreditvirksomhed jo en del af Danske Bank, og der genereres der på den virksomhed et overskud over til Danske Banks aktionærer, der er i størrelsesordenen milliarder af kroner.
For os er det altså et meget stort tilbageskridt, at den struktur, man for bare få år siden havde inden for den danske realkreditfinansiering med, at det ikke var private selskaber, der skulle tjene til aktionærerne, men som kun skulle sikre gode og billige lån til boligejerne, altså i dag er blevet omdannet til en almindelig bankforretning, der ligesom andre bankforretninger skal give overskud.
Det er et tilbageskridt.
Men det ændrer jo ikke ved, at når der så er sådan en pengekasse i fonden, som det er tilfældet i dag, så skal den selvfølgelig underlægges et tilsyn; det er vi helt enige i.
Så vi vil altså formentlig ende med at stemme for det her lovforslag.
Der har været rejst en enkelt diskussion om andelskasser og andelsselskaber.
Hvis ikke de er andelsselskaber, hvad er andelskasserne så for en slags konstruktion?
Det har jeg ikke set at der er blevet svaret ordentligt på, og det mener jeg selvfølgelig vi skal have afklaret i udvalgsarbejdet.
Bliver det løst, og dukker der ikke nye problemer op, vil Enhedslisten stemme for.
Morten Østergaard (RV), 2011-04-07:
Lad mig starte med de dele af lovforslaget, der handler om sparekasser og andelskasser.
Derfor synes vi, at modellen ser fornuftig ud.
Så med det forbehold, at der under udvalgsbehandlingen dukker nye oplysninger eller kritik op af det, ser det ud, som om vi har fundet den rigtige balance, og det kan vi så støtte.
Den del af lovforslaget kan vi også støtte.
Så er der den store del, der handler om det såkaldte legalitetstilsyn med nogle af de her store fonde, mellemformsorganisationer, hvor jo bl.a. Realdania har været nævnt.
Vi har noteret os, at der i bl.a. Realdanias høringssvar er en positiv modtagelse af ideen om, at man nu bliver underlagt et tilsyn, der svarer til erhvervsdrivende fonde.
Det er vi meget glade for, for det tyder på, at lovforslaget er udformet på en sådan måde, at der er respekt for, at det jo faktisk er foreninger.
Realdania har 180.000 medlemmer, og enhver, der har fast ejendom, kan melde sig ind.
Det betyder, at det i hvert fald for os er helt afgørende at sikre, at den foreningsstruktur, der er, ikke kommer til at lide skade under den nye regulering, fordi vi sådan set synes, det er en fornuftig måde at have styr på de formuer, som er blevet oparbejdet, på, og som faktisk i dag bruges til at gøre ganske betragtelig nytte i det danske samfund.
Derfor har vi også noteret os, at der til trods for den positive modtagelse er et meget grundigt høringssvar, som delvis er imødekommet af regeringen i høringsnotatet, men vi vil godt i udvalgsbehandlingen give det en nøjere granskning, også de steder, hvor man ikke har imødekommet, for at være sikre på, at vi altså står vagt om, at der jo er forskel på at have en erhvervsdrivende fond og have en foreningsstruktur.
Vi skal være sikre på, at det nye tilsyn, vi indfører, ikke bliver på bekostning af det, som vi synes er vigtigt at værne om, nemlig at der er en foreningsstruktur i de her fonde.
Men samlet set forventer vi, at vi kan støtte lovforslaget.
Carina Christensen (KF), 2011-04-07:
Der er rigtig mange gode elementer i det her lidt tekniske lovforslag, som mange af de andre ordførere også har gennemgået.
Jeg vil bare lige bemærke et af de elementer, som vi i Det Konservative Folkeparti særlig har været optaget af, og det handler om ændringerne i de såkaldte lovbestemte stemmeretsbegrænsninger i sparekasser og andelskasser.
Her var Socialdemokraternes ordfører inde at rose ministeren.
Det vil vi også gerne gøre.
Der er jo sket en ændring, siden vi så det her element sidst, og jeg synes, det er en rigtig god og afbalanceret løsning, der er fundet, og som jeg også fornemmer man er tilfreds med i baglandet.
Så også ros herfra.
Vi støtter også de ændringer, der er lagt op til, vedrørende fondsbestyrelser, og endelig hilser vi det som mange andre også velkommen, at der nu indføres et egentligt offentligt legalitetstilsyn med de her såkaldt herreløse fonde.
Vi støtter altså lovforslaget.
Karsten Hønge (SF), 2011-04-07:
Den finansielle krise har jo tydeligvis blotlagt nogle store problemer for det her område, og det er derfor godt med en revision af tilsynet med de finansielle virksomheder.
Vi synes også, det er godt, at der bliver indført en vis form for armslængdeafstand mellem ledelsen af fondene og bestyrelsen for sparrekasseaktieselskabet.
Vi kan være en anelse skeptiske over for, hvordan det ender med de medarbejdervalgte bestyrelsesmedlemmer.
Men med det som det eneste lille spørgsmål er SF positiv over for lovforslaget.