Karen Jespersen (V), 2009-03-24:
Forslaget her handler især om tillægsprotokollen til handicapkonventionen.
Vi skal senere behandle et forslag, der mere specifikt handler om handicapkonventionen.
Regeringen er jo på vej med et beslutningsforslag om ratifikation af konventionen for handicappedes rettigheder.
Vi stiler efter at fremsætte beslutningsforslag den 23. april, som er Danske Handicaporganisationers jubilæumsdag.
Forslaget her handler så også om den tillægsprotokol, som det er frivilligt for FN's medlemslande at underskrive, selv om man har underskrevet handicapkonventionen.
Der er et antal lande, der har underskrevet den, men det er ikke voldsomt mange.
Danmark har ikke gjort det, og jeg er sådan set heller ikke indstillet på at gøre det, og derfor kan jeg heller ikke støtte forslaget her.
Tillægsprotokollen handler om at give individer og grupper en klageadgang ud over de klageadgange, de har i det pågældende land.
Man kan sige, at det særlige ved handicapkonventionen jo er, at den omfatter et område, som er præget af meget konkrete ydelser, både pengeydelser og serviceydelser, og det er organiseret efter nogle bestemte principper i dansk lovgivning, bl.a. det, der hedder kompensationsprincippet.
Vi står i en situation med en konvention med nogle ofte meget vage og løse formuleringer.
Hvis man skal have to parallelle klagesystemer, et dansk klagesystem, der baserer sig på dansk lovgivning, og et FN-klagesystem, der baserer sig på de her mere vage formuleringer, så synes jeg, det er meget usikkert, hvad resultatet af det så vil blive.
Det andet er, at vi har det her klagesystem, og jeg mener, det er et nationalt anliggende.
Med lov skal land bygges.
Det står der over døren til Folketingssalen, og det handler jo om og betyder, at der er et folkeligt værdigrundlag bag de love, vi vedtager, og også bag deres håndhævelse.
Det mener jeg er noget meget, meget grundlæggende og principielt vigtigt, som også er til gavn for de mennesker, som de love handler om.
Det tredje er, at det jo er sådan, at det klageorgan, der skal bruges, er sådan en uafhængig komite, der er sammensat af repræsentanter for de forskellige FN-lande på skift - det er jo ikke alle lande, der er repræsenteret på én gang.
Det betyder også, at der vil være delegationer, der kommer fra et antal lande med nogle helt andre samfundssystemer end de demokratiske samfund, som Danmark tilhører.
Vi har jo lige i øjeblikket et eksempel på, hvilke konsekvenser det kan have.
Det er i forbindelse med Durban II-konferencen om racisme, hvor der jo er nogle helt forskellige holdninger til, hvad det er, man skal vurdere i den sammenhæng.
Jeg synes, det er betænkeligt, at man fraskriver sig en national selvbestemmelse for oven i købet at lægge det over i en komite, hvor der måske kan være et flertal af lande, som ikke er demokratiske, og som også kan have et langt dårligere system for handicappede, der kan bygge på helt andre principper.
Vi ved, at det i det hele taget kan være svært at forklare kompensationsprincippet over for andre lande - altså det princip, der er forankret i Danmark.
Den her komite skal jo rejse rundt og eksaminere de enkelte stater, og der skal også udpeges nogle organer og uafhængige funktioner i de enkelte lande, som skal overvåge og holde øje med, at konventionen bliver ført ud i livet.
Men i øvrigt er det jo sådan, at med den lovgivning, vi har, er det vurderingen, at konventionen er opfyldt.
Så det er fint, vi har fået konventionen, men vi siger nej til tillægsprotokollen.