Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-11-17:
Jeg er sådan set enig med en tidligere ordfører, der sagde, at det kunne være trættende med alle de her løftebrudsdiskussioner.
Der, hvor man kan undre sig mest over, at regeringen ikke gennemfører sin politik, er selvfølgelig der, hvor regeringen har sit flertal på plads.
Vi håber, at begge de sager må blive løst.
I det her tilfælde vil jeg imidlertid sige, at vi meget glade, fordi vi sådan set er imod forslaget om, at 40 pct. af Folketinget skal kunne igangsætte en undersøgelseskommission.
Man kan også glæde sig over, at vi ikke havde de regler før valget, for så var der jo allerede et utal af undersøgelseskommissioner i gang.
Det kunne være om betalingen til privathospitaler; det kunne være om CIA; det kunne være om så meget andet.
Der gik jo nærmest ikke en måned, uden at de tidligere oppositionspartier foreslog, at der skulle nedsættes en eller anden form for undersøgelseskommission.
Det blev ikke til noget, fordi det var flertallet, der skulle vedtage det, og det bliver ikke til noget, fordi mindretallet så ikke længere ønsker det, når de har fået flertallet.
Sådan vil det nok går frem og tilbage, og det har vi det ret trygt med.
I de fleste tilfælde vil det være sådan, at der næppe kommer meget nyt frem, og det vil nok også være sådan, at hvis der skal drages politiske konklusioner, vil flertallet være det samme, som det var inden.
Derfor vil mange af de her undersøgelseskommissioner, som der ikke er flertal for at nedsætte, være spild af tid, spild af penge og spild af kræfter.
I det hele taget er det jo spændende med de her ting om indsigt i en regerings arbejde, og hvordan de forskellige politiske partier forholder sig til det.
Før valget diskuterede vi en ny offentlighedslov, og jeg kan se, at en del af åbenhedsprogrammet, eller hvad man skal kalde det, også for den nye regering er, at man skal diskutere offentlighedsloven.
Jeg vil da håbe, at de besværligheder, som den tidligere justitsminister hr. Lars Barfoed havde med at komme igennem med det foreliggende forslag, også har gjort indtryk, når den nuværende regering kommer med sit forslag, for vi var stærkt bekymrede over det forslag, der lå, hvor man ville hegne ministerierne ind, og vi er stærkt bekymrede for, at grunden til, at de partier, der nu er blevet regeringspartier, inden valget var svære at holde fast og er blevet mere svære at holde fast, var, at man vidste eller fornemmede, at man ville overtage ministerierne.
Nu har man overtaget dem, og derfor kan man godt frygte, hvilken offentlighedslov vi har.
Men vi ser positivt på det.
Vi vil faktisk gerne tage imod det, som er blevet kaldt en fremstrakt hånd til en dialog om, hvordan vi kan forbedre åbenheden om regeringens samarbejde.
Det vil vi sådan set gerne.
Nu diskuterer vi her i dag noget konkret, som vi ikke bryder os om, men det betyder jo sådan set ikke, at Liberal Alliance ikke har et ønske om at øge åbenheden og forbedre Folketingets muligheder for at kontrollere den til enhver tid siddende regering.
Det mener vi sådan set at der kan være gode grunde til.
Derfor glæder vi os selvfølgelig også til de forhandlinger, der måtte komme.
Jeg tror, at det er vigtigt, at vi alle sammen er vores ansvar bevidst, både som enkeltpersoner, som folketingsmedlemmer og som politiske partier.
Det afgørende er, at når noget ser ud til ikke at være helt efter bogen, skal vi have en interesse i, at der kommer nogle konsekvenser eller bliver lavet nogle undersøgelser, lige meget om der er en regering, som vi støtter, eller om der er en regering, som vi ønsker falder ved førstkommende lejlighed.
Det er det, der kommer til at betyde noget.
Det ansvar, vi tager på os, kommer til at betyde noget, og ikke om vi laver en 40-procents-regel eller ej.
Sådan helt budget- og bevillingsteknisk har vi så også et problem med den her 40-procents-regel, især når man ser på, hvor dyre mange af de her undersøgelseskommissioner har været.
Der er jo også et interessant perspektiv i, at et mindretal i Folketinget skal være sådan bevilgende myndighed.
Jeg vil i hvert fald frygte det, hvis det også begynder at bredde sig til andre områder end lige præcis det her.
Det kunne blive ret spændende, for det er jo altid nemt at skaffe 40 pct., der går ind for en udgift, og meget svært at skaffe 50 pct., der er for en indtægt.
Men sådan er det nu en gang. Vi er imod de konkrete forslag.
Det var vi før valget, det var vi under valget, og det er vi efter valget.
Det er der sådan set ikke noget overraskende i.
Det har vi sådan set sagt ret åbent.
Men vi vil gerne deltage i en diskussion om, hvordan man kan komme til at kontrollere regeringen endnu bedre, end man allerede selv synes man gør det.