runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Christmas-Møller (UFG), 2010-03-16:
Det er en meget logisk forventning at have, men situationen er jo den, mindre end et par måneder før konferencen skal afholdes, at parlamentarikerdelen ikke er blevet involveret.
Jeg hørte ved en tilfældighed i efterspillet til en ambassadørmiddag om, at der overhovedet er sådan en aktivitet, og jeg forhørte mig så også efterfølgende, om parlamentarikerafdelingen overhovedet er blevet involveret.
Man har lige akkurat hørt om det, og intentionen var ikke og er åbenbart fortsat ikke - at parlamentarikerafdelingen skal involveres.
Så derfor er det faktisk et spørgsmål, som delegationen bør tage aktivt del i at få løst.
Helle Sjelle (KF), 2010-03-16:
Jeg har stor tiltro til, at man fra den danske regerings side kan arbejde meget, meget hurtigt og effektivt.
Derfor er jeg også sikker på, at vi nok skal få set på det her problem og få det løst.
Frank Aaen (EL), 2010-03-16:
Enhedslisten støtter som de øvrige partier i Folketinget OSCE som en bred organisation, der kan og skal spille en rolle for sikkerhed og samarbejde i regionen.
Det vil jeg ikke gentage, men jeg vil måske sige, at for vores skyld kunne organisationens rolle nemt blive meget større.
Vi har som bekendt det forslag, at vi ønsker NATO nedlagt, og hvis man gjorde det, kunne man jo udvide OSCE’s rolle som en ikkemilitariseret organisation for sikkerhed og samarbejde.
Det så vi gerne.
Vi er enige med dem, der i debatten har sagt, at der er brug for at styrke den parlamentariske forsamling generelt, også i forhold til at debattere udviklingen i regeringsdelen af samarbejdet, og vi deltager med stor fornøjelse normalt i OSCE’s parlamentariske forsamlings arbejde og har også igennem tiderne været med i den anden vigtige del, den, der drejer sig om overvågning af, at valg går rigtigt til, altså valgobservation.
Det sidste er på grund af vores lidenhed knap så udbredt her på det seneste, og det er altså ikke på grund af mangel på vilje.
Det er på grund af for ringe arbejdskraft til internationale aktiviteter.
Jeg vil sige, at jeg selv ved et par lejligheder har haft stor nytte af at bringe sager op i den parlamentariske forsamling og har f.eks. fået vedtaget udtalelser om CIA's ulovlige overflyvninger med fanger over Europa.
Vi har tidligere også haft fat i spørgsmålet om USA's fangelejr på Guantánamo, og det er jo lige præcis den slags ting, som tit måske har en besværlig gang på jorden.
Når vi har regeringsdelen, kan de noget nemmere blive debatteret og sågar også blive vedtaget i form af udtalelser, også når det drejer sig om de her ømtålelige sager, som nogle lande helst så ikke blev debatteret.
Så jeg håber, at vi fremover vil få tid til at være endnu mere energiske i den del af samarbejdet, der er vores, nemlig parlamentarikerdelen, men vi støtter altså både den ene og den anden del af OSCE.
Det er vigtigt, og det kan endda være, at det bliver endnu vigtigere, fordi der er nogle dårlige tendenser i udviklingen i Europa.
Der er modsætninger: Sovjet på den ene side og USA og Vesteuropa på den anden side.
Der er hele debatten om, hvordan vi håndterer de muslimske lande, eller ikke mindst debatten om de muslimske lande og de muslimske mindretal i Europa.
Der er mange ting, der er vigtige at tage op, og det synes vi at den organisation er et godt redskab til.
Helle Sjelle (KF), 2010-03-16:
Jeg synes egentlig, at jeg udtrykte mig meget klart i starten netop ved at sige, at jeg selvfølgelig har en forventning om, at parlamentarikerne bliver inddraget.
Selvfølgelig har jeg det.
Vi har netop, som det jo også bliver påpeget, hovedkontoret og andet, og vi går på flere områder foran vedrørende demokrati og menneskerettigheder.
Så det har jeg en klar forventning om.
Pia Adelsteen (DF), 2010-03-16:
Nu nævnte ordføreren, at der er en masse gode debatter ude i samfundet, og jeg deltager da også i en hel del af dem, men det, jeg synes er meget kendetegnende for netop de debatter, er, at det er for folk, der er lidt EU-nørder, hvis jeg må bruge det udtryk.
Det vil sige, at den almindelige borger ude i Danmark har et forholdsvis lille kendskab til, hvad de her forbehold egentlig har af betydning.
Det betyder også for mig, at det så er rigtig vigtigt, at der kommer en god, lang debat, hvor man har tid til at sætte sig ind i forbeholdene, fordi de netop er komplicerede – det tror jeg godt at vi kan blive enige om.
Jeg vil bare spørge ordføreren, om 3 uger virkelig er nok.
Og nu kommer jeg jo med sådan en påstand, for det, vi alle sammen har hørt, er, at det er fire forbehold, der skal stemmes om på én gang; det er, sådan som jeg har hørt det, udgangspunktet fra regeringens side.
Så fire forbehold skal man altså kunne sætte sig ind i på maks. 3 uger.
Michael Aastrup Jensen (V), 2010-03-16:
Nu gør fru Pia Adelsteen jo den samme fejltagelse, som hr. Per Clausen, og som jeg lige har givet ham førstepræmien for, men så kan fru Pia Adelsteen få andenpræmien, nemlig at tage folk til indtægt for noget, de ikke har sagt.
Jeg har overhovedet ikke nævnt noget om 3 uger i forhold til en folkeafstemning.
Lad os nu tage den diskussion med vores EU-partnere.
Jeg synes bare, det er lidt sjovt med den debat, vi har kørende i øjeblikket.
Og den kan så være for EU-nørder eller ej, men jeg vil meget gerne have en debat i øjenhøjde med alle folk – og jeg deltager i alt lige fra møder i husmoderforeninger, Rotaryforeninger og pensionistklubber, jeg møder op alle steder, hvor der er en mulighed for at få en god EU-debat.
Og så kan folk kalde mig EU-nørd eller ej, men det må de jo selv sige om de gør.
For jeg synes faktisk, debatten er der, og vi er klar til den, og derfor synes jeg også, man skal passe på med at sige, at der ikke er en EU-debat, og at den kun kommer, når der bliver kaldt til folkeafstemning.
Pia Adelsteen (DF), 2010-03-16:
Men min påstand er så igen med hensyn til den EU-debat – sådan er det de gange, jeg er ude i husmoderforeninger og Rotaryforeninger og sådan noget – at det måske ikke er EU-debatterne og forbeholdene, der står højest på dagsordenen, det er ofte mange andre ting, og det vil sige i forbindelse med det argument, ordføreren brugte, om et folketingsvalg, at det jo ofte er de ting, der rører sig, når man er ude at tale med folk.
Michael Aastrup Jensen (V), 2010-03-16:
Selv om hr. Per Clausen jo efterhånden er berygtet for at ville tage folk til indtægt for noget, de ikke har sagt, kan hr. Per Clausen altså ikke gøre det i den her debat – heller ikke med hensyn til hvad jeg ikke har sagt.
Lad os derfor slå fast, hvad det egentlig er, jeg siger.
Det, jeg siger klart, er, at vi ønsker at fortsætte den debat, der har været igennem en årrække, og sørge for at få tydeliggjort, hvor skadelige EU-undtagelserne efter vores opfattelse er.
Så vil vi selvfølgelig sammen med vores EU-japartnere drøfte den videre proces, og debatten om, hvordan og hvorledes vi skal håndtere eventuelle afstemninger, er jo godt i gang i øjeblikket.
Det må jeg indrømme at jeg synes giver lidt stof til eftertanke.
Per Clausen (EL), 2010-03-16:
Jeg deler jo hr. Kim Mortensens forundring over, at et så stort flertal i Folketinget kan være enige om, at forbeholdene er så katastrofale for Danmark, uden at man tager sig sammen til at gennemføre en folkeafstemning for at få ophævet forbeholdene.
Det er også det, der gør det vigtigt at fastlægge, at man får noget tid til debatten, for vi kan godt diskutere forbehold, men vi ved jo ikke, hvad vi kommer til at stemme om.
F.eks. kan vi på retsforbeholdets område jo ikke vide, hvilket nyt forbehold der skal indføres for at afskaffe det andet forbehold.
Jeg har forstået, at alle de partier, der ønsker retsforbeholdet afskaffet, nu ønsker det erstattet af sådan et udlændingeforbehold i stedet for.
Men der tror jeg da at befolkningen kan have god brug for noget tid til at sætte sig ind i, hvad det betyder, at man erstatter et forbehold med et andet.
For det er jo ikke bare så enkelt, at man vil foreslå, at forbeholdene forsvinder.
Kim Mortensen (S), 2010-03-16:
Man kan sige til hr. Per Clausen, at hvis det var Enhedslistens oprigtige bekymring, burde beslutningsforslaget jo have været udformet på en sådan måde, at Enhedslisten foreslog, at vi fik en folkeafstemning om de danske forbehold.
Sådan er forslaget ikke udformet.
Intet kan jo være mere forkert.
De seneste tre gange, hvor der har været folkeafstemninger om EU-spørgsmål, har der været minimum 3 måneders debat i forvejen, så det her forslag behøver vi slet ikke.
Vi har tradition for at have en god, åben og konstruktiv debat med befolkningen om EU-spørgsmål, og det vil vi også have i fremtiden.
Per Clausen (EL), 2010-03-16:
Det er jeg jo glad for at høre, for det opfatter jeg som en klar tilkendegivelse fra Socialdemokraternes side af, at sådan bliver det.
Så må jeg bare konstatere, at hvis andre kunne have den idé, at man hurtigt kan lave en aftale, hvor man får strikket det sammen, der skal strikkes sammen, om, hvordan man kan lave et nyt forbehold, når man fjerner det gamle retsforbehold på udlændingeområdet, og derefter lave en hurtig behandling af det i Folketinget og en folkeafstemning efter 14 dage, så er det ikke det, som Socialdemokraterne ønsker.
Det er jeg selvfølgelig glad for, for så har jeg da en forventning om, at vi faktisk får tiden til at diskutere og gennemgå det måske lidt besynderlige kompromis, som de partier, der gerne vil have afskaffet retsforbeholdet, har fået strikket sammen for at kunne sikre sig et flertal for det.
Michael Aastrup Jensen (V), 2010-03-16:
I regeringsgrundlaget efter sidste folketingsvalg for 2½ år siden skrev regeringen, at man ønskede at tage et opgør med undtagelserne.
I det nye opdaterede regeringsgrundlag står der stadig væk, at regeringen ønsker at tage et opgør med undtagelserne, og lige siden i de 2½ år har jeg diskuteret EU med alle, der overhovedet ønsker at diskutere EU, lige meget hvilket niveau det er på.
2½ år synes jeg faktisk er en lang periode at diskutere i, og jeg må indrømme, at jeg, selv om jeg som tidligere EU-ordfører synes, vi skulle diskutere EU-undtagelser i al evighed, også gerne vil sige, at jeg synes, at efter 2½ år er vi ved at nå der, hvor man siger: Nu har vi måske fået vendt stenene.
Per Clausen (EL), 2010-03-16:
Jeg må indrømme, at det er lidt nyt for mig, at det, at der er indgået en aftale mellem nogle partier, gør, at man så er forpligtet til at overholde nogle regler, som vedrører nogle folkeafstemninger, som afholdes under nogle ganske bestemte forudsætninger, som ligger i grundloven.
Men jeg kan vel så konstatere, at udenrigsministerens glade budskab til Folketinget og befolkningen er, at 2-3 uger efter, at Folketinget har vedtaget, at der skal igangsættes en folkeafstemning om et af forbeholdene, vil afstemningen blive gennemført.
Vi må jo så tage til efterretning, at det er det, ministeren mener der er brug for, hvis man skal sikre en bred, folkelig debat med oplysning om sagens forhold.
Det synes jeg ikke er rigtigt.
Jeg synes, man skulle benytte sig af den mulighed, man her har for selv at fastlægge, hvordan en sådan folkeafstemning, som jo afvikles på baggrund af nogle helt bestemte forudsætninger, som Folketingets flertal har lagt fast, skal forløbe, så man kan sikre en bedre mulighed for en åben og lidt mere grundig debat.
Jeg har godt lagt mærke til, at der foregår en – for nogle – spændende debat mellem de partier, der gerne vil have forbeholdene fjernet, om, hvornår det rigtige tidspunkt er, og det har man indtil nu ikke kunnet blive enige om, formentlig fordi man godt inderst inde ved, at der er stor sandsynlighed for, at det ville blive et nej, hvis man gennemførte de her folkeafstemninger.
Men tilbage står vel, at det scenarie, som hr. Michael Aastrup Jensen nu beskriver for os, og som vi så bare må forberede os på, nemlig en hurtig forhandling mellem de af Folketingets partier, der ønsker at afskaffe forbeholdene, en hurtig behandling i Folketinget og så en folkeafstemning i løbet af et par uger. Så mener man, at debatten har fået de vilkår, som man synes er de nødvendige.
Det er jo rart at vide, for så kan vi forberede os på det.
Lene Espersen (KF), 2010-03-16:
Jeg vil sige til hr. Per Clausen, at jeg selv har deltaget i rigtig mange EU-debatter gennem tiden, og det har været min erfaring, at der har været rigelig god tid til at debattere både den ene og den anden detalje forud for afstemninger om EU-spørgsmål.
Derfor ser jeg simpelt hen ikke nogen som helst grund til at ændre på de regler og kriterier, som vi har i dag.
Per Clausen (EL), 2010-03-16:
Det er vel ikke ubekendt, at det i hvert fald efter den sidste euroafstemning var sådan, at man meget klart fra tilhængersiden sagde, at sådan et forløb ville man aldrig have igen.
Det var nemlig et langt forløb, hvor der var tid til grundig debat.
Derfor kan vi bare konstatere, at det, ministeren nu meget klart siger, er, at når man ellers blandt de EU-positive partier har fået sig samlet sammen til at ville have forbeholdene afskaffet, så vil man behandle det hurtigt i Folketinget og derefter sørge for en hurtig folkeafstemning på det tidspunkt, hvor man tror det er opportunt at komme igennem med det, så man kan forsøge at udnytte den stemning, der er i befolkningen.
Når vi ser på det på den måde, er det jo, fordi det soleklart er fremgået af debatterne mellem de EU-positive partier, at det eneste, de venter på, er det rette tidspunkt til at slå til.
Lene Espersen (KF), 2010-03-16:
Der har været en god debat op til de afstemninger.
Derfor har jeg altså svært ved at se, hvorfor vi nu skal vedtage et forslag fra Enhedslisten, om at det kunstigt skal fastsættes, at der skal gå x antal måneder, før man kan spørge befolkningen.
Jeg er helt og aldeles fuld af fortrøstning for, at den måde, vi har gjort det på hidtil, og den formalia, som står skrevet i grundloven, er fuldt ud tilstrækkeligt til at sikre en god proces.
Michael Aastrup Jensen (V), 2010-03-16:
Først og fremmest må jeg slå fast, at jeg ikke kunne være mere enig med udenrigsministeren.
Vi har i dag et velfungerende lovsæt, der regulerer folkeafstemninger på en ganske tilfredsstillende måde.
Derfor ser vi i Venstre absolut ingen grund til at ændre på dette. Når det kommer til EU-spørgsmål, er Danmark pr. tradition et af de EU-lande, der gør mest ud af at føre parlamentarisk kontrol og inddrage befolkningen i debatterne og beslutningsprocesserne.
Det vidner de seks folkeafstemninger, vi hidtil har haft om EU-spørgsmål, jo også om – et antal, som af alle EU-lande for øvrigt kun er overgået af Irland.
Og det synes jeg absolut giver lidt stof til eftertanke.
Der har jo altid været en sund og god debat op til disse tidligere afstemninger, og valgdeltagelsen har altid været høj med en deltagelse på mellem 70, 75 og 90 pct.
Det vidner om, at befolkningen fint har formået at danne sig en mening om afstemningsemnerne inden for de rammer og den valgkampsperiode, der er afsat i dag.
Ellers havde vi jo næppe set så stærke fremmødeprocenter til de vejledende folkeafstemninger.
En detalje, som forslagsstillerne fra Enhedslisten øjensynligt har overset, og som udenrigsministeren jo også har påpeget, er, at det ikke kun er op til folkeafstemninger, at der finder en EU-debat sted i Danmark.
Det har jeg da personligt sammen med flere af de tilstedeværende i dette lokale og mange andre ildsjæle i det danske samfund gjort mit til at sikre i de seneste år gennem mit tidligere EU-ordførerskab.
Følger man bare lidt med i diverse medier, vil man bemærke, at EU-debatten lever i bedste velgående, men hvis Enhedslisten – eller andre, for den sags skyld – mener, at dette ikke er tilfældet, ja, så er det jo op til dem selv.
At puste liv i debatten kan jo gøres, når som helst man selv ønsker det.
Det virker derfor dybt overflødigt at tvinge specielle såkaldte EU-debatmåneder ned over hovedet på borgerne, for slet ikke at nævne, at Enhedslisten mener, at dette skal gøres ved at lovgive på et område, som der allerede eksisterer velfungerende lovgivning om i vores grundlov.
Det er ganske sandt, at ny lovgivning nogle gange – faktisk ofte – er nødvendig, for at vi bliver ved med at have et så velfungerende samfund i Danmark som overhovedet muligt.
Men det her er desværre bare ikke et af tilfældene, og derfor kan vi i Venstre ikke støtte beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
Per Clausen (EL), 2010-03-16:
Jeg ved ikke, hvilken planet hr. Michael Aastrup Jensen opholder sig på, men lad det være.
Det er i hvert fald et helt nyt, meget spændende og interessant synspunkt, som jo også kommer til udtryk ved den meget høje prioritering, som Folketingets partier inklusive Venstre giver EU-spørgsmål, når vi nærmer os et folketingsvalg.
Men det, jeg vil spørge hr. Michael Aastrup Jensen om, er, om ikke konsekvensen af hans standpunkt er, at man, når der bliver lavet en aftale mellem de af Folketingets partier, som ønsker forbeholdene fjernet, efterfølgende hurtigt vil kunne gennemføre en proces i Folketinget, hvor man får vedtaget lovgrundlaget, og derefter afholde en folkeafstemning i løbet af 2 uger efter, at det er sket i Folketinget – altså en meget hurtig proces.
Er det ikke også sådan set det, man har tænkt sig at gøre, fordi man synes, at det plejer at gå rigtig skidt, når der går længere tid?
Michael Aastrup Jensen (V), 2010-03-16:
Nu er jeg ikke ekspert i levevilkårene og deres mangler på andre planeter, så det kan jeg ikke udtale mig om som ordfører, vil jeg sige til hr. Per Clausen.
Men jeg kan bare sige en ting, og det er, at i de 2½ år, jeg har været EU-ordfører, har jeg deltaget i et hav af debatmøder.
Jeg har deltaget i radioudsendelser, i debatudsendelser, og jeg er faktisk mødt op, hver eneste gang der har været en mulighed for det, for jeg synes, det er vigtigt, at vi diskuterer det her.
Internt i vores parti har vi også en lang række ildsjæle, som arbejder meget højtideligt med EU-spørgsmål og sørger for at have en debat på et højt niveau.
Så som jeg sagde i mit oplæg: Hvis og såfremt hr. Per Clausen eller andre i Enhedslisten ikke mener, at der er en ordentlig EU-debat, så er det bare om at komme ud af busken og komme i gang med den, for vi andre er klar til debatten, og som hr. Per Clausen åbenbart ikke har opdaget, er vi faktisk allerede godt i gang med den.
Per Clausen (EL), 2010-03-17:
Mener ministeren, at det er udtryk for en ambitiøs klimapolitik, når EU's gældende klimamål indebærer mindre fremadrettede CO 2 -reduktioner i forhold til den aktuelle udledning end lande som Canada, Japan, New Zealand og Norge samt de forslag, præsident Obama har fremlagt for USA?
Lykke Friis (V), 2010-03-17:
Tak for spørgsmålet.
EU er en af de globale spillere, som har været tidligst ude med en omfattende klimapolitik, og EU har i høj grad medvirket til at fastholde klimaudfordringen på den globale politiske dagsorden.
Samtidig har EU taget væsentlige skridt til at nedbringe sine udledninger.
Det europæiske emissionshandelssystem, ETS, er en realitet, og klima- og energipakken er en realitet med et ukonditionelt reduktionsmål på 20 pct. i 2020 samt mål om en 20 pct.s forbedring af energieffektiviteten og en VE-andel på 20 pct. i 2020.
Derudover har EU erklæret sig villig til at reducere med 30 pct. i forhold til 1990 som en del af en omfattende global aftale.
Endelig har Det Europæiske Råd i oktober 2009 tilsluttet sig et EU-mål om at reducere udledningerne med 80-95 pct. i 2050 i forhold til 1990.
Det synes jeg er for smal en måde at anskue den her problemstilling på.
F.eks. har EU reduceret sine udledninger siden 1990, og med udgangspunkt i 1990 er EU's reduktionsmålsætninger procentvis højere end New Zealands, Canadas og USA’s.
Nej, det mener jeg bestemt ikke er historie, men det er jo altså vigtigt, at man har historien med sig.
Det er også vigtigt, at vi her taler om en region, der rent faktisk har sat sig selv nogle mål og sagt: Hvad er så de politiske redskaber, der skal til for at gennemføre disse mål?
EU er det første og eneste store område, hvor der er vedtaget og implementeret et kvotehandelssystem.
Så skal vi jo også hele tiden have med i den her diskussion, at det altså ikke nytter noget, at man kun fastfryser filmen et sted – dér, hvor vi er nu – men man bliver nødt til også at se på, hvad man har gjort før, og selvfølgelig også se fremad.
Og der kan man konstatere, at EU mig bekendt – det går jeg ud fra at vi er enige om – er den eneste region i verden, der har sat sig selv et mål om at reducere med 80-95 pct. i 2050 i forhold til 1990.
Per Clausen (EL), 2010-03-17:
Mener ministeren, at det er udtryk for en ambitiøs klimapolitik, når EU’s gældende klimamål indebærer mindre fremadrettede CO2-reduktioner i forhold til den aktuelle udledning end i lande som Canada, Japan, New Zealand og Norge samt i de forslag, præsident Obama har fremlagt for USA?
Det er rigtigt, at hvis man ser tilbage i tiden – det er jo også det, regeringen typisk gør, når den skal prale af den danske klima- og energipolitiske indsats – har man på nogle områder gjort noget.
Man kan så selvfølgelig sige, at der er nogle af EU's medlemslande, der har fået noget foræret efter 1990, men lad det nu være.
Men hvis vi nu alligevel prøver at se på det lidt fremadrettet, mener ministeren så, at man i dag kan karakterisere EU's klimapolitik som ambitiøs, når vi tænker på, at målsætningen, i forhold til hvad man vil opnå af CO2-reduktioner fra i dag til 2020, er lavere end i en række andre rige vestlige lande?
Man er gået foran med hensyn til at begynde at overføre midler til tredjeverdenslandene ved at bruge ulandshjælp i stedet for at tilføre nye midler til at indfri den klimagæld, man har.
Så synes ministeren, at vi stadig væk kan tale om, at EU er ambitiøs, eller er det i virkeligheden bare historie?
Henrik Høegh (V), 2010-03-17:
Jeg vil gerne være med til at se på, om vi kan lægge flere oplysninger ind på hjemmesiden.
Jeg er lidt forbeholden med hensyn til at lægge rigtig mange oplysninger på varedeklarationen på grund af uoverskueligheden.
Så det er det tilsagn, jeg giver.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-17:
Præcis hvad forestiller ministeren sig så, at man kan gøre for at forbedre den her information, for det er jo ikke sådan, at ministeren i dag ligefrem er kommet med en stribe gode forslag til, hvad man så kan gøre.
Det er fair nok, at man ikke mener, at de veje, som Socialdemokraterne peger på, er tilstrækkelige.
Men hvad er det så, man vil?
Det ikke nok, man bare siger det.
Der skal netop sættes handling bag ordene, ellers er vi lige vidt.
Og så skal det ikke handle om skjoldlus eller kunstige farvestoffer.
Så skal det handle om det reelle, nemlig dette, at man som forbruger får en god og fyldig information, men også om, at vi sikrer en reel, god uddannelse af danske forbrugere på længere sigt, f.eks. ved en indsats i folkeskolen.
Henrik Høegh (V), 2010-03-17:
Jeg vil meget gerne være med til at sikre bedre information.
Jeg vil bare ikke love, at alting kommer til at stå på varedeklarationen, fordi jeg har en frygt for, at den bliver uoverskuelig.
Der vil jeg meget gerne, at vi alt det, vi overhovedet kan, bruger let genkendelige symboler og andet, som dækker over flere ting.
Men alt det, vi i øvrigt kan oplyse om den bagvedliggende information, vil jeg meget gerne være med til.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-17:
Vi er nede i pointerne her, fordi ved valget, om man vil vælge et produkt, som er lavet med et farvestof, som er udvundet af skjoldlus, er forudsætningen jo, at man ved, hvad alternativet er.
Man kan ikke se af det her produkt, at det er udvundet af skjoldlus, og så kan man jo synes, at det er ulækkert og klamt, hvad man nu vil, men så har man i hvert fald valget og kan se, at det her er et naturligt produkt, for man kan jo heller ikke se forskel på, hvornår E-nummeret, tilsætningsstoffet, er naturligt, og hvornår det er unaturligt.
Med andre ord er E-numrene i virkeligheden med til at forvirre mere, end de er med til at oplyse, og det er et selvstændigt problem.
Vil ministeren ikke være med til at finde løsninger, som kan sikre, at forbrugerne får bedre informationer end dem, de får i dag?