runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2011-03-03:
Jeg vil først gerne høre ministerens begrundelse for, at regeringen ikke vil give ofre den samme mulighed for at få behandling for psykiske skader, som man har for behandling af fysiske skader, altså få psykologhjælp, indtil man ikke længere har behov for det.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål drejer sig om børnene.
Vil ministeren tage initiativ til, at man også ser på de særlige forhold, der gør sig gældende for børn, der er ofre for forbrydelser, som flere af høringssvarene peger på, og hvad er det, der gør, at regeringen endnu ikke har sikret, at der er et barnets hus i hver region, hvilket samtlige partier i Folketinget har bakket op om at der skal oprettes?
Jeg ser meget frem til at få ministerens svar på, hvorfor man endnu ikke har gennemført det.
Det er efterhånden lang tid siden, et enigt Folketing sagde, at det her skulle gennemføres.
Så ville jeg gerne have, at ministeren blev lidt mere konkret, med hensyn til hvad ministeren så vil gøre i forhold til at se på børns forhold, når de er ofre for forbrydelser.
Vil ministeren se på at få nogle til at bekymre sig særligt om det i en ny arbejdsgruppe, der skal se på det, eller er det noget, ministeriet vil se på, eller hvad er det, ministeren forestiller sig?
Endelig er arbejdsgruppen med hensyn til psykologhjælp ikke kommet med nogen forslag, der koster penge.
Men har ministeren nogen modstand mod, at man sikrer, at ofre får den samme hjælp til deres psykiske skader, som de får til deres fysiske skader?
Lars Barfoed (KF), 2011-03-03:
Med hensyn til børn er vi som sagt alle enige om, tror jeg, at på områder, hvor vi kan forbedre vilkårene for børn, skal vi gøre det.
Det er bare ikke det, der indgår i oplægget fra udvalget her, og derfor er det ikke noget, som regeringen konkret har drøftet eller taget stilling til, med hensyn til om der er nogle konkrete behov for ændringer på området, når det gælder børn.
Men regeringen er altid åben over for at se på det, hvis der er et behov for at udvikle mulighederne for at hjælpe børn.
For så vidt angår psykologbistanden, er det sådan, at jeg i hvert fald ikke har hørt, at der er problemer med det maksimumtimetal, der er til rådighed i dag.
Jeg bliver gerne klogere, hvis der er nogle, der kan gøre mig klogere på det felt, men dér, hvor jeg har hørt at der kan være problemer, er med hensyn til ventetider, snarere end det er med hensyn til maksimumtimetallene.
Jeg ved så ikke, hvad der ligger til grund for de ventetider, men det er mere dér, jeg har hørt at der kan være et problem.
Karen Hækkerup (S), 2011-03-03:
Jeg tager ordet, for jeg undrer mig lidt over, at ministeren ikke svarer mere tydeligt vedrørende spørgsmålet fra fru Line Barfod om børn.
For regeringen er jo i forvejen i gang med at ville udarbejde en national handlingsplan for bekæmpelse af seksuelt misbrug af børn.
Den har vi ventet på ganske længe, og som jeg husker det, skulle den handlingsplan sådan set have været fremlagt allerede sidste år.
For den skulle som sagt allerede have været afsluttet.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-03:
Jeg er fuldstændig enig i, at den skulle have været afsluttet.
Det arbejde er så blevet forsinket.
Det vil vi snart være færdige med.
Jeg har ikke lige en dato her og nu, så jeg kan sige, at der kommer det.
Men det kommer så hurtigt som muligt.
Det skulle da hellere have været i går end i morgen.
Men det er jo ikke det, som det her lovforslag drejer sig om.
Derfor er det ikke noget, som jeg er parat til at gå i detaljer med, når vi behandler det her lovforslag, der jo drejer sig om noget andet.
Pia Adelsteen (DF), 2011-03-03:
Jeg tror for så vidt ikke, at vi er uenige om, at man som offer skal have den hjælp, man har behov for.
Det tror jeg egentlig ikke at vi er uenige om.
Men det, der generer mig, er, at SF her ligesom siger, at der i store træk ikke skal være noget loft over det, og at de er indstillet på at finde pengene.
Det er jo sådan lidt det, vi hele tiden hører, og jeg kan forstå, at der er rigtig mange ting, man altid skal finde penge til, og jeg ved altså bare ikke, hvor SF lige vil finde pengene henne.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-03:
Det med psykologhjælp har jeg også hørt rejst fra flere sider.
Det er jo noget, som udvalget her har set på og vurderet, og man har ikke fundet grundlag for at ændre reglerne på området.
Så det, at regeringen her indstiller til, at man ikke tager noget med om psykologbistand, er sådan set i overensstemmelse med de anbefalinger.
Vi har simpelt hen fulgt anbefalingerne fra udvalgets side.
Der er jo psykologbistand til rådighed i dag, og tilsyneladende fungerer de regler, som regulerer den, tilfredsstillende.
Det er i hvert fald det, udvalget er nået frem til.
Med hensyn til at gøre mere for at hjælpe børn, der er ofre i forbindelse med forbrydelser, er det naturligvis noget, jeg og regeringen altid er parat til at se på om vi kan gøre bedre, for det er fantastisk vigtigt.
Med hensyn til den konkrete sag, der bliver spurgt til, kan jeg ikke redegøre for status her og nu, for det har jo ikke indgået i det her arbejde.
Men det skal jeg da gerne vende tilbage til under udvalgsarbejdet.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-03-03:
Jeg synes jo, at der er noget meget mærkeligt i, at hvis man har en fysisk skade, bliver man behandlet, indtil den er overstået, eller i hvert fald indtil den er afhjulpet så godt, som det kan lade sig gøre.
Men når det handler om de psykiske skader, er vi anderledes tilbageholdende.
Jeg synes ikke, at vi kan være det bekendt – specielt når rigtig mange af sagerne falder, er det mindste, vi kan gøre, at anerkende de personer, som er blevet voldtaget, som ofre og tilbyde dem den hjælp, der skal til, for at de kommer over den hændelse.
Karen Jespersen (V), 2011-03-03:
Nu er det jo et forslag, som alle dem, der er blevet hørt, altså høringsparterne, har forholdt sig til, og der er f.eks. også her Retspolitisk Forening.
Altså, der er nogle overvejelser om, om det også vil gøre det mere utydeligt, hvem der har hele forsvarsrollen i en sag.
Så det er jo ud fra nogle juridiske argumenter, at arbejdsgruppen og også dem, der er blevet hørt i sagen, synes, at det her ikke skal udvides.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-03-03:
Jeg kan forstå, at heller ikke her kan vi få nogen hjælp fra Venstre til en meget udsat gruppe ofre, som virkelig har behov for at blive styrket i retssagen.
Det er jo sådan, at vi har 2.000 voldtægtssager om året,
regner man med, men meget få bliver anmeldt, og endnu færre fører til dom.
Der er virkelig et behov for at styrke den her gruppe i retssagen.
En anden ting er offerrådgivningerne.
Line Barfod (EL), 2011-03-03:
Jeg vil gerne vende tilbage til spørgsmålet om psykologhjælp, som fru Karen Hækkerup også var inde på, for jeg forstår det simpelt hen ikke.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke Venstres indstilling i den her sag.
Det er jo ikke en ny ting, at nogen foreslår psykologhjælp.
Det er noget, der har været på banen i mange år, og vi ved, at det virker.
Hvis man får en ordentlig hjælp hurtigt, har man faktisk langt bedre muligheder for at komme sig.
Så er der langt mindre sandsynlighed for, at man får så store varige traumer, at man måske får nedsat arbejdsevne osv. Så
hvad er det, der gør, at Venstre ikke vil være med?
Er det alene, at man ikke vil bruge de penge her og nu, som jo er småpenge i det store budget, eller er der en eller anden ideologisk modstand mod psykologhjælp?
Karen Jespersen (V), 2011-03-03:
Når man taler med alle, der arbejder inden for det her område, siger de, at der er en betydelig mulighed.
Der vil jo altid være en diskussion om, hvorvidt den skal udvides endnu mere, men vi har faktisk en rigtig, rigtig god og meget omfattende mulighed for psykologhjælp.
Line Barfod (EL), 2011-03-03:
Hvis man får nogle fysiske skader på grund af det overfald eller overgreb, man er blevet udsat for, så får man behandling for de fysiske skader, indtil man er helbredt eller tilstanden er kronisk og der ikke kan gøres mere for at afhjælpe dem.
Hvorfor gælder det samme ikke for de psykiske skader?
Hvorfor mener Venstre ikke, at man skal have samme ret til at få hjælp til de psykiske skader, man har pådraget sig, indtil man ikke længere har behov for den hjælp, sådan som det gælder for de fysiske skader?
Er det, fordi det koster penge, eller er det, fordi man har en eller anden politisk eller ideologisk modstand mod det?
Karen Jespersen (V), 2011-03-03:
Nej, det er jo det rene vrøvl.
Men at forestille sig, at alle mulige ordninger skal gøres fuldstændig tidsubegrænsede, er jo også vanskeligt.
Det her er en ordning, der er blevet indført gradvis, og den er efterhånden blevet udvidet, i takt med at man har kunnet se, hvordan den virker, og hvad der skal til, for at den virker.
Jeg synes, vi kan være rigtig stolte af den psykologhjælp, vi har i Danmark, men det betyder bestemt ikke, at vi ikke også hen ad vejen finder nogle steder, hvor den skal være endnu bedre.
Men bare at tro, at man kan fjerne alle former for tidsbegrænsning, mener jeg simpelt hen i virkeligheden kan skade mere, end det gavner, fordi det jo også kan betyde, at dem, der virkelig har brug for hjælp, ikke får den rigtige hjælp, fordi man spreder hjælpen ud over så stor en gruppe uden tidsbegrænsning.
Jeg vil godt holde fast i, at ordningen med bistandsadvokaterne er en fantastisk god ordning, og at den fungerer positivt.
Høringssvarene handler jo lige præcis om, hvorvidt det faktisk kan mudre det til, hvis man laver en ændring.
Vi har faktisk en god ordning.
Jeg afviser ikke, at den kan blive bedre, men det er jo meget nemt at sige, at vi bare blæser på, at tingene koster penge.
Pia Adelsteen (DF), 2011-03-03:
Forslaget her er en konsekvens af de anbefalinger, som en arbejdsgruppe nedsat af Justitsministeriet i 2009 har udarbejdet.
Det foreslås således, at der skal være en udvidet mulighed for at underrette offeret om udgang, prøveløsladelse og løsladelse fra fængslet.
Offeret skal selv bede om denne underretning.
Årsagen til det er selvfølgelig, at der også er nogle ofre, der ikke ønsker at få en underretning, og det synes jeg det er rimeligt at man tager hensyn til.
Der foreslås en udvidelse af fristen for indgivelse af politianmeldelse, som skal overholdes, for at offeret kan opnå erstatning fra staten i anledning af en forbrydelse.
Så foreslås der en præcisering af bestemmelserne i offererstatningsloven, så ordlyden svarer til Erstatningsnævnets praksis.
Det drejer sig her om forældelsesfristen på 2 år, som i loven er fra det tidspunkt, hvor forbrydelsen er begået, men hvor Erstatningsnævnet efter fast praksis regner fristen fra endelig dom.
I Dansk Folkeparti kan vi bakke fuldt ud op om lovforslaget og anser især udvidelsen af underretningen til offeret om udgang, prøveløsladelse og løsladelse fra fængslet som en væsentlig forbedring for offeret.
Pia Adelsteen (DF), 2011-03-03:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at returnere spørgsmålet om det her med psykologhjælp.
Kender ordføreren de nuværende muligheder?
Det er den ene ting.
Og hvad skal loftet være?
Det er jo rigtigt, at hvis man har brug for psykologhjælp kan det nogen gange være kortvarigt, og andre gange kan det være langvarigt, og det kunne jo være ønskværdigt, hvis alle bare fik den hjælp, de nu engang skulle have, men så må vi tilbage til virkelighedens verden, for sådan er det jo ikke nødvendigvis, for såre simpelt har vi også en vis økonomi, som vi er nødt til at tage hensyn til.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge: Hvad skal loftet være?
Pia Adelsteen (DF), 2011-03-03:
Jeg kan forstå, at i de sager, hvor der har været bistandsadvokater, har sagsforløbet fået et andet udfald, end det normalt gør.
Og vi kan jo sige, at hvis man er voldtægtsoffer og sidder i en retssal, så er det en anklager, der ligesom repræsenterer en, men anklagerne kender jo ikke nødvendigvis en.
Man har fået lov til at give en forklaring osv.
Bistandsadvokaten er der så for at hjælpe en igennem det hele, men har ikke muligheden for ligesom at højne voldtægtsofferets troværdighed osv.
Jeg synes, at det er en interessant tanke.
Jeg vil igen sige, at jeg ikke ved nok om det, men jeg synes, det er interessant, og jeg vil meget gerne være med til at se på, om det er en mulighed, og om det er en vej, vi skal gå.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-03-03:
Jeg er egentlig overrasket over, at Dansk Folkeparti, som meget ofte tager ofrenes parti, ikke bare slår til her og siger: Jamen selvfølgelig er det her så vigtigt, at det skal vi da sikre.
Men jeg håber alligevel, at vi kan finde ud af at lave en eller anden form for beretning om det her og få det undersøgt dybere.
Jeg vil også gerne høre nærmere om forslaget om bistandsadvokaterne, altså hvordan Dansk Folkeparti stiller sig til det.
Pia Adelsteen (DF), 2011-03-03:
Nu kender jeg ikke ret meget til reglerne om psykologhjælp.
Jeg ved, at der p.t. er den her regel om ti gange behandling, men jeg ved også, at der i hvert fald i kommunerne nogle gange er muligheder for at yde særlig hjælp.
Jeg ved, at socialrådgivere har en mulighed.
Jeg kender ikke alle muligheder
hundrede procent.
Jeg ved bare, at der er gode muligheder for at få psykologhjælp.
Jeg synes, det umiddelbart er vanskeligt at stå her og bare sige, at ja, det går jeg med til, for jeg er helt sikker på, at det også koster penge, og så er jeg også helt sikker på, at der er nogle, der bliver meget vrede på mig, hvis jeg bare siger ja til det.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-03-04:
Fromhed er jo en mærkelig ting, vil jeg sige til hr. Søren Krarup.
Men lad mig nu bare forholde mig til indholdet i spørgsmålet.
Der bliver jeg nødt til at spørge: Var det imod den danske riges grundlov, at Det Radikale Venstre fik dette Folketing til at vedtage en lov?
Søren Krarup (DF), 2011-03-04:
Det morsomme var jo, at det var under en borgerlig regering.
Den borgerlige regering var modstander af det, men den borgerlige regering omfattede desværre også De Radikale, og det gør man ikke ustraffet.
Derfor fik De Radikale slået den borgerlige protest mod denne uanstændige pression, som palæstinenserne øvede mod Danmark, i stykker, sådan at der kom en lov, der gav disse 321 palæstinensere ret til at blive i Danmark og fortsætte med at øve deres, ja, kriminalitet, som vi hørte procenttallet på før.
Kort sagt: Disse fromme radikale fraser taler for sig selv.
Der er ikke meget realitet i dem.
Jeg bliver altid så dybt bevæget, når jeg hører de radikale udtryk og den dybe menneskekærlighed, der ligger bag, det bevæger mig dybt.
Men så kommer jeg til at tænke på, at jeg er så gammel, at jeg kan huske, hvad der skete i 1991-92.
Der hørte vi de samme fromme, radikale ord, og det førte til noget, der blev kaldt for særloven eller palæstinenserloven.
Det var Det Radikale Venstre, der opnåede, at over 300 personer fik dansk indfødsret ved først at besætte en kirke i mange måneder.
Men det var Det Radikale Venstre, der mørnede den folkelige protest, og som til sidst fik opnået, at 321 personer fik opholdstilladelse – 321 palæstinensere.
Siden har det vist sig, at af de 321 personer er 135 personer, svarende til 42 pct., siden blevet dømt for kriminalitet eller har fået en bøde på over 1.500 kr.
238 ud af de 321, svarende til 74 pct., var i 2003 på en eller anden form for overførselsindkomst.
Det er jo altså måske en virkelighed, som bidrager til at sætte den radikale fromhed lidt i relief.
Og når jeg så står med de samme statistiske tal for de 35, som man via FN-konventionen gav indfødsret, hvoraf f.eks. de 13 jo var kriminelle, og hvoraf 28 altså ikke opfyldte indfødsretsprøvens krav, og hvoraf 18 ikke var i stand til at tale dansk …
Jørgen Poulsen (RV), 2011-03-04:
Man kan jo egentlig undre sig over, hvad det er, Dansk Folkeparti vil opnå med det her forslag.
Det virker da helt omsonst, eftersom den her konvention jo åbenbart allerede har været sat ud af kraft de sidste 10 år.
Så det virker mærkeligt.
Og det har Dansk Folkeparti levet godt med, men nu kommer regeringen så pludselig og truer med, at man vil til at overholde konventionen, og så himler Dansk Folkeparti op: Det kan jo aldrig gå, vi må have den konvention væk.
Hvorfor er det gået sådan?
Jamen jeg tror da, det er gået sådan, fordi regeringen gang efter gang har været med til at blåstemple næsten ethvert plageforslag, som er kommet fra Dansk Folkeparti igennem de seneste 10 år.
Alt, som kunne plage og stigmatisere flygtninge og fremmede, er blevet honoreret af regeringen som betaling for den ene finanslov efter den anden.
Og således er vi faktisk endt i et miskmask af regler, cirkulærer og bilag om, hvordan den her konvention overhovedet skal fortolkes.
Det er jo ikke det eneste, det er ikke bare de her fødte statsløse, det gælder også andre statsløse, og det gælder i virkeligheden også et krav, som Dansk Folkeparti fik gennemført i 2004, om, at uanset hvor syg en person er, så forventes det, at Integrationsministeriet lægger sådanne ansøgninger til side, hvor begrundelsen er traumatisk sygdom i form af det, man kalder PTSD, også selv om sygdommen er dokumenteret kronisk og dokumenteret af en læge.
Vel, nu har regeringen jo så besindet sig og indset, at det ikke længere går at tilsidesætte den her konvention om begrænsning af statsløshed, og så skal den afskaffes.
Er det da aldrig faldet Dansk Folkeparti ind, at de her konventioner er til for at beskytte mennesker, at de jo i virkeligheden udgør hele forskellen mellem anarki og civilisation, at de ofte er kommet til verden i strømme af blod og uretfærdigheder, og at de er her for at beskytte menneskene og ikke for at beskytte staterne?
Vi har jo set, hvordan det går, når man tilsidesætter disse grundlæggende konventioner.
Jeg må også sige, at jeg ofte har hørt, og vi hører det igen her i dag, at når nogle ønsker at ændre – revidere, som det er blevet sagt her – konventionerne, så sker det altid ud fra et ønske om at slække beskyttelsen for de mennesker, det drejer sig om.
Det sker aldrig ud fra ønsket om at styrke beskyttelsen af mennesker.
Man vil altså gerne have lov til at tillade sig lidt mere, og ofte er det et ønske, som er fremsat mod en gruppe, som man ikke kan lide.
Det tror jeg også er tilfældet her, og derfor skal man være virkelig på vagt, når nogle ønsker at modernisere, ønsker at revidere konventioner, fordi det som regel altid er en helt anden ting, de vil opnå med det.
Jeg synes virkelig, at der med det her forslag om at fjerne konventionen er sket noget i Danmark.
Det er virkelig fantastisk, at sådan et forslag kan fremsættes i 2011 i Danmark, og vi tager jo naturligvis klart afstand fra det her forslag.
Tom Behnke (KF), 2011-03-04:
Nej, det er ikke korrekt.
Det sker ikke automatisk.
Det er sådan, at i det omfang, Politiets Efterretningstjeneste skønner, at der er nogle, som det ville være hensigtsmæssigt at vente med at give dansk statsborgerskab, så bliver det forelagt for Indfødsretsudvalget, der træffer beslutning om, hvorvidt man er enig eller man ikke er, og det er Folketingets Indfødsretsudvalg, der så laver et ændringsforslag til lovforslaget om, at en eller flere personer bliver taget af lovforslaget, hvorefter Folketinget arbejder videre med lovforslaget.
Det, der kunne være hensigtsmæssigt, var, at vi under alle omstændigheder fik en præcisering af de regler, vi kører efter i dag, og så ville det også være ønskeligt med en præcisering af, hvordan vi fortolker den konvention fra 1961, for jeg er helt overbevist om, at der er forskellige muligheder for fortolkning.
Det er også det, vi allerede har hørt indtil nu.
Selv de nordiske lande er jo ikke enige om, hvordan man fortolker alle bestemmelserne.
Det ville være hensigtsmæssigt, at vi i hvert fald som minimum i Folketinget gjorde regeringen og ministeren den tjeneste, at vi i Folketinget præciserede, hvad vi mener.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-03-04:
Jamen det vil jeg da gerne tilslutte mig fuldstændig, det ville være rigtig godt, hvis vi kunne få en sådan fortolkning.
Men ordføreren kan vel bekræfte, at når der kommer en henvendelse fra Politiets Efterretningstjeneste til Indfødsretsudvalget om mistanke uden begrundelse, hverken til udvalget eller personen, så tages disse personer ud af lovforslaget.
Jeg forstår også godt teknikaliteten i det, og der har ordføreren formelt fuldstændig ret, men det er jo aldrig sket, andet end at de er taget ud af lovforslaget, når der er kommet en sådan henvendelse på den rene og skære mistanke fra Politiets Efterretningstjeneste.
Det er vel sådan, det forholder sig – vi tager vel årligt 5, 6, 8 navne ud af lovforslaget på den baggrund.
Jeg vil også sige tak til den konservative ordfører for så klart at have gjort opmærksom på meningen med de her konventioner, og at 50 lande er enige om, at sådan er det bedst at indrette sig.
Men så vil jeg gerne spørge: Kan ordføreren ikke bekræfte, at når personer er optaget på listen, som kommer her til Folketinget, over statsborgeransøgere, så kan PET jo gå ind og tage disse navne ud?
Bare på en mistanke uden begrundelse af nogen art kan PET forlange eller henstille til udvalget, at de tages af lovforslaget igen.
Så det er vel ikke det store problem.
De kan udmærket optræde, også når de er mistænkte eller sidder i varetægtsfængsel, men når der kommer en sådan henvendelse fra PET, sker der jo automatisk det, at de bliver taget af forslaget igen.
Tom Behnke (KF), 2011-03-04:
Det er givet helt rigtigt, men det er jo ikke det, beslutningsforslaget går ud på.
Det efterlader så i øvrigt et nyt dilemma, for selv hvis vi opsagde konventionen af 1961, er vi stadig væk bundet af konventionen fra 2002.
Så man kan sige, at selv hvis Dansk Folkepartis forslag blev vedtaget – det gør det så ikke, heldigvis – ville vi bare være i den situation, at det ikke ville være FN's regler, vi kører det efter, men EU's regler, vi kører efter.
Det, der er fælles, og det, der er fælles fodslag til i hele verden, er jo, at det er noget uvæsen, at man gør sine egne borgere statsløse.
Hvis det er sådan, at nogle er født i et land som statsløse, så har det land en pligt til at sørge for, at de holder op med at være statsløse, hvis de vel at mærke ønsker det.
Nu skal vi passe på med at sige, at de skal være danske statsborgere.
Det er sådan set bare noget, de får mulighed for at blive.
Det er op til den enkelte, om man ønsker at blive det.
Men det er anstændigt, at vi gør det, så vi i den her verden ikke har nogen, som ikke har noget ståsted, og som er – om jeg så må sige – lovløse i den her verden.
Det duer ikke, og det er derfor, at vi siger nej til beslutningsforslaget.
Vi er på vej meget langt ned i detaljen.
Det betyder ikke, at de pågældende mennesker er fuldstændig afskåret fra at få dansk statsborgerskab, det betyder bare, at der lavet en timeout i et øjeblik, hvor man lige vil se situationen an.
Det er jeg fuldstændig tryg ved at vi gør, og det tror jeg hele Folketinget er – det er jo derfor, hele Folketinget er enige om, at vi gør det.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-03-04:
Jeg kan kun sige, at De Radikale sikkert er nogle værre nogle, men de har så fået det igennem det her Folketing, og det er vistnok gået fuldstændig lovligt til.
Jeg kan ikke se, hvordan det overhovedet har noget at gøre med at afskaffe en konvention om her fødte statsløses rettigheder.
Det er jo det, det her handler om, og det er efter vores mening helt ude i skoven.
Hanne Agersnap (SF), 2011-03-04:
Jamen det er jo de regler, der er opstillet, i og med at man tiltræder konventionen.
Men det har vi diskuteret, nok om det.
Jeg vil gerne sige om hr. Søren Krarups forklaring på, hvorfor vi var sene til at opdage den her misere, med at der ikke var sagsbehandlet i overensstemmelse med konventionen, at jeg ikke er dækket af den forklaring, selv om den var i vifom, for der kan være andre vi'er end dem, der dækker mig.
Jeg vil sige, at jeg ikke havde fantasi til forestille mig, at vi havde tiltrådt konventioner, der ikke blev sagsbehandlet efter.
Så har jeg til sidst et spørgsmål, som går måske lidt ud over behandlingen.
Når hr. Søren Krarup siger, at to tredjedele af medlemslandene i FN, tror jeg det var, er diktaturstater, så vil jeg gerne påpege, at der må være tale om en meget særegen definition på diktaturstater.