runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (KF), 2011-10-06:
Men skal jeg forstå det derhen, at Det Radikale Venstre, da man sad oppe i det høje tårn, var ivrig efter, at der skulle være en boligpakke, men at statsministeren sagde: Rolig nu, det kan ikke lade sig gøre, for vi kan ikke skabe flertal for en boligpakke?
Var det sådan, det var, eller var det i virkeligheden sådan, at Det Radikale Venstre stod ved det, som Det Radikale Venstre sagde i hele valgkampen, nemlig at de syntes, det var en dårlig idé med en boligpakke?
Kan vi ikke få løftet sløret en lille smule for, om det i virkeligheden ikke var der, man startede diskussionen; der, man skrev regeringsgrundlaget, for statsministeren kan jo fremsætte forslaget i morgen?
Der er en opfordring til at gøre det, og der er flertal for at gennemføre det.
Det hører vi klart og tydeligt.
Men det står jo ikke i regeringsgrundlaget, og er sandheden i virkeligheden ikke, at det var, fordi de tre partier, der skulle skrive regeringsgrundlaget, ikke kunne blive enige om at skrive det ind?
Finn Sørensen (EL), 2011-10-06:
Tak til statsministeren for nogle gode svar til oppositionen, der noget krampagtigt har forsøgt at føre sig frem med social ansvarlighed i dag, og held og lykke med det nye job.
Det tegner da meget godt efter dagens debat, synes jeg.
Regeringen vil gøre noget ved social dumping og misbrug af østeuropæisk arbejdskraft.
Det er vi meget glade for i Enhedslisten, og vi ser frem til at være med til at omsætte det i konkret lovgivning.
Der kan gøres meget inden for de nuværende rammer, når det gælder øget kontrol med udenlandske virksomheder og indførelse af et bestiller- eller hvervgiveransvar, men vi har altså et problem.
Konsekvensen er jo netop, at vi ikke har ret til at stille de samme krav til de udenlandske som til de danske virksomheder.
Den europæiske fagbevægelse har for længst stillet forslag om en social protokol, der kan rette op på det, og som kan sikre, at faglige og sociale rettigheder står højere end det indre markeds spilleregler, og de faglige hovedorganisationer fra Danmark, Polen og Cypern har her i foråret opfordret det nye formandskab til at sætte spørgsmålet om en social protokol på EU's dagsorden.
Jeg vil gerne høre, om statsministeren vil følge den opfordring, når hun sætter sig for bordenden den 1. januar.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-10-06:
Tidligere i dag læste jeg lidt op af »Fair Løsning 2020«, side 8, hvor Socialdemokraterne og SF forkynder, at man allerede i 2013 helt vil fjerne underskuddet på de offentlige finanser.
Så går SF og S til forhandlinger med De Radikale, og så kommer de ud med et regeringsgrundlag, som siger, at det offentlige underskud først skal være væk i 2020.
Hr. Jesper Petersen, ordfører for SF, har forklaret, at det er De Radikale, der under forhandlingerne har krævet, at der skulle være mindre styr på de offentlige finanser.
Kan statsministeren bekræfte, at det er tilfældet?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg er bange for, at hr. Torsten Schack Pedersen hørte forkert, for det sagde jeg faktisk ikke.
Jeg sagde, at jeg til enhver tid gerne taler med Venstre, hvad jeg jo også gør nu.
Det vil jeg meget, meget gerne, men jeg understreger bare, at Venstre har skabt stor forvirring om denne boligpakke, og jeg synes egentlig, det bør stoppe nu.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-10-06:
Jeg vil gerne kvittere for, at statsministeren nu har tilkendegivet, at der bliver indkaldt til forhandlinger.
Det var præcis det, statsministeren sagde, nemlig at man gerne ville høre på Venstre, og så forventer jeg selvfølgelig, at den lydhørhed må udmønte sig i konkrete forhandlinger, for det kan vel ikke være sådan, at det er statsministeren, der ikke tør fremsætte et lovforslag, fordi det ikke er en bekymring hos Venstre, der er opstået i statsministerens hoved, men en bekymring hos Det Radikale Venstre.
Men hvornår kommer forhandlingerne, som statsministeren jo i svaret til mig indikerede at der var en stor forståelse for var nødvendige?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg taler gerne med Venstre, men jeg er også nødt til at sige, at boligpakken er en pakke, som Venstre har skabt stor, stor usikkerhed om, og jeg synes, det er uansvarligt, og forstår stadig ikke, hvorfor Venstre ikke ville afslutte den sag før, under eller lige efter valget.
Man udtalte sig negativt om boligpakken.
Man udtalte sig på en måde, således at der måtte opstå tvivl om, hvorvidt boligpakken kunne blive til noget med den nye regering.
De signaler blev naturligvis taget ned, og det, Venstre gør nu, er at forlænge den her diskussion til stor, stor skade, ikke for mig, men for boligkøberne.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-10-06:
Hvornår indkalder statsministeren Venstre til forhandlinger om en boligpakke?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Mange tak.
Jeg må sige, at jeg stadig ikke forstår, hvad Venstre vil, for før valget ville de ikke lave en aftale, det ville de heller ikke under valget, det ville de heller ikke lige efter valget.
Nu har de så fundet ud af, at de kan forlænge den her diskussion, og det er meget vanskeligt at finde ud af, hvad Venstre vil.
Inger Støjberg (V), 2011-10-06:
Hvis statsministeren er i tvivl – det forstår jeg så personligt ikke at statsministeren kan være efter den her debat – må det efterlade det ene spørgsmål: Indkalder statsministeren til forhandlinger på baggrund af den tvivl, som statsministeren må være den eneste her i landet, der har – ja eller nej?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg må indrømme, at den her debat ikke har afklaret, hvad Venstre mener om den her sag.
Det eneste, den har afklaret, er, at der er usikkerhed om, hvorvidt Venstre forlænger debatten om den her sag og skaber fornyet usikkerhed for boligkøberne.
Inger Støjberg (V), 2011-10-06:
Statsministeren brugte mange kræfter i valgkampen på at fremstå som en statsminister, der vil samarbejde.
Statsministeren nævnte også 14 gange, tror jeg, i sin åbningstale ordet samarbejde.
Derfor efterlader det jo det ene spørgsmål: Indkalder statsministeren nu til drøftelse, forhandling om en boligpakke?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Hr. Tom Behnke skal forstå det derhen, hvor jeg har sagt det skal være, og det er, at Venstre gav uklare signaler om, hvorvidt de ville være med til at støtte.
Det havde de ikke behøvet, hverken før, under eller efter valget.
Det gjorde de desværre, og dermed har de kastet boligkøberne ud i en forlænget usikker situation.
Hvis jeg var boligkøber, ville jeg blive oprigtig ked af det, for det, der sker nu, er, at man bliver kastet rundt i et politisk spil.
Venstre har haft alle muligheder, da de selv sad i regering, for at indgå en aftale om denne boligpakke.
Man sagde nej og atter nej.
Lige efter valget gjorde man det også meget klart, at det var man lidt loren ved, og det var derfor, vi konstarede, at der nu ikke længere var et flertal.
Det skal der være, hvis man skal kæmpe nogle ting igennem i Folketinget.
Derfor synes jeg, at det er at lege med boligkøberne og deres betingelser, når man nu igen starter den diskussion, og jeg er lidt ked af at se, at ansvaret for lige præcis den her sag – helt sikkert ikke på andre punkter – holdt op, dengang Venstre ikke vandt valget.
Jeg takker fru Ellen Trane Nørby for at minde os om det her ritzautelegram, for det understreger jo netop, at Venstre fuldstændig klart sagde, at hvis noget skulle finansieres med stigende skatter og afgifter, ønskede Venstre ikke at være med.
Dermed fik Venstre bragt endnu mere usikkerhed ind i den her debat.
Jeg skal erindre om, at Venstre før valget og under valget havde muligheden for at sige: Ja, vi laver en aftale, som er nagelfast.
Men man sagde nej hver gang og er derfor årsagen til, at der er usikkerhed på det her felt.
Ellen Trane Nørby (V), 2011-10-06:
Jeg synes, det er decideret pinligt, at statsministeren står og forsøger at tillægge den tidligere statsminister nogle citater, som hun så ikke engang kan dokumentere fra Folketingets talerstol efterfølgende.
Jeg vil gerne læse op fra det ritzautelegram, for det er sådan set undertegnede, der har udtalt sig, og jeg har sagt, at hvis SF og S vil finansiere deres boligpakke med nye skatter, stemmer vi ikke for den.
Det er jo klart, at hvis man vil sætte boligskatten op og samtidig siger, at man vil lave et initiativ på boligmarkedet, så ophæver de to ting hinanden, og dermed kan man jo ikke finansiere et initiativ, der skal stimulere boligmarkedet, f.eks. ved at indføre øgede skatter på boligmarkedet eller på andet, der rammer boligejerne.
Det tror jeg sådan set kan være logik for de fleste.
Det, der så er mere interessant i forhold til det her ritzautelegram, er, at efterfølgende bliver statsministeren spurgt: »Men den bliver til noget, uanset Venstres skepsis?«
Hertil svarer statsministeren: »Ja, det gør den«.
Jeg vil bare gerne høre, hvad det er for en kilde, statsministeren citerer fra.
Det håber jeg at statsministeren kan sige meget kort og klart, og jeg håber, at vi kan få det korrekte citat for det, statsministeren lige står og forsøger at udlægge.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Som jeg også tidligere har forsøgt at udtrykke, stod det jo klokkeklart lige efter valget, at Venstre trak støtten til det forslag, for Venstre sagde meget tydeligt: Hvis det kommer, samtidig med at man hæver skatter og afgifter, så vil vi ikke være med.
På den måde har Venstre bragt maksimal usikkerhed til det danske boligmarked – maksimal usikkerhed.
Det er trist, at det er blevet sådan, og jeg anbefaler igen, at både Det Konservative Folkeparti og Venstre pakker den her retorik sammen og giver boligejerne fred.
Lars Barfoed (KF), 2011-10-06:
Skal jeg forstå det således, at statsministeren afviser et samarbejde på tværs af midten i dansk politik med Det Konservative Folkeparti og Venstre om at stimulere boligmarkedet, således som vi ellers var enige om for få uger siden, noget, som statsministeren jo nærmest forsøgte at gøre til sit forslag, efter at den tidligere statsminister havde lanceret det i TV-avisen?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg kan godt forstå, det er svært at vænne sig til.
Først og fremmest vil jeg sige, at vi har været meget klare i vores regeringsgrundlag.
Vi har nemlig skrevet meget, meget tydeligt, at før et valg er der en masse politik, der er besluttet, og når der så har været afholdt valg, kan man simpelt hen ikke ændre al den politik.
Det har regeringen også gjort, og derfor har vi skrevet, som vi har skrevet.
Betyder det, at den økonomiske politik, regeringen vil føre, er den samme som den, VK førte?
Svaret er et rungende nej.
Hvis det var rigtigt, kunne oppositionen jo bare være lykkelige og glade, men jeg må sige, at sådan er det ikke.
Det bliver en markant anderledes økonomisk politik.
Det, vi siger, er, at vi ligesom har et startpunkt, som er valget, og derefter er der en ny politik.
Det er en måde, en metode, som egentlig er anvendt ofte i det danske Folketing.
Det var også det, man gjorde i 2001, hvor den daværende regering kiggede på en pinsepakke og indså, at det kunne de ikke ændre, og så frøs de den faktisk derfra og lavede et skattestop på baggrund af en pinsepakke, som de havde tordnet imod.
Lars Barfoed (KF), 2011-10-06:
Nu kan jeg forstå, at statsministeren siger, at vi har fået en ny regering, og så har vi også fået en ny politik.
Det er jo interessant, når der i regeringsgrundlaget står, at udgangspunktet for regeringen er VK-regeringens økonomiske politik i bredeste forstand, herunder genopretningsaftalen og forårets aftaler, herunder tilbagetrækningsreformen.
Lad det nu være.
Men et af de steder, hvor der åbenbart er en ny politik, er, når det gælder ønsket om at stimulere boligmarkedet, for der var det jo, som hr. Lars Løkke Rasmussen også sagde, sådan, at både Socialdemokratiet og VK-regeringen ønskede at stimulere boligmarkedet.
Derfor vil jeg spørge fru Helle Thorning-Schmidt: Er det sådan, at fru Helle Thorning-Schmidt er indstillet på et bredt samarbejde hen over midten i dansk politik om at gennemføre den stimulering af boligmarkedet, som vi var så enige om for nogle uger siden?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg må igen kvittere.
Jeg takker for tilbuddet om reelle forhandlinger.
Jeg synes, det er nye og meget, meget positive toner, måske ikke nye for Liberal Alliance, men i forhold til noget af det, vi har hørt i løbet af dagen.
Jeg takker for, at man siger, at man gerne vil forhandle.
Vi glæder os til samarbejdet.
Kristian Jensen (V), 2011-10-06:
Fru Helle Thorning-Schmidt bør lytte meget nøje efter, hvad der bliver sagt, i stedet for at fortsætte med at udlægge teksten forkert.
Det, som fru Ellen Trane Nørby – ikke hr. Lars Løkke Rasmussen, men fru Ellen Trane Nørby – er citeret for, er, hvorvidt boligpakken skulle finansieres med nye skatter og afgifter, for der kan sådan set være mange andre måder at finansiere den på.
Vil fru Helle Thorning-Schmidt, vil statsministeren, vil regeringen lægge en boligpakke frem, der kan finansieres på andre måder?
Venstre har sådan set sagt ganske klart, at det er vi klar til at bakke op om.
Jeg synes egentlig, at statsministeren har befundet sig i en vildfarelse.
Det kunne være, at man har været for langt oppe i tårnet til, at man kunne høre, hvad der blev sagt andre steder.
Nu er statsministeren forhåbentlig blevet bragt ud af sin vildfarelse, og derfor er mit spørgsmål: Vil regeringen så drage konsekvensen af, at man er taget ud af vildfarelsen, og fremlægge en boligpakke svarende til det løfte, der blev givet før valget?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg vil indrømme, at jeg ikke hører, at der er en vildfarelse.
Jeg hører faktisk, at det, jeg har sagt, er fuldstændig korrekt: Hvis skatter og afgifter skal hæves og være en del af finansieringen af denne boligpakke, ønsker man ikke at være med.
Og vi kan så igen spørge: Hvorfor ønskede Venstre ikke at være med til en nagelfast aftale før og under valget, som skulle sikre boligejerne?
Jeg forstår det stadig ikke, for det ville have sikret, at boligejerne ikke havde haft så stor usikkerhed, som de efterhånden har haft i ganske lang tid.
Peter Christensen (V), 2011-10-06:
Men i en situation, hvor statsministeren har lovet boligejerne en boligpakke, kan den sag kun løses med højere skatter og afgifter.
Det må jo være svaret.
Jeg kan godt fornemme på statsministeren, at statsministeren ikke ønsker at svare på spørgsmålet indholdsmæssigt.
Hvad kan det være, der gør, at vi nu øjensynlig kan blive enige om mange andre ting uden nye skatter, uden højere skatter, men ikke kan blive det, når det handler om at indfri det løfte til boligejerne, som både Socialdemokratiet og Venstre har givet, for så er der kun en ting, og det er højere skatter og afgifter?
Er det, fordi statsministeren ikke tør bruge Venstres stemmer til at indfri Socialdemokratiets eget løfte med, så andre dele af regeringen, herunder De Radikale, bliver vrede og det er dem, der afgør, at løfterne ikke kan blive indfriet?
Og derfor er det vel i sandhed også lidt urimeligt at give Venstre skylden, når det er Det Radikale Venstre, der er imod.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Det synes jeg er et meget fornuftigt synspunkt, og det vil jeg gerne kvittere for.
Peter Christensen (V), 2011-10-06:
Et politisk spil!
Må jeg ikke helt stilfærdigt minde om, at det er statsministeren, der har vagten nu, der beder om samarbejde.
Venstre rækker hånden frem og siger: Vi har i fællesskab givet boligejerne et løfte, lad os indfri det sammen.
Og det eneste svar, der er, er, at hvis ikke man vil være med til at gennemføre flere skatter, højere skatter, er der intet samarbejde.
Er det det svar, vi vil blive mødt med hver eneste gang, vi skal til at ordne en sag i dette land: at hvis ikke vi vil æde højere skatter og afgifter, er der ikke noget bredt samarbejde?
Det er statsministeren, der har vagten, og det er statsministeren, der afgør, om der skal være et bredt samarbejde i Folketinget.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-10-06:
Jamen en ud af tre er jo et stykke af vejen, så tak for det.
Igen vil jeg bare sige, at økonomien bliver vi næppe enige om.
Vi er bange for den kurs, man holder eller sigter efter, men derfor kan vi jo godt være interesserede i at komme til forhandlinger og indgå i reelle forhandlinger.
Selvfølgelig ikke, hvis man regner med, at Liberal Alliance skal stemme for den politik, regeringen fremlægger, men hvis man er interesseret i at indgå i en reel dialog, hvor der, må man sige, er give and take, hvor man kan indgå reelle kompromisser, møder vi gerne op og diskuterer det med regeringen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-10-06:
Jo, men nu er der jo nogle Socialdemokrater, der har gjort sig lystige over det her med, om den nye opposition har vænnet sig til rollen eller i virkeligheden stadig væk lidt tror, den er regering.
Jeg vil faktisk vende det om og sige, at det her lyder, som om at statsministeren ikke rigtig har vænnet sig til endnu at være statsminister og regeringschef, for det må jo være sådan, at det er regeringschefen, der tager initiativ til forhandlinger, der i givet fald kan bringe Folketinget til at lave brede løsninger.
Altså, det paradoksale her er jo, at det første eksempel, der er på, at der i givet fald skulle laves en aftale med flere partier end regeringspartierne selv, falder på et skænderi her i Folketingssalen, fordi statsministeren ikke vil tage teten, tage initiativet til at bringe nogle sammen til at diskutere det.
For hun siger på forhånd, at man jo bare kunne have lavet det i valgkampen.
Der kunne man have lavet en aftale.
Og når man ikke gjorde det med dem, der havde teten dengang, sad med initiativretten dengang, vil statsministeren ikke være med til det.
Kan statsministeren ikke godt se, at det måske lige er et fejlskud fra starten?
Så kunne man jo som statsminister sige: O.k., der kom jeg lidt galt af sted, men det er sent, ikke sandt, klokken er næsten 23, så lad starte forfra igen.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Hvis Venstre havde været så optaget af at sikre boligejerne og deres situation og give tryghed, havde man jo allerede, da det her blev foreslået før valget, sagt til Socialdemokraterne, at man gerne ville lave en aftale om det.
Men det ville man ikke, og dermed satte man boligmarkedet ud i en situation, hvor man ikke vidste, hvad der ville ske.
Jeg synes ikke, det var ordentligt over for boligkøbere, at man ikke fortalte, at man ikke ville lave en aftale om det.
Vi spurgte i valgkampen: Kan vi ikke lave en håndfast aftale om dette?
Svaret var nej.
Så nu er det jo ikke Venstre, jeg svarer, men jeg er bare stadig nødt til at sige, at Venstre ikke har påtaget sig det ansvar, de egentlig havde, da det var dem, der kom med forslaget, og vi kom med et forslag.
Vi kunne have lavet den aftale før valget, men svaret var nej fra Venstre.
Vi vil gerne samarbejde bredt, men det kræver også, at der er en vis ansvarlighed i forhold til de forslag, der kommer, og at man ikke zigzagger, som Venstre har gjort her.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-10-06:
Det er ellers meget spændende, det her, og det beviser lidt, at man også som mand kan multitaske.
Det vil jeg bare sige, for jeg kan både høre statsministeren på talerstolen og den debat, der foregår hernede i salen samtidig – og begge dele er spændende.
Jeg synes bare, det er helt fantastisk, når statsministeren nu slår sig op på sådan at være statsminister for hele Danmark, og nu skal alle inddrages, og der skal samarbejdes, og der skal være bredt flertal, og jeg ved ikke hvad.
Men det første eksempel, der i virkeligheden kommer på det, er så, at det tidligere regeringsparti spørger statsministeren: Skulle vi ikke til at finde ud af det der med den der boligpakke?
Vi har været lidt skeptiske over for den i Dansk Folkeparti, men andre partier har jo været tilhængere af den.
Hvad er så statsministerens svar til det?
Det er at nægte at gå ind i nogen som helst diskussion om det og bare sige, at den ikke bliver til noget, fordi man regner med, at man er uenige om finansieringen.
Er det den måde, vi skal se statsministeren agere på, når det handler om at skabe bredt samarbejde i Folketinget?
Er det måden at gøre det på?
Altså, nu diskuteres der her i Folketingssalen på kryds og tværs, og så lover det nok ikke særlig godt for troen på, at der kan skabes brede løsninger.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Det er jo sådan, at hvis man skal finansiere noget, skal man finde pengene, og den finansiering, Venstre og Konservative har foreslået, er vi ikke nødvendigvis enige i, og derfor må vi jo finde pengene på anden vis.
Det, der er det nye regeringsprojekt, er, at hver gang man har en udgift, må den finansieres, og derfor siger vi, at vi vil hæve skatter og afgifter.
Det er Venstre lodret imod
, og derfor har Venstre udtalt fuldstændig klart, at hvis vi gør det, ønsker Venstre ikke at være med i boligpakken.
Kristian Jensen (V), 2011-10-06:
Statsministeren svigter sådan set ved ikke at leve op til det løfte, der blev givet efter valget, hvor løftet til Venstre var, at vi ville blive indkaldt til fornyede drøftelser.
Hvis statsministeren var i tvivl om, hvorledes Venstres udtalelser skulle opfattes, kunne statsministeren bare have levet op til løftet om at indkalde til fornyede drøftelser, men vi blev ikke inviteret igen.
Det, vi sagde før valget, var ganske klart, og det kan statsministeren ikke være i tvivl om, nemlig at vi lagde en boligpakke frem, hvor indholdet vel lidt lignede det, som Socialdemokraterne pludselig fandt på at stille som et forslag, og vi sagde klart før valget, at vores boligpakke ikke skulle finansieres med stigende skatter og afgifter.
Vi lagde en klar model for finansieringen frem, og fru Helle Thorning-Schmidt sagde inden valget, dengang fru Helle Thorning-Schmidt var fru Helle Thorning-Schmidt og ikke statsministeren, at det var noget, der skulle gennemføres.
Efter valget sagde statsministeren, at det skulle gennemføres, selv på trods af det, som statsministeren kaldte for Venstres skepsis.
Hvilken konsekvens vil statsministeren nu drage af, at Venstre står ved at gennemføre en boligpakke, der er fuldt finansieret, bare finansieringen ikke er ved skattestigninger?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-10-06:
Ville det ikke være meget bedre at skabe gode forhold for erhvervslivet i stedet for at investere?
Det er jo sådan, arbejdspladser kommer; det er sådan, arbejdspladser og virksomheder kommer til Danmark.
Og hvor er det, man skal investere?
Hvor skal de penge komme fra?
Er det olieselskaberne, der skal betale noget mere, er det bankerne, der skal betale noget mere, er det bryggerierne, der skal betale noget mere, er det brødfabrikkerne, der skal betale noget mere?
Hvem er det, der skal betale noget mere?
Enhedslisten har jo dybest set kun to synspunkter: Punkt 1, virksomhederne skal betale noget mere, og punkt 2, alle skal have nogle flere penge af det offentlige.
Hvem er det, der skal betale regningen?
Hvor er det, Enhedslisten vil presse statsministeren og regeringen til at give indrømmelser og pålægge dansk erhvervsliv højere skatter?
Sara Olsvig (IA), 2011-10-06:
Tak for spørgsmålet fra fru Gitte Lillelund Bech.
Det, jeg siger, er, at jeg gerne vil se på sagen og følge op på sagen, altså sagen om CIA-flyvningerne.
Som jeg har forstået det på udenrigsministeren og hans udmeldinger i pressen i dag, så handler det om, at Grønland rent faktisk får mulighed for at få indsigt i de dokumenter, der ligger på det område.
Det eneste, jeg måske så er lidt bekymret for, er, hvis der er dokumenter, som er under klausul i USA, om vi så kan få indsigt i dem.
Det tror jeg ikke umiddelbart er muligt.