runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-02-09:
Jamen jeg sluttede mit seneste svar med at sige, at jeg bestemt synes, vi skal være ambitiøse.
Jeg er meget enig med spørgeren i, at vi skal have alle med.
Derfor er der jo også en hel del projekter, også under Videnskabsministeriet, der får støtte.
Rådet for Teknologi og Innovation har her for nylig støttet et stort projekt omkring matematik på mobiltelefonen i 4., 6. og 8. klasse, mener jeg, det er.
Jeg var ude at besøge det for nylig.
Jeg har besøgt en af datastuerne, hvor frivillige hjælper ældre med at tilegne sig kompetencer, og jeg skulle hilse og sige, at der er engagement og commitment, når man besøger sådan en datastue; der er stor gejst, og der er stor lyst til at lære fra sig og at dele viden med hinanden.
Vi har også det store lær mere-netværk, som jo er en kombination af rigtig mange forskellige organisationer og interessenter, bl.a. er en del af de faglige organisationer, Ældre Sagen, biblioteker og andre med.
Så der gøres en masse for hele tiden at bedre danskernes it-kompetencer.
Det synes jeg er en fælles ambition, vi politisk skal have, og derfor er det også dejligt at se, at det ifølge tallene i Danmarks Statistik går fremad.
Yildiz Akdogan (S), 2011-02-09:
Tak for det.
Det bør ministeren også være; hun er trods alt også ansvarlig for hele den her digitaliseringsbølge.
Man kan sige meget om de fremskridt, som ministeren maler meget, meget lyserødt op.
Jeg er så lidt mere skeptisk.
Ikke at jeg ikke vil være ambitiøs på danskernes vegne, men jeg er også realist i forhold til de mennesker, som vi ikke rigtig har formået at få med.
Det kan godt være, at ministeren har været ude at besøge nogle biblioteker og nogle folkeskoler og har set nogle positive fremskridt, men når en rapport, som ministerens eget ministerium har været med til at lave, viser, at en fjerdedel af borgerne ikke en eneste gang har formået at vedhæfte et dokument og sende en mail, så synes jeg altså, det er et stort problem.
Vi står altså over for nogle kæmpestore udfordringer.
Ministeren er selv stor fortaler for digitale løsninger og selvbetjeningsmuligheder og for, at borgere skal være selvkørende.
Det synes jeg også er en god idé, men det er et problem, hvis vi ikke kan få alle med, på grund af at der ikke er de nødvendige midler til at løfte den her kompetencedel.
Så jeg kan ikke se det positive i det, når en fjerdedel af borgerne i 2010 ikke kunne sende en mail af sted.
Mener ministeren, at det er tilfredsstillende og i overensstemmelse med ministerens tidligere udtalelser, at der ikke er foretaget en it-barometermåling af danskernes it-færdigheder for 2010, der er sammenlignelig med de tidligere it-barometermålinger, så man kan se udviklingen i danskernes it-færdigheder?
Tak for det, hr. formand.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er tilfredsstillende og i overensstemmelse med ministerens tidligere udtalelser, at der ikke er foretaget en it-barometermåling af danskernes it-færdigheder for 2010, der er sammenlignelig med de tidligere it-barometermålinger, så man kan se udviklingen i danskernes it-færdigheder?
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-02-09:
Jeg har nemlig ved flere lejligheder sagt, at jeg syntes, det var nødvendigt at se på it-barometerets spørgeramme, og det er lige netop, hvad jeg har gjort.
Tiden er simpelt hen løbet fra det tidligere barometer og ikke mindst den måde, der blev spurgt på; det gav altså ikke længere mening.
F.eks. blev der spurgt ind til folks egen vurdering af deres færdigheder og ikke til deres faktiske brug af it.
Nu måler vi via Danmarks Statistik på den konkrete anvendelse af computere og internet, og det er i øvrigt noget, der støttes af bl.a. DI og dele af fagbevægelsen, herunder bl.a. Dansk Metal.
Danmarks Statistiks løbende målinger af befolkningens it-færdigheder viser altså langt bedre, hvad danskerne reelt mestrer, og hvordan danskerne anvender it.
Målingerne er desuden internationalt sammenlignelige via Eurostat.
At vi så på nogle punkter ikke kan sammenligne direkte med tidligere års it-barometermålinger, er altså en konsekvens, jeg er villig til at tage med.
Så i modsætning til, hvad andre måtte mene, mener jeg, at det simpelt hen ikke nytter at holde krampagtigt fast i målinger med det ene argument at kunne sammenligne over tid.
Hvis man gør det, sætter man jo sig selv i en position, hvor man bliver en stopklods for udvikling og fremskridt.
Yildiz Akdogan (S), 2011-02-09:
Men det er jo en påstand, som jeg desværre ikke kan gå hen og efterprøve.
Hvor er det, ministeren ser at der er sket en stigning i danskernes kompetencer?
Vi har præcis ikke nogen data, vi kan sammenligne med.
Hvis man ser på it-barometeret, fra det blev sat i gang tilbage i 2007, og indtil 2009, kan vi se, at der faktisk ikke har været fremskridt.
Der har været tilbagegang.
It-kompetencerne – eller mangelen på kompetencer – steg fra 39 pct. til 41 pct. Da havde vi noget, vi kunne gå ud og måle på.
Her har vi jo ingenting, så jeg kan ikke forstå, hvordan ministeren kan påstå, at det ikke står så slemt til med kompetencerne, for vi har jo ikke rigtig noget at sammenligne med.
Når ministeren så anklager mig for, at jeg skulle tale nedsættende om den danske befolkning, vil jeg sige, at det bestemt ikke på noget som helst tidspunkt har været min hensigt at være nedsættende.
Tværtimod, jeg tager det enormt alvorligt, at vi har en gruppe af borgere, der er hægtet af den her digitale bølge, som er over hele Danmark, og jeg synes da, det er fair nok at stille spørgsmål om, hvordan vi kan løfte kompetencerne hos borgerne.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-02-09:
Jeg har en meget stor interesse i at finde ud af, hvad danskerne reelt kan, når det gælder it.
Jeg synes f.eks. ikke, at det, når man spørger danskerne, er relevant at måle på, hvilket udbytte de fik af den hjemmeside, de senest har været inde på.
Jeg synes ikke, det fortæller noget om danskernes it-kompetencer.
Det kan altså også fortælle noget om, hvordan det er, den hjemmeside, man har været inde på, er designet.
Så der er meget mere præcise målinger for danskernes it-kompetencer ved at benytte de tal, vi trækker fra Danmarks Statistik.
Yildiz Akdogan (S), 2011-02-09:
Det svarer så egentlig til, at ministeren i særdeleshed skyder sin forgængers projekt i sænk og siger, at det er ubrugeligt.
Det vil sige, at det, it-barometeret har målt indtil videre, og det, som den tidligere videnskabsminister har sat i gang, og som også er et prestigeprojekt i forhold til kompetencerne, mener den nuværende videnskabsminister faktisk er ubrugeligt, at det ikke kan bruges til noget som helst.
Det er lidt tankevækkende.
Men når det er sagt, er det alligevel ret interessant at se, at ministeren mener, man skal kunne måle de reelle kompetencer.
Så vil jeg spørge ministeren: Er det ikke netop en kompetence at kunne vedhæfte et dokument til en mail og at kunne gå ind og søge på en søgemaskine og finde noget viden?
For det var bl.a. det, it-barometeret var med til at måle.
Og synes ministeren ikke, det stadig væk er problematisk, at vi ikke har nogen data, så vi kan gå tilbage i tiden og se, om der sker fremskridt eller ej i forhold til danskernes it-kompetencer?
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-02-09:
Det er jo en skattet disciplin hos Socialdemokraterne at lægge andre ord i munden, også i dette tilfælde.
Jeg vil nu holde fast i, at jeg har en interesse i at måle på danskernes konkrete kompetencer, og det er altså vigtigere for mig at forstå, hvor meget tid danskerne bruger på f.eks. internettet, end at kunne lave en sammenligning med historiske data.
Når det gælder, hvad det er for tal, vi har inde, og når det gælder overvejelserne om danskernes it-kompetencer – spørgeren har tidligere kaldt danskerne for it-analfabeter, hvilket jeg synes er et særdeles nedsættende udtryk at bruge om danskerne – så kan jeg sige, at der var 71 pct. af danskerne, der brugte netbank i 2010.
Der er en stigning i det antal danskere, der bruger internettet meget hyppigt også inden for 3-måneders-målingen.
Så der er ingen tvivl om, at der er en stigning i danskernes it-kompetencer.
Yildiz Akdogan (S), 2011-02-09:
Tak for ministerens svar.
Det er lidt interessant, for it-barometeret blev jo lanceret af den forhenværende minister, hr. Helge Sander, i 2007, og han sagde netop i en pressemeddelelse, at det var meget vigtigt, at man sætter fokus på it-kompetencerne.
På lignende måde stod der i pressemeddelelsen også, at regeringen løbende ville gøre status over danskernes it-færdigheder og målrettet sætte ind, hvor der var behov for dette.
Og så ville regeringen årligt gennemføre en måling af danskernes it-færdigheder, og resultaterne ville blive offentliggjort i det her såkaldte it-barometer.
I mellemtiden har den nye videnskabsminister så sat det til side.
Jeg ved ikke, om det er, fordi det tidligere barometer faktisk viste, at der ikke rigtig var sket den store proces og udvikling i borgernes it-kompetencer.
Ved den sidste it-barometermåling viste tallene, at omkring 41 pct. af den danske befolkning ikke kunne vedhæfte en mail til et dokument og så sende den af sted.
41 pct. af den danske befolkning kunne heller ikke gå ind og søge på en søgemaskine som Google.
Der var altså en række mangler i forhold til befolkningens kompetencer, hvilket også er lidt tankevækkende, når man tænker på, at en af de ting, som ministeren har været bannerfører for, er hele den her digitaliseringsstrategi, og at borgerne skal kunne benytte sig af selvbetjeningsløsninger.
Så virker det endnu mere mærkeligt, at man ikke rigtig har en vurderingsmetode eller en sammenlignelig metode, så man kan se: Er der sket et fremskridt i forhold til danskernes it-kompetencer eller ej?
Og jeg synes egentlig ikke, det svar, ministeren gav, var tilstrækkeligt til at kunne fortælle mig eller for den sags skyld de mennesker, der er lidt i tvivl om det, hvad ministeren egentlig vil ved at nedlægge en måling, som man kunne måle efter og måske målrette nogle opgaver, og ikke rigtig selv er kommet med nogen forslag til, hvordan og hvorledes vi skal måle det.
Synes ministeren ikke, det er et problem i den digitaliseringsbølge, vi er i gang med, at vi stadig væk har rigtig, rigtig mange mennesker – det er så et tal fra 2009, altså 41 pct. af befolkningen – der ikke har de nødvendige kompetencer for f.eks. at kunne løse nogle digitale selvbetjeningsmuligheder?
Bertel Haarder (V), 2011-02-09:
Jeg er meget glad for, at spørgeren i sit første spørgsmål lagde vægt på de svært overvægtige.
Lad os tale om de svært overvægtige, for hvis vi begynder at tale om alle dem, der har et såkaldt BMI på over 25, kommer vi altså til at sygeliggøre store og stærke mandfolk, der dyrker sport osv., som får store muskler, og som derfor har et højt BMI.
Så lad os koncentrere os om de svært overvægtige.
Der har der været den stigning, som lige er blevet beskrevet.
Det er noget, der ligner en epidemi, som i øvrigt er global.
Den kendes i Kina, og den kendes i meget høj grad i USA, hvor tilstanden jo er langt, langt værre, end den er i Danmark.
Her synes jeg, at det er meget relevant at spørge, om der er en sammenhæng mellem kommuners fattigdom og borgernes usunde livsstil.
Det tror jeg er nemt at påvise at der er.
Man kan også ligefrem se det regionsvis.
Folk lever i kortere tid i Region Sjælland, hvor der er relativt mange med korte uddannelser eller ingen uddannelse.
Så der er sikkert en sammenhæng.
Derfor er det også vigtigt at hjælpe de fattige kommuner, og mit mål er, at puljen til særligt stillede kommuner skal forøges i de kommende år, bl.a. af den grund, vi taler om her.
Per Clausen (EL), 2011-02-09:
Vi insisterer faktisk på, at vi selv vil styre, hvilken økonomisk politik der skal føres i vort land.
Men er kendsgerningen ikke den, at det, statsministeren siger, er, at han vil gøre, hvad han kan for at begrænse det danske Folketings mulighed for at træffe selvstændige beslutninger, fordi han vil underordne os euroen og EU's regler på det her område, så meget som det overhovedet er muligt at slippe godt fra?
Det er vel realiteten.
Jeg synes jo ikke, at det at give andre ansvaret, at lade andre bestemme, er udtryk for nogen særlig stor ansvarsfølelse.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-02-09:
Det er jo rigtigt, at mit første spørgsmål gik på de moderat overvægtige, men vil ministeren ikke bekræfte, at man ikke kan blive svært overvægtig, før man har været moderat overvægtig?
Det siger jo lidt om kompleksiteten i det her; på samme måde ved vi, at hvis børn er overvægtige som børn, hænger kiloene som regel ved ind i voksenlivet.
Og jeg må blot sige, at når ministeren siger, at det globale problem er større end problemet i Danmark, vil jeg sige, ja, men det løser ikke det nationale problem, og derfor bliver vi nødt til at kigge på perspektiverne i det her.
I Region Midtjylland – og hvis vi kigger på overvægtige i det hele taget – er antallet af dem, der rent faktisk er overvægtige, vokset med 9 pct. fra 2006 til 2010, fra 49 pct. til 58 pct., og det viser jo, med hvilken fart det her går.
Derfor spørger jeg igen ministeren: Er ministeren villig til at acceptere, at det godt må koste penge at få det her problem løst?
Rent samfundsøkonomisk og med hensyn til generne og vantrivselen for den enkelte person kan vi jo ikke sætte et beløb på det, men det er fantastisk vanskeligt at være overvægtig.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-02-09:
Det tankevækkende er jo, at det ikke er noget, der knytter sig til, om man har besluttet sig for forbrugsrammer, der voksede meget eller lidt.
Uanset hvad man har besluttet, har det knebet med at holde de forbrugsrammer.
Under regeringerne med Poul Nyrup Rasmussen var det sådan, at hver gang man dengang besluttede at bruge 1 kr. ekstra, røg der lige 1,5 kr. ovenpå ude i kommunerne, så det endte op i at være 2,5 kr.
Under regeringerne med Anders Fogh Rasmussen har det været sådan, at hver gang man besluttede, at der skulle bruges 1 kr., røg der lige 1 kr. ovenpå, så det endte med, at man brugte 2 kr. Den tid er forbi, og hvis man vil have en saglig debat her, burde man have en fælles interesse i at få løst den cirklens kvadratur, for uanset hvor mange penge man i øvrigt synes kommunerne skal bruge – og det kan man slås om – så bør der på Christiansborg være en fælles interesse for at sikre sig, at man holder sig inden for den ramme, der er besluttet.
Det er jo sådan set den afgørende forudsætning for, at enhver regerings økonomiske politik hænger sammen.
Det har regeringen taget ansvar for, det har vi sikret ved at lave modregningsmekanismer og betingede bloktilskud, og det er lidt tankevækkende, at folkesocialisterne slet ikke vil deltage i det.
For så vidt angår de andre ting, der spørges til, spørges der jo mod bedre vidende, og derfor er svaret også hurtigt givet.
Jeg har her sagt, hvad der er regeringens politik, det har den konservative formand i øvrigt også bekræftet i dagspressen, og det vil klart fremgå af den plan, som regeringen lægger frem i slutningen af marts eller begyndelsen af april.
Jesper Petersen (SF), 2011-02-09:
Det er jo ikke at gå imod bedre vidende at sige, at regeringens skattelettelser fra 2004 og 2007 er ufinansierede.
Det er sådan set noget, som Bo Sandemann Rasmussen, professor fra Aarhus Universitet og medlem af regeringens egen Skattekommission, har udtalt.
Den tidligere overvismand Peter Birch Sørensen har gjort det.
Tag bare Finansministeriets eget konvergensprogram fra 2007 på side 15 om, at skatte- og udgiftspolitikkens nye prioriteringer – det var dem, der kom til i 2007 – isoleret set svækker finanspolitikkens holdbarhed.
Ja, der var ufinansierede skattelettelser.
De blev gennemført kort før et valg i 2007, og desværre er indtrykket og fornemmelsen jo altså, at især regeringspartneren er godt i gang med at prøve at gentage det stunt.
Kan statsministeren her i dag give en garanti for, at vi ikke igen vil se nye skattelettelser, på trods af at hans egen finansminister giver økonomi- og erhvervsministeren ret i, at det er en god idé med selskabsskattelettelser, og at den konservative formand siger, at vi skal afskaffe efterlønnen for at få råd til nye skattelettelser?
Kan vi få en egentlig garanti?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-02-09:
Der er ikke givet nogen ufinansierede skattelettelser.
Jeg synes egentlig, at hr. Jesper Petersen skulle holde sig for god til på den måde i virkeligheden at rette en indirekte, men dog stadig væk sønderlemmende kritik mod det andet parti, man øjensynligt gerne vil danne regering med, nemlig Socialdemokratiet.
Det er en kritik af, at Socialdemokratiet i 2007 i forbindelse med finansloven for 2008 møder op med ændringsforslag til finansloven, som er ufinansierede.
Altså, det forstår jeg simpelt hen ikke.
Det hænger jo sådan sammen, at man dengang gav nogle fuldt finansierede skattelettelse, og Socialdemokratiet sagde: Nej, de der fuldt finansierede skattelettelser synes vi ikke at vi skal give til borgerne, for det der med, at en almindelig LO-familie har fået 3.000 kr. ekstra ud af regeringens skattepolitik, er vi imod.
Vi vil hellere bruge dem på at løfte det offentlige forbrug.
Var det et udtryk for, at Socialdemokratiet dengang foreslog nogle velfærdsrettigheder med en dækningsløs check?
Skamfuldt!
Jeg havde en oplevelse af dengang, at begge dele blev taget alvorligt, fordi der var finansiering til det her, og hvis man går de her skattelettelser igennem i 2004, 2007 og 2009, vil man også se, at de alle sammen er begrundet – i indeksering af energiafgifter, i at leve op til en lovgivning, den tidligere regering vedtog, om, at arbejdsmarkedsbidraget skulle sættes ned, når arbejdsløsheden faldt etc.
Det hele er fuldt finansieret, og var det ikke det, kunne Socialdemokratiet jo heller ikke foreslå, at pengene skulle bruges til noget andet.
Per Clausen (EL), 2011-02-09:
Jeg kan forstå, at statsministerens dokumentation for, at skattelettelserne var finansieret, er, at man ikke kan forestille sig, at Socialdemokraterne og SF’erne vil komme med forslag til offentlige udgifter, som ikke er finansieret.
Jeg synes sådan set, at statsministeren skulle holde et lille foredrag om det i Venstres gruppe.
Det kunne forhindre mange misforståelser og fejltagelser her i Folketingssalen.
Det andet, jeg kan konstatere, er, at statsministeren siger, at når De Konservative foreslår skattelettelser, og når De Konservative foreslår yderligere år med nulvækst i den offentlige sektor, så kan vi være sikre på, at det ikke bliver til noget.
Det er en klar besked til De Konservative: Det bliver ikke til noget.
Så kommer jeg bare lidt i tvivl, for var det ikke nogenlunde samme reaktion også den tidligere statsminister har haft, når Det Konservative Folkeparti tidligere har foreslået skattelettelser?
Var det ikke nogenlunde den samme reaktion, man havde, da man snakkede om afskaffelse af efterlønnen, og da man snakkede om at forringe dagpengene?
Var det ikke også fuldstændig sikkert, at det ikke ville ske?
Hvordan kan vi så vide, at det ikke sker den her gang?
Jeg skal så forsøge at komme ind på det, som statsministeren også var inde på i sin indledning.
Det er jo rigtigt, at det er vigtigt, hvad der sker i EU og i Europa.
Måske er hemmeligheden bag, at statsministeren er så begejstret for Merkel og Sarkozys forslag om at fratage det danske Folketing, den danske regering og den danske befolkning muligheden for at føre en selvstændig økonomisk politik, ikke et ønske om at fratage en kommende regering muligheden for at føre en anden politik end den, statsministeren vil føre, men at forhindre Det Konservative Folkeparti i at komme igennem med økonomisk uforsvarlige løsninger.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-02-09:
Vi kom langt omkring.
Jeg vil gerne begrunde, hvorfor jeg synes, at det, som Merkel og Sarkozy har foreslået – for det var vel det, der stod tilbage, når alt andet var sagt – er et interessant initiativ.
Det er det jo, fordi vi oven på krisen i Europa står med nogle skærpede udfordringer.
Mens Europa har været i recession og er blevet fattigere, har en række andre regioner i verden fortsat været i fremdrift.
Mens andre regioner rundtomkring i verden har styrket deres konkurrencekraft og konkurrencedygtighed, så har vi svækket den.
Og det er en fælles udfordring at få gjort noget ved det.
Der er det bestemt spændende, at der med en akse Berlin/Paris og med en forpligtelse i kredsen af eurolande nu er lagt kimen til en mere forpligtende dialog om, hvordan Europa på ny gør sig konkurrencedygtig, så vi kan få væksten igen, så vi kan få jobbene igen, og så vi kan få velstandsfremgang igen.
Det ønsker jeg da at melde mig ind i og få indflydelse på, så langt det nu er muligt, og med respekt for at vi ikke er et euroland.
Det er i dansk interesse.
Det er da også derfor, at lande i eurozonen, som jo ikke nødvendigvis er kristendemokratiske, men også er under ledelse af socialdemokrater – i Grækenland er det Papandreou, i Portugal er det Sócrates, i Spanien er det Zapatero – sådan set også markerer det samme.
For det, der nok så meget statuerer, hvilken politik der føres rundtomkring, er jo i virkeligheden ikke, om folk er socialdemokrater, kristdemokrater, konservative eller liberale, men det er, om de har ansvar eller ikke har ansvar.
Vi har først og sidst og vil til alle tider have ansvaret for, hvilken økonomisk politik der skal føres i Danmark.
Det perspektiv, jeg bare prøver at lægge ned over debatten – og det er jo både debatten i sin emnekreds, og hvilken politik vi skal føre, men det er jo også i sin form – er, at Danmark ikke er nogen øde ø.
Vi er jo dybt afhængige af beslutninger, der træffes eller ikke træffes i andre lande, og vi er i virkeligheden nok mere afhængige af beslutninger, der træffes i andre lande eller ikke træffes i andre lande, end resten af verden er afhængige af vores beslutninger, for nu lige at prøve at sætte os selv bare lidt i perspektiv.
75 pct. af den danske eksport falder i Europa for bare at nævne en ting.
Vi er et land, der er kendt for under skiftende regeringer at føre en grundlæggende ansvarlig politik.
Siden man var ude at snuse til afgrunden, har der grundlæggende været ført en ansvarlig økonomisk politik.
Det er jo ikke det, man kan få øje på alle andre steder i Europa, og derfor har vi en interesse i at præge andre lande i en ansvarlighedens retning, og demokrati fungerer nu på den måde, at hvis man vil søge indflydelse hos andre, må man også selv åbne sine bøger og være parat til at gå i diskussion omkring egne synspunkter.
Per Clausen (EL), 2011-02-09:
Statsministeren sagde tidligere, at han mente, at den vej, han var ved at betræde, formentlig ville bringe os i konflikt med vores euro-undtagelse.
Det er jeg sådan set enig med statsministeren i.
Men er det ikke også rigtigt, at man nok må drage den konklusion på baggrund af det, Merkel og Sarkozy sagde og delte ud i nogle relativt halvhemmelige papirer, nemlig at det var slut med, at det enkelte land selv skulle bestemme, hvilken pensionspolitik det skulle have, hvilken skattepolitik det skulle have, hvilken lønpolitik det skulle have.
Det var slut med det fremover.
Og så bruger dem, som er de store og stærke, det smukke ord koordinering, for så lyder det, som om vi bare sidder og snakker lidt, men realiteten er, at det er besluttet.
Og det, statsministeren sådan set er i færd med, er at få Danmark ind i en konstruktion i EU, hvor konsekvensen er, at vi ikke selv kan bestemme.
Og det er jo dog mærkeligt, at en statsminister er så overbevist om, at han har den rigtige politik og vinder næste valg på det og kan sikre, at der bliver ført en ansvarlig politik, og at han så alligevel lægger så meget vægt på at slippe for ansvar.