runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-05-27:
Jamen fru Mette Gjerskov kan være ganske rolig.
Det, der er helt væsentligt for os, er selvfølgelig, at kriterierne også, som fru Mette Gjerskov siger, gør det bæredygtigt, og for os er det centrale mål, at man får en CO2-reduktion på 40 pct. i stedet for 30 pct., som der oprindelig var lagt op til, og der er jeg faktisk rimelig optimistisk.
Når jeg er optimistisk, er det, fordi man kan se en bevægelse, ikke bare i Europa, men i hele verden, der viser konsekvenserne af det, vi tidligere kaldte førstegenerationsbioætanol, altså brændstof fremstillet af madvarer.
Der er helt klart en forståelse i de europæiske lande og også i de toneangivende lande for, at der skal være nogle meget, meget robuste kriterier, når det gælder bioætanol.
Det er der, min optimisme ligger.
Fru Mette Gjerskov kan være meget tryg ved, at den konservative klimaminister vil kæmpe for Danmarks sag og holdning på det her felt også.
Jeg er nødt til at spørge fru Anne Grete Holmsgaard, om det ikke vil være forkert, hvis Danmark kører i ét forhandlingsspor og EU kører i et andet.
Vi er enige om, at man jo godt kan gå op på de 30 pct., såfremt der bliver indgået en aftale i 2009 - det har EU jo også meldt klart ud.
Dermed ligger man jo også klart inden for det niveau, der hedder 25-40 pct., og det synes jeg i sig selv er relevant, også for den her diskussion.
Men det, som SF's ordfører vil her, er jo at pålægge regeringen at bevæge sig i en anden retning end den, man nu følger sammen med EU.
Er det ikke forkert, at Danmark følger sit eget spor i forhold til EU's spor?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Jeg vil for det første sige, at jeg godt ved, hvor vigtig EU er - det understregede jeg sådan set i mit oplæg.
Nej, vi opfordrer til, at Danmark går sammen med de lande i EU, der er mest i front, for at presse de andre i EU til at påtage sig det, der er nødvendigt, for at man kan leve op til sin egen målsætning.
Det er sådan set det, det handler om.
I de her debatter er der mange, der kløjes i tallene.
Det kan vi simpelt hen ikke tillade os.
Vi bliver nødt til at tale rent ud.
Det er også nødvendigt for at få de store ulande med - og de er afgørende for, at vi kan få en global aftale.
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Det er en international regulering.
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Af forslaget til vedtagelse fremgår det, at søfarten skal reguleres.
Er det en national regulering, eller er det en international regulering?
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Jeg er meget enig med Dansk Folkepartis ordfører i, at det naturligvis er nemmere for et rigt land at foretage klimatilpasning og investere i klimatilpasning, end det er for et fattigt land.
Vi er herhjemme allerede i gang med en plan for klimatilpasning, altså at kloaksystemet skal tilpasses ved mange danskere er nødvendigt.
Sådan vil det også være i en række andre lande, som vil have alvorligere problemer, end vi får i Danmark.
Der er ikke nogen tvivl om, at jo rigere, man er, jo nemmere har man ved at foretage de investeringer.
Hvis jeg skal forstå hr. Morten Messerschmidts melding sådan, at han gerne vil gøre ulandene i stand til at klare sig selv, ved at vi giver dem noget støtte, ved at vi sætter en industri i gang i deres lande, ved at vi sikrer deres udvikling, kan vi tale sammen, næste gang vi har en forespørgselsdebat om udviklingsbistanden, som jo netop har som mål at hindre fattigdom og sikre udvikling i ulandene.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Nej, men jeg vil gerne prøve at forklare det på en mere enkel måde, for det er en toledsargumentation.
For det første antager jeg, at fru Mette Gjerskov mener, at vi har en del af ansvaret for, at det i de lande, der i dag foretager den produktion, som vi har fordel af, fører til et øget CO2-udslip, og at det så for det andet fører til værre klimaforandringer.
Det er sådan, jeg hører fru Mette Gjerskov.
Så er det så, at jeg siger, at det tidligere var sådan, at vi selv foretog produktionen i Europa, vi producerede her og forbrugte varerne.
Nu har man så flyttet den produktion ud.
Så er det bare, at jeg spørger: Er det så ikke rigtigt, at de lande nu, hvor de er mere velhavende, bedre bliver i stand til at håndtere klimaforandringerne, end dengang de var fattige?
Man skulle måske i virkeligheden satse på at udvikle de lande, og man skulle måske bruge penge på at sørge for, at de kan få en produktion i gang, at de kan få hele erhvervssektoren til at fungere, og at det var her, man skulle investere, i stedet for at gå og bekymre sig om, at temperaturen vil stige.
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Det fremstår lidt rodet for mig, hvad Dansk Folkeparti gerne vil have svar på, men jeg er sikker på, at hr. Morten Messerschmidt vender tilbage.
Det, jeg prøvede at sige, var, at vi har eksporteret en del af vores industrielle arbejde, f.eks. sværindustrien, til fattige lande i den tredje verden.
Det betyder, at de får et meget større CO2-udslip, end de ellers ville have fået.
Derfor er det også vores ansvar at hjælpe dem med at reducere deres CO2-udslip.
Vi kan ikke bare sige til dem, at det er dem, der producerer varerne til os - det kan godt være, at der er forbundet en masse CO2-udslip med det - og at vi gerne vil købe varerne, men vi vil ikke påtage os ansvaret for CO2-udslippet.
Sådan kan musikken ikke spille.
Vi bliver nødt til at påtage os vores del af ansvaret.
Jeg håber, at det var et svar på hr. Morten Messerschmidts spørgsmål.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Jeg synes, at det var spændende at høre på fru Mette Gjerskovs overvejelser om outsourcingproblematikken, for jeg kan forstå, at det forhold, at Østeuropa og den tredje verden i dag har noget at rive i, i virkeligheden slet ikke er godt.
Det er noget rigtig, rigtig skidt, fordi det fører til mere global opvarmning.
Jeg vil bare gerne spørge: Tror fru Mette Gjerskov, at den fattige verden, altså den tredje verden, bedre bliver i stand til at håndtere effekterne af en eventuel temperaturstigning eller dårligere kan håndtere sådan nogle effekter, hvis de ikke længere hver dag skal kæmpe mod sultedøden?
Eller med andre ord: Tror fru Mette Gjerskov, at et rigt land bedre er i stand til at bygge dæmninger og bølgebrydere og sådanne ting end et fattigt land, eller tror fru Mette Gjerskov, at det hænger omvendt sammen?
Johs. Poulsen (RV), 2008-05-27:
Spørgsmålet er jo i virkeligheden: Hvis ikke alle andre vil, som EU vil i en global aftale, er opfattelsen så den, at det kan være lige meget, og så ligger vi blot på en reduktion på 20 pct., som jo er under det, der ligger i anbefalingerne om 25-40 pct. for ilandene i forlængelse af Balimødet.
Er det virkelig tilfredsstillende set med Venstres øjne, at man siger: O.k., 20 pct. er også svært at nå, og derfor må vi bare konstatere, at det er ambitiøst?
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Alene 20 pct. er faktisk en meget ambitiøs målsætning.
Når vi også i de senere år har set, hvor svært det rent faktisk er at reducere med de mål, der har været fastsat i Kyotoprotokollen, så er 20 pct. rent faktisk en rigtig ambitiøs målsætning at have.
Men målsætningen for os er jo, at vi når en global aftale i 2009 og dermed kommer op på en reduktion på 30 pct. i EU.
Det vil rent faktisk være en ganske betydelig opgave at skulle løse, og det vil også kræve en ganske betydelig økonomi at nå dertil.
Johs. Poulsen (RV), 2008-05-27:
Det er jo nok ikke svært at blive enige om, at man først skal tage reduktionerne der, hvor de er nemmest at tage.
Men det, der er diskussionen, er jo i virkeligheden, om man på længere sigt så også skal sikre, at der kommer reduktioner der, hvor det måske er en lille smule mere omkostningstungt, af hensyn til det mål, der skal nås.
Lad os nu sige, som vi jo desværre har set i en årrække, at USA kører på frihjul og ikke vil forpligtes som andre.
Mener hr. Lars Christian Lilleholt så, at det kan være lige meget, og at det er nok, at man i EU har et reduktionsmål på 20 pct.
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Hvorfor fremgår det så ikke af forslaget til vedtagelse?
Forslaget kunne faktisk godt skabe en stor usikkerhed hos søfarten med hensyn til, hvad man rent faktisk vil.
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Hele den her debat handler om, hvad vi på globalt plan skal gøre frem mod klimatopmødet i 2009.
Hele vores forslag til vedtagelse handler jo netop om den globale aftale, der skal laves, så derfor er der ikke noget af det her, som alene handler om Danmark.
Der er nogle ting, som vi siger EU skal gøre forud for topmødet, men det er da klart, at vi både inden for flytrafik og skibstrafik mener, at det skal være internationalt.
Det tror jeg ikke at der er nogen der er uenige med os i.
Jeg er i hvert fald sikker på, at Venstre er enig med os i, at det selvfølgelig skal reguleres internationalt.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
For det første i forhold til IPCC er det jo fuldstændig anerkendte forskere, der sidder i panelet, men det er forskere, der er udpeget af regeringer, altså politisk udpegede forskere.
Det skal man bare gøre sig klart.
Det gør jo ikke, at de forskningsresultater, de kommer med, er dårlig forskning, men det er bare klart, at det er forskere, som jo uvægerligt kommer frem til andre resultater.
For ½ år siden var der 100 anerkendte professorer, ph.d.er osv., fra hele verden, som indleverede en skrivelse til FN's generalsekretær og sagde, at de faktisk var grundlæggende uenige med IPCC.
Det var heller ikke dårlige forskere.
De er bare ikke med i klimapanelet, fordi klimapanelet er udpeget af regeringer.
I forhold til det fælles forslag til vedtagelse vil jeg sige, at jeg altid tror, at ethvert parti, der står bag et fælles forslag til vedtagelse, jo har forskellige ting, man lægger vægt på.
Vi kan sagtens leve med det her og lægger vægt på nogle ting, og så tror jeg, at Venstre og Konservative lægger vægt på andre ting.
Vi er jo trods alt
tre forskellige partier.
Per Clausen (EL), 2008-05-27:
Jeg synes da, at det er et udtryk for en positiv udvikling, at Dansk Folkeparti fremover vil føre politik baseret på viden og ikke kun på tro.
Det ser jeg frem til.
Men det, jeg vil spørge hr. Morten Messerschmidt om, er så til gengæld, hvad der er tro, hvad der er videnskab, og hvad der er politik.
Er det sådan, jeg skal forstå hr. Morten Messerschmidts udtalelser?
Den andet, jeg vil spørge om,
er: Er sandheden den, at hr. Morten Messerschmidt, når han laver nogle fælles udtalelser sammen med De Konservative og Venstre om den nødvendige reduktion, slet ikke mener den reduktion, som klimaministeren taler om, når hun taler om, hvad der er nødvendigt, nemlig de 25-40 pct. i 2020, men et helt andet tal, og at hr. Morten Messerschmidt sådan set har tænkt sig at bruge dette forslag til vedtagelse, han står bag, som anledning til at genrejse diskussionen om, hvad der er det rigtige?
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Nu tror jeg, at jeg har forstået spørgsmålet.
Jeg bryder mig bare ikke om småperfide antydninger af, at fordi man ikke kan formulere sig særlig klart, er det vores andres problem.
Det, hr. Eyvind Vesselbo henviser til, er en debat, vi havde her i Folketingssalen for nogle uger siden, hvor vi også havde skibsfarten og flytrafikken oppe.
Det, jeg sagde dengang, og det vil jeg meget gerne gentage, var, at der skal laves nogle internationale reduktionsmål for både fly og skibe.
Det er ikke rimeligt, at Danmark skal tage hele reduktionen alene.
Hver gang Mærsk sejler ud med et skib, som måske sejler fra Afrika til Australien, har de et CO2-udslip, og det ikke rimeligt, at Danmark skal tillægges det CO2-udslip.
Til gengæld er det rimeligt, at man finder en fair fordeling over hele verden.
Det kan jeg være fuldstændig enig med hr. Eyvind Vesselbo i.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-05-27:
Jeg må medgive, at det nok var et lidt kompliceret spørgsmål, især når svaret vil blive, at man er kommet til at udtrykke sig forkert fra fru Mette Gjerskovs side og har skiftet mening.
Så snakker man bare lidt sort, og så lader man, som om man ikke forstår spørgsmålet.
Men nu skal jeg gentage.
For ikke så længe siden var der en debat om CO2-udslippet fra skibstrafikken og flytrafikken, hvor Socialdemokraterne gjorde det klart, at de syntes, at den del, der havde med danske skibe og danske fly at gøre, skulle tillægges det danske CO2-udslip.
Der er det bare, jeg spørger: Når nu fru Mette Gjerskov siger, at det skal reguleres internationalt, er Socialdemokraterne så sprunget fra, at den del af CO2-udslippet, som Socialdemokraterne mente var dansk, skulle tillægges det danske CO2-udslip, skal det ikke længere det?
Fru Mette Gjerskov sagde for et øjeblik siden, at skibsfarten og flytrafikken skulle reguleres internationalt.
Er det sådan, at Socialdemokraterne ikke længere mener, som tidligere udtrykt fra socialdemokratisk side, at noget af skibstrafikken skal tillægges det danske udslip af CO2?
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Vi mener jo klart, at de 20 pct. er for slapt.
Det var sådan set det, jeg prøvede at sige.
Vi vil meget gerne have, at det skal være 30 pct. Det, vi skriver i dette forslag til vedtagelse, er, at vi skal have en plan for, hvordan EU kan lade - hvad skal jeg sige - handling følge ord og vise, at man faktisk er parat til at påtage sig de 30 pct. EU har jo lovet, at man vil påtage sig 30 pct. som led i en global aftale.
Men vi har jo ikke set nogen handling; vi har jo ikke set en plan for, hvordan man vil gøre det.
Det er svært nok at stable en plan på benene for de 20 pct.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-05-27:
Det vil sige, at fru Mette Gjerskov, når hun svarer, som hun gør, er helt enig i den linje, som ligger i EU i forhold til forhandlingerne om en klimaaftale, nemlig at EU skal reducere med 20 pct. i 2020 og, hvis der så indgås en aftale, som også omfatter de store industrinationer, at man så også skal være klar til at gå op på de 30 pct.
Så fru Mette Gjerskov og Socialdemokratiet er helt enige i den linje, som EU og dermed også Danmark har fulgt indtil videre i FN-klimaforhandlingerne?
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Det, vi har bedt om, er at få en plan for, hvordan man reducerer med de 30 pct.
Det kan jo aldrig nogen sinde ødelægge nogen forhandlingsposition, at man beder om en plan for, hvordan man skal reducere med de 30 pct. Vi har altså rigelig nok at gøre.
Vi behøver ikke være alt for bekymrede for vores egen forhandlingsposition.
Nej, det, der er vigtigt, er at få de andre med.
Alt, hvad vi overhovedet i EU kan gøre for at gå foran, skal vi da selvfølgelig gøre.
Jeg havde gerne set, at EU var endnu mere ambitiøs end det, vi ser i dag.
Jeg og Socialdemokraterne mener, at de mål, der er kommet fra EU, er for uambitiøse og for slappe.
Det kan kun være en fordel - også, når vi taler om en international aftale - at vi i EU har et højt ambitionsniveau, så vi viser, at det her godt kan lade sig gøre.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-05-27:
Tak for det, hr. formand.
Sidst Danmark tiltrådte en sådan aftale var under fru Mette Gjerskovs partifælle hr. Svend Auken, da han var miljøminister.
Da fik man en aftale, som egentlig også er en af årsagerne til, at vi står med en del udfordringer i dag, nemlig en aftale uden USA, uden Kina, uden Indien og uden de store industrilande.
Jeg tror, fru Mette Gjerskov er enig med mig i, at det er den situation, man skal undgå, når der indgås en ny aftale.
Vil fru Mette Gjerskov ikke give mig ret i, at vi står i en utrolig dårlig forhandlingssituation i forhold til det pres, der skal lægges på USA, på Kina og på Indien?
Hvad vil fru Mette Gjerskov gøre i den situation?
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Jeg forstod det simpelt hen ikke.
Skal skibsredertrafikken tillægges det danske CO2-udslip?
Jeg er ikke sikker på, at jeg forstår, men jeg er sikker på, at ordføreren får en chance for at komme tilbage.
Det er helt sikkert, at vi mener, at skibstrafikken skal reguleres internationalt.
Vi har jo brug for nogle internationale reduktionsmål på skibstrafikken.
Men vi må holde fast på, at kravet til IMO er, at de påtager sig en væsentlig del af reduktionsforpligtelserne.
De har kørt på frihjul i alt for mange år, og det, vi har set, har været for slapt, de skal oppe sig.
Og det mener jeg virkelig: De skal virkelig oppe sig, ellers må vi finde på noget på verdensplan, som pålægger dem det.
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Det er jeg ganske enig i.
Det er helt afgørende, at vi plukker de lavesthængende frugter først; at vi reducerer udledningerne af CO2 først, hvor vi får mest CO2-reduktion for pengene.
Så der er jeg ganske enig.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Det er jo ikke et svar.
Hvis min bank ringer og siger, at jeg er nødt til at hæve min indtægt med 100.000 kr., så er jeg jo nødt til at stille spørgsmålet: Hvordan skal jeg så gøre det?
Så hvis IPCC siger, at vi skal holde temperaturstigningen under 2 grader, er vi jo nødt til at spørge: Hvordan skal vi så gøre det?
Man kan jo ikke bare have en målsætning uden at have et middel til at nå målet.
Derfor er det også rimeligt, at vi som forvaltere af de her mange, mange milliarder dollar, vi skal bruge på det her, spørger: Hvordan får vi mest for pengene?
Gør vi det ved at reducere CO2.
Det er ikke realiserbart, og så må vi finde nogle andre måder at bruge pengene på.
Derfor spørger jeg bare, om Venstre og hr. Lars Christian Lilleholt ikke også ligesom jeg er optaget af, at vi finder den mest omkostningseffektive måde at imødegå de problemer, som vi står over for, på.
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Venstre er ikke enig i, at vi kan skyde måltallene.
Det er helt afgørende i forhold til at redde verdens klima, at vi gør en indsats, og det er helt afgørende, at vi på klimatopmødet i 2009 får en bred global aftale.
Vi finder i Venstre, at det indspil, der er kommet i forbindelse med EU’s energi- og klimapakke, er et rigtig fornuftigt indspil, hvor vi går efter en 20-procents-reduktion i EU, og lykkes det at få en international bred aftale, er vi parat til at udvide det, således at vi går efter 30 pct.
Per Clausen (EL), 2008-05-27:
Jeg bed mærke i, at hr. Lars Christian Lilleholt omtalte fru Anne Grete Holmsgaards synspunkter som rabiate eller ekstreme.
På den baggrund er jeg jo lidt bekymret for, hvad der menes med det forslag til vedtagelse, der ligger her.
Er det sådan, at hr. Lars Christian Lilleholt er enig med hr. Morten Messerschmidt, som jo er med på det her forslag til vedtagelse, om, at nye oplysninger gør, at vi godt kan skyde måltallene en 10 års tid?
Og er det sådan, at det, hr. Lars Christian Lilleholt mener er ekstremt, er, at ilandene skal binde sig til reduktionsmål på 25-40 pct. i 2020 i forhold til 1990-niveauet, eller er det tanken om, at EU skal møde op til forhandlingerne med en færdig plan for, hvordan man kan gennemføre reduktionen på 30 pct., hvis man får en international aftale?
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
SF skal have stor tak for at have taget initiativ til denne forespørgselsdebat i dag om de globale klimaforhandlinger og om Danmarks stilling i disse forhandlinger.
Indsatsen for vores klima er vel nok en af de absolut vigtigste og kræver i virkeligheden massive internationale bestræbelser.
Videnskaben i FN's klimapanel har jo klart understreget, at klimaforandringerne er menneskeskabte og kræver en massiv indsats.
Vi har alle i den vestlige verden og i hele verden et stort ansvar for at rette de skader på klimaet og naturen op, som vi er ansvarlige for.
Danmark har en helt unik chance i forbindelse med klimatopmødet til at få skabt grundlaget for en global klimaaftale som afløser for Kyotoaftalen, som udløber i 2012.
En global klimaaftale skal medvirke til, at vi holder temperaturstigningen under 2 grader.
Det er helt afgørende, og det er også afgørende med hensyn til at sikre, at vi forhindrer de ændringer i vores klima, som vi ser verden over.
En anden stor udfordring er søfart og luftfart.
Det er også helt afgørende, at vi får søfarten og luftfarten reguleret internationalt.
I Venstre ser vi meget gerne, at der bliver en aftale i IMO, og heldigvis er søfarten rigtig langt fremme.
Vi håber, at det inden årets udgang lykkes søfarten internationalt at få skruet en aftale sammen.
Lykkes det ikke, er det klart, at det også bliver en sag, som må behandles på klimatopmødet i 2009.
Kvotesystemet er et helt centralt værktøj til at nå de fastsatte mål i de enkelte lande for at reducere udledningerne af CO2.
I januar i år spillede Europa-Kommissionen ud med en meget omfattende energi- og klimapakke, som vil reducere udledningerne af CO2 i 2020 med 20 pct. og med 30 pct., hvis der nås en global og bred aftale.
Danmark presser meget kraftigt på for, at vi allerede i efteråret får gennemført EU-aftalen og får den endeligt konfirmeret af stats- og regeringscheferne.
30-procents-målet stiller også krav om, at der nås en global aftale, hvor lande som USA, Canada, Brasilien, Kina og Indien er med.
Det er helt afgørende, at vi får en bred klimaaftale, det er forudsætningen for, at det lykkes at få hånd i hanke med at få reduceret udslippet af CO2.
Venstre bakker meget kraftigt både statsministeren og klima- og energiministeren op i deres bestræbelser på at nå en global aftale på klimatopmødet i København i 2009.
Det vil være flot for Danmark, men det vil være særdeles flot for hele verden.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Jeg så skam også Jyllands-Postens glædestrålende forside om, at den globale opvarmning nu var udskudt.
Men jeg vil sige, at jeg altså har det sådan, at jeg har betydelig mere tillid til FN's klimapanel og de adskillige tusinde forskere, som har arbejdet med det, og den, kan man sige desværre meget store sikkerhed, de kommer med de her forudsigelser med.
Så jeg tager ikke så let på fremtiden, som hr. Morten Messerschmidt gør.
Så jeg vil bare sige endnu en gang: Alle, der vurderer det her seriøst, siger, at det bliver billigere, hvis vi handler ambitiøst på nuværende tidspunkt, end hvis vi udsætter det.
Det gælder FN's klimapanel, det gælder Stern, både i den rapport, han lavede for 2 år siden, og i den rapport, han laver nu, og det gælder det store studium, som det internationale konsulentfirma McKinsey har gennemført.
Så al sund fornuft siger os, at vi skal handle nu, og at vi skal gøre det på et tilstrækkelig ambitiøst niveau.
Så har vi rent faktisk mulighed for at omlægge vores økonomier, så der også er en ordentlig fremtid til vores børn og børnebørn.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Det er jo interessant, at det altså nu er 80 pct. i 2050, der skal sikre, at vi ikke kommer over 2 grader.
Det var det jo også for 3 år siden og de tidligere gange, vi har hørt fru Anne Grete Holmsgaard reflektere over de her udfordringer.
Det, der bare adskiller debatten i dag lidt i forhold til tidligere debatter, er, at det ikke er mere end et par dage siden, at vi fik en melding om, at den globale opvarmning nu faktisk er skudt 10 år ud i fremtiden - at de scenarier, man havde regnet med ville være gældende nu, først kommer om 10 år.
1 pct. af BNP for kloden - jo, men hvad er det?
Hvor meget er det for Danmark?
Hvor meget er det for Zimbabwe?
Hvor meget er det for de andre lande, og hvad kunne vi få for pengene, hvis vi valgte andre strategier?
Men altså
Og kunne hun måske så også overveje at bruge pengene på nogle andre ting i hvert fald i de 10 år?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Til det første om, hvor meget vi skal reducere med: Vi kan jo sådan set sige det, som EU’s miljøministre har vedtaget flere gange, nemlig at der skal reduceres med 60-80 pct. inden 2050.
Det er nogenlunde det, man skal reducere med, hvis man skal holde sig nede på et niveau på globalt plan, hvor man undgår faretruende opvarmning.
Med hensyn til prisen vil jeg sige, at det, FN's klimapanel og Stern siger, er: Hvis vi handler nu i tide og handler ambitiøst nok, vil prisen ligge på omkring 1 pct. af bruttonationalproduktet på globalt plan, når vi når frem til 2030.
Det er derfor, vi er så optaget af, at vi handler hurtigt, og at vi handler tilstrækkelig ambitiøst, for det gør det ganske enkelt billigere på længere sigt, og det gør, at risikoen for at ramme ind i noget, der er meget alvorligt, bliver meget mindre.