Line Barfod (EL), 2010-04-19:
Jeg forstår godt baggrunden for det her forslag, at man ønsker at sikre de ældre noget mere sammenhæng i deres hverdag, og at man ønsker at sikre kommunerne nogle bedre konkurrencevilkår over for de private firmaer, men jeg er dybt uenig i den her løsning.
Jeg mener, det er fuldstændig afgørende, at vi i Danmark har et system, der bygger på velfærd for alle, og jeg tror, at både Danmark og de andre nordiske lande er blevet så stærke, som vi er, fordi vi har valgt en demokratisk model og har valgt at satse på velfærd for alle i stedet for at satse på brugerbetaling for dem, der har råd, og almisser til de fattigste.
Jeg mener, det er et meget, meget stort angreb på den model, hvis man begynder at åbne for, at der også på ældreområdet skal være brugerbetaling.
Det vil jo betyde, at dem, der har råd, kan købe sig til at få en ordentlig service, mens dem, der ikke har råd, må nøjes med et mere og mere udhulet offentligt tilbud.
Det er på tandplejeområdet og andre områder, hvor man har den ordning, at man virkelig kan se, hvordan fattigdommen slår igennem.
Man kan se på folks tænder, om de har råd til at betale for at få tandbehandling eller ej – og hvor er det store pres for at sikre, at vi får en ordentlig tandbehandling for dem, der ikke har råd til at betale selv?
Så for os er det afgørende at holde fast i velfærd for alle og sige fra over for muligheden for brugerbetaling på flere områder.
Så er der et reelt problem med den manglende sammenhæng for de ældre.
Det mener vi at man skal løse ved at fjerne en stor del af det bureaukrati, der er på ældreområdet i dag, og som jo skyldes, at regeringen og Dansk Folkeparti har valgt at prioritere en tvangsprivatisering.
I næste uge skal vi igen behandle vores beslutningsforslag, som går ud på at lave meget mere demokrati på området; som går ud på, at de ældre og de ansatte skal have ret til selv at tilrettelægge arbejdet; og som går ud på, at man sikrer, at den ældre og den ansatte kan tilrettelægge arbejdet ud fra den ældres behov.
Hvis man samtidig opgiver den konstante opdeling i en masse bittesmå funktioner, som man har indført i ældreplejen, så det er en række forskellige hjemmehjælpere, der i løbet af dagen suser ind og ud af hjemmet, fordi de hver især kun skal lave en lillebitte opgave, der så kan komme i udbud, i stedet for at det er den samme hjemmehjælper, der kan være der i lang tid, kan udføre alle de funktioner, som den ældre har behov for, og kan være den samme, der kommer der jævnligt, vil det kunne sikre den tryghed, som de ældre i den grad efterspørger.
Det er små hold, så når den ene hjemmehjælper, der kommer der fast, skal på ferie eller andet, er det en af de andre, den ældre kender fra holdet, der kommer.
Hvis man samtidig ophævede tvangsprivatiseringen, ville vi også undgå den urimelige konkurrence, som kommunerne er udsat for.
Med det forslag til løsning fra Socialdemokraterne og SF, der ligger her, mener jeg derimod at vi i høj grad fjerner det demokratiske ansvar, som vi alle sammen bør have for at sikre, at alle får den hjælp, de har behov for.
Ikke kun dem, der har råd til at betale og kan købe sig til ekstra, men alle skal have den hjælp, de har behov for, og vi skal som borgere i kommunen være med til at sikre, at det niveau er der.
Vi skal have ansvaret for, at alle får den hjælp, de har behov for.
Vi skal kunne stille nogen til ansvar, hvis ikke folk får den hjælp, de har behov for, frem for at man siger, at det er den enkelte ældres eget ansvar, for de kunne jo bare have købt sig til den rigtige hjælp.
Det mener vi er den helt forkerte vej at gå, og vi mener, at det generelt i samfundet er nedbrydende, når man begynder at lave brugerbetaling og opdeling af, hvem der skal have velfærd, og om man råd til at betale eller ej.
Vi tror langt mere på den model, der hidtil har gjort os stærke, med, at alle betaler så meget, de kan, over skatten, og så får vi den velfærd, vi har brug for.