runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2013-02-08:
Det er en spændende debat, hvor vi alle sammen bliver klogere på, hvilke ordførere der har tatoveringer, og hvor mange de har – vi mangler bare at få at vide, hvor de er!
Så det har været en meget oplysende eftermiddag.
Vi har her at gøre med et forslag, der handler om, at man laver en brancheorganisation, der bliver godkendt af Sundhedsstyrelsen.
Man vil så kunne lade sig registrere i denne brancheorganisation og få muligheden for at kunne hænge et skilt op, hvor der står, at man er registreret tatovør.
Så jeg kan ikke helt forstå den forrige ordfører, ordføreren for Liberal Alliances, bekymringer i forhold til den verdensberømte tatovør, der kommer til Danmark: Han vil jo med det her forslag stadig væk kunne få lov til og få mulighed for at kunne udøve sin praksis og tatovere i Danmark, hvis det var det, han gerne ville, for det er som sagt en frivillig ordning.
Jeg synes egentlig, det ser fornuftigt ud, det er strikket godt sammen, og det er helt klart noget, som vi skal følge, og vi skal se på, hvordan erfaringerne er.
Vi skal også se på, hvad vi hører fra forbrugerne, altså om de egentlig er glade for den her mulighed for, at de kan se, hvorvidt en tatovør er registreret eller ej.
Så kort sagt: Det Konservative Folkeparti kan støtte dette forslag.
Özlem Sara Cekic (SF), 2013-02-08:
Det ved jeg ikke.
Jeg kan ikke spå om, hvad der kommer til at ske i fremtiden.
Det er rigtigt, at det kan virke ret frustrerende, når man er den eneste ordfører, som er tilbage af dem, der har forhandlet, fordi alle andre har skiftet ordførerskaber.
Det har jeg selv prøvet.
Og det giver nogle ret store problemer i forhold til grundloven, hvis man skal gå ind og give autorisation.
Personligt har jeg det også sådan, at jeg ikke synes, at de skal have autorisation.
Det kræver et vist niveau af uddannelse at kunne få den, og jeg er meget bekymret for at udvande hele autorisationsbegrebet.
Og så har man undersøgt en række andre ting for at se, om der er noget, man kunne gøre på en ordentlig måde.
Som jeg kan forstå, handler problemerne rigtig meget om de her farver, som i nogle tilfælde kan være ret sundhedsskadelige, og miljøministeren har også sagt, at hun vil kigge på det.
Pernille Skipper (EL), 2013-02-08:
Tak for det.
Jeg vil gerne læse en tale op på vegne af vores sundhedsordfører, fru Stine Brix:
Vi behandler i dag et lovforslag, som indfører en frivillig, brancheadministreret registreringsordning for tatovører.
Det forslag kan vi fra Enhedslistens side støtte.
I Enhedslisten mener vi ikke, at det er en opgave for samfundet at bestemme, hvordan man ønsker at klæde sig, hvordan man ønsker at udsmykke sig eller i det hele taget præsentere sig selv.
Det må altid være op til den enkelte, hvordan vedkommende vil se ud, og det gælder, både når vi taler om tatoveringer, piercinger og tørklæder.
Til gengæld kan det sagtens være en samfundsopgave at regulere, at tatoveringsfarver ikke indeholder sundhedsskadelige stoffer, og det kan sagtens være en samfundsopgave at sikre en beskyttelse af forbrugerne, ved at de har mulighed for at vælge den tatovør, som lever op til faglige standarder.
Baggrunden for det forslag, vi behandler i dag, er en forespørgselsdebat, der blev afholdt for 3-4 år siden.
Dengang vedtog et flertal i Folketinget, at området skal reguleres, og der blev peget på en autorisationsordning.
Sundhedsministeren lægger nu op til, at det i stedet bliver en frivillig registreringsordning på lige fod med det, der gælder for eksempelvis alternative behandlere.
Sundhedsministeriets belysning af fordele og ulemper ved henholdsvis en autorisationsordning og en frivillig registreringsordning har overbevist os om, at den model, som lovforslaget lægger op til, er den klogeste.
Autorisationer udstedes til sundhedsfaglige personer med specifikke uddannelser bag sig, f.eks. læger, sygeplejersker eller tandlæger, og det vil efter vores mening være for vidtgående at give autorisation til en tatovør.
Til gengæld giver det god mening, at forbrugerne ved hjælp af den her registreringsordning kan tjekke, om en specifik tatovør har gennemgået et kursus om farlige tatoveringsfarver, og om der er styr på hygiejnen.
I forbindelse med det her lovforslag bemærker vi særligt et høringssvar, som understreger, at det er en forudsætning for, at registreringsordningen kommer til at fungere, at forbrugerne får kendskab til ordningen.
Derfor opfordrer vi regeringen til at overveje, hvordan man kan sikre udbredelsen af ordningen.
Vi støtter som sagt forslaget
Özlem Sara Cekic (SF), 2013-02-08:
Jeg har ikke talt med ham.
Jeg synes, det er rigtig vigtigt at understrege, at en ting er farverne, en anden ting er hygiejnen, som man også kan rette på i den her uddannelse, man kan give.
Nu har jeg faktisk siddet og lyttet til, hvad ordføreren har sagt, og ordføreren nævner rockere og folk, der får klippet fingre af, men det ændrer en autorisation jo ikke på.
Det er jo nogle sikkerhedsregler, som man er nødt til at tage med justitsministeren.
Men i forhold til hygiejne er det da fuldstændig rigtigt, at der er nogle steder, hvor man overhovedet ikke lever op til de her hygiejneregler, og derfor håber jeg også, at den her registreringsordning vil gøre, at man som forbruger selvfølgelig lige bruger to minutter på at kigge på, hvor man skal gå hen, hvis man skal have en tatovering, og om det nu er godt nok.
Det ansvar synes jeg godt man kan give tilbage til forbrugerne.
Liselott Blixt (DF), 2013-02-08:
Nu taler man meget om farverne.
Dem har jeg ikke været så meget inde på.
Jeg kunne jo sige meget mere og stille mange flere spørgsmål.
Jeg har haft møde med Jørgen Serup, som er professor på tatoveringsklinikken, og som lavede en undersøgelse for Miljøstyrelsen, hvor han sammen med flere læger konkluderede, at man ikke kan kalde farverne kræftfremkaldende.
Det er der intet bevis for, selv om der har været tatoveringer i flere tusinde år.
Det, man ser, er, at der f.eks. er colibakterier og alle mulige andre bakterier i farverne.
Så det her med, at man nu vil sætte værdier for, hvor meget der må være af visse stoffer i farverne, løser ikke de problemer, vi har.
Så man skyder fuldstændig forbi målet med et forslag, som gør, at Sundhedsstyrelsen næsten frasiger sig ethvert ansvar.
De går med til at finde ud af, hvad man skal sikre i de 6 uger, uddannelsen tager, og som hr. Joachim B. Olsen var inde på, ved de nok mange af de her ting i forvejen.
Vi skal bare sikre, at det er dem, der har den.
Så det eneste, man går op i her, er kemien og de farlige stoffer.
Er der nogen af ordførerne, der har talt med Jørgen Serup eller læst de høringssvar?
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-08:
Egentlig er det bemærkelsesværdige her, at vi i 2013 faktisk har en branche, som ikke er reguleret.
Tænk, at det kunne komme igennem nåleøjet.
Det slutter så nu, for nu begynder reguleringen af den her branche også.
Jeg synes, det er værd at bemærke, at vi faktisk har en branche her, som fungerer rigtig godt.
Den fungerer, helt uden at staten blander sig.
Jeg er selv blevet tatoveret to gange.
Den ene gang var, da jeg var 20 år.
Jeg brugte forholdsvis lang tid på at finde ud af, hvor jeg skulle gå hen for at få en god tatovering et sted, hvor der var høj hygiejne og en god kunstner, der kunne lave tatoveringen.
Anden gang blev jeg tatoveret af en fra Colombia, som kom til Danmark – en verdensberømt tatovør.
Hvordan vil man registrere ham?
Hvordan vil man sørge for, at han er medlem af en brancheforening?
Der findes folk, der rejser rundt i hele verden, folk, der er meget eftertragtede.
De tager til Danmark, og så tager de til Tyskland osv.
Når de har nok kunder et sted, tager de derhen.
Det foregår med meget høj sikkerhed, for det er sådan i den her branche – ligesom det er i alle mulige andre brancher – at man ikke har nogen interesse i at skade sine kunder.
Det er dårligt for forretningen.
Derfor er det her forslag unødvendigt.
Intentionerne er selvfølgelig gode, men de mennesker, som er ligeglade, og som bare vil have en billig tatovering, vil få den alligevel, for der er ikke noget, der forhindrer folk i at lave tatoveringer i deres egne lejligheder.
I dag har vi også lovgivning mod at blive tatoveret på hals og på hænder, men sjovt nok ser vi det alligevel.
Sådan foregår det.
Så på trods af alle de gode intentioner om, at det handler om forbrugernes sikkerhed osv., er det her forslag stort set ligegyldigt og endnu et udtryk for, at man vil blande sig, hvor det er unødvendigt at blande sig.
Det fungerer faktisk ret godt i dag, og de ting, der ikke fungerer, kan man alligevel ikke komme til livs med den her type lovgivning.
Derfor stemmer vi nej til dette lovforslag.
Pernille Skipper (EL), 2013-02-08:
Jeg har jo svært ved at udtale mig om, hvorfor regeringspartiernes ordførere ikke kunne være her i dag.
Det er selvfølgelig bedst, når man er til stede med en ordfører, der kan svare på spørgsmål.
Omvendt kan jeg se, at justitsministeren står dernede, så jeg er sikker på, at hr. Dennis Flydtkjær kan stille nogle spørgsmål til ham, og han kan sikkert svare på vegne af alle tre regeringspartier.
Når vi taler om offentlighed, er der, som jeg sagde, et retssikkerhedsmæssigt problem i, at man offentliggør et helt register.
Der er jo stor forskel på, at hr. Dennis Flydtkjær googler et bestemt navn og forsøger at finde ud af, om en person måske har været omtalt i en artikel – man kan også have været omtalt i mange artikler, hvis man er konkursrytter – og at hr. Dennis Flydtkjær har adgang til et helt register over alle dem, som har været idømt en konkurskarantæne.
På samme måde tror jeg heller ikke, at hr. Dennis Flydtkjær synes, at det ville være uden retssikkerhedsmæssige betænkeligheder, hvis vi offentliggjorde straffeattester på alle dem, som nogen sinde har fået en straffedom.
Jane Heitmann (V), 2013-02-08:
Jeg holder denne tale på vegne af hr. Preben Bang Henriksen, som ikke kunne være her i dag.
I den betænkning, som ligger til grund for det lovforslag, som Folketinget behandler i dag, anføres det, at 17 personer hver især har været i ledelsen for mellem 30 og 49 selskaber, der senere er gået konkurs.
Det er en uacceptabel aktivitet i et samfund, som bygger på fri samhandel.
Der er tale om folk, der spekulerer i at snyde andre gennem konkursrytteri.
Ofrene er måske unge mennesker, der skal have bygget et hus, eller nystartede erhvervsdrivende, der entrerer med den senere fallent uden at sikre sig økonomisk via pant, tilbageholdelse eller anden sikkerhedsstillelse.
Det er sjældent de professionelle, herunder bankerne, der bliver snydt.
For Venstre er det vigtigt at præcisere, at det er den groft uforsvarlige forretningsførelse, der rammes.
Denne norm er søgt defineret i bemærkningerne.
Det er for Venstre vigtigt, at iværksætteren med den uheldige idé ikke rammes, heller ikke hvis det er anden gang, han går fallit.
Venstre ønsker i det videst mulige omfang en sikker og pålidelig samhandel.
Konkurskarantæne kunne idømmes af skifteretten på baggrund af en kurators indstilling.
Sager herom kører ikke i strafferetligt regi, men efter de civilretlige regler.
Interessen i pressen har primært koncentreret sig om, hvorvidt konkurskarantæneregisteret bør være offentligt tilgængeligt eller kun tilgængeligt for skifteretten, SKAT og politiet.
Venstre ser sådan på det, at den, der driver virksomhed i selskabsform, i forvejen må acceptere, at en række oplysninger er offentlige.
Det drejer sig eksempelvis om stifteren, direktøren, bestyrelsen, revisoren for slet ikke at tale om årsrapporten.
Offentlighed er prisen for at drive virksomhed i selskabsform med begrænset hæftelse.
I lyset heraf kan det virke ulogisk, at den, der udviser en så groft uforsvarlig forretningsførelse, ikke skulle offentliggøres.
Der må erindres om, at der er tale om erhvervsmæssigt farlige personer, som den øvrige del af erhvervslivet bør advares imod.
Konsekvenserne af dom og offentliggørelse burde være overstået efter 3 år, om end tilhængerne af et lukket register kan have ret i, at navnet som oftest bliver hængende på internettet i en årrække.
Det er og bliver uheldigt, at man på den måde kan blive stemplet for livstid.
Venstre vil under udvalgsarbejdet søge det nøje belyst, i hvor høj grad det foreslåede lukkede register i praksis tjener det formål, der er tilsigtet, herunder i fornødent omfang i realiteten afholder den pågældende fra aktiv deltagelse i erhvervslivet.
Venstre kan således støtte forslaget generelt, men ønsker under udvalgsarbejdet en nærmere udredning vedrørende konsekvenserne af henholdsvis et åbent og et lukket register.
Dennis Flydtkjær (DF), 2013-02-08:
Jeg er jo nødt til at stille spørgsmål til Enhedslisten, for regeringspartierne har ikke kunnet stille med en reel ordfører.
Det kan selvfølgelig være fair nok nogle gange, men når alle regeringspartierne vælger at stille med suppleanter, er det jo lidt svært at få en ordentlig debat i Folketingssalen – efter min mening i hvert fald.
Jeg vil spørge Enhedslistens ordfører, om hun ikke er enig i, at det er lidt af et demokratisk problem, at man stiller med så mange stedfortrædere på samme tid.
Det reelle spørgsmål i forhold til lovforslaget handler om det med, om der skal være åbne eller lukkede lister.
Jeg kan forstå, at Enhedslisten gerne vil have en lukket liste, fordi det er et problem, at man efter en 3-årig periode fortsat eventuelt kan finde informationerne på internettet, og det synes Enhedslisten er forkert.
Men vil Enhedslisten ikke bekræfte, at det kan man sådan set i rigtig mange andre sager?
Efter at en person har fået en dom, f.eks. i en voldssag eller en pædofilisag, bliver navnet offentliggjort på personen, og så fremgår det typisk mange gange af internetartikler, avisartikler og andre ting, som kan spores senere hen.
Der er det, jeg ikke helt forstår Enhedslisten, for det er jo en generel præmis i samfundet i dag, at informationer ikke forsvinder fra internettet.
Hvorfor er det lige, man vil beskytte de her konkursryttere, når alle andre ting egentlig er offentligt tilgængelige?
Inger Støjberg (V), 2013-02-08:
Undskyld, men fru Karen Klint kan jo ikke sammenstille en ung dansk udvekslingsstudent, der rejser til USA for at læse et år, med en flygtning fra Somalia, der forsøger at få asyl i Danmark.
Der er den helt klare forskel, at udvekslingsstudenten rejser ud for at lære, for at berige sig, og jeg er fuldstændig enig i, at det er en positiv ting og en positiv udvikling også i forhold til globaliseringen, fordi det øger forståelsen, men man kan jo ikke sidestille den udvekslingsstudent, der rejser ud et år, med en flygtning fra Somalia, der forsøger at starte et liv i Danmark.
Det kan man ganske enkelt ikke sammenholde.
Men vi kan bare se på tallene, vil jeg sige til fru Karen Klint, at i det øjeblik forholdene i Danmark adskiller sig markant til den gode side fra forholdene i andre lande, vil vi også være en magnet på asylansøgere.
Det kan man jo igen ikke bebrejde asylansøgerne.
Hvis jeg stod og skulle flygte med min familie, ville jeg da også søge derhen, hvor forholdene er bedst.
Nu er det så Danmark, og nu gør man det markant bedre i Danmark med det her.
Så det her åbner sluserne.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-02-08:
Det er bare, fordi fru Inger Støjberg går så meget op i tallene.
Jeg synes egentlig, det er lidt sjovt, at den her aftale skal have skyld for alverdens ulykker, når vi først er ved at implementere den nu.
Men vi kan jo se, at fra 2011 til 2012 steg antallet af asylansøgere ganske rigtigt i Danmark med ca. 50 pct.
Det gjorde det også i Sverige.
Tror fru Inger Støjberg, at det skyldes, at der er lempet på tingene i Sverige?
Tror fru Inger Støjberg, at det er Danmarks skyld, eller hvad tror fru Inger Støjberg egentlig er årsagen til, at det faktisk stiger lige så meget i Sverige som i Danmark?
Inger Støjberg (V), 2013-02-08:
Altså, nu er det her jo ikke noget, jeg står og finder på på Folketingets talerstol en tilfældig fredag
Der er faktisk eksperter, der har sagt det samme, nemlig at i det øjeblik man bedrer forholdene, betyder det også, at der kommer flere hertil, og det er også det, tallene viser.
Jeg har selv stået i en flygtningelejr i Kenya for et år siden, og der var der slet ingen tvivl om, at selv om de hører til den svage flygtningegruppe – for det er jo dem, der ikke kommer herop, der ikke når helt herop, de når bare til en flygtningelejr i Kenya – var de udmærket godt klar over, hvilke lejre der havde hvilke forhold, men de var også godt klar over, hvad der foregik andre steder i verden.
Så det betyder da, at hvis man som menneskesmugler, som jo er et dybt kriminelt erhverv, skal sørge for at smugle nogle mennesker til Europa fra f.eks. Somalia, hvor forholdene i øvrigt er blevet bedre rent sikkerhedsmæssigt, jamen så forsøger man da at få dem guidet derhen, hvor forholdene er bedst.
Og der må jeg bare sige at Danmark skiller sig ud, vi kommer til at skille os mere ud, og det vil sige, at man som asylansøger jo allerede nu godt er klar over – og det ved hr. Simon Emil Ammitzbøll også udmærket godt – både de lempelser, der er foretaget, og de lempelser, som bliver foretaget.
Og i dag har vi så en af de meget store lempelser på tapetet.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-02-08:
Jeg er glad for, at den tidligere beskæftigelsesminister i VK-regeringen pludselig er så optaget af eksperter.
Vi havde haft en anden arbejdsmarkedspolitik, hvis man også havde været det dengang, men fred være med det.
Jeg kan godt lide, at fru Inger Støjberg siger – eller det kan jeg faktisk ikke, men jeg synes, det er utroligt – at tallene taler deres tydelige sprog.
Tallene er, at andelen af asylansøgere er steget med 50 pct. i Danmark, og at andelen af asylansøgere er steget med 50 pct. i Sverige, fuldstændig det samme.
Det er endda sådan, at 70 pct. af alle asylansøgere i de fire nordiske lande tager til Sverige.
Så skulle vi nu ikke vente og se på resultatet og så huske på én ting: Denne her aftale lemper ikke, i forhold til om det bliver nemmere at få asyl i Danmark.
Ikke et komma bliver der ændret, i retning af at det bliver nemmere.
Alt andet er manipulation.
Forhold jer til tallene og fakta i stedet for at prøve at lave symboltaler.
Det kan vi ikke bruge til noget.
Inger Støjberg (V), 2013-02-08:
Jeg har sagt, at forholdene for asylansøgerne bliver ændret.
Det er et faktum, vil jeg sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll, og det faktum betyder bare, at tilstrømningen øges.
Det er ikke noget, jeg siger.
Det er noget, eksperterne siger, og det er noget, tallene viser.
Derudover vil jeg sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll, at jeg måske nok synes, det var en lidt underlig kommentar at komme med om beskæftigelsespolitikken.
Og nu må jeg undskylde over for formanden, at vi lige bevæger os over i beskæftigelsespolitikken for en stund, men spørgsmålet og kommentaren gik på, at havde man da bare lyttet til eksperter, havde det hele set anderledes ud.
Altså, som jeg ser det, var Liberal Alliance jo med i de ændringer, vi foretog, både i forbindelse med dagpenge og efterløn og andet, så jeg forstår ikke helt, hvad det er, hr. Simon Emil Ammitzbøll henviser til.
Men hvis man kigger på tallene her i forhold til asylansøgerne, kan man se, at de er steget, og det er de bl.a., på grund af at forholdene i Danmark er blevet massivt bedre.
Og det kan man jo se af, at somalierne er blevet flere, på trods af at sikkerheden er blevet bedre i Somalia.
Så det holder ikke, vil jeg sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-02-08:
Jeg gad godt vide, hvad fru Støjberg og Venstre bygger den logik på, fordi hvis vi ser på 1990'erne, hvor der kom en del flygtninge fra Bosnien, var det sådan, at man i Norge valgte at placere de her flygtninge som en del af det norske samfund, de fik adgang til uddannelse, til arbejdsmarkedet, hvorimod man i Danmark isolerede de bosniske flygtninge i lejre langt væk fra alle andre mennesker og altså ikke som en del af et samfund.
Da krigen slutter, og de bosniske flygtninge begynder at tage hjem igen, sker der det, at det er dobbelt så mange bosniere, der tager hjem fra Norge end fra Danmark.
De mennesker, som har undersøgt det her område, siger, at det, der sker, når man placerer mennesker i isolation, er, at de bliver passive, så de ikke foretager sig noget som helst.
De mister evnen til at agere i deres eget liv.
Hvordan forholder Venstre og fru Støjberg sig til erfaringerne med de bosniske flygtninge?
Inger Støjberg (V), 2013-02-08:
For det første deler jeg slet ikke ordførerens verdensbillede, det er jo sådan helt generelt, men jeg deler heller ikke ordførerens udlægning af, at man i Venstre skulle mene – hvad er det for noget? – at jo ringere man behandler folk, jo større er sandsynligheden for, at de rejser væk fra Danmark igen.
Folk skal da behandles ordentligt, og man er da altid blevet behandlet ordentligt som asylansøger i Danmark.
Man er altid blevet behandlet ordentligt som asylansøger i Danmark, så jeg synes faktisk, at det er sådan en lille smule uforskammet at stå og sige her i dag.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-02-08:
Der var ikke noget svar på spørgsmålet.
Spørgsmålet lød: Hvordan forholder fru Støjberg og Venstre sig til de erfaringer, der var fra Norge, nemlig, at hvis man gav de bosniere, der kom til Norge, mulighed for at komme ud at arbejde, uddanne sig, være en del af samfundet, var der
De erfaringer forholder fru Støjberg sig slet ikke til.
Jeg kunne selvfølgelig godt gå ind i en snak om uenigheder i forhold til verdensbilledet, det tror jeg ikke der er nogen der er ingen tvivl om, men jeg vil hellere have et svar fra fru Støjberg på det faktum, at der var dobbelt så mange, der tog hjem fra Norge, da krigen sluttede, som konsekvens af at de havde været en del af samfundet, i modsætning til i Danmark, hvor de havde siddet isoleret i lejre.
Inger Støjberg (V), 2013-02-08:
Nu kan der være mange grunde til, om man enten bliver eller rejser.
Der kan også være den grund, at man jo rent faktisk måske – og det er rigtig mange bosniere jo f.eks. – er blevet selvforsørgende, har taget del i det danske samfund og jo faktisk i virkeligheden er blevet rigtig godt integreret i Danmark.
Så jeg kan slet ikke forstå, at man bare drager den slutning uden egentlig at have alle faktorer med.
Man kan jo ikke bare sige, at det er, fordi asylsystemet er sådan og sådan i Norge kontra i Danmark.
Der kan være rigtig mange faktorer, der gør det her.
Der er jo rigtig mange, og det kan ordføreren med sikkerhed bekræfte, bosniere, der er selvstændige, som har fundet en dansk kone eller en dansk mand i mellemtiden, og dermed jo har opnået retten til at blive, fordi man har kvalificeret sig til at blive her.
Så man kan ikke bare drage en slutning, som ordføreren gør.
Liv Holm Andersen (RV), 2013-02-08:
Fru Inger Støjberg vil jo rigtig gerne tale om antal her, så derfor tænker jeg, at jeg vil spørge ind til, om det, når antallet af asylansøgere under den tidligere regering varierede – faktisk steg antallet mellem 2009 og 2010 jo med mere end 1.500 asylansøgere – så var et udtryk for lempelser, bedre forhold fra år til år, eller om det var et udtryk for tilfældige udsving, som krig og ufred ude i verden skaber.
Inger Støjberg (V), 2013-02-08:
Det er jo et udtryk for det, jeg allerede har nævnt.
Det kan være, at der kommer flere til, fordi der er krig og ufred rundtomkring, men en af de andre årsager kan være – det er jo f.eks. det, der gør sig gældende for den stigning, der er i antallet fra Somalia lige nu – at man har fået øje på de lempelser, der er i den danske politik for asylansøgere, og de forhold, man får, når man kommer herop.
For fru Liv Holm Andersen må jo også give mig ret i, at det rent faktisk er sådan, at der er mere fredeligt i Somalia nu, end der var tidligere.