Anne Baastrup (SF), 2012-01-17:
Tanken om at miste sin identitet er jo simpelt hen gruopvækkende, og de historier, vi har hørt, er jo ganske forfærdelige.
Folk oplever, at de breve, de forventer at få, ikke kommer, der er sket tyveri af ens adresse osv.
Derfor skal vi have stor opmærksomhed på identitetstyveri.
Dansk Folkeparti foreslår i deres beslutningsforslag, at vi skal lave en lovgivning inden den 1. marts.
Det synes jeg godt nok er ret hurtigt, selv om det er fremsat i oktober.
Men så synes jeg også, at der er en mere principiel overvejelse i forbindelse med Dansk Folkepartis beslutningsforslag, og det er, at man tager udgangspunkt i den norske måde at lave straffeloven på.
Norsk strafferet er sådan meget enkeltsagspræget, sådan som jeg har forstået det, hvor vores jo har de meget brede bestemmelser med mandatsvig, bedrageri og freds- og æreskrænkelser.
Så har vi derudover i vores særlovgivning cpr-numrene og beskyttelsen af dem.
Vi vil i virkeligheden kunne risikere at stå i en situation, hvor der sker et identitetstyveri, der muligvis bruges til vinding, eller som man havde forestillet sig, man kunne bruge til vinding.
Er det så den straffelovsbestemmelse, som hr. Peter Skaarup foreslår, eller er det mandatsvig, er det bedrageri eller hvad?
Og hvis vi udsætter domstolene for, at den systematik i vores straffelov brydes i løbet af bare et par måneder, så tror jeg, at vi laver lovsjusk.
Jeg ser meget gerne, at vi i Retsudvalget følger op på det her beslutningsforslag, for jeg synes, det er et meget, meget vigtigt forslag, og det er jo også et forslag, hvor det er af stor betydning for mennesker, at vi holder fokus på det i Retsudvalget.
Men det er jo ikke alene os, der skal have fokus på det.
De folk, der er ordførere på it-området, skal jo også involveres.
Er der rent faktisk sikkerhed i de forskellige systemer, når man anvender sit cpr-nummer?
Jeg har selv undret mig over vores brug af sygesikringskort, når vi låner bøger.
Det er jo supersmart, men omvendt: Kan vi være sikre på, at den brug af vores cpr-nummer i de her mange forskellige situationer er sikker nok?
Når man bliver ringet op af sit forsikringsselskab, eller man ringer til sit forsikringsselskab, fordi der er en eller anden udfordring, man skal have løst, så bliver man spurgt, om man kan huske sit policenummer.
Kan man huske det?
Hvad bliver man så spurgt om næste gang?
Man bliver spurgt om sit cpr-nummer.
Er vi i virkeligheden ikke kommet i en situation i Danmark, hvor vi er alt for gode eller søde til at videregive vores cpr-numre?
Jeg har sådan en eller anden filosofi om, at det kunne være, at det måske ville forhindre folk i at lave tyveri af cpr-nummer fra mig.
Men skal vi ikke få de der it-folk – IT-styrelsen, Digitaliseringsstyrelsen – til at give noget meget præcis rådgivning til virksomheder, forsikringsselskaber og andre, som anvender vores cpr-numre som arbejdsredskab?
Har de den rette beskyttelse af det?
Så har vi så derudover kommunen.
Sådan er det bare.
Kan vi være sikre på, at kommunernes beskyttelsesforanstaltninger i den situation er gode nok?
Jeg vil foreslå, at vi bruger det her beslutningsforslag – så får hr. Peter Skaarup jo også den cadeau – som udgangspunkt til at finde ud af, hvad de egentlig mener i de andre udvalg, hvor man også beskæftiger sig med cpr-nummeret og beskyttelsen af det, så vi derved måske kan forhindre fremtidige identitetstyverier.
Og så bør vi vente på, at indenrigs- og økonomiministeren kommer frem til en eller anden konklusion om, om vi kan få nyt cpr-nummer, hvis ulykken er sket.
Der vil jeg så sige, at vi skal passe på, at et nyt cpr-nummer ikke bliver noget, man bare kan få.
Altså, det er jo ikke for sjov, at vi har et fantastisk gennemsigtigt samfund, hvor borgerne kan registreres.
Hvis folk kan flytte det ene cpr-nummer frem og tilbage, kan det godt gå galt.