Hans Christian Schmidt (V), 2011-02-11:
Jeg vil godt sige allerede nu, at selvfølgelig vil jeg være meget opmærksom på de forskellige ting, der er blevet sagt.
Jeg synes også, vi skal tage en god snak om det i Trafikudvalget, som vi plejer.
Selv om jeg kan høre, der er et flertal for det, synes jeg stadig væk, at vi skal prøve at se, om vi kan løse de ting, som folk nu har fremført.
Jeg synes måske, der er grund til lige at sige, hvad der sådan set er det overordnede formål med at fremsætte forslaget, og det er jo at tilgodese et ønske om, at de opstillingsberettigede partier og kandidater kan hænge valgplakater op på offentlige veje og private fællesveje i byer og bymæssige områder uden at skulle søge om forudgående tilladelse.
Jeg tror nok, jeg må medgive, at jeg blev lidt overrasket over, at det var et problem for nogle, for jeg synes alligevel, at det dog er en lettelse, at man nu ved, at man bare kan sætte dem op, hvis man følger reglerne.
Man skal ikke have blanketter og alt muligt andet.
Jeg vil sige med det samme, at det altså bliver et punkt, som det vil blive svært at imødekomme, nemlig at vi skal prøve at gøre det mere bureaukratisk.
Altså, det bliver ikke enkelt, det kan jeg altså sige forinden.
Så det håber jeg at vi alligevel kommer lidt omkring, når vi diskuterer det.
Det betyder faktisk, at lovforslaget indebærer administrative lettelser ikke bare for partier og kandidater, men jo også for vejbestyrelserne.
Nu skal vejbestyrelserne ikke længere sidde og behandle de her sager, fordi det er reguleret på én måde.
Jeg mener sådan set, at det jo kunne være, det her endte med, at det blev en stor fest, hvor endnu flere deltog og endnu flere ville prøve på at lave en engageret valgkamp, og det synes jeg jo ikke at vi som politikere har noget imod.
Altså, det er da godt, hvis et valg er en fest.
Det er jo demokratiets grundlæggende sten, at vi går til valg og må kæmpe for at blive valgt til det, vi gerne ville vælges til og er stillet op til.
Det er også sådan, at med lovforslaget er det reguleret, inden for hvilke tidsrum valgplakater må ophænges.
Det er sagt, og jeg skal bare sige det igen, for at det står fast, at valgplakater således kan ophænges fra den fjerde lørdag før valgdagen til 8 dage efter valgdagen, og det er jo, fordi en lang række af valgene kender vi allerede datoerne på.
For så vidt angår folketingsvalget, må ophængning af valgplakater dog tidligst ske 24 timer efter valgets udskrivelse.
Jeg kan forstå, der er nogle, der gerne vil diskutere det, og jeg vil bare sige det på den måde, at jeg gerne kommer i Trafikudvalget, og så tager vi en drøftelse af det.
I forbindelse med ophængning af valgplakater er det jo essentielt at vide, hvor valgplakater må ophænges, og her er det bl.a. af hensyn til trafiksikkerheden vigtigt at have nogle helt konkrete regler.
Det fremgår direkte af lovforslaget, at på offentlige veje må valgplakater ophænges på master til vejbelysning, vejtræer, hegn, master til brug for elforsyning og indretninger fæstnet i jorden, der har til formål at fremvise valgplakater.
På private fællesveje kan valgplakater ophænges på master til vejbelysning og master til brug for elforsyning.
Reglerne er således lidt snævrere her, da bestemmelsen udvider, hvornår der kan ageres på en anden persons ejendom.
Man skal altså forestille sig, at hvis en person har en matrikel, er der på et stykke af den matrikel en vej.
Så er det sådan i dag, at man først skal spørge kommunen og så spørge personen, om man kan få lov til at opsætte en plakat, altså på det, der er udlagt til vej.
Det er rigtigt, at i fremtiden vil det være sådan, at på det, der er udlagt til vej, hvis det da er der, masten står, har man lov til at sætte plakaten op.
Men man skal bare huske, at det jo ikke er sådan, at det er på hele den pågældende persons grund, man kan gå ind og sætte valgplakater op.
Det er, når et område er udlagt, det, man kalder vejarealet.
Jeg har sagt, at lovforslaget omfatter folketingsvalg, kommunale og regionale valg, valg til Europa-Parlamentet, folkeafstemninger og andre valg, der afholdes på offentligretligt grundlag.
Valg til menighedsråd er således også omfattet.
Lovforslaget indebærer også, at der er bestemte steder, hvor valgplakater ikke må ophænges, og her er der lagt vægt på hensynet til trafiksikkerheden og sikkerheden for de folk, som hænger valgplakaterne op.
Valgplakater må f.eks. ikke ophænges på motorveje og motortrafikveje.
Jeg kan forstå, at en af de ting, som har påkaldt sig megen opmærksomhed, er, at man skal oplyse, hvem der har hængt plakaten op.
Jeg er lidt overrasket over, at der er så mange, der helst vil undgå det.
Når det gælder nogle af os, kan jeg godt forstå det, men jeg synes da, at det er helt i orden at skulle stå ved, at man har hængt en plakat op.
Men lad mig nu lige sige først, at jeg slet ikke kan se, hvad problemet består i.
Må jeg minde om – og jeg ved det – at man kan få sådan et lille A4-ark med mærkater, som er ganske billigt.
Der kan man så fortrykke navn, adresse og telefonnummer og sætte det i masseproduktion, og det er meget billigt.
Så tager man det af og sætter det på bagsiden af valgplakaten.
Altså, hvordan det skulle ødelægge det og gøre, at alle jeres plakater nu skal omklistres, og at der skal tages nye billeder, forstår jeg slet ikke.
Altså, man sætter det bare helt roligt på bagsiden, og så er den der, og når der så kommer nogen ud og ser, at der, hov, er en plakat, der hænger helt forkert, kan de lige kigge på bagsiden og ringe til vedkommende.
I modsætning til i dag, hvor man bare tager den ned, kan man lige ringe og sige: Du er vist kommet til at hænge noget forkert op, nu har du lige 24 timer til at køre ud og hente det.
Altså, det er jo fuldstændig sådan, det gælder i det øvrige samfund, altså at vi agerer sådan, når nogle laver noget forkert, at vi siger: Husk lige, at vi skal kunne se, hvem du er.
Jeg vil bare sige til politikere: Det kan godt være, at vi alle sammen er af den opfattelse, at ligegyldigt på hvilket tidspunkt man ringer til en politiker, kan man komme i kontakt med vedkommende, men man kan ikke være helt sikker på, at befolkningen er af samme opfattelse.
Altså, jeg tror da, at de fleste har nogle, der sætter plakater op, medmindre man altid sætter dem op selv.
Men ellers tror jeg, at man har nogle, der hjælper en, og så kan man jo lige huske at sætte et navn på den bagside – og det kan være det samme navn på alle plakater.
Jeg er nødt til at sige, at jeg tror, at man skal anstrenge sig meget for at gøre et problem ud af det her.
Jeg må nok sige, at hvis jeg tænker på den øvrige del af befolkningen – hvad den ellers skal sådan af ting, vi planlægger herinde – tror jeg, at det her vil være overkommeligt; det må jeg sige.
Jeg kunne godt give nogle rigtig gode eksempler på, hvor mange borgere der synes, at vi da går langt længere, når vi opstiller nogle krav for, hvad de skal opfylde.
Så det eneste, folketingspolitikerne skal, er lige at få det der masseproduceret, tage det af arket og sætte det bagpå.
Jeg tror altså, det går.
Og så er der det gode ved det, at folk jo altså også lige kan vide, hvem der har sat plakaten op.
Så behøver de ikke at skulle begynde at gå på internettet og alt muligt andet, men kan tage deres mobiltelefon og ringe med det samme til vedkommende.
Jeg siger det her, for jeg tror altså, at vi skal passe på, at vi ikke kommer til at fokusere på nogle ganske små ting.
Når jeg har hørt partierne – for dem har vi jo også fået høringssvar fra – er der jo bl.a. også lettelse over, at man ikke skal til at undersøge, hvordan det forholder sig for hver eneste kommunes vedkommende.
Man skal jo huske på, at der mange steder er helt fri valgkamp – der må man godt føre valgkamp i alle andre kommuner end der, hvor man er opstillet, og det kan jo give en hel fest.
Så nu kan man altså få lov til at sætte sin valgplakat op, uden at man skal ringe til alle mulige folk og spørge dem ad og udfylde pjecer, papirer og sådan noget.
Så jeg synes nu, at der nogle fordele ved det, men jeg har lyttet til, hvad ordførerne har sagt, og jeg vil gerne være imødekommende og også komme i Trafikudvalget.
Der er nogle, der har rejst nogle spørgsmål, som jeg synes vi skal få præciseret.
Jeg kommer der gerne, jeg tror, at vi finder et godt resultat.
Og så takker jeg for, at jeg kan høre, at der trods alt er et flertal for forslaget.