Carsten Hansen (S), 2014-02-20:
Nu er Folketinget jo ingen studentermarxistisk studiekreds, vil jeg godt sige til hr. Lars Dohn.
Det er et sted, hvor man vedtager relevante løsninger i forbindelse med de behov, man måtte identificere, og finder løsninger på tværs af de politiske partier.
Det er ovenikøbet et hus, hvor vi er vant til at være lidt uenige med hinanden.
Jeg vil gerne starte talen her med at sige, at det her nok er det bedst oplyste lovforslag, jeg nogen sinde i mine mange år i Folketinget har været med til at behandle: over 400 forskellige spørgsmål undervejs i vores fælles forhandlinger, over 100 udvalgsspørgsmål, og det er anden gang, vi førstebehandler det.
Så der skal lyde en ærlig og dybtfølt tak for det gode samarbejde.
Så vil jeg sige, at jeg personligt har store forventninger til det her lovforslag, fordi det gør, at vi får løst en række problemstillinger, man ikke har kunnet løse i en årrække.
Jeg husker, da man tilbage i 2008 under den borgerlige regering lavede et meget stort energiforlig; der var det her også en del af det.
Det lykkedes ikke igennem de sidste år, der sad en borgerlig regering, at få det forhandlet på plads, og jeg skal også medgive, at det har været et kæmpe arbejde at forene de meget forskelligartede synspunkter, der er på den her sag.
40 pct. af vores CO2-forbrug kommer fra vores ejendomme, og det er et sted, hvor vi via nogle massive investeringer faktisk kan tjene det forholdsvis hurtigt hjem igen.
Det, der for mig at se har været øvelsen her,
har været at give nogle muligheder for, at det kan svare sig at løse en række problemstillinger og løfte det både i forhold til lejerne, men søreme også i forhold til ejerne.
Og så har der været masser af spørgsmål, også fra organisationerne, undervejs, men jeg synes faktisk, at vi er kommet med nogle rigtig konstruktive forslag, og der har været en konstruktiv debat i dag om det.
Lovforslaget bygger jo så på den fornyede energiaftale for 2012-2020, hvor energisparepakken jo er et bidrag til at sikre et energieffektivt samfund med mindre energispild.
Efterfølgende har vi så lavet en aftale, og efter min bedste overbevisning og efter regeringens bedste overbevisning forrykker det ikke balancen imellem udlejere og lejere.
Det er altså ikke en forkert indholdsfortegnelse, som hr. Lars Dohn sagde, over, hvad det er, vi gør her.
Når man lytter til debatten mellem fløjene i Folketinget, altså den yderste liberale højrefløj og den yderste venstrefløj i Tinget, så må man jo sige, at der virkelig er forskel her.
Jeg vil sige, at det i virkeligheden viser, at vi egentlig har ramt balancen meget godt.
Lovforslaget omfatter seks hovedelementer, hvoraf nogle er til større glæde for udlejerne og andre er til større glæde for lejersiden.
Ser man på både debatten, som den har været nu, men også på høringssvarene, så er det svært at få øje på, at organisationerne mener, at der overhovedet er nogen af forslagene, der er til fordel for de interesser, de varetager.
Derimod er der ikke sparet på kritikken af de forslag, der imødekommer modpartens interesser.
Så også her mener jeg at vi kan se, at der faktisk er ramt en balance.
Vi har haft en, må vi sige, god diskussion og også en lang diskussion om, hvilke krav der kan stilles til en udlejer for at anvende den attraktive lejefastsættelse efter § 5, stk. 2, ved genudlejning af en gennemgribende forbedret lejlighed.
Jeg er meget tilfreds med, at vi har opnået et godt kompromis her, hvor der er enighed om, at udlejere, der ikke har et energimærke D, bedre kan komme ind i ordningen ved at investere 400 kr. pr. kvadratmeter i boligdelen af ejendommen – og heri indgår ikke udgifter til vedligeholdelse, den diskussion har vi også haft, det var under den fornyede debat om lovforslaget og vores aftale.
Jeg synes i virkeligheden, at ved at evaluere, ved at sikre, at vi får det skilt ad, og følge afgørelserne tæt i huslejenævnet har vi nået et godt kompromis.
Vi skal selvfølgelig følge op på den del af det.
Der vil jeg gerne sige til både fru Charlotte Dyremose og fru Louise Schack Elholm, at her vil vi selvfølgelig være imødekommende over for at se på, om vi kan flytte på tidsfristerne.
Jeg imødeser et spørgsmål, som vi kan svare konstruktivt på og eventuelt have en drøftelse af undervejs.
Så er jeg også godt tilfreds med, at vi får løst det såkaldte paradoksproblem, som udlejerne længe og vedvarende har peget på er en barriere for at gennemføre energiforbedringer i private udlejningsejendomme.
Problemet består jo i, at selv om både lejere, udlejere og samfundet kunne have gavn af, at der blev gennemført energiforbedringer eller renoveringer med deraf følgende besparelser og miljømæssige forbedringer, så foretages de ikke.
Og hvorfor gør de ikke det?
Det gør de primært ikke, fordi udlejere i dag ikke på kort sigt har et tilstrækkeligt økonomisk incitament til at foretage dem.
Det retter lovforslaget efter vores mening og efter min mening op på med forslagene om totaløkonomisk rentable energiforbedringer og aftalt grøn byfornyelse.
Partierne bag aftalen har da også tidligere givet udtryk for, at lovforslaget løser paradoksproblemet, uanset at lejeorganisationerne ikke vil anerkende det.
For i forslaget om totaløkonomisk rentable energiforbedringer får udlejeren jo mulighed for at opkræve lejeforhøjelse på grundlag af hele den rimelige investering i energiforbedringer, og hvis lejeforhøjelsen ikke overstiger lejernes besparelse på energiudgifterne.
Lejerne får derfor ikke forøgede bruttoudgifter til at bo, men udlejeren får mulighed for et bedre afkast af sine investeringer i energiforbedringer, og samfundet får en mindre miljøbelasting.
Kort sagt: Der er ét forslag og tre vindere her, kan jeg meddele hr. Lars Dohn.
I forslaget om aftalt grøn byfornyelse kan parterne i stedet aftale sig frem til, hvilke energitiltag der skal gennemføres, og hvor stor lejeforhøjelsen skal være.
Her er der ud over tilskud fra energiselskaberne – det synes jeg er et meget væsentligt incitament til at gå ind i den aftalte grønne byfornyelse – også mulighed for, at man kan gå til kommunen, og kommunen kan gå ind og give indfasningsstøtte til den højere leje og eventuelt sørge for midlertidig eller permanent genhusning af de berørte lejere.
På den måde skulle det gerne blive mere attraktivt for både lejere og udlejere at indgå en aftale om grøn byfornyelse og dermed få gjort ejendommen mere tidssvarende energimæssigt.
Som opfølgning på vores lovforslag vil der også blive udarbejdet en aftaleblanket og en vejledning om aftalt grøn byfornyelse og en bekendtgørelse om totaløkonomi, og heri fastlægger vi de nærmere regler for, hvordan ordningen skal fungere i praksis.
Jeg vil gerne endnu en gang slå fast, at det har været kompliceret, det har været spændende – og tak for det gode samarbejde undervejs.
Jeg ser også frem til et godt udvalgsarbejde.