Karen Hækkerup (S), 2013-02-05:
Jeg tænker, at hvis man sidder derude som borger og har lyttet med, så vil man måske være lidt forvirret og tænke: Hvad er det egentlig, der sker med hjemmehjælpen?
Og for så lige at sætte det på plads, vil jeg gerne kort gennemgå, hvad lovforslaget handler om.
Det er sådan, at man i mange år i Danmark, i snart 10 år, har haft mulighed for at foretage frit valg af hjemmehjælp, og det er sådan set en ordning, som den nuværende regering bakker op om og synes er rigtig god.
Det er udmærket, at mennesker selv kan vælge, hvem der skal stå for den ydelse, som man gerne vil have leveret, og vi kan også se på de borgertilfredshedsundersøgelser, der bliver lavet, at det, at borgere har mulighed for at vælge frit, om de ønsker en kommunal eller en privat leverandør, rent faktisk gør, at tilfredsheden er rigtig stor.
Det var sådan, at da man i sin tid indførte de her regler om frit valg, betonede man meget ideologisk, hvordan reglerne skulle stykkes sammen.
Det betød, at man fik lavet nogle regler, der ikke altid var særlig hensigtsmæssige.
Det vil sige, at det blev meget, meget lidt fleksibelt at kunne tilrettelægge den måde, man gerne ville lave sine udbud på, fordi det var så vigtigt for den tidligere regering at sørge for, at udbuddene blev tilrettelagt lige præcis på den måde, som den gerne ville have.
Derfor går vi jo sådan set nu op imod det, for der er ikke nogen grund til, at vi skal bruge op mod 132 mio. kr. eller måske endda endnu mere på papirpenge, når vi i stedet for kan bruge pengene på borgernær service.
Det, vi gør, er helt konkret, at vi fjerner de særregler, der er, inden for serviceloven, sådan at man f.eks. kan pulje og lave mere interessante udbud.
Det gør det godt for virksomhederne, men det gør det faktisk også godt for den enkelte borger, for det, der sker, er, at vi siger til borgeren, at man altid skal have et frit valg.
Kommunerne får mulighed for nu både at køre videre med godkendelsesmodellen – det var det, som hr. Finn Sørensen tidligere nævnte – dvs. godkendelsesmodellen, hvor man altså kun konkurrerer på kvaliteten.
Men man kan også pulje sine opgaver og gøre det mere spændende, fordi man eksempelvis kan sige, at man har nogle institutionstyper, som skal have noget mad leveret, og man har andre typer af institutioner, som også skal have noget mad leveret.
I dag er det to siloer, man ikke har mulighed for at pulje; det får man nu mulighed for, hvilket gør, at det bliver mere spændende og måske endda også med det til følge, at udbuddet af mad, valgmulighederne, bliver endnu større for de borgere, som skal modtage maden, ligesom prisen også kan ende med at blive lavere.
Det var Dansk Folkepartis ordfører, som sagde, at vi skal have fokus på kvalitet frem på pris.
Jeg vil gerne sige, at det er jeg faktisk enig i.
Det er kvaliteten, som vi skal have i højsædet, men det mener jeg også at vi har med det her lovforslag, for det er den enkelte borgers frie valg, der er det vigtige – det er at sørge for, at den ydelse, som den enkelte borger får, er i orden.
Vi ændrer ikke noget ved den måde, som kommunerne skal føre tilsyn på; vi ændrer ikke noget ved den måde, som kommunerne skal sørge for, at det, man får, er i orden på.
Tværtimod går vi ind og forbedrer med nogle af de regler, vi har lavet, bl.a. den aftale, vi har lavet med Enhedslisten, hvor de private leverandører skal have en tilbagemeldingspligt, og hvor der skal være kvalitetskrav.
Det er noget nyt, som vil gøre, at det bliver endnu bedre for den enkelte borger.
Der er også en anden ting, der er blevet nævnt – det er der flere ordførere, der har nævnt – som ikke er korrekt, og det er sådan set ikke, fordi ordførerne ikke har været godt orienteret i stoffet, men fordi der er truffet en ny beslutning om, at fritvalgsdatabasen ikke skal nedlægges.
Det bliver den altså ikke – bare lige for at få den fejl korrigeret.
Alt i alt gør vi det nu med de nye regler, at kommunerne og regeringen har aftalt, at kommunerne kan frigøre en hel masse penge, 132 mio. kr., som kan bruges til borgernær service.
Der har været flere forskellige debatter her i salen i dag, hvor der er blevet spurgt: Jamen hvordan kommer de penge?
Og til det vil jeg gerne henvise til nogle skriftlige svar, som jeg har afgivet, nemlig svar nr. 24 og nr. 52.
Men det er klart, at når man går ud og laver sådan en aftale, er der jo et ekstremt stort potentiale i det, og derfor er det rigtig godt, at vi har fået taget hul på det her.
Det vil jeg gerne takke Enhedslisten for at stå bag.