runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-06-01:
Nu har vi jo haft debatten én gang, men jeg synes da, at det er relevant også at præcisere nogle ting i forbindelse med de spørgsmål, der har været i forløbet omkring det her lovforslag.
For mig at se
er det ikke en social begivenhed at adoptere et barn.
Det er også den holdning, som både Det Radikale Venstre og Socialdemokraterne har haft indtil for nylig, så der har vi i hvert fald i mange år været enige om det synspunkt.
Jeg mener egentlig heller ikke, at det er en social begivenhed, at en enlig får et barn via kunstig befrugtning.
Derfor synes jeg da faktisk, at det, der er helt relevant i forbindelse med det her beslutningsforslag, er den her problemstilling, og derfor vil jeg gerne bakke op om det, som jeg hører, og som alle er interesserede i, nemlig at det her område bliver kulegravet nærmere.
For mig at se
skal vi fjerne de skævheder, så man ikke går ind og klientgør en endnu større gruppe, end man gør i forvejen.
Men det er da klart, at den lovgivning, vi har gennemført om kunstig befrugtning, har givet en skævhed, og den tror jeg ikke man har taget højde for.
Intentionerne bag den lovgivning, vi har, er, at hvis man er en familie, og den ene forælder dør, og den anden ulykkeligvis står alene i en vanskelig situation, så får man det særlige børnetilskud, og så får man det selvfølgelig også, hvis faderskabet er ukendt.
Men jeg tror ikke, at intentionerne har været, at hvis en enlig får et barn via kunstig befrugtning, så skal vedkommende automatisk klientgøres og modtage det her tilskud, da man oprindelig lavede den her lovgivning.
Det er relevant at kigge på den her problemstilling, for jeg mener faktisk, at der er for stor en gruppe i det danske samfund, som får det her tilskud, og jeg vil ikke være med til at gøre den gruppe endnu større.
Så på den baggrund – og det er jo velkendt – kan vi fra De Konservatives side ikke støtte beslutningsforslaget.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-06-01:
Jeg synes ærlig talt, at vi skylder hinanden at få det her undersøgt til bunds, og derefter kan vi jo tage den politiske diskussion om, om den gruppe, der skal modtage et særligt børnetilskud, skal udvides, eller om den skal indsnævres.
Sådan som det er nu har vi ikke et ordentligt beslutningsgrundlag, men det er åbenbart noget, man ser fuldstændig bort fra hos SF.
Der er man klar til bare at sætte et plaster på, og så har man lavet endnu en lappeløsning.
Det synes jeg bare er for pauvert.
Lad os nu få den her undersøgelse, og lad os så få kigget det hele godt igennem.
Så må vi tage den politiske debat bagefter.
Ole Stavad (S), 2007-06-01:
Jeg vil sige undskyld til formanden, men det står der i forretningsordenen – 3 minutter.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
Om ikke andet kan jeg jo altid få en hjælpende hånd til at være opmærksom på rigtig, rigtig mange ting og ikke mindst i den her sag.
Og jeg vil sige, at hvis vi er i stand til at fortsætte længe nok og genere tilstrækkelig mange af folketingsmedlemmerne – og vi kan faktisk fortsætte den her debat, efter min mening lige indtil der skal være landskamp i morgen aften – så tror jeg faktisk, det lykkes os måske at få lokket beskæftigelsesministeren til at svare på bare et enkelt af de mange spørgsmål, vi har stillet.
Elisabeth Geday (RV), 2007-06-01:
Jamen hr. Jørgen Arbo-Bæhr er også sådan en klog mand.
Så derfor vil jeg også spørge, om hr. Jørgen Arbo-Bæhr er opmærksom på, at man i Computerworld har bedt et af de store analysebureauer om at lave en meningsmåling, og at man i den her meningsmåling har spurgt et bredt udsnit af Venstres vælgere om, hvad de synes om jobkarteller.
Og jeg ved ikke, om hr. Jørgen Arbo-Bæhr er opmærksom på det, men der er faktisk 75 pct. af Venstres vælgere, der er lodrette modstandere af de her jobkarteller.
Er hr. Jørgen Arbo-Bæhr opmærksom på det?
Og synes hr. Jørgen Arbo-Bæhr ikke, at det burde få beskæftigelsesministeren til at komme på talerstolen og give os en melding på, at vi skal se at komme videre i den her sag?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
Det kan jo godt være, at det bare er mig, der ikke rigtig forstår, hvordan arbejdet fungerer herinde i Folketinget.
Men sådan en dag som i dag kan det nu alligevel godt undre mig lidt, at samtlige ordførere, der har været på talerstolen i den her sag, har givet udtryk for, at man gerne vil have en lovgivning, som på en eller anden måde griber ind over for jobklausuler – samtlige ordførere, der har været på talerstolen.
Og det, der er det sjove, er jo, at både beskæftigelsesministeren og Venstres ordfører og Dansk Folkepartis ordfører godt nok ikke har været på talerstolen, men at de rent faktisk tidligere har udtrykt, at de godt ville gøre noget mod jobklausuler.
Nu har vi en andenbehandling af et beslutningsforslag, som behandler det samme emne som et lovforslag, regeringen og Dansk Folkeparti har stået bag.
Beskæftigelsesministeren har trukket sit lovforslag tilbage.
Beskæftigelsesministeren har ikke noget forslag om at gøre noget ved jobklausuler, som beskæftigelsesministeren tidligere utallige gange har sagt – i hvert fald noget af det – kan gøre ham fly forbandet.
Så stiller vi os op og siger: Godt nok, hvis nu man ikke vil stemme for det her lovforslag, hvad vil man så?
Vil man noget som helst andet end ingenting?
Tager man sig selv alvorligt, når man bliver fly forbandet, og prøver at gøre noget?
Jeg har lært, at når man sidder i regering og har ministerposter, har man det privilegium, at man faktisk har magt til og mulighed for at gøre noget.
Så med de her ord er det egentlig bare et spørgsmål, som jeg synes at vi alle sammen har krav på at få besvaret: Vil beskæftigelsesministeren på nogen som helst måde gøre bare den mindste ting for at gribe ind i forhold til de her jobklausuler, hvor i hvert fald hemmelighedskræmmeriet gør ham fly forbandet?
For indtil videre går vi hjem med en følelse af: Nej, beskæftigelsesministeren vil absolut ingenting.
Og derfor sidder han nu på sin stol, og derfor hverken vil eller kan han – jeg ved ikke, om han kan, men han vil i hvert fald ikke – svare på et eneste spørgsmål.
Han vil ikke reagere på en eneste appel om, at vi skulle sætte os sammen og prøve at finde en løsning.
Han vil ikke gøre noget som helst.
Så derfor vil jeg sige til beskæftigelsesministeren: Jeg synes helt ærligt, at det var værd at rejse sig op og tage ordet bare for en kort bemærkning.
Det er o.k., hvis det bare er: Nej, jeg vil ikke gøre noget.
Men et eller andet svar synes jeg helt ærligt at vi alle sammen kan kræve.
Thomas Adelskov (S), 2007-06-01:
Jeg skal gerne bekræfte, at jeg også i mine yngre år har haft lejlighed til at tilbringe tid sammen med hr. Ole Sohn.
Men det er jo åbenlyst, at hr. Ole Sohn har ret i, at regeringen har en møgdårlig sag.
Man kan ikke forklare, hvorfor man ikke vil være med til at sikre lønmodtagerne fri adgang til at kunne søge job, lige nøjagtig hvor de har lyst.
Man kan ikke forklare, hvorfor man ikke vil være med til at fjerne en stavnsbinding af medarbejdere, eller at virksomheder hen over hovedet på den enkelte lønmodtager kan aftale, at nu har vedkommende altså ikke ret til at søge beskæftigelse andre steder.
Ole Sohn (SF), 2007-06-01:
Jeg vil gerne spørge hr. Thomas Adelskov, om han ikke en gang imellem, måske som dreng, har været på vej ud i noget snavs, om hr. Thomas Adelskov ikke somme tider har gjort noget, som han har været lidt ked af at fortælle til far og mor.
Og når man kommer ud sådan på kanten af det, som er rimeligt, og som man godt ved ikke er rigtigt, så har man det med at trække sig ind i sig selv og blive lidt flov og sætte sig over i krogen, fordi man har gjort noget forkert.
Tror hr. Thomas Adelskov, det er det, regeringens tavshed er udtryk for?
Thomas Adelskov (S), 2007-06-01:
Jeg skal sige til Det Radikale Venstres ordfører, at jeg sådan set er af den opfattelse, at eksklusivaftalerne har været gavnlige for det danske arbejdsmarked, fordi de har sikret mange lønmodtagere ordentlige vilkår og forhold.
Men jeg skal så til gengæld bekræfte, at jeg står lige så undrende over for, hvorfor en regering, der påberåber sig at være liberal, nu overhovedet ikke vil være med til at begrænse eller forhindre, at man laver den slags erhvervsbegrænsende aftaler.
Og det er jo sådan set underligt.
Vi har i maj måned her i Folketinget stemt om og vedtaget lovforslag, som går ind og regulerer i endnu højere grad.
Hvis f.eks. virksomhederne går ind og laver prisaftaler, så rykker konkurrencemyndighederne ud.
Det er vi enige om.
Hvis virksomheder går ind og laver aftaler, der betyder, at forbrugerne eller staten eller kommunerne bliver snydt, fordi man har aftalt priser, ja, så rykker konkurrencemyndighederne ud; de laver razziaer på virksomhederne.
De får formodentlig også dømt virksomhederne for at have indgået aftaler, som betyder, at der er en begrænsning i konkurrencen.
Her er der tale om, at man begrænser lønmodtagernes muligheder og rettigheder.
Det vil regeringen ikke gribe ind over for.
Det er en gåde.
Elisabeth Geday (RV), 2007-06-01:
Jeg er jo nødt til at tale med Venstre pr. stedfortræder her, så jeg må spørge den socialdemokratiske ordfører, om han ikke også vil bekræfte over for mig, at vi jo tidligere har oplevet beskæftigelsesministeren meget ihærdigt bekæmpe eksklusivaftalerne, fordi de netop var uliberale og på den måde begrænsede lønmodtagerens mulighed for at få nyt job, og det er jo lykkedes ministeren, synes jeg, i fin stil at få eksklusivaftalerne forbudt.
Vil hr. Thomas Adelskov ikke bekræfte over for mig, at vi har set den slags liberal fremfærd i forhold til eksklusivaftalerne, og undrer hr. Thomas Adelskov sig ikke lige så meget som mig over, at beskæftigelsesministeren ikke er enig med formanden for Venstres Ungdom?
Thomas Adelskov (S), 2007-06-01:
Jeg har ikke læst den pågældende artikel, men jeg er helt sikker på, at når fru Elisabeth Geday citerer VU’s formand for de synspunkter, så er det korrekt, og det er jo sådan set også desto mere underligt, at ministeren bliver siddende, og at ministeren ikke tager til genmæle her i salen.
Jeg må også konstatere, at det jo er hæmmende for mobiliteten på arbejdsmarkedet, en mobilitet, som beskæftigelsesministeren jo i alle mulige andre sammenhænge kalder på; ja, man pisker de ledige til at skulle flytte sig over store afstande og søge job langt væk fra den uddannelse, som de har, og det erhverv, som de tidligere har været beskæftiget i.
Elisabeth Geday (RV), 2007-06-01:
Når vi nu ikke kan lokke Venstres ordfører eller ministeren på talerstolen, så vil jeg bede den socialdemokratiske ordfører bekræfte – jeg kan forstå, at han har læst Computerworld så grundigt – at VU’s formand, Karsten Lauritzen, siger i Computerworld, at jobkarteller er lige så uliberale som eksklusivaftaler.
Vil hr. Thomas Adelskov ikke bekræfte over for mig, at det således må tyde på, at det jo ikke kun er mellem Venstre og De Konservative, der er splid, men også inden for Venstres rækker, når VU’s formand altså mener, at jobkarteller er lige så uliberale som eksklusivaftaler?
Thomas Adelskov (S), 2007-06-01:
Jeg skal også takke for særlig hr. Lars Barfoeds bemærkninger i dag, fordi jeg synes, at det tegner lyst for fremtiden.
Til gengæld synes jeg, det er bemærkelsesværdigt, at både beskæftigelsesministeren, Venstres ordfører og ordføreren for Dansk Folkeparti bliver siddende på deres pladser.
Og de synspunkter, som hr. Lars Barfoed netop har givet udtryk for her om, at der skal laves lovgivning, og at der skal ske en regulering af jobaftalerne, ja, de deles ikke af beskæftigelsesministeren og dermed ikke af Venstre.
Beskæftigelsesministeren siger til Computerworld, at han hellere ser, at arbejdsgiverne bare afvikler den slags aftaler, og at han ikke ønsker lovgivning, og hr. Lars Barfoed siger i samme artikel, at han ønsker en regulering.
Og derfor ville det jo være rart, hvis det var sådan, at Det Konservative Folkepartis vægt i regeringen indebar, at beskæftigelsesministeren her gik op på talerstolen og tilkendegav, om regeringen har tænkt sig at regulere eller ikke har tænkt sig at regulere på dette område.
Og det ville være klædeligt, hvis Dansk Folkeparti ville gå herop og forklare, om de ville være med til at lovgive efter sommerferien, eller om Dansk Folkeparti fastholder at blive siddende på stolen og fastholde det betænkningsbidrag, hvori man siger, at fagbevægelsen ikke ønskede regulering, og at man derfor lod være, når vi i dag bl.a. ved læsning af Jyllands-Posten kan konstatere, at der er et udtrykt ønske fra fagbevægelsen om at få regulering.
Det, man var imod, var regeringens forslag, fordi regeringens forslag ville forværre retstilstanden for lønmodtagerne.
Er det her et forslag, er det noget, regeringen vil tage handling på efter sommerferien, eller bliver oppositionen nødt til igen at fremsætte det her beslutningsforslag for at få ministeren i salen og for at drøfte det?
Ole Stavad (S), 2007-06-01:
Tak for den yderligere afklaring fra hr. Lars Barfoed.
Og det passer jo sådan set meget godt til det, jeg sagde, at hvis det er sådan, at flertallet, der stemmer det her forslag ned, som man har bebudet i betænkningen, om et øjeblik, har en indgang, der siger, at det her er et reelt problem, at der skal findes en reel, ordentlig løsning på det problem, og at man ikke forlods vil binde sig til en bestemt ramme for de forhandlinger, men at man gerne vil føre forhandlingerne, og at man gerne vil finde en løsning – og det var det, jeg hørte hr. Lars Barfoed sige – så synes jeg jo, at vi kan tage fra den her debat med en fortrøstning om, at vi ser et fælles problem.
Og det er der, jeg mangler beskæftigelsesministerens svar.
Hvis hr. Lars Barfoed havde sat dagsordenen for flertallet, så havde jeg ikke været så specielt utryg.
Jeg håber, at beskæftigelsesministeren vil fjerne min utryghed.
Lars Barfoed (KF), 2007-06-01:
Jeg skal bare korrigere hr. Ole Stavad på ét punkt og præcisere, at når Det Konservative Folkeparti stemmer imod det her beslutningsforslag, er det ikke, fordi Det Konservative Folkeparti holder af jobklausuler, hvor virksomheder aftaler med hinanden, at medarbejderne ikke kan ansættes i hinandens virksomheder; vi er tværtimod stærkt skeptiske over for den form for aftaler.
Derfor havde vi gerne set, at Folketinget havde vedtaget regeringens forslag, som gik ud på i første omgang at afskaffe hemmeligheden.
Så var aftalerne kommet frem i lyset, og så kunne vi bedre forholde os til, i hvilket omfang de eksisterer, og hvilke urimeligheder der er i de aftaler, og hvordan de skal reguleres.
Nu blev det ikke sådan.
Regeringens lovforslag er trukket tilbage, det her beslutningsforslag bliver nedstemt, og så må vi jo finde en anden måde at nærme os en eller anden form for regulering på, altså lave den analyse, der skal ligge til grund for, hvordan vi præcis kan regulere det her område, for Det Konservative Folkeparti er fortsat enig i, at det bør reguleres.
Ole Stavad (S), 2007-06-01:
Jeg har bedt om ordet for et par supplerende bemærkninger på opfordring fra vores ordfører, hr. Thomas Adelskov, fordi det her jo måske er en af de vigtigste sager overhovedet at få en afklaring af.
Men det gjorde hr. Lars Barfoed faktisk, som jeg oplevede det, allerede ved førstebehandlingen af ministerens forslag, som nu er trukket.
Derfor synes jeg, vi har behov for at få svar direkte fra beskæftigelsesministeren på, om det, hr. Lars Barfoed opfordrer til, er et initiativ, som beskæftigelsesministeren vil tage.
Kan vi forvente, at beskæftigelsesministeren inviterer partierne hen over sommeren, så der, når Folketinget mødes igen til oktober, kan ligge et både forhandlet og gennemarbejdet lovforslag, som tager grundlæggende fat på det her problem?
Hvis vi kan få en bekræftelse på det, mener jeg, at vi er kommet et langt stykke hen ad vejen.
Og man kan sige, at beslutningsforslaget som sådan jo ikke ændrer retstilstanden, men rummer en opfordring til ministeren.
Og hvis det, der ligger i flertallets afstemning, et flertal, som har bebudet i betænkningen, at det om et øjeblik vil stemme imod, alene er, at de ikke vil have de bindinger som udgangspunkt for forhandlingerne, så lad os sætte os ned.
Men det, der jo er helt grotesk, er, at vi her oplever et flertal med ministeren i spidsen, som rent faktisk forfægter, at man over for lønmodtagere skal acceptere karteller.
For det, vi taler om her, er: Skal det være muligt, at en arbejdsgiver ensidigt kan tage konkurrencebegrænsende initiativer over for sine ansatte?
Skal vi derigennem også tage et skridt og acceptere, at vi risikerer den model, som vi har bygget op i de nordiske samfund, ikke mindst i Danmark, og som også statsministeren rejser rundt og holder flotte taler om under overskriften flexicurity, med den fleksibilitet, som alle, der beskæftiger sig med danske arbejdsmarkedsforhold, anser for at være meget afgørende for, at vi lykkes så godt, som vi gør, på en række områder?
Vi risikerer mangel på medarbejdere og at blive stadig mere begrænset med stadig flere jobklausuler og karteller imod, at medarbejderne har mulighed for på et frit marked at sælge deres arbejdskraft, hvis ikke der sker noget.
Man kan også sige, at det her er en genindførelse af eksklusivaftaler, hvor arbejdsgiverne ensidigt kan lave eksklusivbestemmelser for lønmodtagerne.
Det er fuldstændig uacceptabelt, hvis den retstilstand, som vi har fået bekræftet under udvalgsbehandlingen, kommer til at stå som en retstilstand, som regeringen sammen med Dansk Folkeparti vil beskytte ved at forhindre et stort mindretal her i huset efter opfordring fra lønmodtagerne og lønmodtagernes egne organisationer i overhovedet at få gjort et indgreb imod.
Derfor håber jeg, at hr. Lars Barfoeds kloge, afbalancerede bemærkninger tidligere i den her debat vil blive grebet af beskæftigelsesministeren, og at vi kan lave en foreløbig afrunding af den her sag med et klart tilsagn fra ministeren om, at det her har vi en fælles opgave med at få fundet en løsning på, og at ministeren tager et initiativ til, at vi sætter os ned i en bredere kreds og får fundet en løsning, vi kan være bekendt.
Ole Sohn (SF), 2007-06-01:
Jeg mener, at man skal høre godt efter, når hr. Lars Barfoed siger noget fornuftigt, for så er der grund til lige at løfte øjenbrynene.
Og det har hr. Lars Barfoed faktisk gjort, han har sagt noget fornuftigt, da han under en tidligere debat om de hemmelige jobklausuler sagde: Hemmelige jobklausuler kan være med til at hindre den frie erhvervsudfoldelse.
Det var meget, meget rammende og præcist sagt.
Derfor er det jo helt afgørende, at man får løst det problem med hemmelige jobkarteller.
Men løsningen er jo ikke den, som regeringspartierne lavede et forslag om, nemlig at man ville gøre de hemmelige jobklausuler uhemmelige, havde jeg nær sagt, altså offentlige, men stadig væk fastholde klausulerne.
Opgaven er jo at få løst det uvæsen på arbejdsmarkedet og den unfair konkurrencebegrænsning, som ligger over for andre virksomheder, ved at sige, at den eneste begrænsning, der er for arbejdskraftens mobilitet, er funktionærlovens § 18, som siger, at der i særlige tilfælde kan laves kundeklausuler og konkurrenceklausuler for nøglemedarbejdere.
Det er jo den rigtige måde at gøre det på.
Det, man gør her, hvor virksomheder kan holde andre nye virksomheder ude fra arbejdsmarkedet og lønmodtagere bliver hindret i at søge andre job, fordi der bag om ryggen på dem er lavet en jobklausul, er et uvæsen.
Og jeg forstår simpelt hen ikke tankegangen bag regeringens forslag om, at man vil gå fra stavnsbinding til oplyst stavnsbinding.
Jeg forstår ikke, hvorfor man ikke vil være med til at fjerne de klausuler, der ligger i de hemmelige jobkarteller, som i den grad er et uvæsen på arbejdsmarkedet.
Vi har forsøgt med beslutningsforslaget her at løse det, og vi håber også, at om ikke alle, så i hvert fald måske nogle i regeringsblokken besinder sig og siger: Det kan ikke være rigtigt, at vi skal medvirke til at stemme for hemmelige jobklausuler.
For det er sådan set det, man er på vej til.
Derfor vil jeg meget stærkt anbefale, at man vedtager forslaget og subsidiært, det hedder det vist nok i de her moderne tider, at vi omgående efter et par ugers ferie – jeg tror, at jeg af hensyn til seerne vil sige, at vi nu går over i den mødefri periode, hvor vi rigtig kan komme til at passe vores politiske arbejde, og så bliver der forhåbentlig et par ugers sommerferie – får sat os sammen og får løst det her problem.
For vi kan ikke være tjent med, og ikke mindst kan lønmodtagerne og de virksomheder, som bliver ramt af det, ikke være tjent med, at der bag om ryggen på folk laves hemmelige jobklausuler.
Så med de bemærkninger skal jeg meget varmt anbefale beslutningsforslaget.
Ole Stavad (S), 2007-06-01:
Jeg tager en kort bemærkning.
For jeg vil godt sige til beskæftigelsesministeren, at jeg sådan set har stor respekt for kolleger, derunder også ministre, som jeg er uenig med.
Jeg mener faktisk, at jeg har ret mange gode venner her i salen, også som jeg er dybt uenig med.
Men jeg har ingen respekt for en minister, der jo, som vi ved, er tjener, og som ikke engang vil ulejlige sig med at svare på en fuldstændig central debat om, hvad der kommer til at ske.
Jeg mener, det er udtryk for den magtarrogance, vi oplever i stigende udstrækning på regeringsbænkene.
Og jeg vil gerne rose hr. Lars Barfoed for at gå ind i debatten med korte bemærkninger, men ministeren vil end ikke svare på, hvad der kommer til at ske.
Jeg synes ikke, det er en minister værdig, og jeg har meget svært ved at have respekt for den måde at agere som minister.
Kamal Qureshi (SF), 2007-06-01:
Jamen altså, man kan vel ikke blive ved med at leve på, hvordan tingene var for 6-7 år siden, da der var en anden regering.
Nu er det altså Venstre, der har regeringsmagten sammen med De Konservative og som derfor må svare for sig selv.
Det er jo fint nok, at man vil lave en kulegravning, det er vi sådan set alle sammen enige om at der skal laves.
Man skal have undersøgt de her ting, men det giver bare ikke nogen mening at tale om rettigheder og pligter i den her henseende, fordi det enkelte barn vel skal have lige vilkår.
Jeg hører fru Inger Støjberg snakke om, at børn skal have gode vilkår i det danske samfund, men ikke lige vilkår.
Det er jo det, der er dybt forunderligt, at et barn, der vokser op som adoptivbarn, åbenbart ikke skal have de samme opvækstvilkår som et barn, der ikke er adoptivbarn, men som stadig væk har det samme antal forældre.
Det er det, der er det underlige.
Fru Inger Støjberg snakker om, at de skal have gode vilkår, men de skal ikke have lige vilkår.
Hvad er det for nogle pligter og rettigheder, de børn skal forholde sig til?
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-06-01:
Der er ingen tvivl om, at børnene skal have gode livsvilkår, men jeg har det nu en gang sådan, og vi har det nu en gang sådan i Venstre, at vi gerne vil have hele det her område kulegravet, fordi vi har en fornemmelse af, at rettigheder og pligter ikke er fulgtes ad igennem en række år.
Og så må jeg bare sige: Det er jo altså et fundamentalt opgør med, hvad størsteparten af oppositionen – godt nok ikke SF, men ellers størsteparten af oppositionen – tidligere har stået for, nemlig at skulle der udløses et særligt børnetilskud, så skulle det være i forbindelse med en social begivenhed.
Det er så det princip, især Socialdemokraterne fraviger her i dag.
Vi vil gerne have det her område undersøgt til bunds, og det håbede jeg egentlig også at SF og den øvrige opposition kunne bakke op om, for jeg synes faktisk, det er den eneste fornuftige måde at gøre det på.