Benny Engelbrecht (S), 2009-11-27:
Med det foreliggende forslag om forbud mod stoffet bisfenol-A i en række produkter udvides den bemyndigelse, regeringen har fået til at arbejde for et europæisk forbud mod stoffer, med et forslag om, at regeringen også skal kontakte øvrige EU-lande for at få flest mulige lande til at bakke totalforbuddet op.
Samtidig udvides forbuddet fra alene at omfatte sutteflasker til at omfatte øvrige emballager.
Socialdemokraternes udgangspunkt nu som i slutningen af maj er, at vi vil have et forbud mod alle skadelige og hormonforstyrrende stoffer.
Derfor står vi som medforslagsstiller bag kravet om at give regeringen pligt til også på EU-niveau at standse både produktion og salg af varer, der indeholder kemikaliet bisfenol-A. Der er i dette beslutningsforslag og det allerede omtalte beslutningsforslag fra sidste samling gjort rede for, hvorfor kemikaliet ikke bør anvendes i disse produkter.
Der er i den internationalt anerkendte forskning gjort mange opdagelser af stoffets skadevirkning, som det også er kommet frem i debatten indtil nu.
Særlig bekymrende er det, at bisfenol-A i de såkaldte kombinationseffekter også kan have en skadevoldende effekt sammen med andre stoffer, også selv om mængden af bisfenol-A er forsvindende lille.
Stoffet bisfenol-A er allerede forbudt i Canada og i Chicago, hvor bystyret har flere beføjelser af miljøpolitisk art end i vore kommuner.
I Europa-Parlamentet har Socialdemokraterne også længe arbejdet på at få bisfenol-A forbudt.
Det skete bl.a. i et kritisk indlæg fra professor Phillippe Grandjean fra Syddansk Universitet bragt i Weekendavisen den 15. maj 2009.
Her stiller han spørgsmålet, hvorfor vi ikke er særlig nøjeregnende med de kemiske stoffer, som invaderer vores kroppe gennem f.eks. mad, drikke og fysisk kontakt.
Det er lige præcis de overvejelser, som har bevæget oppositionen til at kræve stop for bisfenol-A. Kemikaliet står på Miljøstyrelsens fortegnelse over uønskede stoffer som lokalt irriterende og allergifremkaldende, og hertil kommer så altså, at kemikaliet også i selv små mængder kan forårsage kræft i bryst, prostata og æggestokke.
EU’s fødevaremyndighed, EFSA, mener, at indholdet af bisfenol-A ligger under det farlige og er derfor ikke skredet til forbud. Men en konference i Berlin i foråret konkluderede, at bisfenol-A kan konstateres i nyfødte spædbørn i 3-11 gange større koncentrationer end i voksne.
Det medfører misdannelser af drenges køn og tidligt brystvækst hos piger.
Konferencen pegede på, at der er brug for flere undersøgelser, idet hormonet synes at være mere skadeligt end tidligere konstateret, og de gældende grænseværdier er dermed undergravet.
Anbefalingen fra konferencen var klart at anvende forsigtighedsprincippet.
Konklusionerne fra det møde er noget anderledes end Fødevarestyrelsens.
Kort fortalt var konklusionen, at der er uenighed om niveauet af og kilderne til påvirkning fra bisfenol-A, og dette fremgår ikke af EFSA’s vurdering.
Der foreligger også et udførligt svar fra Europa-Kommissionen på et spørgsmål om bisfenol-A til medlem af Europa-Parlamentet Christel Schaldemose.
Heri skriver miljøkommissæren bl.a., at EU’s fødevareautoritet, EFSA, er blevet bedt om igen at vurdere betydningen af de nye offentliggjorte undersøgelser for risikovurdering vedrørende kemikaliet, og at EFSA af egen drift vil indhente yderligere oplysninger.
Jeg skal i øvrigt henvise til, hvad jeg og øvrige ordførere sagde i debatten den 29. maj, og jeg kan varmt anbefale alle Tingets partier at tilslutte sig forslaget.
Jeg vil indsparke en enkelt fodnote, nemlig at Socialdemokraternes holdning i denne sag ikke må tolkes derhen, at vi ikke respekterer og arbejder inden for EU-normerne.
Vi mener imidlertid, at vi har en særlig forpligtelse til at handle, når potentielt farlige følger af bisfenol-A kan identificeres gennem en videnskabelig objektiv evaluering, som bl.a. har fundet sted i Berlin og i andre sammenhænge, selv om vi anerkender, at denne evaluering ikke gør det muligt at fastslå risikoen med tilstrækkelig stor sikkerhed.
I dette tilfælde vurderer vi derfor, at vi vil foretrække at benytte forsigtighedsprincippet, frem for at lade tvivlen komme industrien til gode.