runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-14:
Tak for det.
Jeg må for god ordens skyld sige, at selv hvis man er ramt af det skrå skatteloft, vil man jo blive ramt af en stigende bundskat, indtil det skrå skatteloft træder hjælpende til.
Det her er jo interessant af flere grunde.
Det er jo interessant, særlig når det er en SF-skatteminister, som gik til valg på, at hvis der sker stigninger i kommuneskatterne, ja, så skal borgerne kompenseres.
Det lød i »En Fair Løsning«, at kommuneskatterne under et holdes uændrede, og at en eventuelt stigende kommuneskat kompenseres ved en tilsvarende nedsættelse af den statslige bundskat.
Kommuneaftalen sidste år gav, jeg tror, det var 25-27 mio. kr. i stigende kommuneskatter.
Det mente finansministeren ikke var noget problem.
De budgetter, der ligger nu, øger kommuneskatterne samlet set med 59 mio. kr.
Dem har regeringen altså ikke tænke sig at sætte ned.
Og der synes jeg bare, det er lidt bekymrende, at man i princippet siger, at man vil holde bundskatten i ro, at man faktisk vil sænke den, hvis kommuneskatterne stiger, og nu hæver man den så.
Mener ministeren ikke, at det hænger meget dårligt sammen?
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-14:
Jeg kan forstå, at spørgsmålet forholder sig til en aktuel sag, der kører et andet sted end her i Folketingssalen, og jeg har ikke tænkt mig overhovedet at kommentere eller forholde mig til den sag, der kører i Skattekommissionen.
Jeg har bevidst anmodet om at blive holdt fuldstændig ude af den sag i mit nye job som skatteminister.
Skattemyndighederne behandler sagerne, som de skal behandles efter de administrative forskrifter, der er, og det er ikke noget, som jeg som skatteminister har nogen som helst grund til at tro ikke har været eller vil være tilfældet fremover.
Karina Adsbøl (DF), 2012-11-14:
Nu har der været en række sager her på det sidste, også omkring Silkeborg, hvor man hører, at borgere får medhold i Det Sociale Nævn, men at det så ikke bliver efterlevet.
Jeg er som handicapordfører for Dansk Folkeparti bekymret for, hvordan de her sager kan opstå.
For hvis man kan sige, at statsforvaltninger fører deres tilsyn og de kommunale tilsyn gør, hvad de skal, så skulle man jo tro, at de her sager ikke ville komme i medierne.
Hvordan definerer man så en bindende afgørelse?
Det kan være, ministeren vil redegøre for det, for det har vel også noget at gøre med, hvordan man tolker et svar fra Det Sociale Nævn.
Er det de snitflader, der er omkring det?
Jeg synes, det er meget tragisk, at mennesker, som klager og får medhold i Det Sociale Nævn, skal cykle rundt i systemet, og at der kan gå flere år.
Der har været en sag om en familie, som har boet på et vandrehjem i flere år, hvor kommunen ikke efter det, der er oplyst gennem medierne, har efterlevet nævnets afgørelse.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-11-14:
Vil ministeren oplyse, hvad der præcis menes, når det af aftalen om kriminalforsorgens økonomi fremgår, at et »markant større antal indsatte end i dag vil blive overført til afsoning i deres hjemland«, og vil ministeren herunder oplyse, hvad ministeren forstår ved ordet markant?
Margrethe Vestager (RV), 2012-11-14:
Lad mig slå fast, hvilket jo er en banalitet eller selvfølgelighed, at kommunerne skal følge lovgivningen.
Det giver sig selv.
Det er kommunens ansvar, og jeg har også fuld forståelse for, at spørgeren har fokus på problemstillingen, også i de skriftlige § 20-spørgsmål, som har været stillet til det her sager.
Hvis en borger, men også andre, som ikke nødvendigvis er direkte part i sagen, oplever, at en bindende afgørelse ikke efterleves, kan han eller hun henvende sig til statsforvaltningen, som har tilsyn med, at kommunen overholder lovgivningen.
Statsforvaltningen har så en række muligheder for at give en sanktion, herunder det, som vi kalder fogedfunktionen.
Hvis det er nødvendigt for at få en kommune til at efterleve en bindende afgørelse, kan statsforvaltningen udstede tvangsbøder til de kommunalbestyrelsesmedlemmer, som er ansvarlige for, at en afgørelse ikke bliver fulgt.
Tvangsbøder er jo ikke et formål i sig selv, det er ikke et formål i sig selv at give en bøde.
Det, der er formålet, er at sørge for, at lovgivningen overholdes.
Heldigvis er det meget sjældent nødvendigt at gribe til tvangsbøder, men muligheden er der.
I øvrigt, men det er mere som et p.s., vil jeg gerne generelt pege på, at der kan være flere grunde til, at en sag gentagne gange ender hos Det Sociale Nævn.
Det er ikke nødvendigvis et udtryk for, at kommunen ikke har rettet ind første gang, der kan også være andre grunde.
I forhold til den konkrete sag har Tilsynet ved Statsforvaltning Sjælland oplyst over for mig, at tilsynet ikke har modtaget henvendelser om at anvende sanktioner over for Kalundborg Kommune i den sag, som nævnes i artiklen.
Jeg kender ikke de konkrete omstændigheder i den konkrete sag.
Hvis der foreligger en bindende afgørelse fra Det Sociale Nævn, som kommunen nægter at efterleve, vil familien kunne henvende sig til tilsynet.
Morten Bødskov (S), 2012-11-14:
Tak for det, formand.
Må jeg ikke starte med at rose spørgeren for at have blik for de udfordringer, som kriminalforsorgen står over for.
Der er jo ingen tvivl om, at det er store udfordringer, som også kræver klare og kontante svar bl.a. om, hvordan vi kommer overbelæg og pladsmangel i kriminalforsorgens institutioner til livs.
Det er derfor, at jeg også synes, det er ærgerligt, at det blik, som hr. Jan E. Jørgensen har for kriminalforsorgens udfordringer, ikke gav sig udslag i, at partiet Venstre rent faktisk var klar til at tage et ansvar og dermed være en del af det brede flertal, som nu står bag en ny flerårsaftale for kriminalforsorgen.
For virkeligheden er jo den, at hr. Jan E. Jørgensen deltog i store dele af forhandlingerne om kriminalforsorgen, og så må jeg jo selvsagt antage, at hr. Jan E. Jørgensen allerede er meget bekendt med de overvejelser, der ligger bag aftalen.
Det er jo en aftale, som er fyldt med en mængde gode tiltag, hvor bl.a. et af tiltagene jo handler om, hvordan vi kan sikre en mere effektiv og målrettet indsats for hjemsendelse af de seneste års stigende antal udlændinge i fængslerne.
På det område indeholder aftalen efter min opfattelse helt klare og konkrete målsætninger.
F.eks. fastsætter den jo helt håndgribelige mål for, hvor lang tid der må gå i sager om udvisningsdømte udlændinge, før en anmodning om overførsel fremsendes til myndighederne i det pågældende hjemland, og den indeholder også en klar tilkendegivelse af, hvor mange overførselssager vedrørende udvisningsdømte der skal rejses.
Hvad skal alt det her så munde ud i?
Det er et ambitiøst mål.
Jeg er glad for at kunne stå bag en aftale, som sætter et sådant ambitiøst mål.
Jeg kunne som sagt ønske, at Venstre havde været klar til at tage medansvar for det.
Men Venstre er nu engang ikke med.
Alligevel vil jeg glæde mig over, at både De Konservative og Liberal Alliance står bag aftalen, som er bred, som er god, og som særlig er til gavn for kriminalforsorgen, og som vil betyde, at flere udlændinge vil blive sendt hjem.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-11-14:
Er ministeren enig i, at det i aftalen om kriminalforsorgen kunne være gavnligt med et reelt måltal for hjemsendelse til afsoning af udvisningsdømte?
Er ministeren enig i, at det i aftalen om kriminalforsorgen kunne være gavnligt med et reelt måltal for hjemsendelse til afsoning af udvisningsdømte?
Bjarne Corydon (S), 2012-11-14:
Nu går jeg normalt ikke i rette med vismændene, men der er anbefalinger, vi lægger os på sinde og følger direkte, og andre ting, vi afviser, f.eks. den forøgelse af boligbeskatningen, som også jævnligt anvises af vismændene som en nyttig vej, og som jeg heller ikke tror spørgeren er synderlig interesseret i – men måske har jeg ikke fulgt med i timen for nylig.
Så nej, vi synes, at vi har en meget solid 2020-plan, vi synes, at vi har et solidt greb om de offentlige udgifter frem mod 2020, vi har en langsigtet holdbarhed, som det bekræftes af vismændene, og det er jo nok derfor, at vi har nogle af de laveste renter overhovedet på vores statsobligationer i hele Europa.
Fuldkommen i modsætning til det vrøvl, der blev sagt om, hvad der ville ske ved et regeringsskifte, har vi jo set stabilt lave og faktisk faldende renter på statsgælden efter regeringsskiftet, hvilket hænger direkte sammen med, at der er styr på den økonomiske politik.
Anders Samuelsen (LA), 2012-11-14:
Men er det så et udtryk for, at ministeren mener, at her tager Det Økonomiske Råd, vismændene, fejl, og at der ikke er behov for en revision, for der står jo direkte, at det anbefaler de at regeringen gør?
Vælger regeringen her fuldstændig at overhøre det gode råd, som man får?
Bjarne Corydon (S), 2012-11-14:
Regeringen har ikke nogen planer om at revidere en, synes jeg, i øvrigt udmærket 2020-plan.
Jeg ved sagtens, at den ikke fuldt ud svarer til hr. Anders Samuelsens principprogram, men det er jo udtryk for det mest ambitiøse reformprogram, man har set en regering i Danmark lægge frem i nyere tid.
Der vil komme en opdatering af, hvor langt vi er kommet med de reformer, der er gennemført, hvordan vi ser de mål, vi har sat os, i relation til det, der indtil videre er lykkedes, og hvor vi går hen med de næste skridt.
Men en egentlig revision af 2020-planen planlægger vi ikke.
Anders Samuelsen (LA), 2012-11-14:
Jeg har en forventning om, at ministeren sidder 3 år endnu, og længere tror jeg ikke man kan udskyde det.
Så ja, ministeren kommer til at forholde sig til problemstillingen – ikke på den anden side af de næste 3 år, men før de næste 3 år er gået.
De her to ting hænger jo sammen, altså perioden før 2020 og perioden efter 2020, og en ting, som vismændene er inde på, er, at de anbefaler regeringen at komme med en revideret udgave af 2020-planen.
Man kan sige, at revideres den på den rigtige måde, løser det jo også en del af problemstillingen efter 2020.
Bjarne Corydon (S), 2012-11-14:
Mange tak.
Som jeg læser vismandsrapporten, gør man jo der faktisk opmærksom på, at nogle af de tiltag, der er taget fra regeringens side i forhold til sidst, man foretog et skøn over den her udvikling, bedrer situationen, altså ved den genberegning, der er lavet.
Men ellers er det rigtigt, at regeringen først og fremmest fokuserer på årene frem mod 2020, på det forhold, at der er langsigtet holdbarhed, og har sådan en klar bevidsthed om – i øvrigt i lighed med den måde, man har kørt den økonomiske politik på hidtil, tror jeg – at der finanspolitisk vil være udfordringer, også efter 2020, og at de rent beregningstekniske skøn, man sætter op nu, betyder, at det ikke vil være sådan for finansministre, der indtager posten op mod og efter 2020, at man vil være fri for at gennemføre reformer, foretage prioriteringer og foretage en styring af de offentlige udgifter.
Så kan jeg jo bare glæde mig over, at spørgeren har den forventning, at jeg holder mig i sadlen så længe, at det også er et problem, jeg vil komme til at forholde mig til.
Anders Samuelsen (LA), 2012-11-14:
Men jeg fornemmede ikke helt, at jeg fik et svar på, hvad der så sker efter 2020.
Det er jo i forhold til der, at der bliver rejst en problemstilling.
Hvad er svaret på det?
For det, man kan gøre, er jo at tage nogle initiativer allerede på nuværende tidspunkt, som er med til at sikre, at det ser anderledes ud i kommende vismandsrapporter, end det gør på nuværende tidspunkt.
Har regeringen planer i den retning?
Bjarne Corydon (S), 2012-11-14:
Det ærgrer mig nu lidt, for jeg havde glædet mig sådan til spørgsmål 4 og til at finde ud af, om det spørgsmål byggede på en bevidst eller en ubevidst misforståelse af vismandsrapporten fra spørgerens side, men det får vi så ikke lejlighed til at høre.
Det må jo bygge på, at det først har været en ubevidst misforståelse og efterfølgende en bevidst misforståelse.
Det kan vi komme tilbage til i en anden sammenhæng.
Med hensyn til det her spørgsmål er det jo korrekt, som spørgeren sigter til, at vismændene i lighed med regeringen selv i 2020-planen og alle de publikationer, der i øvrigt laves om den langsigtede økonomiske udvikling, peger på, at efter 2020 har vi det, man i nogle sammenhænge har kaldt for et hængekøjeproblem, altså det, at der vil være en årrække med større offentlige underskud end sædvanligt, hvorefter man på endnu længere sigt vil se en længere årrække med offentlige overskud.
Og det fører til, at man vurderer fra vismændenes side og også fra andre institutioners side, at den økonomiske politik samlet set er holdbar.
Det er det, regeringen styrer efter: at vi har en holdbar økonomisk politik, og at vi i årene frem mod 2020 kan operere inden for budgetlovens rammer, altså med strukturelle underskud, der ikke er større end 0,5 pct. af BNP.
Anders Samuelsen (LA), 2012-11-14:
Det lyder: Hvad er ministerens reaktion på vismændenes forventninger om, at det offentlige underskud i alle år efter 2020 vil overskride de gældende krav om et maksimalt underskud på 0,5 pct. af BNP?
Hvad er ministerens reaktion på vismændenes forventninger om, at det offentlige underskud i alle år efter 2020 vil overskride de gældende krav om et maksimalt underskud på 0,5 pct. af BNP?
Jan E. Jørgensen (V), 2012-11-14:
Jamen tillykke til justitsministeren med aftalen, som på mange måder er udmærket, og som Venstre jo gerne havde deltaget i – og det ved ministeren godt – hvis ministeren ikke havde bedt Venstre om at tage ansvar for at sende flere regninger ud til danskerne, for det var den del, vi ikke ønskede at tage ansvar for.
Men det fik vi at vide ikke kunne lade sig gøre.
Efterfølgende har jeg så kunnet konstatere, at nu kan man åbenbart godt finde andre finansieringskilder til kriminalforsorgens økonomi, hvad man ikke kunne under forhandlingerne.
Det synes vi da er lidt ærgerligt.
Men nok om det.
Med hensyn til de konkrete måltal så svarede ministeren ikke, som jeg hørte det, på, om det havde været gavnligt med konkrete måltal.
Det, man siger, er, at man ønsker at komme på niveau med de andre nordiske lande, men man opstiller ikke et reelt måltal.
Og der er jo heller ikke nogen konsekvens af, at man så ikke når at sende så og så mange udlændinge til afsoning i hjemlandet.
Hvis man så ikke opnåede det måltal, man havde sat op, så kunne man jo løse problemet ved at fire en lille smule på belægsprocenten, altså fylde pladserne lidt bedre op, end man ellers ville have gjort.
Jeg synes, det er ærgerligt, at man ikke vil komme med et reelt måltal for andet end sagsbehandlingstiden.
Morten Bødskov (S), 2012-11-14:
Jamen som sagt står et bredt flertal i Folketinget bag en fantastisk aftale om kriminalforsorgen, som har svar på mange af de udfordringer, som Kriminalforsorgen står med, og som er opbygget gennem de senere år.
Ambitionen, når det handler om hjemsendelse af udvisningsdømte udlændinge, er, at vi skal på niveau med det, vi ser i de andre nordiske lande.
Det er det, vi har diskuteret under forhandlingerne, og det er det, der står i aftalen.
Det er meget ambitiøst, ikke mindst når man ser det i lyset af, hvad der har været gældende under den tidligere regering.
Så kom sandheden for en dag, for det, der åbenbart er hensigten fra Venstres side, er, at man skal opstille måltal for, hvor mange der kan sendes ud, som man altså ikke er sikker på at man kan sende ud, fordi der skal være et hjemland til at tage imod.
Men alligevel vil man på baggrund af måltallet indregne måltallene og udsendelserne i besparelser i kriminalforsorgen, sådan må jeg forstå det.
Samtidig, hvis man så ikke kan det, vil man fire lidt på belægget.
Hvad betyder det?
Ja, det betyder, at det gennemsnitlige belæg skal være højere.
Hvad betyder det?
Det synes jeg er et svar til de mange ansatte i kriminalforsorgen, som kæmper hver eneste dag, de skal lytte meget nøje til, hvad der kommer fra Venstre her i dag.
Hvis hr. Jan E. Jørgensen er interesseret i at vide mere om, hvad det er, det brede flertal, der står bag aftalen, rent faktisk har af ambition, kan han jo starte med at læse aftalen.
For der står lige nøjagtig, at ambitionen er, at vi skal nå et niveau som de andre nordiske lande.
Det er det, der er ambitionen.
Og jeg vil bare sige i al stilfærdighed, at det jo er betydelig mere markant end den indsats, man har set under den tidligere regering.
Jeg er stolt over, at et bredt flertal i Folketinget har valgt at tilslutte sig det.
Jeg beklager oprigtig talt, for jeg tror faktisk, det havde været rigtig godt for kriminalforsorgen, hvis vi havde haft et endnu bredere forlig end det, vi rent faktisk har.
Men jeg synes, jeg må sige, at det er ærgerligt, og jeg synes, jeg vil benytte lejligheden til at rose i hvert fald både Liberal Alliance og Konservative for at have vist vilje til at tage et medansvar og sende et klart signal, i hvert fald for de to partiers vedkommende, til de mange ansatte i Kriminalforsorgen, som kæmper med rockere, som kæmper med overfyldte fængsler, manglende pladser, nedslidning, dårligt arbejdsmiljø, behov for at styrke indsatsen for uddannelse og beskæftigelse – det er der svar på i den aftale, som et bredt flertal i Folketinget har valgt at tilslutte sig.
Desværre gjaldt det ikke Venstre, og det skal jeg kun beklage.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-11-14:
Jeg synes, ministeren insinuerer og gætter på, hvad Venstre vil med et måltal.
Vi kunne da lige så godt sige, at så kunne vi sætte belægsprocenten endnu lavere end det, som fremgik af aftalen, ud fra en forventning om, at vi får hjemsendt eksempelvis lige så mange som nordmændene.
Og hvis det så ikke lykkes, kan vi bevæge os op på den belægsprocent, som fremgår af aftalen.
Jeg forstår ikke, hvorfor vi skal skydes i skoene, at vi ikke ville være med til at komme med kolde kontanter, som justitsministeren kalder det, til kriminalforsorgens økonomi.
Det har justitsministeren intet som helst at have i.
Men jeg må konstatere, at når der i aftalen står, at et markant større antal indsatte end i dag vil blive overført til afsoning i deres hjemland, er det intet andet end ord på papir, for ministeren vil end ikke sige, om han er tilfreds med 50 pct. flere, altså tre hjemsendte i stedet for to.
Vi kan intet få oplyst om, hvad der forstås ved et markant større antal indsatte end i dag.
Morten Bødskov (S), 2012-11-14:
Nej, det kan hr. Jan E. Jørgensen ikke, og det ved hr. Jan E. Jørgensen ganske udmærket godt hvorfor han ikke kan.
Det er derfor, vi har sat tal og procenter, om hr. Jan E. Jørgensen vil, på sagsbehandlingen.
Det synes jeg er en besked til de mange, som er ansat i Kriminalforsorgen, som de skal lytte meget nøje efter.
For her er vi måske ved kernen af, hvorfor Venstre ikke vil være med.
Man vil simpelt hen ikke være med til at sikre, at vi kan få en kriminalforsorg, som er holdbar i fremtiden, som ikke skal basere sig på luftige beregninger fra Venstres side, men som har kolde kontanter til at løse de problemer, vi står over for.
Og det er det, regeringen sikrer.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-11-14:
Jeg ved altså ikke, hvordan man skal spørge ministeren for at få et tal ud af ham.
Altså, ministeren er god til ord, og der kommer mange ord ud af ministerens mund, men jeg hører ikke nogen tal, jeg hører ikke engang forkerte tal, jeg hører slet ingen tal.
Hvad vil ministeren stille sig tilfreds med?
Vil han være tilfreds, såfremt det næste år lykkes den her taskforce at få udvist fire til afsoning i hjemlandene?
Er det godt nok?
Er tre godt nok?
Er ti godt nok?
Hvad skal der til, for at ministeren er tilfreds?
Det er sådan set et forholdsvis enkelt spørgsmål at besvare.
Så kan vi se på det om et år, for jeg anerkender, at ministeren er stolt over aftalen, men ministeren må vel være endnu mere stolt over aftalen, hvis den rent faktisk fører til noget.
Så kan vi om et år se, hvor mange det rent faktisk lykkedes at få sendt hjem.
Og så kan det være, at ministeren siger: Jeg havde regnet med 10, men nu har vi jo hjemsendt 20.
Og så kan ministeren være endnu mere stolt af sin aftale.
Kan vi ikke få nogen tal på bordet?
Hvor mange regner ministeren med bliver sendt hjem til afsoning i hjemlandene i stedet for at sidde i danske fængsler – et tal?
Morten Bødskov (S), 2012-11-14:
Jeg synes, at det er godt, at hr. Jan E. Jørgensen nu ligesom taler ud og siger, at han sådan set er enig i regeringens ambition om, at vi skal have flere af de udvisningsdømte hjem og afsone i egne lande.
Det er jo det, der er regeringens ambition.
Det er derfor, vi har hævet barren markant, noget, som er med til at sikre, at der vil ske en forandring, i forhold til hvad vi bl.a. har set under den tidligere regering.
meget stolt over den her aftale.
For vi er helt enige i, at der er flere, der skal hjem og afsone.
Taskforcen er en koncentration af indsatsen.
Der er mange medarbejdere, som sidder og kigger på det her.
Der er mange folk, der indgår i det.
Og den taskforce skal være med til at sikre, at indsatsen med at få folk overført kommer til at gå hurtigere og bliver mere effektiv.
Den skal særlig have fokus på udvalgte lande, som der er problemer med, det gælder f.eks. Polen, Rumænien og Litauen.
Når det handler om taskforcen, er der altså også her tale om et markant anderledes fokus, end vi har set i de tidligere år.
Og det handler jo grundlæggende om, at vi skal løse et problem, som Kriminalforsorgen står over for.
Igen skal jeg kun beklage, at Venstre altså har valgt ikke at tage et ansvar for at være med til at løse Kriminalforsorgens problemer.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-11-14:
Ministeren siger, at han ærgrer sig over, at Venstre ikke er med.
Man kunne få den mistanke, hvis man var mistænkeligt anlagt, hvad jeg naturligvis ikke er, at det måske i virkeligheden var med vilje, at der blev fremlagt en finansiering, som Venstre havde tilkendegivet at vi ikke kunne acceptere.
Og man kunne få den mistanke, at når ministeren sagde, at man ikke kunne finde en anden finansiering, var realiteten i virkeligheden, at man ikke ville finde en anden finansiering, og at det egentlig passede ministeren meget godt.
Men det er nok sådan noget kremlologi, som kun interesserer politiske nørder.
Dermed vil jeg stoppe mine tanker i den retning og så spørge ministeren til noget, som jeg går ud fra, at han kan svare meget præcist på: Hvor mange personer skal den taskforce, som man nu vil nedsætte, og som skal sørge for, at udlændinge bliver sendt hjem til afsoning i deres hjemlande, bestå af?
Hvor mange mandeår taler vi om?
Er det folk, der i forvejen er ansat og laver alt muligt andet, som får det her som en nebengesjæft?
Eller er der tale om reelt nye, administrative medarbejdere, som skal udgøre den her taskforce?
Så vil jeg også gerne spørge mere til, hvad der forstås ved ordet markant.
Det synes jeg ikke jeg hørte ministeren svare på.
For når der i år blev udvist to, kan man sige, at det er en fordobling, hvis der til næste år bliver udvist fire.
Og dermed kunne man godt sige, at det var markant flere, for nu var der dobbelt så mange, der blev sendt hjem.
Alligevel tror jeg nok, at de fleste ville synes, at der faktisk stadig væk var et ret langt stykke op til nordmændenes 52 udviste.
Så hvad forstås ved "markant", hvad er ministerens ambition, bare sådan i runde tal?
Er det en femdobling, er det en tidobling, eller hvor mange er det, vi taler om, og som man regner med man kan få sendt hjem til afsoning i hjemlandene?
For vi er åbenbart enige om, at det er det, vi skal, frem for at de skal sidde og afsone i danske fængsler.
Anders Samuelsen (LA), 2012-11-14:
Tak for det.
Jeg vil tillade mig at trække spørgsmål 4 tilbage og gå direkte til spørgsmål 5, hvis det er o.k