runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Ellemann (V), 2010-03-26:
Jeg synes også, det er vigtigt at arbejde med beduftning, eller hvad vi nu kalder det, men lad mig – for jeg hørte egentlig ikke som sådan et spørgsmål – i hvert fald også bare slå fast, at det helt klart også er min egen holdning, at der, hvor brugeren ikke selv kan vælge, skal indkøberen eller i det her tilfælde ejeren af supermarkedet jo netop have tænkt på borgeren, kunden, arbejdstageren, eller hvem det nu er.
Man tager jo et stort ansvar på de menneskers vegne, når man byder dem indenfor – om det så er i et supermarked eller i en tøjbutik.
Og jeg vil da også klart opfordre til, at man som butiksindehaver, supermarkedsejer, eller hvad ved jeg, lige præcis sørger for, at brugeren har et valg.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-03-26:
Fra SF's side har vi netop prøvet at komme med et konkret forslag, som i hvert fald er med til at gøre folk mere opmærksomme på den her problemstilling.
Jeg står med et brev fra Aida Winther, som skriver til mig, at hun ikke kan garanteres en parfumefri hjemmehjælper.
Hun har astma, hun har en lungesygdom, hun kan ikke tåle parfume eller dufte, for hun får kvælningsfornemmelser og åndenød af det.
Det er en person som Aida, som vi gerne vil sikre en bedre dagligdag.
Per Dalgaard (DF), 2010-03-26:
Jamen altså, vedrørende den skepsis vil jeg sige, at jeg jo synes, at det er tydeligt, at de mennesker, som egentlig griber de penge, der bliver sendt til landene, og putter dem i egne lommer, da ikke kan være med til at fremme et system, som skal afskaffe det for dem selv.
Altså, det er igen det der med, hvor demokratiets rod kommer fra.
Hvor kommer ånden i demokratisk udvikling fra?
Kommer den fra dem, der er korrupte, eller kommer den fra folket?
Jeppe Kofod (S), 2010-03-26:
Jeg troede, at vi var enige om, at det kommer fra folket.
Og det her forslag er faktisk netop et eksempel på, at hvis man kan organisere et politisk parti, der kan engagere befolkningen og få medlemmer, og hvis man kan få en organisation op at stå, så bliver det også et egentligt politisk parti med en folkebevægelse i stedet for blot en tom skal, hvor der sidder nogle magthavere øverst og hytter sig for egen vindings skyld.
Derfor er det, som ordføreren siger her, meget interessant.
Hvis man virkelig har det synspunkt, burde man faktisk støtte det her lovforslag.
Det er et rigtigt godt lovforslag til at fremme de ting, som hr. Per Dalgaard er inde på i spørgsmålene.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-03-26:
Tak for det.
Jeg skal på vegne af vores ordfører, da hun ikke kan være her,
Det lyder jo smukt i det her forslag, men der er trods alt en del spørgsmål, som står åbne.
Det her forslag er jo blevet kritiseret fra flere sider for, at der i den grad har manglet tid til at vurdere forslaget ordentligt.
Altså, 4 dage i en høringsperiode synes vi ikke er en seriøs behandling af sådan nogle forslag.
Men ud over at der er den her kritik, må vi sige, at man skal prøve at undgå, at man blander sig i andres søsterpartier.
Vi mener, at demokrati er godt, men med hensyn til det at få søsterpartier derude i landene, mener vi, at man ligesom skal sørge for, at der bliver oprettet rigtige demokratier, rigtige styrer og rigtige partisystemer, kan man kalde det.
Og den udvikling skal vi selvfølgelig bakke op om.
Så vi mener grundlæggende, at der slet ikke er behov for at støtte enkeltpartier og små grupper.
I stedet skal man jo støtte partisystemer eller alle partier, når man ønsker at udvikle demokrati i udviklingslandene.
Man har også erfaringer fra andre lande såsom Tyskland og USA, hvor de er gået væk fra den her støtte til enkelte partier.
I stedet for støtter de civilsamfundene, altså hele partisystemer, parlamenter og alle andre partier.
Jørgen Elklit understreger, at når man i både Norge og Sverige har evalueret søsterpartiordningen, har man konkluderet de steder, at det ikke har fungeret på den rigtige måde; det har fungeret rigtig dårligt.
Man har i evalueringen egentlig også sagt, at det her bærer præg af en rejsebureauvirksomhed, og at det ikke er den gode måde at bruge pengene på, altså at bruge pengene på at betale for norske partimedlemmers rejser til udlandet.
Så derfor må vi sige, at det ikke er noget, vi på nuværende tidspunkt vil tage stilling til, altså om vi er for eller imod.
Vi vil gerne have det bearbejdet mere i udvalget.
Og jeg tror, at alle kan regne ud, at der er en del spørgsmål, som vi ønsker at få besvaret, inden vi beslutter os for, hvad der skal ske.
Derfor kan vi ikke på nuværende tidspunkt tilslutte os forslaget.
Jeppe Kofod (S), 2010-03-26:
Jeg har svært ved at forstå, at det spørgsmål, man kom med her, har noget at gøre med lovforslaget, men jeg skal alligevel forsøge at svare på det.
Forudsætningen for, at man kan få en stabil og demokratisk udvikling i mange af de her udviklingslande, er, at der er et velfungerende politisk system.
Det tror jeg vi er enige om.
Det indbefatter også ud over et velfungerende parlament, velfungerende domstole, en regering, der ikke er korrupt, og et godt civilsamfund, at der er nogle velfungerende politiske partier, som kæmper på ærlig vis og ikke, som vi desværre ser det ske nogle steder i udviklingslandene, at der er enkeltmandspartier, eller at det er personlige interesser, der går forud for interessen for befolkningen i de pågældende lande.
Det her er jo et forslag, der skal udvikle velfungerende politiske partier og flerpartistrukturer, og det er noget, som også kommer til at gavne de mennesker i udviklingslandene, som har behov for hjælp.
Så jeg forstår slet ikke den skepsis, som man viser her.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-03-26:
4 dage til at blive hørt er jo langtfra nok.
Vi skal give borgerne så lang tid som muligt, netop for at komme til orde og for at kunne læse sagerne ordentligt igennem, og der kan man sige, at selv om de får 14 dage, så kan det jo være alt, alt for lidt.
3 uger kan også være for lidt.
Man skal jo vurdere, hvor komplicerede de enkelte forslag er, og om processen falder sammen med andre aktiviteter, som man også skal tage hensyn til.
Derfor må vi sige generelt, at man ikke kan sige, om det er 14 dage eller 3 uger, der skal til, der skal bare være tid nok til at kunne læse det igennem.
Så må regeringen fremsætte de forslag noget før end det, der har været tilfældet her.
Jeppe Kofod (S), 2010-03-26:
Jeg kan ikke forstå det anderledes, og det synes jeg er interessant.
Det er noget, vi må arbejde videre med i andre sammenhænge.
Jeg er enig i, at man selvfølgelig altid kan diskutere, hvor lange høringsfrister er, specielt i forbindelse med de meget komplicerede forslag, men det her er måske ikke et af de allermest komplicerede, hvis vi skal være helt ærlige.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-03-26:
Det er jo særlig sidst på året, hvor regeringen måske er kommet i tidnød, og hvor man så siger, at man så undgår at have så lang en høringsperiode.
Det her er jo ikke kun et fænomen i Folketinget, det sker jo også ude i de lokale bystyrer, hvor man undgår at sende forslag ud i lange høringer.
Det er uacceptabelt, hvis vi vil have, at demokratiet skal fungere, og vi må sige, at netop det forslag, vi behandler her, har noget at gøre med demokrati, at vi gerne vil støtte demokrati i andre lande, og så viser vi på den her måde, at vi japper ting igennem parlamentet.
Jeppe Kofod (S), 2010-03-26:
Det er da ærgerligt, at Dansk Folkeparti ikke bakker op bag det her forslag.
Vi har jo ellers haft en lang proces forud, hvor Dansk Folkeparti har været indbudt til diskussioner af det her udkast til lovforslag, men det var egentlig ikke det, jeg ville spørge om.
Jeg vil bare spørge, om den kritik, hr. Jørn Dohrmann kommer med i forhold til den meget korte høringsfrist, som man godt kan forstå, gælder det generelle – altså med hensyn til andre lovforslag her i Folketinget.
Der har jo været en opgørelse, som viser, at de her tidsfrister ikke rigtig overholdes, og dermed får borgere og organisationer ikke mulighed for at give høringssvar.
Er det sådan en kritik, der mere generelt er rettet mod regeringen, eller er det kun i forbindelse med det her lovforslag?
Kim Andersen (V), 2010-03-26:
Jeg ønsker på ingen måde at diskriminere.
Jeg synes heller ikke, at der er nogen, der med rimelighed kan sige, at det, jeg har sagt heroppefra i dag, på nogen måde kan udlægges diskriminerende.
Så det vil jeg bede om at man heller ikke gør fremadrettet.
Vi har forskellige lovgivninger i forhold til de forskellige vilkår, som livet nu former sig under i forhold til at danne par og opfostre børn.
Der skal så i nogle sammenhænge hjælp til, men det naturlige og udgangspunktet er, at det er i det forhold, man får børn.
Vores ægteskabsbegreb baserer sig på vores kultur og vores historie og dette, at det er den naturlige måde at få børn på i udgangspunktet, og at det er en både kærlighedsmæssigt, socialt og opdragelsesmæssigt god ramme – også for samfundet – og også vil være det i fremtiden.
Per Dalgaard (DF), 2010-03-26:
Jeg vil spørge hr. Karsten Lauritzen, om de erfaringer, andre lande har gjort med præcis samme projekter, ikke spiller ind i forbindelse med det her lovforslag.
Et andet lille spørgsmål i samme boldgade er: Hvor kommer egentlig demokratiet fra?
Kommer det, f.eks. ved at man giver partiledere økonomisk støtte, eller er det noget, der gror nedefra?
Jeg mener, der er en væsentlig forskel.
Hvordan forholder hr. Karsten Lauritzen sig til det?
Jeg kan udmærket forstå, at der efterspørges dansk bistand ude i verden, det skulle være mærkeligt andet.
Der skal heller ikke herske tvivl om, at det i hvert fald er min og Dansk Folkepartis hensigt, at man skal hjælpe folk i nød, ingen tvivl om det.
Men når man nu ser, at specielt Afrika igennem 40 år har fået et tocifret milliardbeløb hvert eneste år i støtte, og når undersøgelser, bl.a. foretaget af Martin Paldam fra Århus, viser, at det overhovedet ikke fremmer demokrati eller flerpartisystemer eller økonomisk udvikling i de pågældende lande, mener jeg, at man da bliver nødt til at finde på noget andet.
Så bliver man nødt til at sige, at den hjælp, vi hidtil har ydet, er forkert, og at den skal lægges om til noget andet.
Og det her støttehalløj med, at man går ind på det øverste niveau i det givne samfund, må jeg godt nok indrømme at jeg har svært ved at se skulle fremme demokrati for folk nede i selve samfundet i det pågældende land.
Ret til demokrati har alle folk.
Det er jeg overhovedet ikke i tvivl om.
Men mens andre lande ikke har kunnet få det til at fungere, mener hr. Karsten Lauritzen, at det kan vi, fordi vi er mange gange bedre, fordi vi gør det på lidt en anden måde.
Altså, betyder det, at andre lande, som har trukket sig ud af præcis sådan noget her, ikke forstår, hvad det handler om?
De kan ikke rigtig gøre det, de er faktisk ringere til sådan noget, end vi er.
Altså, hvis det er tilfældet, at vi er så supergode til det, er det jo fantastisk, men holder det stik?
Karsten Lauritzen (V), 2010-03-26:
Jeg er ked af at sige det, men jeg synes, at hr. Per Dalgaard skulle læse andet end den kronik, der er i Berlingske Tidende i dag.
Hvis man sætter sig lidt ind i substansen og kigger på erfaringerne, ikke blot fra Norge og Sverige, men også fra Holland, USA og Canada, kan man se, at der faktisk er gode erfaringer, hvis det bliver gjort på den rigtige måde.
Der har været nogle problemer i Norge, der har været nogle problemer med nogle politiske partier i Sverige, men vi skal da ikke lovgive efter laveste fællesnævner.
Jeg synes i hvert fald ikke, jeg kan være bekendt over for folk i Afrika – alle, der har været på besøg i et afrikansk land, har oplevet, hvordan folk ønsker støtte til opbygning af frie og demokratiske partier – at de skal svigtes, fordi der er nogle enkelte partier i Norge eller Sverige, som ikke kan finde ud af det, men en masse i Canada, USA og Holland, som sagtens kan.
Karsten Lauritzen (V), 2010-03-26:
Nogle af høringsparterne er meget kritiske over for det her.
Jeg må sige, at jeg til dels opfatter det sådan, at de ngo'er, som er kritiske, er bange for, at nogle af pengene tages fra dem, og det må jeg indrømme jeg synes er en sørgelig argumentation.
Nogle af de andre, der kritiserer det, kommer med en kritik, der går på, at man ikke har kunnet løfte opgaven i nogen andre lande, f.eks. Norge og Sverige, og at vi derfor ikke skal tage fat på det i Danmark.
Det synes jeg i virkeligheden også er dybt sørgeligt.
Det må jeg sige.
Det her arbejde er så vigtigt og så centralt, for at man kan få udviklingslandene i gang med den økonomiske vækst – og der er en sammenhæng mellem frihed, demokrati og økonomisk vækst – men ikke blot det.
Altså, hvis man bor i et afrikansk land, så har man lige så meget ret til at være en del af et demokratisk system, som fungerer, som hvis man bor i Danmark, Norge eller Sverige.
Derfor har vi en forpligtelse til at fremme det, men selvfølgelig på ordentlig vis, og det gør man ved at støtte op nedefra så vel som oppefra.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-03-26:
Jeg vil bare sige til Socialistisk Folkepartis ordfører, at det ikke er EU, der bestemmer, hvad vi gerne vil.
Vi siger jo, at vi selv vil vurdere, hvad det er for en strategi, vi lægger frem.
Her må vi bare sige, at nu er debatten jo om det her forslag, og her kan vi så komme videre og netop diskutere, at der er flere ting, vi gerne vil have med.
Derfor synes jeg, det er godt, at vi får diskussionen.
Det er overhovedet ikke nogen ros til EU, for jeg synes, de har været meget slappe på det område her.
Der kan man sige, at nu får regeringen så ligesom muligheden for at udvide området og sætte det her på dagsordenen.
Det synes jeg kun er rigtig godt.
Så vi ser fremad og ser gerne, at vi diskuterer andre ting end lige det, der er lagt op til her, og det tror jeg også vi kommer til.
For mig er det vigtigt, at vi får diskussionen, at vi får sat fokus på det, og vi har netop gjort mange ting, bl.a. i »Grøn Vækst«.
Hanne Agersnap (SF), 2010-03-26:
Jeg vil starte med at sige, at jeg synes, det her er et godt forslag som et tillæg til den samlede danske udviklingsstøtte og særlig som et tillæg til vores nylig vedtagne strategi for demokrati og menneskerettighedsbistand.
Nu, hvor vi lige har haft debatten om høringsfristen, vil jeg dog sige, at jeg er fuldstændig enig i kritikken, og jeg kan slet ikke forstå, at forslaget blev fremsat med en så kort høringsfrist.
Men ikke desto mindre bliver det her et virkemiddel, der støtter pluralisme og flerpartisystemer, og det involverer nye danske kræfter, nemlig de politiske partier.
Det er et tiltag, der er vigtigt i ustabile demokratier, og det er en vigtig del af udviklingssamarbejdet.
Og ved at det involverer de politiske partier, kan det jo også bidrage til, at vi her i Folketinget og i partierne i det hele taget får mere engagement og mere førstehåndskendskab til virkeligheden i nogle af vores samarbejdslande.
Det er til gengæld også risikofyldt.
Nogle af farerne har været nævnt, og det er derfor vigtigt, at vi får det sikret i et institut med god faglig bistand, god erfaringsopsamling og støtte til de partier, der involverer sig i det – lidt a la det, vi har med projektrådgivningen, som støtter ngo'er, der involverer sig i ulandsbistand.
Så synes jeg, det er rigtigt, at vi har haft gode svar i høringsprocessen, og at der er nogle ting, vi skal diskutere mere for at være sikre på, at vi alle sammen har en forståelse af, hvordan vi undgår de største faldgruber.
I første omgang tror jeg det er vigtigt at vi starter med få lande, at vi starter med lande, som vi har et godt kendskab til i forvejen, altså Danida-samarbejdslande.
Vi samarbejder i forbindelse med de andre civile samfundstiltag, vi også har i de pågældende lande, bl.a. ifølge den her strategi, så det sammenhængende bliver en god støtte, der ikke forvrider, men tværtimod støtter pluralisme og flerpartidemokratiudvikling i de lande, vi ønsker at samarbejde med.
Så i SF er vi faktisk begejstrede for det her forslag.
Det er vigtigt, at alle engagerer sig i det, de faglige miljøer og ngo'er, og SF vil i hvert fald gerne deltage i det her arbejde.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-26:
Jeg går også ud fra, at det tilsagn, som jeg kan få fra Venstres ordfører i dag, er, at vi for at kunne nå målene i 2020 også skal sikre, at de indsatser, som skal gennemføres, skal gennemføres så hurtigt, som det overhovedet kan lade sig gøre, og skal omfatte alle de elementer, der kan være problematiske.
Altså, en af de ting, jeg kan se, er, at de aktiviteter, der i dag er lovlige, i princippet ikke skal røres.
Når vi skal planlægge havstrategierne, kan vi jo sagtens finde ud af, at det kun kan lade sig gøre at opnå nogle bestemte mål, hvis vi rent faktisk går ind og ser på nogle af de ting, der er tilladt at gøre på havet i dag.
Eyvind Vesselbo (V), 2010-03-26:
Nu kan jeg forstå, at hr. Benny Engelbrecht er tilfreds med det svar, jeg gav, nemlig at der ligger en tidsplan, for ellers havde hr. Benny Engelbrecht nemlig gentaget sit spørgsmål.
Så må det spørgsmål, der blev stillet, have været lidt en smutter; det er så også i orden.
Det er en lov, som siger, at miljøministeren nu skal udarbejde nogle planer for at bevare vores miljø på havet og i øvrigt gøre det bedre.
Det synes jeg er meget, meget positivt.
Der ligger en klar tidsplan, hvor indsatsplanerne, der ligesom er de centrale, skal være klar i 2015.
Så er det vel bare at gå i gang, altså at vi sætter os ned og forhandler tingene på plads, sådan at vi kan opfylde de tidsrammer, som ligger her, og få nogle gode planer.
Det er jo det, jeg har givet tilsagn om.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-26:
Socialdemokratiet er meget optaget af havmiljøets tilstand.
Vi har tidligere fremsat beslutningsforslag om forbedret beskyttelse af havet bl.a. i 2008.
Der er ingen tvivl om, at havmiljøet er under pres.
Samtidig kan vi også konstatere – og heldigvis for det – at der til stadighed bliver fundet nye rev i de danske have.
Det er positivt, men beskyttelsen af dem er for dårlig, og tidligere har Socialdemokratiet gjort opmærksom på, at det, der skulle være beskyttede områder, stadig bliver udsat for voldsom forstyrrelse gennem fiskeri bl.a. med bundslæbende redskaber.
At EU nu har sat sig i spidsen for en havstrategi er positivt og rigtigt.
Hverken forurening eller havets fauna har synderlig stor respekt for sømile- og territorialgrænser.
I forhold til det lovforslag, vi behandler nu, er der behov for nogle præciseringer.
Eksempelvis fremgår det af forslagets bemærkninger, at de geografiske beskyttelsesforanstaltninger, der forventes at indgå fra dansk side, er de internationale naturbeskyttelsesområder.
Det kan virke lidt besynderligt, da det af direktivteksten og tidsplanen fremgår, at det er god økologisk tilstand, som man skal leve op til i år 2020.
I forbindelse med Natura 2000-planområderne har det også stået klart, at de sektorer, der påvirker havmiljøet i væsentlig grad, reguleres af andre love, sektorlove.
De problemer bliver ikke mindre med denne strategi, til gengæld bliver de udsat.
Målene skal ligge færdige i 2012.
Der står intet om, hvornår man så skal i gang med sektorloven.
Det betyder, at god miljøtilstand kan blive forsinket eller udskudt, og det kan endda gå så vidt, som der står direkte i forslagets bemærkninger, nemlig at lovforslaget ikke indebærer handlepligt for myndighederne.
Socialdemokraterne bemærker også, at Kystdirektoratet udtaler, at hjemmelen til at regulere bør gives direkte i denne lovgivning og ikke i sektorlovgivningerne bagefter.
Der er jo sådan set ingen grund til at starte med at slå op i banen.
Havstrategidirektivet er et minimumsdirektiv, som tillader medlemslandene at gennemføre strengere foranstaltninger eller gennemføre dem tidligere end fastlagt i direktivet.
Flere høringsparter nævner også i deres høringssvar sammenstødet mellem to forskellige lovgivninger indikeret ved vandrammedirektivet og havstrategidirektivet med ensømilegrænsen som problematisk.
Hvad nytter det, hvis man har en stærk beskyttelse inden for 1 sømil, hvis man ikke har udenfor.
Både vandet og faunaen er blinde over for administrative grænser.
Den danske udmøntning, der ligger på bordet i dag, er meget langt hen ad vejen en afskrift og en direkte gennemførelse af direktivet i dansk lovgivning.
Det støtter Socialdemokraterne naturligvis, da vi mener, at det er den helt rigtige vej at gå.
Som det fremgår af det tidligere, jeg har sagt, så er der nogle enkelte ting, der skal afklares i de kommende uger i udvalgsarbejdet, men i udgangspunktet kan Socialdemokraterne altså med de bemærkninger, som jeg har afgivet her, støtte lovforslaget, som det er fremlagt.
Eyvind Vesselbo (V), 2010-03-26:
Som jeg sagde, og som ordføreren også nævner, er det ligesom en basis for at kunne lave strategien, at man giver ministeren bemyndigelsen til at gøre det.
Og som jeg sagde til fru Ida Auken, bliver der jo nogle forhandlinger om den indsats, der så skal gøres, og det, der skal lægges ind i den her strategi.
Der ved jeg ikke, om ordføreren ikke har set – det var jo noget, jeg nævnte, så det kan være, at ordføreren heller ikke har hørt, hvad jeg sagde – at der jo skal ligge indsatsprogrammer i 2015.
Og de andre områder, jeg nævnte, var overvågningsprogrammer i 2014, og at der i 2012 skal fastsættes miljømål.
Jeg forstår ikke helt spørgsmålet, for der er jo en tidsplan.
Ida Auken (SF), 2010-03-26:
Jeg vil bare spørge hr. Jørn Dohrmann, om han er enig med Venstres ordfører og med SF's ordfører i, at med hensyn til de her indsatsplaner er det jo ikke nok bare at kigge på de få procent, som EU beskytter, af de danske have, men at vi selvfølgelig skal kigge på hele det samlede billede af de danske have, når vi laver indsatsplaner.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-03-26:
Vi kan jo ikke være uenige i, at man kan gå videre og se på flere områder.
Det er så bare et spørgsmål om, hvor højt man skal skrue niveauet, og derfor er det i hvert fald vigtigt for os, at vi tager alt med i vores drøftelser fremadrettet.
Men det er da trods alt godt, at der er sat gang i processen her, og at man så kan gå videre i de enkelte medlemslande for netop at få rettet op på de tilstande, som har været på det område.
Så vi anerkender i hvert fald, at der nu er sat gang i det område, som er beskrevet her, og hvis man kan se, at der er nogle andre områder, som helt naturligt skulle være med i planen, og som er noget, der kan løftes af alle partier her i Folketinget, skal vi selvfølgelig gøre det.
Så det her er ikke en stopklods; det er noget, der sætter gang i processen, som vi ser det.
Ida Auken (SF), 2010-03-26:
Det er jo rart at høre Dansk Folkepartis ordfører i den grad stå og rose EU.
Det er godt nok længe siden, jeg har hørt det, men det er jo klart, at hvis vi vil have miljølovgivning igennem i Danmark, er det jo med blikket stift rettet mod EU – det ved både ordføreren for Dansk Folkeparti og jeg.
Regeringen bevæger sig jo ikke på det her område, medmindre der kommer noget klart fra EU.
Men nu har man så valgt at lægge sig på det, man måske kunne kalde den laveste fællesnævner, og sige: Vi vil kun tage de områder med, som er klart beskyttet af EU i forvejen, i stedet for at beskytte hele havet, som direktivet også siger.
Er ordføreren for Dansk Folkeparti ikke enig i, at det jo er hele Danmarks hav, vi skal beskytte, at det ikke kun er de små dele, som EU holder hånden over?
Vi som politikere har jo ansvaret for hele havet.