Frank Aaen (EL), 2013-05-21:
Jeg er bange for, at ministeren er kommet herop med en forældet tale, eller at hvem der måtte have skrevet den, slet ikke har forstået det forslag, der ligger fra Europa-Kommissionen.
Når der f.eks. bliver sagt, at det her skader virksomheders mulighed for at rejse kapital, så står der, som jeg har læst det nye forslag, at nyudstedelse af aktier med henblik på at rejse kapital ikke omfattes af transaktionsskatten.
Når der siges, at det her gør det dyrere at lave et lån til et hus, har jeg forstået, at obligationer fra private husholdninger, når de nyudstedes, ikke omfattes af transaktionsskatten.
Jeg indrømmer gerne, at dem, der køber og sælger en aktie, som er gammel, kommer til at betale 0,1 pct. i afgift – altså ikke nyudstedelse og ikke spekulation, men bare almindelig formuepleje, som det vist hedder på det her sprog.
De mister 0,1 pct. – jeg ved det ikke, men det kan ikke være ret meget mere, end banken i forvejen tager i gebyr for den handel.
Hvis der er tale om det, man kalder finansielle derivater, er det 0,01 pct.
Det vil sige, at selv om en spekulant virkelig sælger nogle af de der uforståelige værdipapirer rigtig mange gange på 1 år, så er skatten alligevel begrænset.
Men hvis den begrænser handelen noget, måske endda meget, så synes jeg kun, det er en fordel.
Nu har man lavet det lidt om – også fordi man har sagt, at det er udstedelseslandet, skatten omfatter – så man siger, at det ikke rammer den økonomiske vækst.
Man siger i det sidste, vi har fået, at det er 0,3 pct.s mere vækst, hvis man bruger pengene fra den her skat fornuftigt.
Det er i 2050, og man kender min holdning til den der slags regnestykker, som de laver ovre i Finansministeriet.
Det er ikke nogle, jeg tager pokkers alvorligt, men hvis det nu skulle spille den store rolle for nogen, hvordan man regner den slags ting ud – og det gør det jo, det har jeg bemærket i adskillige forhandlinger med regeringen – så er det altså, at der er plus på regnestykket og ikke minus på regnestykket.
Jeg er nødt til at sige det.
Jeg har haft nogle fine forhandlinger med ministeren her de senere dage, så det er ikke for på den måde at være negativ eller vende den gode stemning, men jeg må sige, at jeg ganske simpelt hen ikke forstår det.
Man kan da bare, når en ikke særlig venstreorienteret Merkel i Tyskland synes, at det her er en god idé, spørge: Hvordan kan det være, at de i Tyskland ikke synes, at det her er til stor fare for deres økonomiske udvikling, når man i Danmark synes, det er et stort problem med en sådan udvikling?
Jeg mener: Er tyskerne dummere, eller har de bare set, at her var måske lige et redskab at prøve?
Det kan godt være, at de ikke selv tror på, at det nogen sinde kommer, men så kunne vi jo hjælpe dem med at få det til at komme.
Jeg tror i hvert fald ikke på, at tyskerne er dummere til at regne, end de er herovre i den røde bygning eller ovre på det andet hjørne eller lidt længere nede ad gaden.
Så mon ikke de alligevel synes, at det her kan man godt forsvare at gøre, uden at økonomien bryder
fuldstændig sammen?
Så har jeg jo forstået det på den måde, at man siger, at der kommer store indtægter fra samtlige lande i EU – og Danmark kommer jo til at betale.
Jeg har stillet et spørgsmål til skatteministeren, og svaret var ret uforståeligt, for der stod ikke rigtig noget om det her.
Danske finansielle virksomheder, danske kunder, der køber og sælger værdipapirer, kommer jo til at betale den her skat, men det er kun de lande, der er med i ordningen, der får provenuet eller en andel af provenuet.
Og det er altså regnet ud til for Danmarks vedkommende at være 7 mia. kr.
Det er da også i et husholdningsbudget en slags penge, vil jeg sige.
Altså, vi kunne komme langt i en finanslovsforhandling for noget, der bare ligner 7 mia. kr.
Det vil jeg også gerne have en forklaring på.
Jeg er nu faret vild i taletidsreglerne.
Men jeg vil gerne slutte af med at sige, at Enhedslisten fremsætter følgende: