Kristian Jensen (V), 2009-10-23:
Det her glas er sådan meget tæt på at være helt fyldt, og hvis man er en bare nogenlunde glad og tilfreds almindelig gennemsnitsdansker – nu taler jeg ikke om jubeloptimisme eller om ovenud positivitet eller om livsglæde, som jeg har – vil man sige, at det er et nogenlunde fyldt glas, og at det er rigtig godt.
Men en række af venstrefløjens ordførere har alligevel noteret sig, at der måske kunne være lidt mere i det.
Man skal ikke være helt glad, for der kunne være lidt mere i det.
I diskussionen om skatteaftalerne her må jeg sige, at det er rigtig, rigtig godt, at der nu efter en årelang ørkenvandring, bl.a. under 1990'ernes SR-regering, under den borgerlig-liberale regering er kommet gang i skatteaftalerne.
Men så glæder man sig ikke rigtigt over, at glasset næsten er fyldt, men ærgrer sig over det, for der kunne have været en lille dråbe mere i det.
Det kan nu ikke helt ødelægge mit humør, at venstrefløjens repræsentanter sådan er lidt sure over den manglende dråbe, der kunne have været mere i skatteaftalerne.
Jeg er i øvrigt enig i, at der kunne have været mere i det.
Det kunne have været godt, hvis vi havde en gensidig udvekslingsaftale; det kunne have været godt, hvis vi havde fået en aftale, hvor man så at sige også kunne gå tilbage i tid i stedet for – i gåseøjne – kun frem i tid.
Men når man kigger på den der liste af venstrefløjsorganisationer, som hr. Frank Aaen nævnte, kan man se, at de jo aldrig har fået gennemført noget som helst på det her område.
Deres mislykkede forsøg er nu blevet erstattet af regeringens meget succesfulde arbejde, eller rettere sagt af de ansattes meget succesfulde arbejde med at få forhandlet skatteaftaler med en stribe lande på plads.
Det er i øvrigt et arbejde, der begyndte, lang tid før der var tale om en finansiel krise i verden; de første aftaler er indgået, lang tid før der var noget der hed en finanskrise.
Det er der, fordi der har været et vedholdende og stærkt samarbejde mellem embedsværket i Danmark og i de andre nordiske lande om netop at lægge pres på dem.
Derfor vil vi kunne se, at vi gang på gang har haft gennembrud i arbejdet med at få lavet aftaler, der gør, at vi nu får åbnet skattelylandene for de spørgsmål, som vi gerne vil stille, så vi har mulighed for at kunne gå ind og sikre, at danske skattekroner ikke bliver flyttet ud af landet, at den danske samfundskasse ikke bliver snydt for de bidrag, som vi får ud af den aktivitet, der bliver skabt i Danmark.
Det, der er godt med aftalerne, er sådan set, at der bliver åbnet.
Det er et første skridt på vejen.
Der er flere ting, som vi gerne vil have med.
Men vi er nødt til at erkende, at den rejse, som også en række skattelylande skal foretage, fra at have stået uden for det økonomiske samarbejde til at blive en fuldt integreret del starter med det første skridt, og skridtet er for mange dem at lave en skatteaftale med Danmark og de øvrige nordiske lande. En af grundene til, at vi er kommet så langt, er jo, at landene i OECD er begyndt at arbejde tættere sammen.
Er det så en gang ATTAC-inspirerede socialister, der har sat sig ned sammen med OECD?
Nej, det er sådan set de borgerlig-liberale regeringer rundtom i Europa – som der i øvrigt bliver flere og flere af – som har været med til at lægge et pres på, at der skal være en fællesskabsaftale, fordi vi ikke vil finde os i, at vores skatteborgere i vores lande og vores virksomheder betaler en alt for høj skat, fordi vi også skal betale skatten for dem, der snyder.
Derfor er det en god dag i dag.
Vi er ikke i mål, kampen er ikke færdig, men det er en rigtig god dag, og derfor er jeg glad for, at der er så bredt et flertal i Folketinget, der bakker op om regeringens aftaler.