Martin Lidegaard (RV), 2014-01-17:
Jeg vil meget gerne starte med at takke forespørgerne.
Det er vigtigt og afgørende, at vi har en løbende debat om det her emne, også i Folketinget.
Lad mig starte med at understrege en vigtig ting.
Regeringen ser på klimaspørgsmålet i stor skala.
Hele vores økonomi skal på lang sigt omstilles til, at vi bliver et lavemissionssamfund.
Det er nødvendigt, hvis vi skal leve op til vores ansvar, både over for os selv og for de kommende generationer, og yde vores bidrag til at overholde 2-gradersmålsætningen, som bl.a. var udgangspunktet i København i 2009.
Derfor er regeringens klimamålsætning en reduktion på 40 pct. i 2020 i forhold til 1990 og omfatter alle vores udledningskilder, både dem i de kvoteomfattede og dem i de ikkekvoteomfattede sektorer, og derfor er 2020-målet kun en trædesten på vejen mod 2050.
Der er tale om en markant omstilling af vores samfund, og derfor skal vores indsats være med et perspektiv for fremtiden.
Det betyder i regeringens optik fire ting: For de første skal omstillingen være økonomisk bæredygtig, for det andet skal vi gå efter langsigtede løsninger, for det tredje skal indsatsen være fleksibel, og for det fjerde skal vi sikre, at alle er med.
Lad mig starte med det økonomiske perspektiv.
Omstillingen skal være økonomisk bæredygtig, fordi den ellers ikke er holdbar i længden.
Hvis ikke Danmark kan blomstre og udvikles som en del af omstillingen, hverken kan eller skal vi lave omstillingen.
Men vi er helt sikre på, at den grønne omstilling kan gavne den danske økonomi, hvis vi gør det klogt, for det har vi vist før.
Vi skal vælge de veje, der forbedrer vores konkurrenceevne, og som virker understøttende for den langsigtede omstilling af vores erhvervsliv.
Fordi vi skal skabe varige, bæredygtige forandringer i det danske samfund, skal klimapolitikken ikke bare være noget, der klaskes på hist og her.
Det fører mig til det andet punkt: de langsigtede løsninger.
Vi bliver nødt til at prioritere løsninger, der også giver mening efter 2020, for ellers skubber vi bare et nyt problem foran os.
2020 er et vigtigt målepunkt, men når vi planlægger indsatsen, skal vi huske, at det kun er et skridt på vejen.
Når vi samtidig siger, at der er brug for en fleksibel indsats, så er det, fordi vi ikke mener, at vi i dag skal lægge os fast på den samlede indsats for at nå 2020-målet i en stor pakke.
Vi skal løbende i de kommende år kunne navigere efter udviklingen og tilpasse undervejs.
EU's rammebetingelser, vækstrater, kvotepriser og teknologier kan ændre sig hurtigt og uforudset.
Det skal vi være klar til at tage højde for i vores indsats.
Vi skal have en klar retning for indsatsen, men vi skal også bevare vores styreegenskab.
Der er kun en ting, der ikke er til diskussion, og det er selve målet.
Vi skal omstille hele samfundet, og derfor skal hele samfundet selvfølgelig inddrages i processen.
Det kræver en indgående dialog med erhvervslivet, med civilsamfundet, med borgerne, hvis det skal blive en succes.
Det er en proces, der er udfordrende, der tager tid, men historisk har det jo også vist sig rigtigt at gøre det.
Når man ser tilbage, har danske borgere og virksomheder båret den grønne omstilling gennem deres praksis ved konkrete ændringer i produktion og i forbrug bl.a. som en tilpasning til de politisk bestemte rammevilkår, og uden det samspil mellem borgernes og virksomhedernes indsats og de politiske rammevilkår ville vi ikke have fået de mange priser, vi fik i 2013 både for at have den mest vækstfremmende, men også den mest ambitiøse energipolitik i forhold til klimaet.
Vores politiske opgave er at gøre det let for danskerne og let for de danske virksomheder at fortsætte i dette spor til gavn for beskæftigelsen og klimaet og ikke stå i vejen for det arbejde og så tvivl om retningen, som nogle partier i oppositionen jævnligt gør.
Jeg glæder mig over de mange positive meldinger, der kommer fra dansk erhvervsliv og fra civilsamfundet.
De vil gerne tage del i den her omstilling, de vil gerne høste gevinsterne sammen med os.
Jeg vil opfordre alle partier i Folketinget til at gøre det samme.
Historien har før vist os, at en politisk aftale ikke sådan pr. automatik garanterer, at det aftalte mål nås, så lad mig prøve at vende mig imod de konkrete initiativer, som der bliver spurgt til i forespørgslen.
Jeg er ikke i tvivl om, at der skal knokles hårdt og koncentreret med implementeringen, og derfor indeholder min liste over konkrete initiativer både de helt nye tiltag, der indgår i finansloven for 2014, men ikke mindst de konkrete tiltag, der implementerer de aftaler og mål, vi allerede har vedtaget.
Her tænker jeg selvfølgelig på den komplekse og omfattende implementering af energiaftalen, en aftale, der bidrager betydeligt til at realisere den langsigtede grønne omstilling og klimamålet for 2020.
Allerede nu tegner 2014 til at blive et særdeles betydningsfuld og produktivt år i den henseende.
Lad mig starte med vindmøllerne.
Vi har netop sendt Horns Rev III i udbud, og forhandlingerne med de prækvalificerede tilbudsgivere vil foregå i løbet af i år.
Og som vi alle ved, er gennemførelsen af en åben og dialogpræget udbudsproces i kombination med en realistisk tidsplan af stor betydning for den endelige pris for samfundet, og der skal derfor lægges en vældig indsats her.
Det er forventningen, at både Kriegers Flak og samtlige kystnære projekter bliver sendt i udbud i løbet af 2014, og dermed vil alle havvindmølleparker være i udbud.
Samtidig arbejdes der på en stadig udbygning af kapaciteten på land.
I 2014 vil vi også skulle samle trådene for de mange energianalyser, som energiaftalen har sat i gang.
Resultaterne vil give værdifulde bidrag til at lægge de langsigtede spor for den fortsatte omstilling.
Vi vil også i 2014 præsentere regeringens energirenoveringsstrategi.
Her tager vi hul på problematikken omkring de eksisterende bygninger og deres energiforbrug.
Og derudover har vi gang i en række projekter inden for transportsektoren: infrastruktur til el, brint og gas til tog og transport, udvidelse af forsøgsordningen for elbiler samt analyser af klima- og energimæssige fordele ved alternative drivmidler.
Kort sagt har vi rigtig mange skibe i søen, som vil bidrage signifikant til at nå klimamålet i 2020, bidrage til den grønne omstilling og lægge sporene for udviklingen de næste mange år.
Ud over energiaftalen har vi som nævnt finansloven for 2014.
Her har vi afsat 200 mio. kr. årligt til en reserve til grøn omstilling i perioden 2014-2017.
Vi har stadig til gode at fastlægge den endelige udmøntning.
Jeg har en forventning om, at midlerne fra puljen i en udstrækning vil bidrage til både den langsigtede grønne omstilling af samfundet og indsatsen for at nå klimamålet i 2020.
Nyskabelsen Danmarks Naturfond er et produkt af finansloven for 2014.
Fonden skal sikre værdifuld dansk natur og nedbringe drivhusgasudledningerne.
Det er for tidligt at sige noget helt præcist om klimaeffekten i 2020, da fondens virke vil afhænge af de konkrete arealtyper, som fonden vil fokusere på, men der er ingen tvivl om, at på lang sigt vil en styrket natur være positivt for klimaregnskabet.
Dertil kommer, at vi har sat penge af til en række forskningsprojekter, der ud over deres primære formål, mere effektiv transport og reduceret ressourceforbrug, også vil have en gavnlig effekt på klimabelastningen og indsatsen for at nå 2020-målet.
Endelig kan jeg i finanslovsregi pege på de penge, der er sat af til at etablere f.eks. en letbane i Odense.
Det er et tiltag, der måske ikke sådan lige har meget stor effekt i forhold til klimamålet for 2020, men som er et eksempel på en brik i den grønne omstilling.
Her bør jeg selvfølgelig også nævne Togfonden DK, som jo er den mest ambitiøse offensive investering i den danske jernbane i mange, mange årtier, og som er forudsætningen for at lave en effektiv kollektiv transport, som langt flere danskere har lyst til at benytte med store erhvervsgevinster til følge.
Igen et eksempel på, at den grønne omstilling går hånd i hånd med en god erhvervspolitik.
Så er 2014 jo kun lige begyndt.
Vi har en lang række opgaver, der skal løses i år.
Vi er fortsat i gang med at følge op på Natur- og Landbrugskommissionens anbefalinger.
Vi skal færdiggøre den roadmap til 2050 for transporten, som transportministeren arbejder med.
Vi skal udmønte landdistriktsmidlerne frem til 2020 og gennemføre en reform af bilafgifterne.
Alle disse områder har tydelige klimaaspekter, og klimahensyn vil indgå i arbejdet.
Den konkrete klimaeffekt af hvert tiltag i 2020 vil afhænge af, hvordan vi løser hver opgave, og det er derfor for tidligt for mig at sætte tal på, men jeg forventer, at inden året er omme, vil vi kunne indskrive yderligere klimaeffekter i det danske regnskab, så vi bevæger os imod en opfyldelse af vores mål i 2020.
Så bliver
2014 også året, hvor regeringen fremsætter et forslag til en klimalov.
Klimaloven bliver en proceslov, der skal skabe gennemsigtighed i klimapolitikken gennem faste rammer for overvågning og status, og den vil bl.a. komme til at indeholde en lovfæstet årlig klimaredegørelse.
Jeg glæder mig til at fremsætte lovforslaget for Folketinget og få en diskussion af det.
Som det også fremgår af regeringens klimaplan, går den danske klimapolitik på to ben, det nationale ben og EU-sporet.
Ser vi ud over landets grænser på EU, vil der i 2014 også potentielt ske en masse, der har betydning for vores udledninger i 2020, og i den sammenhæng står vi ikke uden indflydelse.
Europa-Kommissionen arbejder lige nu på et udkast til en reform af EU's kvotesystem.
Det er en dansk prioritet, at det såkaldte ETS-system, kvotesystemet, fungerer efter hensigten.
Intentionen er jo, at systemet skal give et mærkbart prissignal til klimavenlige investeringer og færre udledninger.
Vi har lagt os i selen for at få opfyldt vores ønske om en øget og stabiliseret pris på CO2-kvoter.
Vi forventer desuden, at Kommissionen her i starten af 2014 kommer med et udspil til en klima- og energipolitik med målsætninger for EU i 2030.
Ambitiøse EU-målsætninger vil støtte op om den danske indsats og øge eksportmarkedet.
Vi ser frem til at se det endelige forslag fra Kommissionen.
Lad os give danskerne den klimapolitik, de fortjener og ønsker.
Danmark ønsker ambitiøse EU-mål i 2030 og en reform af kvotesystemet i Europa, og vi ønsker frem for alt en klimapolitik, der ikke i 2014 og derefter anskues isoleret.
Regeringen mener, at en klimapolitik, der er integreret i de relevante sektorpolitikker, er en robust klimapolitik og en politik, der virker bedst på den måde.
Det viser også den internationale anerkendelse af den danske politik, vi har fået i de sidste år.
I 2013 fik Danmark en topplacering i World Economic Forums vurdering af energisystemets bidrag til økonomisk vækst og høj forsyningssikkerhed, og vi blev tildelt Verdensnaturfondens globale pris, Gift to the Earth, fordi vi har verdens mest ambitiøse klima- og energimål.
Det siger noget om vores model, at omstilling, grøn bevidsthed og god forretning og økonomi kan gå hånd i hånd.
Hvis vi fortsætter på den måde, vil Danmark ikke alene få økonomisk gavn af omstillingen.