runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-08:
Det er lidt underholdende at sidde og være vidne til den der fortælling om, at så løber det her unge menneske af sted, og så fanger politiet vedkommende.
Jeg vil bare rigtig gerne vide – og det er sådan af ren nysgerrighed – hvad Dansk Folkeparti forestiller sig.
Lad os forestille os, at der er et ungt menneske, og i det her tilfælde er det faktisk et barn, for vi snakker om unge på helt ned til 12 år, som bare gerne vil til det her sodavandsdiskotek, og det må han ikke.
Og så ringer man til politiet, og politiet kommer og henter ham og bringer ham hjem, og så løber det barn hjemmefra igen.
Jeg vil bare rigtig gerne have at vide af Dansk Folkepartis ordfører – og det tror jeg også at Dansk Folkeparti skylder danskerne et svar på –
hvor mange gange Dansk Folkeparti forestiller sig at politiet skal hente de her børn fra sodavandsdiskoteket?
Er det 1, 2, 3, 5, 10 gange?
Er det det, vi skal bruge politiressourcerne til?
Martin Henriksen (DF), 2010-04-08:
Jeg vil så sige, at underholdningsværdien lige steg en tak her, for hvis et ungt menneske tager på sodavandsdiskotek, kan jeg afsløre for Socialistisk Folkepartis ordfører, at så har jeg meget svært ved at se, at det falder inden for den her målgruppe.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-08:
Nå, men så vil jeg give en aha-oplevelse til Dansk Folkepartis ordfører.
Hvis der er et barn, som er kriminalitetstruet og får et pålæg – og pålægget kan jo være, at vedkommende skal være derhjemme – lægger lovforslaget op til, at hvis vedkommende barn ikke lever op til pålægget, men alligevel vælger at gå ud, uanset formålet, men altså bare vælger at gå ud, når pålægget er, at man skal være hjemme, så kan man faktisk med lovforslaget bede politiet om at hente barnet.
Det er korrekt.
Så spørger jeg bare: Hvorfor kan Dansk Folkeparti ikke bare svare: Det er sgu da fuldstændig hul i jorden, det her, at politiet kan hente et barn 1, 2, 3, 5, 10 gange.
Er det sådan en socialpolitik, man forventer?
Og hvilket resultat kommer der ud af, at politiet hvert andet minut skal ud at hente en?
Og hvad så, hvis barnet modsætter sig?
Skal politiet så anholde barnet?
Jeg forstår det ikke, og jeg tror heller ikke, ngo'erne forstår det.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-08:
Jeg vil forsøge at svare igen.
Hvis jeg ikke svarede, sådan at det kunne forstås første gang, vil jeg prøve at gøre det en gang til.
Unge mennesker, der tager på sodavandsdiskotek, er ikke umiddelbart inden for den målgruppe, som det her lovforslag er rettet mod.
Jeg er ikke sikker på, at der i alle udsatte boligområder er sodavandsdiskoteker – det kan være, at Socialistisk Folkeparti har et indgående kendskab til, hvor der er mest tradition for at man opretter sodavandsdiskoteker, det skal jeg ikke gøre mig klog på.
Men et ungt menneske i et lokalområde har gentagne gange været med til at stifte uro, og man ved, at vedkommende er indblandet i forskellige uroligheder, og man ved, at vedkommende gør det utrygt i hverdagen, i aftentimerne for de andre og fredelige beboere, eksempelvis ældre beboere, men vedkommende er sådan set også med til at gøre det utrygt for unge mennesker, som ønsker at gå på sodavandsdiskotek.
Vedkommende er på vej ind på en glidebane.
Hvis der er tale om sådan et ungt menneske, går man ikke ind og siger: Nu må du ikke længere gå på sodavandsdiskotek.
Så går man, hvis vedkommende førhen har været involveret i kriminelle aktiviteter og er ude på en glidebane, ind og siger: Det er måske en meget god idé, at du er hjemme efter kl. 10.00 om aftenen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-08:
Det er måske et lidt usædvanligt spørgsmål, jeg vil stille, men jeg gør det alligevel.
Nu har SF's ordfører nemlig spurgt både fru Ellen Trane Nørby og hr. Martin Henriksen om det her med de 12-årige.
Vil hr. Martin Henriksen ikke bekræfte, at der i lovforslaget står »15 år og derover«?
Det vil sige, at det er noget utroligt vrøvl og snak, vi hører fra SF's side.
Det er jo noget, der handler om ting, der ikke står i forslaget.
Kan vi ikke bare få bekræftet fra ordførerens side, at det, SF taler om, intet har på sig?
Vivi Kier (KF), 2010-04-08:
Det er jo fair, at man en gang imellem bruger sin taletid på noget af det, man brænder mest for, så tak for svaret.
Er det ikke en lille smule dobbeltmoralsk at sige, at det var rigtig ærgerligt, at forsøgsordningen blev skippet – for ordføreren signalerede jo, at en sådan var man med på – men at det nu, hvor det ligger som en mulighed, men ikke som en tvang, lige pludselig er helt, helt forfærdeligt?
Maja Panduro (S), 2010-04-08:
Det er rigtigt, at fodlænkerne kom til at fylde meget i min tale, og det gjorde de, fordi de i det hele taget fylder meget for Socialdemokraterne.
Vi er stærkt bekymrede for det her.
I forhold til de andre forslag vil jeg sige, at vi også er bekymrede for den udvidelse, man vil lave af målgruppen i forhold til ophold på de sikrede institutioner, i virkeligheden særlig i en situation, hvor man jo allerede nu mangler kapacitet på de sikrede institutioner.
Allerede nu ser vi, at man er nødt til at putte børn og unge mennesker i voksenfængsler, fordi der ikke er plads på de sikrede institutioner.
Nej, jeg tror, det er over halvdelen af dem, som rent faktisk afsoner mere end 3 måneder i voksenfængsler.
Før det problem er løst, mener jeg faktisk, det er helt vildt overhovedet at tale om at sende flere børn på de sikrede institutioner.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-08:
Jeg lytter meget til ordføreren.
Det undrer mig, at man vil spilde Folketingets tid med at påstå, at der er nogle her i Folketingssalen, som bare vil pakke de unge ind i vat og så i øvrigt være ligeglad og håbe på, at problemerne går over.
Mig bekendt er der ikke et eneste parti i Folketinget, der har den indstilling til børn og unge, der er ramt af kriminalitet.
Men det, der måske undrer mig allermest, er, at man, når vi behandler et lovforslag, der handler om elektroniske fodlænker til børn, varmt kan anbefale det.
Jeg kunne forstå, at man, hvis man efter nøje overvejelser ville nå frem til en konklusion, der kunne indeholde det, så gjorde det med betænkeligheder.
Jeg hører så til gengæld, at partiet Venstre ofte bruger ordet konsekvens, når det handler om børn og unges kriminalitet.
Var det ikke ønskværdigt, at den konsekvens også ville gælde med hensyn til årsagerne til, at kriminaliteten opstår?
Jeg tror, at Venstres ordfører ligesom jeg selv er bekendt med, at der ofte er en sammenhæng mellem dårlige opvækstbetingelser og børn og unges kriminalitet.
Var det ikke snart på tide, at man lige så konsekvent begyndte at bekæmpe årsagerne til kriminaliteten?
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-08:
Hvis den socialdemokratiske ordfører nu havde lyttet til, hvad der blev sagt, så glædede jeg mig varmt over, at man nu får gjort op med de økonomiske principper, som tidligere gjorde, at der ikke var noget økonomisk incitament, til at kommunerne forebyggede ungdomskriminalitet.
Der kunne det jo ikke betale sig at gøre en ekstra indsats, fordi man alligevel kom til at betale efter helt objektivt set antallet af 15-17-årige i kommunen.
Det gør det her lovforslag op med.
Jeg synes, det er et meget vigtigt princip, at vi nu sikrer, at de kommuner, der gør en aktiv indsats, også økonomisk får større overskud til netop den forebyggende indsats, til netop at gå ud i de familier, hvor der er socialt udsathed; til netop at tage fat om de børn, som lever op under nogle kummerlige opvækstvilkår.
Og vi ved jo godt, at det for nogle af dem betyder, at de kommer ud på en kriminel løbebane.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-08:
Det er jo ikke økonomiske modeller mellem kommuner og stat, der gør, om børn og unge bliver kriminelle eller ej.
Det er levevilkårene.
Og det, jeg efterlyser, er en konsekvent linje fra regeringens side til at bekæmpe de sociale problemer, som vi ved er årsagen til, at mange børn og unge ender i kriminalitet.
Det er fattigdom, det er langtidsledighed, det er manglende uddannelsesmuligheder, det er udkantsproblematikken, det er problemer med udsatte boligområder osv. osv.
Der hører vi aldrig om nogen konsekvent linje – snarere tværtimod.
Når vi lige præcis ved, at der ofte er en sammenhæng mellem børn og unges kriminalitet og deres opvækstbetingelser, skulle man måske også i regeringen overveje, om det klogeste er at pålægge de børn, der ofte vokser op i de mest ressourcesvage familier, oftest med forældre med enten ingen eller meget lav forældreevne, at være derhjemme.
Det kunne være, at det klogeste var, at de børn var et andet sted.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-08:
Jeg tror, det klogeste er, at man ikke generaliserer alt for meget, fordi de børn og unge, der er på vej ud i problemer, har ofte en meget nuanceret baggrund og også en meget forskellig baggrund, som gør, at de ender der.
Derfor skal vi også lade være med at tro, at det her er firkantet, men netop forholde os til, hvordan vi hjælper den enkelte bedst muligt.
Når fru Mette Frederiksen siger, at regeringen ikke gør noget på det boligsociale område, er det jo notorisk forkert.
Vi har som regering gået markant ind med både Det Fælles Ansvar I og Det Fælles Ansvar II og sagt, at vi vil bryde den negative sociale arv, for der er børn, der vokser op i familier, hvor de har behov for, at vi som samfund også træder i karakter og går ind og hjælper og sikrer.
Men det gør vi kun, hvis vi lader omsorg og konsekvens følge hinanden.
Jeg synes, at det er dobbeltmoralsk at høre fra oppositionens side, at når man står i avisspalterne vil man gerne tale om, at man skal have en hård og konsekvent retspolitik, men når man så står i Folketingssalen, vil man ikke være med til at tage de initiativer, der kan gøre, at redskabskassen i forhold til sanktionsmuligheder bliver gjort bredere.
Maja Panduro (S), 2010-04-08:
Jeg noterer mig, at ordføreren taler meget om konsekvens.
For mig er en konsekvent retspolitik og en konsekvent indsats over for ungdomskriminalitet jo at gøre noget, der virker, altså konsekvent at gå efter de løsninger, som virker.
Så synes jeg bare, at det er påfaldende, at ordføreren bliver ved med at kalde elektroniske fodlænker til børn og unge for konsekvente, når så vel mange af høringssvarene som mange af eksperterne på området siger, at det i hvert fald ikke kommer til at have nogen positiv effekt, men måske en negativ.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-08:
Hvis Socialdemokraternes ordfører havde lyttet til det svar, som jeg gav hr. Per Clausen, ville man jo vide, at høringssvarene er meget mere nuancerede end det, den socialdemokratiske ordfører forsøger at udlægge.
Nu indfører vi jo det her initiativ, og derfor synes jeg, at det er meget fikst af den socialdemokratiske ordfører allerede nu at kunne konkludere, at det ikke fungerer.
Det ved hverken den socialdemokratiske ordfører eller jeg, fordi forslaget ikke er gennemført.
Det ligger her.
Men jeg kan konstatere, at Socialdemokraterne ikke ønsker at støtte det, fordi Socialdemokraterne synes, at det er bedre, at man tvangsfjerner børn fra deres hjem og sender dem på en ungdomsinstitution, end at man tager et blødere initiativ og skaber en mulighed for en mellemløsning, hvor man kan lade børnene blive i hjemmet under nogle skærpede betingelser og eventuelt ved brug af en elektronisk fodlænke som supplement til ungepålægget.
Maja Panduro (S), 2010-04-08:
Det er rigtigt nok, at jeg ikke ved, om det virker, og det gør Venstres ordfører heller ikke.
Det havde vi måske vidst, hvis man ikke havde skippet den forsøgsordning, som var planlagt, og så bare kørt direkte på.
Ikke desto mindre må vi jo i hvert fald konstatere, at de folk, som har forstand på det her både i høringssvarene – det må ordføreren da erkende – og fra Ungdomskommissionen, som ordføreren lovpriser, siger, at det ikke kommer til at virke.
Ungdomskommissionen siger, at selv hvis det måtte have en eller anden form for effekt, ville det i hvert fald ikke stå mål med den mængde ressourcer, man skulle bruge på det.
Dernæst skal jeg da i hvert fald love for, at der er konsekvens i ordførerens ord, når hun siger nu for anden gang, at hvis man ikke har den her mulighed, skal barnet jo bare tvangsfjernes.
Hvordan er det i forhold til de fine ord i lovteksten om, at det ikke har nogen konsekvens, hvis man siger nej til det her, det er en frivillig ordning, og der er ingen sanktioner, fordi det en social foranstaltning og ikke en straf.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-08:
Vi ønsker jo netop, at det skal være en social foranstaltning, men jeg kan høre, at SF og Socialdemokraterne overhovedet ikke ønsker det, og derfor må man jo bare spørge den anden vej rundt: Hvad er det så, der er alternativet?
Er det, at man intet gør, eller er det, at man så bruger det meget ekstreme redskab, det er at tvangsfjerne børnene?
Der kan jeg høre, at Socialdemokraterne hellere vil tage det store initiativ og tvangsfjerne børnene fra det miljø og det nærmiljø, de er en del af, end at de vil bruge muligheden for at kunne lave en bredere vifte af tilbud.
Det tror vi ikke i Venstre er den rigtige vej at gå.
Vi kan jo også konstatere, at der, hvor vi har viden om elektroniske fodlænker i forhold til den generelle afsoning, er erfaringerne med dem enormt positive, netop fordi de giver mulighed for, at folk ikke bliver hevet ud af det miljø, de er en del af.
Der er jo børn og unge, der er på vej ud i problemer, hvor de problemer ikke består i, at den familie, de er en del af, er fuldstændig løsrevet, men at der faktisk er nogle forældre, der gerne vil være med til at tage et forældreansvar.
Der kan elektroniske fodlænker være et socialpædagogisk redskab og en foranstaltning, der kan hjælpe de unge videre i livet og give dem nogle muligheder.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-08:
Jeg vil bare høre Socialdemokraterne, om det, hvis man står i den situation, hvor man kan se, at et ungt menneske er på vej ud i noget skidt, noget kriminalitet, og det har en omgangskreds, der er sådan, at man ved af erfaring, at hvis det unge menneske er sammen med den her omgangskreds i aften- og nattetimerne, vil der formentlig blive begået enten ulovligheder eller andre ubehageligheder eksempelvis over for borgere i det pågældende lokalområde, så ikke er meget fornuftigt, at man får et redskab – så kan vi jo se, hvordan det virker, når lovforslaget vedtages – som kan alarmere de kommunale myndigheder, måske politiet, men det behøver det jo det jo ikke at være, hvis man ved, at den pågældende unge person er på vej ud til sin omgangskreds, hvor vi erfaringsmæssigt ved at det kommer til at gå galt.
Er det ikke grundlæggende en god ting, at man får den mulighed?
Maja Panduro (S), 2010-04-08:
Man kunne have lyst til at spørge tilbage til ordføreren: Alarmen lyder nede på politigården eller nede på kommunekontoret, eller hvor den nu lyder, og hvad så?
Hvis vi forudsætter, at vi hælder alle de politiressourcer, som i forvejen er knappe, i det her forslag og sender politibetjentene efter det unge menneske, hver gang det går uden for døren, hvad sker der så, når politimanden kommer derhen og den unge ikke vil med hjem?
Er der så så høj en grad af frivillighed, at den unge kan sige: Jeg vil have fodlænken af nu – og så må man gøre det?
Eller vil vi opleve, at politibetjenten lægger den unge i benlås og håndjern og slæber den unge med hjem?
Når man så kommer hjem, hvad så?
Skal man så låse døren og sidde vagt udenfor?
Jeg tror, at det, der ville virke på det her område, ville være en ordentlig social indsats, synlige voksne, kontaktpersoner.
Hvis vi bare skal låse de her unge inde, kan vi jo gøre det.
Det har vi allerede muligheder for i dag, men dem synes jeg bare ikke vi skal bruge.
Foruden at jeg synes, at det er dybt modbydeligt at sætte fodlænker på 12-årige børn, har jeg faktisk også svært ved at se, hvad den reelle effekt af det skulle være.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-08:
Det var et godt ikkesvar, og jeg kunne konstatere, at der ikke kom et bud på, hvad man så ellers skulle gøre, ud over at man skulle have en social indsats.
Det udsagn kan jo favne forholdsvis bredt, og vi er vel alle sammen enige om, at man skal have en social indsats.
Men hvis det, der gør, at Socialdemokraterne er bekymrede for, at det her ikke kommer til at virke, er, at der ikke er nok sanktioner i lovforslaget, vil jeg bare tilkendegive, at vi fra Dansk Folkepartis side sådan set er klar til at diskutere, om man kan udvide sanktionsmulighederne i lovforslaget, hvis det er det, det står og falder med.
Så skal vi selvfølgelig også lige se, om vi kan trække regeringen med.
Men det er bare en tilkendegivelse fra Dansk Folkepartis side af, at vi gerne vil arbejde videre med det.
Hvis det er sådan, at et ungt menneske under 15 år, altså under den kriminelle lavalder, har fodlænke på og forældrene har samtykket til det, kan man jo ikke bare tage den af, for så har forældrene så at sige sagt god for det på vegne af deres barn.
Men Socialdemokraterne skylder jo stadig væk at svare på, om det ikke grundlæggende er meget fornuftigt, at man får et redskab, der kan gøre, at de kommunale myndigheder bliver alarmeret, når et ungt menneske er på vej til at forlade sin bopæl i aften- eller nattetimerne, og man ved, at det vil gå galt, som det har gjort gentagne gange før.
Maja Panduro (S), 2010-04-08:
Ja, det er jo altid overraskende, når Dansk Folkeparti gerne vil være med til at lave flere sanktioner, men det er da noteret.
Det, som det her står og falder med for mig, er, om det virker, og det kan man diskutere om det gør, i forhold til om det vil have nogen som helst effekt, uanset om det vil være en negativ og positiv effekt.
Men selv hvis man, som jeg fornemmer hr. Martin Henriksen gerne vil, simpelt hen gik hen og hentede de her børn og lagde dem i benlås og strips og håndjern, så tror jeg stadig væk ikke, at det ville have den ønskede effekt.
Jeg tror ikke, at det ville have nogen positiv effekt på forholdet til barnet og arbejdet med barnet.
Tværtimod.
Det er jo også det, som alle fagpersonerne på området skriver i deres høringssvar.
Vivi Kier (KF), 2010-04-08:
Nu forsøgte jeg faktisk at høre rigtig godt efter ordførerens tale.
Jeg hørte rigtig meget om modstanden mod fodlænker, og det er jo helt o.k. og fair.
Jeg skal så bare høre i forhold til det her lovforslag: Der er jo egentlig fire elementer, hvoraf det ene element er fodlænker.
Er det det eneste element, man ikke er enig i, og synes man, at de andre tre ting er gode tiltag?
Maja Panduro (S), 2010-04-08:
Det glæder mig faktisk, at ordføreren lige gjorde det her helt klart for hr. Simon Emil Ammitzbøll, for hr. Simon Emil Ammitzbøll havde jo åbenbart misforstået det helt.
Jeg var bange for, at jeg måtte bruge min taletid på det, men det glæder mig meget, at ordføreren gjorde det.
Og jeg vil egentlig godt følge det op med et spørgsmål: I forhold til at lovforslaget netop lægger så meget vægt på frivilligheden og på, at det er et pædagogisk værktøj og at man skulle kunne sige nej osv., finder ordføreren det så problematisk, at der ikke er frivillighed for de 12-15-årige?
Vivi Kier (KF), 2010-04-08:
Ved behandlingen af det her lovforslag vil jeg starte på samme måde som ved behandlingen af det foregående lovforslag ved at spørge: Hvordan dæmmer vi op for den stigende ungdomskriminalitet?
Igen står vi med et forslag med en række elementer, som skal ses i en sammenhæng.
Elementerne i det her forslag er flere.
Der er mulighed for elektronisk fodlænke – som jeg kan forstå kan få folk ud af deres beskyttelse – i tilknytning til et ungepålæg.
Så er der kommunens foranstaltning for at sikre overholdelse af det her pålæg.
Så er der lempelse af kriteriet for anbringelse på en sikret institution.
Og det sidste: Så er der finansieringen vedrørende de unge kriminelle.
Igen må jeg sige, at det er en række rigtig fine værktøjer, som hver især og tilsammen kan være med til at stoppe en begyndende kriminel løbebane.
Der skal være et incitament for kommunen til at starte en forebyggende indsats, frem for at de unge ender i fængselsvæsenet.
Ligesom i »Barnets Reform« gælder de her forslag den tidlige indsats, for jo tidligere vi sætter ind, jo langt bedre mulighed er der for, at vi kan forhindre en dårlig udvikling for den enkelte unge.
Igen må jeg slå på, at det er et ekstra redskab i den værktøjskasse, der hedder den forebyggende indsats.
Vi skal og vil ikke acceptere, at der er børn, der render rundt på gaden om aftenen og natten.
Vi skal og vil ikke acceptere, at der er børn, der ikke kommer i seng, og at der er børn, der ikke passer deres skole.
For de børn ender vi med at have tabt på gulvet, langt før de er fyldt 18 år, og så står de uden for det almindelige samfundsliv.
Derfor ønsker vi at sætte handling bag ordene om, at vi vil de her børn og unge, og vi viser det med det her forslag.
Vi viser, at de unge betyder noget, og at det betyder noget, at vi stopper dem i deres begyndende kriminelle løbebane.
Fra konservativ side kan vi helt klart støtte det her forslag.
Maja Panduro (S), 2010-04-08:
Det er et opklarende spørgsmål.
Der var mange ting, man kunne have lyst til at spørge om, men nu må jeg jo hellere begrænse mig og holde mig inden for taletiden.
Så jeg vil bare kort spørge ordføreren: Når vi kan se i høringssvarene, at Kommunernes Landsforening siger, at de ikke kan og vil det her, mener den konservative ordfører så, at det ligger i lovgivningen her, at der vil være sanktioner for kommunerne, hvis de ikke benytter sig af det her pædagogiske værktøj, eller vil det også være frivilligt for kommunerne?
Vivi Kier (KF), 2010-04-08:
Man kan jo læse høringssvar, så man selv synes, de passer ind i ens forhold til det forslag, man står med.
Jeg synes, svarene er lidt mere nuancerede end det, som ordføreren spørger til.
Vi tvinger ikke et eneste ungt menneske til at tage en fodlænke på.
Men det er måske det her, som gør, at den her unge, som virkelig er på vej ud på et galt sidespor, og som har rigtig svært ved kl. 22 om aftenen at sige til det der slæng af dårlige kammerater, at vedkommende skal hjem, selv om vedkommende egentlig gerne ville, kan sige: Jamen jeg går hjem, for jeg er gået med til at have den her på.
Det er måske det her, der er med til at bryde den onde cirkel: Jeg vil faktisk noget.
Jeg lytter til de problemer, de har, og jeg synes, det er dybt problematisk, at vi har så mange meget, meget unge dybt kriminelle mennesker.
Maja Panduro (S), 2010-04-08:
Til det her med, at man kan læse høringssvarene, som man vil, vil jeg sige, at det er der selvfølgelig nogle gange noget om, men jeg har svært ved at læse det, KL skriver, som andet end, at man ikke har lyst til at påtage sig denne opgave, og jeg citerer: »Det er en ren politiopgave og ikke en kommunal opgave …«. Derfor vil jeg gerne bede ordføreren om at svare på det spørgsmål, som jeg stillede før, men som ordføreren fik talt sig lidt væk fra.
Vil der være sanktioner for kommunerne, hvis de ikke benytter sig af det her værktøj?
Vil man forlange, at kommunerne går ud og investerer i de her elektroniske fodlænker og GPS-systemer, og hvad der ellers hører til, noget, som vil være relativt dyrt?
Vivi Kier (KF), 2010-04-08:
Igen vil jeg sige, at det er et værktøj i værktøjskassen, og der følger ikke nogen sanktioner med.
Men jeg synes jo, det er rigtig vigtigt.
Vi har snakket om ungepålæg, vi har snakket om forældrepålæg, vi har snakket om, hvad det er, vi kan gøre, hvad det er for nogle værktøjer, vi kan lægge i kassen, og som kan gøre, at det lige er den her unge, man rammer.
Til det, jeg hørte ordføreren sige i sin tale før om, at hvis det havde været en forsøgsordning, ville det måske have været o.k., for så havde man måske lært noget af det, må jeg sige, at her er der en mulighed i en værktøjskasse, man kan tage værktøjet op og bruge det, når der er behov for det.
Og det er jo rent faktisk en forsøgsordning, så jeg synes, det er en rigtig, rigtig fin mulighed, vi udnytter her.