Claus Hjort Frederiksen (V), 2016-05-19:
I sidste uge havde jeg lejlighed til at redegøre for den økonomiske situation i kommunerne to gange på samme dag.
Det var i forbindelse med behandlingen af beslutningsforslag B 89 fremsat af Socialdemokraterne og forespørgsel F 30 stillet af Enhedslisten.
Nu har Enhedslisten bedt mig redegøre for den økonomiske situation i regionerne, og derfor vil en del af de forhold, jeg vil redegøre for i dag, være kendt stof.
Lad mig starte med de generelle økonomiske rammer.
Sidst vi opgjorde det finanspolitiske råderum, i september 2015, var der godt 15 mia. kr. frem mod 2020.
Siden da er de strukturelle indtægter fra Nordsøen nedjusteret med 5 mia. kr., og derfor har vi nu også måttet reducere det økonomiske råderum over de næste 4 år til 10 mia. kr.
Det betyder samlet set, at vi har færre penge at gøre godt med i den offentlige økonomi, end vi havde tidligere.
Set i et historisk perspektiv er det et begrænset råderum, vi har.
Samlet set er de strukturelle indtægter fra Nordsøen siden 2013, altså på bare 3 år, faldet med knap 20 mia. kr.
Det svarer stort set til halvdelen af de årlige udgifter til folkeskolen.
Dermed er situationen en helt anden end under den tidligere regering.
Samtidig betyder tilstrømningen af flygtninge og migranter, at udgiftspresset inden for råderummet øges de kommende år.
Det øger behovet for skarpe prioriteringer, ligesom der er behov for at se på, om man ikke kan løse en række offentlige opgaver smartere, så man får mere for pengene.
Med andre ord har vi en fælles udfordring i at udvikle vores velfærdssamfund i en tid, hvor stramme økonomiske rammer er et grundvilkår.
Der er derfor behov for, at vi sammen sikrer en vedvarende udvikling i den offentlige sektor, og at vi sørger for, at pengene omprioriteres til de områder, hvor de gør størst gavn for danskerne.
Sundhed er et højt prioriteret område for regeringen.
Derfor er sundhedsområdet allerede blevet løftet meget markant i denne regeringsperiode.
For 2016, altså indeværende år, har sundhedsområdet fået et ekstraordinært løft på 2,4 mia. kr. med økonomiaftalen for 2016 og finansloven for 2016.
Derudover er der allerede afsat midler til yderligere løft af regionerne med over til 300 mio. kr. i 2017.
På det regionale sundhedsområde er det kun administration, som er omfattet af omprioriteringsbidraget.
Det skal ses i lyset af, at sundhedsområdet er omfattet af et krav om produktivitetsforbedringer på 2 pct. årligt.
Produktivitetsforbedringerne er blevet ført tilbage til regionerne som ny aktivitet.
Det betydelig løft i 2016 og 2017 gør, at der er sikret en solid regional økonomi også i 2017.
Herudover vil regeringen i efteråret præsentere en kræftplan IV.
Jeg er overbevist om, at den offentlige sektor kan blive ved med at gøre tingene smartere ved at lære af hinanden, ved digitalisering, ved at konkurrenceudsætte flere opgaver osv.
Som jeg sagde i sidste uge, og som jeg har sagt mange gange før, køber jeg grundlæggende ikke præmissen om, at man ikke fortsat kan realisere store effektiviseringsgevinster i det offentlige.
Det gælder i staten og i kommunerne, og det gælder også i regionerne.
Løftene af sundhedsområdet i 2016 og 2017 skal således ses i sammenhæng med, at der på flere områder er store effektiviseringspotentialer i regionerne.
Faktisk er sundhedsområdet et godt eksempel på, at man kan gøre tingene mere effektivt.
Igennem mange år har sygehusene været underlagt et produktivitetskrav på 2 pct., som man har leveret på, endda godt og vel.
Samtidig kan man konstatere, at hvis man ser på regioner og sygehuse på tværs, ses der fortsat en betydelig spredning i produktivitet.
Det indikerer, at der fortsat er et potentiale for at effektivisere ved at lære af hinanden.
Her vil jeg også bemærke, at Rigsrevisionen i 2015 kom med en beretning, som bl.a. konkluderede, at sygehusene kan understøtte, at ressourcerne anvendes mere omkostningseffektivt.
Det kunne bl.a. ske, ved at man tilrettelagde arbejdet mere fleksibelt og skabte større gennemsigtighed i anvendelsen af ressourcer.
Hvis man ser lidt længere ud i fremtiden, vil en række af de nye sygehusbyggerier være færdige i de kommende år.
Det betyder store ekstra effektiviseringsgevinster, fordi de nye byggerier gør det muligt at tilrettelægge patientbehandlingen meget bedre til gavn for både patient og økonomi.
Gevinsterne realiseres i de kommende år og skal indtænkes i den sundhedspolitiske prioritering.
Et andet område, jeg vil runde i dag, er medicinområdet, som har fyldt meget i medierne det seneste år.
Selv om udgifterne til medicin er steget betydeligt i 2015, er de ekstraordinært høje udgiftsstigninger, som var fremme i medierne sidste forår, udeblevet.
Derudover er der blevet gennemført en række tiltag, som vil bidrage til at nedbringe priserne på sygehusmedicin.
For det første har regeringen og Danske Regioner indgået en ny aftale med Lægemiddelindustriforeningen om reduktion af listepriser på sygehuslægemidler.
Aftalen løber over 3 år og er den bedste aftale hidtil.
For det andet står samtlige partier i Folketinget bag en række overordnede principper for prioritering af sygehusmedicin.
Principperne handler bl.a. om hurtig ibrugtagning af ny effektiv medicin, lige adgang til behandling og mere sundhed for pengene.
Danske Regioner har derudover besluttet at indføre en ny model for vurdering af lægemidler, som bl.a. skal sikre, at regionerne står stærkere i forhandlinger om rabatter på lægemidler.
Lad mig så vende blikket mod investeringsområdet.
Der er igen tale om kendt stof, men derfor er det jo stadig relevant og vigtigt at få skitseret de samlede rammer for de offentlige investeringer.
De offentlige investeringer har i de senere år været historisk høje.
Det høje investeringsniveau har understøttet vækst og beskæftigelse under den økonomiske krise.
I takt med at væksten tager til, er der behov for en normalisering af niveauet for de offentlige investeringer.
I de kommende år er det derfor en forudsætning, at de offentlige investeringer normaliseres svarende til de finansierede niveauer.
I regionerne er investeringerne i disse år præget er byggeriet af de nye supersygehuse.
Der er tale om en investering på samlet set over 45 mia. kr.
De fleste af de alt 16 byggeprojekter er nu i gang og færdiggøres løbende i de kommende år, de fleste i årene omkring 2019-2020, og de sidste i årene 2022-2024.
Byggerierne er højt prioriteret, og derfor er de regionale anlægsrammer gradvis løftet de senere år til et nu historisk højt niveau på omkring 7 mia. kr. årligt.
Til sammenligning var niveauet 2-3 mia. kr. i amternes sidste år og i de første regionsår.
Det høje niveau er regeringen parat til at videreføre også for 2017 med fokus på at sikre realiseringen af de store sygehusbyggerier.
Regeringen prioriterer sundhedsområdet højt og har med økonomiaftalen for 2016 og finansloven for 2016 sikret et solidt grundlag for regionernes økonomi.
Samtidig er regionernes investeringsniveauer historisk høje i disse år på grund af byggeriet af de nye sygehuse rundtomkring i hele landet.
Selv om sundhedsområdet er højt prioriteret, er det vigtigt, at alle dele af den offentlige sektor fortsat effektiviserer betydeligt i de kommende år, for i en tid med stramme økonomiske rammer er det helt nødvendigt, at vi bliver ved med at få mere ud af skatteborgernes penge.