runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-22:
Jeg kan ikke redegøre for den konservative holdning til det her spørgsmål, da jeg ikke er forskningsordfører.
Jeg må bare sige, at jeg ikke tror på det der med, at der ikke kommer mere differentierede karakterer ud af at have individuelle eksamener.
Det var stærkt utilfredsstillende som studerende, at man ikke blev vurderet individuelt, men at man blev vurderet på sin gruppe, hvor der kunne være nogle, som overhovedet ikke havde gjort en indsats.
Men det er jo egentlig heller ikke det, vi er her for at diskutere i dag.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-04-22:
Jeg vil sige til hr. Rasmus Jarlov, at det ikke er godt at starte med at stille et spørgsmål, hvor man direkte retter skytset mod gruppeeksamen, og så i sin opfølgende kommentar sige, at man jo ikke er ordfører på området og derfor ikke ved noget om det.
Det er en dårlig strategi.
Hvis hr. Rasmus Jarlov siger, at det der med, at der blev givet mere differentierede karakterer, før gruppeeksamen blev afskaffet, ikke passer, må det være, fordi hr. Rasmus Jarlov har det, ligesom man har det i Dansk Folkeparti.
Der tror man heller ikke på forskning.
Det ved jeg, det har de udtalt.
Det er vist hr. Peter Skaarup, som har sagt det i forbindelse med diskussionen om straf.
Men jeg troede faktisk ikke, at man havde det sådan i Det Konservative Folkeparti.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-22:
Uha, hørte jeg virkelig rigtigt – det vil jeg godt lige bede om at få gentaget – at forslaget her vurderes at koste 170 mio. kr.?
Nanna Westerby (SF), 2010-04-22:
Altså, det er den beregning, der ligger fra Gymnasieskolernes Lærerforening.
Normalt er det jo ministeriets beregninger, som man læner sig op ad, men de virker simpelt hen ikke troværdige på det her område.
Så jeg synes, det virker mere troværdigt med den beregning, man har her fra Gymnasieskolernes Lærerforening.
Og jeg kan i hvert fald sige for SF's vedkommende, at vi har sat 200 mio. kr. af til at øge lærer-elev-kontakten på ungdomsuddannelserne.
Det har vi sat af i vores finanslovudspil.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-22:
Skal det så opfattes på den måde, at ud af de 200 mio. kr., som Socialistisk Folkeparti har sat af, vil man bruge de 170 mio. kr. på at lægge et loft over gennemsnittet på antal gymnasieelever i klasserne?
Og hvis det er rigtigt: Er det virkelig den rigtige prioritering her midt i danmarkshistoriens største økonomiske krise at ville bruge 170 mio. kr. – det er utrolig mange penge – på at lægge et loft over klassekvotienten, som der ikke rigtig er noget belæg for gavner noget, når vi kan se her i en dansk kontekst, at det hverken mindsker frafaldet eller giver eleverne bedre karakterer.
For det, der er her i jeres oplæg – der kom jeg til at bruge direkte tiltale, og det undskylder jeg for – som jeg selvfølgelig har læst med stor interesse, er jo en henvisning til en amerikansk undersøgelse, som dokumenterer, at der i en amerikansk kontekst har været en effekt med hensyn til frafald og karakterer.
Det var det ene.
Ordføreren sagde, at han ville starte med det sidste, men nåede aldrig til det første.
Så det vil jeg selvfølgelig gerne bede om svar på.
Med hensyn til de 13 mio. kr. står der her, at det bliver dyrere end 13 mio. kr. Så vi ved ikke, hvor meget det er.
Altså, hvad er det så, vi skal skære ned på, eller er det bare en ekstra udgift, så man vil låne pengene og forøge statens underskud?
Per Husted (S), 2010-04-22:
Jeg vil tage det sidste med økonomien først.
Sidste år, under globaliseringsforhandlingerne i efteråret, fremsatte vi netop forslag om midler til det her, og ved næste runde af globaliseringsforhandlingerne vil vi også spille ind med det.
Spørgeren påpeger korrekt, at tallet 13 mio. kr. er nævnt, og det er jo faktisk en ret lille pris for at forbedre forholdene for vores studerende.
Christine Antorini (S), 2010-04-22:
Når det nu byder undervisningsministeren så inderligt imod, at man skal lave regler, så vil jeg spørge om konsekvensen af det, som undervisningsministeren siger, altså om det loft, der er på 28 elever i folkeskolen, ønsker undervisningsministeren så også at afskaffe det, for det må jo også være inderligt modbydeligt, at der er et loft på 28 elever.
Det ville da være dejligt, hvis de havde muligheden for at have frihed til at få lige så mange elever i klasserne, som man f.eks. har på handelsgymnasierne, hvor man nogle steder er oppe på 38-39 elever.
Tina Nedergaard (V), 2010-04-22:
Jeg kan sige til fru Christine Antorini, at situationen ude i folkeskolen er den, at der er 28 elever, men hvis der er særlige forhold, der gør sig gældende, er der faktisk 30 elever.
Dermed være sagt, at det jo principielt så ligger 4 elever over det, som oppositionen foreslår vi skal gøre i forhold til gymnasierne.
Så man vil altså gerne beskytte de store børn, men de små – pyt med dem, hvis man skulle forfølge filosofien.
Jeg vil gerne sige, at der er en stor forskel på at være folkeskole og så være en selvejende institution.
Der ligger hele forskellen.
Selvejende institutioner bliver tildelt ressourcer ud fra nogle objektive kriterier, og økonomisk er de nationalt styret, men derefter er det bestyrelserne, der har ansvaret.
I kommunerne er det ikke mig, der har ansvaret, der er det faktisk kommunalbestyrelserne, og jeg agter ikke at fjerne det loft, der er i folkeskolen, hvis det var det, der blev spurgt om.
Christine Antorini (S), 2010-04-22:
Der er rigtig lang op til loftet.
Så er det dybt beklageligt, synes vi, at man nogle steder faktisk er stødt ind i loftet på de 28 elever og dermed har svært ved at give dem en ordentlig undervisning.
Når vi ser på de gymnasiale uddannelser – det er også de friske tal, der ligger fra Undervisningsministeriet – ser det helt anderledes ud.
Der er man rigtig højt oppe.
Inden for de sidste par år er det gået fra 24 elever til 28 elever, som er gennemsnittet på de gymnasiale uddannelser.
Det er det, der er virkeligheden.
Man er rigtig højt oppe.
Derfor kan man slet ikke sammenligne det med folkeskolen.
Jeg er nødt til at bede ministeren forklare noget.
Hvis hun er inderligt imod et loft i forhold til gymnasiet, hvad er forskellen så, når der er et loft, hvad angår folkeskolen?
Tina Nedergaard (V), 2010-04-22:
Der er jo først og fremmest den forskel, at det er gennemført, og det kræver enighed i folkeskoleforligskredsen at ændre det.
Men jeg har gjort det fuldstændig klart i medierne – det behøver ikke komme bag på fru Christine Antorini – at der jo ikke på noget tidspunkt er noget, der har tilsagt, at 28 er et fuldstændig helligt tal, og at det forhøjer vi så til 30, for det er så endnu mere helligt.
Det er altså den absolutte grænse for, hvad man kan i folkeskolen.
Det er også derfor, vi har ladet kommunerne benytte sig af udfordringsretten.
Der er givet én dispensation til at fravige kravet om 28 ude i klasserne.
Der er to yderligere ansøgninger.
Der kan være andre på vej, men der er kun tre, jeg er bekendt med.
Det, jeg prøver på at forklare Folketinget her i dag, er, at vi i regeringen har en opfattelse af, at vi skal sætte skolerne mere fri, og at vi skal prøve at turde teste os selv herinde på, om vi faktisk tror på, at kommunalbestyrelser eller bestyrelser i selvejende institutioner kan magte det, eller om de virkelig, virkelig i den grad har brug for vores indblanding på alle områder.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-04-22:
Vi står så nu igen med et beslutningsforslag.
Det følger egentlig lidt i rækken af de tre lovforslag, vi havde tidligere på eftermiddagen, og beslutningsforslaget, vi havde lidt tidligere i aften.
Vi må bare konstatere, at det er sådan noget, der kommer lidt i hælene af nogle beslutninger, der faktisk ligger i lovforslagene.
O.k., så tager vi debatten.
Skal der være et loft over antallet af elever i gymnasiale klasser?
Argumenterne, der er brugt, er, at vi skal mindske frafaldet, og argumenterne, der er brugt, er, at man mener, at de får en dårlig gymnasial uddannelse, hvis der er mere end et vist antal elever i deres klasse.
Det kan man måske godt forholde sig til og så sige: Lad os da se på det.
Men helt ærligt, vi har lige førstebehandlet L 194, og som jeg hørte det, var der enighed i salen om, at det var et godt lovforslag.
Og hvis jeg bare må minde om en lille del af det, er det, at mentorordningen nu er udvidet til at gælde alle ungdomsuddannelser.
Det betyder altså, at løsningen på at give vejledningen, så man ikke har et frafald, og så man er godt på vej, og så man forstår, hvad man skal videre med, er den mentorordning, der eksisterer.
Der er også givet svar på – fra ministeren, hører jeg – at man i hvert fald ikke kan påvise nogen beviser på, at de får et dårligere gennemsnit af deres uddannelse, hvis de sidder i en klasse med flere elever, end hvis de sidder i en klasse med færre elever.
Så bliver jeg altså bare nødt til at sige, at så når vi derud, hvor jeg siger: Hvis vi mener noget seriøst med, at vores ungdomsuddannelser har bestyrelser og ledelse, som selv skal klare driften og ledelsen, og hvis vi går ind her og sætter begrænsninger, så giver det ikke mening, at vi fra de tykkeste mure på Christiansborg skal bestemme, hvor virkeligheden er bedst, og derfor lægger et loft over antallet af elever i klasserne.
vi virkelig mener noget med afbureaukratisering, og det gør vi altså i Venstre, så giver det ikke mening, at vi siger: Men for øvrigt tager vi ledelsens beføjelser bort igen, fordi vi ønsker at styre og regulere alt centralt.
Hvis vi virkelig mener noget med, at vi ønsker et fleksibelt samfund, og det gør vi i Venstre, er det altså ikke dette forslag fra oppositionen, der får os til at juble.
Per Husted (S), 2010-04-22:
Forslaget er en konsekvens af, at vi i de senere år har set en tendens til stigende klassekvotienter på de gymnasiale uddannelser.
Hhx-uddannelserne udmærker sig ved, at de har rundet 30 elever i gennemsnit.
I dag er det ikke unormalt at etablere klasser på 35 elever på vores hhx-uddannelser, htx-uddannelser og de almene gymnasiale uddannelser, og der er endda enkelte eksempler på, at det er højere.
På mange skoler betyder det faktisk, at bygningsreglementet ikke overholdes, lokalerne er typisk bygget til 24-26 elever.
Noget af det, der er væsentligt i det her, er, at skolernes bevæggrunde for de høje klassekvotienter ikke er pædagogik, nej, det er primært økonomi.
Taxameteret følger eleverne, og jo flere, der kan proppes ind i en klasse, jo bedre økonomi – det er virkeligheden, altså godt købmandskab, vil mange jo nok mene.
I kalkulationen indgår selvfølgelig også, at der vil være et vist frafald på uddannelsen, hvad ministeren også var inde på, så klassekvotienten vil komme ned på et fornuftigt niveau, inden de unge mennesker, blomsten af den danske ungdom, som nogle også vil kalde det, kan lukkes ud af skoleporten med en studenterhue.
Men det købmandskab strider jo imod de gode intentioner, vi har for at give så mange unge som muligt en kompetencegivende uddannelse.
Flere forskningsprojekter påpeger, at de høje klassekvotienter øger frafaldet, der er støjniveauet, og koncentrationsevnen og muligheden for differentiering af undervisningen osv. hæmmes af de høje klassekvotienter, og dermed mindskes mulighederne for at få alle med i undervisningen.
Som en lille kuriositet her til sidst med hensyn til støjniveauet, og det at koncentrationsevnen påvirkes, kan jeg sige, at det er noget, vi i øvrigt får bevis for her i Folketingssalen hver tirsdag og hver torsdag i forbindelse med afstemningerne, hvor salen er fyldt, og vores klasselærer i form af formanden bruger ganske meget energi på at dæmpe de snakkesalige elever, og der er opfordringer til koncentration.
Med de ord vil jeg sige tak.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-04-22:
Når nu Socialdemokraterne er så forhippede på at få centraliseret al ledelse på og al styring af vores gymnasier, er det måske på sin plads at prøve at præcisere, hvilken ledelse der er dårligst ude i vores gymnasieverden.
For der må jo være et sted, hvor man simpelt hen siger: Det er det her, der er så fuldstændig elendigt, at det er svaret på, at vi er nødt til og ikke kan lade være med at fremsætte et beslutningsforslag i Folketingssalen, for det er det allerallervigtigste problem, vi kan forholde os til i øjeblikket.
For så kan vi jo måske hjælpe hinanden med at gøre noget ved det.
Per Husted (S), 2010-04-22:
Jeg er meget glad for spørgsmålet, for det, der styrer den her økonomi, er jo netop, at vi har et taxameter, der gør, at der fra ledelsens side ude på skolerne er en vis fornuft i at komme så mange elever ind i hver klasse.
Der må jeg sige, at vi nok har det lidt modsat af regeringen.
Altså, vi synes jo netop, at den sal, vi befinder os i her, skal være med til at udstikke nogle retningslinjer for skolerne, sådan at vi undgår nogle uhensigtsmæssigheder.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-04-22:
Det vil sige, at vi kører på noget med at synes.
Altså, det der med at lave beslutningsforslag ud fra, hvad man synes, og noget, man synes at man har læst, holder jo ikke.
Vi må jo bekræfte hinanden i, at undervisningsministeren fortalte os, at der ikke er nogen dokumentation for, at man får dårligere karakterer af at være i en klasse med mange elever.
Der er tværtimod lidt bevis for, at man faktisk kan få en dårligere karakter af at sidde i en klasse med færre elever.
Der er ligesom nogle ting heri om, at ledelsen åbenbart organiserer sig fuldstændig forkert.
Så jeg mangler stadig væk at få at vide: Hvor i Danmark er den allerdårligste ledelse, som er årsagen til, at vi ikke kan undvære at få et beslutningsforslag i Folketingssalen?
Per Husted (S), 2010-04-22:
Det er fint nok, at der kommer nogle tal.
Jeg kan forstå, at det er talmagi, man gerne vil.
Der er lavet flere forskningsprojekter, som viser, at de her høje klassekvotienter betyder større frafald, betyder dårligere indlæringsevne og har nogle store negative effekter.
Til spørgsmålet om, hvor det ledelsesmæssige ligger, vil jeg sige, at det jo i sidste ende ligger hos dem, der bestemmer, hvordan reglerne skal være.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-22:
For vi hørte også før en påstand fra SF's ordfører om, at der var forskning på området.
Det kunne vi godt tænke os at vide hvad er, så vi også har mulighed for at blive delagtiggjort i det.
Derefter vil jeg spørge en lille smule ind til finansieringen, for det koster selvfølgelig nogle penge.
Der står i forslaget, at man vurderer, at det bliver dyrere end 13 mio. kr.
Det er jo lidt løst formuleret – er det så 100 mio. kr., eller hvor meget er der tale om her?
Så står der, at det er finansieret ved, at man i egne finanslovudspil har afsat finansiering til det her forslag.
Jeg er ikke bekendt med, at Socialdemokraterne har fremlagt en økonomisk plan, hvor det sådan er detaljeret, hvordan man vil finansiere statens udgifter.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Den konservative ordfører var endda så præcis, at han sagde, at hvis man havde vidst det, man vidste nu, så havde man aldrig lavet det, var aldrig gået i gang med det her projekt.
Så det er jeg sådan set med på.
Men er det ikke lidt underligt, hvis det er det, der er holdningen, at man så alligevel har en aftale om, at man, når der viser sig en økonomisk mulighed for det, så skal sælge aktierne, vel vidende at finansministeren jo har ret?
Den dag aktierne er solgt, er enhver mulighed for at træffe andre beslutninger end dem, der på den korte bane handler om at hente flest penge hjem til aktionærerne, væk, hvorimod man nu har mulighed for at forhandle med nogle mindretalsaktionærer – man kunne sågar købe dem ud, hvis det var det, man ville – og derefter sikre, at DONG faktisk spillede en langt mere offensiv rolle med hensyn til at sikre forsyningssikkerheden og sikre en overgang til vedvarende energikilder.
Kim Mortensen (S), 2010-04-22:
Man kunne jo vende det om og sige, at hr. Per Clausen burde sidde og glæde sig rigtig meget over, at Socialdemokratiet og SF er gået ind og har lavet en aftale med regeringen, fordi de jo på den måde så har indflydelse på det.
Og det er jo blevet bekræftet af finansministeren for kort tid siden, at hvis der skal ændres noget i den her aftale, hvis der skal diskuteres et salg, et delvist salg, af DONG Energy og aktierne i DONG Energy, så foregår det ved en snak med forligskredsen, hvor Socialdemokratiet og SF er med.
Så i stedet for at komme med et forslag, som jeg må indrømme at tiden er løbet en lille smule fra, så burde hr. Per Clausen jo sidde og glæde sig over, at Socialdemokratiet og SF har påtaget sig det ansvar at lave en aftale og sikre, at vi har indflydelse.
Colette L. Brix (DF), 2010-04-22:
Finansministeriet har tidligere haft overvejelser om at udvide aktiebeholdningen i DONG ved at udstede nye aktier, men os bekendt er det forslag trukket tilbage, bl.a. i lyset af finanskrisen, så det er faktisk slet ikke relevant at diskutere på nuværende tidspunkt, om en del af de eksisterende aktier, som staten ejer, skal sælges, og om der skal tegnes nye aktier, som private eventuelt kan købe.
Gennem de seneste år har vi fået en mere gennemsigtig elproduktion ved at skille produktionen og distributionen ad.
Om private investorer på et tidspunkt skal have mulighed for at eje aktier, er svært at afgøre lige nu.
F.eks. indkøber vi jo energi i udlandet, så det er ikke kun staten, der producerer energi til os, det gør andre i udlandet også, ligesom vi selv sælger ud af energien, når vi har overskud.
Dansk Folkeparti kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Det, jeg ikke forstår, er, at man stædigt holder fast ved en aftale om, at DONG skal børsnoteres, når fru Colette Brix jo siger, at det er uklart, om det vil være en god idé; det er ikke sikkert, det en god idé.
Men hvad vil fru Colette Brix sige den dag, regeringen kommer og siger, at nu er tiden inde til at sætte DONG på aktier?
Man har jo aftalt, at det vil man, og så kan man jo ikke bare komme og sige, at det vil man ikke, når man har en aftale om det.
Jeg går ud fra, at den her aftale ikke bare binder i den forstand, at Enhedslistens forslag skal stemmes ned, men at den også binder i handling.
Colette L. Brix (DF), 2010-04-22:
Det er jo netop rigtigt, at der er en politisk aftale fra 2004, og hvis der skal laves om på den, jamen så er jeg da helt sikker på, at ministeren vil indkalde de forskellige forligspartier og sige, at nu bliver der en ændring.
Og så ser vi på det.
Er det noget, der kan bidrage til at gøre det bedre og få firmaet DONG til at blive bedre, så ser vi på det.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Jeg er enig i, at hvis aftalen skal laves om, skal der være en forhandling, eller også skal der være nogle partier, der opsiger forliget, det er jo fuldstændig rigtigt.
Men som det er nu, er der en aftale om, at DONG skal børsnoteres, det er kun et spørgsmål om tidspunktet.
Så kan man selvfølgelig sige, at det kan være, tidspunktet aldrig kommer.
Det er jo en mulighed, det er jeg med på; sådan er det jo gået indtil nu.
Colette L. Brix (DF), 2010-04-22:
Hvis og hvis og hvis hele huset vælter og tagstenene falder ned i hovedet på os!
Hør nu her: Der er ikke i øjeblikket tale om, at der er nogen aktier til salg, og det har vi fået at vide og bekræftet af ministeren i dag.
Og skulle det blive aktuelt, bliver forligskredsen indkaldt, og det er jo bare det, vi så gerne vil alle sammen, så vi bliver informeret.
Og har ministeren noget bedre i lommen end det, der foregår nu, og kan man gå ud og styrke selskabet, så de kan lave al deres grønne energi, og hvad vi ellers vil have, jamen så ser vi da selvfølgelig på det.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-22:
Det er det jo normalt ikke.
Det er jo normalt hr. Jakob Axel Nielsen, men jeg har lovet at aflevere en begrundelse for, hvorfor vi stemmer imod det her beslutningsforslag.
Det handler om ejerskab af produktionsmidlerne, som ikke må falde i den private storkapitals hænder, og mere ideologisk bliver det jo næppe.
Det er noget, der er taget fra Enhedslistens favoritskuffe, nemlig den skuffe, som er helt fyldt op med rød maling, og det drypper stadig lidt her på forslaget, selv om det har været igennem min e-mail og min printer.
Men man behøver nu faktisk ikke at have meget ideologiske briller på for at afvise dette forslag, for rent sprogligt, som forslaget er formuleret, er der tale om et ret meningsløst og overflødigt forslag.
Der står i forslaget, at man skal aflyse privatiseringen af DONG, men DONG er allerede privatiseret, idet der er private i ejerkredsen.
Der står endvidere, i hvert fald i begrundelsen for forslaget, at staten skal beholde minimum 50 pct. ejerskab, og vi hører fra regeringen, at man ikke har nogen planer om at sælge mere end halvdelen af ejerskabet.
Så forslaget vil altså stoppe noget, som allerede er sket, og forhindre regeringen i at gøre noget, som den ikke har planer om at gøre.
Det er alt i alt et meget rødt og meningsløst forslag.
Marianne Jelved (RV), 2010-04-22:
Da den radikale ordfører, fru Margrethe Vestager, ikke kan være til stede, skal jeg meget kort sige, at vi er med i en aftalekreds om det spørgsmål, som beslutningsforslaget drejer sig om, og at vi dermed også var med til at tage beslutningen om at udskyde privatiseringen på det tidspunkt, hvor den blev udskudt.
Vi har ikke i sinde at bryde aftalen og deltagelsen i den kreds, og derfor siger vi nej til beslutningsforslaget.
Nanna Westerby (SF), 2010-04-22:
Jamen som jeg også sagde før, er der f.eks. lavet den undersøgelse, der hedder »Fra gymnasiefremmed til student«, hvor en af anbefalingerne faktisk er, at man ser på klassestørrelserne, fordi det er sådan, at der bliver mindre tid til at tage hånd om den enkelte elev, jo flere elever der er i klassen, og det betyder bare, at der er nogle af dem, som har brug for noget ekstra hjælp, som falder igennem.
Der er også lavet en undersøgelse på Anvendt KommunalForskning, som viser det samme, nemlig at man bedre kan tage hånd om den enkelte elev, når der er færre elever i klassen.
Det siger jo også rent logisk sig selv, at hvis vi skal kunne tage hånd om de svageste elever, skal der også være plads og rum til det i undervisningen.
Og ja, vi synes faktisk i SF, det er en rigtig vigtig prioritering, at man sørger for at få alle med i gymnasiet.
Nu er det jo rent faktisk 60 pct. af en ungdomsårgang, der tager en gymnasial uddannelse, og vi synes, det er rigtig problematisk, at man f.eks. på handelsskolerne har så voldsomt store klassestørrelser, som man har i dag.
Kim Mortensen (S), 2010-04-22:
Jeg tror ikke, der er nogen af de partier, der er med i aftalen, som altså omfatter alle partier minus Enhedslisten, som ikke vil bakke op om den aftale, der er lavet, heller ikke Det Konservative Folkeparti.
Når Socialdemokratiet er gået med i den her aftale, er det, som jeg har prøvet at sige i talen, fordi vi dermed kunne sikre, at staten som minimum stadig væk har 51 pct. af aktierne.
Men som det også fremgår af den tale, jeg har holdt, er det i disse år p.t. for det første ikke aktuelt på grund af mange udefrakommende omstændigheder, og for det andet er der kommet en helt ny energipolitisk dagsorden, som understøttes af, at vi har et stærkt statsligt selskab, og der tror jeg der er mange af partierne, også aftalepartierne her, der er enige i, at man er bedre tjent med et selskab, som er ejet af den danske stat.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Jeg noterede mig, at hr. Kim Mortensen konkluderede, at det var en rigtig god aftale, Socialdemokraterne, SF og De Radikale havde lavet med V, K og O, fordi der jo stadig væk er et flertal for at sælge aktierne.
I den situation, hvor regeringen kommer og siger, at nu er situationen inde til at sælge aktierne, nu er der en gunstig situation, kan Socialdemokraterne ikke sige, at det vil man ikke være med til, fordi man har skrevet under på, at aktierne skal sælges.