Kristen Touborg (SF), 2008-02-19:
I Den Grønlandske Selvstyrekommission var vi i oktober meget tæt på en endelig aftale om de grønlandsk-danske forhold, men så udskrev statsministeren folketingsvalg, og dermed stoppede sagen.
Kun Dansk Folkeparti stod uden for denne overordnede aftale, som blev indgået, og det viste Dansk Folkeparti også ved, at man faktisk kom med en mindretalsudtalelse i den sammenhæng.
Det har de seneste år tilsyneladende været et brændende ønske hos Dansk Folkeparti at sætte sig på rollen som regeringens nordatlantiske indpisker, og enhver anledning bliver energisk udnyttet.
Det gælder også i den forespørgsel, som vi har her i dag.
Det er, som om Dansk Folkeparti overhovedet ikke er interesseret i at finde løsninger, når det gælder Grønland.
Tværtimod har de tilsyneladende lagt sig i selen som den genstridige slædehund, der ustandselig glammer og skaber uro i flokken, så enhver fremdrift bliver forsinket eller besværliggjort.
Men løsninger, nej, dem har Dansk Folkeparti ingen forslag til.
Sidst, vi oplevede det,
var i forbindelse med asyldebatten, hvor de grønlandske folketingsmedlemmer fik læst og påskrevet, og der blev truet med at trække i tilskudsbeløbene, hvis de tillod sig den flothed at blande sig i asyldebatten.
I den sammenhæng var Venstres hr. Søren Pind såmænd ikke ret meget bedre.
Han kunne heller ikke modstå fristelsen til at blande sig og betegnede to grønlandske politikere som nogle, der lige pludselig var kommet ned fra indlandsisen for at drive dansk indenrigspolitik.
Jamen hvor er vi henne?
Man kan jo spørge, om MF’ere, som er valgt på Bornholm, ikke må blande sig i, hvad der i øvrigt foregår i det danske rige.
Det er jo en udmærket sammenligning.
Det ville da være fuldstændig surrealistisk, hvis de ikke måtte det, og det er det altså også, når man agerer sådan over for de grønlandske medlemmer.
Der eksisterer altså ikke A- og B-medlemmer i det danske Folketing, sådan er det.
I øvrigt må man jo sige, at det ikke er ukendt - heller ikke for borgerlige regeringer - at bygge sine flertal på nordatlantiske mandater.
Det har man sådan set gjort.
Jeg tror, at første gang var i 1961, da der skulle dannes regering.
Men det er vel ikke et ukendt fænomen, og derfor kan man godt undre sig over, at Dansk Folkeparti tager sådan på vej i den sammenhæng.
Dansk Folkeparti har været inde på, om man skulle øremærke bloktilskuddet til Grønland i forhold til de store sociale problemer.
Det mener vi ikke er en farbar vej.
Man skal ikke genindføre dansk formynderi over for Grønland.
Det er derfor afgørende, at grønlænderne afgør, hvordan bloktilskuddet anvendes, hvilket også fremgår af det forslag til vedtagelse, der foreligger.
I SF respekterer vi og bakker op om det grønlandske hjemmestyre, og derfor vil vi opfordre regeringen til inden for den ramme at gå i dialog med myndighederne på Grønland om løsningen af nogle af de sociale problemer, som landet har.
Vi vil især opfordre regeringen til at fokusere på at bidrage med faglig bistand og kompetencer inden for alkoholmisbrug og omsorg for børn fra udsatte familier eller fra familier med ringe eller ingen forældreevne.
Dansk Folkeparti er også meget optaget af spørgsmålet om fordelingen af de potentielle oliemilliardindtægter ud for Grønland.
Ja, der er jo næsten gået »Dallas« i den for Dansk Folkepartis gruppeformand hr. Kristian Thulesen Dahl.
Han mener, at de danske politikere optræder som elendige købmænd og giver Grønland alt for gode kort på hånden i spillet om oliemilliarderne.
Derfor forsøger Dansk Folkeparti som en anden JR fra 1980’ernes »Dallas« at oppiske en folkelig opstand mod Selvstyrekommissionen, som udgør et stort politisk flertal uden om Dansk Folkeparti, ved at male et skræmmebillede af grønlænderne, der, som Dansk Folkeparti siger, kommer til at grine hele vejen hjem til Nuuk.
Jeg håber, men forventer ikke, at Dansk Folkepartis tilgang til eventuelle milliardindtægter fra olieforekomsterne i den grønlandske undergrund kommer til at rykke meget ved de kendte politiske positioner, som der er givet udtryk for tidligere i debatten om Grønland og i Selvstyrekommissionen.