runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Det er jeg et hundrede procent – som i 100 pct. – enig i.
Det er jo ubegribeligt, at folk vælger Danmark til og bruger vores ytringsfrihed for i virkeligheden at få den til at bryde sammen på sigt, altså bruger vores ytringsfrihed med den ambition at oprette et kalifat, som gør, at de rettigheder, som de kan prædike deres ondskab på, ville ophøre med at eksistere.
Det er, kan man sige, retssamfundets dilemma nummer et, og det er fru Mette Frederiksen jo også meget bekendt med, fordi fru Mette Frederiksen indtil for nylig sad som landets justitsminister præcis i det her krydsfelt mellem grundlovens frihedsrettigheder og så den politiske ambition om at handle op imod det.
Jeg kan forsikre spørgeren om, at vi inden for rammerne af den danske grundlov er parate til at gå så langt, man kan, for at tage et opgør med hadefulde prædikanter.
Jamen jeg vil så bare nøjes med at takke og dermed yde mit lille beskedne bidrag til, at vi kan genvinde noget af det tabte, hvad angår tid.
Det er klart, at der er den sammenhæng med den frie bevægelighed i Europa, at vi så passer på hele Europa.
Det er den balance, der er, og den er jo ikke mindst relevant i hele diskussionen om migrations- og flygtningepresset, hvis det er den diskussion, vi skal have.
Helt uden omsvøb er der brug for, at Europa tager det mere alvorligt at passe på sin ydre grænse.
Angående den indre grænse vil jeg sige, at jeg er varm tilhænger af den frie bevægelighed.
Det har gjort Danmark rigere.
Men det skal selvfølgelig være sådan, at vi har mulighed for at passe på vores land, og det har vi også inden for rammerne af Schengenaftalen.
Det er bl.a. derfor, at Frankrig oven på den her forfærdelige begivenhed har kunnet tage det instrument i brug at lukke grænsen.
Vi må jo så desværre konstatere, at det i sig selv ikke er det fulde værn.
Bl.a. ved vi fra åbne kilder, at en de personer, der øjensynlig havde været involveret i det her angreb, altså rent faktisk rejste ud af Frankrig gennem en grænse, som i princippet var lukket ned, efter at forbrydelsen havde fundet sted.
Så vi skal passe på med, om vi søger den ægte tryghed eller et symbol på tryghed.
Men på det helt overordnede plan vil jeg sige, at jo bedre vi er til at passe på Europas ydergrænser, jo mere åbne kan vi være for at have den frie bevægelighed.
Når jeg siger det på den måde, er det også, fordi vi aktuelt ikke har en pivåben grænse for nu at bruge et af spørgerens yndlingsudtryk.
Vi har rent faktisk øget vores tilstedeværelse og antallet af stikprøvekontroller i lyset af migrationsudfordringen, ligesom vi oven på det, der fandt sted i København i februar, generelt har skærpet vores beredskab.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2015-11-17:
Jeg er glad for konstateringen af, at de ydre grænser selvfølgelig skal være reelle, for at man har et forbud mod at have grænsekontrol imellem EU-landene.
Det, der så bare står klart, er den her problemstilling, at hvis de ydre grænser ikke er sikre – og jeg går ud fra, at statsministeren er enig med mig i, at det er de ikke i dag, idet der ikke foregår den registrering, der skal foregå, og der ikke foregår den kontrol ved de ydre grænser, som skal foregå i Sydeuropa – er det så ikke rigtigt, som man diskuterer, og det gjorde man for den sags skyld også før de forfærdelige ting i Paris fra fredag til lørdag, at det må åbne for, at landene kan iværksætte egne grænsekontroller?
Altså, min pointe er egentlig i et spørgsmål til statsministeren: Hvis et regelsæt er på en bestemt måde og halvdelen af regelsættet ikke længere eksisterer i den virkelige verden, hvordan kan den anden halvdel af regelsættet så være forpligtende?
Anders Samuelsen (LA), 2015-11-17:
Tak for det.
Man kunne sige, at der kunne man tage ved lære af den tidligere tyske kansler, Helmut Schmidt, som desværre nu er død, i forhold til at han jo i den grad var mand for også at vægte realpolitikken – og det skal vi også gøre.
Jeg vil egentlig bare slutte af med at sige, at jeg er glad for de initiativer, der er taget, altså udspillene på asylområdet og de forhandlinger, som nu pågår om politiets dimensionering i fremtiden, og jeg håber, at det lykkes os samlet, også med et bredt flertal, at nå nogle gode resultater.
Og så vil jeg i øvrigt kvittere over for Socialdemokratiet for det konstruktive bidrag, der bliver leveret i den forbindelse.
Så her var ikke noget spørgsmål.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Tak for det.
Det er aftalt på det uformelle frokostmøde, der var blandt kollegerne og mig på Malta før weekenden, og det er jo bare yderligere aktualiseret ved det, vi har oplevet, at vi stiler efter at få et EU-Tyrkiet-topmøde søndag otte dage – er det den 28. eller 29.?
Undskyld, jeg kan ikke min kalender i hovedet – med det formål at se, om de skitser, der ligger til en aftale, kan bringes frem til en egentlig aftale, som har flere formål i sig.
Et af dem er selvfølgelig at sikre, at de millioner af flygtninge, der er i Tyrkiet, ikke pludselig sætter sig i bevægelse, og at sikre, at den transit, der finder sted igennem Tyrkiet og presser Europa, ikke finder sted.
Det er dilemmafyldt, men omvendt må man sige, at det, at der åbnes nogle kapitler med Tyrkiet, også giver lejlighed til, at man forpligtende kan få den her debat om nogle af de ting, der også udfordrer i Tyrkiet, i forhold til ytringsfrihed og pressens vilkår m.v.
Anders Samuelsen (LA), 2015-11-17:
Tak for det.
I den forbindelse kan det selvfølgelig også nævnes, at et flertal i Folketinget har bakket op om regeringens ønske om, at vi deltager aktivt i Mali, ligesom vi har gjort tidligere, netop for at komme terrorister til livs, også i arnestedet, eller hvor udspringet er.
Jeg er rigtig, rigtig glad for, at også det initiativ er blevet taget, og Liberal Alliance bakker selvfølgelig op om det.
Tyrkiet, som også blev nævnt af fru Johanne Schmidt-Nielsen, er i høj grad en potentiel nøgle, både til at løse selve konflikten, men også til flygtningestrømmene.
Hvordan ser det ud i forhold til Tyrkiet – er der noget nyt at bibringe den danske befolkning der?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Tak for det.
Inden for 1 minut og 57 sekunder er det nok svært at komme alle facetter igennem.
Men regeringen deltager jo aktivt og internationalt alle relevante steder for at fremme en for Danmark, for Europa, for verden gunstig udvikling.
Jamen det handler om, at Danmark deltager i koalitionen mod ISIL, substantielt.
Det er en meget bred koalition, og man må vel med rimelighed sige, at hvis alle deltagende lande forholdsmæssigt ydede det samme bidrag som Danmark, ville styrken i kampen mod ISIL være noget større, end den er nu.
Så vi har legitimitet til at presse på, og vi signalerer også vilje til at yde mere.
Det er bl.a. i det lys, man skal se weekendens debat om et eventuelt mandat for en fremtidig redeployering af F-16-fly.
Vi deltager i EU for at presse, kan man sige, den europæiske dagsorden det rigtige sted hen.
Det er det, der har været tanken fra dag et, nemlig at vi har forsøgt med vores afsæt at presse en debat frem i Europa, der handler om, at vi skal have tilstrømningen under kontrol og ikke kun diskutere, hvordan de skal fordeles
Det er en dagsorden, som bliver stadig mere realistisk, og det er jeg glad ved.
Det hviler jo bl.a. på, at Danmark har givet tilsagn om substantielle bidrag til Frontex, til EU's asylkontor, at vi har øget vores bevillinger til nærområdeindsats m.v. for også derved at få legitimitet til at sige, at andre skal gøre noget mere.
Vi har på det topmøde, der var i sidste uge på Malta, i Valletta, stillet os meget stærkt i forhold til et budskab, der handler om mere konditionalitet i vores bistandspolitik, altså at når vi i den vestlige verden understøtter udvikling i Afrika, skal der ydes noget til gengæld – bare for at give et indblik i nogle af de ting, vi gør og prioriterer.
Anders Samuelsen (LA), 2015-11-17:
Tak for det.
Jeg vil også godt starte med at takke statsministeren for den måde, han har stillet sig i spidsen for nationen på i forbindelse med det forfærdelige terroranslag i Paris, ikke mindst med den fantastiske tale, han holdt på Kongens Nytorv, som jeg tror rørte alle, der var til stede, og alle, der så og hørte den.
Vi er udfordret på to felter, kan man sige, dels i forhold til at håndtere den konkrete flygtningesituation herhjemme og holde øje med, hvad svenskerne gør, men selvfølgelig også i forhold til den globale løsning eller mangel på global løsning, som der er på nuværende tidspunkt.
Derfor har jeg til at starte med sådan et åbent spørgsmål: Hvad foretager regeringen sig i den forbindelse?
Hvad har statsministeren taget af initiativer i den forbindelse?
For det, som vi kan følge på skærmen som borgere i det her land, er selvfølgelig nogle begyndende bevægelser i forholdet mellem USA og Rusland, Tyrkiets involvering osv., men er der noget konkret, som statsministeren kan oplyse os om at regeringen stiller sig i spidsen for?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Ikke 30 minutter.
Det er godt, nu har jeg allerede brugt de første fem.
Spørgsmålet er, hvad der ligger i at tage fløjlshandskerne af.
Vi må vende det om og sige: Når vi skal løsne op for arnestedet Syrien, er vi beroende på at få et meget stærkere engagement end det, vi har i dag, fra netop nogle af de stater, der refereres til.
Det har vi, det er en realitet.
Det kan man synes om eller ej, men det er en realitet.
Og får vi ikke en løsning, vil krigshandlingerne fortsætte, og presset på Europa vil fortsætte.
Derfor tror jeg ikke, at det vil være – kan man sige – klog strategi i vores egen også nationale interesse at starte med bare at tage fløjlshandskerne af og piske løs på nogle, som vi er beroende på at få trukket med hen til et forhandlingsbord og hen til nogle løsninger, som flytter noget.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-11-17:
Jeg mener bestemt ikke, at man finder balancen, når man fra dansk side midt i en verdenshistorisk flygtningekrise vælger at fratage børn af flygtninge retten til at komme i sikkerhed hos deres forældre de første 3 år.
Jeg mener bestemt ikke, man rammer balancen.
Men jeg vil gå videre til et tredje spørgsmål.
Et af de helt store problemer i kampen mod Islamisk Stat er jo den finansielle støtte, som gives fra personer i bl.a. Saudi-Arabien, Qatar osv., lande, som Danmark og Vesten har meget stor samhandel med.
Og et andet problem er, at vores NATO-partner i Tyrkiet i årevis har ladet islamisterne få fri passage over grænsen, samtidig med at vi oplever Tyrkiet angribe de kurdere, som faktisk kæmper på demokratisk grundlag mod Islamisk Stat i Syrien.
Så jeg vil spørge statsministeren, om statsministeren og resten af regeringen vil tage fløjlshandskerne af over for f.eks. diktaturstater som Saudi-Arabien.
Det kunne være gennem økonomiske sanktioner.
Og vil statsministeren og regeringen tage fløjlshandskerne af over for den tyrkiske regering og dens angreb på kurderne i Syrien og i Irak.
Statsministeren siger igen, at hr. Søren Espersen er blevet misforstået.
Jeg synes jo, at hr. Søren Espersen udtalte sig meget klart.
Hr. Søren Espersen bliver spurgt, og jeg citerer: »Hører jeg dig så sige, at vi skal til at bombe, hvor der er kvinder og børn?«
Og hr. Søren Espersen svarer: »Ja, selvfølgelig.«
Jeg synes ikke, at der er meget at misforstå.
Men det er da positivt, at statsministeren nu klokkeklart siger, at selvfølgelig skal Danmark stå på den rigtige side af Genèvekonventionen, fordi Danmark jo netop ikke skal besvare terroristernes barbari med barbari.
Det, der skete i Paris, understregede i allerhøjeste grad, hvad det er for en kynisme og brutalitet, Islamisk Stat står for, og dermed også, hvad det er for en kynisme og brutalitet, de mange mennesker, der flygter fra Islamisk Stat i Syrien, flygter fra.
Der er god grund til at flygte.
Krig splitter jo familier ad, og det er en tragedie.
Bør Danmark ikke netop arbejde for, at familier bliver samlet igen, frem for at fastholde den splittelse, som krigen skaber?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Tak for det, og tak for de pæne ord.
I forhold til hr. Søren Espersen er det måske lidt noget sjovt noget, at det lige falder i mit lod at være den, der skal udlægge hr. Søren Espersens ord, for det er hr. Søren Espersen og andre repræsentanter for Dansk Folkeparti nok bedre til end mig.
Jeg kan gentage, at vi skal respektere den humanitære folkeret – det er jo, kan man sige, forudsætningen for, at vi også kan kende os selv og ikke går andres ærinde – og jeg har også noteret mig, at hr. Søren Espersen har præciseret sine udtalelser.
Hvis der så alligevel er plads til bare at åbne det en lille smule, når det nu er slået
krystalklart fast, så er der jo en udfordring i, at den fjende, vi har, er en fjende, der helt åbenlyst ikke respekterer Genèvekonventionen eller noget som helst andet, men som optræder civilt og forskanser sig bag civilister.
Så der er et dilemma her.
Det rokker ikke ved, at når vi deltager i militære aktioner, så sker det inden for rammerne af konventioner og folkeretten, og der går vi efter militære mål.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-11-17:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til statsministeren for den tale, som statsministeren holdt ved mindehøjtideligheden ved den franske ambassade i søndags.
Jeg deltog ligesom en masse andre mennesker, og jeg synes, der er grund til at kvittere for den.
Det var og det er vigtigt, at statsministeren understregede, at vores sympati og vores medfølelse går til ofrene for det frygtelige, der skete i Paris; at vores sympati og medfølelse samtidig og på præcis samme måde går til alle andre ofre for terror, altså til ofrene for terrorangrebet i Libanon, til ofrene for angrebet på det russiske passagerfly; og at menneskeliv er menneskeliv, uanset om man er fra Mellemøsten, om man er fra Afrika, eller om man er fra Europa.
Det var vigtigt, og det var godt, at statsministeren sagde det.
Jeg vil også gerne kvittere for statsministerens meget klare pointe om, at de eneste, der ønsker, at skillelinjen skal gå mellem muslimer og Vesten, er terroristerne.
Langt de fleste ofre for Islamisk Stats fuldstændig vanvittige terror er muslimer, og skillelinjen går, som statsministeren sagde det meget klart, mellem demokrater og antidemokrater.
Så som sagt: Tak for den tale, jeg synes, den var vigtig.
Netop nu, hvor vi alle sammen er chokerede og vrede – og jeg tror også, der er mange, der er bange, og med god grund – så er det hammervigtigt, at man holder hovedet koldt og klart, og derfor blev jeg ligesom fru Mette Frederiksen ret rystet, da jeg hørte hr. Søren Espersen, som jo ikke er hvem som helst, men som faktisk er formand for Folketingets Udenrigspolitiske Nævn, sige, at nu skulle man til at angribe børn og kvinder, altså civile.
Og jeg hører statsministeren sige, at hr. Søren Espersen mener, at han er blevet misforstået.
Jeg synes jo, hr. Søren Espersen udtalte sig meget klart, og derfor synes jeg også, det er vigtigt, at statsministeren i dag helt tydeligt siger, at det åbenlyse brud på Genèvekonventionen, som hr. Søren Espersen lægger op til, nemlig at angribe kvinder og børn, naturligvis ikke er noget, som regeringen kan bakke op om, og at regeringen må tage afstand fra det.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Der er jo ingen grund til at lægge skjul på, at Schengensystemet er under pres, og det ser vi i øjeblikket.
For der er en forpligtelse til at overholde Schengenreglerne landene imellem, men der er også en forpligtelse i de lande, der ligger ved EU's ydergrænser, til at opfylde deres forpligtelser.
Og derfor kan man ikke sige, at der ikke gælder en forpligtelse det ene sted og den så gælder det andet sted.
Nej, den gælder begge steder, og det, man kan konstatere i øjeblikket, er, at det er under pres.
Derfor er der også brug for, at Europa gør noget ved det.
Det er jo kernen i de diskussioner, der pågår i øjeblikket – senest på det møde, jeg selv deltog i i Valetta i sidste uge – at man er nødt til at tage mere alvorligt at beskytte den ydre grænse.
Man er nødt til at bygge Frontex op, man er nødt til at stille ressourcer til rådighed for de lande, der ligger ved de ydre grænser, så de får en mulighed for at tage alvorligt at beskytte den ydre grænse, for ellers kommer hele systemet under pres.
Må jeg så ikke sige om grænsekontrol i relation til terrorbekæmpelse, at man jo er nødt til meget at overveje, hvilke ressourcer man i givet fald skulle sætte ind for at opretholde en grænsekontrol i gammeldags forstand, hvor alle mennesker skal kontrolleres og vise pas, og veje det op imod, at de ressourcer så i hvert fald ikke samtidig kan bruges et andet sted.
Og med de mønstre, vi har set, og med det problem, vi har med, at vi nærer onde kræfter i vores egne rækker, tror jeg meget på, at ressourcerne er bedre anvendt ved at styrke vores efterretningstjeneste, vores politi, ved at have intelligent grænsekontrol, stikprøver m.v. end at genindføre, kan man sige, de gamle grænsebomme.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2015-11-17:
Altså, Dansk Folkeparti kræver jo ikke grænsekontrol på grund af de forfærdelige ting, der skete i Paris natten mellem fredag og lørdag.
Vi forestiller os selvfølgelig ikke, at så er alle terrortrusler dermed håndteret.
Det siger sig selv.
Vi vurderer, at grænsekontrol er bedre at have end ikke at have, for at gøre livet svært for kriminelle, der ønsker at krydse grænser.
Det, jeg spørger til her, er i virkeligheden lidt mere generelt og angår den aktuelle situation eller migrantkrisen.
Det er en konstatering af, at den ene forudsætning i Schengensamarbejdet er bristet.
Hvordan kan den anden del af Schengenreglerne så være forpligtende?
Det var derfor, at jeg indledningsvis var glad for statsministerens konstatering, erkendelse eller indrømmelse – eller hvad man skal sige – af, at forudsætningen for forbuddet mod grænsekontrol landene imellem er, at de ydre grænser er sikre.
Det er det, jeg synes er et mysterium, og det er i virkeligheden også det, jeg gerne vil have regeringens svar på.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Det hele er forpligtende.
Når jeg nærmer mig det lidt tøvende her, er det, fordi jeg er lidt usikker på, hvad det er for en diskussion, vi nu lægger op til at have.
Er det en diskussion, der handler om grænse i relation til terrorbekæmpelse, eller er det en diskussion om grænse i relation til at håndtere det aktuelle migrations- og flygtningepres?
Om det første vil jeg sige, også ud fra den sporadiske viden, vi har om, hvad der er sket i Paris – det er jo ikke foldet fuldt ud, og det var egentlig også det, der lå i lige at skabe rum til omtanke for at finde ud, hvad det egentlig var, der skete i Paris; vi ved, hvad der skete, men hvad var det for en organisation, der stod bag? –
at man desværre må konstatere, at meget tyder på, ligesom vi så det i Frankrig sidst, og som vi også så det i København, at det her også har sit udspring hos herboende og i Frankrigs situation derboende statsborgere.
Svaret her er jo ikke en grænse.
Vi har en mulighed for at skærpe vores grænsekontrol, hvis situationen er til det.
Vi har i dag en stærkere kontrol ved vores grænser, end vi havde før begivenhederne i februar, og før vi så migrationspresset.
Vi har også et beredskab til at justere op, hvis vi vurderer, at omstændighederne er til det.
Der kan jo være masser af gode grunde til at flygte.
Det er ikke nødvendigvis det samme, som at man logisk set
skal flygte til Danmark, som ikke er den første sikre destination mellem Syrien og her, hvor vi står, og det viser måske kompleksiteten i det her.
Jeg var så glad for, at Johanne Schmidt-Nielsen komplimenterede mig for, at jeg havde rakt den her følelse af forfærdelse ud ikke bare til ofrene i Paris, men til enhver, der mister sit liv til terrorister, enhver, der dør derude.
Det mener jeg, men derfor kan det jo ikke række til, at vi så siger, at enhver, der oplever det globalt, kan håndteres i Danmark, kan vi give husly til i Danmark.
Det rækker ikke til det.
Derfor – hvor trist det end må lyde i fru Johanne Schmidt-Nielsens ører – handler alting om at finde nogle balancer, og i forhold til at sikre integrationen i det her samfund, sikre, at vi kan leve i harmoni med hinanden, og sikre, at vi, når vi møder hinanden i S-toget, intuitivt tænker, at vi er her, fordi vi skal være her, uanset hvordan vi ser ud, så er vi nødt til at finde en formel, hvor vi får antallet under kontrol.
Tak for det.
Først og fremmest vil jeg gerne kvittere for hovedindholdet i opspillet til spørgsmålet.
Det var en meget klar tilkendegivelse, som jo også falder naturligt i forlængelse af den position, som fru Mette Frederiksen har haft indtil for nylig som landets justitsminister, nemlig en meget klar melden sig ind i, at vi skal tage ansvar, og at ord ikke rækker.
I relation til spørgsmålet har jeg jo noteret mig, at Søren Espersen selv har følt et behov for at præcisere de udtalelser, der faldt.
Det har jeg noteret mig med glæde, for jeg kan på vegne af regeringen sige, at når vi deltager i militære operationer, gør vi det på folkeretligt grundlag og meget med det mål for øje at ramme vores modpart og så vidt muligt undgå civile tab.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-11-17:
Med det her lovforslag, som er en genfremsættelse, udvides kommunernes mulighed for at give fleksboligtilladelser.
Lovforslaget betyder, at det bliver muligt at lade fleksboligtilladelsen følge boligen i stedet for ejeren.
Desuden bliver det muligt at give en fleksboligtilladelse, som gør det muligt at veksle frit mellem anvendelse til fritids- eller helårsbeboelse.
Med lovforslaget undtages fleksboliger i landzoner generelt fra planlovens krav om landzonetilladelse ved genoptagelse af helårsanvendelsen.
Og desuden bliver der mulighed for at give bindende forhåndstilsagn om fleksboligtilladelse til andre personer end boligens aktuelle ejere.
Det her handler altså kort sagt om, at man giver mere frihed til kommunerne og også til borgerne, og vi synes egentlig, at det her lovforslag først og fremmest illustrerer, at der er brug for en langt mindre stram regulering af kommunerne.
Det her burde jo være noget, som kommunerne selv bestemte, det burde ikke være noget, der skulle bestemmes inde fra Christiansborg.
Det her lovforslag er altså et skridt i den rigtige retning, men der er set fra vores synspunkt stadig væk lang vej i forhold til at give kommunerne frihed, sådan at de kan indrette sig forskelligt, hvis det er det, de ønsker.
Men altså, de bør have større frihed, så de kan indrette sig efter de behov, som deres borgere har, og det kan jo være forskelligt fra kommune til kommune.
Men vi støtter altså det her lovforslag.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2015-11-17:
Tak for det.
Vi ser meget frem til at følge, hvordan kommunerne udmønter det og udnytter det.
Så har vi en enkelt generel kommentar: Vi synes, at høringsfrister bør overholdes i alle sager.