runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Jeg ved det snart ikke.
Det er i hvert fald nemmere, end da jeg selv debuterede på arbejdsmarkedet, hvor den jo altså var på 10-12 sider og skulle udfyldes med kuglepen og skulle op forbi kommunens postkasse.
Nu er der, hvad jeg synes vi på mange måder godt kan være tilfredse med, et digitaliseret system med, når det fungerer, en god dialog mellem skatteborgerne og skattevæsenet, og et system, som jeg egentlig synes fremstår relativt klart, givet at reglerne bagved er komplekse.
Bare for at stemme violinen rigtigt, så jeg netop ikke går i sådan en ålerusefælde med, at skatten er et problem, og at vi, hvis det skal være mere enkelt, skal have en flad skat, så vil jeg sige, at vores ambition i det arbejdsår, der tegner sig nu, ikke er at omkalfatre det danske skattesystem.
Det er det ikke.
Det er med afsæt i genkendelighed – for selv om reglerne er komplekse, tror jeg alligevel, at danskerne har en fornemmelse af, nogenlunde hvor de står, når alt er lagt sammen med hus og bil og lønindkomst og aktieindkomst og andet – at få lavet de justeringer, der skal til, for at gevinsten ved at arbejde, i særlig grad for folk med små arbejdsindkomster, bliver større.
Det er jeg i hvert fald for nærværende mere optaget af end en eller anden tanke, som man godt kunne have, hvis man startede med et blankt stykke papir, om at lave det hele meget, meget enklere.
For det vil vise sig, at i enkelheden ligger hele kompleksiteten.
Altså, hvis man lige laver sådan en enkel løsning, vil der være mennesker, der risikerer at få en ordentlig rusketur.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-03-15:
Jeg takker statsministeren for at have bragt flad skat på banen, men det kan vi altid diskutere nærmere.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge ind til noget andet.
Der er jo mange skatter, man kan tage hul på.
Der er i det her land ikke grænser for, hvad man beskatter.
En ting er, at vi også har en dødsskat.
Det er jo meget dansk, at vi beskatter folk hele livet igennem, og når de så er døde, får de lige et ekstra hug.
Det er jo beløb, der er betalt skat af i forvejen.
Jeg så via dagspressen et forslag, må man forstå, fra et parti her i Folketinget om at hæve arveafgiften for at bygge billige boliger.
Vi har jo en anden løsning.
Jeg vil høre, om statsministeren kan se en mulighed for, at vi arbejder i retning af, at det, vi dog ikke skal have i Danmark, er en skat på død, altså en dødsskat, og at vi får den afskaffet hurtigst muligt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Alting er jo et spørgsmål om at prioritere, og hvis jeg skal vælge imellem at prioritere noget, der giver glæde i livet, og noget, der giver glæde i døden, så vil jeg trods alt vælge livet og sætte det først – ikke at det ene udelukker det andet.
På det holdningsmæssige plan er jeg langt hen ad vejen enig i, at en meget tung arvebeskatning rummer nogle udfordringer, ikke mindst for familieejede virksomheder, og det er faktisk også derfor, vi sammen har taget ansvaret for at få lavet en finanslovsaftale, hvor vi begynder at gøre noget ved det.
Kunne jeg ønske mig mere?
Det kunne jeg principielt godt.
Er det dér, min hovedprioritet er?
Nej, for vi vil starte et andet sted.
Det, som jeg synes er det vigtigste lige nu og her, på dette stadie i danmarkshistorien, hvis ikke man kan gøre alt på en gang, er at gøre noget mere for de mennesker, som har en relativt lille arbejdsindkomst, og som får lov til at beholde for lidt af den sammenlignet med mennesker, der er på passiv forsørgelse.
Det er jo min hovedprioritet.
Så har vi også i regeringsgrundlaget klart sagt, at vi også kan se, at der er et problem lidt længere oppe i indkomstskalaen, ikke mindst i forhold til de stillinger, som er internationalt konkurrenceudsatte.
Rækker pengene så til mere end det?
Det må efterårets øvelser jo vise.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-03-15:
Jamen jeg er jo glad for, at statsministeren åbner op for den her debat om folkeskolen.
Jeg ville synes, hvis jeg skulle give statsministeren et godt råd – det må man jo gerne slutte spørgetimen af med – at man skulle lade vores undervisningsminister deltage i den her diskussion, helt oplagt, i forhold til at ændre på det.
For det handler jo ikke kun om folkeskolen, det handler, som statsministeren siger, også om bl.a. de muslimske friskoler.
På Nørrebro, i Nordvestkvarteret, har man 18 muslimske friskoler, og jeg har hørt forfærdelige fortællinger om friskolerne om alt fra fysisk afstraffelse til, at der er stærk social kontrol, og om, at man ikke har seksualundervisning – og det er jo sådan set obligatorisk i vores fælles skole.
Jeg mener, at danske værdier er ukrænkelige, og det mener jeg er vigtigt at vi også sikrer gennem vores skolesystem.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Jeg er helt enig i, at folkeskolen er et sted, der former.
Vi tager gerne den her diskussion.
Jeg tror måske også, at den med fordel kan foldes ud til skoler i øvrigt.
Det er også et arbejde, undervisningsministeren har sat i gang, og som kan trækkes ind i det, jeg nu inviterer til: Altså, hvad er det for krav, vi stiller til de frie skoler, så vi kan sikre os, at børn, der sendes på f.eks. en muslimsk skole, ikke unddrages information om, hvad det er for grundlæggende værdier, det her samfund bygger på.
Den diskussion er der jo også.
Det glæder mig meget, at fru Pia Olsen Dyhr siger, at der nok ikke bare er én løsning, for jeg tror, at vi skal være tilbageholdende med at sidde her på Christiansborg og f.eks. diktere bestemte procenter eller andet, der skal lægges ned over kommunestyret.
Det vil rimeligvis være sådan, at de løsninger, der skal virke lokalt, et eller andet sted også skal have et lokalt medejerskab.
Men om jeg kan se et problem i, at der er en kæmpe koncentration af børn med anden etnisk baggrund end dansk?
Ja, det kan jeg se et kæmpe problem i.
Tak for det.
Jeg kan sagtens følge den analyse et stykke ad vejen, men heldigvis er der også en anden side af den samme mønt, for man kan blive meget deprimeret, når man lytter til det her.
Og hvis man kigger på verden over den seneste generation, ser man også en verden, hvor børnedødeligheden er faldet; hvor antallet af folk, der lever i absolut fattigdom, er faldet; og hvor millioner af mennesker er hentet ud af fattigdom og ind i et bedre liv.
Det er en verden, hvor der for nylig blev indgået en klimaaftale i Paris, som er historisk derved, at ikke kun industrilandene skal påtage sig en forpligtelse, men at der erkendes et bredere globalt ansvar.
Så det er blot for måske at nuancere billedet af, at alting er ved at bryde sammen og det ikke holder vores tid ud.
Vi har rakt hånden ud til Rusland, vi har samarbejdet og skabt handelsrelationer, troet på vækst og demokrati, og så er der kommet et tilbageslag.
Der er truslen og udfordringen fra immigrationsstrømme på grund af et arabisk forår, som frøs til igen, Syrien osv.
Altså, jeg erkender fuldt ud, at Europa handler langsomt, men Europa handler.
Jeg opfatter en stigende realisme bare i den korte tid, jeg selv har været statsminister her i anden omgang.
Fra de allerførste topmøder, jeg sad i, hvor der var sådan en lidt laissez faire-holdning til den her flygtninge- og immigrationsituation – wir schaffen das, blev der sagt – til, at der nu er en bred erkendelse af, at noget må vi stille op.
Det går med små skridt, men det er svært at få øje på alternativet, for vi er et Europa, der består af 28 selvstændige lande, som altså kollektivt skal nå en erkendelse, dele en analyse og handle på den.
Men jeg vælger nu at være en smule mere håbefuld end spørgeren.
Uffe Elbæk (ALT), 2016-03-15:
Altså, statsministeren kender mig godt nok til at vide, at jeg faktisk altid prøver at se positivt på udfordringerne.
Jeg har i den sidste uge snakket med gode kolleger rundtom i Europa, og det tegner det samme billede.
Og noget af det, som de bl.a. er dybt bekymret over, er den populisme og den højrenationalisme, som vi ser vinde frem i rigtig, rigtig mange lande.
Der var valg i Tyskland i weekenden, og igen ser vi et højreparti få forbavsende stor opbakning.
Vi ser det i Polen, vi ser det i Frankrig, vi ser det i Italien, altså en enorm opbakning til nogle holdninger, som man jo næsten skal tilbage i historien for at se tilsvarende.
Lederen af det tyske højreparti, Alternative für Deutschland, sagde så sent som for et par uger siden, at det skulle være i orden at skyde illegale immigranter, hvis de krydsede grænsen til Tyskland.
Så hvad mener statsministeren man skal stille op i forhold til den form for politisk konsekvens af de udfordringer, vi ser i Europa?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Jamen jeg er meget enig i, at vi har en udfordring med, at befolkningens berettigede bekymringer fremkalder lette og også for lette løsninger i en række situationer.
Det eneste modsvar, vi har mod det,
tror jeg, er seriøsitet, altså at stille folk fuldt til ansvar for det, de foreslår.
Det er sådan set præcis også i det lys, at jeg for et øjeblik siden inviterede alle partierne til det arbejde, jeg nu vil sætte i gang.
For jeg kan jo også se, at det i debatten, også herhjemme, nogle gange kan gå lidt hurtigt – en hurtig mikrofon frem over bordet: Hvad vil du gøre?
Så kommer de der løsninger, som er til at forstå følelsesmæssigt og intuitivt, men som man i hvert fald er nødt til at tænke fuldt igennem i alle deres konsekvenser: Altså, hvor stiller det os, hvis vi bare tyer til den lette løsning?
Der tror jeg at vi alle sammen – ingen nævnt, ingen glemt – har brug for at insistere på en større tyngde, en større seriøsitet i den politiske armlægning.
Og det er jo bl.a. i det lys, man skal se det initiativ, jeg tog før.
Uffe Elbæk (ALT), 2016-03-15:
Jeg er fuldstændig enig i det, statsministeren sagde her, og jeg vil også gerne rose statsministeren for den pragmatiske og seriøse tone, som statsministeren besvarede de spørgsmål i, der er kommet her tidligere i spørgetimen.
Så der er vi fuldstændig på linje med hinanden.
Det sidste spørgsmål kommer som sædvanlig fra medlemmerne af Alternativet, og de er jo meget optaget af COP21-aftalen, og hvordan vi fastholder ambitionsniveauet og når i mål med det.
Spørgsmålet er, hvordan statsministeren vil sørge for, at Danmark og EU iværksætter de tiltag, der skal til for at leve op til COP21-målsætningerne.
Så har jeg en lille ekstra spørgsmål: Gør det indtryk på statsministeren med de meldinger, der kom fra NASA så sent som i går, om, at vi faktisk står i en klimamæssig nødsituation?
Aldrig har klimatemperaturen været højere, og det er, som om den debat forsvinder i nogle måske meget nære og meget påtrængende problemer.
Men det er jo den helt grundlæggende diskussion og udfordring, vi står over for, set fra Alternativets side.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Tak for det.
Vi havde også kort den drøftelse, sidst vi sås i det her regi, og i mellemtiden har jeg så afdækket det og kan nu oplyse, at det er klima- og energiministeren, der deltager ved underskriftsceremonien i New York.
Det, der så spørges ind til, vil jeg ikke kunne svare på inden for rammerne af den tid, der er.
Jeg synes måske i øvrigt også, det vil være relevant at tage dialogen netop med klima- og energiministeren.
For der er en udfordring her mellem det at være et selvstændigt land, Danmark, op imod Parisaftalen og så det forhold, at vi indgår i EU, som jo sådan set er det, der er objekt for at påtage sig de her klimaforpligtelser, som bagefter skal deles ud på landene.
Og sådan som jeg er oplyst, ligger der i talende stund ikke nogen krystalklar køreplan for, hvordan man i EU-regi griber de her forpligtelser an.
Jeg vil gerne være med til udbore det mere, for det skal jo forfølges.
Jeg har selv den helt overordnede holdning, at et EU, der har presset på for at få en global klimaaftale, jo også skal måles på evnen til kollektivt – altså ikke land for land, men kollektivt – at levere på de forpligtelser, man har påtaget sig.
Morten Østergaard (RV), 2016-03-15:
For at bygge bro til det, hr. Uffe Elbæk sagde, vil jeg sige, at jeg også synes, at der er masser at bekymre sig over, men jeg synes i virkeligheden, at den relevante politiske skillelinje, der tegner sig, jo er, om man med afsæt i de udfordringer, vi vitterlig står over for, stiller sig på frygtens side, eller om man stiller sig på den side, hvor man tror på og bevarer håbet om, at vi rent faktisk kan tage vores egen skæbne i hænderne og gøre en forskel for kommende generationer, også selv om udfordringerne tårner sig op.
Det er også i den ånd, jeg vil besvare statsministerens invitation, fordi det, jeg hører, er en efterlysning af reelle løsninger, der kan gøre en forskel ude i virkelighedens verden, og ikke symbolpolitik og Christiansborgfnidder.
Jeg ved ikke helt, om jeg synes, at diskussionen nødvendigvis har afspejlet det hele vejen igennem, men det skal jeg ikke gøre mig til dommer over; men jeg vil bare sige, at hvis det er det, det handler om, så er vi stærkt interesseret.
Jeg er ikke overbevist om, at alle problemer i samfundet løses bedst med tre behandlinger i Folketinget og en ny lovgivning.
Der er mange kræfter at alliere sig med i den kamp for demokratiet og mod de formørkede stemmer.
Jeg tror, vi skal finde veje til at understøtte dem, og jeg er som sagt ikke sikker på, at det er love og paragraffer, der skal til, men måske noget af det fineste, vi har, i dansk tradition og historie, nemlig folkeoplysning og uddannelse.
Men lad os endelig drøfte det.
Så vil jeg også godt opholde mig lidt ved, at noget af det, der jo giver håb og tro på en bedre fremtid, er, når børn får en god start på livet.
Et af statsministerens tilbagevendende svar på spørgsmålet om kontanthjælpsloftet har været, at det var et løfte, man gav i valgkampen, altså at man ville indføre et kontanthjælpsloft.
Men der var også et andet løfte, som statsministeren afgav i valgkampen.
Det var sådan lidt i kampens hede, men det tæller vel alligevel.
Det var jo løftet om, at man ikke ville føre en politik, der bragte børnefamilier under den fattigdomsgrænse, som vi havde indført under SR-regeringen, og derfor vil jeg bare spørge statsministeren: Gælder det også i dag?
Gælder det også de familier, der bliver berørt af kontanthjælpsloftet, nemlig at den her regering, på trods af at den har afskaffet fattigdomsgrænsen, vil leve op til det løfte, statsministeren gav til Danmarks børn, om, at man ikke ville føre en politik, der bragte folk ned under den daværende regerings fattigdomsgrænse, som ordene faldt?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Først jo en kvittering for kvitteringen.
Jeg synes, at det er en meget præcis beskrivelse af det, der i hvert fald er min egen intention med det arbejde, der sættes i gang.
Jeg tror ikke, at man kommer langt, hvis man entydigt stiller sig bare på frygtens side eller på håbets side.
Men jeg er ikke på jagt efter symbolpolitik; jeg er på jagt efter noget, der virker.
Så tror jeg, at jeg sagde, at vi ikke ville foreslå nogle takster, der i sig selv bragte familier ned under den grænse, som den tidligere regering arbejdede med.
Det er heller ikke mit indtryk, sådan som jeg er oplyst, at det sker med det, vi har foreslået.
Morten Østergaard (RV), 2016-03-15:
Jamen tak for udredningen.
Jeg er helt klar over, at vi har en uenighed om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt, uanset alle de nuancer, der måtte være, når man laver sådan et arbejde, at have et eller andet pejlemærke for, om fattigdommen i vores samfund stiger eller ej.
Men det ændrer jo ikke på det løfte, som statsministeren afgav til Danmarks børn, nemlig at den politik, man ville føre, ikke ville bringe børnefamilier ned under den grænse, som den daværende regering satte.
Og jeg husker tydeligt, hvordan ordene faldt, så det er jo altså et ja-nej-spørgsmål, hvorvidt det løfte i lighed med løftet om at indføre et kontanthjælpsloft står ved magt eller ej.
Det må man jo kunne svare rimelig klart på.
Jeg ved, at der er analyseret grundigt på, hvad effekterne er, og derfor synes jeg egentlig, at man fortjener et ret klart svar på, om også det løfte står ved magt, så vi kan få afprøvet, om det også gælder i virkeligheden.
Det er jo først, når efteråret kommer og vi skal diskutere, om vi kan finde veje til at lette skatten på arbejde, at man for alvor kan gøre en forskel, og der håber jeg sandelig, at ambitionerne er større end det at hente penge op af lommerne hos de dårligst stillede børnefamilier.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Det vil glæde mig utrolig meget, hvis også Det Radikale Venstre til efteråret vil vise sig som et parti – og det er sådan set min forventning – der vil være med til at have et højt ambitionsniveau, når det handler om at skabe mere vækst og mere velstand i vores samfund ved også at give folk med små arbejdsindkomster mulighed for at beholde en større andel af de penge, de tjener, selv – fordi det er ikke nemt.
Altså, det vil jo utvivlsomt nødvendiggøre, at der også skal træffes nogle vanskelige beslutninger, fordi vi står i en situation, hvor fundamentet under vores økonomi jo er skredet på nogle punkter.
Og det er ikke nogen bebrejdelse mod den tidligere regering, det er bare en konstatering, at vi f.eks. nu må nedjustere, kan man sige, bidraget fra nordsøolien med 9 mia. kr. bare siden regeringsskiftet.
Så det bidrag, der var, på mere end 1 pct. af BNP er faldet til en bagatel.
Og sådan kunne man nævne nogle andre udfordringer også, f.eks. migrations- og flygtningekrisen.
Så der bliver klart brug for, at vi i 2025-perspektiv også får truffet beslutninger af en større sværhedsgrad, hvis vi skal sikre ressourcer både til at udbygge velfærden og til at udbygge velstanden via skattelettelser.
Så fik jeg ikke svaret på det første spørgsmål – og det undskylder jeg.
Men det blinker rødt, og der er vist én tur tilbage, ikke?
Morten Østergaard (RV), 2016-03-15:
Står løftet ved magt eller ej?
Jeg vil også gerne sige, at da jeg for et år siden gjorde mig til talsmand for at lave nogle egentlige reformer, der kunne skabe grundlag for, at vi markant ændrede på, hvor meget man beskatter lønindkomst i Danmark, tror jeg, at statsministeren på det tidspunkt sagde, at det var sådan en form for radikal masochisme.
Jeg vil bare sige, at hvis ambitionerne ikke rækker videre end til kontanthjælpsloftet, der skal finansiere skattelettelser, så svarer det vel omtrent til 10 kr. om ugen, hvis det er beskæftigelsesfradraget, man agter at sænke.
Jeg ved ikke, hvor stor en forskel det gør.
Det skal man selvfølgelig passe på med at sige, særlig her i spørgetimen.
Men det gør det for de 30.000 berørte kontanthjælpsmodtagere, som nu bliver ramt af kontanthjælpsloftet, og derfor vil jeg blot sige, at jeg håber, at ambitionerne er større end det, vi har set med kontanthjælpsloftet, når det handler om at tilvejebringe provenu for skattelettelser.
Til gengæld vil jeg sige, at man skylder et svar til Danmarks børn.
Det nytter ikke noget at føre en politik, der bringer børn i fattigdom.
Det skaber hverken håb eller tro på en bedre fremtid.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Men mine efterårsambitioner rækker sådan set vidt.
Desværre er det jo ikke hundrede procent afgørende, alene hvor langt mine rækker, for der skal jo findes 90 mandater, der har et tilsvarende højt ambitionsniveau.
Skal jeg tolke det sådan, synes jeg, det er positivt.
Om løfter vil jeg sige, at det, jeg sagde i valgkampen, var oppe imod mennesker, der gerne ville tegne et helt fortegnet billede af, hvad det var, vi ville med det her kontanthjælpsloft.
Vi står fuldt ud på mål for det, vi sagde, og vi står fuldt ud på mål for det, vi har lagt frem, og som i øvrigt er til drøftelse i salen i dag og på torsdag.
Vi mener, at det er rimeligt på alle dimensioner, også for at forfølge det, der er vores formål, nemlig at sikre en større social mobilitet, så ingen børn livslangt eller i hele deres barndom skal vokse op med forældre på kontanthjælp.
Det er sådan set vores ambition.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-03-15:
Jamen også jeg vil gerne takke for statsministerens invitation.
Vi står i øjeblikket i den situation, at vi sidste år gav 10.000 asylansøgere ophold, og vi kommer også til at give mange mennesker ophold i 2016 og i 2017, hvis krigen i Syrien ikke slutter, og det ser jo ikke lige ud til at være rundt om hjørnet.
Så vi er nødt til at tackle de udfordringer, der kommer med det, nu, for ellers gentager vi fortidens synder.
Vi kan jo se, at udfordringerne ikke kun har været der her i forbindelse med de afsløringer, TV 2 har lavet i »Moskeerne bag sløret«, men at det sådan set er noget, vi har kendt til i rigtig mange år – som statsministeren siger: også i hans egen tidligere regeringsperiode.
Det er jo ikke noget, der er løst med nemme fingerknips.
Jeg er selv vokset op på Vestegnen, og jeg må indrømme, at noget af det, jeg har oplevet i Ishøj, hvor jeg har gået i gymnasiet, er, at der er kvinder, der ikke taler dansk, som ikke er en del af det danske samfund, og som bliver holdt hjemme og er under stærk social kontrol.
Nu har vi unge kvinder, der vokser op i Danmark, og som på lige måde oplever det, at de ikke må tage på lejrskole, at de ikke må deltage i udenomsting, hvis der er drenge involveret, og at de ikke må deltage i seksualundervisning og mange andre ting.
Det gør, at vi reelt oplever, at vi har to samfund i Danmark.
Det vil vi selvfølgelig ikke acceptere på nogen som helst måde, og vi vil ikke acceptere, at unge kvinder sættes under stærk social kontrol.
Så jeg tror, at det, der i virkeligheden er den store opgave, er at bakke op om de mange moderate muslimer, som findes i Danmark, som gerne vil et opgør med det her, men som ikke har den støtte eller den hjælp, som vi i virkeligheden bør yde ved at lave en klog integrationspolitik.
Jeg vil gerne spørge statsministeren om, hvad vi f.eks. skal gøre ved folkeskolen.
Folkeskolen er den største demokratiske institution, vi har.
Det er i hvert fald et af de steder, vi kan løse nogle af problemerne.
Det kunne være ved et loft over antallet af tosprogede elever; det kunne være ved at have seksualundervisning nede i 3.-4. klasse, hvor man også underviser i mere moderne familiesammensætninger – bare som nogle af elementerne.
Det er ikke løst med det.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-15:
Tak for det.
Jeg er åben over for enhver diskussion, hvis den har et realistisk udgangspunkt.
Og det er ikke for at stå og pille i noget sår, men det var f.eks. sådan, at da vi var i regering sidst, definerede vi ghettoer bl.a. med afsæt i etnicitet, fordi vi tror, at der ved siden af alle mulige andre udfordringer, man kan stille op om beskæftigelsesfrekvens og kriminalitet og andet, også er et element her, der handler om, at hvis for mange mennesker med en anden etnicitet bor sammen, så det sprog, man typisk oplever, ikke er dansk osv., så udgør det også en udfordring.
Det var ikke politisk korrekt, og jeg måtte jo notere mig, at den regering, der kom efter min, lavede om på kriterierne og udvandede dem mere.
Jeg glæder mig så over, at SF nu melder sig ind i den her debat, for jeg betragter det forslag om folkeskolen som et udtryk for det.
Gør man så det bedst ved at gå ind i de nære boligmiljøer at sige til børnene: I skal ikke længere have nogen nærhed til skolen.
I skal busses over i den anden ende af kommunen, så det sociale netværk, I bygger op, med legekammerater og sådan noget, ikke er et, I kan tage med hjem i jeres fritidsliv?
Det er jeg meget, meget forbeholden over for.
Altså, jeg tror måske, at en bedre løsning ligger i at få – positivt ment – angrebet de bydele og de bysamfund, som er blevet alt for homogene på en forkert måde.
Så det er skoledistriktet, vi skal prøve at sørge for har en mere multikulturel baggrund end skolen, der ligger i skoledistriktet.
Men det er jo en af de diskussioner, vi kan få med hinanden.