Poul Nødgaard (DF), 2007-02-01:
Først tak til indenrigsministeren for den her status, vi får over kommunalreformens gennemførelse.
Det var dejligt lige at se, hvad ministeren mener om de her ting.
Men lad mig nu indledningsvis slå fast, at det vel næppe er nogen overdrivelse at konstatere, at der formentlig er tale om den største reform, der vil blive gennemført i dette århundrede.
Det kan selvfølgelig kun fremtiden vise, men det er i hvert fald min vurdering.
Og man kan så også med rette stille sig selv det spørgsmål: Hvordan er det hele så egentlig gået?
Jeg vil også selv give svaret: Det er faktisk gået rigtig godt.
Og hvorfor er det så gået rigtig godt?
Ja, det er det bl.a., fordi de sammenlægningsudvalg, der har været der, hvor man har skullet lægge kommuner sammen, har gjort et ganske flot stykke arbejde i 2006, for at starten den 1. januar 2007 kunne komme til at fungere.
Reformen har, som alle ved, flyttet mange opgaver fra de nu nedlagte amter og til kommunerne, og derved opnår befolkningen, at den i højere grad kan få løst de serviceopgaver, som den har brug for at få løst, så tæt på folks bopæl som overhovedet muligt.
Hele grundideen bag kommunalreformen var at få amternes opgaver i stort tal overført til kommunerne.
Jeg synes, at der i dag er grund til at glæde sig over, at kommunerne i høj grad selv har sammensat de nye kommuner, vi har fået.
Vi husker jo alle kommunalreformens tilblivelse: Snart lå bolden på regeringens og Dansk Folkepartis banehalvdel, og snart var den ude på kommunernes banehalvdel – i hvert fald i den proces, der vedrørte, hvordan man ville sammensætte kommunerne.
Selvfølgelig har vi skitseret nogle overordnede regler for det, men det var i høj grad kommunerne selv, der simpelt hen fik det til at fungere.
Og jeg må så sige her åbent og ærligt, og jeg har vist sagt det før fra Folketingets talerstol, at jeg måske indimellem synes, at der nogle steder i landet er blevet lavet nogle kommuner, der er større, både befolkningsmæssigt og arealmæssigt, end jeg overhovedet havde troet eller haft fantasi til at forestille mig.
Men da kommunerne var frit stillede og vi har kommunalt selvstyre, synes jeg, det er helt i orden, at man nu har valgt at gøre det på den måde.
Demokratiet har også efter min opfattelse haft det godt under reformens tilblivelse, og jeg synes, det er dejligt her i dag at kunne konstatere, at de steder, hvor der var lidt tvivl, om en kommune skulle gå til den ene side eller den anden side, om en kommune skulle deles eller ej, lavede man en folkeafstemning.
Og det synes jeg lige har været vand på – undskyld, jeg siger det – Dansk Folkepartis mølle, for vi er jo meget optaget af, at man en gang imellem også spørger befolkningen, hvis der er tvivl.
De 12, 15, 20 steder, der blev afstemninger, synes jeg det fungerede rigtig godt, og ministeriet havde rigtig god kontakt med de berørte kommuner med henblik på at få fastsat datoer og få det hele til at fungere.
I dag er det så glædeligt, at kommunerne tilsyneladende tackler de nye opgaver – jeg vil kun nævne to af opgaverne: Der er de miljømæssige opgaver, som er overført til kommunerne.
1:23 PM
ligevel, at man er gået på den med krum hals i kommunernes tekniske forvaltninger for at bevise, at det kan man altså få til at fungere.
Jeg synes også, jeg vil nævne et andet område, der i hvert fald for Dansk Folkeparti er det meget centrale i reformen.
Det er de sociale opgaver, der er blevet overført fra de nu nedlagte amter og til kommunerne.
Der har vi hele tiden sagt, at det skulle fungere optimalt fra dag et, og det har det faktisk også gjort.
Det grundlag, jeg udtaler mig på, er, at min mail – det har været brugt af en anden ordfører – har været fuldstændig blank med hensyn til henvendelser om ting, der ikke har fungeret.
Jeg har også været en flittig læser af aviserne, ikke alene de landsdækkende, men også de lokale aviser, og bortset fra nogle telefonsystemer et sted, hvor man ikke har fået lavet det stort nok på et rådhus, har der faktisk ikke været de store problemer.
Jeg synes også, det i dag er værd at nævne de mange medarbejdere, der har været omfattet af det her.
Mange har i hvert fald over for mig givet udtryk for, at de synes, det har været dejligt at komme ind i et større fagligt fællesskab.
Og jeg synes også, der er grund til at fremhæve personalestaben i kommunerne for, at de i meget høj grad har ydet en topoptimal indsats for at få det her til at fungere, med andre ord: få deres egen fremtidige arbejdsplads til at fungere godt.
Jeg erkender – det vil jeg også være åben og ærlig om, så jeg ikke får en hel masse spørgsmål om det – at der selvfølgelig er nogle medarbejdere, der har følt, at det har været en stor både fysisk og psykisk anstrengelse at få den her reform op at stå.
Men, som hr. Ole Stavad sagde i sin tale, og jeg kan gentage det her,
er det forhåbentlig nogle begyndervanskeligheder.
Jeg må da kaste et blik tilbage i tiden.
I 1970 var jeg selv med til at gennemføre den tidligere kommunalreform.
Da var jeg ung kommunesekretær, og jeg husker også hele det pres, der var omkring det at få det hele til at fungere i den nye Ringsted Storkommune, så jeg ved, hvad jeg taler om.
Selvfølgelig var det et helt andet samfund, vi havde dengang, meget lettere end i dag, hvor det er meget kompliceret.
Lad det ligge.
Jeg tror, personalet klarer det.
Jeg tror også, personalet vil se frem til at komme ind i nogle større faglige fællesskaber og derved få nogle større daglige udfordringer.
Jeg vil også sige et par ord om de fem regioner.
Som vi alle ved, skal de jo stort set kun beskæftige sig med sygehusvæsenet, og jeg vil gerne her slå fast, at det var noget centralt for mit parti, at regionerne ikke skulle have skatteudskrivning.
Jeg ved, at det var et stort ønske både hos Socialdemokratiet og vist også hos De Radikale og andre partier, at de ligesom de gamle amter skulle have skatteudskrivningsret.
Men snitfladen er ca. 8 plus 4.
Så alt i alt er det en rigtig god start for det nye Danmark, og vores servicesamfund ser ud til at kunne trives på bedste vis.
Som jeg nævnte i mine spørgsmål til hr. Ole Stavad, men som jeg også gerne vil nævne her i min ordførertale, er det stadig væk uforståeligt for mit parti, Dansk Folkeparti, og jeg tror også for regeringen – det kan ministeren selv bekræfte, hvis han på et tidspunkt går på talerstolen, det kunne jo være, han kunne finde på det – at Socialdemokratiet og De Radikale meldte sig ud af forhandlingerne.
Jeg fatter det ikke, og jeg synes, det skal frem i dag.
Når engang jeg skal gøre status over de mange år, jeg har været i Folketinget – det skal man jo på et tidspunkt, jeg skal nok lade være med at skrive en bog om det, siger jeg med det samme, men jeg kunne godt skrive nogle personlige notater ned om det, det har jeg da allerede gjort i min dagbog – så vil et af hovedafsnittene handle om den formiddag, da Socialdemokratiet og De Radikale lod den bombe springe her på Christiansborg og det gik sådan som en løbeild hen over Christiansborg, hvor alle troede, reformen var i hus, at man meldte man sig ud af hele foretagendet.
Det er komplet uforståeligt.
Men lad stå fast, at vi fortsat vil kæmpe for så få opgaver til regionerne som overhovedet muligt.
Det skal stå fast, og det vil sige, at med hensyn til de opgaver, der er placeret der, vil vi loyalt bakke regionerne op i det, de udfører, specielt sygehusopgaverne.
Men at de skal opbygge nogle kæmpe administrationer, som jeg har set at nogle regioner er på vej til, er ikke noget, der har groet i vores have.
Tuesday, May 29, 2007 1:23 PM
Men jeg har det indtryk, det er der sådan et indre ur der siger mig, at hvis de skulle få regeringsmagten – det tror jeg slet ikke, de får, så det er bare sådan noget teorisnak, jeg står og fyrer af – så ville de have de tanker.
Og der tror jeg altså, at man vil blive mødt med en bred, massiv mur, ikke alene af byråd og borgmestre, også socialdemokratiske, men i høj grad også af personalegrupper, der nu formentlig de kommende 3, 4, 5 år får arbejdet sig godt ind på tingene, og så kommer der pludselig en ny regering og siger, at nu kan man godt glemme alt om de opgaver, man sidder og løser, for nu gør vi sådan og sådan og sådan.
Det har skabt utryghed, det har skabt angst hos de ansatte, og jeg kan ikke forstå, at det kan være socialdemokratisk politik.
Men når det så er sagt – og jeg kan se, at lampen er tæt på at lyse – vil jeg sige, at det, vi nu gør i vores parti, og som vi har gjort i hele 2006, er, at vi løbende og meget intenst følger den her kommunalreform.
Vi har selv god kontakt med vores politiske bagland, men vi følger naturligvis også med alle mulige steder i fagblade og lignende, hvordan det hele udvikler sig, og jeg tror, at det, vi fik lavet hin dejlige dag, da vi lavede kommunalreformen, som nu er blomstret i fuldt flor, bliver til gavn og glæde for den danske befolkning.
Det er derfor, vi har gjort det.
Det er for at gøre livet lettere, og for at opgaven kan løses der, hvor man bor.
Med disse ord vil jeg slutte talen, for jeg kan se, klokken er tolv, og jeg tror, der er frokost – jeg ved det ikke.