Liv Holm Andersen (RV), 2015-04-07:
Tak for det.
Jeg vil som andre ordførere også gerne takke udenrigsministeren for redegørelsen her om arbejdet i Europarådet – en organisation, der fortsat har en stor værdi, og hvor vi i Radikale Venstre også er glade for at Danmark bidrager med en stor indsats.
Europarådet spiller, som redegørelsen også lægger vægt på, ikke blot en rolle i forhold til den krise, der i de seneste år på uhyggeligste vis har udspillet sig i Ukraine, men også i forhold til fortsat og ufortrødent at sætte fokus på de værdier, som Europarådet netop er sat i verden for at fremme, nemlig demokrati, åbenhed og frihed samt mere håndgribeligt at forsøge at monitorere indsatsen for disse værdiers fremmarch.
Og dette arbejde er nødvendigt, for de her værdier er fortsat under pres og udfordres ustandseligt.
Angrebene her i Danmark og i Frankrig er åbenlyse eksempler på det.
Men endnu mere relevant, i hvert fald nok i forhold til Europarådets arbejde, er eksempelvis de tendenser, der udvises i Aserbajdsjan – min socialdemokratiske kollega nævnte det også.
Her arresteres journalister, regeringen fører striks kontrol med landets medier, og for nylig blev også Radio Free Europe lukket ned i landet.
Det kan jo, som flere af mine ordførerkolleger også har været inde på her fra talerstolen, synes paradoksalt at debattere netop frihed, åbenhed og demokrati med sådanne lande, og det kan synes oplagt at ekskludere de her lande fra det gode selskab.
Men faktisk giver dialogen, også med regimer som det aserbajdsjanske, nogle væsentlige muligheder.
Debatterne skaber mulighed for konfrontation, mulighed for at inddrage helt aktuelle perspektiver fra de her regimers oppositioner, som derved på en eller anden måde får et talerør i et internationalt regi, hvor de ellers slet ikke ville have haft et talerør, hvis vi afskar de her regimer fra at blive stillet til ansvar.
Nøjagtig det her princip gør sig også gældende, når man i Europarådet og i Europarådets parlamentariske forsamling som forum får lov til at gå i dialog med og kritisere eksempelvis den tyrkiske regering for de angreb, der er blevet begået på journalister i Tyrkiet i den seneste tid.
Så giver det jo også skyts og støtte til dem på den politiske scene og blandt ngo'er og aktivister, der mener, at Tyrkiet må ændre kurs på den front.
Ud over muligheden for den kritiske dialog og for at stille til ansvar, foretager Europarådet jo også, som flere også har været inde på, denne her, om man vil, mere lavpraktiske monitorering i lande, som rent faktisk gerne vil fremad i forhold til frihedsrettighederne, men hvor der er arbejde, der skal gøres.
Montenegro er et eksempel på et land, som har arbejdet ihærdigt på de opgaver, der lå foran Montenegro i forhold til at blive et fuldgyldigt medlem af Europarådet, og her har Europarådets mål om frihedsrettigheder inspireret, og den monitorering, der har fundet sted, har været en hjælp.
Og for nylig indstillede Europarådet faktisk sin monitorering i Montenegro, fordi landet nu lever op til så mange af Europarådets principper.
Så arbejdet for demokrati og frihedsrettigheder er bestemt ikke lige let i alle medlemslandene, og nogle gange skal der også, som mine kolleger også tidligere har været inde på i debatten her i dag, trækkes en streg i sandet.
Således var jeg også en af de medlemmer i Europarådets parlamentariske forsamling, der sammen med resten af den liberale gruppe stemte for at fratage den russiske delegation stemmeretten grundet Ruslands manglende imødekommelse af de krav, der er blevet stillet i forbindelse med Ruslands adfærd i Ukraine.
Det er selvfølgelig vigtigt at understrege, at det ikke er noget, man bør gøre i tide og utide, men det er lige så vigtigt at understrege, at medlemskab af Europarådet og af Europarådets parlamentariske forsamling naturligvis ikke skal være noget, som giver regimer legitimitet, uden at de har fortjent det.
Omvendt tror jeg på, at hvis vi andre lande, eksempelvis Danmark og ligesindede, tager et ansvar på os, kan det også benyttes til at stille regimer til regnskab, når det netop er det, de har fortjent.
Så for mig at se er det her en tosidet debat, hvor dialogen skal strækkes så langt som overhovedet muligt, men der er også nødt til at følge noget efter dialogen.
Således mener jeg, at der alt i alt er god grund til at bidrage til det mangfoldige arbejde, som der redegøres for i redegørelsen, og som Danmark er en del af qua sit medlemskab af Europarådet, og bidrage til at forbedre de her indsatser, forbedre debatten og forbedre arbejdet med at gøre det, som Europarådet jo er bedst til og er sat i verden for, nemlig at monitorere de lande, der gerne vil fremad i forhold til demokrati og rettighedsarbejde, og samtidig kritisere og stille til ansvar, når medlemslande ikke honorerer aftaler og ikke lever op til fælles værdier.
Tak for ordet.