Carsten Hansen (S), 2007-03-13:
Bare en enkelt bemærkning om landbrugsskoler: Vi har indgået et forlig – det står vi selvfølgelig ved – men når de kan opretholdes, alle de her små landbrugsskoler, er det jo, fordi der er nogle helt særlige regler, der gør sig gældende for dem.
Men det skal vi ikke køre mere i her.
For det første vil jeg udtrykke min store glæde over, at uddannelsespolitikken på erhvervsskoleområdet er tilbage på sporet – tilbage på sporet på den måde at forstå, at der nu er brede forlig omkring det, så man trygt udeomkring kan regne med, at vi selvfølgelig vil bakke det her op, også hvis der skulle opstå den mulighed og ske lykkelig begivenhed, at der kom en anden regering.
Jeg vil godt sige, at det vel ikke er en hemmelighed, at det her var det allerallersidste, der faldt på plads i de meget vanskelige velfærdsforhandlinger, der var.
Det var nemlig sådan, at vi var gået hjem klokken 2.30 om natten og havde sagt, at vores betingelse for overhovedet at kunne gå med i det samlede velfærdsforlig var, at der kom et løft på det her område.
Og vores uomgængelig krav var for det første, at der skulle være en færdiggørelsesgaranti.
Det andet var, at vi skulle have 300 mio. kr. som minimum til at løfte kvaliteten for.
Det fik vi.
Og regeringen bøjede sig også i forhold til deres eget udspil.
Derfor vil jeg godt sige, at det er en glædens dag i dag, at vi kan løfte kvaliteten, at vi nu kan se det i sammenhæng med vejledningsreformen, som vi jo har førstebehandlet i dag, for 10. klasse – vi skal nemlig, som også undervisningsministeren sagde, se det i en helhed.
Det synes jeg er lykkeligt for det danske samfund og især for de unge, det nu drejer sig om, og for vores fælles prioritering: at 95 pct. af alle skal have en uddannelse.
Vi kunne se, at når det gjaldt unge og drenge med anden etnisk baggrund, så faldt 60 pct. ud af uddannelserne.
25 pct. af en ungdomsårgang fik ikke en kompetencegivende uddannelse.
Det var baggrunden for, at vi satte så meget magt bag, at vi var ved at gå fra hele velfærdsaftalen, hvis vi ikke fik det her område med.
Det synes jeg man skal notere sig.
Derudover vil vi selvfølgelig glæde os over, at vi nu har fået SOSU med ind, som fru Tina Nedergaard nævnte det, som en del af de fælles ungdomsuddannelser.
Det tror jeg også betyder noget både for fagets omdømme og for rekrutteringen.
Og det, at SOSU nu bliver en del af – i gåseøjne, undskyld SOSU!- det normale ungdomsuddannelsessystem, tror jeg er helt afgørende for fagets fremtid, og for at vi kan rekruttere.
Det andet, jeg vil glæde mig over, er, at vi har fået afsat en pulje til pædagogisk arbejde.
Tidligere reformer viser, at selv om vi har sendt pen ge ud til efteruddannelse af lærerne, er det helt afgørende, at lærerne er det pædagogiske omdrejningspunkt og dem, som skal løfte den her opgave.
Vi har derfor nu i fællesskab sat en pulje af, som vil komme til at beløbe sig til 100 mio. kr. om året, og som centrerer sig omkring det pædagogiske arbejde og en reform af læreruddannelsen.
Det vil jeg godt sige jeg tror bliver en af løftestængerne i det her.
Og så er der det, som nok var en vigtig ting – og jeg nævnte det også i min indledning – nemlig at vi får en gennemførelsesgaranti.
Jeg citerer direkte fra lovforslaget og i øvrigt fra velfærdsaftalen.
Der står nemlig, at alle, som har gennemført grundforløbet, og som opfylder kravet om at være egnet, geografisk mobil eller fagligt mobil og er aktivt søgende, kan afslutte en uddannelse med en erhvervskompetence og et jobperspektiv og eventuelt med skolepraktik.
Det har været helt afgørende for os, at der var en retsgaranti for, at hvis man var egnet, kunne man også få lov til at gennemføre sin uddannelse.
Så kan man diskutere krav og alt mulig andet, men det er et fact, at ikke alle unge mennesker i det her land kan blive elektrikere eller præster eller for den sags skyld skolelærere, og man skal selvfølgelig være egnet til det, ellers må man opgraderes i det grundforløb, der er.
Jeg vil også lægge vægt på, at vi får det fleksible grundforløb, hvor vi får mulighed for ikke bare at give spidskompetencer, men også at styrke de unge mennesker, som har nogle særlige behov.
Derudover vil jeg godt sige, at vi har lagt vægt på skolemiljøet undervejs, vi har lagt vægt på, at selve uddannelserne skal styrkes, og at det grundforløb, som jeg omtalte, hvor både de stærke og svage elever er med, er godt.
Det sidste, jeg vil nævne, er en tidsel, der egentlig ikke har groet særlig meget i vores have, nemlig den trindeling, som de borgerlige partier spillede så kraftigt ud med.
Hvis vi skulle være med til den trindeling, som nu er med i lovforslaget, så var det helt afgørende for os, at der var den gennemførelsesgaranti, og at der var en garanti for, at man kunne færdiggøre sin uddannelse til det højeste niveau.
I det øjeblik den garanti eksisterer, er det jo også sådan, at man kan vende tilbage og uddannelserne er fleksible.
På det område har vi så sagt, at vi godt vil være med, for halve og kvarte uddannelser er ikke det, der bringer Danmark videre, tværtimod skal alle have det hele med.
Der vil jeg godt sammen med de øvrige forligspartier kvittere for, at det er første gang i min tid, at vi i virkeligheden har haft det hele oppe at vende og er landet med store, brede forlig, hvor der selvfølgelig er blevet givet og taget alle vegne.
Til slut vil jeg godt sige, at vi selvfølgelig vil følge det her nøje.
Vi har jo før lavet store reformer, jeg husker »Reform 2000« – sjovt nok for år 2000 – hvor vi havde en masse flotte intentioner og arbejdsmarkedets parter bakkede op og alle Folketingets partier var enige om det.
Så derfor er det vigtigt – og jeg er glad for det tilsagn om det – at vi løbende følger op på reformen.
Det vil vi i hvert fald sikre os undervejs.