Morten Østergaard (RV), 2011-03-15:
Jeg synes, det er en relevant og interessant debat, Kristendemokraterne bringer liv i ved at bringe det her forslag fra Familie- og Arbejdslivskommissionen op i Folketinget i dag.
Jeg kan ikke lade være med at studse lidt over den konservative ordfører.
Det er jo en temmelig dyr måde, tror jeg, at skaffe børnefamilierne noget fleksibilitet på.
Men bare inden man nu får skudt andre i skoene, at der ikke er styr på økonomien og den slags ting, så synes jeg ikke, vi har hørt meget til det forslag fra De Konservative siden valgkampen. Det andet, jeg også kunne forstå at De Konservative går op i, er, at vi skal tiltrække udenlandsk arbejdskraft.
Da jeg læste interviewet med den konservative partileder i Berlingske Tidende i fredags op til det konservative landsråd, kunne jeg forstå, at man betragtede indvandringen som en større trussel end vores økonomiske udfordringer.
Det synes jeg for det første er forkert og for det andet lidt speciel tale fra en konservativ formand.
Men ikke desto mindre vil jeg sige, at vi er meget optaget af, hvordan vi kan skabe mere fleksibilitet for børnefamilierne, og hvordan vi kan skabe en bedre balance mellem familie- og arbejdsliv.
Jeg synes bestemt, der er grund til at gå tilbage til den kommission og se, om ikke der er nogen af de forslag, som ikke er blevet adresseret, som kunne være relevante at bringe i spil.
Der er flere af ordførerne i dag, der har talt om, at det er vigtigt at bevare den danske model.
Men det ser jeg sådan set heller ikke som sådan nogen kontrast til i det forslag, som hr. Per Ørum Jørgensen har fremsat, for der henvises jo præcis til, at også kommissionen pegede på, at det ville kræve, at man inddrog arbejdsmarkedets parter for at finde den rigtige model.
Det, der er afgørende at sige fra radikal side, er, at vi jo ser det her i en sammenhæng.
Vi har den udfordring i Danmark, at vi kommer til at mangle arbejdskraft, og derfor får vi givetvis brug for mere udenlandsk arbejdskraft.
Det er én side af sagen.
Men vi får også brug for, som nogle jo har foreslået – herunder regeringen på det seneste – at danskerne trækker sig senere tilbage fra arbejdsmarkedet, og der har vi jo et forslag om eksempelvis at udfase efterlønnen.
Men vi får også brug for, hvad andre jo gør sig til talsmænd for, at danskerne arbejder mere, når de er på arbejdsmarkedet.
Faktisk har Hans Jørgen Whitta-Jacobsen, der jo er overvismand, peget på, at det sådan set ikke er et spørgsmål om, om det er den blå plan eller den røde plan; det var sådan set en rigtig god idé at gennemføre begge planer, altså både forøget arbejdstid og længere tid på arbejdsmarkedet.
Hvis man tænker det her forslag ind i den kontekst, tror jeg, at der bliver god brug for, hvis vi skal blive længere på arbejdsmarkedet og gennemsnitligt skal arbejde længere, mens vi er der, at der så også er en større fleksibilitet, der tager højde for, at forskellige livssituationer kan give mulighed for forskelligt arbejdsudbud.
Kunne man forestille sig, at vi, samtidig med at vi løser den her altafgørende samfundsudfordring, som både er grundlaget for vækst og også for at få sammenhæng i den offentlige økonomi – nemlig at vi samlet set har et større arbejdsudbud – også skaber en større fleksibilitet, så eksempelvis børnefamilier har mulighed for i en periode at arbejde lidt mindre, mens de så til gengæld på andre tidspunkter – og som jeg forstår på forslaget, jo altså inden de begynder at bruge af den opsparede tid – arbejder mere.
Jeg tror, der er mange, der vil være villige til at planlægge sådan.
Og hvis man har den forudsætning, at det jo ikke må svække arbejdsudbuddet samlet set, og samtidig skriver det ind i en kontekst, hvor vi altså laver en stor reform, der øger det samlede arbejdsudbud, så synes jeg bestemt, der er gode perspektiver i det.
Den slags muligheder vil man også kunne få. Så som jeg opfatter det her, og som jeg også hører hr. Per Ørum Jørgensen i dag, så var det et spørgsmål om, at man gerne ville sætte det her på dagsordenen, og det synes jeg bestemt er relevant.
Hvis vi tænker det ind i den store sammenhæng, som fylder meget i debatten i dag om, at vi skal øge det samlede arbejdsudbud, så tror jeg, det er helt afgørende, at vi har det her perspektiv med ind i de diskussioner, for ellers ender det med, at vi skaber mere stress og dårligere vilkår for børnefamilierne, og så får vi endnu sværere ved at få tingene til at hænge sammen.
Så vi synes, at intentionerne her er spændende.
Det er jo ikke et konkret forslag, som man sådan kan sige man vil stemme ja eller nej til, men det er bestemt et perspektiv, som vi mener er nødvendigt at tage med ind i de diskussioner, svære diskussioner, vi skal have, om, hvordan vi øger det samlede arbejdsudbud, så økonomien hænger sammen, og så vi skaber grundlag for vækst.