runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2013-06-27:
Tak for gennemgangen af aftalerne.
Det er jo lidt historisk i dag, for det er første gang, finansministeren har mulighed for at forelægge aftalerne med kommunerne og regionerne for Folketinget, og det er første gang, vi får mulighed for her at tage stilling til, om det er gode aftaler, eller om det er dårlige aftaler, hvad må siges at være ret vigtigt, da det ubetinget er de største aftaler, der bliver lavet i løbet af et år af betydning for velfærden og velfærdens udvikling.
Og det får mig til at stille det ene spørgsmål: Synes finansministeren ikke, det er en god idé, at vi nu i stedet for at behandle den her sag bag lukkede døre i Finansudvalget og der stemme om det, får mulighed for at debattere den her vigtige sag i Folketingssalen?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Bekymrer det ikke finansministeren, når vi kigger på det ud fra et velfærdssynspunkt, at man i 2011 brugte 6 mia. kr. mindre, end der var afsat, i 2012 brugte man mere end 5 mia. kr. mindre, end der var afsat, i 2013 er der skåret 2,6 mia. kr., og det fortsætter i 2014?
Er det ikke en dårlig udvikling for velfærden?
Rosa Lund (EL), 2013-06-27:
Jeg kan da give ordføreren ret i, at flere penge ikke altid er lig med mere kvalitet.
Men grunden til, at jeg spørger, er jo, at der er flere formuleringer i aftalen om folkeskolereformen, som åbner op for, at det hverken er lærere eller pædagoger – som finansministeren var inde på – der skal varetage undervisningen.
Det kan også være frivillige, jamen det kan være alle mulige mennesker, som den enkelte kommune lige finder det er relevant at få ind i folkeskolen.
Så grunden til, at jeg spørger, er jo, at jeg er lidt bekymret for, om man kommer til at lave en spareøvelse ude i kommunerne og altså derved forringe kvaliteten.
Så kan Venstres ordfører garantere, at den her kommuneaftale ikke betyder, at der er nogle kommuner, som er nødt til at spare den kvalitetsfyldte undervisning væk og bytte den ud med, at frivillige kommer ind og laver det, som Venstre selv kalder hulahoptimer?
Jacob Jensen (V), 2013-06-27:
Man skal altid passe på med bare at sætte lighedstegn mellem mængden af ressourcer, man anvender, og den kvalitet, man så kan få ud af det.
Man peger bare og siger, at nu har vi brugt x antal milliarder på det område, og ergo må servicen og kvaliteten af samme være blevet x procent bedre.
Sådan tror jeg ikke man kan se på det, og slet ikke, når vi er nået op i den størrelsesorden, for man må antage, at når verden største offentlige sektor og i øvrigt verdens dyreste folkeskole har nået den størrelse, den har, så er det ikke svaret bare at sige: Jamen lad os da gøre den endnu større, eller lad os lave folkeskolen endnu dyrere, så skal det nok gå alt sammen.
Det er altså vores overbevisning, at den folkeskolereform vil medføre en kvalitetsforbedring, og når det kan gøres inden for den samme økonomiske ramme, tror jeg sådan set også godt, der er andre områder inden for den offentlige sektor, hvor det kan ske tilsvarende.
Rosa Lund (EL), 2013-06-27:
Nu sagde ordføreren selv, at man har lavet en aftale om bedre kvalitet i folkeskolen.
Det vil jeg gerne spørge lidt ind til, fordi hvordan kan det være med til at skabe bedre kvalitet, at man først laver en aftale om folkeskolen, som kræver nogle væsentlige investeringer i folkeskolen, for så at lave en aftale om kommunernes økonomi, hvor man ikke sikrer, at der er tilstrækkeligt med midler til at lave det løft, som ordførerens eget parti, Venstre, ønsker?
Jacob Jensen (V), 2013-06-27:
I forhold til det sidste synes jeg, det er helt fint, at vi får debatten.
Det står jo enhver frit for, som hr. Frank Aaen og Enhedslisten også har gjort, netop at fremsætte beslutningsforslag, så vi kan tage snakken hernede.
Så det tror jeg ikke vi behøver at pinde mere ud.
Altså, i forhold til enighed og uenighed synes jeg bare, det er vigtigt, at man navigerer ud fra sin politiske overbevisning.
Selvfølgelig skal man da lægge mærke til det og tage det med i sine overvejelser, når der kommer forskellige bemærkninger fra forskellige kanter, det tror jeg vi alle gør.
Men det ændrer jo ikke på det syn, som vi har på den offentlige sektor, som er verdens største, og som både regeringen har peget på kan moderniseres – for nu at bruge dens udtryk – og som Produktivitetskommissionen har peget på kan drives mere hensigtsmæssigt, hvor der kan frigøres i omegnen af 10 pct., uden at servicen så skulle blive forringet.
Så synes jeg da, det ville være underligt, hvis vi skulle sige, at nå, jamen lad os da bruge nogle flere penge, uden at det ret beset er nødvendigt.
Tværtimod, jo mere vi kan gøre ved den modernisering eller ved den effektivisering – man kan kalde det, hvad man vil – jo større er sandsynligheden jo også for, at vi har et velfærdssamfund i de kommende år, til de kommende generationer, så det ikke er vores generationer, der, om jeg så må sige, har ædt det hele op og har sendt regningen videre.
Derfor ønsker vi netop at gøre de her ting så hensigtsmæssigt, som vi nu kan gøre det, og derfor kigger vi også med stor interesse på de anbefalinger, der kommer fra Produktivitetskommissionen, når de kommer.
Vi efterspørger det også, og vi har for nylig haft et samråd med økonomi- og indenrigsministeren om den her moderniseringsproces.
Her har jeg forstået, at der er lagt nogle principper ud, men at der stadig væk mangler noget konkret handling fra regeringens side.
Frank Aaen (EL), 2013-06-27:
Nu er det jo sådan, at man, når nogen, som man normalt er uenig med, lige pludselig siger nogenlunde det samme, som man selv siger – det er jo ikke usædvanligt – så kan sige, at hov, hør her, det her er ikke helt ude i hampen, for det er sådan set gået hen og er blevet til almen viden, på samme måde, som jeg forleden dag måtte rose vismændene for deres anbefaling af, at vi skulle have en finanspolitisk lempelse i Danmark for at skabe mere beskæftigelse.
Så det synes jeg ikke man skal skose.
Jeg synes bare, det er interessant, at de økonomer, som Venstre normalt er enige med, i vidt omfang siger, at det er en forkert politik, Venstre kører frem med; det var sådan set det, jeg bare prøvede at sige.
Det er jo nok så interessant, at det er dem, man normalt er enige med, der undsiger det, man går og siger.
Det var det ene.
Det andet er altså det, at jeg vil holde fast i, at så må vi jo prøve at få debatten i Folketingssalen også fremover.
For som sagt: Det er jo ikke bare i kroner og øre, at det her er den vigtigste beslutning hvert eneste år omkring velfærdens udvikling i det her land, som bliver vedtaget med det aktstykke, vi diskuterer i dag, men det er også indholdsmæssigt.
Og det synes jeg nok må kunne kræve, at man får en offentlig debat om det, og at det ikke bare behandles i Finansudvalget.
Jacob Jensen (V), 2013-06-27:
Lad mig starte med det sidste: Vi overvejer altid, om vores politik er klog.
Vi mener faktisk, at den er klog.
Det er egentlig pudsigt nok, at Enhedslisten så åbenbart lige præcis nu begynder at lytte til, hvad de her økonomer siger.
For når man hører de samme økonomer vurdere Enhedslistens økonomiske politik – de er måske ikke personificeret ved de samme økonomer, men altså økonomer i al almindelighed – synes jeg ikke helt man hører den samme samklang og dermed argumentation fra Enhedslistens side i forhold til at bruge den slags som underbygning for sin politik.
Men lad det nu ligge.
Jeg vil så også godt svare på det første, som jeg synes hr. Frank Aaen med rette spørger om, nemlig om det så er et godt sted, vi nu diskuterer det her.
Ja, jeg synes, det er udmærket.
Jeg nærer nu ikke nogen mistillid til Finansudvalget – nu er Finansudvalgets formand også til stede – med hensyn til, at der dér skulle ske noget fordækt.
Der er vi jo alle sammen med – undertegnede, hr. Frank Aaen og andre gode politikere – og der foregår der nogle udmærkede diskussioner om det her.
Men jeg har ikke noget problem med at tage den her debat i Folketingssalen, for at vi netop kan få vist både nuancerne og de store forskelle, der også måtte være i vores opfattelser af, hvordan den offentlige velfærd skal udvikle sig.
Så det synes jeg er helt fint.
Bjarne Corydon (S), 2013-06-27:
Der er afsat 1 mia. kr., ikke til kompetenceudvikling, men til linjefagskompetencedækning i folkeskolen, og det er aftalt med kommunerne, at man hæver det op imod et niveau, der hedder 95 pct.
Jeg forstår sagtens, at Enhedslisten står uden for aftalen om en ny folkeskole, det er jo helt regulært, men at gøre 1 mia. kr. til løft af lærernes kompetencer til et begrænset initiativ kan man simpelt hen ikke klare med nogen form for retorik.
Det er et omfattende initiativ, det er mange penge, og det er noget, der satses markant på i de kommende år.
Frank Aaen (EL), 2013-06-27:
Jeg vil starte med at stille Venstre det samme spørgsmål, som jeg også stillede finansministeren, nemlig om Venstre ikke mener, at det er en god idé, når det gælder den her diskussion om rammerne for og udviklingen af velfærden i kommunerne, i regionerne – som er den absolut største vedtagelse på det område i løbet af hele året – at det også kommer til debat i Folketingssalen, og at det ikke bare afgøres bag lukkede døre i Finansudvalget?
Er det ikke en god ting?
Så kan vi være uenige om, hvad vi mener om tingene, men er det ikke en god ting, at vi får debatten her i dag?
Det er den ene ting.
Så er der den anden ting.
For her siger ni ud af ti økonomer – det er økonomer, som jeg ved at Venstre normalt i stort omfang støtter – at hvis man gennemfører Venstres nulvækst, så vil det gå ud over velfærden, og så vil man få dårligere velfærd.
Det er ikke noget overraskende synspunkt, men det er der ni økonomer, der siger.
Der er kun én økonom, der holder med Venstre, nemlig Danske Banks økonom, Steen Bocian.
Er det ikke lidt sigende?
Bør man ikke overveje, om den der nulvækstfilosofi er klog?
Bjarne Corydon (S), 2013-06-27:
Jeg synes personligt, det er en helt meningsløs diskussion.
De kommuneaftaler og regionsaftaler, der nu er indgået, opfylder rigtig mange af de målsætninger, vi som parti – og det gælder vist i øvrigt alle regeringspartierne – har haft, når det gælder kommunal og regional velfærd både før og efter valget.
Og det synes jeg er helt igennem tilfredsstillende.
Jacob Jensen (V), 2013-06-27:
Det svar forstod jeg ikke.
Det har jo ikke noget med vores politik at gøre, det her.
Jeg spørger til regeringens politik på det her område.
Jeg har forstået, at ministeren siger, at han er uenig i det, Enhedslisten fremfører, og det er jeg så også – og det vil jeg redegøre for om et øjeblik.
Men derfor synes jeg da, det er rimeligt nok, at man får at vide – at finansministeren redegør for det – om Enhedslistens forslag ligger meget langt væk fra det, som finansministeren havde ønsket at gennemføre som politik, hvis han fik muligheden for det, eller om den politik, finansministeren rent faktisk fører, i realiteten ligger endnu længere væk og dermed, kan man sige, et stykke væk fra det, som Enhedslisten egentlig nu kommer frem med.
Det synes jeg da er en rimelig diskussion.
Det har jo ikke noget med Venstres politik at gøre.
Bjarne Corydon (S), 2013-06-27:
Det vil jeg fuldstændig overlade til Venstre at vurdere, for sådan som jeg opfatter det, er det åbenbart det, man er mest optaget af i Venstre overhovedet, for så vidt angår dansk politik i øjeblikket, hvorimod det kniber noget med at redegøre for, hvad man selv vil efter næste folketingsvalg, som det jo også fremgår af dagspressen i dag.
Jacob Jensen (V), 2013-06-27:
Nu har vi et forslag fra Enhedslisten, som på et af punkterne ønsker at øge den offentlige økonomi med 2 pct., så jeg vil bare høre, om finansministeren kan redegøre for, om det forslag ligger tættest på det, som finansministeren gik til valg på, eller det er det forslag eller den politik, som finansministeren nu gennemfører, der ligger tættest på det løfte, finansministeren gav.
Altså, er det Enhedslistens forslag om 2 pct., der ligger tættest på, eller er det den politik med 0,4 pct., som regeringen fører, der ligger tættest på det løfte, som finansministeren gav inden folketingsvalget i 2011?
Bjarne Corydon (S), 2013-06-27:
Altså, jeg synes ellers, jeg forsøger at sætte mig grundigt ind i de her forhold, men jeg er ude af stand til at forstå, hvordan 1 mia. kr. mere til efteruddannelse skulle kunne føre til besparelser, det evner jeg simpelt hen ikke.
Det, der sker, er, at man nu forsøger – og det har vi aftalt konkret med kommunerne – at løfte det, mange har ønsket i rigtig mange år, nemlig at børnene bliver undervist af lærere, som har fået en uddannelse i det, de faktisk underviser i.
Det vil man prioritere, der er nye ressourcer til det, og man vil fokusere mere på det med de ressourcer, man har i forvejen.
Og man vil så nå de meget, meget ambitiøse mål, vi har sat os med aftalen.
Det er da ubetinget godt for lærerne, men jo først og fremmest for børnene, som er dem, det hele drejer sig om.
Lars Dohn (EL), 2013-06-27:
Altså, de tal, jeg henviser til, er udarbejdet i Danmarks Lærerforenings økonomiske sekretariat.
Det er en ret enkel udregning: Når der er 50.000 lærere, bliver det altså til knap 1 dags udvikling.
Når man nu bruger ordet kompetencedækning, kommer jeg til at tænke på ministerens tidligere udtalelser om fulde og dækkende ordninger.
Så derfor må jeg pege på, at der er dækning for det, som Danmarks Lærerforening siger det her kan medføre, nemlig øgede besparelser på efteruddannelse ude i kommunerne, for ellers kan man ikke dække udgifterne ind.
Stine Brix (EL), 2013-06-27:
Fra Enhedslistens side er vi jo fuldkommen enige i, at almen praksis har en nøglefunktion i det danske sundhedsvæsen, og de almenmedicinske speciallæger er vigtige, fordi de har et indgående kendskab til deres patienter og har en helhedsorienteret tilgang til både sundhed og sygdom.
Når jeg tager ordet i dag, er det, fordi vi i forbindelse med førstebehandlingen sagde, at der er mange ting i det her lovforslag, som vi synes er gode, og at vi som udgangspunkt er positive over for lovforslaget, men vi ender alligevel med at stemme nej, og jeg vil gerne fortælle hvorfor.
Vi kan bakke op om formålet om at tage fat på, at alle danskere får adgang til en praktiserende læge.
Det er et fuldt legitimt formål, og det er en vigtig opgave.
Vi kan bakke op om, at man laver en ny struktur i form af et praksisplanudvalg, som skal koordinere på det her område.
Jeg vil også gerne understrege – og det er nok især nødvendigt efter Liberal Alliances ordførertale lige før – at vi ikke mener, at der her er tale om, at man griber ind i en konflikt med afsæt i den danske model.
Der er ikke tale om en forhandling mellem lønmodtagere og arbejdsgivere, og det kan slet ikke sammenlignes med den konflikt på lærerområdet, som fandt sted for nylig.
Her er tale om, at man forhandler med en gruppe af private leverandører til det offentlige, fuldstændig som hvis man f.eks. forhandlede med Falck, der driver store dele af vores ambulancevæsen.
Så at det her skulle være et angreb på den danske model, kan jeg overhovedet ikke genkende.
Når vi alligevel stemmer nej til lovforslaget, er det, fordi vi er helt uenige i, at løsningen på, at der mangler læger nogle steder i landet, er, at det er private hospitaler og koncerner, som fremover skal drive almen praksis.
Vi mener, at når man taler om et kernevelfærdsområde, som sundhed virkelig må siges at være, så hører kommercielle interesser ikke hjemme der.
Og kommercielle interesser skal ikke blandes ind i det meget følsomme forhold, der kan være i det fortrolige møde mellem læge og patient, som foregår i almen praksis.
Lovforslaget her betyder, at regionerne ikke fremover vil kunne vælge at drive en klinik selv i de tilfælde, hvor man ikke kan få en praktiserende læge til at påtage sig opgaven.
Vi stillede et ændringsforslag, som i det mindste ville gøre det muligt for regionerne selv at kunne diskutere, om de ville udbyde driften til private, eller om de ville vælge at etablere en regionsklinik selv.
Det ændringsforslag blev desværre ikke vedtaget, og derfor kan vi altså ikke støtte lovforslaget.
Om elementet med udbud til private af almen praksis kommer fra Venstre, kan jeg selvfølgelig ikke vide – jeg kan kun gætte på det.
Vi synes, det er en skam, for lovforslaget rummer som sagt gode og vigtige elementer, men samlet set betyder det altså, at vi ikke kan støtte lovforslaget.
Benedikte Kiær (KF), 2013-06-27:
Det er vi fuldstændig enige i, og det er jo også derfor, vi siger, at det er vigtigt – og det har vi jo sådan set også kvitteret for over for ministeren – at vi har taget lægerne med ind i det praksisudvalg, der nu kommer, hvor kommunerne, regionerne og de praktiserende læger sidder, for det er vigtigt, at de tre parter er sammen omkring patienterne, særlig de patienter, der har fået kroniske lidelser.
For det er bare det, at laver man en aftale, alle sammen er enige om, så er den alt andet lige meget stærkere, hvilket også vil være til gavn og glæde for dem, det egentlig drejer sig om, nemlig patienterne, altså hvis man er enige om, i hvilken retning man skal gå.
Det er jo sådan set også indholdet i et af de ændringsforslag, som vi har stillet, at der skal være en ligeværdighed og en enighed om samarbejde.
Camilla Hersom (RV), 2013-06-27:
Nu tvivler jeg på, at Det Konservative Folkeparti ville have stemt for, hvis dette ene ændringsforslag havde fundet opbakning.
Det er ikke sådan, som jeg har forstået forhandlingerne.
For sagen er jo, at der ligger meget, meget mere i det her lovforslag end alene spørgsmålet om lægepraksisser, altså hvor de skal være placeret, og det med, hvem der præcis skal bemande dem.
Men vil fru Benedikte Kiær ikke medgive, at det, som er det helt overordnede formål med lovforslaget her, er at sikre, at den primære sundhedssektor, altså praksislægerne, bliver meget bedre integreret i og forbundet med det øvrige sundhedsvæsen i Danmark, og at et væsentligt element i det er, at man tager del i de aftaler, som der bliver lavet andre steder, opfylder sin del af dem, om jeg så må sige, og at vi selvfølgelig også tænker over, at der er en tendens til, at de praktiserende læger klumper sig sammen i de større byer, mens der er mindre dækning på landet, og at det er et ansvar, som regionerne er nødt til at løfte?
Vi er jo nødt til at have et land, hvor man kan gå til lægen, uanset hvor man bor.
Benedikte Kiær (KF), 2013-06-27:
Det ville man jo sådan set også kunne have gjort med det ændringsforslag, som Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti stillede til det her lovforslag, for hvis man ser på de svar, der kommer fra ministeren, f.eks. svar på spørgsmål 27, så kan regionen jo også lave nogle nye ydernumre.
De får med lovforslaget kompetence til det, og dertil hænder det jo også, at der kommer ledige lægepraksisser ind til regionerne, hvor en læge af en eller anden årsag ikke kan drive den længere – det kan være sygdom eller noget andet – eller ikke har fået solgt den inden for den tid, hvor lægen gerne ville have solgt den, fordi lægen vil på pension.
Der er det, vi blot siger: Når en lægepraksis med et ledigt ydernummer kommer ind, samtidig med at man laver nogle nye ydernumre, så spørg dog først, om der er en praktiserende læge, der gerne vil overtage den, før man undersøger, om der er nogen, der vil overtage og drive den ved et udbud, og før man så går i gang med at lave en regionsklinik.
Camilla Hersom (RV), 2013-06-27:
Tak for det.
Jeg er jo på lange stræk enig med fru Benedikte Kiær i at rose de praktiserende læger som et meget, meget vigtigt element i det danske sundhedsvæsen.
Det mener jeg sådan set også fremgår klart af betænkningen, nemlig at de partier, som støtter det her lovforslag, mener det.
Men det er ikke det samme som at mene, at det ikke skal videreudvikles.
Nu er der rigtig mange elementer i det her lovforslag, men jeg kan forstå, at noget af det, som fru Benedikte Kiær lægger meget vægt på, er, at hvis man har en almen praksis i dag og den skal sælges eller afhændes, skal regionen ikke tilbyde den til en anden, men det står jo den læge, som har praksis, frit for.
Det fremgår jo netop klart af lovforslaget, at hvis man er etableret i en privat praksis i dag, står det den læge fuldstændig frit for at sælge, når vedkommende ønsker det, og at man i øvrigt hverken kan blive tvunget væk eller eksproprieret.
Så hvad er det egentlig, der er problemet?
Der, hvor systemet fungerer, hvor man kan få nye læger ind i en praksis, når den bliver afhændet, og hvor man bliver selvsupplerende, kommer der ikke til at ske noget.
Lovforslaget sigter jo netop på at stoppe hullerne de steder, hvor de er.
Benedikte Kiær (KF), 2013-06-27:
Så kunne man nævne en masse andre høringsparter, som sådan set mener, at der er nogle problemer med det her lovforslag, bl.a. nogle af de problemer, som jeg påpeger her i min ordførertale.
Det er vi da selvfølgelig også interesseret i.
Jeg kan heller ikke forstå, hvad den socialdemokratiske ordfører mener med, at det sikrer en ensartet kvalitet, da der i lovforslaget kun står, at der skal være en vis ensartethed.
Der står ikke, at der skal være den samme kvalitet, uanset om det er en regionsklinik, en udbudsklinik, der bliver drevet af en privat aktør, eller en lægepraksis, som vi kender den i dag.
Hvorfor kunne der ikke stå, at der skal stilles nøjagtig de samme krav?
Det havde da været godt for at sikre en ensartet kvalitet.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-06-27:
Af lovforslaget fremgår det meget, meget tydeligt, at det heldigvis forholdsvis brede flertal, der står bag lovforslaget – netop fordi Venstre også bakker det her lovforslag op – siger, at vi rent faktisk ønsker en forhandlingsmodel fremover.
Vi ønsker rent faktisk, at det er selvstændige praktiserende læger, som driver klinikkerne i Danmark, fordi vi synes, det giver ansvarsfølelse, og de har faktisk også vist, at de langt hen ad vejen gør det godt.
Jeg synes jo, det er bemærkelsesværdigt, at fru Benedikte Kiær siger, at ja, der er ikke noget mærkeligt i, at Danske Regioner bakker det her lovforslag op.
Synes fru Benedikte Kiær så, der er noget mærkeligt i, at patientorganisationerne bakker det her lovforslag og ændringerne op – altså, de danske patienter, som er afhængige af, at vi har et sundhedsvæsen, der på alle måder fungerer, som taler sammen, og hvor sektorerne også nærmest udgør en helhed?
Benedikte Kiær (KF), 2013-06-27:
Jeg er sådan set ikke overrasket over, at Danske Regioner bakker op om det her lovforslag, for der er jo en tæt koordinering mellem regeringen og Danske Regioner i den her sag.
De sidder sådan set også i det samme regionale udvalg, der netop har med de her ting at gøre.
Jeg kan bare ikke forstå, når vi alle sammen er enige om, at familielægeinstitutionen, som vi kender den i dag, de praktiserende læger, den almene praksis, som vi kender den i dag, er noget rigtig godt, som vi bør bevare, hvorfor man så ikke først skal spørge, om der er en praktiserende læge, der vil overtage en lægeklinik, før man går i gang med de nye former for organisering af lægeklinikker.
Hvorfor kan man ikke det?
Det ville da sikre familielægeinstitutionen, som vi kender den i dag.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-06-27:
Tak for det, og tak til ordføreren.
Vi hørte også i forbindelse med både første- og andenbehandlingen, hvilken ængstelse og nervøsitet Det Konservative Folkeparti har i forhold til lovforslaget.
Jeg vil blot sige, at det, der gør indtryk på mig som Socialdemokraternes sundhedsordfører, er, at de store patientorganisationer, Kommunernes Landsforening og Danske Regioner siger, at den her lovændring giver mulighed for at drive en almen praksis, som er bedre end den gode almene praksis, vi har i dag.
Gør det ikke indtryk på De Konservatives sundhedsordfører, at det bliver understøttet af dem, som i høj grad er afhængige af, at vi har en god almen praksis?
De siger det modsatte af det, den konservative ordfører fremfører, altså at det her udvander og undergraver.