runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Adelsteen (DF), 2011-03-29:
Da vores ordfører, fru Colette L. Brix, desværre ikke kunne være til stede, har jeg lovet at fremføre Dansk Folkepartis holdninger.
Enhedslisten vil gerne det med statsbank, og det vil SF også gerne, hvilket man ser, når man læser deres principprogram.
I december behandlede vi et andet forslag fra Enhedslisten, hvor de ønskede at videreføre Eik Bank Danmark som en statsejet bank.
Dette beslutningsforslag minder meget om det tidligere, bortset fra at det drejer sig om Amagerbanken.
Resten af Folketinget har valgt en anden model end Enhedslisten.
Også S og SF står bag Finansiel Stabilitet, som rydder op i krakkede banker.
Vi støtter også denne model, da vi ikke mener, at staten på sigt skal drive bank, det gør markedet bedst.
Det er glædeligt, at Enhedslisten vil have, at banken i statsligt regi skal videreføres kommercielt, men skal banken være konkurrencedygtig, er den f.eks. nødt til at placere indlånet konkurrencedygtigt for at kunne holde på kunderne.
Men banken må ikke være spekulativ og f.eks. handle med internationale værdipapirer.
Skal en bank kunne klare sig på markedsvilkår, er det nødvendigt at investere i de virksomheder og forretninger, der giver det højeste afkast i eller uden for Danmark.
En bank kan selvfølgelig give tab, men løsningen er ikke at fjerne en bank fra markedet og lukke den inde i staten, den er at sikre en solid bankdrift gennem højere og skrappere kapitalkrav og tilsyn, som vi har gjort med kreditpakken og stribevis af lovforslag.
Det sikrer, at bankerne ikke går ned, men kan klare sig, selv om der er stormvejr i finansverdenen.
Nu er SF med i forliget om kreditpakken og opstramningen af tilsynet med den finansielle sektor, men SF har jo også ytret sig om en statsejet bank, og det er første skridt på vejen mod en nationalisering af bankerne.
I SF's principprogram fra 2003, der er det seneste, står der bl.a.: »SF vil en grundlæggende ændring af samfundet ...
Det forudsætter en revolutionær proces, hvor et flertal i befolkningen gradvist afskaffer kapitalismen.«
Videre står der: » … at de vigtigste produktionsmidler gradvist underlægges demokratisk samfundsmæssig styring«.
Og der står: » … at den socialistiske markedsøkonomi er præget af forskellige former for fælleseje og råderet over de vigtigste produktionsmidler og den finansielle sektor.«
Derfor bliver den økonomiske magt koncentreret i stadig færre og stadig større virksomheder.
På denne måde er »fri konkurrence« en ustabil og selvdestruktiv tilstand.«
Med disse principper går jeg ud fra, at SF vil støtte beslutningsforslaget.
Eller har SF ændret kurs?
Sidst støttede SF i hvert fald ikke forslaget om Eik Bank.
Med disse bemærkninger kan jeg meddele, at Dansk Folkeparti ikke støtter beslutningsforslaget.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-29:
Jeg forstår de gode intentioner, og dem er vi sådan set enige om.
Men jeg kan ikke se andet, end at vi – i det omfang, der er brug for en hurtig varsling – kan gennemføre en hurtig varsling gennem de medier, som det nu engang er relevant og nyttigt at bruge.
Der er selvfølgelig personer, som ikke hører og ser varslinger i disse medier, men det ville de jo heller ikke gøre, selv om vi lavede et nyt system.
Der er jo grænser for, hvor mange måder man kan komme i kontakt med folk på.
Derfor kan jeg ikke se for mig, at man sådan set kan gøre det bedre end det, man gør i dag – med de muligheder, vi har i dag.
Som sagt er politiet nu ved at lave nogle retningslinjer til politikredsene om, hvordan man skal forholde sig, bare for at sikre, at det kører så effektivt som muligt.
Nu var det en helt anden problemstilling, men i forbindelse med det nylige eksempel for et par dage siden med drengen, der forsvandt i skoven og heldigvis blev fundet igen – Holger, hed han vist – da vidste vi jo alle sammen meget hurtigt, at der var en dreng, der var forsvundet i den skov.
Selv om det ikke var en situation, hvor der var brug for varsling til hele landet, ja, så vidste vi det alle sammen.
Det er bare et meget godt eksempel på, at sådan nogle sager altså har let ved at sprede sig informationsmæssigt.
Martin Henriksen (DF), 2011-03-29:
Det er jo rigtigt nok, at der er en hel del oplysninger, som kommer hurtigt ud til befolkningen via de forskellige informationskanaler, der nu engang er.
Det er rigtig positivt.
Der er gode intentioner med det her beslutningsforslag, selv om det kun vil blive aktiveret i forholdsvis få sager.
Men så handler det jo om, at de forældre, eller den forælder eller den familie, der lige pludselig oplever stor usikkerhed, oplever, at vi kan gøre det bedre i den konkrete sag, end vi gør i dag.
Der vil der da være mulighed for, at man i sådan en arbejdsgruppe kunne kigge på, om man kunne bruge de trafiktavler, der er på motorvejene; om der er oplysningstavler i f.eks. lufthavne, ved færgeovergange eller andre steder, hvor man meget hurtigt får informationerne ud på den måde, sådan at de her informationer, hvis der er en sag, hvor der er en frygt for, at en forælder uberettiget tager sit barn ud af landet og ønsker at bortføre det, eller at der er en fremmed person, der ønsker at gøre det, kommer ud forholdsvis hurtigt.
Og så kan man jo lave nogle kriterier, der helt præcist siger, hvornår man skal iværksætte sådan et advarselssystem.
Tom Behnke (KF), 2011-03-29:
Jeg mener bare ikke, at vi behøver at lave en arbejdsgruppe.
Jeg mener ikke, at vi skal til at lave et nyt forkromet system, som skal starte op og etableres og bruge en masse energi og kræfter på det, når vi har en udmærket organisation, der varetager opgaven i dag og har ansvaret i dag, nemlig politiet.
Når rigspolitichefen har sat sig i spidsen for at sørge for, at det her system, som man allerede har, bliver effektiviseret, og man sørger for, at det er ensartet i hele landet, at alle politikredse er helt oppe på dupperne og er med på, at man har nogle helt friske nye handleplaner til, hvad man skal gøre den dag, hvor det her skulle ske, at der kommer en anmeldelse.
Det vil sige, at man allerede er i fuld gang.
Det vil sige, at hvis vi nedsætter en arbejdsgruppe nu, vil den arbejdsgruppe dårligt nok kunne nå at holde sit første møde, før rigspolitichefen er færdig med det arbejde, som arbejdsgruppen ville nå frem til.
Så synes jeg bare, at det måske er sådan lidt overflødigt, selv om ideen da er tiltalende, men overflødig.
Martin Henriksen (DF), 2011-03-29:
Jeg synes jo, at alle dem, der er imod forslaget, bliver ved med at levere gode argumenter for, at det skal vedtages.
Jeg synes, at man i en arbejdsgruppe sagtens kunne kigge på, hvordan man kunne gøre mere ud af det, og sms og mms er jo helt oplagt at kigge på for en arbejdsgruppe – om man kan gøre mere på det område.
Det er jo helt oplagt.
Pointen er sådan set netop, at man skal inddrage alle de muligheder, der er, og man skal overveje, hvordan man kan bruge de muligheder, de redskaber, der er, til at kunne få informationerne så hurtigt ud som overhovedet muligt, når det er nødvendigt.
Jeg er sådan set enig i, at hvis en samværsforælder bortfører et barn, og der går flere dage, før man opdager, at barnet er bortført, og man kan konstatere, at der er gået flere dage, så synes jeg ikke, at der er nogen grund til, at man iværksætter et stort advarselssystem.
Så er det jo via Udenrigsministeriet, man skal gå.
Sådan skal det selvfølgelig være.
Sådan er det jo også i dag.
Men pointen er bare, at i de tilfælde, hvor der er mulighed for, at man kan rykke ud med informationer meget hurtigt, det kan være via sms eller mms – det havde jeg også skrevet i mit lille notat – synes jeg at det er glimrende.
Pointen er jo sådan set, at der kan sidde forskellige fagfolk og kigge på og overveje, hvordan man bedst muligt kan komme ud i alle egne af landet; og måske et bestemt område kan det også være at man skal afgrænse det til.
Karen Hækkerup (S), 2011-03-29:
Til det er der vel at sige et par ting.
Når børn typisk bliver bortført, sker det ganske ofte efter en ferie i udlandet, ergo vil motortrafikvejsskiltning ikke rigtig have nogen stor indflydelse.
Så havde ministeren det rigtig gode argument, at man skal sondre imellem, om man bliver bortført af et familiemedlem eller man bliver bortført af en fremmed.
Hvis et barn bliver væk, bliver offentligheden med det samme alarmeret, hvis man frygter, at der er en fremmed, der har bortført et barn.
Det har politiet redskaber til at håndtere.
Hvorimod hvis det er et familiemedlem, vil politiet have andre værktøjer, man vil tage i brug.
Man vil lave en vurdering af, hvad der er bedst i forhold til at få lokaliseret barnet, i forhold til barnets sikkerhed, i forhold til at få barnet hurtigst muligt bragt hjem.
Der tror jeg ikke at det gør nogen forskel at have et system som det amerikanske, som altså egner sig rigtig godt til et stort land med mange stater, men som ikke egner sig særlig godt til det danske system, hvor det er nogle helt andre faktorer, der gør sig gældende.
Martin Henriksen (DF), 2011-03-29:
Jamen ærindet med det her er ikke at sige, at politiet ikke gør det godt, for det er sådan set mit indtryk, at når der er tale om en bortførelsessag eller mistanke om en bortførsel, gør politiet det faktisk rigtig godt.
Man kan jo se, at det store apparat gentagne gange er blevet sat i gang.
Men vi kan jo altså bare, jævnfør ordførerens egne ord, konstatere, at der er mange bortførte børn i udlandet.
Ændringer i forældreansvarsloven kommer jo ikke til at ændre ved, at der er en eller anden person, der har sat sig for at bortføre f.eks. sit eget barn.
Man har ikke forældremyndigheden, men man bortfører så sit eget barn til udlandet.
Der er jo altså et eller andet i dag i systemet, som godt kunne være bedre, i og med at vi kan konstatere, at der er mange bortførte børn i udlandet, som jo så bliver taget fra Danmark og ført ud af landet, så jeg kan ikke forstå, hvorfor Socialdemokratiet og sådan set også regeringen har noget imod, at man får nogle til at kigge på, hvordan man kan gøre det bedre, for der er jo mulighed for forbedringer.
Det synes jeg da godt at man kan tillade sig at konstatere.
Karen Hækkerup (S), 2011-03-29:
Jeg kan bare ikke forstå Dansk Folkepartis ordførers ræsonnement, for hvis der er en far, der bortfører et barn, vil politiet med det samme gå ud i offentligheden, så vil politiet med det samme iværksætte de initiativer, der skal til for at lokalisere den rejserute, som man regner med, at en far vil tage, og man vil med det samme gå i gang med at finde ud af, hvordan man bedst muligt kan få lokaliseret det barn.
Jeg tror ikke, at det gør nogen forskel, at der på motorvejsskiltet på motorvej Ring 3 står: Søren er bortført.
Jeg tror ikke, at det gør den store forskel.
Jeg tror, at det, det handler om, er at få de relevante myndigheder inddraget – lufthavne, politi – dem, der ved, hvordan de skal handle i de her sager, og ikke så meget dem, der kører på motorvejene.
Martin Henriksen (DF), 2011-03-29:
Jeg synes, at der var gode argumenter for at indføre et sådant advarselssystem i ordførerens tale, bl.a. talte ordføreren om mange bortførte børn i udlandet.
Det i sig selv er vel et meget godt argument for, at noget af det, der sker i dag, ikke er godt nok, og at vi så kunne se på, om ikke vi kunne gøre det bedre.
Jeg forstår ikke, hvorfor man ikke kan tilslutte sig det.
Det må jeg ærligt indrømme.
Ordføreren sagde så, at vi skulle kigge på ændringer i forældreansvarsloven.
Jo, men altså, vi kan da godt lave nogle nye lovbestemmelser i forældreansvarsloven, hvis der er behov for det.
Men hvis vi nu siger, at en far, som har fået frakendt forældremyndigheden og ikke må have samvær med sit barn, alligevel kører forbi barnets daginstitution, tager barnet og kører lige ud til lufthavnen eller ned over grænsen, så ville det måske være meget klogt, at der var mulighed for, at man meget hurtigt fik oplysningerne ud f.eks. på motortrafiktavler på motorvejene eller andre steder – fik det ud ved lufthavne osv. Det kunne måske være meget klogt, hvis der var mulighed for det.
Vi kan jo konstatere, jævnfør ordførerens egen tale, at der er noget i dag, der ikke er godt nok, i og med at der er mange bortførte børn i udlandet, som det fremgik af ordførerens egen tale.
Vi kan jo godt lave ændringer i forældreansvarsloven, men hvis man har sat sig for at bortføre et barn, kan vi jo skrive nok så meget i forældreansvarsloven.
Karen Jespersen (V), 2011-03-29:
Jamen jeg er helt med på, at det er en god anledning til at få kridtet banen op eller set på, hvad status egentlig er.
Ville det, der ligger i forslaget, betyde, at man skulle til at have helt nye – hvad ved jeg – trafikskilte og foretage sådan en meget stor operation, hvor man kan sige, at det endda er med et tvivlsomt resultat?
Det synes jeg også der blev åbnet for.
Så jeg synes, det er en rigtig god anledning til at få taget temperaturen på det her område og set, om der er noget, vi kan gøre bedre, uden at vi lige binder os til et stort nyt system.
Martin Henriksen (DF), 2011-03-29:
Det er mere bare for at slå fast, som vi også skriver i beslutningsforslaget, at advarselssystemet som udgangspunkt skal aktiveres i alle former for bortførelsessager, herunder sager, hvor der kan være tale om seksuelt misbrug, bortførelse foretaget af en fremmed person eller af et familiemedlem eller mistanke om andre former for forbrydelser i forbindelse med en bortførelsessag m.v.
Så der er ikke tale om, at vi ønsker fuldstændig at kopiere et bestemt system fra USA eller fra andre steder.
Der er sådan set bare tale om, at vi ønsker at tage det bedste fra forskellige systemer ude i verden og så se, om ikke vi kan tilpasse det til en dansk model, også ud fra de erfaringer, som man selvfølgelig har gjort sig i dag, og hvor der kommer oplysninger ud på forskellig vis.
Ikke fordi det skal være en enkeltsagsdiskussion, men det er jo ikke så forfærdelig lang tid siden, der var et eksempel med en mor, som tog sit syge barn fra Rigshospitalet, så vidt jeg husker, ud af landet – til Syrien, kan jeg forstå.
Da lykkedes det jo at komme ud af landet.
Det kan godt være, at det her system ikke vil løse det problem, men det kunne da være relevant at få nogle til at kigge på, om vi måske kunne indrette et system, der kunne sørge for, at sådan noget ikke skete, eller i hvert fald minimere risikoen for det.
Karen Jespersen (V), 2011-03-29:
Da jeg læste overskriften på forslaget her – forslag til folketingsbeslutning om hurtig lokalisering af bortførte børn ved at indføre et offentligt advarselssystem – tænkte jeg: Nå for pokker, det virker, som om der er nogen her, der har fundet de vises sten eller løsningen på et alvorligt problem, vi har med, at der vitterlig er børn, der bliver bortført, ulovligt ført ud af landet.
Jeg har samme oplevelse, som jeg forstår også justitsministeren har, nemlig at det altså er et system – AMBER Alert – der også er udviklet under andre vilkår, hvor man jo i USA har et helt særligt problem med, at fremmede bortfører børn, og hvor vi i højere grad har det problem, at det kan være den ene forælder, der tager barnet og fører det ud af landet.
Derfor kan man godt, når man læser beskrivelsen af systemet, tvivle lidt på, om det afhjælper det her problem.
Så helt umiddelbart synes jeg ikke, at det at indføre det her system afhjælper det problem, vi har.
Så umiddelbart er det et nej til forslaget, som det ser ud her, men et ja til, at det her er en anledning til at få kortlagt det her område og set på, om der er noget, vi kan gøre bedre.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-29:
Der er jo hele tiden mulighed for, at man med afsæt i de systemer, man benytter i dag, gør tingene bedre, efterhånden som man gør sig erfaringer og måske får nye teknologiske muligheder osv.
Så det kan man jo gøre hele tiden, og det vil man også gøre.
Som jeg sagde, er politiet ved at lave retningslinjer til politikredsene om sådan nogle situationer for at sikre, at der er så stor en effektivitet som muligt.
Brian Mikkelsen (KF), 2011-03-29:
Det ville være en rigtig dårlig idé for borgerne i det her land, hvis man indførte statsbanker.
Det ville medføre en kolossal risiko for tab fra statens side.
Det ville skævvride konkurrencen i forhold til private virksomheder, som tilbød produktet.
De ville ikke have mulighed for at lave deres forretning, de ville ikke betale de skatter, de nu engang betaler, og det ville så betyde, at staten skulle samle endnu flere forretninger op.
De bankpakker, vi har vedtaget med et bredt flertal i Folketinget, er en god forretning for staten.
Staten har tjent penge på de bankpakker, der et blevet lavet, når man ser på bundlinjen i det.
Søren Pind (V), 2011-03-29:
Men sagen er den, at det, oppositionen, og særlig Socialdemokratiet og SF, kan enes om, er en kritik af regeringen, for når det kommer til stykket, har man ikke noget ønske om at diskutere indholdsmæssig udlændingepolitik.
Måske kan hr. Henrik Dam Kristensen forklare mig, om det ligefrem skal være en særlig fordel, at man lider af en kronisk sygdom.
Altså, jeg har et åbent sind, men jeg kan jo se, at når hr. Simon Emil Ammitzbøll foreslår, at man skal betale skat i 5 år – det vil sige, at her har man i hvert fald et meget konkret bidrag til det danske samfund – så slår Socialdemokraterne og SF afvisende ud med hænderne og siger: Det vil vi i hvert fald ikke have.
Og pludselig er det sådan, at kronisk sygdom så skulle være et særligt plus.
Jeg må sige, at det har jeg svært ved at forstå, men jeg hører gerne en nærmere forklaring ved lejlighed.
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-03-29:
Jeg håber, at ministeren, når han har været minister for området i en længere periode, finder ud af, hvad forskellen på at være her midlertidigt og permanent er.
At være her midlertidigt betyder, at man med jævne mellemrum skal søge om at få lov til at blive hos sin familie, få lov til at blive her for at kunne passe sit job, for at passe sine fritidsinteresser, for at være i det land, som man har besluttet sig for at være i.
Der er en markant forskel på de to ting.
Ministeren sagde i sin indledende tale – hvilket jeg tror at alle har kvitteret for – at hvis man er her og forsøger at blive en del af det danske samfund, så skal man være velkommen.
Det er jeg meget, meget enig i.
Det, jeg så siger til ministeren, er, at som den her lov er skruet sammen, er der en række eksempler – vi har givet mange af dem her i dag – på, at folk, som i øvrigt lever op til præcist det, som ministeren indledningsvis gav udtryk for, ikke efter de gældende regler vil kunne få permanent ophold.
, at en person, som i øvrigt opfylder alle regler, men som er så uheldig at have en kronisk sygdom som astma, eller hvad ved jeg, som gør, at vedkommende får et medicintilskud, efter de gældende regler så aldrig nogen sinde kan opnå permanent ophold?
Er det en ordentlig måde at udforme regler på?
Astrid Krag (SF), 2011-03-29:
Jeg synes ikke, Venstres ordfører tager det her rigtig alvorligt.
Altså, sagen er, at vi her har tre unge mennesker, som vælger at tage en uddannelse, og derfor får de afslag på at få permanent ophold.
Hvis de her tre unge mennesker, de her tre søskende fra Hedensted, havde valgt at arbejde som ufaglærte nede i det lokale pizzeria, havde de ikke fået det afslag.
Hvad havde vi så stået med som samfund?
Så havde vi stået med tre ufaglærte unge.
Er det det, vi har brug for på vores arbejdsmarked fremover?
Det er det jo ikke, det er vi alle sammen enige om, og derfor synes jeg altså, at man først som sidst burde indrømme, at det altså er noget værre juks, man har fået lavet i forhold til unge og uddannelse i det her system.
Jeg synes, at man skal tage det her alvorligt.
Jeg snakkede selv med fem borgere i går, som har fået afslag.
En af dem kom bare med en rigtig god beskrivelse af, hvordan det føles.
Han sagde: Jeg vil så gerne slå rod her, jeg vil så gerne give alt, hvad jeg kan til Danmark, men I siger til mig, at jeg skal blive ved med at være flygtning; jeg kan ikke få lov til at slå mig ned her.
Det er jo det, der er virkeligheden for de mennesker, der får det her afslag.
Det er faktisk, fordi der er nogle mennesker, der gerne vil Danmark og vil gøre en indsats, og som vi i dag siger nej tak til.
Det synes jeg bare er brandærgerligt, og det synes jeg faktisk også regeringen burde være enig i.
Karsten Lauritzen (V), 2011-03-29:
Først og fremmest synes jeg, at det er lidt paradoksalt med oppositionen.
Der er jo to pointsystemer, og det tror jeg også der var lidt forvirring om før i Folketingssalen.
Der er jo pointsystemet for permanent opholdstilladelse, som vi vedtog sidste år, og som vi diskuterer i dag, og så er der pointsystemet for familiesammenføring, som vi skal diskutere i næste uge.
Oppositionen, herunder fru Astrid Krag, siger i forhold til pointsystemet for familiesammenføring, at der får man for mange point for uddannelse, og at det jo så er uddannelsessnobberi.
Der giver vi ikke nok point til folk, der bare arbejder.
Der er en grund til, at vi har valgt det her pointsystem for permanent opholdstilladelse, og at man skal have 2 ½-års beskæftigelse.
Det er ikke et nyt krav, det stammer helt tilbage fra 2002, hvis jeg ikke tager meget fejl, og det skyldes jo, at vi gerne vil have, at folk skal have bidraget til det danske samfund ved at arbejde og betale noget skat – altså som sagt yde, før de får mulighed for at nyde.
Astrid Krag (SF), 2011-03-29:
Tænk, hvis hr. Karsten Lauritzen tog det her bare en lillebitte smule mere alvorligt end at stå og afvise vores beslutningsforslag med, at det er for ukonkret.
Så har vi snart kunnet bruge det sidste år, knap og nap, på at se, at de ting, vi påpegede ville blive problemer, er blevet problemer.
Derfor prøvede vi at lave et så åbent beslutningsforslag som overhovedet muligt, så vi kunne få en reel diskussion med regeringen om, hvad det er, der er galt, og så man ikke kunne finde alle mulige ting at hænge sin hat på for at gå uden om diskussionen.
Når man har regeringsapparatet i ryggen, synes jeg, ambitionerne burde være større.
Jeg spurgte integrationsministeren om det, og nu vil jeg også spørge Venstres ordfører om den her pointe med unge, der vælger at tage en uddannelse.
Jeg tager afsæt i en sag, som jeg ved hr. Karsten Lauritzen også har fået.
Den er blevet omdelt til os i udvalget.
Den drejer sig om tre søskende fra min fødeegn, Hedensted, som nu er 19, 20 og 23 år og er kommet hertil som familiesammenførte med flygtningebaggrund, og som alle tre har fået afslag på at få permanent ophold, fordi de er i gang med at tage en uddannelse.
Det kan de ikke forstå, og det kan jeg sådan set godt forstå de ikke kan forstå.
Kan ordføreren fra Venstre forstå det?
Karsten Lauritzen (V), 2011-03-29:
Det er jeg sådan set ikke uenig med hverken integrationsministeren eller fru Marianne Jelved i.
Forskellen er bare, at det er oppositionen, der har fremsat det beslutningsforslag om afskaffelse.
Altså, hvis det handlede om enkeltsager og justeringer, går man jo ikke i Folketingssalen med dem.
Det var sådan set mit indtryk, at fru Marianne Jelved også havde det udgangspunkt.
Man tager det under udvalgsbehandlingen, alm. del, § 20-spørgsmål til ministeren og andre ting og indgår i en dialog på den måde.
Jeg kan sige, at fra Venstres side har vi et ønske om, at når man laver en lovgivning, skal det selvfølgelig fungere, men vi har ikke et ønske om at stå i Folketingssalen og diskutere – det gør vi gerne, men vi er jo helst foruden – et forslag om, om man vil afskaffe noget med udgangspunkt i en enkeltsag og uden at man i øvrigt diskuterer, hvad der skulle sættes i stedet for.
Det er da rigtigt, at man godt kunne have lavet en overgangsordning.
Det kunne jeg også have ønsket var skrevet i beslutningsforslaget, altså, at det var det, man ønskede.
Det var da så noget konkret, man kunne forholde sig til, og hvis man skulle lave den her lovgivning igen, tror jeg da, at man ville lave en overgangsordning, men nu er vi så tæt på, at problemet løser sig den 1. juni.