runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2009-05-29:
Jeg kan sagtens bekræfte, at der heldigvis er en række punkter, hvor Dansk Folkeparti står isoleret med deres holdning til retspolitik, og jeg kan desværre også bekræfte, at det var hr. Villy Søvndal, der var årsag til, at vi nu får minimumsstraffe på det her område.
Det synes jeg ikke er særlig godt, og jeg håber meget, at SF og Socialdemokraterne har lært af forløbet, og at man holder sit løfte om ikke at gå med på minimumsstraffe på flere områder.
Men jeg vil så bare sige, at jeg synes, det ville klæde hr. Peter Skaarup at gå op som ordfører, så vi får en mulighed for at høre, hvad det er, Dansk Folkeparti vil gøre, der faktisk virker, i stedet for at vi hele tiden kun skal høre om, hvad det er, Dansk Folkeparti vil med hårdere straffe, mere kontrol, mere tvang – alt det, som man har forsøgt med i 7½ år, og som har resulteret i, at vi har skyderier på gaderne.
Peter Skaarup (DF), 2009-05-29:
Den fristelse kan jeg da selvfølgelig ikke stå for, når fru Line Barfod indbyder til en debat.
Vi stiller i Dansk Folkeparti altid gerne op til debat om det her emne.
Jeg vil jo bare fastholde, at selvfølgelig er det korrekt, som fru Line Barfod og også hr. Morten Østergaard siger, at Dansk Folkeparti gerne vil gå videre med minimumsstraffe på forskellige områder.
Men det, vi har på dagsordenen i dag, er punkt 32 om L 211.
Det handler om regeringens bandepakke, hvor der er tale om en styrket indsats mod bandekriminalitet, og hvor man har inkluderet et forslag, der handler om 1 års minimumsstraf for besiddelse af våben.
Det er det forslag, vi har til behandling, og jeg kan konstatere, at der her er afgrundsdyb uenighed i det, nogle vil kalde oppositionen.
Jeg mener også, at Dansk Folkeparti er en del af oppositionen, men på det her område er vi ikke ret meget i opposition.
For her vi synes faktisk det er en god idé med 1 års minimumsstraf.
Der er det så bare, jeg siger, at der om det forslag er dyb, dyb uenighed i det, man kalder oppositionen.
Jeg tror i virkeligheden ikke, at fru Line Barfod kan lide det, og jeg tror slet ikke, at Socialdemokraterne, Socialistisk Folkeparti og Det Radikale Venstre kan lide det.
For det viser jo netop, hvor hult det er, når man fra bl.a. Socialdemokraternes og SF's side taler om, at man også gerne vil bekæmpe bandekriminalitet med straf.
For man er så uenige.
Man har det alternativ, som jo ikke er noget alternativ, fordi man er dybt uenige om, hvad der skal til.
Så hvis der er nogle, der klandrer regeringen og Dansk Folkeparti for, at man ikke gør nok, så er det bare, jeg spørger: Hvad er det så, man vil gøre i forhold til minimumsstraffe?
For man er i hvert fald dybt uenige om, hvad man vil gøre.
Line Barfod (EL), 2009-05-29:
Jeg vil så bare henvise hr. Peter Skaarup, hvis han gerne vil se den alternative retspolitik, til at læse det beslutningsforslag, der er på om lidt, nemlig B 141, som hele oppositionen har fremsat i fællesskab.
Det viser tydeligt, hvad det er for en alternativ retspolitik, som vil blive gennemført, så snart vi har flertal, en retspolitik, som faktisk giver nogle resultater, i modsætning til den retspolitik, som Dansk Folkeparti og regeringen har ført i 7½ år, og hvor resultaterne er, at der bliver skudt i gaderne, og at der bliver mere alvorlig kriminalitet, fordi man kun satser på højere straf og mere straf, minimumsstraffe osv.
Så skal jeg bare høre hr. Peter Skaarup, om han mener, at en voldsramt kvinde, der anskaffer sig et våben, skal være omfattet af en minimumsstraf.
Mener hr. Peter Skaarup, at hvis Mogens Camre igen tager et våben med i et fly, skal han være omfattet af minimumsstraf?
Mener hr. Peter Skaarup, at urmageren eller andre, der anskaffer sig et våben, skal være omfattet af minimumsstraf?
Jeg kan godt forstå, at hr. Peter Skaarup prøver at fjerne debatten fra det, der handler om, hvad vi gør for at bekæmpe bandekriminalitet, for der kan man tydeligt se, at Dansk Folkepartis politik ikke virker.
Tværtimod har den været med til at fremme de forhold, vi har med skyderier i gaderne.
Mener hr. Peter Skaarup, at hvis Mogens Camre igen tager et skydevåben med i en flyvemaskine, skal han have 1 års minimumsstraf?
Mener hr. Peter Skaarup, at en voldsramt kvinde skal have 1 års minimumsstraf?
Mener hr. Peter Skaarup, at urmageren eller andre, der følger Dansk Folkepartis opfordring til at forsvare sig, også med våben, skal have 1 års minimumsstraf?
Peter Skaarup (DF), 2009-05-29:
Jeg synes ikke, det er min opgave her fra Folketingets talerstol at tage stilling til alle mulige enkeltsager, som fru Line Barfod bringer frem, hvor de mennesker, der er impliceret i dem, har fået deres straf, hvis de har fået en straf, og har fået deres dom, hvis de har fået en dom.
Det, det handler om nu, er at kigge fremad.
Vil vi i Folketinget gerne sende nogle signaler til dem, der i øjeblikket gør gaderne usikre for almindelige mennesker, som gerne vil være i fred og ro, når de skal hen og hente en flaske mælk eller skal en tur i byen?
Det vil vi i allerhøjeste grad gerne sikre at man kan gøre i fred og ro, og vi vil gerne have tryghed i gaderne.
Der tror jeg, at det forslag, der er kommet fra regeringens side, og som Dansk Folkeparti bakker op, med de indrømmelser, der er givet, er et skridt i den rigtige retning.
Og der er der altså nogle partier i Folketinget, der er fuldstændig uenige, og de bestiller ikke andet end at skændes om, hvorvidt det er det rigtige, eller om det er det forkerte; om minimumsstraffen nu skulle have været det eller ikke skulle have været det, eller om minimumsstraffen overhovedet skulle være med.
Der er to af de partier, der gerne vil kalde sig opposition, som ikke mener, at der skal være minimumsstraffe overhovedet.
Det er essensen af den her debat om L 211.
Karen Hækkerup (S), 2009-05-29:
Man skal jo høre meget, før ørerne falder af – og så sådan en fredag, hvor alle folk sidder og venter på at kunne komme hjem.
Men man bliver jo nødt til at gå på talerstolen.
Når man skal høre på, hvad Dansk Folkepartis ordfører siger, nemlig at der ikke er nogen sammenhæng i oppositionens retspolitik, må jeg bare spørge: Hvad er det egentlig for noget?
Jeg tænker på, at det er Dansk Folkeparti og regeringen, der lægger stemmer til, hvor dårligt det i virkeligheden fungerer lige nu, både når vi taler om kommunerne, når vi taler om, hvor mange fattige børn vi har, når vi taler om, hvor mange marginaliseringstruede unge med etnisk oprindelse vi har, og når vi taler om alt det, som vi ved skaber kriminalitet.
Vi ved jo godt, at vi stadig væk i Danmark sender underklassen i fængsel og overklassen på universitetet, og det har Dansk Folkeparti og den her regering ikke formået at ændre noget som helst ved i de snart 10 år, man har siddet der.
Jeg bliver nødt til at sige, at når Dansk Folkeparti siger, at der ikke er noget, der samler oppositionen, tager man fejl.
Vi er i oppositionen fuldstændig enige om en hel stribe initiativer, som vi ville gøre anderledes, og som vi gør anderledes, den dag det er os, der sidder med magten.
Jeg skal love for, at vi ikke vil være lige så elendige til at forvalte et flertal, som den her regering og som Dansk Folkeparti er, for vi ønsker sådan set at inddrage folk.
Vi ønsker, at når folk kommer i fængsel, skal man give dem en straf, der virker.
Man skal give dem en uddannelse, man skal give dem behandling, man skal sørge for, at de får reelle andre muligheder.
Hvorfor er det, at DF aldrig vil være med til det?
Line Barfod (EL), 2009-05-29:
Jeg synes, at det besynderlige her er, at ordførerne for Dansk Folkeparti og regeringspartierne ikke går op og forklarer deres holdning til det her og ikke går op og deltager i debatten.
I oppositionen har vi for længe siden fremlagt et fælles forslag til, hvad vi mener der skal gøres.
Det er et forslag med en lang række initiativer, som faktisk virker.
Det er noget, som vi er enige om, og som vi kan sætte i værk, i samme øjeblik vi har flertallet i Folketinget.
Og så kan vi begynde at gøre noget ved bandekriminaliteten, der virker, frem for at diskutere de her minimumsstraffe, der ikke virker.
Karen Hækkerup (S), 2009-05-29:
Jeg er sådan set enig i mange af betragtningerne fra De Radikales ordfører, hr. Morten Østergaard, men der er en ting, jeg ikke er enig i, og det er, at man sætter domstolene ud af funktion.
Det er stadig væk sådan, at lovovertrædelsen skal være sket under særlig skærpende omstændigheder, og det er op til domstolene at vurdere, om de særlig skærpende omstændigheder er til stede og man derfor kan bruge straffen.
Desuden er der også stadig væk mulighed for, at man kan gå under minimumsstraffen, hvis oplysninger om gerningen, gerningsmandens person eller andre forhold taler herfor.
Det vil sige, at jeg egentlig synes, at vi har sagt, at det der med den høje straf gælder for dem, der under særlig skærpende omstændigheder skaber utryghed, skyder i vores gader, men der er stadig væk mulighed for domstolene for at foretage den konkrete vurdering: Er det her en sag, hvor der er særlig skærpende omstændigheder, eller er det alt muligt andet?
Og der kan jo være masser af forhold, som vi slet ikke har fantasi til at forestille os, men som domstolene lige præcis skal være dem der vurderer.
Morten Østergaard (RV), 2009-05-29:
Altså, efter at det optrådte som en af de første ting på listen over ting, SF ville gøre ved bandekonflikten, har man altså, som man er kommet frem i processen, fundet ud af, at det indebærer utrolige vanskeligheder at lave sådan nogle minimumsstraffe, fordi man er nødt til at afgrænse.
Det er jo rigtigt, at det relaterer sig til særlig skærpende omstændigheder, men hvis man har den tillid til domstolene, som fru Karen Hækkerup har – hvilket jeg dels forstår af spørgsmålet, dels forstår af en tidligere debat, vi har haft – og man har en strafferamme, der går langt ud over minimumsstraffen, hvad skal man så egentlig med minimumsstraffen?
Hvad skal man med minimumsstraffen, hvis det er domstolene, som man alligevel har tillid til, der inden for en strafferamme, der går langt ud over det – altså helt op til 6 år med de nugældende regler – skal vurdere sagerne?
Karen Hækkerup (S), 2009-05-29:
Jeg ønsker ligesom fru Line Barfod, at vi kommer igennem med vores fælles forslag, for fuldstændig som Enhedslisten, som SF og som Det Radikale Venstre er jeg overbevist om, at fred i gaderne får man først den dag, hvor man har en anderledes retspolitik end den, som den her regering fører.
Hvis ikke vi ender med at sætte ind og forebygge, at unge mennesker kommer galt af sted, nytter det ingenting.
Og det er det, som regeringen svigter med.
Men når vi alligevel stemmer for det her lovforslag, skyldes det ikke, som fru Line Barfod sagde, at det er et populistisk kapløb, det skyldes, at vi synes, at det er rimeligt.
Men man skal jo også sørge for, at der er en eller anden form for konsekvens, der gør, at andre i samfundet føler, at der bliver skredet ind, når der er nogle vanvittige mennesker, der løber rundt og skyder i gaderne.
Når uskyldige mennesker mister deres liv, skal vi da på en eller anden måde også tage afstand fra det.
Det kan godt være, at man så synes, at det er populistisk.
Jeg synes, at det er ret og rimeligt, at det ikke er tilfældigheder, der afgør, hvilken straf man får, alt efter hvor man bliver taget.
Line Barfod (EL), 2009-05-29:
Men problemet med den her forskelsbehandling, i forbindelse med om man bliver taget på gaden eller i rockerborgen, opstår jo kun, fordi man går med på ideen om, at der skal være en minimumsstraf.
Selvfølgelig skal det være ulovligt at bære skydevåben.
I Enhedslisten mener vi, at man skal gå langt videre.
Vi mener også, at man skal indskrænke kraftigt, hvem der overhovedet kan have lovlige våben.
Vi mener, at det er et stort problem, at der er så mange våben i omløb i det danske samfund.
Vi mener, at man i den grad skulle skride ind over for det, fordi det er alt, alt for nemt at få fat i våben.
Karen Hækkerup (S), 2009-05-29:
For det første vil jeg sige, at jeg er glad for, at der også i forbindelse med det her er blevet igangsat en frit lejde-kampagne.
Det er muligt for alle mennesker stort set 14 dage endnu at aflevere de ulovlige våben, som de måtte være i besiddelse af, og som de ikke har tænkt sig at benytte til kriminelle gerninger.
Der er allerede mange hundrede våben, der er blevet afleveret.
Så siger Enhedslistens ordfører: Jo, men det er jo først, når nu det her lovforslag og det med minimumsstraffe kommer, man skal tage stilling til det med, om pistolen bliver fundet på gaden, eller om den bliver fundet lige inden for, eller om den ligger gravet ned i blomsterkassen nede foran børnehaven.
For Socialdemokraterne er det ét fedt.
Vi vil have de våben væk.
Og uanset at vi er med på alt det forebyggende, alt det resocialiserende, alt det, der handler om deganging, og som vi stiller ændringsforslag sammen med Enhedslisten om, tror vi også på, at der er mulighed for at påvirke folk med straffeloven.
Når det nu er sådan, at lovforslaget er blevet fremsat, og at man ved, at der er flertal for det, synes jeg, at det er vigtigt, at man sørger for, at det bliver så godt som muligt.
Derfor stillede vi ændringsforslaget for at lukke hullet, så der igen kunne være ret og rimelighed i, hvornår man skulle have en straf.
Så bliver jeg nødt til, selv om formanden har rejst sig op, at sige, at der stadig skal være tale om særligt skærpende omstændigheder.
Domstolenes vurdering er stadig væk det, der er det afgørende.
Line Barfod (EL), 2009-05-29:
Først vil jeg gerne ligesom fru Karen Hækkerup glæde mig over frit lejde-kampagnen og over, at den er blevet en succes.
Det var jo et af de mange forslag, der var med i oppositionens forslag, og som regeringen heldigvis har taget til sig, ligesom man har taget det til sig, at de lokalt skal sætte sig sammen og prøve at koordinere de mange initiativer og snakke om, hvad de kan gøre.
Vi håber så, at man også en dag vil sætte sig sammen nationalt og se på de mange andre forslag, vi er kommet med.
Jeg er fuldstændig enig i, at våbnene skal væk.
Jeg er fuldstændig enig i, at det skal være strafbart at bære våben.
Jeg mener, at vi skulle sætte ind med langt mere for at forhindre våbenbesiddelse.
Vi skal have et effektivt våbenregister, og vi skal gøre noget for at forhindre, at der er så mange, der lovligt har våben derhjemme, og at det er så let at få fat i våben.
Vi skal gøre noget ved den organiserede kriminalitet, der er med til at skaffe en masse våben til landet.
Men det har bare ikke noget med det her at gøre, for det har hele tiden været strafbart, og problemet er, at man her indfører en minimumsstraf, uden at det er nødvendigt, fordi det var strafbart i forvejen.
Og Socialdemokraterne er altså med til at skaffe det flertal, som der ellers ikke ville have været.
Peter Skaarup (DF), 2009-05-29:
Det er ikke for at problematisere bandepakken, for den synes Dansk Folkeparti godt om, men det er egentlig bare for at spørge fru Line Barfod, om ikke det virker lidt mærkeligt at opleve som ordfører for Enhedslisten, at der bliver fremsat et forslag til bandepakke, det bliver så forhandlet på plads, og det vedtager vi i dag, men at det eneste, der så sker under debatten er, at dem, der vil kalde sig det alternative retspolitiske flertal – det er så et mindretal nu, men man vil gerne være i flertal – diskuterer frem og tilbage.
Der er mindst tre forskellige meninger om, hvordan man skal stille sig til det forslag, vi har her, og også til ændringsforslaget.
Det er sådan lidt pudsigt at følge, at der er nogle, der gerne vil slå sig op som alternativ i Folketinget til regeringen og Dansk Folkeparti, når de så i øvrigt er dybt uenige.
Har jeg ikke ret i det?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-29:
Jeg tror egentlig ikke, at de mennesker, der sidder og følger denne debat derude ved tv-skærmene, eller hvor de følger den henne, er så optaget af al det med processen.
Jeg tror, de er optaget af, at de her sutteflasker kommer af hylderne rundtomkring i butikkerne så hurtigt som overhovedet muligt, og det er faktisk det, ministeren har sikret.
Med hensyn til, om det ved førstebehandlingen lå fast, at regeringen skulle komme i mindretal, så vil jeg sige, at det gjorde det faktisk ikke.
For hr. Jørn Dohrmann, som desværre ikke er til stede i dag, accepterede jo faktisk den linje, som regeringen lagde op til, nemlig at man forsøger at få en aftale i stand med branchen.
Hvorfor Dansk Folkeparti så har skiftet holdning og har valgt at stille et ændringsforslag, skal jeg ikke kunne sige.
Men jeg synes, at det, der er væsentligt i den her proces, er, at vi faktisk når frem til en løsning, hvor de her sutteflasker kommer væk fra butikshylderne så hurtigt som overhovedet muligt.
Det er godt for forbrugerne, og samtidig overholder vi EU-reglerne.
Karen Hækkerup (S), 2009-05-29:
Jeg bliver bare nødt til at spørge: Hvordan synes Dansk Folkepartis ordfører egentlig selv det går?
Har vi fået flere eller færre børn, der er kommet ud i kriminalitet?
Har vi flere eller færre børn og unge, der i den grad er blevet mødt med samfundets skyggeside, og som fuldstændig er sat uden for fællesskabet?
Der tror jeg godt at Dansk Folkepartis ordfører, hr. Peter Skaarup, kender svaret.
Det går den forkerte vej.
Den retspolitik, som man fører, fører man så enøjet, at man i regeringen og Dansk Folkeparti udelukkende siger: Lad os dog straffe dem.
Lad os putte dem ind bag lås og slå og smide nøglen væk, så laver de da ikke ulykker så længe.
Det, man skulle gøre i stedet for, når man får fat i nogen, var først og fremmest at sige, at man skal have fat i dem, lang tid inden det går galt.
Men hvis det er gået galt, skal man have fat i dem og sige: Hør nu her, ven, vi har en anden vej, vi har en anden mulighed for dig.
Vi hjælper dig i gang med uddannelse, med at lære de ting, du ikke kan, med terapi, med behandling, og vi tilbyder dig et sted at bo, når du kommer ud.
Det er det, der virker, vil jeg sige til hr. Peter Skaarup.
Og hvorfor er det, at regeringen og Dansk Folkeparti aldrig vil være med til det, der virker?
Peter Skaarup (DF), 2009-05-29:
Det vil vi så sandelig også gerne.
Vi vil også gerne have mere gang i det forebyggende arbejde i de socialdemokratiske kommuner, hvor det ikke fungerer godt nok.
Det vil vi også meget gerne have.
Men uanset den lange bråvallatale, der blev holdt fra Socialdemokraternes side, kan jeg, når jeg ser på det forslag, vi behandler her i dag, om minimumsstraffe på 1 års fængsel, bare ikke gøre andet end at sige, at der altså er dyb splittelse i oppositionen.
Det er bare det, jeg har konstateret.
Jeg har ikke lagt op til den her lange debat – som vi sagtens kan have – om, at der bestemt skal gøres mere for at forhindre, at unge mennesker kommer ind i de bander, der er tale om.
Det skal vi bare forholde os til, og det er det, jeg forholder mig til.
Det næste er jo så, at vi i Folketinget skal have en debat om det forebyggende arbejde, og den tager vi.
Og der vil vi meget gerne gøre mere – helt sikkert – fra Dansk Folkepartis side, for det er der også behov for.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-05-29:
Jeg har slet ikke noget imod at være lavpraktisk, det er faktisk det, der gør politik rigtig sjovt.
Men hvad er det, den frivillige aftale betyder?
Der synes jeg alligevel, at ordføreren skulle tage at læse teksten, for det, der meget klart står i den frivillige aftale, er, at man skal sælge ud af lageret af de sutteflasker, man har nu, før de kommer af hylderne.
Og det er altså sådan, at supermarkedskæderne køber ind i store paller af de her sutteflasker, så jeg tror ikke, de kommer af hylderne i morgen eller i overmorgen eller om en måned, men måske om et halvt år.
Og det er fair nok, men hvad er det så for en situation, vi har indtil da?
Jamen det er, at vi har nogle sutteflasker på markedet.
Det her forslag, som vi jo stemmer for lige om lidt, gør, at det er forbudt at have de sutteflasker på markedet, og det vil sige, at de kommer ud af detailleddet med det samme.
Det er da meget mere ambitiøst.
Og så er det fint nok indimellem at lave en frivillig aftale med branchen, men en frivillig aftale, hvor man ikke ved, om det lige pludselig kommer igen, er simpelt hen ikke ambitiøs nok.
Der synes jeg lige vi skal komme lidt ud af fjerene og løfte os lidt.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-29:
Jeg vil godt holde fru Pia Olsen Dyhr lidt op på det med, at det måske tager et halvt år.
Det er et bud.
Der er ingen af os, der kan sige, præcis hvor lang tid det tager, før der er solgt ud af de sutteflasker, der står rundtomkring i butikkerne, det er umuligt for os at sige, men lad os sige, at det tager et halvt år.
Men hvor lang tid vil det tage at få indført et forbud i Danmark?
Hvis man tænker på den procedure, vi nu står over for at skulle have gennemført, hvor lang tid tager det at gennemføre den i praksis?
Der kan måske gå et år, der kan gå halvandet år.
Og der er det bare, jeg siger, at vi ad frivillighedens vej takket være velvilje i detailhandelen og blandt grossisterne har sikret, at de her sutteflasker kommer væk fra hylderne måske om 2 måneder, 3 måneder, 6 måneder, men dog væsentlig hurtigere end det, som det her beslutningsforslag medfører.
Fru Pia Olsen Dyhr anerkender jo ikke, at danske detailhandlere og grossister ad frivillighedens vej er gået med på at få det her væk fra hylderne.
Det er jo ikke det, fru Pia Olsen Dyhr gør.
Tværtimod forværrer fru Pia Olsen Dyhr jo faktisk Danmarks situation ved at komme på tværs af EU og EU-retten og de ting.
Hvorfor ikke spille efter de spilleregler, der nu engang er, ikke mindst set i lyset af at man kan lave en frivillig aftale med detailhandelen og grossistleddet og dermed få de her sutteflasker væk fra hylderne så hurtigt som muligt?
Benny Engelbrecht (S), 2009-05-29:
Den frivillige aftale, der er indgået, kan man naturligvis altid spekulere på om overhovedet ville være blevet indgået, hvis det havde været sådan, at det forslag om forbud, som vi diskuterer nu, ikke var blevet fremsat.
Det vil jeg undlade at gå dybere ind i, men blot sige, at det da i hvert fald er befriende, at vi så sikrer, at der hurtigt her og nu sker noget.
Der sker i hvert fald ikke noget ved, at der er en frivillig aftale, der virker, frem til et egentlig forbud træder i kraft.
Det, som jeg i virkeligheden først og fremmest gik herop for at komme med kommentarer til hr. Per Ørum Jørgensen om, var faktisk det meget klare tilsagn, vi havde fået om, at den konservative spidskandidat – hvis han bliver valgt til Europa-Parlamentet – også utrætteligt vil arbejde for et europæisk forbud.
Det synes jeg faktisk fortjener ros, og jeg synes også, at det virker positivt, at der er en reel vilje til, at vi får arbejdet på et forbud på europæisk niveau.
Per Clausen (EL), 2009-05-29:
Der var nogle, der håbede på, at det så blev sidste gang.
Sådan er det ikke.
Sådan er det ikke.
Jeg vil bare spørge hr. Per Ørum Jørgensen, om han ikke kan bekræfte, at forhandlingerne med branchen om den her frivillige aftale startede, præcis dagen efter vi havde førstebehandlet det her forslag.
Aftalen blev indgået, præcis nogle timer efter der havde vist sig et flertal i Miljøudvalget for at vedtage det her beslutningsforslag.
Det fremgår klart af det papir, vi har fået fra Fødevareministeriet i den her sag, at grunden til, at branchen indgik aftalen, var hensynet til den fremtidige politiske proces; altså at pointen er, at der ikke havde været nogen aftale, hvis ikke der havde været det her beslutningsforslag.
Det er også yderst tvivlsomt, om der havde været en aftale, hvis ikke der havde været et flertal for at vedtage det her beslutningsforslag.
Det er jo kendsgerningen.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-29:
Jeg ved ikke, om man skal negligere hastighed, når det gælder den politiske proces.
Tværtimod synes jeg da egentlig, vi skulle anerkende, at ministeren prompte, efter vi havde haft første behandling af det her punkt, tog kontakt til branchen og fik en aftale i stand.
Det synes jeg da er prisværdigt.