runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Adsbøl (DF), 2014-02-18:
I Dansk Folkeparti går vi heller ikke ind for fri huslejeregulering, men vi vil godt være med til at kigge på, om der er andre muligheder, man kan gribe til – om det skal være oplysning eller andet.
For vi kan godt se, at der er nogle udfordringer på området, når man som privat udlejer kan leje sin bolig ud efter en aftale, man har, og så kan risikere at skulle betale rigtig mange penge tilbage.
Men nej, vi kan ikke stemme for det her forslag, men dermed ikke sagt, at man ikke kan kigge på, om der er andre muligheder inden for området.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-02-18:
Jeg var ikke helt sikker på, at jeg forstod, hvad Dansk Folkepartis synspunkt var, bortset fra at man åbenbart ikke vil stemme for det her beslutningsforslag.
Men var synspunktet, at Dansk Folkeparti ønsker, at det skal være muligt for de her udlejere af en enkelt ejerbolig – amatørudlejere – at sætte huslejen højere end i dag, sådan at de i det mindste kan få dækket deres egne omkostninger ved at udleje?
Karina Adsbøl (DF), 2014-02-18:
Der er jo sagt meget i den her debat.
Det her forslag handler om liberalisering af den gældende huslejeregulering, så de udlejere, der kun udlejer én bolig, bliver fritaget for huslejereguleringen.
Der må jeg sige, at i Dansk Folkeparti ønsker vi selvfølgelig også, at alle har råd til at bo i en lejebolig.
Men det er også rigtigt, som Liberal Alliance beskriver i deres beslutningsforslag, at der har været en række sager, hvor private udlejere, som ikke er professionelle, er kommet galt af sted.
De har måske fremlejet deres hus eller ejerlejlighed, fordi de ikke har kunnet sælge, og mange har tænkt, at de bare skulle have dækket deres udgifter, og så er det endt med, at en lejer er gået i huslejenævnet, og udlejeren har skullet betale rigtig mange penge tilbage.
Man må jo sige, at lovgivningen ikke er særlig gennemsigtig på det her område.
Derfor vil jeg også opfordre Liberal Alliance til at tage det her forslag med til de kommende lejelovsforhandlinger, som vi nu skal i gang med.
Den der logiske tankegang med, at man skal have dækket sine udgifter, som mange vil have, når de lejer deres hus ud og ikke er professionelle, er der ikke i lejelovgivningen.
Vi anerkender også i Dansk Folkeparti, at der selvfølgelig er nogle udfordringer på det her område.
Om det skal være bedre oplysning eller andet, må vi jo så drøfte.
På den anden side er vi så også i Dansk Folkeparti glade for, at vi gik med i forhold til den forhåndsgodkendelse, der er, så man kan få en forhåndsgodkendelse, inden man lejer sit hus eller sin lejlighed ud.
I Dansk Folkeparti vil vi gerne være med til at finde nogle løsninger.
Vi mener så ikke, at Liberal Alliances løsningsmodel er den rigtige, men dermed ikke sagt, at vi ikke kan drøfte den og de udfordringer, der er.
Det kan jo godt virke som meget lidt, og derfor skal vi finde en god balancegang, som sikrer, at vi stadig væk har nogle billige lejeboliger.
Men derfor kan vi også sagtens drøfte, hvordan vi får den balancegang, så vi i hvert fald oplyser om, hvilke risici der er, når man udlejer sin bolig.
Jan Johansen (S), 2014-02-18:
Det er jo sådan, at når man køber en ejerlejlighed eller et hus, så ejer man det, og hvis man flytter fra det og gerne vil sælge det eller leje det ud, kan man selv bestemme det.
Jeg kender også nogle, der har lejet deres lejlighed ud.
Jeg må også sige, at problemet er blevet mindre især i de store byer, hvor priserne på ejerlejligheder er steget igen.
Louise Schack Elholm (V), 2014-02-18:
Det er meget sjovt, som venstrefløjen forsøger at lave en skræmmekampagne ud af det her.
Altså, der er slet ikke nogen tvivl om, hvad Venstres holdning er: Vi går ikke ind for fri huslejefastsættelse.
Vi havde regeringsmagten i 10 år, hvor vi havde rig mulighed for at gennemføre det, og vi gjorde det ikke, netop fordi vi ikke går ind for fri huslejefastsættelse.
Der skal hele tiden sås tvivl om det.
Eigil Andersen (SF), 2014-02-18:
Altså, spørgsmålet er jo, hvor lang tid det gælder.
Jeg kan da levende forestille mig en situation, hvor der så om, ja, 4 måneder pludselig sker et stemningsskifte i Venstre, sådan at det bliver Venstres officielle politik, at man skal give huslejen fri, og mange lejere vil dermed komme utrolig meget på den.
Ellers vil jeg da gerne spørge, hvordan det kan gå til, at en så højt placeret person som hr. Søren Pind, der kan blive udenrigsminister i en kommende Venstreregering, hvis det går så galt, kommer med personlige synspunkter, som så ikke er clearet med partiledelsen.
Mikkel Dencker (DF), 2014-02-18:
Jeg har siddet og lyttet til, hvad ministeren har sagt, og også til, hvad de øvrige ordførere har sagt.
Det spørgsmål, der undervejs i den debat, der har været, sådan er poppet op hos mig, er: Hvor opstod behovet for det her lovforslag?
Hvor er det, efterspørgslen er efter at få ensartede regler i hele landet?
Jeg kan forstå, at ministeren mener, at der er en enkelt kommune i landet, som har en praksis, som ministeren ikke bryder sig om, men det er vel næppe kommunen, der har efterspurgt en hårdere regulering.
Det er vel heller ikke de 97 andre kommuner, som for at få en form for balance i tingene har efterspurgt det her.
Så kan ministeren ikke fortælle mig: Hvor er behovet for det her lovforslag opstået?
Hvem har taget initiativet?
Charlotte Dyremose (KF), 2014-02-18:
I Det Konservative Folkeparti har vi det med at hylde det kommunale selvstyre.
Vi synes, det er rigtig, rigtig fornuftigt, at tingene er delt sådan op, at de ting, der har med det lokale at gøre, i udgangspunktet varetages lokalt af lokale politikere, der kender de lokale forhold.
Så er der selvfølgelig undtagelser – det er jo derfor, vi sidder her – og når vi skal overveje at gøre de undtagelser, sætter vi os ned og kigger lidt på tingene og siger: Er det nødvendigt?
Og da vi drøftede det her forslag, nåede vi frem til, at vi ikke umiddelbart i forslaget kunne læse os til, hvorfor det er nødvendigt her.
Så i udgangspunktet mener vi – faktisk igen påfaldende meget på linje med det, der blev sagt fra Enhedslistens side – at det her må være noget, man finder ud af lokalt, og at der kan være ganske gode grunde til, at man gør tingene forskelligt i forskellige kommuner.
Vores kommuner ser jo ganske forskellige ud, også i forhold til det her med, hvor svært det er at finde en parkeringsplads.
Men hvis ministeren mener, at der er de her tungtvejende årsager til, at det er nødvendigt at lave de her regler, så vil vi meget gerne høre lidt mere om, hvad det egentlig er, det præcis handler om.
Der står sådan noget knudret noget med, at en enkelt kommune har gjort nogle ting, og der må jeg nok sige, at det meste stritter på mig, når vi sidder herinde og laver lovgivning, fordi en enkelt kommune har gjort et eller andet.
Det kunne være, at man i stedet for så skulle tale med den enkelte kommune.
Der kan selvfølgelig ligge tungtvejende årsager bag det her, men det er ikke noget af det, som jeg har kunnet grave frem nogen steder, som har fået mig til at få øje på det.
Det kan jo være, at ministeren kan komme med overbevisende argumenter nu eller i udvalget eller noget i den stil, men i udgangspunktet er vi ganske skeptiske.
Villum Christensen (LA), 2014-02-18:
Tak for det.
Hvis man har den politiske holdning, at der er rigeligt med ligegyldige regler i det danske samfund, og man samtidig mener, at kommunerne og byrådene skal have mulighed for at bruge den sunde fornuft under ansvar over for de borgere, der har valgt dem, så er det meget svært at stemme for det her lovforslag.
Og jeg er faktisk også meget enig i de betragtninger, som Enhedslisten er kommet med.
Stort set hver eneste dag hører vi, at regeringen vil af med unødigt bureaukrati, at man skal gøre det lettere at være dansker, at det er på tide at vise tillid til institutionerne og medarbejderne, og at vi selvfølgelig heller ikke er klogere herinde end dem derude, som ved, hvor skoen trykker.
Vi kender alle sammen formuleringerne, men det er jo bare snak.
Så sent som i dag har jeg i min egen lokalavis set en halv side, hvor den radikale økonomi- og indenrigsminister fortæller om, hvor vigtigt det er, at regeringen slår et slag for afbureaukratiseringen.
Nu skal vi have udmøntet i en bekendtgørelse, hvilke særlige præmisser der må anføres i begrundelsen.
Det bruger man nu et helt lovforslag på.
Vi kan se i høringssvarene, at der nu hvirvles op i, om det kræver en ændring af planloven.
Er det bygherren, eller er det kommunen osv.?
Og så kan vi vente os en lang procedure i forbindelse med bekendtgørelsen.
Det er jo der, det store slag skal stå – det her er jo kun en lille teaser.
Så der skal nok blive brugt nogle tusinde djøftimer på det i alt, for bekendtgørelsen skal jo også i høring, for at det kan diskuteres, hvilke særlige typer begrundelser man må bruge.
Vi ser også, at der er usikkerhed om, hvornår det lige er, noget kan kaldes for vedligeholdelsesbyggearbejder eller væsentlige ombygninger, når man ændrer i bygningsforholdene og dermed også i parkeringsbehovene.
Ja, man kan let blive lidt træt af at tænke denne tanke til ende.
Og så handler det altså om noget så lokalt som parkeringspladser, hvor alle mulige forhold kan begrunde en særlig løsning, som vi allerede har hørt det fra Enhedslisten – i nogle boligområder kører man jo slet ikke i bil.
Jeg tror simpelt hen ikke, jeg kender til noget, der er mere lokalt end parkeringspladser ved boliger.
Er der noget, der er mere lokalt?
Lur mig, om der ikke vil blive ved med at komme den slags marginallovgivning herindefra, så jeg vil bare sige, at vi gerne vil sætte en reel stopper for bureaukratiseringsmøllen, og vi siger derfor også nej til dette lovforslag.
Lars Dohn (EL), 2014-02-18:
Lovforslaget her lægger jo op til, at kommunernes mulighed for at give dispensation fra kravet om p-pladser ved byggeri kan indskrænkes.
Det er Enhedslisten imod, og vi støtter, at kommunerne fortsat har mulighed for at tage stilling til særlige forhold.
Ikke alle byggerier er ens, og heller ikke de, der skal bo eller arbejde i den pågældende bygning, har ensartede krav.
Der er stor forskel på, om det drejer sig om en undervisningsinstitution, hvor der er flest unge – de kommer som regel på cykel eller går – eller et kontorkompleks, hvor man f.eks. i vid udstrækning pendler.
Det vil være helt meningsløst at opstille de samme krav til parkering til to så forskellige byggerier.
Det vil også være meningsløst at opstille de samme krav til et nybyggeri, der ligger tæt på den kollektive trafik, som til et nybyggeri, der ligger i byens udkant, hvor der er langt til busser og tog.
Her kunne det i stedet være relevant at se på stationsnærhedsprincippet og hvorfor dette er helt fraværende i lovforslaget.
Kommunerne skal have mulighed for at kunne skønne individuelt, og det er ikke noget, staten skal blande sig i, for det har staten ofte – og det ligger jo i sagens natur – ingen forudsætninger for at kunne vide noget som helst om.
Kommunerne har forskellige behov, og nogle vil eventuelt gerne forsøge sig med andre bosætningsformer, herunder reducere brugen af bilerne i deres bymæssige bebyggelser.
Med lovforslagets stramninger forhindres kommunerne heri, og det kan da undre, for Enhedslisten er af den opfattelse, at regeringen støtter initiativer, der kan begrænse brugen af biler, og at regeringen ud fra miljø- og energihensyn ønsker at fremme andre transportmidler.
Enhedslisten kan godt se, at lovforslaget skaber et klart retsgrundlag, og det er jo normalt positivt.
Men er det et mål i sig selv?
Det sidste er vigtigere end tomme juridisk betragtninger om et klart retsgrundlag.
Enhedslisten ønsker altså at fastholde kommunernes ret til at dispensere, og vi stemmer derfor imod forslaget.
Steen Gade (SF), 2014-02-18:
Også vi er positive over for lovforslaget om at fastsætte regler for dispensationsudøvelsen, og når nu ikke andre har nævnt det, vil jeg også nævne, at der er en lille lovteknisk præcisering af byggelovens bestemmelser om, at byggeloven også skal bruges ved ikkevæsentlige ombygninger eller forandringer, der har betydning for elforbruget i bygninger, og det er vi også positive over for.
Andreas Steenberg (RV), 2014-02-18:
Lovforslaget, vi behandler nu, skal skabe klare og ens regler for kommunernes mulighed for at give dispensation fra byggelovens krav om, at der skal etableres parkeringspladser, når der opføres ny bebyggelse.
Det har vist sig, at kommunerne administrerer forskelligt, og ifølge ministeriet har mindst en kommune systematisk dispenseret på en bestemt måde.
Fra radikal side synes vi ikke, at det er i orden over for borgerne, at deres retstilling blæser i vinden, alt efter hvilken kommune man søger dispensation i.
Den her lov sikrer, at dispensationer kun kan gives ud fra de rammer, der er i loven, og derfor støtter vi lovforslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2014-02-18:
De foregående ordførere har jo været inde på, at det handler om, hvilke kriterier der skal gælde, når man søger og skal have dispensation fra kravet om, hvor mange parkeringspladser der skal anlægges ved byggerier på privat grund.
I Dansk Folkeparti kan vi jo godt lide, at der er klare og enkle regler, og vi forstår da også på lovforslaget, at det er det, som man i regeringen prøver at skabe, nemlig ensartede regler i hele landet, sådan at en bygherre ved, hvilke regler han har at rette sig efter, uanset i hvilken kommune i landet han ønsker at bygge i.
Men det, som jeg undrer mig lidt over i lovforslaget, er, at der ikke givet nogen eksempler på, hvad det er for en praksis, der er i andre kommuner, som jo så fraviger de standardregler, som man fra regeringens side gerne vil indføre.
Selv om det kan være enkelt og overskueligt, at den samme regel gælder i hele landet, så kunne det jo være, at der rundtomkring i landet faktisk var en forskellig praksis, netop fordi kommunerne er meget forskellige og man i de enkelte kommuner rundtomkring i landet har fundet frem til netop den ordning, som man synes fungerer og passer bedst til ens kommune.
Derfor er vi i Dansk Folkeparti da ikke helt sikre på, at det er en god idé at lave ensartede regler gældende for hele landet.
Vi mener måske, at det er bedre, at man lader kommunerne have friheden til at fastsætte en praksis, som passer til den enkelte kommune.
Desuden kan man jo set fra et borgersynspunkt eller et bygherresynspunkt sige, at der måske også er nogle fordele forbundet med, at der er forskellige regler i de forskellige dele af landet.
Det kunne jo være, at der var nogle kommuner, som i dag har en praksis, som er mere lempelig eller mere fleksibel for bygherrer, og i de tilfælde vil jeg da sige at det jo nok vil være en fordel for bygherrerne, at man holder fast i det nuværende system, hvor man har lokale regler.
Men vi vil i løbet af udvalgsbehandlingen forsøge at få afdækket, hvilken praksis der gælder i landet i dag.
Samtidig vil jeg også godt understrege, at jeg godt vil prøve at finde ud af, hvad kommunerne egentlig mener om det her, for selv om KL har fremsendt et høringssvar til lovgivningen her, er det jo et høringssvar, hvor man bare skriver, at man mener det samme som Københavns Kommune.
Selv om Københavns Kommune sikkert kan have udmærkede holdninger til, hvad der foregår i egen kommune, er Københavns Kommune jo en kommune, der adskiller sig meget klart fra andre kommuner i landet, så det, der gælder dér, er måske ikke det, der gælder i i eksempelvis Vestjylland.
Så jeg vil dykke ned i nogle ting i udvalgsbehandlingen for at få afklaret, hvad der er gældende ret nu, inden vi i Dansk Folkeparti kan gøre vores stilling op og meddele, om vi støtter lovforslaget ved tredjebehandlingen.
Jens Joel (S), 2014-02-18:
Tak for ordet.
Man kan sige, at det forslag, vi står med, er sådan relativt teknisk og måske en smule tørt, men til gengæld er formålet ret klart, nemlig at sikre, at borgerne får en bedre retssikkerhed, en bedre retsstilling, simpelt hen ved at præcisere loven, så vi undgår fejlfortolkninger og undgår alt for uens praksis.
Hidtil har praksis nemlig betydet, at borgerne ikke på forhånd har kunnet vide, hvilke betingelser de ville blive mødt med, hvis de fik en dispensation.
Lovforslaget vil gøre, at dette i højere grad bliver nemt at forudse, nemlig ved at alle borgere bliver mødt med de samme krav, hvis dispensationen bliver givet.
Der bliver ikke ændret på kommunernes ret til at give dispensation, og kommunerne er jo heller ikke forpligtet til at stille krav om at anlægge parkeringspladser til at starte med, hvis det ikke vurderes nødvendigt.
Lovforslaget præciserer altså udelukkende, hvilke betingelser der skal stilles, i tilfælde af at der gives en dispensation.
Det er positivt med det klare regelsæt, og det vil styrke retssikkerheden.
Lars Christian Lilleholt (V), 2014-02-18:
Lovforslaget her handler om parkeringspladser, selv om det er på Klima-, Energi- og Bygningsministeriets område.
Og det handler netop om spørgsmålet om at dispensere fra byggelovgivningen i forhold til at tilvejebringe parkeringspladser på egen grund.
Når man kigger ud over landet i dag, kan man se, at der er betydelig forskel i den måde, hvorpå kommunerne håndterer den her opgave.
Der er ikke mindst en stor udfordring i hovedstadsområdet, hvor Københavns Kommune har meget, meget svært ved at finde løsninger i forhold til at tilvejebringe parkeringspladser i forbindelse med større byggerier.
Der er med lovforslaget her givet to muligheder: Enten kan man betale til en parkeringsfond, eller også kan man tilvejebringe parkeringspladserne i forbindelse med eller i umiddelbar nærhed af byggeriet.
Venstres holdning til det her lovforslag er endnu ikke helt afklaret.
Vi vil gerne drøfte lovforslaget med ministeren.
På den ene side er spørgsmålet om kommunal handlefrihed og mulighederne for at kommunerne kan indrette sig på forskellig vis, og på den anden side er der så det, at en enkelt kommune ikke er i stand til at håndtere den her opgave på en tilfredsstillende måde.
De hensyn vil vi gerne drøfte.
Vi er umiddelbart positive, men har også nogle betænkeligheder, så jeg forventer, at vi i forbindelse med udvalgsbehandlingen dels får en drøftelse med ministeren og dels får drøftet i udvalget, hvordan det her håndteres på en måde, så man både sikrer den kommunale handlefrihed, og får håndteret den udfordring, som er i hovedstadsområdet.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-02-18:
Jeg kan ikke på stående fod redegøre for, hvem der præcis har initieret, at vi nu går til det her arbejde.
Dog kan jeg sige, at der har været en længere dialog med den pågældende kommune og ministeriet før dette lovforslags fremsættelse.
Villum Christensen (LA), 2014-02-18:
Det er bare et enkelt spørgsmål, som er affødt af det sidste, ministeren var inde på, nemlig at det er svært at identificere, hvor behovet egentlig er opstået.
Det kan man jo godt forstå.
Det kunne jo være, at det var bureaukratiets eget behov.
Nu til mit spørgsmål
Hvad er mere lokalt, underforstået hvad skal vi egentlig med kommunerne, hvis kommunerne ikke selv skal være i stand til at vurdere, hvad der er rigtigt og forkert under ansvar over for deres borgere?
Det er jo derfor, at vi har lokalt demokrati.
Er der noget andet område, som er mere tydeligt lokalt, når det her åbenbart er et område, som staten skal pille rigtig meget ved – hvis ministeren forstår?
Louise Schack Elholm (V), 2014-02-18:
Og det kan godt undre mig, for både hr. Søren Pind og alle os andre, der har udtalt os på Venstres vegne – i hvert fald alle os, der har udtalt os på Venstres vegne – har sagt, at det var hr. Søren Pinds egen holdning, det var ikke Venstres holdning.
Dermed må man sige, at der ikke er nogen som helst diskussion om, hvad Venstre mener: Venstre går ikke ind for fri huslejefastsættelse.
Den er ikke længere.
Eigil Andersen (SF), 2014-02-18:
Jeg synes, at det, som er Venstres officielle boligpolitik, lyder godt, som den her bliver beskrevet med hensyn til at beskytte lejerne.
Men hr. Søren Pind har jo netop foreslået, at der skulle være fri huslejefastsættelse på det danske boligmarked med det resultat, som det også bliver nævnt, at mange, der har små indtægter, ikke har råd til et sted at bo.
Så kan de stå på gaden.
Er det sådan, at man i Venstre i virkeligheden spiller på to heste på en gang: Man har en officiel politik, og så har man hr. Søren Pind, der sender nogle prøveballoner op?
Hr. Søren Pind er jo ikke hr. hvem som helst.
Han er jo så højt placeret i Venstre, at han f.eks. kunne blive udenrigsminister, hvis Venstre fik regeringsmagten efter næste valg, så han er jo ikke hr. hvem som helst.
Så mit spørgsmål er: Er der i virkeligheden tale om, at Venstre har to meninger på samme tid, og pludselig om 4 måneder er det måske hr. Søren Pinds huslejepolitik, som bliver Venstres politik?
Carsten Hansen (S), 2014-02-18:
[Lydudfald]
... at lejen for fuldstændig ens lejligheder i samme ejendom ville kunne svinge så markant, at det var afhængigt af, om ejeren havde købt lejligheden meget dyrt, altså f.eks. på toppen, mens det buldrede derudad, eller før finanskrisen eller på et tidspunkt med meget lave boligpriser, eller om ejeren havde lånt hele eller dele af købesummen til høje renter eller havde betalt helt eller delvis af på købesummen.
Det er vel ikke rimeligt, at lejeren skal være afhængig af det.
Det, der er vigtigt at vide, er, hvad man skal give i husleje.
Og så skal vi være opmærksomme på, at det her er en lejebeskyttelseslov.
Der gælder altså nogle regler for at sikre, at almindelige mennesker kan bo i vore byer.
Og det forslag, som hr. Søren Pind jo fremsatte, før Liberal Alliance fremsatte deres forslag, ville betyde, at over 100.000 lejemål i København ville stige med 100 pct.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-02-18:
Problemet er større end som så, for det er jo ikke kun sådan, at man ikke kan få dækket afdragene på sine lån; man kan jo egentlig ikke få dækket renteudgifterne til sit lån, hvis man har en lejlighed, som har været dyr at købe, men som er omfattet af hård huslejeregulering.
Så ikke engang de almindelige faste udgifter til renter, og hvad der ellers måtte være af vedligeholdelse og lignende, kan man få dækket med den huslejeregulering, der er i dag.
Det er da et problem, det må ministeren da kunne se.
Og uanset om man så kan få godkendt en husleje inden, som så er for lav til at dække udgifterne, løser det da ikke problemet.
Louise Schack Elholm (V), 2014-02-18:
Lad mig starte med at understrege, at Venstre ikke går ind for fri huslejefastsættelse.
Venstre kan dermed ikke støtte beslutningsforslaget.
Jeg er klar over, at der var en del mennesker, der i begyndelsen af krisen blev fanget med boliger, hvor de ikke kunne komme af med den ene.
De havde problemer med udlejning af deres ekstra bolig, men i dag er der kommet gang i boligmarkedet igen.
Der må derfor være relativt få tilbage, der sidder med to boliger, og som ikke kan sælge.
At nogle sidder tilbage, må i højere grad skyldes, at man ikke ønsker at realisere tabet på den ekstra bolig.
Boligpriserne er jo faldet betydeligt i store dele af Danmark, og det er helt forståeligt, at man ikke ønsker at realisere tabet, da det er en frygtelig situation at stå i, men desværre har mange jo tabt penge under krisen.
Der er sandsynligvis også en del udlejere, som ikke kan komme ud af lejeaftalen for deres ekstra bolig, og det betyder, at de ofte af denne årsag ikke kan sælge deres bolig, men den problemstilling er der ikke taget hånd om i det her beslutningsforslag.
Yderligere er den fri huslejefastsættelse ifølge dette beslutningsforslag betinget af, at udlejer kun har én udlejningsbolig.
Dermed lægger forslaget op til spekulation.
Der vil være incitament til at fordele udlejningsboliger på familiemedlemmer m.v. Helt grundlæggende må jeg dog slå fast, at Venstre ikke går ind for fri huslejefastsættelse, men derimod bakker op om lejerbeskyttelsen.
Det er jo også en forbrugerbeskyttelse.
Når Venstre ikke generelt går ind for fri huslejefastsættelse, skyldes det, at det ikke harmonerer med tryghed for danskerne.
Det giver utryghed for danskerne.
Venstre kan altså med andre ord ikke støtte beslutningsforslaget.