Kristian Jensen (V), 2009-04-14:
Socialistisk Folkeparti og Socialdemokraterne foreslår med beslutningsforslaget her, at en liste med skatteudgifter opgøres i forbindelse med forslag til finanslov fra og med 2010.
Regeringen kan derfor ikke støtte forslaget.
Den positive særbehandling kan f.eks. være udmøntet i form af en skattefritagelse eller særlig lave skatteprocenter, fradrag, som reducerer skattegrundlaget, fradrag i den betalte skat eller særlig gunstige kredittider.
Skatteudgifter er således en naturlig del af ethvert skattesystem og kan i sig selv ikke siges at være enten dårlige eller gode.
Der kan være mange grunde til at anvende skatteudgifter.
Det kan f.eks. være skattefritagelsen af sundhedsforsikringer, der er med til at få virksomhederne til at fokusere mere på medarbejdernes sundhed; det er skattenedslaget for de 64-årige, som øger incitamentet til at være i arbejde og dermed bidrager til et større skatteprovenu.
Ændringer af skatteudgifterne kan også opstå som følge af ændringer, som egentlig ikke sigter mod at ændre realøkonomiske forhold.
Inden bruttoficeringen af overførselsindkomster fra 1994 var overførselsindkomster skattefri og udgjorde dermed en væsentlig skatteudgift.
Efter bruttoficeringen blev skatteudgiften reduceret, uden at det dog havde nogen reel virkning for hverken statens finanser eller for den enkelte modtagers indkomst efter skat.
Det kan altså ikke sådan entydigt teoretisk afklares, hvornår noget er en skatteudgift, og hvornår det ikke skal klassificeres som en skatteudgift.
Forskellige tilgange betyder, at det kan være vanskeligt at sammenligne niveauet for skatteudgifter i forskellige lande.
Skatteudgifterne er i Danmark defineret som afvigelser fra det generelle skattesystem.
Det giver ikke nogen fuldstændig klar afgrænsning, og det medfører et naturligt element af skøn i bestemmelsen af skatteudgifter.
Det kan altid diskuteres, hvor grænsen for en skatteudgift skal lægges, uanset hvor den skal lægges.
Jeg mener, at den danske afgrænsning er tilpas rummelig, fyldig og fyldestgørende; jævnlige ændringer af definitionen vil bare skabe forvirring og udvande begrebet.
Det er jo sådan, at skatteudgifter ikke kan opgøres uden usikkerhed.
Der er altså ikke en systematisk indsamling af oplysninger om grundlaget for skatter og afgifter, der ikke opkræves.
Datagrundlaget er derfor ofte mangelfuldt eller ikkeeksisterende, og det betyder, at det, når vi skulle opgøre skatteudgifterne, ville medføre en ikke ubetydelig grad af skøn.
Forslagsstillerne ønsker sig sådan en årlig opgørelse af skatteudgifter.
For at kunne lave årlige opgørelser, der bygger på registerdata for samtlige skatteudgifter, kræver det en betydelig stigning i indberetningerne af data fra skatteydere.
Denne regering ønsker ikke at påføre erhvervslivet øgede administrative omkostninger, bare for at vi kan opdatere en liste med skatteudgifter.
Formålet med finansloven er at etablere det bevillingsmæssige grundlag for næste års statslige indtægter og udgifter.
Skatteudgifter er ikke en del af det bevillingsmæssige grundlag, og heller ikke derfor synes jeg, at der er nogen grund til, at skatteudgifterne skal fremgå af forslaget til finanslov.
Ud over skatteudgifter kan man også nævne andre væsentlige elementer, der heller ikke indgår i finansloven.
F.eks. indgår der ikke en opgørelse over de samfundsøkonomiske forvridningsomkostninger, der er forbundet med at opkræve skatter og afgifter samt indføre direkte påbud m.v.
Hvis skatteudgifterne anses som reelle udgifter for statskassen, må udgangspunktet for forslagsstillerne være, at det er staten, der i udgangspunktet ejer alt, så det, skatteyderne har tilbage efter skatter og afgifter, er en skatteudgift.
Hvis indkomstskatten f.eks. var 50 pct., er det så ensbetydende med, at den halvdel, som staten ikke hiver op af bukselommerne, er en skatteudgift?
Næh, selvfølgelig ikke.
Lad mig slå fast, at det, der ikke opkræves som skatter og afgifter, ikke er en udgift for statskassen.
Det er således borgerne, der har retten over deres egne ressourcer.
Regeringens skattestop sikrer, at ingen skatter eller afgifter sættes op, og da regeringen samtidig har en holdbarhedsmålsætning, sikres balance mellem samtlige udgifter og indtægter.
Faktisk kan øgede statslige indtægter afstedkomme et højere niveau for den teoretisk opgjorte skatteudgift.
Med indførelsen af afgiften på kvælstofoxider, nærmere betegnet NOx-afgiften, fik staten isoleret set et merprovenu.
For ikke at belaste virksomheder med særlig store udledninger blev der samtidig indført et bundfradrag.
Bundfradraget er en skatteudgift, men bundfradraget ændrer ikke på incitamentet til at mindske NOx-udledningen.
På samme måde medfører forhøjelsen af spildevandsafgiften i forbindelse med forårspakke 2.0 en stigning i skatteudgifterne, da spændet mellem afgiften og de eksisterende godtgørelser og fritagelser øges.
Jeg har vanskeligt ved at forstå, hvordan nye indtægter til statskassen, der samtidig medfører øgede skatteudgifter, skulle være et hul i statskassen.
Men det, som Socialistisk Folkeparti og Socialdemokraterne mener med et åbent hul i statskassen, er måske noget helt andet.
Det er måske det faktum, at skattestoppet sikrer mod skatte- og afgiftsstigninger, forslagsstillerne mener er et hul i statskassen.
Skattestoppet sikrer ikke kun mod evindelige skattestigninger på visse områder, næ, skattestoppet gælder generelt, og skatteudgifter er således også omfattet af skattestoppet.
Det ville være rart at få afklaret, om Socialistisk Folkeparti og Socialdemokraterne ønsker at bryde skattestoppet for de elementer, der er klassificeret som skatteudgifter.
Forslagsstillerne bemærker, at fordi der ikke er årlige opgørelser over skatteudgifter i tillægget til forslaget til finanslov, er det ensbetydende med, at der ikke sker nogen evaluering af skatteudgifter.
Se, statens indtægter fra skatter og afgifter fremgår af finansloven, men det er jo ikke ensbetydende med, at hele skattesystemet skal evalueres hvert eneste år, og heldigvis for det.
Men fordi skatteudgifter ikke fremgår af en årlig liste, betyder det ikke, at de er glemt.
Fra og med folketingsåret 2007-08 oplistes skatteudgifter i vedtagne lovforslag på Skatteministeriets hjemmeside.
Ændringer i eksisterende skatteudgifter eller indførelse af nye skatteudgifter er synlige og kan følges på internettet.
I forbindelse med Skattekommissionens arbejde og med skattereformen er visse skatteudgifter også blevet evalueret.
Og med forårspakke 2.0 er det besluttet at afskaffe visse skatteudgifter, som regeringen og Dansk Folkeparti ikke længere mente der var belæg for.
Det drejer sig f.eks. om afskaffelsen af momsfritagelsen for ejendomsadministration, rejsebureauvirksomhed og levering af fast ejendom samt afskaffelse af fradragsret for visse advokat- og revisoromkostninger.
Den generelle øgede lønsumsafgift for den finansielle sektor og forhøjelse af tonnageskatten reducerer skatteudgifterne.
Med forårspakke 2.0 er der også sket stigninger for visse skatteudgifter.
Den generelt lavere skatteværdi af de ligningsmæssige fradrag reducerer f.eks. skatteudgiften vedrørende det særlige tillæg til befordringsfradraget for lavtlønnede.
Omvendt øger forhøjelsen af det særlige tillæg skatteudgiften.
Samlet set er skatteudgiften tilnærmelsesvis uændret, men det dækker over modsatrettede bevægelser.
Men måske er det netop fastholdelsen af skatteværdien af det særlige tillæg til befordringsfradrag for lavtlønnede, som Socialistisk Folkeparti og Socialdemokraterne vil karakterisere som et åbent hul i statskassen.
Det er og bliver en politisk beslutning, hvornår f.eks. skattesystemet og skatteudgifter og andet skal analyseres.
En målrettet og fokuseret evaluering af enkelte områder er langt at foretrække; det giver et større fokus på de relevante dele, frem for at vi sådan bruger ressourcerne bredt og smører dem ud over alt for mange områder, som de ikke er målrettet.
På samme måde deltager Skatteministeriet i et uformelt samarbejde vedrørende skatteudgifter med andre nordiske lande.
Arbejdet har taget lidt længere tid end forventet, men jeg regner med, at der hen over sommeren vil hentes erfaringer fra disse to projekter, som vi kan drage nytte af i relation til det fremtidige arbejde med skatteudgifter.
Men jeg mener ikke, at der er grundlag for en fornyet liste i forbindelse med forslag til finanslov, og vi afviser derfor beslutningsforslaget.