Pernille Frahm (SF), 2009-11-26:
Det, vi behandler i dag, er jo et vigtigt skridt i kampen mod de våben, som rammer i flæng, som dræber civile, og hvis virkninger rækker langt ud over den tid, en eventuel konflikt varer.
Det er et rigtig vigtigt skridt, og derfor er det også med stor glæde, at vi i dag kan støtte beslutningsforslaget fra regeringen – måske til udenrigsministerens store overraskelse.
Med det betyder ikke, at arbejdet er slut her, for dels er der et efterarbejde med at føre tankerne bag den her konvention ud i praksis og omsætte den til virkelighed, og dels mangler jo projektet med at sikre, at vi så ikke fortsætter med at investere i virksomheder, der fremstiller klyngevåben.
Vi havde i foråret en debat herinde om et beslutningsforslag fra SF om at udarbejde en liste, der kunne være vejledende og rådgivende for danske virksomheder, for danske investeringsfonde og for danske pensionskasser, så de kunne følge den og på den måde leve op til deres sociale og øvrige ansvar over for de folk, der investerer i det, over for de folk, der har pensionsmidler stående, og over for omverdenen i det hele taget.
Men forslaget blev ikke vedtaget.
Til gengæld lavede udvalget en beretning over forslaget, og ifølge den beretning var der faktisk et flertal i udvalget, der bakkede op om, at man skulle undersøge mulighederne for at lave sådan en liste, at man skulle undersøge, hvordan erfaringerne var.
Hvad er det, der foregår i f.eks. Belgien, hvor man har lavet en liste, men tilsyneladende ikke har fået den til at virke endnu?
Selv om jeg er glad for, at vi laver det her beslutningsforslag, synes jeg godt, at vi kan holde ministerierne lidt til ilden, både Udenrigsministeriet og sådan set også hellere end gerne andre ministerier, i forhold til det her.
Hvordan går det med de undersøgelser?
Har ministeren noget nyt at bibringe os med hensyn til de undersøgelser?
Ved man mere nu, end man gjorde før?
Ministeriet burde jo tage den opgave på sig og være optaget af det, specielt fordi vi har set eksempler på, at pensionskasser, vi ikke ventede det fra, og som vi ikke drømte om kunne finde på at investere i f.eks. klyngebomber, alligevel er plumpet i og i stor skam har trukket deres investeringer tilbage.
Det viser for mig, at der faktisk er en vilje ikke bare i danske pensionskasser, men jeg tror faktisk også i meget store dele af det danske erhvervsliv, til at holde sig fri af den her type investeringer.
Men der mangler ressourcer i de enkelte pensionskasser, i de enkelte virksomheder og i de enkelte investeringsfonde til at sikre sig, at man er på dydens rette vej, om jeg så må sige.
Det var der, den liste i virkeligheden skulle være en hjælp, ikke en spændetrøje for erhvervslivet, ikke en spændetrøje for pensionskasserne, men en hjælp til dem, hvad jeg ved at nogle af dem meget gerne vil have.
Derfor vil jeg gerne høre, hvordan det går med den.
Så vil jeg også gerne høre, om ministeren gør sig nogle overvejelser, for arbejdet er jo ikke slut med at forhindre udbredelse af våben, der har den type virkninger, som klyngevåben har.
Der opstår hele tiden nye våbentyper.
F.eks. ved vi, at der blev anvendt våbentyper i den israelsk-palæstinensiske konflikt omkring Gaza, som ikke er omfattet af nogen konventioner, fordi de er så nye, at de simpelt hen ikke er omfattet af dem endnu.
Der kunne jeg godt tænke mig, at ministeren kunne sige noget om, hvilke tanker regeringen gør sig om at sikre, at man ikke, bare fordi man vrider på en lille knap og kalder sin våbentype noget andet, kan gå fri af de aftaler, ordentlige lande indgår med hinanden om, hvilke typer våben de agter at anvende.