runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Nu har jeg i flere omgange svaret, at de oplysninger, regeringen er i besiddelse af, fremgår af redegørelsen, og hvis hr. Rune Lund vil vide mere om detaljer vedrørende de enkelte ministerier, må hr. Rune Lund stille spørgsmål til de enkelte ministre.
Nej, jeg står ved hvert et ord, jeg har sagt i den her sag – det, jeg har sagt hele vejen igennem i den her sag – for der er over for Folketinget afgivet korrekte og fyldestgørende oplysninger.
Og det er fuldstændig fast dansk politik, at man selvfølgelig ikke udleverer tilbageholdte i en situation, hvor der er risiko for, at de kan blive udsat for tortur eller mishandling.
Frank Aaen (EL), 2007-01-10:
»Mener statsministeren fortsat, at der er nul at komme efter i sagen om mishandling af fanger i Kandaharlejren i 2002, sådan som statsministeren fastslog i sin besvarelse i Folketingssalen den 6. december 2006?«
Mogens Lykketoft (S), 2007-01-10:
Jeg er nødt til at spørge statsministeren om to ting: Da den her tolk rapporterede til sine fortsatte, blev statsministeren eller regeringen da orienteret om påstandene på daværende tidspunkt?
Det andet spørgsmål er: Er statsministeren enig i de folkeretsjurister, der siger, at man selv som stat krænker Genèvekonventionerne, sådan som statsministeren har forsikret dette Folketing om at vi ikke ville gøre, når vi udsendte soldater til Afghanistan, hvis man udleverer fanger til nogle, som man ikke kan påvise har evne og vilje til at overholde dem?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg ved ikke, hvad det er for en medarbejder, hr. Mogens Lykketoft refererer til.
Mogens Lykketoft (S), 2007-01-10:
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om han kan afkræfte det, som også har været bragt frem i medierne i de sidste par uger.
Kan statsministeren afkræfte, at på det tidspunkt, hvor de amerikanske afhøringsofficerer, der nu er blevet lagt edsvorne erklæringer frem om havde deltaget i overgreb og tortur, var der en dansk medarbejder til stede på Kandaharbasen?
Og kan statsministeren sige, om denne medarbejder rapporterede til sine foresatte i god tid, inden vi udleverede fanger til amerikanerne i marts?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Hvad hr. Rune Lund måtte undre sig over, kan jeg ikke gå nærmere ind i.
Det næste, jeg gerne vil slå fast, er, at de der nye rapporter og oplysninger først er kommet til regeringens kendskab for nylig, og derfor er det slet ikke noget, der på nogen måde ændrer den redegørelse, som regeringen har afgivet til Folketinget.
I foråret 2002 vidste regeringen ikke og burde heller ikke vide, at tilbageholdte i amerikansk varetægt ikke blev behandlet korrekt, sådan som det nu bliver påstået.
Rune Lund (EL), 2007-01-10:
Men det er jo ikke enkelte avisartikler.
Det er massive forlydender om mishandlinger på Kandaharbasen, den base, som danske soldater så senere udleverer fanger til.
Kan statsministeren ikke forstå, at vi er nogle mennesker, som synes, det er meget tvivlsomt, at Statsministeriet ikke kendte til de her oplysninger, som var fremme allerede dengang i starten af 2002?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg kan kun gentage, hvad jeg allerede har sagt.
Altså det, vi jo må forholde os til, er, hvordan virkelighedens verden så ud i 2002, og det er det, regeringens redegørelse er udtryk for.
Regeringen kendte ikke til mishandling eller overgreb i Afghanistan, mens de danske styrker opererede der.
Jeg vil gerne gentage, at regeringen selvfølgelig tager skarpt afstand fra enhver brug af tortur og mishandling, men en ansvarlig regering handler og reagerer selvfølgelig ikke alene på grundlag af enkelte avisartikler.
Der skal mere til.
Og særlig kan vi selvfølgelig ikke begynde at kritisere andre lande, medmindre grundlaget er solidt.
Rune Lund (EL), 2007-01-10:
Det, som jo er lidt utroligt, er at skulle forestille sig, at man i Statsministeriet ikke har kendt til forholdene i Kandaharlejren på det tidspunkt, hvor danske soldater den 18. marts 2002 udleverer 31 fanger til amerikanerne.
Fangerne bliver så interneret i Kandaharlejren, hvorefter de bliver mishandlet.
Den 24. januar 2002, artikel i Politiken: Kritik af fangelejre i Afghanistan.
Den 1. februar 2002: Amnesty International udsender kritik af forholdene i Kandaharbasen.
Den 11. februar 2002 skriver Washington Post ligeledes om forhold på Kandaharbasen.
Den 12. februar 2002: USA beskyldes for vold mod fanger.
Den 13. februar 2002 i Politiken: Afghanske fanger fik tæsk.
Kan man virkelig forestille sig, at ikke en af disse informationer, som jeg står og læser op her, nåede Statsministeriet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Spørgsmål til udenrigsministeren må udenrigsministeren besvare.
Villy Søvndal (SF), 2007-01-10:
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Det, statsministeren forsøger at fortælle Folketinget og offentligheden lige nu, er, at statsministeren ikke var bekendt med de amerikanske artikler – det får så være.
Var Statsministeriet heller ikke bekendt med, at Politiken den 13. februar 2002 skrev: Afghanske fanger fik tæsk?
Og så er det i øvrigt gennemgået i artiklen, hvilke typer af tortur og nedværdigende behandling fangerne blev udsat for.
Det er simpelt hen for tykt.
Det var en kendt sag på det tidspunkt, at der blev udøvet tortur.
Amnesty International sendte den 1. februar 2002 en advarsel til regeringen.
Det gav anledning til et spørgsmål her i salen stillet af SF's tidligere formand, hr. Holger K. Nielsen, hvor han redegjorde præcis for det samme.
Derfor er det simpelt hen usandt, når statsministeren siger: Vi vidste det ikke.
Regeringen vidste det, blev gjort direkte opmærksom på det her i Folketingssalen i februar 2002.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Som det meget klart fremgår af redegørelsen, er regeringen ikke kommet i besiddelse af nogen oplysninger om påstande om, at der skulle have fundet mishandlinger af tilbageholdte sted i foråret 2002, på det tidspunkt.
Men det, hele sagen drejer sig om, er: Hvad vidste regeringen, eller hvad burde regeringen have vidst i foråret 2002?
Der er kendsgerningen, som det også fremgår af redegørelsen, at da var regeringen ikke i besiddelse af informationer om sådanne påstande.
Villy Søvndal (SF), 2007-01-10:
Jeg synes, det er imponerende, at statsministeren hænger fast i en retorik, der lyder, at det kunne vi ikke vide noget om.
Jeg har prøvet at kigge på de almindeligt tilgængelige informationer, der var.
Der var en artikel i januar 2002 i New York Times.
Nu er det ikke sikkert, at regeringen eller Statsministeriet eller Udenrigsministeriet læser New York Times.
Der var en fuldstændig parallel artikel i Washington Post.
Nu er det ikke sikkert, at statsministeren eller Udenrigsministeriet orienterer sig i Washington Post.
Der var en fuldstændig præcis oversættelse af artiklen i New York Times i Politiken den 13. februar 2002.
Nu er det ikke sikkert, at statsministeren vælger at læse Politiken, fordi han ikke altid bryder sig om det, der står der, men der var en fuldstændig parallel artikel bagefter i Berlingske Tidende.
Jeg spørger bare: Hvordan kan man, når hele verdenspressen, når den danske presse, har sagt de her ting, vedholdende sige, at vi ikke vidste noget?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg vil gerne understrege til en start, at hvis der har fundet mishandling eller nedværdigende behandling sted, er det selvfølgelig noget, jeg på det skarpeste tager afstand fra.
Men de pågældende oplysninger er først kommet frem for ganske nylig, og derfor skal jeg understrege, at de ikke ændrer ved den grundlæggende vurdering i den redegørelse, regeringen har forelagt for Folketinget, nemlig at regeringen i foråret 2002 ikke vidste og heller ikke burde have vidst, at tilbageholdte i amerikansk varetægt i Afghanistan ikke blev behandlet korrekt, sådan som det nu bliver påstået.
Villy Søvndal (SF), 2007-01-10:
Tak for det og velkommen tilbage fra juleferie.
Vi skal diskutere Afghanistan i dag.
Det er jo ikke så lang tid siden, statsministeren her i Folketingssalen sagde om tortur og videreudlevering af fanger til amerikanerne til tortur, at der var nul at komme efter.
Jeg er helt sikker på, at statsministeren husker den illustrerede udgave meget tydeligt.
Det kom efter en vedvarende strøm af meldinger om tortur.
Det kom efter regeringens redegørelse, hvor regeringen fuldstændig afviste, at man kendte noget som helst til det og havde baggrund for at kende noget som helst til det.
Lige efter regeringen havde afleveret sin redegørelse, kom der så en artikel i Politiken fredag den 5. januar, hvor ti edsvorne vidneafhøringer af amerikanske forhørsledere bekræfter, at der har fundet omfattende tortur sted.
Derfor vil jeg bare spørge: Er det stadig væk statsministerens opfattelse, at der ikke er noget at komme efter i forbindelse med den senest afgivne redegørelse?
»Hvilke overvejelser giver de nye oplysninger om mishandling af fanger og tortur i Kandahar regeringen anledning til set i forhold til regeringens Afghanistanredegørelse?«
Morten Østergaard (RV), 2007-01-10:
Det, vi alle sammen ved det drejer sig om, er, at FN nu klart og tydeligt har sagt, at det anbefales på det kraftigste ikke at sende irakiske asylansøgere hjem til de sydlige og centrale dele på grund af de borgerkrigslignende tilstande.
Så lad mig vende spørgsmålet om og spørge helt klart: Selv hvis der kunne opnås en aftale med den irakiske regering om hjemsendelse af irakere til de sydlige og centrale dele, vil man så gøre det på trods af, at FN's Flygtningehøjkommissariat anbefaler det stik modsatte og siger, det er for farligt?
Vil ministeren, hvis den aftale kan indgås, så alligevel imod FN's anbefalinger hjemsende afviste irakiske asylansøgere?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Det følger også af vores konventionsmæssige forpligtelser.
Med hensyn til, hvornår disse påstande er kommet til regeringens kendskab, kan jeg sige, at i forhold til påstandene om mishandling af de 31 tilbageholdte, som Danmark overlod til amerikanerne, iværksatte regeringen undersøgelser af de påstande, straks regeringen blev bekendt med det i forbindelse med en journalists interview af den tidligere styrkechef, Frank Lissner, den 7. september 2005.
Frank Aaen (EL), 2007-01-10:
Vi diskuterede det her tilbage i december, og da sagde statsministeren, at der ikke var noget at komme efter.
Der er så lidt i den sag; der er nul.
Det sagde statsministeren i et klip, der efterhånden allerede er blevet meget berømt.
Jeg synes selv, det minder ret meget om det klip, vi kender fra tidligere statsminister Poul Schlüter, hvor han sagde: Der er ikke fejet noget ind under gulvtæppet.
Ligner det her ikke en gulvtæppeudtalelse, vil jeg spørge statsministeren.
Villy Søvndal (SF), 2007-01-10:
Hvis der var tale om en retssag, kunne man sige, at statsministeren står over for et væld af bevismateriale: aviser, der hele vejen i januar og februar skriver om tortur, Amnesty International, der henvender sig den 1. februar til regeringen.
Så kommer den Guldbrandsenfilm, hvor fire uafhængigt af hinanden bekræfter, at der har været tortur: danske soldater, amerikanske soldater, tolken, som blev nævnt i hr. Mogens Lykketofts spørgsmål, og endelig afghanerne selv.
Så kommer der videre ti amerikanske forhørsledere, der bekræfter det samme billede, og i den her uge i det tyske dagblad Stern er der en gennemgang af, at tyske soldater også udøver tortur i Kandaharlejren.
Er det virkelig klogt af statsministeren at benægte samtlige kendsgerninger i den her sag?
Det er jo uholdbart, for på et eller andet tidspunkt i den her sag indhenter virkeligheden statsministeren.
Jeg forstår ikke, at man ikke godt vil have det her undersøgt til bunds.
Hvad er det, statsministeren er så bange for i den her sag?
»Hvad vil regeringen gøre for at sikre sig bedre klarhed over, hvad der faktisk er sket med tilfangetagne i Afghanistan?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Nej, jeg vil sige til hr. Villy Søvndal, at hvis der skal gives undskyldninger for forsøg på karaktermord, burde der nok gives en undskyldning til mig fra hr. Villy Søvndal.
Men jeg er ikke så forfængelig eller så selvoptaget, at jeg overhovedet kunne drømme om at forlange det af hr. Villy Søvndal – slet ikke af hr. Villy Søvndal.
Jeg er bare nødt til at gentage det, som er kendsgerningen i den her sag, nemlig at i foråret 2002 var der i regeringen ikke noget kendskab til påstande om, at der var risiko for tortur eller mishandling af fanger.
Og lad mig gentage: Der er ikke dokumentation for – det er der heller ikke i dag – at de 31, som danske soldater tilbageholdt og udleverede til amerikanerne, har været udsat for mishandling.
Og lad mig endelig fastslå: Det var fra amerikansk side klart fastslået, at amerikanerne ville behandle fanger og tilbageholdte i overensstemmelse med Genèvekonventionerne.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2007-01-10:
Det er vel meget sjældent, vi har set så trængt en statsminister, som vi ser her i dag.
Det er jo oplagt for enhver, der kan tænke, at det at benægte, at man læser aviser i Statsministeriet, vel er en voldsom anklage mod de ansatte i Statsministeriet om ikke at passe deres arbejde.
Man kan vel ikke forestille sig, at man kan have folk siddende, der end ikke informerer statsministeren om, hvad der står i bærende danske aviser om en af de største udenrigspolitiske situationer i Danmark.
For så vidt angår principperne i Genèvekonventionen, redegør regeringen jo selv i sin redegørelse for, hvad amerikanerne siger, og hvad Bush siger den 7. februar.
Jeg citerer: De krigsfanger skal behandles humant i det omfang, det er hensigtsmæssigt og i overensstemmelse med militær nødvendighed.
Citat slut.
Det er jo en ladeport, det er en glidebane til at glide uden om konventionerne.
Det vidste man jo godt.
Jeg vil så egentlig runde den her session af med at spørge statsministeren: Vil det ikke være klædeligt, både at vi fik den undersøgelse, og også at statsministeren sagde undskyld til nogle af de mennesker, der formentlig har været udsat for hårdhændet tortur, og også sagde undskyld til de mennesker, der har været forsøgt karaktermyrdet i den her proces?
Guldbrandsen havde formentlig ret i alle de ting, han sagde i sin film.
Er statsministeren så stor nok til at sige: Beklager, jeg forløb mig nok i de der dage?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg vil bare gentage, hvad jeg allerede har sagt, og slå fast endnu en gang, at de rapporter, der er omtalt i medierne, ikke ændrer ved de grundlæggende vurderinger i den redegørelse, som regeringen har forelagt for Folketinget, nemlig at regeringen i foråret 2002 ikke vidste eller burde have vidst, at tilbageholdte i amerikansk varetægt i Afghanistan ikke blev behandlet korrekt, sådan som det nu bliver påstået.
Der er heller ikke noget i rapporterne, der ændrer ved det, som også fremgår af redegørelsen, nemlig at regeringen ikke finder det dokumenteret, at de 31 personer, som danske styrker tilbageholdt den 17. marts 2002, blev udsat for overgreb i amerikansk varetægt.
Mogens Lykketoft (S), 2007-01-10:
Vi har tre forhold her: Vi har en amerikansk regering, der har udsendt en erklæring om, at man ikke mener, at fanger er omfattet af Genèvekonventionerne.
Vi har en lang række avisreferater om overgreb, som er blevet gengivet i spørgetiden her i dag også.
Synes statsministeren ikke, når han nu ikke synes, at den amerikanske regeringserklæring og avisreferaterne var tilstrækkelig anledning til at sikre sig konkret mod overgreb på fanger, vi udleverede, at en oplysning fra en medarbejder burde have givet anledning til, at man sikrede sig konkret – ja eller nej?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Det vil jeg ikke på nogen som helst måde gå ind og tage stilling til, for det kender jeg slet ikke sagen nok til at kunne udtale mig om.
Jeg kan bare sige, at ved vurderingen af den sag, som flere år senere blev rejst i forbindelse med udtalelser fra en dansk tolk, der arbejdede i den pågældende lejr i 2002, har jeg forstået, at auditørerne nu studerer de nye oplysninger, der er kommet frem, for at afgøre, hvorvidt de danner grundlag for at genoptage den sag.
Men det er og bør være et spørgsmål, som alene afgøres af uafhængige auditører.
Mogens Lykketoft (S), 2007-01-10:
Jeg vil gerne spørge til lige præcis det sidste, statsministeren svarede: Er det ikke rigtigt husket, at den erklæring, der kom fra den amerikanske præsident i starten af februar, sagde, at det ville man gøre i det omfang, man mente, det var passende?
Og synes statsministeren, det var en tilstrækkelig bekræftelse på, at man – selv om man udtrykkeligt havde sagt, man ikke mente, de her mennesker var omfattet af Genèvekonventionerne – ville leve op til dem?
Noget andet, jeg gerne vil spørge statsministeren om, er: Hvis der har været udsagn fra en udsendt dansk medarbejder i februar 2002 om tortur derude, der er blevet indrapporteret til en overordnet, er det så ikke tjenesteforsømmelse fra denne overordnedes side ikke at have givet oplysningen videre til regeringen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Det, en ansvarlig regering forholder sig til, er naturligvis solide officielle oplysninger, man modtager, og det, jeg gerne vil slå fast, er, at fra amerikansk side var det jo meget tydeligt slået fast i begyndelsen af februar 2002, at USA under alle omstændigheder og helt uanset fangers og tilbageholdtes juridiske status ville leve op til principperne i Genèvekonventionerne, og det indebærer jo bl.a. forbud mod tortur og mishandling.
Rune Lund (EL), 2007-01-10:
Er det en normal procedure, at man med sådan nogle meget alvorlige ting, som vi taler om her i dag, ikke læser aviser og orienterer sig?
Og synes man, at man har gjort et godt stykke arbejde i Statsministeriet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Det er fuldstændig ligegyldigt, hvad jeg svarer, så vil hr. Rune Lund jo drage sin egen konklusion.
Jeg kan bare slå en ting fuldstændig fast.
Det er, at jeg naturligvis altid taler sandt og giver fyldestgørende og korrekte oplysninger i Folketingssalen, og det har også været tilfældet under hele forløbet i den her sag.
Rune Lund (EL), 2007-01-10:
Man må jo konkludere, når man hører det, som statsministeren siger i dag, og når man har hørt på det, som statsministeren har sagt tidligere, at der ligesom er to muligheder her.
Den ene mulighed er, at man som statsminister har handlet decideret uansvarligt og inkompetent ved ikke at være orienteret om de forhold, der er i Afghanistan.
Den anden mulighed er, at statsministeren står i Folketingssalen og taler usandt.
Hvilken af de to muligheder tiltrækker statsministeren mest?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg er bare nødt til at gentage, hvad der er en kendsgerning, nemlig at regeringen de 7. september 2005 får kendskab til påstande om mishandling af de 31 tilbageholdte, som Danmark overlod til amerikanerne, og straks efter regeringen får de oplysninger, bliver der iværksat undersøgelser – undersøgelser, som i øvrigt ikke kan bekræfte påstandene.
Villy Søvndal (SF), 2007-01-10:
Det her er da simpelt hen utroligt.
Statsministeren taler usandt.
Det er usandt, når statsministeren siger, at regeringen ikke havde nogen mulighed for at vide, at der fandt tortur og umenneskelig behandling sted.
Man kunne have læst New York Times, man kunne have læst Washington Post.
Var man ikke til det engelske, så kunne man have læst Politiken.
Brød man sig ikke om den, kunne man have læst Berlingske Tidende.
Kunne man heller ikke lide den, kunne man have læst den rapport, man fik af Amnesty International.
Sagen er, at regeringen fik samtlige informationer, og den fik dem ikke efterfølgende.
Man fik så mange advarsler.
De gav oven i købet anledning til spørgsmål her i salen.
Den 1. februar stod hr. Holger K. Nielsen her og stillede spørgsmål til regeringen.
Men til det er kun at sige, at den skal man længere ud på landet med.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg går slet ikke ind i, om folk taler sandt eller usandt.
Det er heller ikke sagen vedkommende.
Men hr. Villy Søvndal prøver bevidst at mudre det her rundt på en sådan måde, at der opstår forvirring om, hvad det drejer sig om.
Det, det drejer sig om, er: Hvad vidste eller hvad burde regeringen have vidst i foråret 2002, hvor danske soldater overlader nogle tilbageholdte til amerikanerne?
Vidste regeringen, at der kunne være risiko for, at de pågældende blev udsat for tortur eller mishandling?
Og svaret er: Nej, det havde regeringen intet grundlag for at have mistanke om, og der var ingen informationer for regeringen om, at der skulle have fundet mishandling sted.
Derfor er jeg nødt til at sige: Alt det, hr. Villy Søvndal nu fører frem, er noget, der ligger i rapporter og oplysninger, der er kommet her for nylig.
Villy Søvndal (SF), 2007-01-10:
Derfor var det måske lidt pinligt for statsministeren, at lige efter at han havde sagt, at der ikke var noget at komme efter, kom så meldingen om de ti amerikanske forhørsofficerer, der under ed sagde: Det her har fundet sted.
Jeg spørger bare statsministeren: Hvad skulle grunden være til, at alle lyver?
Hvad er grunden til, at de danske soldater, der udtalte sig anonymt i Guldbrandsens film, skulle vælge at lyve?
Hvad er grunden til, at de amerikanske soldater, der udtalte sig ikkeanonymt i Guldbrandsens film, skulle lyve?
Er statsministeren i virkeligheden omgivet af ene løgnere i den her sag, hvor alle taler usandt?
Hvorfor skulle de gøre det, hvilken interesse skulle de have i at tale usandt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg ved ikke, hvad der var hr. Villys Søvndals spørgsmål, men vi har altså nu bevæget os til næste spørgsmål, som lyder sådan her: »Hvad vil regeringen gøre for at sikre sig bedre klarhed over, hvad der faktisk er sket med tilfangetagne i Afghanistan?«
Altså, jeg ved godt, at det her er tilrettelagt på en sådan måde for at få 2 timers forespørgselsdebat, men vi bør jo nok lige holde os til forretningsordenen og spørgsmålene, ikke også?
Heri bliver det jo fastslået, at regeringen har iværksat undersøgelser om mishandling, men at de oplysninger ikke kan bekræftes hverken af det udsendte danske militærpersonale eller fra officiel amerikansk side, og derfor har regeringen ikke haft mistanke om eller anledning til mistanke om, at mishandling eller anden inhuman behandling har fundet sted over for de overladte personer.
Villy Søvndal (SF), 2007-01-10:
Hvis man ikke engang forstår det, når aviserne skriver om det, hvis man ikke engang forstår det, når humanitære organisationer beretter om det, så er regeringen vel ret beset fuldstændig uduelig til at kortlægge et sådant begivenhedsforløb.
Det er vel konklusionen på det, statsministeren siger, og hvis man tror på statsministeren, at han ikke vidste, og er det vel så netop argumentet for, at nogle, der formår det her lidt bedre end regeringen, er nødt til at levere undersøgelsen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg er aldeles ikke bange for noget.
Jeg skal holde mig til sandheden, og sandheden er, at vi må forholde os til, hvordan virkelighedens verden så ud i foråret 2002, hvor den her sag udspiller sig, og der er det altså en kendsgerning – og det er det, der også gives udtryk for i redegørelsen fra regeringen – at regeringen ikke kendte til mishandling eller overgreb i Afghanistan, mens de danske styrker opererede der.
Det er den skinbarlige sandhed, og den holder jeg mig selvfølgelig til.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg går ud fra som en selvfølge, at regeringen får de oplysninger, som regeringen skal have, fra forsvaret og andre relevante myndigheder på det rigtige tidspunkt.
Jeg er bare nødt til at gentage: Regeringen har ikke haft kendskab til nogen påstande om mishandlinger eller risiko for mishandlinger af fanger i 2002, da overlevering af tilbageholdte fandt sted til amerikanerne.
I samme øjeblik, vi blev bekendt med sådanne påstande, blev der iværksat en undersøgelse, og den undersøgelse kunne ikke dokumentere, at påstandene skulle være sande.
Som jeg har sagt flere gange, er alle de oplysninger, der er i sagen, lagt frem i den redegørelse, som regeringen har præsenteret Folketinget for, og jeg finder ikke anledning til at iværksætte yderligere undersøgelser.