runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Jensen (S), 2010-01-14:
Med denne forespørgselsdebat ønsker Socialdemokraterne, SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten, at vi i Folketinget får en bred og samlet debat om den kulturpolitiske situation i Danmark og om, hvilke politiske tiltag der er behov for for at fremme den kunstneriske og kulturelle udvikling.
Finanskrisen har jo også sat sit tydelige præg på kunstens livsbetingelser i det seneste år.
Mange kunstnere og kulturinstitutioner rammes også, når danskerne holder på pengepungen, og ikke mindst når virksomheder og private sponsorer pludselig opgiver deres sponsorater og donationer til kunst og kultur.
Det er en udvikling, der jo yderligere er forstærket af, at statens investeringer i kunsten i bedste fald har været stagnerende, men på en række områder også faldende i de seneste 8 år.
Det påvirker naturligvis også kunstens udfoldelsesmuligheder.
Det er ikke muligt at understøtte vækstlag og dermed den nye kunst i det omfang, som er nødvendigt.
Bl.a. har Statens Kunstråd jo gang på gang påpeget, at de må afvise langt de fleste af de kvalificerede ansøgninger, de får om nye kunstneriske projekter inden for bl.a. musik og scenekunst.
Mange gode, nye kunst- og kulturprojekter ser derfor ikke dagens lys, og der er derfor god grund til, at vi i dag får drøftet, hvordan vi i fællesskab kan sikre de nødvendige ressourcer til at støtte vækstlagene og dermed også kunsten og kulturen generelt i Danmark.
Vi står også over for en stor udfordring i forhold til alle de alt for mange danskere, der i dag ikke deltager eller ikke har mulighed for at deltage i samfundets kulturtilbud.
Jeg tror ikke, det er nogen hemmelighed, at den samlede opposition fra første færd faktisk har været tilfreds med, at kulturministeren i sit første større kulturpolitiske udspil, »Kultur til alle«, nu også ønsker at sætte det fokus i kulturpolitikken.
Det vil vi meget gerne medvirke til.
Men det er vores håb, at vi med debatten her i dag kan få alle Folketingets partier til at enes om at igangsætte forhandlinger om en fælles handlingsplan, der sikrer de nødvendige ressourcer til kunstnerisk og kulturel udvikling, styrker vækstlagene i dansk kunst- og kulturliv og sikrer muligheder for, at flere danskere får mulighed for at få adgang til kunst- og kulturtilbud i vores samfund.
Karin Nødgaard (DF), 2010-01-14:
Og i dag er alting så forfærdeligt.
Derfor kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre hr. Mogens Jensens kommentar til det, der faktisk er blevet gjort de senere år.
Det er jo sådan, at regeringspartierne sammen med Dansk Folkeparti har vedtaget nogle finanslove, hvor vi faktisk har tilgodeset kulturen vældig godt.
I det år, vi nu er gået ud af, var det jo sådan, at vi faktisk både fik lavet en kulturbevaringspulje og fik afsat en masse midler til Den Gamle By, bevillinger til litteraturen, til digitalisering af Grundtvigs forfatterskab, til skolekoncerter og flere ting.
Kulturbevaringspuljen var faktisk på 150 mio. kr.
Og for 2010-finansloven er det jo sådan, at vi faktisk har styrket teatrene og de rytmiske spillesteder, som hr. Mogens Jensen også er inde på i sin tale.
Dansk idræt er blevet styrket, huskunstnerordningen, kulturminder, formidling af Vedersø Præstegård osv. osv.
Jeg synes jo, at man også bør komme ind på nogle af de ting, som faktisk er blevet tilgodeset, og anerkende, at der også fra andre partier er lagt et stort arbejde for at støtte kulturen.
Mogens Jensen (S), 2010-01-14:
Som jeg sagde i min ordførertale, mener jeg også, vi i Danmark har et godt og rigt kulturliv i dag, og det tror jeg ingen regering kan slå ned.
Men når det handler om bevillingerne til dansk kultur, er virkeligheden jo – hvilket fru Karin Nødgaard også må give mig ret i – at i bedste fald kan man betragte de penge, der er givet til kulturen gennem de seneste år fra statens side, som værende stagnerende.
Der gives ikke én eneste krone mere til dansk kunst og kultur i dag, end der gjorde i 2001, da regeringen trådte til.
Når fru Karin Nødgaard nævner en lang række eksempler på ting, der er blevet støttet, er pengene jo fundet i andre dele af kulturlivet.
Det er de, fordi man ikke længere ønsker at støtte kulturskoler ude i landets kommuner, fordi man ikke længere ønsker at støtte billedkunstneriske grundkurser ude i landets kommuner, fordi man har sikret så få penge til f.eks. Kunstrådets musikfaglige udvalg, at de er blevet nødt til at skære ned på tilskuddet til de regionale spillesteder, og fordi man nu har sat et loft over egnsteaterbevillingerne, så kommunerne i langt højere grad skal begynde at betale statens andel til egnsteatrenes udvikling.
Jeg kan nævne en lang række eksempler, hvor regeringen rent faktisk gennemfører en politik, der går ud over dansk kunst- og kulturliv.
Karin Nødgaard (DF), 2010-01-14:
Det kunne vi jo have en længere diskussion om nu.
Men jeg synes, der er en anden ting, jeg godt vil komme ind på i dag, og det er forespørgslens tekst, hvor man spørger, om ministeren vil redegøre for den kulturpolitiske situation i Danmark.
Men alt drejer sig jo ikke om penge, og det synes jeg vi skal komme lidt ind på nu.
De senere dage har der jo været en meget aktiv debat i aviserne om det, der hedder selvcensur, og jeg synes, det kunne være meget interessant at høre Socialdemokraternes ordfører kommentere den kendsgerning, at det har vist sig, at 12 pct. af kunstnerne i Danmark faktisk er stærkt bekymrede og derfor i forhold til det, de producerer, overvejer, om de egentlig skal producere og udgive det, de nu har tænkt sig, fordi de er bange for at krænke andre.
Er det egentlig ikke også et kæmpeproblem i forhold til situationen i Danmark angående ytringsfrihedsdebat osv.?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre ordførerens kommentar til.
Mogens Jensen (S), 2010-01-14:
Jo, jeg mener, at det klart er et stort problem, hvis der er kunstnere i det her land, der mener, at de bliver nødt til at censurere sig selv.
Men jeg synes bare, at det, der kunne være vigtigt, er at kigge på, hvad årsagen til selvcensuren er.
Jeg nævnte i mit indlæg, at ordførerens eget parti jo er det parti i Folketinget, der efter min opfattelse udøver politisk censur i en helt ubehagelig grad over for en række af vores kulturinstitutioner, som når man f.eks. angriber det ene program efter det andet i Danmarks Radio og programmedarbejdere og beskylder dem for at være politiske lejesvende.
Man angriber forestillinger på Det Kongelige Teater og instruktører på Det Kongelige Teater, der sætter forestillinger op, og beskylder dem for at være politiske lejesvende, og hvis der er noget, der kan være med til at medføre selvcensur, er det den slags fuldstændig utidige og uacceptable angreb på kunsten og kulturinstitutionerne.
Per Dalgaard (DF), 2010-01-14:
Jeg kan jo forstå på hr. Mogens Jensen, at bare der kommer flere penge til, er alle problemer løst.
Men jeg vil gerne lige følge op på det, fru Karin Nødgaard kom frem med.
Hvornår oplevede man det?
Kunne hr. Mogens Jensen finde en anden årsag til, at kunstnerne i dag virkelig holder sig tilbage og egentlig ikke vil/tør udøve den kunst, de egentlig burde udøve?
Mogens Jensen (S), 2010-01-14:
Jeg er altså nødt til at sige til den konservative ordfører, at det forholder sig sådan – undskyld, Dansk Folkepartis ordfører, jeg beklager meget, undskyld til hr. Henrik Rasmussen – at når vi taler om penge, er der ikke forskel på kunst og kultur og alle mulige andre områder, som vi her i Folketinget giver penge til.
Det koster penge at have et sundhedsvæsen, det koster flere penge at få et bedre sundhedsvæsen og få flere omfattet af det, og sådan er det altså også med kunst og kultur.
Det er, som om man ikke kan tillade sig at tale om, at her kan der også være behov for øgede ressourcer, og det er der jo i særlig høj grad, fordi regeringen nu i 8 år – i 8 år – ikke har bevilget én eneste ekstra krone til det område, fordi det ikke bliver prioriteret.
Hvad angår selvcensur, er jeg fuldstændig enig med ordføreren i, at det er et problem, hvis danske kunstnere føler sig censureret.
Men så synes jeg ærlig talt, at ordførerens eget parti skulle feje for egen dør og i hvert fald gøre sit til ikke at bidrage til selvcensur i det danske samfund.
Per Dalgaard (DF), 2010-01-14:
Jamen det er jo fantastisk.
Jeg tror altså lige, jeg vil prøve igen: Hvad er årsagen til, at kunstnerne i dag udøver selvcensur i udstrakt grad?
Mener hr. Mogens Jensen virkelig, at Dansk Folkepartis indflydelse er så stor på de mennesker, som har kunstneriske tendenser og udøver kunst og skriver i aviserne, at det er noget, vi bestemmer?
Må jeg ikke lige bede om et andet svar, et svar, som forholder sig til den virkelige verden.
Mogens Jensen (S), 2010-01-14:
Jamen jeg kan da godt forstå, når medarbejdere på Det Kongelige Teater, instruktører og kunstnere, eller for den sags skyld i DR begynder at kigge sig selv lidt over skulderen.
Jeg synes ikke, det er i orden, og jeg synes bestemt ikke, de skal gøre det, men jeg kan godt forstå, at de gør det, når man ved, hvor stor indflydelse Dansk Folkeparti har på bevillingerne, både i forhold til Danmarks Radio og i forhold til Det Kongelige Teater.
Det er jo netop derfor, Dansk Folkeparti og dets medlemmer skal holde sig fra at forsøge at styre politisk, hvad der foregår i både Danmarks Radio og på Det Kongelige Teater.
Vi har et demokrati i det her land, der også indbefatter kunstnerisk ytringsfrihed, og hvis man spiller en forestilling på Det Kongelige Teater, som giver udtryk for noget bestemt, har man ret til det og lov til det uden at blive angrebet af Dansk Folkeparti, og det samme gælder f.eks. de dramaer, der bliver spillet på Det Kongelige Teater.
Karin Nødgaard (DF), 2010-01-14:
Når vi snakker om ytringsfrihed, skal vi jo huske at snakke om det bredt, og det er det, som vi synes vi i forhold til kulturen gør i dag.
Vi skal ikke tage deciderede enkeltsager op, som jeg kan forstå at Socialistisk Folkepartis ordfører egentlig gerne vil gøre.
Det er jo også derfor, vi siger, at nu synes vi, at det er bekymrende, at der er så mange kunstnere – for nu er det kunstnerne, det drejer sig om – som er bekymrede, når de skal producere noget.
Det synes jeg altså også at vi har et ansvar for at sætte til debat.
Mogens Jensen (S), 2010-01-14:
Jeg må også sige, at jeg synes, at Dansk Folkepartis ordfører snakker udenom.
Vi kommer med en række eksempler på, at Dansk Folkeparti og navngivne medlemmer af Folketinget og Europa-Parlamentet går til angreb på danske kunstnere.
Jeg kan nævne hr. Morten Messerschmidt, som pludselig anklager en opsætning af Don Carlos på Det Kongelige Teater for at være politisk drejet.
Er det ikke her, at armslængdeprincippet skal stå sin prøve?
Vi politikere skal skabe rammerne og økonomien omkring kunsten, men når det kommer til de enkelte værker og til, hvilken kunst der skal have støtte, skal man altså holde nallerne væk.
Et af de eneste partier i Folketinget, der ikke kan holde nallerne væk, er Dansk Folkeparti, som gang på gang blander sig i kunstnernes ret til at ytre sig og i de kunstneriske produkter, der bliver lavet.
Kan Dansk Folkepartis kulturordfører virkelig leve med det?
Karin Nødgaard (DF), 2010-01-14:
Jeg er helt sikker på, at både Det Kongelige Teater og Danmarks Radio, som ordføreren henviser til, har sat deres ting op og ikke har renonceret på det, de ligesom har villet udtrykke.
Det, der er vigtigt for Dansk Folkeparti, er ytringsfriheden generelt, og det, at der ikke er nogen, der bliver hindret i at komme frem med de holdninger, som de har, eller f.eks. bliver hindret i at male de billeder eller tegne de tegninger, som de gerne vil.
Jeg må sige, at når vi snakker om armslængdeprincippet, har vi sagt, og det sagde jeg også i min ordførertale, at det er noget, som vi respekterer.
Jeg kan så ikke lade være med at sige til Socialdemokraternes ordfører: Det kan godt være, at Dansk Folkeparti bliver rost for, at vi er gode til at komme frem, og at vi sidder ved roret osv. – det fik vi at vide af ordføreren for Socialistisk Folkeparti – men så må man også sige, at det ligesom er gået lidt i glemmebogen, hvad Socialdemokratiet tidligere har sagt.
Vi ved jo godt, at der er flere områder inden for kulturområdet, hvor Socialdemokraterne også har villet være inde at blande sig lidt mere, end godt har været, men de har så ikke haft held med det.
Mogens Jensen (S), 2010-01-14:
Det er da noget af en påstand, som fru Karin Nødgaard kommer med.
Det synes jeg da at hun skal give nogle konkrete eksempler på.
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål.
Synes fru Karin Nødgaard som kulturordfører for Dansk Folkeparti, at det er i orden, at hendes partiformand går ud og udtaler, at der er kunst, som hun personligt ikke bryder sig om, og som derfor ikke bør have støtte?
Er det et udtryk for armslængdeprincippet i dansk kunst- og kulturpolitik?
Jeg skal minde om, at partiformanden oven i købet er medlem af Folketingets Kulturudvalg.
Er det et udtryk for armslængdeprincippet, når flere medlemmer af Dansk Folkepartis folketingsgruppe går ind og blander sig i konkrete instruktørers værker både på tv og på Det Kongelige Teater?
Kan Dansk Folkepartis ordfører ikke forstå, at når man både er bevillingshaver og har magten, og det har Dansk Folkeparti jo sammen med regeringen, er det at lægge et fuldstændig uacceptabelt pres på de institutioner, når man anklager medarbejdere og forestillinger for at være politisk drejede, og at det er et anslag mod ytringsfriheden?
Og det er altså Dansk Folkeparti, som så gerne vil slå sig op på at være forsvarere for ytringsfriheden, som i Danmark er nogle af de værste til at forhindre, at den kan udleves.
Karin Nødgaard (DF), 2010-01-14:
Jamen jeg har forstået budskabet fra hr. Mogens Jensen, nemlig at Dansk Folkeparti er nogle fæle nogen.
Jeg synes jo bare, at man skal huske på, hvor meget Dansk Folkeparti faktisk gør for kulturen.
Vi har faktisk sat rigtig mange ting på dagsordenen og til debat, og det er jo netop noget af det, som de eksempler, der bliver nævnt i dag, har været med til.
Til det første, som hr. Mogens Jensen nævner, nemlig hvad det er, det kan være: Vi ved jo, at vi har haft nogle bevillinger på finansloven, hvor vi har sagt, at der skulle ske nogle ændringer, f.eks. i forhold til Peter Schaufuss Balletten, og vi ved også, at hr. Mogens Jensen tidligere har været ude at sige, at han gerne ville bestemme over de penge, og vi har haft samråd osv. om det.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-01-14:
Nej, det tror jeg også er et rigtig godt princip.
Til gengæld tror jeg også, det er et rigtig godt politisk princip, at hvis man vil have mere kultur, så skal man sørge for at stimulere og motivere.
Og derfor er vi fra socialdemokratisk side også meget enig i det, Dansk Folkepartis ordfører siger, nemlig at børnene er et vigtigt sted at fokusere og satse.
Men det gælder jo også om ikke kun at satse på det etablerede, men også at sørge for, at der skabes noget nyt, at vækstlaget er på plads, og derfor er det også så pokkers vigtigt, at rammen er på plads for netop vækstlaget.
Derfor skal mit spørgsmål til Dansk Folkepartis ordfører være, om Dansk Folkeparti synes, at vi er gode nok til at sætte rammen i forhold til vækstlaget.
Har ordføreren slet ikke nogen betænkelighed i forhold til, at kulturskolerne, de billedkunstneriske grundkurser og de rytmiske musiksteder har haft bedre vilkår, og alle sammen råber op og siger: Her kunne man godt have bibeholdt ordninger, man tidligere har haft, fordi det netop er så vigtigt for, at børnene, når de har vist nogle talenter, også rent lokalt geografisk og også ude i yderområderne, kan gå på skoler og kan få stimuleret deres evner yderligere?
Er det Dansk Folkepartis holdning at gå ind for dette, eller er det Dansk Folkepartis holdning, som vi ser her, at der bliver skåret i det her, og at det dermed bliver den etablerede del, som står tilbage som den vindende part, hvorimod vækstlaget får ringere vilkår?
Karin Nødgaard (DF), 2010-01-14:
Det er jo klart, at når vi ikke har en bundløs kasse, så er vi nødt til også at se på, hvad det er, vi skal bruge vores penge til.
Der må jeg ærligt indrømme, at der selvfølgelig, når man sidder som kulturordfører, kan være ting, man gerne ville have afsat flere midler til, men det har bare ikke været muligt.
Vi har altså en opgave, og vi skal agere politisk og økonomisk ansvarligt, og det er det, Dansk Folkeparti prøver hele vejen igennem.
Jeg synes nok, at man må anerkende, også fra Socialdemokraternes side, at vi gennem flere finanslove har været med netop til at sikre vækstlaget, har været med til at sikre, at der tages nogle initiativer, at der er nogle ting, der kan fortsætte med hensyn til børn og unges møde med kulturen.
Jeg kan f.eks. nævne Levende Musik i Skolen, som var på sidste års finanslov og dette års finanslov, og jeg kan nævne huskunstnerordningen osv.
Jeg synes altså også, man skal anerkende, at der er nogle ting, som har været meget positive, og som er ført ud i livet, og at der er nogle ting, som kan fortsætte.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-01-14:
Jeg vil gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører, fru Karin Nødgaard, om Dansk Folkeparti gerne vil have, at der bliver indbudt flere partier, når kulturministeren inviterer til en drøftelse af kulturpolitikken i Danmark, eller om Dansk Folkeparti føler sig fuldt tilfredse og godt dækket ind ved, at Dansk Folkeparti nærmest er det eneste parti, der bliver inviteret med til bords.
Her vil jeg blot sige, at vi fra socialdemokratisk side har det princip, at vi gør alt, hvad vi kan, for netop ikke at blive detailstyrende, vi siger, at armslængdeprincippet er et ufravigeligt princip i kulturpolitik, som hr. Mogens Jensen også præciserede i sin ordførertale.
Det, der er socialdemokratisk politik på det her område, også når man skal fordele ressourcerne, er jo, at der ikke er nogen særlig vækst i, at man fjerner ressourcerne fra et sted og så tildeler dem meget nichepræget til et andet.
Karin Nødgaard (DF), 2010-01-14:
Der var to vidt forskellige spørgsmål i det.
Det første drejer sig om, hvem der skal inviteres.
Som jeg har lært hjemmefra, så er det noget med, at det er værten, der inviterer, og sådan må det jo også være her i Folketinget.
Så det skal jeg egentlig ikke kommentere.
Jeg er selvfølgelig glad, når jeg bliver inviteret, når Dansk Folkeparti bliver inviteret, men det synes jeg ikke er et spørgsmål man skal rette til os.
Jeg vil så alligevel godt have lov til at kommentere, om man er med, eller man ikke er med, som vi også hørte i den socialdemokratiske ordførers indlæg.
Vi skal ikke glemme, at vi har flere forlig på kulturområdet, vi også flere aftaler.
Forlig har vi jo om medier, vi har om film, vi har om de kunstneriske uddannelser, vi har om Det Kongelige Teater osv., og så har vi jo altså også nogle brede aftaler om medierne og omkring bogliberalisering, som vi har snakket om, om fusionerne af uddannelserne og om nogle tillægsaftaler osv.
Troels Christensen (V), 2010-01-14:
Så må jeg sige til hr. Flemming Møller Mortensen, at f.eks. med billedgrundskolerne fortsætter ordningen jo.
Det er jo sådan, at man i Kunstrådet har valgt, at den her ordning er så god, at man fortsætter med at lade den køre videre.
Og jeg ved også, at i mange kulturaftaler kører billedgrundskolerne.
Og det er der rigtig mange der har gjort.
Pernille Frahm (SF), 2010-01-14:
Jeg noterer mig endnu en gang Dansk Folkepartis fantastiske evne til fuldstændigt at negligere, at de sidder ved magtens ror.
De sidder på den allerøverste og mest indflydelsesrige post i det her land, nemlig derved, at det er dem, der skal sikre regeringen sit flertal.
Når man ytrer sig fra sådan en magtposition, betyder det ganske meget.
Jeg vil gerne give et andet eksempel: En af mine partifæller, som stillede op til europaparlamentsvalget, blev krævet fyret af ordførerens parti fra sin post som public diplomacy-repræsentant i »Det Arabiske initiativ«.
Er det ikke en type censur, som går langt ud over, hvad Dansk Folkeparti forsøger at give udtryk for, når det handler om islamkritiske kunstneres rettigheder?
Karin Nødgaard (DF), 2010-01-14:
Der var sådan set ét spørgsmål, kan man sige, i det her om selvcensur.
Det synes jeg er vigtigt, og det var også derfor, jeg tog det op over for Socialdemokraternes ordfører.
Jeg synes, det kunne være interessant, at vi også i dag fik debatten om det område, sådan at det hele ikke kun kommer til at drejer sig om penge, som jeg måske synes det lidt har gjort indtil videre, men også om holdninger.
Derfor har det bekymret os meget, når vi i de senere dages debat har set, at faktisk 12 pct. af kunstnerne er bekymrede og derfor somme tider overvejer, hvad det er, de overhovedet kan udgive, hvad de kan male, skrive, tegne osv.
Troels Christensen (V), 2010-01-14:
Så er jeg nødt til at bedrøve den radikale ordfører med, at han nok ikke har fulgt med i timen, for det er rent faktisk sådan, at der er kommet nye friske penge til spillestederne.
Det er et faktum.
Der er givet 10 mio. kr. ekstra over en årrække, og jeg ved, at Kunstrådets musikudvalg har valgt, at de primært – og det synes jeg også er rigtig godt – skal gå til finansiering af tariftilskud til de nye upcoming musikere, der skal have glæden ved at komme ud at spille musik på spillestederne.
Det er et faktum.
Johs. Poulsen (RV), 2010-01-14:
Jeg må tage hatten af for det spin, som man er i stand til at lave gang på gang fra regeringens side, fra VKO's side, på kulturområdet.
Man fjerner penge, så tilfører man nogle igen, så konterer man dem en lille smule anderledes, og så bliver de iklædt et skær af, at nu gør man så en forøget indsats.
Det gør man jo ikke, ved at man flytter lidt rundt på kontiene og bruger pengene en lille smule anderledes samlet set.
Jeg kan så forstå på ordføreren, at situationen er den, at fordi man nu har et gigantisk underskud på statsbudgettet, er tiden ikke længere til at tilføre penge til kulturområdet – det var et argument over for en anden af spørgerne.
Hvordan kan det så være, at dengang den daværende finansminister mente, at man kunne købe hele verden, havde man heller ikke mulighed for at tilføre penge til kulturområdet?
Altså, dengang man havde den opfattelse i VKO – jo i øvrigt fejlagtigt – at man lagde en meget sund og økonomisk god kurs, havde man heller ikke muligheder for at styrke indsatsen på nogle af de her områder.
Hvordan kunne det så være?
Troels Christensen (V), 2010-01-14:
Jeg vil denne gang svare ganske kort: Vi ligger på et højt, stabilt niveau, når det drejer sig om at investere i kultur i Danmark, og det høje, stabile niveau er vi rigtig stolte af at vi har kunnet fastholde igennem en årrække.
Også her, hvor finanskrisen har taget fat, har vi fastholdt niveauet, vi ligger endda lidt over.
Hvis vi indekserer det beløb, vi gav i 2001 til kulturen, til 100, så er indekstallet over 100 i dag.
Per Clausen (EL), 2010-01-14:
Jeg vil bare spørge hr. Troels Christensen, om det ikke er rigtigt, som det også blev beskrevet af kulturministeren, at man år efter år har beholdt det samme niveau, det vil sige, at kulturen har fået de samme penge, hvis man ser bort fra prisstigninger og lønstigninger.
Er hr. Troels Christensen ikke enig med mig i, at når man ser bort fra, at der sker pris- og lønstigninger i samfundet, når man bevilger penge til et område, så udhuler man det område systematisk?
Johs. Poulsen (RV), 2010-01-14:
Jeg vil bare sige, at når flere af spørgerne har bekymret sig for, at Venstres ordfører ikke har tilstrækkelig tid til at give svar, så kan Venstres ordfører måske lade være med at bruge tid på at skabe misinformation, for når Venstres ordfører siger, at man har tilført friske penge til f.eks. de rytmiske spillesteder – man kunne også sige til egnsteatrene – så er det jo ikke i overensstemmelse med virkeligheden.
Sagen er jo den, at man i VKO lavede nogle skatteaftaler, som betød, at man fastfrøs budgetterne på en række områder, også for nogle erhvervsstøtteordninger, herunder nogle, der vedrørte kulturlivet.
Det betød så efterfølgende, at man reelt udhulede budgetterne på en række af vores kulturinstitutioner.
Og nu tilfører man så nogle af de penge, man selv har taget tidligere, og så kalder man det friske penge.
Det er da en særlig virkelighedsopfattelse.