Torsten Schack Pedersen (V), 2011-05-05:
Da Venstres kommunalordfører, fru Sophie Løhde, ikke har mulighed for at være her lige nu, har jeg lovet på hendes vegne at fremføre følgende:
Lovforslaget, som vi her behandler, er et delelement i udmøntningen af konkurrencepakken, som er indgået mellem regeringen, Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Kristendemokraterne, og som har til formål at fremme konkurrencen og produktiviteten i den private og offentlige sektor.
Med lovforslaget her udmøntes den del af konkurrencepakken, der vedrører øget konkurrence om offentlige opgaver.
Forslaget går i al sin enkelhed ud på, at indenrigs- og sundhedsministeren bemyndiges til at fastsætte regler om, at kommuner og regioner helt eller delvis skal konkurrenceudsætte nærmere fastsatte opgaver, således at bemyndigelsesbestemmelsen vil kunne anvendes på en sådan måde, at der gradvis introduceres pligt til at konkurrenceudsætte udvalgte udbudsegnede opgaver.
Jeg vil gerne understrege, at lovforslaget her ikke ændrer på målet, nemlig at sigtet for regeringen som hidtil vil være en aftalebaseret ordning, hvor regeringen vil søge at opnå en ny frivillig aftale med kommunerne om, at de konkurrenceudsætter beskedne 31,5 pct. af deres opgaver ved udgangen af 2015.
I forhandlingerne med KL vil regeringen endvidere gå efter en aftale, som forpligter de kommuner, der i dag konkurrenceudsætter mindst, til at øge konkurrenceudsættelsen mere end de øvrige kommuner, for som det er i dag, varierer konkurrenceudsættelse nemlig voldsomt mellem ellers ens enheder, dvs. fra region til region og fra kommune til kommune.
I 2009 var der f.eks. seks kommuner, der konkurrenceudsatte mere end 30 pct., mens der tilsvarende eksempelvis var syv kommuner, der konkurrenceudsatte mindre end 20 pct.
Der er med andre ord stor forskel mellem de kommuner, der skaber henholdsvis mest og mindst konkurrence om opgaverne.
Det gælder både samlet set og for forskellige opgavetyper.
Den store variation i konkurrenceudsættelsen fra kommune til kommune indikerer, at konkurrencen om offentlige opgaver kan øges væsentligt, f.eks. ville den samlede offentlige konkurrenceudsættelse stige med omkring 8 mia. kr., hvis alle kommuner konkurrenceudsætte lige så meget som den kommune, der konkurrenceudsætter tiende mest i dag.
Derfor giver det set med Venstres øjne god mening, at man ikke alene går efter en aftale, der samlet set øger konkurrenceudsættelsen, men som også forpligter de kommuner, som i dag er dårligst til at spørge om prisen, til at blive bedre til at spørge ind til pris og kvalitet.
Regeringen har igennem efterhånden en årrække hvert år indgået en frivillig aftale med kommunerne om konkurrenceudsættelse.
Og jeg vil på den baggrund gerne kvittere for kommunernes positive tilkendegivelser om, at der i Kommunernes Landsforening ikke alene er bred politisk enighed om, at konkurrenceudsættelsen skal øges, men at KL også ønsker at videreføre samarbejdet mellem kommunerne og staten om nye ambitiøse mål for konkurrenceudsættelse.
Det vidner i sig selv om, at der i kommunerne er en bred opbakning til at bruge konkurrenceudsættelse som et vigtigt instrument til at sikre mest service for skattekronerne.
For Venstre er det afgørende, at opgaverne bliver løst bedst og billigst, og ikke om leverandøren er offentlig eller privat.
Derfor er vi meget tilfredse med, at det som led i konkurrencepakken er lykkedes at indgå en aftale, som uanset ambitionsniveauet i kommuner og regioner vil sikre, at vi i det offentlige bliver langt bedre til systematisk at spørge til prisen og kvaliteten.