runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Merete Riisager (LA), 2012-06-11:
Jeg holder i dag mit oplæg på vegne af fru Mette Bock.
Liberal Alliance hilser den igangværende reform af Europarådets aktiviteter og organisation meget velkommen.
Europarådet er en aldrende dame i reparationsalderen.
Det er væsentligt at fastholde fokus på det, der var Europarådets oprindelige formål, nemlig forsvaret af menneskerettigheder, demokrati og retsstat.
Breder organisationen sig over for meget, og spreder den indsatsen, kan det meget vel betyde, at kerneværdier udvandes.
I den igangværende reformproces er der fokus på en bedre styring af organisationen, koncentration af aktiviteter til kerneområderne, gennemgang af konventionerne samt overgang til et 2-årigt budget.
Punkt 1: En bedre og mere effektiv styring af organisationen er helt afgørende.
I dag er Europarådets budget på 240 mio. euro, hvoraf de ca. 67 mio. euro går til en domstol, der fortsat halter langt bagud i sagsbehandlingen.
Det siger sig selv, at en effektivisering kan hjælpes godt på vej af en oprydning i aktiviteterne, så fokus fastholdes på kerneområderne.
Den proces vil vi følge nøje.
Punkt 2 er en koncentration af aktiviteterne til kerneområderne.
I dag er alle Europas lande med undtagelse af Hviderusland med i Europarådet.
Der er 230 kerneområder, hvoraf 30-40 anses for at være centrale.
Vi hilser en koncentration velkommen og finder det afgørende, at antallet af kerneområder reduceres kraftigt, ikke mindst for at øge troværdigheden og værdien af den indsats, der ydes på de valgte kerneområder.
Det er også helt på sin plads at spørge, hvilke aktiviteter der bør ligge i Europarådet, og hvilke der bør ligge hos medlemslandene selv.
Hvad angår domstolen, er antallet af sager i dag på et så højt niveau, at det ikke giver mening.
Der må gennemføres yderligere reformer, der nedbringer antallet af sager og sikrer fokus på sager af principiel betydning.
En sådan gennemgang og reformulering ser Liberal Alliance meget frem til.
Mange af konventionerne er formuleret i en anden tid, og udvidelsen af antallet af konventioner får fokus flyttet bort fra de basale menneskerettigheder og negative frihedsrettigheder.
Også her kan man med fordel spørge, hvilke rettigheder der skal sikres via fælles aktiviteter i Europarådet, og hvilke de enkelte medlemslande selv bør have ansvaret for.
Sammenfattende er det vanskeligt at forholde sig konkret til resultaterne i den igangværende proces.
Vi følger den nøje.
Et stærkt europæisk samarbejde om menneskerettigheder, demokrati og retsstat er i fare for at blive svækket betydeligt, og det skyldes, at både organisation og opgaver i Europarådet er blevet flyttet bort fra det basale på grund af vækst i både antallet af konventioner og områder, man blander sig i.
Derfor ser vi frem til yderligere effektivisering, yderligere koncentration af opgaverne samt fokus på arbejdsdelingen mellem Europarådet og nationalstaterne.
Per Stig Møller (KF), 2012-06-11:
Benny Andersen har jo sagt det så klogt: »Fuglene flyver i flok, når de er mange nok.«
Og det er jo rigtigt nok.
Det ville jo ikke have meget virkning, hvis Danmark f.eks. i forbindelse med Kina havde sagt: Vi bliver væk; nu skal de søreme have nogle over næsen ovre i Kina.
Det havde de nok overhovedet ikke opdaget.
Så man må også se på, hvad relationen er.
Der er man altså nødt til at tænke realpolitisk.
Man skal være idealist, men man skal være det pragmatisk, og det vil sige, at man skal spørge: Vil det blive opdaget, vil det have nogen virkning?
I tilfældet med Ukraine var man jo i den situation – og det er der, regeringen, synes jeg, har fejlet alvorligt – at man pludselig stod i en valgsituation.
Men her kommer man pludselig til at skulle vælge og sige: Vil så man underminere Merkels aktion og Rompuys aktion – for EU-præsidenten og kommissionsformanden bliver jo også væk – ved at sige, at vi kommer derover?
Så har man rent faktisk undermineret deres aktion, og så har man derved støttet indsatsen mod Julija Tymosjenko.
Man kan sige, det var rart at slippe for det valg, men i politik kommer man pludselig ud for at skulle vælge, og det kom man der, og man valgte forkert.
Man kan også se, at kulturministeren har sat sig mellem alle stolene, for Europa-Parlamentet siger jo, at han skal møde politiske fanger, og det, han siger til aviserne i dag, er, at han overhovedet ikke vil møde politikere.
Men det var jo altså, hvad Parlamentet anbefalede.
Og så skal man komme som privatperson, men han kom jo hverken som privatperson eller offentlig person.
Så jeg synes, regeringen har gjort det rigtig skidt i den her sag, men det er jo ikke det, der er hovedemnet i dag.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-06-11:
Tak for ordet, og tak til ministeren.
Jeg deler jo meget den klare principielle støtte til menneskerettighederne.
Jeg vil høre ministeren, om ministeren vil rejse dommen mod menneskerettighedsforkæmperen og den folkevalgte kurdiske kvinde Leyla Zana i ministerkomiteen.
Jeg talte om lige præcis den her dom i min ordførertale, og ligeledes var jeg også inde på de krænkelser, der er, og på den diskrimination, der er af seksuelle minoriteter i Rusland.
Jeg vil ligeledes høre ministeren, om ministeren vil rejse det i ministerkomiteen.
Villy Søvndal (SF), 2012-06-11:
Tak for debatten.
For mig består verden jo også af konkrete mennesker, meget konkrete mennesker, der nogle steder får retten til selv at vælge, hvem de vil regeres af i form af et demokrati, i form af respekt for menneskerettighederne, får retten til liv, uanset hvor de er født på den her klode.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå det teologiske argument for, at det skulle være en teologisk tilgang.
Det er en meget verdslig tilgang, der drejer sig om humanisme og kærlighed til mennesker.
Så vil jeg bare lige til det andet spørgsmål om, hvorfor der blev fred i Europa, sige, at jeg tror, det skyldes flere forhold.
Jeg tror, det bl.a. skyldes et forhold, som vi ikke er enig med Dansk Folkeparti i – og det er jo fair nok – nemlig at man fandt ud af at samarbejde i Europa efter anden verdenskrig, efter at have set, hvor slemt det kunne gå, når nationalstater i blind nationalisme voksede til et punkt af vanvid.
Så jeg tror, at samarbejdet i Europa har været af rigtig stor betydning for, at det er lykkedes at lave et Europa med de fremskridt, der er – i øvrigt et Europa, der helt konsekvent bygger på forsvaret for menneskerettigheder, også når vi er ude omkring i verden.
Marie Krarup (DF), 2012-06-11:
Jeg vil fastholde, at det er et religiøst synspunkt, hvis man mener, at der er universelle rettigheder til stede overalt, blot fordi man er født.
Der findes ikke abstrakte mennesker; der findes konkrete mennesker, der fødes bestemte steder og får et bestemt sprog og en bestemt kultur osv.
Hvis man tror, at der findes en universalitet, en rettighed, der gælder alle, så er man ovre i det religiøse område.
Og det skal man have lov til at være, men jeg synes bare, man skal erkende, at det så er en religiøsitet på linje med sharialoven – altså troen på, at der er nogle regler, som er evigt gældende og rigtige overalt.
Desuden vil jeg sige, at jeg ikke mener, at udenrigsministeren har ret i, at freden i Europa siden 1945 skyldes menneskerettighedernes fremvækst.
Det er ikke, fordi troen på menneskerettighederne har vundet frem, at der har været fred i Europa siden da.
Jeg er glad for, at udenrigsministeren forstår, at Dansk Folkeparti ikke mener, at menneskerettighederne er universelle.
Det er nemlig korrekt.
Men jeg er ked af, at det lyder, som om udenrigsministeren dermed tror, at Dansk Folkeparti går ind for ufrihed og undertrykkelse.
Det gør vi ikke.
Vi går ind for frihed og frihed til forskellighed.
Men jeg vil godt lige forklare, hvorfor vi ikke går ind for menneskerettighederne.
Der findes ikke universelle rettigheder; de kan ikke findes i lovgivningen.
Den form for universalitet kan ikke eksistere i lovgivningen, medmindre man har et religiøst forhold til det, altså en religiøs lovgivning som f.eks. sharia, som jo også af religiøse muslimer påstås at være universel.
Vi mener, at universalisme fører til totalitarisme.
F.eks. førte retten til lighed i Sovjetunionen ikke til en særlig stor grad af frihed.
Dansk Folkeparti har en sekulær indstilling til love.
Det er noget, som mennesker vedtager i forskellige lande.
Det er ikke noget, der falder ned fra himlen; det er ikke noget, der er naturligt til stede.
Det er blot for at forklare synspunktet, så der ikke kommer yderligere misforståelser.
Villy Søvndal (SF), 2012-06-11:
Jeg kvitterer for, at vi nu fik hele sætningen frem – det er altid nyttigt i forhold til debatten – nemlig også den, hvor der står, at de opfordrer til, at man, hvis man deltager, ikke deltager i VIP-klubben.
Det er lige præcis det, der sker her; det er lige præcis det, kulturministeren gør i den her sag.
Så kulturministeren lever til fulde op til det, og det synes jeg det var rart at få afklaret.
Så jeg vil derfor egentlig bare kvittere og sige tak for spørgsmålet.
Michael Aastrup Jensen (V), 2012-06-11:
Jeg vil meget gerne læse hele punkt 16 op, for der hedder det nemlig: »udtrykker forhåbning om et vellykket EM i fodbold 2012 i Polen og Ukraine, men opfordrer samtidig alle de europæiske politikere, der agter at overvære kampene i Ukraine, til offentligt at tilkendegive deres kendskab til den politiske situation i landet og skaffe sig anledning til at besøge politiske fanger i fængslet, eller i modsat fald at deltage som privatpersoner og ikke som VIP'er;«.
Det er jo noget, ministeren har valgt ikke at gøre.
Så derfor er der jo tale om, at man klart har valgt side.
Og derfor kunne jeg da godt tænke mig at vide, om man, hvis det er sådan, at man virkelig vil følge EP's, altså Europa-Parlamentets, anbefalinger, så ikke synes, det er meget dobbeltmoralsk, når det er, man følger noget af det, men man ikke følger det i forhold til det rent konkrete, nemlig når man har de politiske møder, altså ikke som privatperson.
Villy Søvndal (SF), 2012-06-11:
Det tror jeg hr. Michael Aastrup Jensen skal spørge kulturministeren om.
Jeg kender ikke i detaljen kulturministerens rejseprogram .
Men jeg tror til gengæld, at man, når man citerer fra Europa-Parlamentets bestemmelser, så skal gøre sig umage med at citere korrekt.
Jeg vil spørge hr. Michael Aastrup Jensen, om han vil være sød at fortsætte den linje, som han sluttede med.
For det er sådan, at der bagefter kommer en linje, der er meget vigtig, og når vi har hørt den, så tror jeg, vi er med på, at det, kulturministeren har gjort, præcis har været noget, der var inden for den ramme, som Europa-Parlamentet har bedt om.
Michael Aastrup Jensen (V), 2012-06-11:
Men det, som jeg ikke hørte ministeren kommentere, var jo det med, at kulturministeren så sent som i forbindelse med samrådet i Kulturudvalget i fredags fortalte, at regeringen havde besluttet at følge Europa-Parlamentets anbefalinger vedrørende hans deltagelse i EM i Ukraine.
Der er det jo lidt sjovt, for når vi går ind og læser anbefalingen fra Europa-Parlamentet, kan vi se, at der står, at der opfordres til, at man får arrangeret nogle møder med de politiske fanger.
Så derfor vil jeg da gerne spørge den, der her i dag er regeringens repræsentant, nemlig udenrigsministeren, hvad det er for nogle møder, regeringens repræsentant under EM, nemlig kulturministeren, har haft med de politiske fanger.
Villy Søvndal (SF), 2012-06-11:
Men min modsatte position, nemlig den at være tilhænger af menneskerettighederne, skyldes heller ikke en religiøs position, den skyldes en humanistisk position.
Jeg synes, at man skal behandle mennesker ordentligt, uanset hvor de er født og hvor de er vokset op.
Jeg synes, at mennesker, uanset hvor de bor på den her klode, har nogle rettigheder: til liv, til frihed, til demokrati, til selv at betegne deres skæbne og beslutte deres fremtidige skæbne, til et socialt og økonomisk rimeligt liv.
Det er jo ikke et religiøst synspunkt, det er et verdsligt synspunkt – også for mit vedkommende.
Jeg synes, at menneskerettighederne er et udtryk for, hvor langt man internationalt har kunnet forhandle sig frem til et svar, hvor landene kunne blive enige om, hvad der er de rimelige rettigheder for mennesker, der bor på den her klode.
Og virkeligheden er, at de menneskerettigheder har været brugt til konstant at skubbe i retning af større respekt for menneskerettigheder.
Det synes jeg betegner et ubetinget fremskridt.
Marie Krarup (DF), 2012-06-11:
Det abstrakte menneske findes ikke, der findes konkrete mennesker, der lever konkrete liv i konkrete samfund, hvor de kan kræve at få ytringsfrihed og religionsfrihed osv., hvilket jeg helt klart selv sætter meget stor pris på.
Jeg er glad for, at jeg er født i et land, hvor man har de rettigheder indskrevet i grundloven.
Men det har vi altså indskrevet i grundloven, fordi vi har tilkæmpet os det, fordi vi har ønsket det, og fordi vi har vedtaget det, så det er ikke, fordi der er en eller anden abstrakt ret oppe i himlen, som er faldet ned til os den 5. juni 1849.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-06-11:
Ordføreren mener ikke, det er en ret, der gælder alle til alle tider, men at det kan være lige så fint, hvis ikke man har den ret?
Marie Krarup (DF), 2012-06-11:
Jeg mener ikke, at det er universelle rettigheder, som man kan sige man er født med.
Jeg mener, det er dejligt, hvis man lever i et land, som beskytter ens mulighed for at leve og leve i frihed.
Men det kommer jo an på de borgere, der er i landet, altså om man har fået vedtaget en sådan lov eller ej.
Michael Aastrup Jensen (V), 2012-06-11:
Tak for det.
Nu spurgte ordføreren jo mig i forbindelse med min ordførertale om situationen med hensyn til en eventuel boykot af EM i Ukraine.
Og vi har jo også hørt kulturministeren på vegne af regeringen udtale, at man har fulgt Europa-Parlamentets anbefalinger på området, ved at man møder op som privatperson osv.
Nu har jeg fundet resolutionen frem, som Europa-Parlamentet lavede den 24. maj, om, hvordan og hvorledes Danmark og alle andre medlemslande bør agere.
Og der er der en artikel 16, som hedder: Man bør skaffe sig anledning til at besøge politiske fanger i fængslet, hvis man deltager i EM.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge om, hvilke politiske fanger den radikale ordfører er bekendt med at kulturministeren har mødt.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-06-11:
Synes ordføreren, at retten til et liv, frihed og ytringsfrihed bør gælde for alle mennesker i verden og til alle tider?
Marie Krarup (DF), 2012-06-11:
Ja, bestemt.
For der er god grund til at arbejde for at hjælpe andre lande med f.eks. at indføre velfungerende systemer, som vi selv kender, hvis de har et ønske om det, som f.eks. demokrati, som jo forudsætter nogle bestemte frihedsrettigheder, og det kan man gøre, fordi man har gode praktiske erfaringer med det.
Men der er ingen grund til at henvise til en universalitet, som ikke eksisterer.
Lone Loklindt (RV), 2012-06-11:
Skal det forstås på den måde, at Dansk Folkeparti vil arbejde for, at vi ikke længere skal tilslutte os internationale konventioner om menneskerettigheder?
Marie Krarup (DF), 2012-06-11:
Ja, det skal forstås sådan.
Men derfor kan vi godt gå ind for, at man arbejder aktivt for, at andre lande indfører frihedsrettigheder.
Men vi anerkender ikke, at det skulle være menneskerettigheder.
Man er ikke født med en universel rettighed, men vi ønsker at være med til at hjælpe dem, der selv har en interesse i at få flere frihedsrettigheder.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-06-11:
Tak for det.
Jeg deler meget den ros, der skal gives til det kurdiske BDP for at kaste sig ind i forfatningsdebatten.
Det er afgørende, at den her forfatning kommer til at føre til en anerkendelse af mindretalsrettigheder og en indførelse af en demokratisk forfatning.
Derfor vil jeg bare gerne høre ministeren om noget.
Jeg synes, det er positivt, hvis ministeren har rejst sagen i Tyrkiet, men kunne vi ikke også få den rejst – ligeledes krænkelsen af seksuelle minoriteters rettigheder i Rusland – i Ministerkomiteen?
Lone Loklindt (RV), 2012-06-11:
Vi har her i Folketinget for ganske nylig vedtaget en ny lov om udviklingssamarbejde og en ny strategi for udviklingssamarbejde, som i hovedsagen er bundet op på vores fremme af menneskerettigheder og i det hele taget en menneskerettighedstilgang.
Både loven og strategien blev til stor glæde vedtaget, også med DF's stemmer, men skal det nu forstås sådan, at DF i virkeligheden ikke anerkender menneskerettighederne alligevel?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-06-11:
SF har ikke uendelig tålmodighed, men jeg synes, at det her spørgsmål netop er noget, som vi skal diskutere i Europarådets Parlamentariske Forsamling.
Jeg synes, det er svært at sige her fra Folketingets talerstol og i den egenskab, jeg har som ordfører, hvornår nok er nok.
Jeg kan forstå ordførerens frustration over, at der ikke sker mere, og over, at det pres, som jeg dog vil mene er på Rusland, og den meget direkte kritik, der er af Rusland, ikke har båret yderligere frugt.
Men hele Georgien-Rusland-situationen er også meget, meget kompliceret, og jeg vil måske også mene mere kompliceret, end ordføreren lægger op til i sine bemærkninger her.
Michael Aastrup Jensen (V), 2012-06-11:
Jeg må indrømme, at min tillid til dialog ikke er videre stor, for nu har jeg prøvet dialog i 4 år, altså siden krigshandlingerne tilbage i år 2008.
Alene at få adgang til de besatte områder har taget 4 år.
Det er først nu til september, vi overhovedet får lov til at komme ind.
Så jeg må indrømme, at min tålmodighed med dialog er meget lille.
Der er stadig væk russiske tropper; der er stadig væk russiske tropper 45 km fra Tbilisi, Georgiens hovedstad.
Det vil altså sige, at hele Georgien nu lever i angst for, hvornår der kommer russiske kampvogne rullende ind over det, man vil kalde grænsen til hovedstadsregionen og lignende.
Så er det, man spørger sig selv, om vi skal blive ved med at have den her dialog, som indtil videre ikke rækker nogen steder, og hvornår er nok nok?
Skal vi have dialog om 5 år, skal vi have dialog om 10 år, 20 år osv.?
Er det et nyt Cypern, vi bygger op?
Hvornår er nok nok?
Der må da være en tidsbegrænsning, selv for SF.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-06-11:
Nu er Venstres ordfører jo meget bekendt med situationen i Georgien.
Jeg synes måske, at der er en lidt for nedladende tone omkring det med en dialog, for det er også netop det, som Venstres ordfører har gang i, når man rejser ud, diskuterer, undersøger og kommer tilbage og rapporterer om, hvad der er sket.
Jeg vil også sige, at det er en meget frustrerende sag, og den har foregået i lang tid; det ved ordføreren alt om.
Dialog kan jo være pakket ind i floskler og luftige ting, men den kan også være meget direkte.
Og til sessionen i januar var den kritik, der kom af Rusland, jo meget direkte.
Og jeg kan huske, at der var et russisk medlem, som rejste sig op og sagde, at nu var det for galt, og at den her kritik var alt for grov, og at den kom, fordi man ikke forstod kulturen i Rusland og blablabla.
Så jeg tror absolut ikke, at det er ligegyldigt, at man kommer med de her rapporter, at man kommenterer situationen og fortsat diskuterer den.
Men jeg vil afvente rapportørernes indstillinger og se på, også til næste session, hvad der bliver foreslået at gøre ved det.
Jeg synes, at det er en meget svær situation.
Som sagt er Rusland et meget stort land.
Og vi skal strække os langt over for alle medlemslande, men selvfølgelig ikke strække os for evigt, det er klart.
Michael Aastrup Jensen (V), 2012-06-11:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge SF's ordfører om Georgien.
SF's ordfører har jo selv deltaget i sessionen og kender den meget aktuelle og højspændte situation, der er ved, at et så stort land som Rusland stadig væk har besat territorium i et land, der er medlem af Europarådet.
Hvad vil SF's ordfører gøre ved det?
Vil SF's ordfører have, at vi bare stadig væk bliver ved med at prøve at tale os ud af det gennem dialog, eller skal vi sætte Rusland stolen for døren og sige, at den her machotilgang til spørgsmålet ikke nytter noget, og at vi derfor bliver nødt til at sige, at hvis ikke man retter ind og fjerner sine tropper fra besat territorium, må det have konsekvenser som f.eks. at vi fjerner stemmeretten for Rusland i Europarådet?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-06-11:
Efter anden verdenskrig samlede en række lande, herunder Danmark, sig om menneskerettigheder og demokrati og retsstat.
Det gjorde vi, fordi vi havde set, hvad der kunne ske, når de her principper blev groft tilsidesat.
Det resulterede bl.a. i Den Europæiske Menneskerettighedskommission, hvor domstolen jo indtager en central rolle, og hvor sager kan anlægges mod medlemslandene for overtrædelse af menneskerettighederne.
Derudover har det også en funktion i forbindelse med at sende valgobservatører ud, og det er noget, som vi er flere der sætter rigtig stor pris på.
Jeg har selv nydt meget at være af sted og glæder mig også meget til at skulle sendes ud som valgobservatør, når den tid kommer.
I 2010 fremlagde generalsekretæren jo første del af en reformpakke med det formål at skabe en mere fokuseret, gennemsigtig og fleksibel organisation, der også bliver mere synlig for borgerne i Europa.
Og det er vores arbejde – os, der er engageret i Europarådets arbejde, medlemmer af den parlamentariske forsamling og alle andre, der ønsker, at Europarådet fortsat skal være til stede, blive stærkere og have den indflydelse, som det også har i dag – at sørge for, at den synlighed bliver bragt videre ud til borgerne.
Brightonerklæringen fra april 2012 indeholder netop en række forslag, bl.a. om bedre national implementering af domstolens afgørelser og yderligere effektivisering af klagesagsbehandlingen ved domstolen.
Netop klagesagsbehandlingen har også været berørt heroppefra af tidligere ordførere, og vi kan se, at vi virkelig bliver nødt til at gøre noget ved den pukkel, der er.
Heldigvis er der også taget skridt til det, og der skal tages yderligere skridt.
Jeg er helt enig med Venstres ordfører, der også sagde, at vi bliver nødt til at gå endnu længere, for det er fuldstændig uholdbart.
Der er alt for mange sager, og vi skal have effektiviseret den sorteringsproces, der foregår nu.
For domstolen er fuldstændig central.
Det er en meget, meget vigtig instans.
Vi har brug for Europarådet også i fremtiden, og kampen for demokrati og menneskerettigheder vil altid skulle kæmpes.
I modsætning til DF mener vi i SF, at det er godt, at man har internationale aftaler, at man kigger hinanden over skulderen og kritiserer hinanden, når man ikke gør det godt nok.
Derfor skal vi fortsætte den reformproces, der netop skal ruste Europarådet til fremtiden, og det er jeg rigtig glad for at der er bred opbakning til i Folketinget.
Lone Loklindt (RV), 2012-06-11:
Jeg kender fremstillingen fra pressen.
Kulturministeren har været i dialog med eller besøgt en talsperson for den fængslede Julija Tymosjenko, nemlig hendes advokat.
Hvorfor man ikke har kunnet få etableret et møde direkte med Julija Tymosjenko, skal jeg ikke kunne sige herfra.
Christian Juhl (EL), 2012-06-11:
Jeg tænkte mere på de politiske grunde.
Har Radikale Venstre eller fru Lone Loklindt ideer til, hvordan man kunne gøre det til en mere effektiv maskine?
Lone Loklindt (RV), 2012-06-11:
Nu er jeg heldigvis ikke minister, så jeg behøver ikke at stille mig det spørgsmål.
Jeg kan bare oplyse, at jeg faktisk ikke går ret meget op i fodbold, og det ville måske have vægtet en del.
Christian Juhl (EL), 2012-06-11:
Jeg vil gerne høre fru Lone Loklindt, om hun selv ville være taget til fodbold-EM, hvis hun havde været minister.
Lone Loklindt (RV), 2012-06-11:
Nu har det formodentlig været en lidt vanskelig afgørelse i det hele taget, hvordan man bedst muligt kunne gøre sine synspunkter gældende med hensyn til sagen i Ukraine.
Men jeg vil i hvert fald gerne understrege, at det med at fremme menneskerettigheder kan klares på mange forskellige måder.
Og der er givetvis ikke én facon, der er den bedste i ethvert tilfælde.