runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inger Støjberg (V), 2013-03-13:
Jo, jeg kan da roligt afsløre, at i Venstre er vi da selvfølgelig meget store tilhængere af det, i og med at det var noget, vi selv indførte i sin tid.
Når jeg alligevel lige anfægter det her i dag via et spørgsmål, er det bare, fordi jeg jo synes, at det er lidt at føre befolkningen bag lyset – det kan man vel godt sige?
– når man ligefrem går ud og laver store forsider på Politiken, hvor man fortæller, at nu har man fundet noget helt nyt, og det så i virkeligheden ikke er det.
Jeg er sådan set ikke uenig med regeringen i det her, faktisk tværtimod.
Det er jo også derfor, jeg kan stå med lov om aktiv socialpolitik her, hvor man netop i §§ 36-41 kan se, at det her allerede eksisterer.
Så jeg har egentlig umiddelbart ikke yderligere til det her andet end blot en tak for, at ministeren giver mig ret i mit synspunkt.
Vil det at omdøbe aktivering af indvandrere til »integrationspålæg« efter ministerens mening have en positiv beskæftigelseseffekt, og forventer ministeren, at alene det at omdøbe indsatsen vil opveje de massive negative konsekvenser, regeringens afskaffelse af kontanthjælpsloftet, 225-timersreglen og starthjælpen har haft for beskæftigelsen blandt indvandrere i Danmark?
Er det »integrationspålæg«, der er omtalt i regeringens forslag til kontanthjælpsreform, ikke efter ministerens opfattelse identisk med de eksisterende regler, hvor det allerede i dag er muligt at aktivere en indvandrer i et tilbud med danskundervisning og trække i kontanthjælpen, såfremt den ledige ikke møder op?
Mette Frederiksen (S), 2013-03-13:
Det er vores klare vurdering, at det samlede udspil til en ny kontanthjælpsreform har en positiv beskæftigelseseffekt.
Hvis vi kigger på gruppen af minoriteter, som er overrepræsenteret bl.a. i matchgruppe 3, så tror jeg, vi vil se, at noget af det allervigtigste er, at vi får afskaffet matchgrupperne, altså at man ikke længere kan være i en passiv manglende indsats derhjemme; at vi kommer til at stille præcise krav om, at man skal arbejde for sin kontanthjælp; at vi sætter fokus på grundlæggende kompetencer, på dansk og matematik.
Husk på, at ni ud af ti unge i kontanthjælpssystemet ikke har en erhvervskompetencegivende uddannelse, at tre ud af fire kun har deres folkeskoleuddannelse, og det er et alt for spinkelt grundlag at stå på.
Det er klart, at en reform, som både stiller klare krav om, at man arbejder for kontanthjælpen, og gør op med passivkulturen og indfører forsøg med integrationspålæg, samtidig med at vi satser på at fremme grundlæggende kompetencer inden for dansk og matematik, forhåbentlig vil kunne understøtte, at flere af vores minoriteter kan flytte sig fra et liv på kontanthjælp til et liv med uddannelse og arbejde, og det håber jeg at alle i Folketinget synes er positivt.
Inger Støjberg (V), 2013-03-13:
Når jeg rejser det her spørgsmål, er det jo, netop fordi jeg har en dyb, dyb bekymring for, at den skadevirkning, som regeringen har påført hele indvandrerområdet ved at fjerne 225-timersreglen, starthjælpen og kontanthjælpsloftet, ikke bliver opvejet af, at man har omdøbt aktivering til integrationspålæg.
Jeg har altså også lidt svært ved at se, at det, at man fjerner matchgrupperne, skulle kunne imødegå skadevirkningerne af det, som man allerede har indført.
Det er jo ikke noget, jeg står og finder på, altså at hele området har lidt stor skade ved, at regeringen har ophævet 225-timersreglen, starthjælpen og kontanthjælpsloftet, for vi kan jo se, at antallet af indvandrere på kontanthjælp er steget markant, siden man er holdt op med at stille krav.
Så min bekymring her ligger i, at regeringen ikke gør nok.
Men der er ingen tvivl om, at vi fra Venstres side nok skal være med til at presse regeringen i den rigtige retning på det her område, så der kan ministeren tage den helt med ro.
Men jeg kan bare ikke forstå, at det at omdøbe noget skulle betyde, at flere indvandrere skulle komme ind på arbejdsmarkedet, og at det skulle kunne opveje skadevirkningerne af det, som man allerede har gennemført.
Mette Frederiksen (S), 2013-03-13:
Ja, det er jo altid ærgerligt, når man forsøger at banalisere et samlet stort politisk udspil til at handle om ord.
Det ville nok hjælpe at spørge om det, hvis man deltog i forhandlingerne, som pågår i de her dage, fordi det er jo der, vi arbejder os ind i substansen og i dybden af de forskellige emner, der indgår i kontanthjælpsreformen.
Vi har i øvrigt en rigtig god dialog og diskussion med både fru Ulla Tørnæs og hr. Peter Christensen, der repræsenterer Venstre, og jeg er egentlig ret fortrøstningsfuld, i forhold til at Folketingets partier kan samles om en kontanthjælpsreform, der vil sikre regler på kontanthjælpsområdet, der virker bedre end dem, der er i dag.
Noget af det, jeg selv synes er mest problematisk, er jo de mange, vi kan se der har været på kontanthjælp i mange år og i lange perioder; det gælder både unge og voksne, og det gælder selvfølgelig også nogle af vores kvinder med minoritetsbaggrund.
Man kan jo have mange holdninger til, hvad det er for midler, der skal tages i brug.
Ydelser indgår selvfølgelig som en del af den diskussion, og man har forsøgt sig med nogle ydelser, som i hvert fald ikke fik alle i arbejde, må vi konstatere.
Jeg tror på, at det at stille klare krav om, at man f.eks. skal arbejde for kontanthjælpen, er et effektfuldt redskab, som jeg egentlig tror vi får rigtig fine resultater ud af.
Inger Støjberg (V), 2013-03-13:
Jeg vil bare gerne bede ministeren om at bekræfte, at der alene i 2012 er kommet 1.153 ekstra udlændinge på kontanthjælp svarende til en stigning på 31 pct.
Det vil jeg bare gerne bede ministeren om at bekræfte.
Mette Frederiksen (S), 2013-03-13:
Det er korrekt, at der er kommet flere indvandrere på kontanthjælp.
Jeg håber selvfølgelig på, at vi måske til forskel fra tidligere kan få lavet en samlet reform, som tager hånd om de forskellige problemstillinger, der er på kontanthjælpsområdet.
En handler om ydelsesspørgsmålet, en anden handler om rådighed og sanktioner.
Andre ting handler jo om faktisk at gøre vores kontanthjælpsmodtagere i stand til at gå ud og tage uddannelse og arbejde.
Noget af det, jeg er rigtig bekymret over, er, hvor mange af vores kontanthjælpsmodtagere der mangler helt grundlæggende kompetencer i f.eks. dansk og matematik.
Og det er ikke et minoritetsspørgsmål; det gælder også mange af vores danske unge, som desværre ikke er blevet klædt godt nok på i deres skolegang til at kunne gå i gang med en ungdomsuddannelse.
Det, der er sigtet med den her reform, er jo først og fremmest at give mennesker et stærkere fundament at stå på i fremtidens Danmark.
Vi ønsker, at mennesker skal uddanne sig og arbejde i stedet for at være mange år på kontanthjælp.
Det er det, der er vores mål, og det er det, vi håber at samle Folketingets partier bag.
Inger Støjberg (V), 2013-03-13:
Det er jo så godt.
Så har ministeren jo bekræftet, at der er en markant stigning, nemlig at antallet af udlændinge på kontanthjælp er steget med en tredjedel i 2012.
Det er den ene del af det.
er, at fra dag et, hvor man fjernede kontanthjælpsloftet, kan vi se en enorm stigning i antal ægtepar på kontanthjælp.
Der er jo selvfølgelig en sammenhæng i det, må jeg sige til ministeren, og det påviser blot, at regeringens politik på det her område er forfejlet.
Det, at man har fjernet både kontanthjælpsloftet, 225-timersreglen og starthjælpen, betyder, at flere indvandrere står uden for arbejdsmarkedet.
Og det er selvfølgelig årsagen til, at vi i Venstre gerne vil hjælpe til med en kontanthjælpsreform og være med til at trække regeringen i den rigtige retning, så flere udlændinge kan komme ind på arbejdsmarkedet frem for at være på passiv forsørgelse.
Mette Frederiksen (S), 2013-03-13:
Det er jo sådan en lidt speciel måde at betragte politik på, at man gerne vil hjælpe til.
Hvorfor ikke bare tage et politisk ansvar?
Vi har jo i Danmark tradition for at lave brede politiske aftaler på afgørende samfundsområder, og kontanthjælpsområdet er vigtigt.
Det berører tusindvis af mennesker.
Jeg skal ikke blande mig i, hvordan andre politikere anlægger deres retorik.
Jeg vil bare appellere til, at man sætter sig omkring forhandlingsbordet, hvor mange af os sidder i forvejen, og finder de politiske løsninger på kontanthjælpsområdet, som er fremtidsholdbare.
Og ja, vi diskuterer ydelser.
Det gør vi i regeringens forslag.
Det er der også andre partier der ønsker at diskutere.
Men at tro, at det kun handler om det, når vi også har at gøre med mennesker, der er i en svær livssituation, og når vi ikke er i stand til i vores uddannelsessystem at klæde alle unge på til bare at kunne læse og skrive og regne, er overfladisk.
Kontanthjælpsområdet er vigtigt.
Vi har lagt et stort reformforslag på bordet.
Nu er det op til Folketingets partier at diskutere det.
Det gør vi omkring forhandlingsbordet.
Der har vi en god diskussion, og jeg håber på et godt resultat.
Og den aktive indsats skal tilrettelægges under hensyntagen til den situation, den enkelte borger er i.
Som jeg lige har sagt – jeg gentager gerne: Hvis det er sådan, at der i en periode ikke kan gives et aktivt tilbud, vil man fortsat være berettiget til sit aktivitetstillæg.
Og under alle omstændigheder kan det at have en mentor sagtens være den aktive indsats, der skal tilbydes, hvis det er det, der er det rette for den enkelte borger.
Peter Skaarup (DF), 2013-03-13:
Nu er det ministeren, der stiller spørgsmål.
Vi kan da godt prøve at lave Folketingets forretningsorden om, så der også kommer en dag, hvor man kan spørge folketingsmedlemmerne om noget, men det er sådan set os som folketingsmedlemmer, der har det privilegium, at vi kan spørge ministeren om noget.
Lige nu har vi en bandekonflikt, der er eskaleret – det kan vi vel ikke være uenige om – og lige nu er vi i en situation, hvor ministeren siger, man har løftet indsatsen til et højere niveau, men uanset det er det højere niveau ikke godt nok.
Ude i Skovlunde bliver der solgt hash i det åbenlyse fra vinduerne i lejlighedskomplekserne, der bliver skudt i gaderne, der bliver skudt ind mod forretningsdrivende.
Det er jo ikke godt nok, det kan da ikke være godt nok for ministeren, at sådan nogle ting kan foregå.
Jeg synes ikke, jeg hører noget svar på det, men nu er lejligheden der.
Hvad gør regeringen ekstra for at løfte det niveau til et niveau, der bare er så højt, at de her bander mærker en chokeffekt?
Mette Frederiksen (S), 2013-03-13:
Vi har ressourcestærke unge i kontanthjælpssystemet, der både kan og skal gå i gang med en uddannelse.
Men lige så vigtigt det er at få understreget, at der er mange unge i kontanthjælpssystemet, der godt kan, lige så vigtigt er det for mig at understrege, at vi har unge med meget store, komplekse og ofte sammensatte sociale problemer, og vi ønsker altså ikke, at unge, der er omgivet af meget massive sociale problemer, betragtes på samme måde som de allerstærkeste.
Hans Andersen (V), 2013-03-13:
Tak for det.
Jeg ved godt, at der jo i øjeblikket foregår forhandlinger om kontanthjælpsreformen, og der er også fremsat et forslag af beskæftigelsesministeren – det tog lang tid – som jo adresserer, at vi har en udfordring her, som jeg synes vi skal være fælles om.
Når jeg stiller spørgsmålet omkring det her med, hvornår man er uddannelsesparat, og hvornår man er aktivitetsparat, så handler det jo om, at vi har en situation her, hvor der faktisk for nogle unge mennesker er ret stor forskel på, hvad de får i indkomst, afhængigt af om de er aktivitetsparate eller uddannelsesparate.
Der kan også opstå en situation, hvor to unge er i et forløb og den ene er uddannelsesparat og den anden aktivitetsparat.
Det kan jo være, at de er med i et renholdelsesprojekt, hvor den ene unge altså får den høje ydelse, og den anden unge får den mindre ydelse, næsten den halve ydelse.
Mette Frederiksen (S), 2013-03-13:
Der er klart dilemmaer forbundet, også med regeringens forslag til en ny kontanthjælpsreform.
Det har jeg sagt fra dag et.
Men dilemmaet består jo i, at vi gerne vil sikre, at de stærkeste unge går i gang med en uddannelse og der ikke skal være et negativt økonomisk incitament til at blive på kontanthjælp, så vi derfor indfører uddannelseshjælp i stedet for kontanthjælp og møder de unge med det meget klare krav, at vi ønsker, de skal investere tid og penge i deres egen fremtid, mens vi fra samfundets side gør det samme, nemlig investerer tid og penge i, at de kan få en uddannelse, men lige så vigtigt og rigtigt det er, lige så rigtigt er det jo også at erkende, at det ikke gælder for alle unge.
Når vi lægger det snit, vi gør, fra regeringens side, er det selvfølgelig, fordi vi er betænkelige, hvis unge igennem en længere periode skal være på en meget, meget lav ydelse, som det kan være svært at leve for, når man ikke har samme muligheder for eksempelvis at kunne arbejde ved siden af eller låne penge, som man kan i SU-systemet.
Det er det, der er forklaringen på den ydelsesmæssige forskel.
Vores egentlige problem består jo i, at der er så mange unge, der er på kontanthjælp, og derfor er det vigtigt, at flere af dem overgår til uddannelse.
Hans Andersen (V), 2013-03-13:
Der er dog alligevel 5.000 kr. i forskel pr. måned, afhængigt af om man er det ene eller det andet.
Og det er da en problemstilling, som jeg synes vi er nødsaget til at forholde os til.
Den ene unge kan komme ud i et forløb med henblik på at skulle i uddannelse om 2 eller 3 måneder, og den anden unge, en aktivitetsparat ung, kan komme ud i et forløb, hvor de faktisk skal renholde den samme strand, men hvor de får en vidt forskellig ydelse.
Mette Frederiksen (S), 2013-03-13:
Jo, der er et dilemma.
Dilemmaerne er der i kontanthjælpssystemet allerede i dag.
Det, der er lidt spøjst ved seancen her, er jo, at jeg sidder med spørgerens parti ovre i mit eget ministerium i dag og diskuterer de her forhold omkring et forhandlingsbord, og det er selvfølgelig dér, diskussionen skal tages nu, for vi er allerede langt inde i de politiske forhandlinger.
Og jo, der er dilemmaer forbundet med det, men jeg tror ikke, at nogen skal gøre sig den forestilling, at man kan lave regler på kontanthjælpsområdet, som ikke vil være omgivet af nogle dilemmaer, for der er rigtig mange problemstillinger, der skal håndteres på en gang.
Hans Andersen (V), 2013-03-13:
Hvilke krav vil ministeren stille til en aktivitetsparat kontanthjælpsmodtager, for at denne kan modtage den høje ydelse?
Mette Frederiksen (S), 2013-03-13:
Jeg skal lige vænne mig til, at man ikke får spørgsmålet oplæst, som man ellers har fået i en lang periode.
Jeg er egentlig også af den overbevisning, at nogle af vores allermest udsatte mennesker har fået det dårligere, fordi de ikke har været omgivet af en indsats.
Det lægger vi op til at ændre nu, vi foreslår at afskaffe matchsystemet, vi vil ikke længere opgive mennesker, og vi vil også sikre, at der gøres en indsats over for de allermest udsatte.
Der bliver konkret spurgt til, hvad det er for nogle krav, der skal stilles, og det afhænger jo fuldstændig af, hvad det er for en livssituation, der omgiver det enkelte menneske.
Hans Andersen (V), 2013-03-13:
Tak for det svar.
For er man aktivitetsparat ved alene at have en mentor og dermed berettiget til aktivitetstillægget?
Det at være i aktivt tilbud betyder, at så er man aktiv, og så er man berettiget til aktivitetstillægget.
Sådan forstår man det, som ministeren har lagt frem.
Men er det også nok at være til rådighed for et tilbud, og er man så også berettiget til et aktivitetstillæg?
Mette Frederiksen (S), 2013-03-13:
Jamen det er vigtigt, at den aktive indsats målrettes det enkelte menneske, for når vi taler om vores mest udsatte borgere, er deres livssituationer forskellige fra hinanden.
Der er nogle, der vil kunne indgå i et tilbud, der relaterer sig direkte til beskæftigelse eller uddannelse.
Der er andre, der vil have behov for en indsats af mere socialfaglig karakter.
Det kan være misbrugsbehandling kombineret med en socialfaglig indsats.
Og så er der nogle af vores allermest udsatte borgere, som, i hvert fald i forhold til hvor de står i dag, har behov for noget hjælp og bistand til at få en hverdag til at fungere.
Og ja, det kan godt være mentorstøtte, og det vil være nok, hvis det er sådan, at det pågældende menneskes livssituation tilsiger, at det er den indsats, der skal startes op med.
Husk nu på, at vi jo er i gang med at reformere et kontanthjælpssystem, der lider under, at man i mange år har ladet en stor gruppe passe sig selv.
Mange borgere er blevet overladt til sig selv.
Ca. 5 pct. af vores kontanthjælpsmodtagere har modtaget kontanthjælp i mere end 10 år, og mange af dem er i dag så langt væk fra arbejdsmarkedet, at det er en lang rejse, vi skal ud på for at bringe dem tættere på.
Hans Andersen (V), 2013-03-13:
Jeg tror, at jeg skal prøve at blive lidt mere skarp i mine spørgsmål.
For jeg spørger lidt til, hvad der skal til for at få et aktivitetstillæg.
På side 23 i udspillet til reformen står, at man som aktivitetsparat ung kan få ret til et aktivitetstillæg i de uger, hvor man deltager i et aktivt tilbud.
Så er spørgsmålet jo, hvor lidt eller hvor meget der skal til for at få et aktivitetstillæg.
Forestiller ministeren sig, at det så er i 6 måneder om året, man får aktivitetstillægget, eller er det i 8 måneder eller i 4 måneder om året, man kan få aktivitetstillægget?
Det er sådan set det, det er interessant at få en drøftelse af.
Mette Frederiksen (S), 2013-03-13:
Aktivitetstillægget udløses, hvis man er i en aktiv indsats.
Og den aktive indsats defineres, afhængigt af hvad det er for en situation, borgeren er i.
Hvis kommunen ikke formår at give borgeren et tilbud eller der er pause mellem to tilbud, vil man fortsat være berettiget til aktivitetstillægget.
For det, det her handler om, er at sikre, at alle borgere bliver omgivet af en indsats, at der er nogle, der har øje på vedkommende, at vi ikke opgiver nogen, at ingen overlades til en passiv hverdag, som det sker i dag.
Hans Andersen (V), 2013-03-13:
Det er bare ikke det, der står i udspillet.
For der står, at man kan få aktivitetstillæg i de uger, hvor man deltager i et aktivt tilbud.
Men at være hjemme og vente er vel ikke at deltage i et aktivt tilbud.
Hvis man går hjemme og i princippet tilkendegiver, at man gerne vil, men der ikke er nogen tilbud, skal man så have et aktivitetstillæg stadig væk?
Det synes jeg da er væsentligt at få afklaret.
Og jeg bliver lidt i tvivl om det.
Min opfattelse er måske, at man får aktivitetstillægget hele året, bare man er tilknyttet en mentor eller der i princippet én gang, første gang, er sat noget i værk med et aktivt tilbud.
Får man så i den situation et aktivitetstillæg resten af tiden?
Jacob Jensen (V), 2013-03-13:
Mener ministeren stadig som i en kronik i Politiken af 20. august 2012 om nedsættelse af selskabsskatten, at det er et tvivlsomt sigte, hvis man vil ruste virksomhederne til international konkurrence ved hjælp af en lavere selskabsskat?
Hans Andersen (V), 2013-03-13:
Hvorfor mener ministeren, at der skal være forskel på ydelsen, afhængigt af om man er henholdsvis uddannelsesparat eller aktivitetsparat, jf. regeringens udspil om en reform af kontanthjælpssystemet?
Bjarne Corydon (S), 2013-03-13:
Jamen man skal vænne sig til nye tider.
Spørgsmålet drejer sig om selskabsskatten, og den diskuteres jo i øjeblikket parallelt med alle de andre elementer i den vækstplan for Danmark, som regeringen har fremlagt.
Og så sigter spørgsmålet til regeringens argumentation for, hvorfor det er et hensigtsmæssigt skridt i forhold til landets virksomheder og deres situation.
Der er jo en klar forskel på den måde, vi griber det an på, og den måde, man traditionelt har grebet det an på fra Venstres side, og det tror jeg også vil gælde fremover.
Vi som regering og jeg som finansminister personligt ser det nemlig ikke som noget tryllemiddel, der kan garantere nogen form for sikker økonomisk fremgang med en væsentlig indsprøjtning af investeringer og arbejdspladser.
Jeg ser det som et værn imod det, der foregår i landene rundt om os, hvor det jo er tydeligt, at man i rigtig mange lande – og det er ikke bare lande fjernt fra os, men også på den anden side af Øresundsbroen – sætter den her skat ned, hvilket jo alt andet lige tipper balancen til ugunst for Danmark.
Det er vores opfattelse, at vi i den situation må reagere på den trussel, Danmark er sat over for.
Regeringen gør det på sin egen måde, det vil sige så målrettet og fokuseret som muligt.
Vi undtager den finansielle sektor, og vi har jo så – som det nu er kommet for en dag – gennem længere tid haft en diskret drøftelse med parterne i DUC om at gennemføre det her, uden at det bliver til gunst for olieselskaberne i Nordsøen.
Det har vi lykkedes med, og det synes jeg egentlig er tilfredsstillende.
Morten Bødskov (S), 2013-03-13:
Tak for det, formand.
Det spørgsmål, der er stillet mig, vedrører forældelse af strafansvaret for seksuelt misbrug af børn.
Og spørgeren, som alle kan se er hr. Peter Skaarup, ønsker oplyst, hvorfor jeg mener, at der skal være forældelsesfrister i sådanne sager.
Det er der flere grunde til.
For det første er det et almindeligt princip, at strafansvaret for en forbrydelse forældes efter en vis tid.
Det gælder både her hos os, altså i Danmark, og i andre lande, herunder i de nordiske lande.
For det andet afhænger forældelsesfristens længde af forbrydelsens grovhed som udtrykt ved forbrydelsens strafferamme.
Også på det her punkt er der, hvad man kan kalde for enighed i retstraditionerne i Norden.
Det er som udgangspunkt altså kun forbrydelser med fængsel på indtil livstid i strafferammen, som ikke forældes, og her er der så tale om forbrydelser som forsætligt drab, terrorisme og mordbrand.
Strafferammen for at have et seksuelt forhold til et barn under den seksuelle lavalder er som udgangspunkt fængsel indtil 8 år.
Hvis barnet er under 12 år eller gerningsmanden har anvendt tvang eller trusler, er strafferammen fængsel indtil 12 år.
Forældelsesfristen er derfor enten 10 eller 15 år, alt afhængigt af hvilken strafferamme der gælder i den konkrete sag
Det er på linje med andre forbrydelser med tilsvarende strafferammer.
Så vil jeg gerne sige, at der jo ikke kan være to forskellige synspunkter om, at seksuelle overgreb på børn er fuldkommen afskyeligt, og derfor straffes det selvfølgelig også hårdt.
Her fra Folketingets side har vi jo klart sendt signalerne, politiet gør en stor indsats, kommunerne gør en stor indsats, og også i foreningslivet bredt er der jo fokus på spørgsmålet her.
Regeringen har lige fremsat et større lovforslag, som netop skærper indsatsen mod seksualforbrydelser, og som et meget centralt element i det lovforslag, der er fremsat og er til behandling i Folketinget nu, øger vi forældelsesfristerne.
Peter Skaarup (DF), 2013-03-13:
Der må man bare sige, at det i hvert fald for Dansk Folkeparti er meget kedeligt at se, at det, som regeringen nu har spillet ud med, betyder, at mange af de kvinder eller mænd, der gerne vil kunne anmelde sager, hvor de har været udsat for sexmisbrug, da de var børn, faktisk så stadig væk ikke kan få lov til at få ført en sag.
De kan godt anmelde dem, men sådan nogle sager vil efter justitsministerens forslag blive afvist, fordi forældelsesfristerne stadig væk er på et niveau, som for os at se i Dansk Folkeparti er uacceptabelt.
Det, som regeringen har spillet ud med, er jo, at man – i stedet for at man kan lægge 10 år til, når man er fyldt 18 – nu må være 21 år og så kan lægge 10 år til.
Men det løser ikke problemet for en 33-årig eller 34-årig eller 35-årig, som har været udsat for misbrug, da vedkommende var lille, og gerne som et led i den helingsproces, der er brug for, vil have lov til at få ført en sag mod vedkommendes gerningsmand. Og det rimer da slet ikke nu til dags med moderne efterforskningsmetoder som dna-registrering og lignende, der kan gøre, at man faktisk også i gamle sager kan finde gerningsmænd frem, som man før ikke kunne finde frem.