Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-02-17:
Tak til ministeren for hans besvarelse, og også tak for hans ros for samarbejdet med SF og Enhedslisten.
Jeg vil jo godt sige, at jeg, lige fra første gang vi diskuterede en konkret målsætning for 10 år siden, sagde, at det var rigtig godt med en målsætning, men at det var et slag i luften, når der ikke var redskaber til at opfylde de konkrete mål.
Det er jo en stor målsætning, at regeringen sammen med den tidligere regering har sagt, at der skal ske 25 pct. færre alvorlige ulykker, være 20 pct. færre psykisk overbelastede samt 20 pct. færre med muskel- og skeletoverbelastninger frem mod 2020.
Som jeg jo også har sagt, er redskaberne blevet mindre set i forhold til de store mål.
Vi ved jo godt, at arbejdsmiljøet handler om de konkrete arbejdspladser.
Men under den gamle regering blev der beskåret, ikke mindst da man afskaffede BST og sikkerhedsrepræsentanter på de små arbejdspladser med mellem fem og ti ansatte.
Hvis vi i dag ser på den foreløbige evaluering, kan vi se på de foreløbige tals udvikling.
Det er en stor undersøgelse, »Arbejdsmiljø og helbred i Danmark«, som Det Nationale Forskningscenter for Arbejdsmiljø lavede, af muskel- og skeletoverbelastninger, psykiske overbelastninger og alvorlige ulykker.
De foreløbige tal viser et meget svagt fald i de alvorlige ulykker og et fald i muskel- og skeletoverbelastninger og en markant stigning på de psykiske overbelastninger.
Det ser ikke rigtig godt ud set i forhold til målsætningerne, og det bliver værre, når vi sammenligner undersøgelsen med tallene fra Arbejdstilsynet.
Når vi ser på tallene fra Arbejdstilsynet på anmeldelser af muskel- og skeletoverbelastninger, kan vi se, at der ikke er sket et fald, men en markant stigning fra cirka 5.200 i 2011 til 7.100 i 2013.
Jeg vil godt stille et spørgsmål til ministeren om, hvorfor disse tal stritter mod hinanden.
Jeg håber, at det kan forklares med, at Arbejdstilsynets tal er misvisende, men det undrer mig meget.
Uanset hvad er der et tal, som er selvlysende, nemlig tallet for de psykiske overbelastninger.
Det er stort set eksploderet de sidste 15 år, og det er ikke blevet bedre, når det kommer til, hvor mange som får anerkendt deres psykiske lidelser på grund af arbejdet.
Kun 5 pct. får deres skade anerkendt, når vi snakker om det psykiske arbejdsmiljø.
Vi ved, at det primært handler om det offentlige arbejdsmarked, så det falder tilbage på de offentlige arbejdsgivere.
Jeg kan jo gætte på nogle faktorer, som vi ved kan føre til psykiske sygdomme som stress osv.
Det handler om stadig større pres på de offentligt ansatte – f.eks. skolelærere, pædagoger og sygeplejersker – i takt med større krav til deres arbejde.
Og det handler også om dem, der bliver udsat for udbud, som giver utryghed om, hvorvidt de måske kan miste deres arbejde efter det nye udbud.
Vi har sammen med regeringen og SF sørget for, at midlerne i Forebyggelsesfonden nu bliver målrettet de mest belastede brancher.
Det er godt nok, ikke mindst når vi har fået en evaluering, som siger, at alt for mange penge under den gamle regering blev brugt til ting, som intet nyttede.
Men nu bør vi bruge de sidste penge til bl.a. at prøve at sikre de store målsætninger for arbejdsmiljøet i 2020.
Jeg tror, at vi her i Folketinget skal være med til at forbedre arbejdsmiljøet, ikke mindst ved at give dem, der hver dag går på arbejde, de bedste betingelser for at sikre et sundt og sikkert arbejde.
Til sidst vil jeg understrege, at et stadig større problem handler om social dumping.
Her handler det jo ikke kun om latterlige lønninger, men det handler også om folk, der kommer til skade på deres arbejde, fordi deres arbejdsgiver intet gør for deres arbejdsmiljø.
Forslag til vedtagelse »Dårligt arbejdsmiljø koster de berørte lønmodtagere dyrt på liv, førlighed og nedsat arbejdsevne. Desuden koster dårligt arbejdsmiljø milliarder af kroner for både samfundet og virksomhederne.
Folketinget anerkender regeringens målsætning for arbejdsmiljøindsatsen frem til 2020, og vi anerkender målretningen af Forebyggelsesfonden siden 2011.
Der er sket færre muskel- og skeletoverbelastninger og et lille fald i alvorlige ulykker 2011-12, men det er usikkert, om det sidste er en tendens.
Men desværre er der langt igen, før målsætningerne bliver opfyldt.
Andelen af psykisk belastede i beskæftigelse er ikke faldet, men tværtimod steget urovækkende.
Derfor vil vi opfordre regeringen til at opprioritere indsatsen og indbyde Branchearbejdsmiljørådene og arbejdsmarkedets hovedorganisationer til forhandlinger for at skaffe et bedre arbejdsmiljø på alle områder, herunder gennem nødvendige regelstramninger fra statens side.
På denne baggrund opfordres regeringen til at fremlægge en justeret handleplan, som gør det realistisk at indfri 2020-målsætningerne for bl.a. psykisk arbejdsmiljø.«