runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-18:
Jeg tror, at ordføreren bliver nødt til at præcisere, hvad hun mener.
Hvis det drejer sig om, at hun synes, det er problematisk, at vi har nogle af de her organisationer som Blå Kors, Frelsens Hær, KFUM, som på et kristent grundlag går ind med nogle botilbud og nogle institutioner for personer, som er socialt udsatte, så er det det, ordføreren må prøve at pege på, og så må jeg forholde mig til det.
Det er lidt svævende, hvad ordføreren egentlig stiller spørgsmål om.
Det, jeg kan sige, er, at kommunerne selvfølgelig kun skal godkende steder, som har en pædagogisk metode, som virker i forhold til den problemstilling, man gerne vil have løst.
Man har det driftsorienterede tilsyn, hvor man selvfølgelig skal sikre sig, at det, der foregår det enkelte sted, er i orden, både i forbindelse med det, de beskriver, og det, man mener er forsvarligt.
Men derudover har man også det personrettede tilsyn, hvor man skal ind at sikre sig, at den indsats, der sættes i værk over for borgeren, også virker efter hensigten.
Men ordføreren må lige præcisere, hvis hun synes, det er et problem, at man f.eks. tager udgangspunkt i et kristent synspunkt.
Lise von Seelen (S), 2011-03-18:
Jeg vil gerne stille et spørgsmål, som retter sig mod de projekter, som gennemføres ude i kommunerne.
Hvad angår de projekter, der iværksættes ude i kommunerne, og som kommunerne skal godkende, ville ministeren så ikke finde det naturligt, at man i sådan en godkendelsesprocedure også indlagde en etisk vurdering af, f.eks. hvordan projekterne idémæssigt var forankret, sådan at en borger ville have en reel mulighed for at sige nej tak til et projekt, som havde en idémæssig forankring, som var anderledes end borgerens livsanskuelse?
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-18:
Igen: Tingene bliver blandet sammen.
De videnskabsetiske komiteer skal jo ind på sundhedsområdet og se på forskningstiltag og forsøg på det biomedicinske område.
Hvis man skal drage den samme parallel til det sociale område, drejer det sig om, at man sætter nye ting i gang.
Det drejer sig ikke om, at man skal ind og føre tilsyn med de ting, der kører.
Kommunerne har forpligtelsen til at føre tilsyn på det sociale område.
Derudover har vi også – og det ved ordføreren jo godt – netop på satspuljeområdet lagt meget vægt på, at man nu skal ind og dokumentere de metoder, som man gerne vil bruge.
Man skal kunne gå ind og dokumentere effekten.
Vi har endvidere også Servicestyrelsen, som er inde og skal sørge for, at man bruger den bedste viden på området.
I det hele taget har vi en lang række projekter i gang, som netop skal gå ind og vise, hvad det er for nogle metoder, man skal bruge for at kunne dokumentere den bedste effekt, og hvordan vi får skabt mere evidens på det sociale område.
Men med hensyn til forsøg kan man ikke drage de samme paralleller og sige, at de skal ud og føre tilsyn med de metoder, man bruger i de enkelte kommuner.
Man bliver nødt til at holde tingene adskilt, og det, de videnskabsetiske komiteer kigger på, er, når man går i gang med konkrete medicinske forsøg med mennesker.
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-03-18:
Det er da klart, at han er fuldstændig enig, når han ikke ved noget om det sociale område.
Jeg vil bare gerne lige høre ministerens holdning til f.eks. aktivering, hvor man tvinger mennesker, som er enormt syge, ud i et aktiveringsforløb ikke bare en gang, ikke bare to gange, vi har eksempler på tilfælde, hvor de har været igennem et aktiveringsforløb mindst 12 gange.
Hele forløbet i sig selv gør jo, at de her mennesker faktisk bliver så dårlige, at den allersidste restressource, de har i sig, også forsvinder.
Jeg havde forestillet mig, at en sådan komité f.eks. kunne gå ind og kigge på, om det er o.k., at man udsætter mennesker for et så massivt pres, at det gør dem syge i stedet for at gøre dem raske.
Så jeg vil bare enormt gerne lige høre ministerens holdning: Kunne det ikke tænkes, at sådan en komité også ville være ret god i forhold til den lovgivning, vi spytter ud fra Christiansborg, som ikke er med til at gøre folk bedre, men faktisk gør folk dårligere, fordi de skal leve op til nogle krav, som rent etisk er fuldstændig uforsvarlige?
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-18:
Vi taler sådan set lige her om to ting, og så bliver tingene blandet lidt sammen.
Det ene er forskning, og det andet er de tilbud, som bliver tilbudt borgerne ude i de enkelte kommuner.
De tilbud, som kommunerne skal gøre brug af, og som de kan finde via tilbudsportalen, har kommunerne jo et ansvar for, hvad angår det driftsorienterede tilsyn, også med hensyn til godkendelse, og til at sørge for, at det er en ordentlig pædagogisk indsats, der foretages det enkelte sted, ligesom de skal gå ind og sørge for det personrettede tilsyn, hvor de ifølge serviceloven er forpligtet til, at når man påbegynder en indsats, skal man også følge op på den og sørge for, at den virker i sidste ende.
Med hensyn til det andet aspekt omkring forskning og forskning på det sociale område har jeg jo netop fremført, at skal man indføre nogle af de her forskningsprojekter, så skal man jo netop via Det Strategiske Forskningsråd sørge for, at der er etiske overvejelser med, og at man ikke gør noget, som er helt hen i vejret.
Så vi har sådan set allerede i dag nogle systemer, som går ind og opfanger nogle af de ting, som kan være problematiske.
Men at begynde at indføre et system a la de videnskabsetiske komiteer mener jeg ikke man kan gøre på samme måde, som man gør på det medicinske område.
Den, der er formand for de videnskabsetiske komiteer, er jo fuldstændig enig i det, som jeg står og siger.
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-03-18:
Jeg tror ikke, at det er det, der er intentionen, sådan som i hvert fald jeg har forstået det, med beslutningsforslaget.
Det er mere at kunne sige, at vi jo i dag ved – og det tror jeg også at ministeren er bekendt med, ellers vil det overraske mig utrolig meget – at der er tilbud, som ikke er gode nok, hverken indholdsmæssigt eller i substansen.
Det ved vi jo.
Man kan bare gå ind på mange af de her tilbuds hjemmesider.
Der er nogle, der tilbyder behandling via Gud, og så er der andre, der tilbyder behandling via nogle meget, meget ekstreme metoder.
Det ved ministeren jo også, det har jeg selv rejst ved nogle af de her forhandlinger.
Derfor vil jeg høre, hvordan ministeren vil sikre et ordentligt grundlag for forskningsbaseret viden rundtomkring, hvis vi ikke kan tage diskussionerne langt tidligere, end efter det er gået galt.
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-18:
Det er helt forkert.
Jeg har faktisk også over for fru Line Barfod fremført, at vi netop er inde at kigge på tilbudsportalen, så vi kan sikre, at kommunerne ud over prisen får et meget bedre overblik over, hvad det er for nogle tilbud, der er, hvad det er for nogle metoder, de bruger, og hvad det er for nogle resultater og effekter, de har, så man kan finde det bedste tilbud til den borger, som har et problem.
Jeg nægter at tro på, at kommunerne går efter dårlige tilbud, som sikrer, at borgerne får det endnu værre.
Jeg har lige set et glimrende eksempel i Faaborg-Midtfyn Kommune, hvor man arbejder med empowerment, hvor man arbejder med familierådslagning for netop at kunne hjælpe familier, der er ved at få det svært.
Et system som det, fru Line Barfod gerne vil have, vil bremse sådan et forslag meget hurtigt.
Line Barfod (EL), 2011-03-18:
Jeg tror, at det, ministeren svarede, var, at ministeren ikke mener, at man skal gribe ind, før der er nogle mennesker, der bliver udsat for fejlbehandling.
Vi har jo set, at f.eks. Scientology er blevet godkendt i en kommune.
Når bare en kommune har godkendt dem, må ingen andre kommuner afvise borgere, der vil have tilskud til at komme dertil.
Vi har eksempler på plattenslagere, der tilbyder forskellige behandlingsformer, behandlingssteder osv.
Hvis de er godkendt i bare en kommune, vil andre også kunne sendes dertil, og hvis de forstår at lægge deres priser lidt lavt, vil kommunerne sende rigtig mange borgere dertil.
Hvorfor mener socialministeren, at det er rimeligt, at borgere, der er socialt udsatte, skal udsættes for fejlbehandling, fordi ministeren siger, at vi ikke skal have bureaukrati for at sikre, at der ikke sker fejlbehandling på det sociale område?
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-18:
Det har jeg sådan set heller ikke sagt noget som helst om.
Jeg går ind for dokumentation, jeg går ind for mere viden, jeg går ind for, at man bliver endnu bedre til at måle, hvad det er for en indsats, der virker, og hvad det er for en indsats, der ikke virker, for at vi netop kan tage de indsatser, der ikke virker, og lægge dem ned i skuffen og glemme alt om dem.
Jeg synes, det er rigtig godt, når man kan komme med nogle indsatser, der har en dokumenterbar effekt som f.eks. forældreprogrammer.
Det viser sig, at hvis man bruger forældreprogrammer, giver det faktisk nogle rigtig gode resultater, som f.eks. det, jeg har været ovre at se på Fyn, hvor man i Faaborg-Midtfyn arbejder med familierådslagning, og hvor man arbejder med empowerment og at få ressourcerne frem i den enkelte familie.
Og man går også ind og sørger for at finde ud af: Virker det, eller virker det ikke?
Det har jeg intet imod, og det er også noget, jeg meget gerne vil fremme.
Det er jo også derfor, vi har et tæt løbende samarbejde mellem Servicestyrelsen, SFI og Socialministeriet for netop at sikre, at vi bliver endnu bedre til at effektmåle den sociale indsats.
Så det taler jeg overhovedet ikke imod.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-03-18:
Allerførst vil jeg godt ønske den nye minister på området tillykke med den ansvarsfulde post.
Han skal vide, at der er mange øjne, der hviler på ham, og at der er mange skæbner, der afgøres i hans ministerium.
Det kræver sin mand eller kvinde at bære det ansvar.
Det at have et sprog og forstå, hvad der bliver sagt, er noget af det vigtigste for os mennesker, hvis vi vil begå os blandt andre, og hvis vi skal klare os godt og være en aktiv del af det samfund, vi lever i.
Dertil kommer, at det er ganske naturligt, at den effekt forstærkes, når man bor sammen med andre, der taler dansk.
Derfor ser Socialdemokratiet også positivt på den række af tiltag, der indgår i dette forslag.
Det gælder, både i forhold til at sikre, at indvandrere og flygtninge ikke samles i ghettoer, og i forhold til at give langt flere folk mulighed for at få danskundervisning og så tidligt som muligt, og det giver netop bedre muligheder på en række områder for dem, der kommer hertil fra andre dele af verden, bedre muligheder for at blive en del af det danske samfund og forhåbentlig også en bedre mulighed for at få den accept og respekt, som man fortjener som menneske, uanset hvor man kommer fra, hvilken kulturel baggrund man har, og hvilken gud man tror på.
Hvis jeg nu havde haft sikkerhed for, at det var den nye minister, der havde udtænkt lovforslaget, skulle han selvfølgelig have haft ros, men den bliver jeg jo nok nødt til at sende til hans forgænger.
Det betyder ikke, at lovgivningen på området er perfekt, men jeg anerkender, at regeringen har indset, at den har taget fejl og ønsker at lave forbedringer, der sikrer en bedre mulighed for vellykket integration.
En anden dag vil jeg tale højt og længe om, at regeringens integrationspolitik gennem 10 år er forfejlet.
Det behøver man ikke den store ledvogtereksamen for at få øje på, for alle statistikker vedrørende det taler for sig selv.
Men her er der trods alt tale om forbedringer, og derfor vil Socialdemokratiet stemme for forslaget.
Karsten Lauritzen (V), 2011-03-18:
Der er dog sket voldsomme forbedringer i den periode.
Selvfølgelig står det ikke i regeringsprogrammet eller i Venstres principprogram, at vi synes, det er godt, at folk sidder i årevis i asylcentre, og at børn sidder der.
Og jeg ville da meget gerne se, at de her 104 børn, som det er, der har siddet der i over 2 år, hurtigst muligt blev hjemsendt sammen med deres familier.
Det er jo sådan, det er, når man er afvist asylansøger.
Så derfor vil jeg godt være villig til at diskutere: Er der mulighed for, at vi kan gøre noget for at skubbe på med udsendelsen, så man kan komme ud af den her uvished, når man sidder og venter?
Så vil jeg bare igen nævne følgende mulighed: Hvis man er afvist asylansøger og medvirker til hjemsendelse og er udsendelseshindret i 18 måneder, så får man en midlertidig opholdstilladelse.
Det er jo en lovgivning, vi har, fordi vi siger, at når man respekterer afgørelsen – det gør man, når man medvirker – men det så fortsat ikke kan lade sig gøre, så er det o.k. Men det er bare principielt, i hvert fald set fra Venstres synspunkt, svært at lave et system, hvor man belønner folk for at ignorere danske myndigheders afgørelse.
Det kan vi ikke legitimere over for afviste asylansøgere, og det kan vi heller ikke legitimere over for danske statsborgere.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2011-03-18:
Vi er enige med ordføreren og regeringen i, at afviste asylsøgere naturligvis skal hjem hurtigst muligt.
Der er bare situationer, hvor det ikke rigtig er gørligt.
Der er det jeg mener, at vi må have fokus på børnene og børnenes tarv.
Vi kan ikke være bekendt at svigte dem.
Jeg regner mig frem til, at vi faktisk har at gøre med mere end 100 børn, som er i en alvorlig klemme, fordi de har siddet i 2 år eller mere i lejrene.
Jeg hører til blandt dem, der har været ude at se vilkårene.
Jeg har været ude at besøge lejrene.
Jeg har prøve at granske, hvad der er op og ned på det her, for jeg har ikke en politisk dagsorden om, at vi bare skal åbne vores grænser og lade dem være en ladeport for folk, der vil misbruge vores velfærdssystem, overhovedet ikke.
Men jeg har et hjerte for disse børn, som er ofre, og jeg mener, at det bør være regeringens opgave at tage hånd om disse børn.
Jeg er glad for, at der nu er færre børn, som er i den her fuldstændig vanvittige klemme, men kunne regeringen ikke speede lidt mere op, så de sidste 100 også bliver bragt ud af klemmen og får nogle opvækstvilkår, som gør, at de som voksne kan fungere som hele mennesker?
Jeg vil gerne appellere til regeringen om, at man yder en ekstraordinær indsats.
Man har haft en del år til det, og jeg er ikke rasende imponeret af arbejdstempoet.
Karsten Lauritzen (V), 2011-03-18:
Vi kigger på de undersøgelser, der er, og de indgår jo løbende i det arbejde, som pågår i Integrationsministeriet.
Jeg forsøgte før at give et eksempel, altså undersøgelsen fra Ugeskrift for Læger for et års tid siden, på, at der også er nogle, der har en politisk dagsorden.
Det er ikke alt, der er så videnskabeligt.
Men det, der er videnskabeligt og sagligt, kigger vi på.
Sådan må det være.
Man må også holde sig de principielle spørgsmål for øje.
Det, som jeg glæder mig over – det gjorde jeg i min ordførertale – er, at det er langt færre børn og børnefamilier, der er tale om, end tidligere.
Det er et meget, meget lavere tal end de forrige år.
Så må vi selvfølgelig se på, hvordan vi kan forbedre vilkårene for den her gruppe.
Der er det bare ikke Venstres opfattelse, at det bør ske ved at ændre tidspunktet for, hvornår man kan flytte ud.
Vi tror ikke, at f.eks. oppositionens forslag om, at man kan flytte ud efter 6 måneder, vil gøre den store forskel.
Måske skal vi hen at se på, hvordan vi så kan sikre en let og smidig udsendelsesproces i stedet for, så folk kan komme hurtigere hjem i stedet for at sidde og vente på at komme hjem.
Det var også en mulighed for at bringe dem ud af den her uvisse situation.
Astrid Krag (SF), 2011-03-18:
Man må jo more sig over ordføreren for Dansk Folkepartis trang til at få den her debat til at handle om noget, den slet ikke handler om.
Vi er nogenlunde jævnaldrende, og det gør det da bare endnu mere tankevækkende, at man har så stort et behov for at bruge sin taletid på at tale om 1990’erne.
Vi står jo i en interessant situation.
Når vi står her i dag, er det jo, fordi både Dansk Folkeparti og Liberal Alliance i medierne har åbnet op for, at man vil gøre noget for at forbedre forholdene for asylbørnene, ikke for lang tid siden, men for en måneds tid siden, i landsdækkende aviser.
Derfor er det jo ærgerligt at se, at Dansk Folkeparti nu i dag står og siger, at man ikke længere mener, at der er noget behov.
Men det, jeg egentlig vil høre, er, at når nu Liberal Alliance siger, at hvis regeringen og Dansk Folkeparti slår hånden af dem, så vil de forhandle med oppositionen, hvad ser Dansk Folkeparti så for sig at de vil være i stand til at levere til Liberal Alliance i en forhandling, der kan gøre, at Liberal Alliance ikke ender i forhandling med oppositionen og et flertal uden om regeringen?
Pia Christmas-Møller (UFG), 2011-03-18:
Tak for det.
Jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at man ikke skal løbe fra sit ansvar, hverken som forælder, samfundsborger eller som politiker, der repræsenterer samfundet.
Nu forstår jeg, at ordføreren og dermed Venstre mener, at vi skal leve op til vores konventionsforpligtelser, herunder børnekonventionen.
Det glæder mig, at vi har det som fælles afsæt.
Så er det, jeg spørger, om vi ikke også kan være enige om, at det er en meget god idé at lytte til de eksperter, som faktisk undersøger virkeligheden.
Der er jo netop kommet en rapport, som fortæller om asylbørnene i Danmark og deres betingelser.
Den undersøgelse viser entydigt, at de børn, som sidder der i mere end 2 år, faktisk udsættes for en større risiko for psykiske lidelser og en dårlig udviklingsprofil.
Er vi så ikke enige om, at det er vores ansvar?
Vi kan hverken skubbe Røde Kors foran os eller forældrene, som ikke lever op til deres ansvar.
Kan vi ikke være enige om, at vores fokus må være på disse børn?
Kunne vi få et tilsagn fra Venstres ordfører om, at vi også er enige på det punkt?
Karsten Lauritzen (V), 2011-03-18:
Jo, selvfølgelig er det det.
Som sagt er det sådan set også det, jeg mener vi gør i de tilfælde, hvor det er nødvendigt.
Vurderingen af, hvad der skal sættes ind med, er det Røde Kors der foretager, og det er jo ikke at tage Røde Kors som gidsel.
Det er blot at fortælle, hvordan virkeligheden er, hvem der har myndighedsansvaret, det er kommunerne, og hvem der har ansvaret for den psykologiske screening og andre ting for at finde ud af, hvilke børn der har brug for hjælp.
Man har jo også fra den her regerings side velvilligt taget imod nogle af de forslag, som Røde Kors har haft til ressourceforbedringer og andre ting på det her område.
Det er jo sådan i Danmark, at vi i dansk lovgivning, i hvert fald i forhold til danske børn, lægger meget vægt på forældreansvar.
Forældrene har et ansvar, og man kan ikke, når man er afvist asylansøger eller asylansøger eller dansk statsborger, bare frasige sig sit ansvar som forælder.
De beslutninger, man som dansk forælder eller som afvist asylansøger træffer på vegne af sine børn, må man tage ansvaret for.
Så må vi som samfund påtage os det store ansvar, og det gør vi også, men det må være i den rækkefølge.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-03-18:
Det kan jeg altså garantere hr. Karsten Lauritzen for gør en kæmpe forskel.
Her handler det om nogle børn, som mister rettigheder, de har.
De skal så straffes, fordi deres forældre er nogle, som opfører sig på en måde, som vi ikke kan lide, eller som i hvert fald Venstres ordfører ikke kan lide.
Er det ikke rimeligt at komme dem til undsætning og hjælpe dem, uanset hvem deres forældre er?
Karsten Lauritzen (V), 2011-03-18:
Der vil jeg mene, at med den lovgivning, der er, med de mange ressourcer, der er til rådighed, og med den gode indsats, som Røde Kors laver, lever vi sådan set op til det ansvar.
Den undersøgelse, jeg omtalte tidligere, som var i Ugeskrift for Læger, hvor man tog 20 børn og konkluderede, at de alle sammen nærmest skulle have været tvangsfjernet, var der faktisk en gennemgang af i et samråd i Folketinget, hvor integrationsministeren efter indhentning af bidrag fra Røde Kors redegjorde for, hvordan de her børn fik hjælp, og hvad der var Røde Kors' og udredningsteamets vurdering af situationen, og det var dog en noget anden end den her politiske enetale i Ugeskrift for Læger, som en række psykiatere havde valgt at skrive.
Så børnene skal selvfølgelig have hjælp, og det er sådan set mit indtryk, at de også får det.
Jeg tror bare ikke, at det gør nogen kæmpestor forskel, at man efter 6 måneder eller 12 måneder eller andet kan tilbyde en familie at flytte uden for et asylcenter, fordi de jo er afvist, dvs. at de skal rejse hjem på et tidspunkt.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-03-18:
Det er da meget venligt af Venstres ordfører at invitere Folketingets medlemmer til at se, hvordan et asylcenter ser ud, og hvordan børnene på asylcentrene har det.
Et asylcenter, vil jeg sige til hr. Karsten Lauritzen, har aldrig været indrettet til at blive brugt som permanent bolig for mennesker, men netop som et sted, hvor man kunne være en meget kort tid.
Vil hr. Karsten Lauritzen ikke medgive, at Røde Kors i undersøgelse efter undersøgelse har dokumenteret lægefagligt, at børn simpelt hen bliver syge af at være den lange tid på et asylcenter?
Og føler hr. Karsten Lauritzen ikke at have et vist ansvar for, at disse børn bliver hjulpet?
Karsten Lauritzen (V), 2011-03-18:
Fru Johanne Schmidt-Nielsens forudsætninger er forkerte, fordi mit udgangspunkt er, at vi sådan set lever op til vores forpligtelser i dag, hvor fru Johanne Schmidt-Nielsens argumentation er, at vi ikke lever op til dem.
Det kan man så diskutere, og man kan jo se på, hvad de gør i andre lande.
Der er som sagt, som jeg også nævnte, en rapport, der konkluderer, at vi tilbyder bedre eller lignende vilkår for asylansøgere og har lavet en lang række forbedringer.
Så vi lever op til vores ansvar.
Derfor er der jo en sammenhæng mellem de to ting.
Jeg tror i øvrigt, at det mest af alt er udtryk for den linje, som jeg er bange for at en stor del af oppositionen ønsker at lægge.
Den handler om, at hvis man som asylansøger kommer til Danmark, får afslag på asyl, har nogle børn, så skal man have mulighed for at søge om humanitært opholdstilladelse.
Vi skal altså have mulighed for at lave et system, hvor man kan tage børnene som gidsler og bruge dem som skjold og som argumentation for at blive i Danmark.
Den linje ønsker vi ikke i Venstre.
Vi synes ikke, at vi kan være det bekendt over for det retssamfund, som vi lever i, og over for de mange afviste asylansøgere, som respekterer Flygtningenævnets afgørelser.
Martin Henriksen (DF), 2011-03-18:
Jeg tror ikke, det kommer som en stor overraskelse, at Liberal Alliance på udlændingeområdet jo er en forlængelse af Det Radikale Venstre.
Jeg har haft fornøjelse af i forskellige sammenhænge at diskutere udlændingepolitik med Liberal Alliance, og det er sådan set min opfattelse fra de forhandlinger, og den også blevet bekræftet i de meldinger, der har været i medierne.
Problemet med venstrefløjens opfattelse og problemet med Liberal Alliances opfattelse er jo, at man ikke har for øje, at antallet, der kommer til Danmark via asylsystemet, rent faktisk betyder noget for den kulturelle sammenhængskraft i Danmark.
Det betyder noget for det danske samfund.
Jeg har jo også forstået, at den her debat ikke kun handler om asylbørn, som man ellers har påstået fra venstrefløjens side, den handler jo også om, at folk skal kunne bruge asylsystemet som en adgang til det danske arbejdsmarked som en form for beskæftigelsessystem, hvis ikke man efterlever afgørelsen truffet af de danske myndigheder.
Dermed skrider det jo bare, for det er klart, at jo længere tid, man opholder sig i Danmark, jo mere stabil en tilværelse, man får sig i Danmark, og jo mere permanent bolig og permanent arbejde, man får også i Danmark, jo vanskeligere vil det selvfølgelig også være at blive udvist på et tidspunkt, når der foreligger en mulighed for det.
Og så er vi i den situation, hvor folk, der ulovligt er i Danmark, reelt får lov til at blive i Danmark.
Det er uholdbart.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-03-18:
Liberal Alliance havde jo i dag muligheden for at skabe et flertal uden om regeringen og Dansk Folkeparti, hvis man havde turdet stemme sammen med oppositionen og løsgængerne.
Det har Liberal Alliance så valgt ikke at gøre, fordi de i stedet vil indgå forhandlinger med regeringen og Dansk Folkeparti.
Liberal Alliance har jo meldt helt klart ud, at de bl.a. går efter de her 18 måneder maks.
Hvad mener Dansk Folkeparti om at sætte et maksimum på 18 måneder, altså sådan at børn maks. kan sidde i et asylcenter 18 måneder?
Vil Dansk Folkeparti støtte op om det krav?