Tom Behnke (KF), 2014-05-02:
Vi har fra konservativ side sammen med Dansk Folkeparti fremsat det her beslutningsforslag, fordi vi mener, at strafudmålingen skal skærpes.
Med den indledning vil jeg også gerne adressere nogle af ordførerne, som har været inde på, om det nu også er nødvendigt, at man udvider strafferammen.
Dertil er der bare at sige, at det rent lovteknisk er sådan, at hvis vi vil sende et signal til domstolene om, at vi ønsker at skærpe strafudmålingen, kan vi ikke bare gøre det.
Det kan vi ikke bare blive enige om her i salen og så sende et lille brev til domstolene om, at nu forventer vi, at det bliver sådan i fremtiden.
Der skal ligesom ske en lovændring.
Man skal ind og kigge på paragrafferne, og så kan man i bemærkningerne skrive, hvad det er, Folketinget forventer domstolene gør.
Så regeringen udvidede strafferammen, men sørgede meget resolut for, at domstolene ikke havde muligheden for at skærpe strafudmålingen, fordi domstolene ikke kan skærpe strafudmålingen.
Man kan ikke give mere i straf, end man har gjort tidligere.
Så når justitsministeren her fra Folketingets talerstol siger, at regeringen og Folketinget har givet rum for domstolene til, at de kan dømme, som de nu finder det rigtigt, vil jeg sige: Nej, det kan de ikke.
Det er simpelt hen forkert.
Det er faktuelt forkert, og justitsministeren burde vide, at det er faktuelt forkert.
For domstolene sidder hele tiden ved udmåling af straffen og kigger på, hvad de plejer at gøre.
Hvad plejer man sådan nogenlunde at straffe med?
Har der været nogen lovændringer siden sidst?
Er der noget, der går i en formildende retning eller i en skærpende retning, fordi Folketinget har sendt det signal?
Så kigger man jo ned i regeringens lovforslag og ser, at det tværtimod var regeringen meget magtpåliggende at fastholde, at man ikke måtte øge strafudmålingen.
Det er simpelt hen et forbud imod, at domstolene kan gøre det, så det er meget vanskeligt for domstolene at gøre det, som regeringen egentlig prøver på at sige at de gerne ville.
Det kan ikke lade sig gøre.
Det er derfor, vi fremsætter beslutningsforslaget her.
Vi anviser en vej til, at man kan sende det signal til domstolene, at vi ønsker en skærpet strafudmåling for menneskehandel, fordi vi anser menneskehandel for at være meget, meget grov kriminalitet.
Det er meget fornedrende, umenneskeligt – det er ganske enkelt forfærdeligt.
Det er alle ordførere jo enige om.
Alle ordførere er enige om, at det er meget forfærdeligt.
Men når der så kommer et konkret beslutningsforslag om, hvordan man rent faktisk kan gøre noget ved det, så er det ikke lige den måde, man vil gøre det på.
Nej, det er man ikke meget for, og det ser man helst ikke.
Men sagen er bare, at det jo er den eneste vej til at få skærpet strafudmålingen i de sager, vi har om menneskehandel i dag.
Det er det, der er problemet, og det er det, vi prøver på med det her beslutningsforslag at rette op på, og det havde vi da håbet på at der ville være enighed om, i og med at vi alle er enige om, at menneskehandel er noget af det mest forfærdelige, man overhovedet kan forestille sig.
Jeg er i øvrigt enig med hr. Simon Emil Ammitzbøll i, at det ikke kun er, når vi taler om menneskehandel til prostitution.
Det er jo menneskehandel i det hele taget, fordi det er så fornedrende og så umenneskeligt, at man tillader sig at tage magten over et andet menneske og tvinge et andet menneske til at gøre noget mod dets vilje.
Det er det, det går ud på, når vi bekæmper menneskehandel, og det burde vi rent faktisk gøre meget mere ved.
Vi burde også sørge for, at bagmændene, når vi endelig får fat i dem – fordi det jo er ganske svært – får en straf, så de opdager, at det nok er en dum idé at gøre igen.