runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Jensen (S), 2009-10-21:
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål om, hvad ministeren konkret har gjort for at skaffe politisk opbakning rundtomkring i partierne til, at de her samlede ordninger for børn og unges adgang til kunst og kultur kan fortsættes.
Så jeg vil gerne have, at ministeren svarer konkret på det.
Så vil jeg spørge ministeren, om ikke ministeren sådan set synes, at det ville være positivt, om man kunne arbejde hen imod, at ligesom kommunerne i dag har musikskoler og musikundervisning til børn og unge, så kunne børn og unge få tilbud om undervisning i drama, billedkunst og dans, som jo er nogle af de der kreative udtryksformer, som børn og unge får rigtig meget ud af, og som er med til at fremme deres kreative kompetencer. Man har det jo i Norge.
Der har man sådan en kulturskole med det brede tilbud i alle kommuner.
Er det ikke noget, ministeren gerne vil være med til at arbejde for?
Skal jeg forstå det sådan, at vi så kan forvente en invitation fra ministeren til på baggrund af de erfaringer, der er gjort med ordningen her, at drøfte, hvordan det kan videreføres i fremtiden?
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Jeg synes også, at jeg har set nogle kulturskoler, som har fungeret fint, og hvor jeg synes, at man har fået nogle gode forsøg op at køre.
Vi skal bare huske på, at det er meget begrænset, hvad man har kunnet lave af forsøg her.
Resultatet er så også, at evalueringerne ikke er entydig.
For mig at se
er der ingen tvivl om, at hvis man skal køre videre med kulturskoler i en eller anden form, er vi nødt til at drøfte grundigt, hvordan indsatsen skal være, hvor fokuseret den skal være, hvor mange kulturskoler der skal være, og om de skal se anderledes ud end i de forsøg, vi har set her og nu.
Den diskussion tager jeg sådan set meget gerne på sigt, men her og nu kan jeg bare sige, at regeringen har været inde og se på budgettet, og vi har ikke sagt, at det her var noget, der kunne budgetteres med i 2010.
Men man kan altid se på det på sigt.
Mogens Jensen (S), 2009-10-21:
Ja, nu syntes jeg godt, jeg ville have, at ministeren lige svarer konkret på det, jeg spurgte om i et tidligere spørgsmål, som også hænger sammen med det her, når ministeren siger det her med, at der ikke er penge til det på finansloven for 2010.
Hvad har ministeren gjort konkret for at skaffe politisk opbakning, når nu ministeren selv er begejstret for de her ordninger?
Hvad har ministeren konkret gjort for at skaffe opbakning til, at der eventuelt kunne findes finansiering?
For det betyder jo noget, hvis alle partierne og os, der var forligspartier omkring regeringen, kommer og siger: Det vil vi gerne være med til at bringe videre.
Hvad har ministeren konkret gjort?
Så vil jeg spørge ministeren, om ministeren ikke synes, det er positivt, hvis det er sådan, at der kan etableres et tilbud ude i kommunerne, hvor det ikke kun er musikundervisning, børnene kan få tilbudt, men også tilbud om undervisning i drama og billedkunst og dans, som jo er indeholdt i de her kulturskoleforsøg, der har været?
Er det ikke positivt, hvis børn og unge udeomkring i kommunerne kan få de tilbud bredt set?
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Lige nu er den økonomiske situation ikke til at introducere nye tiltag.
Ligesom med huskunstnerordningen ville det være et nyt tiltag, hvis man skulle sætte penge af til kulturskoler.
Med hensyn til huskunstnerordningen var jeg umiddelbart meget, meget positiv; der har vi en ordning, der faktisk ligger helt færdig.
Der er en helt fin opskrift på, hvordan man kan bringe kunst og kultur ud til børn og unge på en god måde.
Jeg synes ikke, man kan sige så entydigt, at resultaterne af det her forsøg har været positive.
Jeg tror, man skal gå i en tættere dialog med aktørerne derude og se på, hvis man overhovedet skal køre sådan noget videre på sigt, hvilken form det så skulle have.
Hvor udbredt skal det være?
Skal man have kulturskoler i hele landet som et tilbud til alle børn og unge?
Det vil koste rigtig, rigtig mange penge, så er vi helt oppe på måske et niveau med musikskolerne, MGK'erne, hvor vi bruger 112 mio. kr. om året.
Det er jo noget helt andet end de 3 mio. kr., vi har haft til forsøgspuljen indtil nu.
Jeg er sådan set indstillet på at se positivt på de steder, hvor man har lavet nogle gode forsøg.
Men der er også meget at lære af.
Som jeg allerede har givet udtryk for, er jeg meget opmærksom på, at der er gjort mange gode erfaringer med forsøgene med bl.a. kulturskoler.
Det er jo selvfølgelig noget, som vi alle sammen kan lære noget af.
De positive resultater forsvinder jo heldigvis heller ikke nogen steder hen.
Jeg skal heller ikke være afvisende over for, at både staten og kommunerne måske på et senere tidspunkt kan have glæde af dem og også benytte dem i fremtidige sammenhænge.
Jeg vil så også sige, at skal man gå videre med kulturskoler, har jeg noteret mig, at Pluss Leadership-rapporten anbefaler, at lokal forankring fremover bliver et af støttekriterierne.
Så det er i hvert fald noget, man skal gå i dialog med kommunerne om, nemlig hvad de synes, at de har fået ud af det her, og om det er noget, de på sigt ønsker at bære igennem.
Et område som kulturskoler er jo bestemt et kommunalt anliggende, og kommunerne må jo også meget gerne bygge videre på de erfaringer, som der er gjort, og som ligger der allerede nu.
Jeg er faktisk slet ikke i tvivl om, at de erfaringer, man har opnået nu, vil kunne indgå i mange relevante sammenhænge fremover.
Det er jo sådan set godt og positivt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-10-21:
Jamen det har jeg også svaret på igen og igen og igen, og jeg argumenterede med og begrundede det meget grundigt sidste gang, at det er helt naturligt, at man i det lange forløb, der har været med den kontrakt, naturligvis medinddrager det, man har gjort, for at få dem til at rejse frivilligt hjem.
Hvad har Danmark gjort for at undgå en tvangshjemsendelse?
Hvad har Danmark gjort for at få dem til at rejse frivilligt hjem?
Det er jo helt naturligt, at man beskriver den retstilstand, der er.
Man kan jo ikke skrive »var«, for den var der, på det tidspunkt man indgik aftalen; så det ville da være mærkeligt.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-10-21:
Det er jo sådan, at når man ikke får svar, kan man blive tvunget til at spørge igen.
Jeg står med aftalen mellem den danske og den irakiske regering i hånden, og i det afsnit, hvor man beskriver den økonomiske støtte, som man skal give til dem, der vælger at rejse frivilligt hjem, har man ikke valgt at skrive i datid; der bliver skrevet i nutid.
Faktisk står der: I henhold til aftalens artikel 2 er kongeriget Danmark og republikken Irak enige om at fremme muligheden for, at irakiske statsborgere frivilligt vender tilbage til Irak i størst muligt omfang.
Det står der altså i en aftale, og dagen efter vælger den danske regering at fjerne den mulighed for økonomisk støtte.
Altså, i det her afsnit skriver man ikke i datid, man skriver i nutid, og oven i købet skriver man, at man fortsat vil bidrage med økonomisk støtte.
Hvorfor skulle man dog gøre det, hvis ikke det var for at give den irakiske regering det indtryk, at den økonomiske støtte ville fortsætte?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-10-21:
Det her er ikke bare en genudsendelse, det er jo, jeg ved ikke hvilket nummer genudsendelse.
Jeg har været i samråd om denne sag, jeg har ustandselig svaret på skriftlige spørgsmål, og sidste gang, der var spørgetid, blev jeg også spurgt om det samme.
Jeg kan kun blive ved med at gentage det samme og det samme, så jeg kan henvise til det, jeg sagde sidste gang.
Altså, jeg kan ikke bidrage med noget nyt.
For mig er det helt naturligt, at den frivillige ordning, som har været et forsøg på netop at få en frivillig hjemsendelse, blev nævnt i kontrakten.
Og jeg kan ikke tilføje yderligere ud over det, jeg allerede har nævnt igen og igen og igen.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-10-21:
Hvorfor har ministeren i tillægget til aftalen med den irakiske regering om hjemsendelse detaljeret beskrevet hjælpen til irakere, der rejste frivilligt hjem, hvis ministeren havde den holdning, at hjælpen ophørte, så snart aftalen med den irakiske regering var indgået?
Leif Lahn Jensen (S), 2009-10-21:
Hvad vil ministeren gøre for at videreføre de positive erfaringer, der er gjort med de billedkunstneriske grundkurser?
nr. S 117
Vil ministeren redegøre for, hvorfor ministeren har valgt at standse bevillingerne til de billedkunstneriske grundkurser, når Statens Kunstråd på baggrund af overvældende positive evalueringer har udtrykt et meget stærkt ønske om, at bevillingerne fortsættes?
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Jamen jeg vil da meget gerne drøfte med kommunerne, hvad de på sigt mener om bl.a. kulturskoler, som er det, der nu bliver spurgt til her.
I Pluss Leadership-rapporten fremgår det helt klart, at hvis man skal køre videre med kulturskoler i fremtiden, er det vigtigt, at der er en lokal forankring, og det vil sige, at vi på en eller anden måde bliver nødt til at finde ud af, om det er noget, kommunerne vil prioritere i deres kulturbudgetter, for det er jo i høj grad dem, der også er med til at finansiere kulturen i det her land, og mange peger på, at det her i høj grad er et kommunalt anliggende.
Mange peger altså på, at det her i høj grad er en kommunal opgave, og meget af det foregår i skolerne, som jo også er et kommunalt ansvar.
Så den dialog skal vi selvfølgelig have med kommunerne, og i sidste ende er det en prioritering, om det her initiativ så skal føres videre i nogen form.
Pernille Frahm (SF), 2009-10-21:
Ja tak.
Spørgsmålet går på, hvad ministeren vil gøre for at sikre, at de gode erfaringer videreføres.
Jeg har nu hørt, at ministeren har rejst rundt i hele landet, men jeg mangler ligesom noget om hvad så, altså om, hvordan vi nu kommer videre.
Har ministeren nogen bud på, hvad vi skal gøre for at få de her ordninger i gang igen?
Fra oppositionens side har vi nogle forslag, dels det, der er med på SF's finanslov, dels et fælles beslutningsforslag om, at vi fra oppositionens side gerne vil videreføre de her ordninger, og nu savner jeg så noget om, hvad ministeren vil gøre, for det er jo det, spørgsmålet går på.
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Der er sådan set mange årsager til, at den her forsøgsordning, som har kørt i 4 år, og som nu er afsluttet, fordi pengene, som man aftalte dengang, nu er løbet ud, ikke står på næste års finanslov, og en af årsagerne er bl.a. den økonomiske situation.
Vi har ikke kunnet budgettere med det næste år, for pengene er der simpelt hen ikke.
Og sådan er det, vil jeg sige til hr. Mogens Jensen, der skal være penge til det, ellers kan man ikke køre forsøgene videre.
En anden ting, som jeg også synes er vigtig, er, at her er evalueringen ikke så entydigt positiv af alle forsøgene.
Generelt er der ingen, der siger: Kør bare blindt videre med den her forsøgsordning.
Måske skal man gøre det anderledes, man skal gøre det mere fokuseret, og man skal også få snakket igennem: Hvad er sigtet med den her ordning?
Hvad virker mindre godt?
Hvad er prioriteringerne, og hvad er ønskerne fra lokalt hold fremover?
Og den dialog synes jeg man skal have løbende, og den er vi i fuld gang med at tage.
Det er den nødvendige dialog.
Mogens Jensen (S), 2009-10-21:
Jeg synes, der er grund til at slå fast, at det er kulturministerens ansvar; det er ministeren, der er minister, og som sidder og skal føre de her ting ud i livet, som et flertal af Folketingets partier beslutter på det her område.
Er det så ikke ministerens ansvar, når vi har sat sådan nogle forsøg i gang, at de bliver evalueret, og at der foregår en drøftelse af: Skal de fortsætte, eller skal de ikke fortsætte?
Har det været en god idé, eller har det været en dårlig idé?
Der er jo ikke sket noget som helst.
Ministeren har jo ikke sammenkaldt partierne, ministeren har ikke sammenkaldt nogen og sagt: Skal vi ikke lige kigge på de her ordninger, som vi har været fælles om at sætte i gang? Skal de fortsætte, og hvad kan vi gøre for, at det sker?
Man har siddet med hænderne i skødet.
Kunstrådet har ønsket, at de her ordninger skulle fortsætte, men ministeren har ikke gjort noget som helst.
For hvis ministeren i tide havde ageret på det her område, havde man måske kunnet skaffe et flertal for, at de kunne fortsætte, for det er meget, meget positive ordninger, hvilket ministeren jo selv er enig i, og derfor er det også mærkeligt, at ministeren ikke har foretaget sig noget.
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Jeg synes jo selvfølgelig altid, det er ærgerligt, at man er nødt til at gentage sig selv, men jeg vil bare lige korrekse hr. Mogens Jensen, som nu igen fik sagt, at nu bortfalder den her ordning fra finansloven, og at vi nærmest har skåret den væk.
Nej, vi har sådan set ikke skåret den her ordning væk, og den bortfalder ikke fra finansloven, for den har jo ikke stået på finansloven, fordi den udløber med udgangen af 2009.
Det har hr. Mogens Jensen og hans parti jo selv været med til at bestemme, da man lavede ordningen tilbage i 2006; da lavede man en 4-årig ordning, der skulle løbe i 2006, 2007, 2008 og 2009.
Nu nærmer vi os 2010, ordningen er udløbet, og så er det ikke noget med, at vi tager den væk fra 2010.
Det har hr. Mogens Jensen sådan set selv sørget for, da han var med til at indgå aftalen.
Når det er sagt, synes jeg med hensyn til de penge, vi har brugt de sidste 4 år, at vi selvfølgelig skal se på: Hvordan er det så gået, og hvad kan vi lære af de forsøg, vi har sat i gang?
Hvad kan vi lære af gode ting, og hvad kan vi lære af dårlige ting?
Jeg synes, det er meget interessant at snakke med kommunerne, og det er derfor, jeg har været rundt i hele landet, for det er jo i høj grad dem, der har fingeren på pulsen, og som er derude i dagligdagen og er tæt på børnene og de unge og ser, hvad der virker, og hvad der ikke virker.
Derfor synes jeg absolut, at det skal være en tæt dialog med de lokale aktører på området.
Vi vil jo sådan set alle sammen gerne det samme her, nemlig sikre, at der er gode kulturtilbud til børn og unge i hele landet.
Mogens Jensen (S), 2009-10-21:
Til de sidst ankomne i salen kan jeg måske sige, at det, vi spørger kulturministeren om her, er, hvorfor hun har valgt ikke at fortsætte finansieringen af en række rigtig gode kunst- og kulturordninger for over 15.000 børn og unge i Danmark.
Den bortfalder fra finansloven for 2010, selv om Statens Kunstråd, som er ansvarlige for ordningerne, har tryglet om, at de måtte fortsætte.
Jeg vil godt spørge kulturministeren om kulturskolerne: Skal jeg forstå kulturministeren sådan – og jeg synes godt, vi både kan tale om kulturskolerne for børn og unge, huskunstnerordningerne for børn og unge og de billedkunstneriske grundkurser – at hun sammen med Folketingets partier nu vil iværksætte et arbejde, hvor vi prøver at fastlægge nogle retningslinjer for, hvordan de her ordninger kan videreføres i en eller anden form og med de negative og positive erfaringer, vi nu har i bagagen?
Er det, jeg hører ministeren sige, at det vil hun gerne tage initiativ til og sætte sig for bordenden for?
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Jeg synes jo, at det lyder rigtig flot, når SF her erkender, at man faktisk heller ikke selv lige har sat 112 mio. kr. af til kulturskoler i hele landet.
Det synes jeg sådan set er flot at man indrømmer, for det er rigtig, rigtig mange penge.
Som jeg har læst SF's finanslovudspil, hvor der også er sat penge af til kultur – det skal jeg anerkende – var det måske 3 mio. kr., man havde sat af, og man kunne videreføre forsøgsordninger.
Der kan jeg bare sige, at alle dem, der har evalueret det her forsøg, siger, at det måske ikke lige er en forsøgsordning, vi skal køre videre med, at der må vi hellere se på, om noget at det, vi nu har forsøgt os med, kan gøres mere permanent.
Der er det jo flot at sige, at vi ikke vil have det i hele landet, men at vi arbejder i den retning.
Der skal findes en finansiering, og det er jo det, som man så må se på om kan findes på sigt, og man må se på, om det så også er det, man vil.
Dialogen med kommunerne er jo i fuld gang.
Det er derfor, at jeg nu har været rundt i hele landet og har samlet alle de kommunale interessenter på området, både lokale politikere og folk fra de lokale institutioner derude, og vi har også drøftet kulturskolerne.
Der har været nogle positive røster fremme, nogle har ønsket at gå videre med det, andre har prioriteret andet.
Og i den sidste ende handler det jo om, at det skal indgå i en større prioritering: Er det kulturskoler, vi skal have, er det BGK, vi skal have, eller er det noget helt tredje, vi skal have?
Det er jo den løbende prioritering, man må foretage.
Pernille Frahm (SF), 2009-10-21:
Nej, det er jeg med på – slet ikke med de beskæringer, som regeringen jo har lagt på området, og slet ikke med den måde, som man finansierer skattereformer på i stedet for at finansiere kulturtilbud rundtomkring i hele landet.
Så er pengene der ikke, det er sådan set sandt nok.
Vi kan ikke love, at vi fra dag et laver kulturtilbud eller kulturskoler for hele landet eller laver kulturelle skoletasker, men vi kan da love, at vi arbejder i den retning, og det er jo det, jeg prøver at få kulturministeren med på, nemlig at vi arbejder i den retning.
Det er derfor, at spørgsmålet hedder: Hvad vil ministeren gøre for at sikre, at de her gode erfaringer bliver videreført?
Er vi gået i gang med det projekt, der hedder at komme i dialog med kommunerne om at sikre en lokal forankring, eller skal vi holde et ordførermøde om det, hvor vi snakker om, hvordan vi kommer i dialog med kommunerne og får lavet den her lokale forankring?
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Det er rigtigt, at vi har lavet nogle forsøg.
Der har været en 4-årig pulje, der har været 3 mio. kr., og man har skullet lave rigtig mange forskellige forsøg inden for den begrænsede mængde af midler.
Det er der kommet nogle gode resultater ud af, og det er der kommet nogle mindre gode resultater ud af, og der må vi selvfølgelig på sigt gå ind og evaluere de her forskellige forsøg og se, hvilke af dem vi synes kunne være gode at bygge videre på og gå videre med.
Nu er det så konkret kulturskolerne, vi taler om, og der har jeg selvfølgelig været inde at læse, hvad Statens Kunstråd siger, hvad Pluss Leadership siger i rapporten, hvor de her mange tiltag jo er evalueret.
Og de siger i hvert fald, at man på sigt bør se på, om der er en lokal forankring.
Så et godt sted at starte er i hvert fald at gå i dialog med kommunerne om, hvad de ser at fremtiden skal være for sådan nogle kulturskoler.
Er det noget, man kunne forestille sig at der skulle være i hele landet?
Når man hører SF's ordfører, lyder det næsten, som om SF's sigte er, at vi på sigt skal have kulturskoler i hele landet, og så siger jeg bare: Så skal der rigtig mange penge til, så koster det måske det samme som musikskolerne, og det er 112 mio. kr. om året.
Indtil nu har vi haft 3 mio. kr., så der skal godt nok findes rigtig mange nye penge, hvis vi skal finansiere kulturskoler i hele landet, og jeg vil bare sige, at de penge er der altså ikke her og nu.
Pernille Frahm (SF), 2009-10-21:
Vi snakker om en ordning, som retter sig mod de alleryngste, altså fra 6 år og opad.
Det er dem, der går i vores daginstitutioner; det er dem, der går i vores børnehaveklasser; det er dem, der går i vores SFO'er – som havde en mulighed for at få virkelige kvalitetskulturtilbud ud, hvor de er, så de kunne opleve, hvad kultur og kunst kan gøre.
Det, som vurderingen går på, er, at det er den rigtige vej at gå at give de her tilbud, at give de her muligheder.
Det er den rigtige vej at gå.
Det er muligt, at den her ordning skal justeres, men jeg vil også lige understrege, at de andre gode erfaringer, der er gjort med den, er, at det her ikke er noget, der er koncentreret i Københavnsområdet.
Så er det rigtigt, at vi har 1 i Ishøj, men det ved jeg ikke om vi vil kalde København.
Nogle af os vil, og nogle af os vil ikke.
1 har været på Frederiksberg, og det er jo i hvert fald hovedstadsområdet.
Så vi har en ordning, der virkelig har opfyldt alle de drømme, som kulturministeren jo også giver udtryk for en gang imellem, om, at det skal ud i hele landet, at vi skal nå de alleryngste, at vi ude i vores skoler skal have kulturtilbud, at vi skal sikre, at vores børn ude i deres skolehverdag får de her muligheder.
Nu har vi gjort nogle erfaringer, og de er langt hen ad vejen gode, hvordan skal vi fastholde dem?
Det er det, spørgsmålet går på her.
Hvad vil kulturministeren gøre for, at vi kan videreføre dem?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-21:
Sundhedsministeriet skal jo afgive svar til Rigsrevisionen, jeg tror, at det er med en frist, der hedder uge 45.
Det er efter min bedste hukommelse.
Der vil man jo i detaljer kunne se regeringens svar.
Jeg har jo den position til hele det spørgsmål, som jeg har haft hele vejen igennem, at det, der har været hovedsigtet med den lovgivning, som regeringen gik til valg i 2001, før vi blev regering, på at gennemføre, som vi genvandt regeringsmagten på i 2005 og i 2007, har været at skabe en ordning, der har det sigte, at patienter ikke behøver at være tvunget til at vente i den offentlige ventelistekø, hvis der findes et konkurrencedygtigt privat alternativ.
Det er jo det, der har været fokus med den lovgivning.
Det er det, der har været hele lovens formål.
Lovens formål har ikke været at bruge markedsmekanismerne til at effektivisere dansk sygehusvæsen eller noget andet.
Det, der har været sigtet, har været at skabe en patientrettighed til en rimelig pris.
Den rimelige pris er den, Folketinget har fastlagt i lovgivningen, som er at sige, at prisen må tage sit udgangspunkt i, hvad prisen er i den offentlige sektor.
Det er sådan, at lovgivningen er lavet.
Det er sådan, lovgivningen er forvaltet.
Det er sådan set min holdning til den sag.
Der er jo så parallelt med det her udvidede frie sygehusvalg alle muligheder for i øvrigt at bruge markedet til at presse prisen.
Jeg har mange gange, også i min tid som sundhedsminister, opfordret amterne og senere regionerne til at bruge udbud, fordi der sådan set ikke er noget i lovgivningen, der pålægger, at man i et amt eller en region skal sidde og vente på, at patienten får den her ret, før man bruger de private.
Sigtet har jo sådan set været, at færrest mulige skulle have den her rettighed, fordi man jo kun får den, når man har ventet i princippet for længe.
Så hvis man virkelig vil bruge markedet, vil vejen til det jo være at lave store klumpudbud, hvor man sikrede sig, at man købte en supplerende kapacitet hos de private til en lav pris.
Hvis man havde forfulgt den strategi, ville man også have fået en hurtigere markedsgørelse, en større konkurrence og dermed på sigt jo også en lavere pris.
Med al respekt: Man kan sige, at vores opgave er at facilitere den mest mulige ambitiøse aftale i København til december.
Dem kan jeg jo ikke stå her og afdække detaljeret.
Jeg kan ikke rigtig komme det meget nærmere.
I forhold til EU i næste uge vil jeg gentage det, jeg sagde før.
Der vil vi, og det vil så være mig i næste uge, ligesom finansministeren gjorde det i går på Økofin, argumentere hårdt for, at EU melder ud og melder offensivt ud.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-10-21:
Det er jo meget interessant, at statsministeren nu selv inddrager nogle af de konklusioner, som Konkurrencestyrelsen også allerede i 2006 spillede ind med til statsministeren, dengang han var sundhedsminister.
Men det er jo alligevel ikke det, der er foregået.
Det, der er foregået siden 2002, hvor loven blev lavet, friholder jo ikke en fra at se på, om den er skruet korrekt sammen.
Sigtet kan jo være godt nok, at man gerne vil give folk et frit valg til at få en behandling, hvis det offentlige ikke kan levere, men det friholder jo ikke en regering fra ikke at kigge på, hvordan man erhverver disse ydelser til den billigst mulige pris.
Det er jo det, den her regering også altid taler om.
Så er det jo meget interessant, at man i 2006 fik indspark om, at ydelserne kunne erhverves billigere.
Man må også konstatere, at der kunne have været midler, som nu ligger i private investorers lommer og har været brugt til at købe en ekstra båd eller til at lave nye flotte hospitaler, som kunne have været brugt til at behandle patienter enten i privat regi eller i offentligt regi.