Jesper Langballe (DF), 2011-03-04:
Jo mere jeg har fulgt den hysteriske og hadefulde medie- og politikerhetz, der har ramt integrationsministeren, desto mere skræmmende har jeg fundet udsigten til et regeringsskifte efter næste folketingsvalg.
Hele scenariet svarer jo til det, vi oplevede før novembervalget i 2001, da magten skiftede, og i den første tid efter systemskiftet.
Den blev omgående omsat til lov under voldsomme protester, især fra Socialistisk Folkeparti og De Radikale.
Først 2 år efter blev aftaleteksten vedrørende tildeling af statsborgerskab implementeret i lovgivningen.
Jo, vi genkender det hele fra dengang: frygten for at tale lige ud om tingene, trusler om politianmeldelse mod dem, der sagde sandheden, først og fremmest den politiske korrekthed, der svingede med Emma Gads takt og tone og drev verbal terror mod bekymrede danskere med vulgære skældsord.
Og især venstrefløjens understøttelse af den opfattelse hos de fremmede, at de hertillands kunne håndhæve rettigheder, som de medbragte hjemmefra.
Indfødsret var f.eks. ikke en gave, de modtog fra det danske folk, men en ret, de indkasserede.
I dag er det ved oppositionens hjælp stadig sådan.
Derfor kræver landets gæster torterstatning ved domstolene, fordi de ikke har modtaget en indfødsret, som de ikke selv har gidet røre en finger for at opnå, for det er jo deres ret!
Og derfor politianmelder de nu danske politikere, som har tilladt sig at oplyse offentligheden om, af hvilken kaliber de 35 nye statsborgere er, nemlig at 13 ikke lever op til vandelskravet, dvs. at de er straffede, at 18 ikke opfylder sprogkravet, at 28 ikke opfylder indfødsretsprøvekravene, at 11 ikke opfylder kravet om gældfrihed over for det offentlige, at 5 ikke opfylder kravet om selvforsørgelse, og at 15 ikke, som det kræves, har tidsubestemt opholdstilladelse.
Med baggrund i formandens meget klare sondring mellem navnløse statistiske oplysninger og personoplysninger, har jeg gennemgået dette så grundigt, fordi det er nyttige oplysninger for Tinget, og for at tilkendegive, at vi er fløjtende ligeglade med politianmeldelser, der vil forhindre os i at sige sandheden.
Min ret, min ret, min ret!
Ja, det er muligt, at de ved oppositionens mellemkomst kan gennemtvinge sådanne rettigheder, men velkomne blandt almindelige danskere, hvis førstefødselsret de vil erobre på denne måde, bliver de aldrig.
Det hele angiver, hvad befolkningen har i vente under en rød regering, men den siddende regering kan endnu nå at trække i bremsen, hvis den har vilje og karakter til det, den kan blot stemme ja til Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Rød blok har afsløret sig grundigt.
Først erklærede fru Helle Thorning-Schmidt lidet troværdigt, at en regering under hende ville fastholde den stramme udlændingepolitik, selv om Socialistisk Folkeparti og De Radikale var med.
Siden erklærede hun, at nu ville de ikke stramme mere, nu var der strammet tilstrækkeligt.
Men sagen er jo den, at når man lovgiver, flytter virkeligheden sig bestandig og nødvendiggør hele tiden nye justeringer, efterhånden som der opstår nye huller, som smarte folk kan udnytte.
I virkeligheden siger fru Helle Thorning-Schmidt, at en rød regering vil lade det hele sejle og rulle tilbage til de gamle tilstande fra før 2001.
Og derfor vil jeg lade det her munde ud i, at Dansk Folkeparti foreslår at arbejde for, at det her munder ud i en beretning.
Der er jo andre muligheder end at træde ud af konventionen, der jo også den mulighed eventuelt at få den set efter i sømmene og ændre den.
Det kunne være, at denne 50 år gamle museumsgenstand af en konvention skulle støves af og ses lidt efter.