runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-03-27:
Jeg har da også med en vis forundring noteret mig, at Socialdemokraterne i mange sammenhænge går ind for mange gode initiativer, men når det kommer til finansieringsdelen, så er tendensen nærmere den, at man ikke er med.
Det finder jeg naturligvis lidt uheldigt, særlig i betragtning af at her er det altså ikke de syge, der betaler for de raske.
Det er jo de borgere, der bruger allermindst medicin - allermindst medicin - der kommer til at betale små 200 kr. ekstra om året, for at vi kan finde en finansiering til noget, der kan sikre livmoderhalskræftvaccinen, sikre at vi kan få vores børn vaccineret mod meningitis og sikre, at vi kan sørge for NAT-screening af donorblod.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-03-27:
Det er jo slet ikke korrekt.
Vi var for det første med i det forlig, der blev indgået i 2004, hvor vi bl.a. sagde, at medicintilskuddet skulle gives til den billigste medicin, det billigste præparat på markedet, og at vi gerne ville være med til at tage ansvar for, at det også blev sådan.
For det andet har vi også være med i en lang række andre aftaler, og det ved ministeren udmærket godt.
Så det er noget værre vrøvl.
Men det er rigtigt, at vi på nogle områder har en helt anden prioritering, end den her regering har.
Vi prioriterer velfærden frem for skattelettelser, vi prioriterer, at man reelt får nogle mennesker i arbejde, hjælper dem ud på arbejdsmarkedet, frem for at give en lettelse til nogle mennesker, der måske i forvejen ville blive der, og vi går ind for, at man i det hele taget prøver at se på, hvordan man kan få en mere retfærdig prioritering af midlerne i vores samfund, således at vi ikke får flere fattige mennesker.
Nu er det jo sådan, at vi lever i en tid, hvor vi hele tiden er mere eller mindre til stede, og det betyder, at e-mails kan tikke ind, også under en folketingsdebat her i salen.
Jeg har allerede fået den første mail fra en førtidspensionist, som inviterer både den konservative ordfører og andre til at komme ud i den virkelige verden og opleve, hvordan det er, når man ikke har råd til at betale sin medicin nede på apoteket, og hvordan det er at opleve, at man må gå ad flere omgange eller også gå til kommunen eller andre steder, for ellers har man simpelt hen ikke råd til den medicin, som man har behov for.
Det er også den verden, vi har udeomkring i Danmark, og som ikke handler om, at ministeren og jeg af en løn på 40.000 kr. eller mere om måneden selvfølgelig har råd til at betale 800 kr. for medicin på apoteket.
Vil ministeren ikke godt prøve at se det fra nogle af de menneskers synspunkter, altså det, man nu gør her, hvor man igen forringer tilskuddet til medicin og gør medicinen dyrere, samtidig med at en lang række andre udgifter i samfundet også stiger?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-03-27:
Nu har regeringen jo netop også sammensat det her forslag sådan, at kronikerne friholdes, og at børnefamilier med mange børn friholdes.
Det er jo også sådan - det er ikke kommet frem i debatten - at særligt belastede mennesker også kan få støtte via den sociale lovgivning.
Men lad nu det være.
Jeg har jo bemærket, at fru Sophie Hæstorp Andersen siger, at man godt kendte aftalen, og at det burde jeg også vide.
Ja, netop.
Jeg vidste godt, at Socialdemokraterne var med i aftalen fra 2004.
Desto så meget mere undrer det mig, at man så, når det netop dengang var aftalen, at der skulle foretages en regulering, ikke vil være med nu.
Det tolker jeg, som om det var politisk bekvemt, og det giver mig anledning til at svare på det spørgsmål, som fru Sophie Hæstorp Andersen stillede i sit første indlæg, nemlig: Hvad er det, der er sket med den her satsregulering?
Der er sket det, at reguleringssatsen, der før gik ud på, at det offentlige betalte 67 pct., steg til 71 pct., og nu regulerer vi tilbage, således at statens andel er nogenlunde den samme som den, man forudsatte, dengang et enigt Folketing lavede den første aftale.
Det er i virkeligheden ikke andet.
Per Clausen (EL), 2008-03-27:
Nu har Enhedslisten jo været med i de her aftaler sådan cirka hver anden gang, og det giver jo indimellem nogle fordele.
Men jeg vil bare spørge, om ministeren ikke kan bekræfte, at han sådan set ikke var interesseret i andre finansieringsmodeller i forbindelse med det her, og at ministeren klart sagde, at den eneste måde, det kan finansieres på, er ved at forringe medicintilskuddet.
Og det er derfor helt urimeligt, når ministeren nu står og påstår, at andre ikke ville være med til at finansiere det, for det kan han ingenting vide om, for hans synspunkt har hele tiden været, at der var én finansiering, som han formentlig havde fået at vide af finansministeren skulle være den, han skulle komme igennem med.
Og der var ikke mulighed for at diskutere noget andet.
Det er meget spændende, at ministeren nu påstår, at han ikke hele tiden har sagt, at finansieringen af livmoderhalskræftvaccinen skulle findes ved en forringelse af medicintilskuddet, for at det lige præcis var sådan, det var, har han stået her i Folketingssalen og sagt på et tidspunkt, hvor jeg stillede nogle § 20-spørgsmål til ministeren.
Det må vi jo grave lidt i.
Så vil jeg bare spørge ministeren, om han ikke kan bekræfte, at det, der jo sker nu, er, at man øger brugerbetalingen med 300 mio. kr. om året, og at vi er sikre på, at grænserne for brugerbetalingen vil stige i de kommende år, og at det er altovervejende sandsynligt, at den andel, der finansieres ved hjælp af brugerbetaling, fremover vil være støt stigende.
Og så vil jeg også spørge ministeren: Hvis det nu viser sig, at jeg har ret i, at den andel, som bliver betalt ved hjælp af brugerbetaling, stiger i de kommende år, vil ministeren så komme og sige, at nu er man nødt til at lave om på det igen, for nu er fordelingen ikke præcis sådan, som man for 7-8 år siden sagde den skulle være?
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-03-27:
Jeg vil gerne stille ministeren et spørgsmål og også komme med en kommentar.
Det er klart, at set i forhold til finansieringen vil der helt klart skinne en ideologisk forskellighed igennem, og det må vi sige at der gør i den her sag.
Fra socialdemokratisk side vil vi velfærdsområderne, og vi vil ikke skattelettelserne - i hvert fald ikke på bekostning af velfærdsområderne, som netop skal markeres og fremhæves som noget særegent dansk.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Har ministeren i den her proces overhovedet ikke haft den fjerneste ængstelse for, at den her finansieringsmodel kunne resultere i, at der er patienter, der bliver dårligere medicinsk behandlet, set ud fra at de får en større egenbetaling?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-03-27:
Det er da helt rigtigt, at der sikkert i vidt omfang er ideologiske forskelle mellem regeringen og Socialdemokratiet, men hvis hr. Flemming Møller Mortensen hermed mener, at man ikke vil kunne gå tilbage i historien og se, at Socialdemokraterne i regering, med ansvar, har reguleret medicintilskuddet, så tror jeg, at hr. Flemming Møller Mortensen tager munden for fuld.
Det, jeg kan sige, er, at jeg er ret stolt over, at vi skruer en finansiering sammen, så vi friholder kronikerne, friholder familier med mange børn, enlige med mange børn, og at vi sørger for, at mennesker, der har et meget lavt medicinforbrug, betaler en lillebitte smule ekstra, når de skal ned at hente antibiotika mod halsbetændelse, som de har en gang om året - for lige at bruge den terminologi, som fru Birgitte Josefsen brugte.
De betaler altså en lillebitte smule mere, og det kan betyde, at forholdsvis raske mennesker kommer til at betale ca. 200 kr. om året.
Statens andel bringes ned på det niveau, som alle Folketingets partier forudsatte i 2004, og vi skaffer derved 300 mio. kr.
For pengene skal jo skaffes - det ved jeg ikke om Socialdemokraterne er enige i; jeg kan have mine tvivl.
Men pengene skal jo skaffes, så vi kan indføre de her meget, meget gode ting, som jeg forstår at vi alle sammen er enige om, for så vidt angår indholdsdelen.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-03-27:
Jo, men vi ser jo som Socialdemokrater det store paradoks, der er i, at vi har de 10 mia. kr. i skattelettelser i frisk erindring, og så kommer det her ganske kort tid efter.
Det er her, vi synes at det kipper over.
Ministeren er jo også minister for forebyggelse, og det, vi hævder og er helt sikre på, er, at det her skaber en større ulighed i det danske samfund, og det er den, vi kæmper imod.
Jeg vil gerne stille et sidste spørgsmål til ministeren: Er den her finansieringsform den gunstigste finansieringsform, som ministeren kan se for sig?
Jeg tænker ikke på en aktuel sag, hvor man stod og manglede 300 mio. kr., men en situation i fremtiden; er det så en finansieringsform, som ministeren atter og atter en gang gerne vil gøre brug af?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-03-27:
Nu har vi brugt denne finansieringsform i den her konkrete sag, og i den her konkrete sag - og jeg understreger, at det er i den konkrete sag, for andet har jeg ikke forholdt mig til - mener jeg, at det var den gunstigste finansieringsform.
Nu kan det godt være, at ministeren er minister for sundhed og forebyggelse, men ministeren er også tidligere skatteordfører, og derfor kan vi da godt tage en generel skattedebat, selv om det ikke er det, det skal udvikle sig til.
Men man kan altså ikke argumentere, som hr. Flemming Møller Mortensen gør, for skattedebatten er til, for at vi får skaffet noget mere arbejdskraft i det her samfund, hvor erhvervslivet siger nej til ordrer i stedet for at sige ja til ordrer.
At skaffe noget mere arbejdskraft er den grundlæggende forudsætning for, at vi kan skaffe så meget likviditet og værdi i vores samfund, at vi i det hele taget har nogen penge at kunne dele ud af til bl.a. medicintilskud.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-03-27:
Danmark er det land i verden, som er længst fremme med hensyn til bekæmpelsen af doping blandt motionister - uden undtagelse.
Nordmændene er kommet lidt efter det, men vi ligger absolut i front, så derfor tager vi det et skridt ad gangen.
Man behøver ikke at tage den ultimative måde at gøre det på, hvis vi kan få andre mere frivillige måder til at fungere.
Vores indgang til det fra regeringens side er for det første, at det er vigtigt, at fitnesscentrene selv er med til at finansiere den udgift, det er, at man får det prædikat at være førende i kampen mod doping.
Det giver et større incitament for centrene til selv at føre en selvjustits, så derfor er det vigtigt, at de selv er med til at finansiere det.
For det andet - med hensyn til mærkningsordning kontra en obligatorisk, hvad skal man sige, certificeringsordning - er vores indgang den, at jeg tror, at det vil belaste motions- og fitnessbranchen med alt for meget bureaukrati.
Det tror jeg ikke ville være velfungerende, og jeg tror også, det ville være problematisk for små erhvervsdrivende, hvis de skulle igennem sådan en obligatorisk ordning.
Den ordning, vi har gennemført nu, vil vi gøre så ubureaukratisk, så smidig og så fleksibel som overhovedet muligt.
Og med informationsordningen tilskynder vi jo centrene til et godt samarbejde med Anti Doping Danmark ved at give brugerne en mulighed for at fravælge de centre, som ikke ønsker at samarbejde med ADD.
Så derfor synes jeg, at den løsning, vi her har valgt fra regeringens side, er både hensigtsmæssig og afbalanceret.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-03-27:
Nej, det vil jeg sådan set ikke bekræfte.
Det, jeg kan bekræfte, er, at finansieringen skulle findes, og den skulle findes inden for mit ressortområde.
Og i det omfang andre ordførere er kommet med forslag, har vi været åbne over for at vende og dreje dem, men vi er ikke blevet mødt med forslag, som var bæredygtige.
Det kan godt være, at vi er blevet mødt med forslag, men vi er ikke blevet mødt med forslag, som efter en kulegravning og en gennembearbejdning var bæredygtige i forhold til at skaffe de her 300 mio. kr., som vi skal bruge for at finansiere en livmoderhalskræftvaccine til alle vores unge piger, en NAT-screening og også en meningitisvaccine.
Lone Dybkjær (RV), 2008-03-27:
Jo, det har fru Sophie Hæstorp Andersen da fuldstændig ret i, men det er jo heller ikke det, jeg snakker om.
Den tidligere ordfører, fru Sophie Hæstorp Andersen, bliver ved med at snakke om, at man før skulle have 500 kr. med, og at man altså nu skal have 800 kr. med.
Men hvis man skulle have medicin for 800 kr. før, skulle man altså selv lægge 650 kr., hvis vi nu tager forskellen mellem 500 kr. og 800 kr., hvor man før fik 50 pct.
Det vil sige, at man altså tidligere betalte 650 kr. og ikke 500 kr., og det var det, jeg argumenterede om.
Derfor synes jeg bare, at det vil lette debatten, hvis vi ikke bliver ved med at snakke om, at man før skulle have 500 kr. med, og at man nu skal have 800 kr. med.
Det passer ikke, det er 650 kr. kontra 800 kr., for nu at regne med de runde tal, vi har her.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-03-27:
Nu sagde den konservative ordfører, at det var helt almindelige mennesker, der skulle spæde lidt til.
Men det korte af det lange er, hvad De Konservatives svar er til den pensionist eller førtidspensionist eller syge person, der kommer ned på apoteket første gang, når medicinåret starter, og opdager, at det altså ikke er 500 kr., man skal have med ned for at betale, første gang man skal købe sin medicin, nu er det 800 kr., man skal kunne lægge på bordet, før man kan få 50 pct. i tilskud derudover og 85 pct. i tilskud ved beløb på over 2.800 kr. osv. osv.
Det er altså en forhøjelse af, hvor mange penge den enkelte medicinforbruger skal kunne lægge på disken, når vedkommende kommer ned for at købe noget meget, meget dyr medicin, hvad nogle af vores pensionister eller syge mennesker i Danmark jo rent faktisk gør.
Hvad vil De Konservatives svar være til de her mennesker?
Vil det være, at de synes, at det er helt acceptabelt, at de syge mennesker i dag betaler for, at de raske kan forblive raske i fremtiden?
Vivi Kier (KF), 2008-03-27:
Jamen jeg erkender, at da vi indførte medicintilskudsreglen tilbage i 2000, gav det lidt forviklinger, for alle skulle lære det her system at kende.
Det er godt kendt.
Folk ved godt, at der ligesom er sådan en årsproces i det her, når man skal hen at betale.
Så tales der om en pensionist, som pludselig får rigtig meget dyr medicin.
Er det en pensionist, som ikke har anden end sin helt almindelige folkepension, så er der også nogle regler for tilskud i det system.
Så om det der med at lægge fra 500 kr. til 800 kr. vil jeg sige, at folk er vant til, at der nu er et system, hvor man de første gange betaler lidt mere, og så kommer tilskuddet efterhånden mere og mere til.
Det her er set på årsplan, og jeg synes, når jeg kigger tilbage og ser på aftalen for 2004 - som jeg kan se at alle Folketingets partier har stået bag, og hvor de har sagt, at de er enige i, at den model for medicintilskud, man lavede dengang, ikke har virket efter hensigten, og derfor ønsker man at tage den op og kigge på den - at vi har gjort det med det her forslag, så vi dermed også får taget nogle forebyggelsesinitiativer.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-03-27:
Jeg må jo erkende, at man har taget det op på et meget hurtigt og tilfældigt niveau, for nu skulle der lynhurtigt findes nogle penge til finansiering af nogle generelle sundhedstiltag, der kommer alle danskere til gode, og de penge skulle altså findes hos dem, der i dag er syge og derfor har brug for at gå ned på apoteket og købe medicin.
Men der er jo stadig væk rigtig, rigtig stor forskel på, om man skal komme ned den allerførste gang og have 500 kr. med, eller om man skal ned i banken og hæve op til 800 kr., før man begynder at få de tilskud, som man er berettiget til.
Det må man vel også erkende: Det er faktisk for nogle pensionister rigtig mange penge at komme ned med og opdage det den første gang.
Selv om man er bekendt med systemet, er det jo stadig væk den første gang, man kommer derned og får at vide, at det ikke er 500 kr. mere, nu er det 800 kr., der skal til, før man får sit tilskud.
Det er da meget, meget grundlæggende, og det betyder, at nogle mennesker - jeg tror endnu flere, end det er tilfældet i dag - bliver nødt til at vende om og gå hjem igen uden deres medicin.
Er ordføreren ikke enig i det?
Vivi Kier (KF), 2008-03-27:
Jeg tror ikke, at der er nogen mennesker, der er nødt til at vende hjem fra apoteket uden deres receptpligtige medicin.
Apoteket har i dag mulighed for - hvis det er medicin, som det er vigtigt at patienten får, og patienten står uden penge - at udlevere medicinen, og så må man finde en betalingsaftale.
Jeg er med på, at hvis man ikke lige har fundet ud af, at reglerne er blevet ændret, kan det godt være, at man ikke har fået hævet de penge, og at man ikke har dem.
Jeg synes ikke, det er en hurtig beslutning.
Jeg synes faktisk, det er en ret ansvarlig beslutning, som vi partier i forligskredsen tog, da vi gerne ville være med til at lave nogle nye forebyggelsesinitiativer.
Forebyggelse koster på kort sigt.
Vi er ansvarlige, og det hjælper ikke noget, at vi bare vil dele ud, vi skulle også finde pengene.
Og så synes jeg, at det var et ret genialt træk at kigge på det her, hvor alle Folketingets partier i 2004 var enige om, at vi er nødt til at gå ind at kigge på den her regulering, og at den bliver reguleret efter satspuljereguleringen.
Så jeg synes, det har været et rigtig, rigtig positivt forhandlingsforløb og er utrolig glad for, at vi nu kan forebygge både kræft og meningitis.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-03-27:
Jeg er da rigtig glad for, at ordføreren synes, at der er lagt en meget høj grad af genialitet ned over det her lovforslag, men nu er der altså meget tydeligt blevet givet udtryk for, at det i hvert fald ikke er et samlet Folketing, der deler det synspunkt.
Jeg synes, at ordføreren giver udtryk for en vis skepsis over for, om det her med, at personer, almindelige danskere kommer hen på apoteket for at hente deres medicin og ikke får den med hjem, er et reelt billede af Danmark eller ej.
Jeg vil bare sige, at det er et fuldstændig reelt billede af Danmark; der er personer, almindelige danskere, som ikke er dækket af de særlige regler, som knapt har råd til deres medicin.
Ordføreren ridsede i sin tale meget fint op, hvilke fordele den videnskabelige udvikling bringer verdensbefolkningen og også danskerne, og jeg vil her spørge ordføreren, om hun ikke synes, at danskerne, i kraft af at vi bor i et af verdens absolut rigeste lande, så også med rimelighed kan forvente, at de meget hurtigt kan få del i de landvindinger, der sker i videnskaben, og - vil jeg gerne sige - også uden at det skal være på bekostning af de personer, som måske ikke har råd til det.
Vivi Kier (KF), 2008-03-27:
Jeg og mit parti er jo så utrolig glade for, at det for første gang er lykkedes at lave en vaccine mod livmoderhalskræft, og det er da mit store, store håb, at der inden for kort tid, inden for få år kommer langt flere vacciner, så vi undgår den her menneskelige deroute i forbindelse med alvorlig sygdom. Vi må se på tingene, efterhånden som de kommer.
Nu står vi med nogle konkrete forslag, med nogle konkrete forebyggelsesinitiativer, som bevirker, at vi undgår, at små børn får meningitis og måske dør af det eller får alvorlige følgesygdomme af det; vi undgår, at kvinder får livmoderhalskræft med alvorlige sygehusindlæggelser og behandlinger til følge.
Jeg synes, at dette forslag har vist, at vi altså er nogle partier, som tager forebyggelse alvorligt, men som også godt ved, at vi ikke bare kan stå og forlange og forlange, og at vi skal finde en finansiering.
Helt generelt og overordnet mener jeg, at det et rigtig fornuftigt leje, vi har fundet, og at langt, langt de fleste mennesker vil synes, at det her er o.k., og at man godt vil være med til at betale for forebyggelse.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-03-27:
Som jeg tolker debatten i Danmark om forebyggelse, er der faktisk ingen danskere og i hvert fald ingen politikere i Folketinget, der ikke vil forebyggelse.
Men jeg tolker det, jeg hører ordføreren give udtryk for her, som at hun taler om specifik forebyggelse.
Vi kommer sent i gang, og en konsekvens af, at vi i Danmark kommer sent i gang, er også, at forebyggelsen på væsentlige sygdomsområder ikke bliver sat ind i tide.
Jeg vil spørge ordføreren, om det ikke er ordføreren bekendt, at en af årsagerne til, at vi netop kommer sent i gang, er den høje egenbetaling.
Nu har jeg tidligere i mit virke haft meget tæt kontakt til praktiserende læger, og jeg har den ene gang efter den anden hørt dem sige, at dyr medicin og det, at medicin i det hele taget er dyr, er en væsentlig årsag til, at patienter ikke tager medicinen, som den er ordineret.
Vivi Kier (KF), 2008-03-27:
Vi har jo netop nedsat den her forebyggelseskommission, som nu skal arbejde aktivt i et år i en åben proces, hvor vi alle sammen skal byde ind, og jeg glæder mig da meget til at se dens anbefalinger.
Jeg vil til enhver tid arbejde aktivt for, at vi får endnu mere forebyggelse, og at vi får kigget på det bredt.
Det, som ordføreren nævner og spørger til, er kun en del af det.
Forebyggelse er jo ti millioner andre ting, og vi skal da se det hele i en stor pulje og under én hat, og så skal vi på et tidspunkt som politikere prioritere.
Det er jo nemt nok at sige, at vi vil det hele, og at alt koster bunker af penge.
Men vi må prioritere, og det vil jeg gerne være med til at gøre.
I dag står vi med et lovforslag, som prioriterer, og som finder finansieringen til det.
Det er god konservativ politik.
Per Clausen (EL), 2008-03-27:
Jeg synes, det er spændende, at fru Vivi Kier taler om, at der er nogle, der ikke vil være med til at finansiere det her, for er forklaringen på, at fru Vivi Kier siger det, ikke, at det for fru Vivi Kier er af afgørende betydning at opretholde skattestøttede sundhedsforsikringer, som man bruger 600-700 mio. kr. om året på, og at det kan vi ikke gå ind og reducere i, for så vil fru Vivi Kier hellere gøre det dyrere at købe medicin?
Det er jo et politisk valg og en politisk prioritering; det er bare ikke et politisk valg og en politisk prioritering, som vi deler i Enhedslisten.
Vivi Kier (KF), 2008-03-27:
Jeg må give ordføreren for Enhedslisten ret.
De forlod jo ret hurtigt forhandlingerne om de her rigtig gode forebyggelsesinitiativer.
Det har man ret til, hvis man ikke har lyst til at kigge på den finansiering, som flertallet af partierne sad - og blev siddende rigtig, rigtig længe - og havde lyst til at være med i.
Som ansvarlig for økonomien og som garant for økonomien synes jeg, det her var et oplagt sted at kigge.
Og igen må jeg pege på den aftale blandt alle partier i 2004, hvor man erkendte, at der var et problem med medicintilskudsreglerne, og at man derfor gerne ville gå ind og kigge på dem.
Så jeg synes det var et oplagt sted at finde finansieringen, men erkender, at Enhedslisten selvfølgelig har lov til at gå, som de gjorde, og ikke være en del af de her gode forebyggelsesinitiativer til glæde for alle danskere.
Per Clausen (EL), 2008-03-27:
Nu kan man jo diskutere, hvad Socialdemokraterne og SF fik ud af at blive der længere tid end Enhedslisten.
Jeg mente nu, at ministeren var meget præcis, da han sagde, at der kun var én finansieringsmetode, der duede, og det var at forringe medicintilskuddet, og at alt andet var irrelevant.
På trods af det har jeg såmænd i henvendelser til de øvrige sundhedsordførere peget på to andre muligheder.
Det andet, jeg har nævnt, er, at det faktisk lykkedes for parallelimportører og kopiproducenter af medicin i løbet af 2-3 måneder i starten af 2007 at score 100 mio. kr. ekstra, fordi vi har en priskontrol på det her område, der er så ringe, at man kan hæve priserne i takt og derefter sænke dem i takt.
Det var altså også en mulighed, at man ligesom sagde, at det var medicinalindustrien, der betalte for det her.
Men ingen af de forslag havde nogen interesse.
Så det skyldes ikke mangel på alternativer, når fru Vivi Kier - jeg lærer nok at udtale det engang - og Det Konservative Folkeparti ikke ønsker at være med til det.
Det er, fordi man prioriterer at bevare en asocial sundhedsforsikring, som er skattestøttet, og fordi man ikke vil gribe ind over for medicinalindustrien.