Rasmus Prehn (S), 2010-06-10:
Under førstebehandlingen, i udvalgsarbejdet og ikke mindst under det seneste samråd med ministeren vedrørende dette lovforslag er det blevet tindrende klart, at regeringen ikke på nogen måde anerkender den meget vanskelige situation, som kommunerne befinder sig i – den i særdeleshed vanskelige økonomiske situation, som gør, at danskernes kernevelfærd er under pres.
Både regeringen og Dansk Folkeparti har efter forliget om den her famøse spareplan haft særdeles travlt med at fortælle historien om, at landets kommuner friholdes for besparelser.
Kommunerne oplever kommune for kommune, at sparekniven svinges, hvilket går hårdt ud over vores børns skolegang, normeringen i børnehaverne, de ældres vilkår og ikke mindst de socialt udstødte og handicappede og andre sårbare grupper.
Dertil kommer, at der findes flere kommuner, som grundet demografiske ændringer, flere på overførselsindkomster m.m., yderligere presses og oplever et udgiftspres, der ikke tidligere har kunnet forudses.
Det er sådan, at regeringen gang på gang har beskyldt kommunerne for bare at bruge løs og ikke ville spare og være effektive nok, heller ikke med hensyn til administration, men kigger vi på, hvordan kommunerne faktisk har overholdt aftaler, overholdt budgetter, er det faktisk lykkedes kommunerne at spare på sådan noget som administration, hvorimod det er kernevelfærden, som det har været rigtig, rigtig svært at holde budgetterne for, simpelt hen fordi der er et øget behov derude; der er pres på kernevelfærden.
Men den her situation synes regeringen og Dansk Folkeparti fuldstændig at ignorere.
De forsøger igen og igen at bortforklare den sandhed, at den kommunale velfærd udhules og undermineres som følge af regeringens benhårde økonomiske kurs over for landets kommuner.
I stedet for at lytte og tage befolkningens bekymringer alvorligt vælger regeringen at fortsætte sin benhårde kurs over for landets kommuner og dermed danskernes velfærd.
Med dette helt konkrete lovforslag fjernes et af de helt centrale elementer i det kommunale selvstyre.
Grundprincippet i det kommunale selvstyre, nemlig at det er op til de folkevalgte kommunalbestyrelsesmedlemmer at beslutte et serviceniveau med tilsvarende skatteniveau, fjernes de facto med dette lovforslag, hvilket også understreges af det høringssvar, vi har set fra Kommunernes Landsforening.
Ministeren siger ganske vist, at landets kommuner kan sætte skatten op, i det omfang andre kommuner sætter skatten tilsvarende ned, men sagen er jo den, at landets kommuner er så alvorligt presset økonomisk og oplever, at hver eneste krone i kassen skal bruges, hvis velfærden skal overleve.
Derfor var der sidste år ikke en eneste kommune, der valgte at sætte skatten ned, og det selv om det vel at mærke var et valgår.
Vi har tidligere set, at det har været en konkurrenceparameter, hvem der kunne have den laveste skat.
Men kommunerne har altså ikke fundet, at det var realistisk at sætte skatten ned.
Derfor er det en illusion at forestille sig, at nogle af landets kommuner, også selv om de er utrolig økonomisk pressede for at få enderne til at man sammen, får nogen som helst frihed til i dialog med borgerne at fastlægge det serviceniveau, de ønsker, med tilsvarende skatteniveau.
Fremover bliver det hele dikteret her fra Slotsholmen.
Regeringen vælger kort fortalt kontrol og diktat frem for frihed og tillid.
Regeringen vælger centralisme og ensretning frem for lokalt demokrati og mangfoldighed.
Regeringen vælger mistillid frem for tillid.
Det er dybt skuffende, at en såkaldt liberal regering på denne måde lader hånt om det kommunale selvstyre og demokrati.