runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Dybkjær (RV), 2009-01-30:
Jeg vil sige tak til ordføreren, for jeg synes, at det var et spændende indlæg - jeg ved godt, at ordføreren kigger på mig for at se, om jeg mener det, men det gør jeg faktisk - og jeg synes især, at det var spændende, at ordføreren tog WHO's betragtninger med ind i billedet.
Så vil jeg bare spørge ordføreren, om hun ikke mener, at de begreber og de principper, som WHO har anført, er et meget godt udgangspunkt for en debat om, hvad vi mener om sundhed.
Jeg synes, at det var lidt, som om ordføreren tog afstand fra det.
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Socialistisk Folkeparti fremsætter her et forslag om, at man ved hver lovgivning skal underkaste forslaget en sundhedskonsekvensvurdering på samme måde, som man kender det med miljøkonsekvensvurdering.
I dag ved vi, at mange kommuner har taget det til sig og netop for miljøkonsekvensvurderingerne udarbejder dem samlet.
Det betyder, at man mange gange kan tage højde for nogle uheldige konsekvenser, som forslaget indebærer.
Formålet med at gennemføre sundhedskonsekvensvurderinger er at fremme den størst mulige sundhed i befolkningen, at sikre, at strategier, politik, programmer og projekter ikke har uønskede virkninger på folkesundheden, at man opnår den størst sundhedsmæssige værdi for de investerede midler, og at man skaber et godt grundlag for de politiske beslutninger.
Begrebet sundhedskonsekvensvurdering anvendes især for at vurdere de sundhedsmæssige konsekvenser af aktiviteter uden for sundhedssektoren såsom social-, bolig-, miljø- eller trafiksektoren.
Først og fremmest er det vigtigt at vide, hvordan vi her i Danmark vil definere sundhed.
Man kan, som også Socialistisk Folkeparti skriver, anvende WHO's definition af sundhed, men det jo ikke sikkert, at den passer til vores begrebsverden her i Danmark.
WHO definerer sundhed som en tilstand af fuldstændig fysisk, psykisk og socialt velbefindende og ikke blot fravær af sygdom eller svækkelse.
I denne definition findes en fraværsdimension, nemlig fravær af sygdom, død og svækkelse.
Desuden findes en tilstedeværelsesdimension, nemlig tilstedeværelsen af god trivsel og god funktionsevne.
Der findes i dag i Danmark langtfra en fælles forståelse af, hvad begrebet sundhedskonsekvensvurdering omfatter.
Så i Dansk Folkeparti mener vi, at det er et rigtig godt forslag, men vi foreslår, at vi først og fremmest får en debat om, hvad vi i Danmark anser for vores normer og værdier for god sundhed.
Vi mangler som vanligt også en beregning for, hvad det her forslag vil komme til at koste.
Men i Dansk Folkeparti vil vi glæde os til en debat i Sundhedsudvalget.
Orla Hav (S), 2009-01-30:
Forslaget om vurdering af lovforslags konsekvenser for sundheden har vi stor sympati for fra Socialdemokraternes side.
Vi er helt enige i, at vi skal gå efter de sunde valg, og at vi skal fremme de sunde valg.
Vi skal gøre det let for borgerne at vælge sundt.
Vi deler også synspunktet om konsekvensvurdering af lovforslags virkning på sundheden og håber, at det kan få flertal her i Folketinget, men hvis ikke det er tilfældet, vil vi gerne være med til at følge op i forbindelse med Forebyggelseskommissionens arbejde og det efterfølgende arbejde der.
Jeg skal gøre opmærksom på, at helt ukompliceret er det dog ikke at gennemføre beslutningsforslaget.
Der er en risiko for en unødig bureaukratisering, lange processer kan blive endnu længere, men vi kan godt bakke op om at prøve ideen af.
Så synes jeg, at der er grund til at gøre opmærksom på, at nogle af de sundhedsrisici, som vi som mennesker udsætter os for, jo ikke er noget, Folketinget på nogen måde er involveret i.
Jo yngre solariebrugerne er, jo større risiko er der.
Det er skræmmende og burde inspirere til mere oplysning, ja, måske ligefrem til et forbud, og måske var det bedre at bruge nogle kræfter på at se på nogle af de usunde eller risikobetonede valg, som ligger i vores hverdag.
Verden er altså broget, men hvorfor så ikke prøve en ny metode?
Vi er med på at sætte sundheden på dagsordenen og holde den på dagsordenen.
Birgitte Josefsen (V), 2009-01-30:
Nu har jeg meget tillid til de udtalelser, der kommer fra regeringens ministre.
Det er sådan, at når man udtaler sig som minister, udtaler man sig jo under ministeransvar, så jeg tror ikke, at nogen minister står og siger noget på den her talerstol, som der ikke er noget hold i.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Jamen så går jeg da ud fra, at fru Birgitte Josefsen, som jo er et kritisk tænkende menneske, har undersøgt, i hvor mange tilfælde, siden regeringen tiltrådte, der er indgået sådan en sundhedsmæssig vurdering i forbindelse med lovforslagene, for det kan jo ikke være sådan, at fru Birgitte Josefsen bare lader sig nøje med en erklæring fra Justitsministeriet.
Vi har vel en pligt til også at undersøge substansen af det, vi siger, inden vi udtaler os.
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Jeg er fuldstændig enig.
Jeg taler om det forslag, der ligger foran mig, og vi har ikke sagt, at vi er imod.
Vi vil gerne tage en diskussion om det, og kan vi blive enige om det, synes jeg, at vi skal se på det senere.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Jamen altså, jeg ved godt, hvad hr. Karl H. Bornhøft mener om min livsstil, den vil han gerne forbyde, men pointen er, at det ikke står i det her beslutningsforslag, og derfor kan jeg godt støtte det.
Jeg synes, at fru Liselott Blixt skulle bevæge sig ud over det der, som vi alle sammen ved om hr. Karl H. Bornhøft og hans synspunkter, og så forholde sig præcist til det beslutningsforslag, der er fremsat, og som sikkert er blevet redigeret lidt i SF's folketingsgruppe.
Jeg synes, at det afgørende er, at fru Liselott Blixt ikke har noget argument for at være imod det konkrete indhold af det her beslutningsforslag andet end en henvisning til, hvad SF måske mener.
Jeg vil sige til fru Liselott Blixt, at hvad SF måske mener, debatterer de hele tiden, og det er stærkt uklart.
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Nu er det sådan, at der er kommet en del forslag, der ligesom lapper lidt ind over hinanden.
Det er netop dér, at den enkelte skal have sin personlige frihed og ansvar til at gøre, hvad man vil, og ikke, hvad Socialistisk Folkeparti vil.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Nu deler jeg jo sådan set fru Liselott Blixts mistanke om, at hr. Karl H. Bornhøft godt kunne være sådan en mand, der ved hjælp af formynderi og lovgivning ville få os alle sammen til at leve, ligesom han selv gør.
Men pointen er jo bare, at når man så læser det her beslutningsforslag og jeg læste det med den forventning, at der nok skulle være et eller andet formynderi, der kunne gøre, at Enhedslisten kunne afvise forslaget fra SF - så er der jo ikke noget formynderi eller nogen forbud i forslaget. Jeg vil godt høre, om fru Liselott Blixt kan løfte sløret for, hvilke forbud der foreslås i det her beslutningsforslag, som gør, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte det.
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Nej, nej.
Først i min tale sagde jeg nemlig: Vi skal mindske den sociale skævhed, men det skal ikke ske ved forbud, ved at vi går ind og rører ved den enkeltes personlige ansvar og frihed.
Vi ved, at der er nogle mennesker, der ønsker at leve, som de gør, og jeg ved, at netop i de små byer er deres livskvalitet at gå ned på værtshuset nede i byen og få deres cigaretter.
Det er deres livskvalitet, og det skal vi ikke tage fra dem.
Vi vælger selv her i livet, det skal andre ikke gøre for os.
Orla Hav (S), 2009-01-30:
Nu taler jeg jo ikke om at definere det.
Jeg taler med udgangspunkt i den registrerede forskel, der er på postnumrene, og som har været debatteret her i dag.
Der er en registreret forskel.
Hvis man kommer fra lavindkomstområder, lavindkomstfamilier, er der ikke den samme mulighed for at have et langt liv, et sygdomsfrit liv, de uligheder er indbygget.
Vil Dansk Folkeparti ikke medvirke til i langt mere målrettet form at ændre på de skæve livsvilkår, hvilket jo kunne medføre den lighed, som tilsyneladende også optager Dansk Folkeparti?
Det hører jeg at man afviser, og det ærgrer mig lidt.
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Jeg tror ikke, at jeg fangede det første spørgsmål om at registrere og notere sig.
Det forstod jeg ikke helt, men det kan ordføreren måske komme ind på senere.
Med hensyn til forskellig økonomi og forskellige standarder, og hvad vi har de forskellige steder, vil jeg sige, at jeg godt er klar over de forskelle, der er.
Jeg er selv vokset op på Lolland, hvor der er en meget dårlig økonomi, og hvor der er mange førtidspensionister, arbejdsløse og unge, der ikke får en uddannelse, men mange gange ser jeg faktisk, at det er dem, der bevæger sig mest.
Nu bor jeg i en velstående kommune, hvor børnene bliver kørt rundt i biler, hvor de kører på knallert og andre ting, som dem nede på Lolland ikke har.
Så jeg tror, at man skal passe på med at have en målestok, der siger, at fordi man har en dårlig økonomi, kan man ikke leve sundt.
Orla Hav (S), 2009-01-30:
Jeg hører ordføreren fra Dansk Folkeparti i høj grad beskrive, hvordan systemet er indrettet, og at systemet skal registrere og notere sig.
Er det ikke at gå en omvej frem for at tage fat om roden til mange af de skævheder, der er i vores sundhedsvæsen?
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Et af de første mål, der står, er, at vi skal leve 3 år længere, og der mener jeg ikke at vi skal gå ind og sige, at det er et mål på 3 år, vi skal gå efter.
Det kan være 2 år, det kan være 4 år.
Hvorfor skal vi sammenligne os med Sverige?
Så kan vi sige, hvis vi taler om, hvad der er sundhed: Jamen slikket er billigere i Sverige, og de bruger mere nikotin end os andre.
Er det det, vi skal gå efter at indføre for at få det samme?
Vivi Kier (KF), 2009-01-30:
Jeg er da rigtig, rigtig glad for, at Socialistisk Folkeparti faktisk er enig med regeringen, for de næste tre beslutningsforslag, vi skal behandle, handler om noget med forebyggelse, det handler om, hvordan vi alle sammen bliver bare en lille smule sundere.
Og det ligger jo regeringen og i hvert fald Det Konservative Folkeparti rigtig meget på sinde.
Det er også skrevet ind i regeringsgrundlaget, og alle ved, at vi har nedsat en Forebyggelseskommission med henblik på, at vi kan lancere en national handlingsplan for forebyggelse med klare mål for indsatsen.
Så det er glædeligt, at SF også er med i det her.
Vi er fra konservativ side enige i det overordnede formål i samtlige beslutningsforslag, der følger her resten af dagen.
Vi skal fremme folkesundheden, og især skal vi have fokus på den ulighed i sundhed, vi ser.
Det er Forebyggelseskommissionen også specifikt blevet bedt om at kigge på og komme med nogle anbefalinger til.
Når vi så fra konservativ side afviser alle beslutningsforslagene, skal det ses i det lys, at står vi i dag og siger, at lige nøjagtig de punkter, der er peget ud i beslutningsforslagene, vil vi støtte, så har vi allerede lagt os fast på noget, hvilket jeg synes ville være forkert og ville være ærgerligt, set i lyset af at vi nu skylder at se, hvad kommissionen kommer med af anbefalinger.
Men der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi ser meget frem til den debat, og jeg kan jo allerede fornemme med den tilslutning, der er til de beslutningsforslag, som vi har her, at det kan blive en rigtig bred politisk aftale, vi kan lave om, hvordan vi får sat konkrete mål ind for folkesundheden, således at vi alle sammen bliver en lille smule mere sunde og vi får sat fokus på, hvad det er for nogle håndtag og værktøjer, vi skal bruge i forhold til den ulighed i sundhed, vi også ved eksisterer.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-30:
Altså, jeg kan godt bekræfte, at levetiden for danskerne over den sidste periode på 10 år er steget, og lad os nu glæde os over det.
Men jeg har nu den opfattelse, at hvis vi ingenting gør i forhold til den udvikling, der er, i antallet af kronisk syge, tilfælde af rygerlunger, altså KOL, diabetes og overvægt og i forhold til udviklingen i livsstilssygdomme, så når vi ikke vores mål.
Vi når ikke vores mål om, at vi skal leve endnu længere, altså 3 år længere inden for de næste 10 år.
Jeg vil gerne understrege, og det synspunkt tror jeg vi deler, at præmissen for at få de her 3 år længere skal være, at det er 3 gode år.
Hver gang vi siger at vi skal leve 3 år længere inden for de næste 10 år, skal det være 3 gode leveår.
Men det må jeg sige helt klart at jeg ikke tror at vi kan nå, hvis det ikke er sådan, at vi sætter markant ind med forebyggende skridt, også i kampen mod livsstilssygdomme.
Vivi Kier (KF), 2009-01-30:
Jeg kommenterer ikke statsministerens udtalelser.
Jeg står her som konservativ sundhedsordfører, og jeg fremhæver de holdninger, som Det Konservative Folkeparti står for, og dem står jeg ved til enhver tid.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Det glæder jeg mig så til, for så får vi jo nogle klare mål på de områder, som SF har nævnt, og så kan vi se, om tallene bliver de samme.
Så kan jeg forstå på den konservative ordfører, at hun er enig med mig i, at statsministerens udtalelser om, hvad der ikke kan bruges af metoder, er usædvanlig dumme, fordi han risikerer, at der er et flertal i Folketinget for at gøre det, han siger man ikke kan gøre.
Måske er det oven i købet sådan, at et af regeringspartierne er uenig med ham - det skal jeg bare gerne have bekræftet.
Vivi Kier (KF), 2009-01-30:
Jeg går helt fordomsfrit ind i sådan en debat om, hvad det er for nogle håndtag og værktøjer, vi skal bruge, og lytter åbent til, hvad der bliver sagt.
Og selvfølgelig kommer jeg jo også med mit partis holdninger til, hvad vi synes kunne være spændende, men selvfølgelig skal man da lytte til ordene i den rapport, der måtte komme, og derudfra tage bestik af, hvor vi så sætter ind.
Vi vil meget gerne være med til at sætte klare mål.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Jeg synes jo altid, det er spændende, når ordførerne herinde i Folketingssalen taler om brede forlig.
Jeg vil bare være helt sikker på, at den konservative ordfører mener, at et bredt forlig på det her område indbefatter, at man stiller klare, præcise målsætninger op, og at vi i debatten om, hvilke metoder der kan tages i anvendelse, også kan inddrage de elementer, som statsministeren har forbudt os at tale om, nemlig forskellige afgifter, alt afhængig af om fødevarerne er sunde eller usunde.
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Jeg mener blot, at der er stor forskel.
Det afhænger af, hvilken kommune vi taler om, og hvilke indbyggere der bor i hver enkelt kommune, for hver kommune har hver deres individuelle problemer, alt efter om de har meget socialt boligbyggeri, og om det er landkommuner eller bykommuner.
Der skal man tage højde for, at der kan være forskel.
Men vi skal som borgere kunne få de samme fordele, og så er det så, på hvilken måde vi opnår dem - det kan bl.a. være ved at gå til en anden by, der måske har et andet tilbud - men som borger skal man have et frit valg til at kunne få del i det her.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-30:
I det sidste er vi Socialdemokrater fuldstændig enige.
Vi skal have et forpligtende samarbejde mellem alle parter, som har med børn at gøre.
Over for børn, som mistrives psykisk eller fysisk, må vi samle alle kræfter.
Men ellers vil jeg med hensyn til den kommunale indsats på forebyggelses- og sundhedsfremmeområdet gerne spørge, om det er Dansk Folkepartis holdning, at det skal være kommunerne selv, der bestemmer, hvilken standard der i fremtiden skal være gældende på det her område.
Eller skal vi, som Venstres ordfører sagde, arbejde hen mod nationale standarder, nationale niveauer, sådan at vi sikrer, at alle grupperinger, altså også de svageste grupperinger i det danske samfund, får enslydende tilbud, uanset om de er borgere i en økonomisk velstående kommune eller en økonomisk knap så velstående kommune?
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Først og fremmest vil jeg irettesætte hr. Flemming Møller Mortensen, for der står ikke noget i min ordførertale om, at der ikke skal være lovgivning på området.
Derfor vil jeg sige, at når vi snakker om børnene i skolen, er det netop hos sundhedsplejersken på skolen, man får fat i alle børn, og det er det bedste og eneste sted, uanset om det er børn fra lavindkomstgrupper, fra indvandrerfamilier eller fra de velstående familier.
Det er netop her, man kan gå ind og gøre en forskel, for det er her, man kan henvise de kraftige børn.
Jeg er ikke ude på, at vi skal lave en hetz mod fedme, ligesom vi ser det mod rygning, for det er der, vi er på vej hen.
Der skal kunne gives råd om livsstilsændring, der skal kunne gives råd om, hvordan man bliver sund, og de skal gives til både dem, der lider af spiseforstyrrelser, dem, der lider af fedme og livsstilssygdomme, der kan dukke op, samt dem, der er psykisk syge, og andre.
Det er der, vi skal fange dem.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-30:
Jeg kunne godt tænke mig at høre fra Venstres sundhedsordfører, om Forebyggelseskommissionens rapport og forslagene, når de nu kommer, er tænkt som oplæg til et nationalt niveau for sundhed, eller om det er sådan, at Venstre vurderer, at det er op til hver enkelt kommune også fremover at implementere forebyggelsesindsatsen og den sundhedsfremmende indsats - altså om der skal være forskellighed i sundhed for danskerne i de tilbud, der er, eller om der skal ligge en eller anden ensarthed, sådan at sundheden kommer alle danskere til gode.
Birgitte Josefsen (V), 2009-01-30:
Jeg har bemærket, at det overordnede mål med beslutningsforslaget er, at middellevetiden for danskerne skal hæves med 3 år, og at folkesundheden skal styrkes.
Det er vi i Venstre enige i, og jeg er specielt meget enig i det, fordi jeg har sat mig det mål at arbejde med sundhed generelt og har gjort det gennem en lang årrække.
Det er sådan set også det, der er baggrunden for, at hele Venstres folketingsgruppe har støttet helhjertet op om de intentioner og de klare budskaber, der ligger i regeringsgrundlaget.
Derfor har vi faktisk været meget optaget af, at man hurtigt fik nedsat Forebyggelseskommissionen, og vi venter meget spændt på at se, hvilke anbefalinger Forebyggelseskommissionen kommer med.
For der er jo ingen tvivl om, at vi bliver nødt til at fokusere på det og hjælpe den enkelte dansker til at læse og lytte til de budskaber, der kommer, sådan at man hver især kan styrke sin sundhed og på den måde få et bedre liv.
Derfor synes vi, det ville være en rigtig god idé at afvente Forebyggelseskommissionens rapport, som jo er meget tæt på at nå i mål.
Jeg har lyttet mig til, at det skulle ske her i løbet af en god måneds tid.
Så i stedet for nu at begynde at bevæge os i en retning, som måske ikke er den rigtige, synes jeg, det kunne være en god idé, at vi lige ser på, hvad det er, der kommer af anbefalinger, og så tage afsæt i de anbefalinger.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-30:
Med klare mål for øje ligger, at vi i vores handlingsplan vil bruge nogle redskaber, der sætter ind og har en virkning over for de grupper, som er allermest udsat.
Vi skal nå nogle resultater, sådan at vi også får dem, der er mest udsat, bragt i en bedre sundhedstilstand.
Det er et klart mål.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Når jeg er lidt optaget af forskellen på at tage arbejdstøj på, når man går på arbejde, og så det ikke at vaske hænder, er det jo, fordi det kan være ret afgørende for, om det, man foretager sig, har nogen nyttevirkning eller ej.
Jeg synes ikke, at der skal brede sig den myte, at jo mere, man kan snavse sig til ved at stemme for dårlige forslag i Folketinget, jo større resultater opnår man.
Men jeg forstod ikke helt ministerens svar.
Det bliver bare mere uklart af, at jeg spurgte, og det er jo altid ærgerligt.
Jeg troede faktisk, at det, ministeren sagde i sin indledende tale, var, at der ville komme klare måltal.
Ministeren vidste bare ikke præcis, hvad disse måltal var endnu.
Nu siger ministeren, at han ikke ved, om der vil komme klare måltal.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-30:
Med udtrykket beskidte hænder mener jeg, at vi alle sammen skal trække i arbejdstøjet, for det her kræver en kæmpe indsats for at få knækket den udvikling, der er, med et stigende antal livsstilssygdomme.
Med klare mål for øje mener jeg, at vi skal lave en national handlingsplan, der målrettet sætter ind over for de grupper af personer, som er i risiko for at udvikle livsstilssygdomme.
Men jeg kan selvsagt ikke komme nærmere ind på, hvad regeringens handlingsplan vil indeholde, da regeringen vil lade sig inspirere af Forebyggelseskommissionen, som altså først kommer senere på foråret med sine anbefalinger.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Jeg bemærkede, at ministeren mente, at vejen til at forebygge sygdomme gik over beskidte hænder.
Jeg vil gerne advare imod, at ministeren på det område tillægger sig SF's nye slogan i politik, nemlig at dårlig håndhygiejne er vejen til at være et ansvarligt parti.
Det vil føre for vidt, hvis man gør det til et grundlæggende princip i sundhedspolitikken, tror jeg.
Jeg vil bare spørge ministeren om en enkelt ting, og det er, om det er sådan, at ministeren nu vil love, at der vil komme klare målsætninger vedrørende den generelle sundhed, og om der vil komme klare målsætninger vedrørende større lighed i sundheden, når Forebyggelseskommissionen er kommet med sin redegørelse?
Er den eneste grund til, at ministeren i dag afviser SF's forslag, at han ikke er sikker på, at tallene er de helt rigtige?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-30:
Der er to ting i det.
Så sent som i går bad jeg mit system om at undersøge nogle ting i Sverige, som vi muligvis ville kunne kopiere.
Svenskernes middellevealder er 2½ år højere på nuværende tidspunkt, og den må også være stigende.
Selvfølgelig skal vi bringes op på niveau med Sverige.
De sidste år bliver jo sværere at nå, men vi skal i hvert fald være lige så gode som svenskerne, og derfor synes jeg, at det er et fair mål at sige 3 år inden for de næste 10 år.
Men dermed stopper arbejdet jo ikke.
Vi skal hele tiden arbejde for danskernes folkesundhed.
Med hensyn til om uligheden i sundhed har været stigende, vil jeg godt indledningsvis slå fast, at alle har fået det lidt bedre, men at der er nogle grupper, der virkelig har taget sundhedsbudskabet til sig mere end andre.
Det er jo derfor, vi skal have fat i de sociale grupper, som er de mest udsatte, og fokusere på dem, så vi også får løftet dem.
Der er mange, der godt kan selv, og der behøver vi som regering ikke komme med en barnepigementalitet og fortælle dem, hvad de skal gøre.
For mange kan selv.
Jeg er sikker på, at hr. Flemming Møller Mortensen også godt selv kan.
Men der er nogle, der ikke kan, og dem skal vi have løftet, og det kræver, at vi sætter fokus på dem.
Birgitte Josefsen (V), 2009-01-30:
I regeringsgrundlaget står der, at regeringen vil nedsætte en Forebyggelseskommission med henblik på at lancere en national handlingsplan.
Så det betyder jo, at det, der skal være det videre forløb, er, at man tager afsæt i de anbefalinger, der ligger fra Forebyggelseskommissionens side, og får de anbefalinger behandlet politisk med det sigte at nå til en national handlingsplan.