Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-10-09:
Danmark er et af verdens rigeste, tryggeste og lykkeligste lande.
Tænk, hvor utroligt det er.
En lille ært af et land med 5 millioner mennesker, reelt på størrelse med en by som Hamborg og omegn eller en stor kinesisk provinsby, uden de store naturressourcer og alligevel i superligaen af verdens lande.
Vi påtager os også et internationalt ansvar, når krige raser og mennesker er på flugt.
Det skal vi blive ved med.
Vi er netop blevet et stærkt samfund, fordi vi har løftet os i fællesskab.
Vi har skabt et stærkt samfund; et samfund, der giver os alle en plads på skolebænken; et samfund, som kvitterer med en tryg alderdom, når vi igennem et helt liv har knoklet; et samfund, som ikke lukker sig om sig selv; og et samfund, hvor pengepungen ikke afgør, hvem der kan gå ind og ud af hospitalets indgang.
Vi er kort sagt
verdensmestre i at finde løsninger på de store globale udfordringer: global opvarmning, fødevaremangel, sundhed, velfærd, adgang til rent drikkevand.
Derfor er Danmark også langt mere kendt og anerkendt i verden, end vores størrelse og økonomiske betydning berettiger til.
Det er nemt at drive virksomhed i Danmark.
Vi tager os af hinanden.
Vi har et stærkt demokrati, og vi ligger på samme tid globalt i bund på kriminalitet og i top på velstand, velfærd og ligestilling, et samfund, hvor virksomheder kan skabe fremskridt, og et samfund, hvor de fleste kan vokse op og udleve deres potentiale til gavn for alle.
Alt det gør tilsammen Danmark til mulighedernes land.
På trods af den her succeshistorie kæmper de borgerlige partier lige nu en intern kamp om, hvem der hurtigst kan afvikle vores velfærdssamfund.
De sætter spørgsmålstegn ved det samfund, vi sammen har bygget op gennem generationer.
De ønsker et opgør med ligemageriet og misundelsestyranniet, som de uden respekt reducerer generationers hårde kamp for vores samfund til.
Hvor ser vi det?
Jo, de massive forringelser af dagpengene i 2010 midt i en økonomisk krise er et sted at starte.
Det har i den grad rokket ved hele vores fleksible model på arbejdsmarkedet og dermed ved selve rygraden i vores samfund.
Og vores velfærd står til en rundbarbering, og tusindvis af stillinger som sygeplejersker, læger, pædagoger og socialog sundhedsassistenter vil blive nedlagt.
Og så vil en ambitiøs klimapolitik blive aflyst, mens landbruget står til at få grønt lys til at sprøjte og pløje, hvor de har lyst, til skade for natur og vandløb og vores sundhed.
Vores fællesskab, planetens fremtid, troen på investering i det enkelte menneske, alt det vil de borgerlige sætte over styr.
Danmark er stadig præget af den krise, som blev skabt, ikke af skattetrykket, men af liberalisternes afregulering af banker og finanssektoren.
Det tager altså længere tid at komme ud af krisen end forventet, og det skyldes især, at det går rigtig sløjt i en række europæiske lande.
Automatreaktionen fra de borgerlige er ret simpel, ligesom den er forudsigelig og forkert – flere skattelettelser til erhvervslivet og lavere lønninger.
Men virker det?
Virkede skattelettelserne under den borgerlige regering?
Rustede de Danmark mod den økonomiske krise?
Hjalp det, at man først alt for sent skiftede Lomborg ud med bare lidt sund fornuft, når det gælder klimaet?
Og førte fattigdomsydelserne til andet end, ja, flere fattige?
Nej, det virkede ikke dengang, og det vil ikke virke i dag, og det vil heller ikke gøre det i fremtiden, lige meget hvilket reklameslogan Venstre så vælger at pakke det ind i.
Men hvad virker så til gengæld?
Det gør det, når man stopper med at spendere i øst og vest, stopper med at klatte pengene væk på skattelettelser og privathospitaler, stopper med at lade finanssektoren gamble og landbruget svine.
Man skal i stedet bevidst og målrettet investere i fællesskabet, vores planet og det enkelte menneske.
De virksomheder, som vælger at slå sig ned i Danmark, gør det jo lige præcis, fordi de danske virksomheder altid har sat sig på viden og nye produkter, og de har højt kvalificeret arbejdskraft og et fleksibelt arbejdsmarked, fordi der er trygt i Danmark og der er lav kriminalitet, og fordi vores skoler og sygehuse fungerer, og fordi arbejdsmarkedet er moderne.
Danmark er ikke blevet et rigt samfund ved at have den laveste skat, den dårligste velfærd eller de ringeste lønninger – tværtimod.
Derfor er de borgerlige partiers interne hanekamp om, hvem der kan skære mest i velfærden, en taberstrategi.
Vi skal bygge videre på de styrker, vi har.
Vi er jo netop lykkedes med det unikke – at forene økonomisk velstand, bæredygtig udvikling og personlig frihed og social tryghed.
Og en vigtig del af den danske succes er vores fleksible arbejdsmarked.
Den skaber tryghed, når vi mister arbejdet.
Vi har et socialt sikkerhedsnet, og virksomhederne kan så til gengæld let omstille.
Krumtappen i det er dagpengesystemet.
Det er vores sikkerhedsnet, når vi i perioder mister arbejdet; et sikkerhedsnet, som generationer har udviklet og opbygget; et sikkerhedsnet, så vi som mennesker og samfund ikke står stille; og et sikkerhedsnet, som gør, at vi hele tiden kan udvikle os og gribe nye muligheder.
Det skaber tryghed og dermed en enorm fleksibilitet.
Det gav tryghed.
For dagpengeforringelserne er jo en bombe under den tryghed og det fleksible arbejdsmarked.
Over 40.000 mennesker har mistet retten til dagpenge siden 2013, og bag de 40.000 mennesker gemmer der sig altså mennesker med liv og historie som f.eks. en tidligere reklamekvinde fra Østjylland, som så sit arbejde flytte ud af landet.
Hun er nu på dagpenge.
Manden er lærer og har haft stress og er også arbejdsløs og har søgt mere end 700 job, endda på Anholt – alt fra lærerstillinger i hele landet til kantinejob, postjob og job som jordbærplukker.
Om nogle få måneder mister også han dagpengene.
Eller for den sags skyld er der Marianne, der blev fyret efter 30 år.
Hun arbejdede som køkkenleder på det kommunale plejehjem, og efter hun blev fyret, har hun taget alt det arbejde, hun kunne få.
Det er stadig væk ikke nok til at få dagpenge i de perioder, hvor hun ikke kan få arbejde.
Som hun skriver til mig, er hun bare interesseret i at få et job.
Hun har arbejdet hver eneste dag, siden hun forlod folkeskolen.
Hun kan bare ikke få et fuldtidsjob.
Det er ikke dovne mennesker.
Mest af alt ønsker de sig et arbejde, og indtil det sker, er det altså vores job at give dem muligheder og håb – ikke det modsatte.
Dagpengeforringelserne er mere end de konkrete mennesker, der kommer i klemme.
Det er også mennesker, der ser deres liv smuldre.
Dagpengereformen er nemlig en trussel mod hele vores arbejdsmarked og i sidste ende det samfund, vi holder af.
Folk holder op med at søge nye job, folk bliver usikre, folk føler sig utrygge, og virksomhederne vil møde langt mindre fleksibilitet.
Det må vi handle med tanke på – det har vi en pligt til som ansvarlige politikere.
Så kære regering: Saml nu de partier i Folketinget, som ønsker en løsning, og lad os lave en aftale.
Vores styrke som samfund ligger også i en insisteren på, at hvert enkelt menneske kan og vil bidrage; at vi alle hver og en har noget at tilføje; at vi alle har ressourcer, vi som samfund ikke har råd til at lade gå til spilde.
Og det kræver, at vi investerer i mennesker.
I SF vil vi gerne bruge et spirende opsving på at investere i mennesker, investere i fællesskaber og ikke mindst investere i en bæredygtig fremtid for vores børn og børnebørn.
Vi vil investere i en god folkeskole og gode daginstitutioner.
Danmark er og skal fremover være landet, hvor alle uanset størrelsen på forældrenes pengepung kan få en uddannelse og stræbe efter det liv, de ønsker.
Det kræver flere pædagoger i institutionerne, så børnene kan få den opmærksomhed fra de voksne, som er så vigtig.
Vi skal styrke den tidlige indsats over for sårbare børn og familier ude i kommunerne, og så skal der investeres i folkeskolen, så inklusionen af sårbare elever kan komme godt i mål.
En god barndom varer som bekendt hele livet.
Et stærkt Danmark er også et bæredygtigt Danmark.
Det er et Danmark, der tænker fremad og handler med tanke på fremtiden allerede i dag.
Vi skal skubbe på for en bæredygtig udvikling både herhjemme og globalt.
Flere skal forbedre deres levevilkår, uden at vi ender i en klimamæssig og miljømæssig katastrofe.
Netop de globale udfordringer giver Danmark nogle muligheder, vi skal gribe.
Jordens befolkning vokser lige nu med 77 millioner mennesker om året, og vi er hastigt på vej mod 9 milliarder indbyggere på kloden.
Vi skal alle sammen spise og have rent drikkevand og mere velstand fra Kina til Canada.
Udfordringen er, at vi skal gøre det på mindre plads med mindre ressourceforbrug og med mindre udledning af CO2.
Her kan vi noget i Danmark – vi kan levere løsningerne på de problemer, de står med rundtomkring i verden.
Det skaber ikke kun en fordel for vores planet, men det skaber eksporteventyr og ikke mindst nye arbejdspladser.
Jeg startede med at sige med den her forfærdelige stemme – det beklager jeg – at Danmark er en lille ært på det store verdenskort, men vi er et stærkt samfund; et samfund, vi skal værne om og udvikle; et samfund, der bringer det bedste frem i os som mennesker og i vores virksomheder.
Og vi står lige nu ved en skillevej.
Skal det fremover være sådan, så kræver det handling.
Lad os finde en dagpengeløsning nu, lad os investere i vores børn og folkeskole, lad os investere i vores planet og nye arbejdspladser, lad os løfte opgaven sammen, som vi har gjort gennem generationer.
På den måde kan Danmark også fremover være det land, der giver flest de bedste muligheder og levevilkår.
Tak for ordet.