runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Ravn (S), 2012-03-23:
På dette lovforslag er jeg suppleant for ordføreren, hr. Flemming Møller Mortensen, og har derfor fået en tale her, som jeg vil læse op.
Teaterverdenen er stor og mangfoldig.
Det har derfor længe været Socialdemokratiets ønske at gøre hele systemet omkring teatrene mere overskueligt.
Loven skal ikke længere hedde teaterloven, men bliver ændret til lov om scenekunst.
Navnet teaterloven har eksisteret siden 1963, hvor Danmark fik sin første teaterlov.
Siden er den blevet revideret og ændret mange gange.
Det har også medført, at loven er blevet sværere at gennemskue.
Det er derfor tiltrængt, at der kommer en gennemgang, der fornyer og forenkler.
I juni 2011 indgik Folketingets partier en aftale på teaterområdet.
Siden da har vi lyttet til parterne og har nu medtaget forslaget fra høringsparterne.
Loven kommer til at give mere selvbestemmelse til de teatre i København, der er under ordningen Københavns Teater.
Navnet bliver ændret til Det Københavnske Teatersamarbejde.
En del af de administrative opgaver, som ordningen har stået for, bliver lagt ud til hvert enkelt teater.
Det betyder også, at det enkelte teater selv kan udpege sin bestyrelse.
Vi har forenklet reglerne om tilskud til de ikkestatslige teatre.
Nu vil der kun være én bestemmelse for tilskud til disse teatre i Danmark, og de vil blive behandlet med samme udgangspunkt og efter samme regler.
Det bliver tydeliggjort, at loven også omfatter musik, dramatik, dans, nycirkus, performance, og hvad der ellers findes af scenekunst.
I fremtiden er ønsket, at der vil komme mindre administration, men mere kunst.
Der er mange scenekunstnere, der er hjemløse, forstået på den måde, at de ikke har et fast sted at udfolde sig på.
Ved at skabe en ny, åben scene i København bliver der plads til, at alle slags kunstnere med forskellig profil kan få plads på en scene i hovedstaden.
Denne scene bliver ikke reserveret eller forbeholdt nogen frem for andre, men er til scenemiljøet fra provinsen
såvel som fra København
Kvalitetsvurdering af egnsteatrene vil fremover blive varetaget af Scenekunstudvalget.
Alt i alt betyder loven mindre administration, forenkling og bedre faciliteter for scenekunstnere i hele Danmark.
Socialdemokratiet stemmer for lovforslaget i dag.
Michael Aastrup Jensen (V), 2012-03-23:
Den 21. juni 2011 blev der indgået en bred politisk aftale om dansk teaterliv mellem samtlige politiske partier i Folketinget undtagen Enhedslisten.
Lovforslag nr. L 98, som vi i dag skal behandle, er en udmøntning af denne teateraftale.
Lovforslaget har derfor grobund i den daværende regerings arbejde med at udvikle og forny det danske teaterområde og er produktet af en lang proces med dybdegående undersøgelser, høringer og ikke mindst politiske forhandlinger.
I Venstre er vi tilfredse med, at lovforslaget endelig skal behandles her i Folketingssalen, idet vi ser, at der er brug for en række justeringer på teaterområdet.
Statsstøtteordningen til dansk teaterliv er generelt velfungerende, men i Venstre mener vi, at der er behov for mere fleksibilitet og selvstændighed i ordningen for at sikre udvikling og fornyelse inden for dansk teater.
Med lovforslaget får de teatre, der indgår i ordningen Københavns Teater, mere selvstændighed.
I Venstre tror vi på frihed under ansvar, og derfor ser vi det som positivt, at der med L 98 vil komme en struktur, som giver teatrene meget større autonomi.
Med lovforslaget vil egnsteatrene og de små storbyteatre også få mulighed for at kunne vokse og udvikle sig.
De gældende maksimumsgrænser for, hvor stor en andel af de kommunale tilskud til egnsteatre og små storbyteatre der refunderes af staten, lempes.
Dette giver mulighed for, at egnsteatrene kan vokse og slå sig sammen.
For Venstre er det vigtigt, at adgang til scenekunst i hele landet opretholdes, og her spiller de lokale teatre en vigtig rolle.
Vi mener, det er vigtigt, at der over hele Danmark findes lokalt forankrede og borgernære kulturtilbud, herunder også teatre.
Derfor er vi glade for, at vilkårene for egnsteatrene bliver ændret, så der bliver flere muligheder for udvikling af egnsteatrene rundtomkring i Danmark.
Det er helt afgørende, at vi stiller krav til kvalitet.
Derfor mener vi, at egnsteatrene løbende skal evalueres for at sikre, at egnsteatrene holder den nødvendige kvalitet.
Her ser vi det som en ideel løsning, at Statens Kunstråd fremadrettet står for at kvalitetssikre egnsteatrene.
Vi vil dog gerne pointere, at vi også anser kommunerne som en helt central aktør i evalueringen af egnsteatrene.
Kommunerne ved i kraft af deres viden om lokalsamfundet, om teatrene lever op til de lokale behov.
Vi ser derfor, at kvalitetsvurderingen af egnsteatrene skal udføres i tæt samarbejde mellem Statens Kunstråd, kommunen og egnsteateret.
Det skal kort bemærkes, at vi i Venstre ser planerne om den åbne scene for projektteatrene i hovedstadsområdet som en vigtig brik for at sikre fornyelsen og mangfoldigheden i dansk teaterliv.
Det er vigtigt, at vi får et sted, hvor nye og grønne kunstnere kan eksperimentere og har mulighed for at afprøve deres evner.
Derfor havde vi gerne set, at lovforslaget havde fastlagt, at den åbne sceneskal etableres.
Karen Ellemann (V), 2012-03-23:
Mange tak, hr. formand.
Vi tager nu hul på at behandle to lovforslag inden for folkeskoleområdet.
Det her, som er det første af dem, er et af den slags lovforslag, som jeg kunne forestille mig ville være et, der ville kunne opleve en første behandling, der var forholdsvis hurtig, men lad os nu se.
Det er et forenklingsforslag, og der må jeg starte med at sige, at vi i Venstre i hvert fald helt grundlæggende er meget interesseret i, at bureaukratiet så vidt muligt minimeres.
Lovforslaget her vil betyde, at kommunerne ikke længere skal udarbejde de detaljerede redegørelser for, hvad der er den forventede brug af pladser ved de regionale undervisningstilbud, hvilket altså er en administrativ lettelse for kommunerne.
Det er fornuftigt, at det nærmere indhold af rammeaftalerne med det her lovforslag kan fastlægges i regionalt regi; det skaber fleksibilitet, og det letter unødige arbejdsbyrder.
Og så foreslås de nuværende krav til selve procedurerne for rammeaftalerne med det her lovforslag begrænset til et minimum.
Så jeg vil ganske kort sige, at det er et lovforslag, som vi bakker op om.
Lotte Rod (RV), 2012-03-23:
Jamen det tager vi alvorligt, ved at den snak, som vi skal have med kommunerne nu, eller som Christine – undskyld, undervisningsministeren jo skal have, netop tager sigte på, hvordan man så skal gøre det her i virkeligheden.
For problemet er, at det jo ikke er noget, vi kan lovgive om herinde fra Folketinget.
Det ligger jo netop ude i kommunerne; det er dem, der skal gøre den indsats.
Det, der er styrken ved det her lovforslag, er jo, at ved at vi får flyttet eleverne ind i den almindelige undervisning, får vi også nogle penge, som vi kan flytte med ind, så vi kan styrke inklusionen og styrke den almindelige undervisning.
Og så kunne jeg jo godt tænke mig, at vi fik gennemført det her forslag om læringskonsulenter, som kunne komme med ind i klassen og være med til at ruste lærerne til at gøre endnu mere af det, der virker godt.
Lars Dohn (EL), 2012-03-23:
Ordføreren nævner det ret vigtige forhold, at en meget stor del af lærerne ikke føler sig parate til at gennemføre inklusionsprocessen.
Ordføreren siger så også, at det er noget, vi skal tage alvorligt.
Nu vil jeg så gerne være lidt konkret: Hvis vi skal tilslutte os det her forslag, hvori kan vi så se, at man tager den situation alvorligt?
For hvis man gennemfører en så alvorlig forandring af den danske folkeskole og lærerne ikke er parate, kan man godt forudse resultatet af det.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-03-23:
Dansk Folkeparti støtter lovforslaget, fordi der er mange skellige, dvs. rimelige grunde til lovændringen.
Det overordnede spørgsmål er, hvordan vi får flere børn og midler tilbage til normalklassen.
Nogle kommuner er jo virkelig gode til det, mens andre har sværere ved det, og derfor er det nødvendigt med denne lovændring.
Men hvad er så baggrunden for det her?
Hvis vi kigger lidt tilbage i historien, er det Salamancaerklæringen fra 1994 om rummelighed, som vi kalder det på Fyn – vi kalder det ikke inklusion; det er regeringens beslutningsforslag fra 2006 om FN-konventionen om handicappedes rettigheder, som alle stemte for; det er rapporten fra 2010 om specialundervisning; og til sidst er det VK-regeringens aftale med KL fra 2010 om rummelighed.
Så det er et solidt arbejde, der ligger til grund for det her, det er ikke en hovsaløsning.
Kigger vi lidt på tallene, kan vi se, at det jo er 14 pct. af eleverne, der modtager en eller anden form for specialundervisning, og man bruger ca. 30 pct. af folkeskolens udgifter til den slags, og det er ganske enkelt for meget.
Vi ligger højt i forhold til andre lande.
Disse 14 pct. svarer til, at det er 33.000 elever, der modtager specialundervisning i specialskoler og specialklasser.
Midlerne kan så af skolen bruges til mange forskellige ting, til tolærerordning, undervisningsassistenter, støttepædagoger, undervisning før eller efter skoletid.
Det er op til skolen at vurdere det.
Som Socialdemokraternes ordfører jo glimrende har redegjort for, er det også en måde at inkludere, at rumme mange flere mennesker på.
Der har været lidt bekymring, fordi vi også ændrer på klagereglerne,
men klagenævnet har jo været et problem for kommunerne, fordi det i nogle tilfælde har givet forældre medhold i at få et dyrere tilbud, som ikke nødvendigvis var bedre.
Lovændringen fastslår, at det er kommunerne, der har kendskabet til området og til skolerne og til børnene, og det er også derfor, at kommunerne har hovedansvaret for det.
Nævnet kan dog stadig væk ændre en afgørelse, hvis der er vægtige faglige grunde til det, og sådan skal det selvfølgelig også være.
Alt i alt er det jo et område, som gør, at mange forældre vil være bekymrede, fordi vi går ind og ændrer det her, men jeg ser faktisk ikke en anden mulighed, fordi alternativet jo er, at vi så kommer til at skære ned ved hjælp af en grønthøstermetode om nogle år, fordi der mangler penge.
Så det her er en smart måde at gøre tingene på, og det er til gavn for kommunerne, til gavn for skolerne, til gavn for eleverne, til gavn for lærerne og til gavn for forældrene.
Alt i alt håber jeg ikke på, at der bliver den store ballade, netop fordi det ikke er en spareøvelse, men fordi det er en rummelighedsøvelse, og jeg tror, at vi alle sammen skal være bedre til at rumme hinanden.
Det drejer sig jo om en ting, som gør mange mennesker trættekære, men i dag har vi jo alle vist, at vi kan rumme hinanden, og at vi faktisk rummer hinanden meget fint, også i det politiske liv.
Så Dansk Folkeparti støtter forslaget og ser frem til det kommende udvalgsarbejde.
Christine Antorini (S), 2012-03-23:
Jeg vil gerne sige tak for den meget brede opbakning til den regelforenkling, der lægges op til med lovforslaget.
Som det blev fremhævet af alle ordførerne, er det en god idé, at det bliver nemmere at få overensstemmelse mellem den måde, man arbejder på i de regionale tilbud, og den måde, man arbejder på i de kommunale tilbud.
Det er den regelforenkling, der ligger her.
Enhedslisten havde en bekymring, fordi Danske Regioner som den eneste af høringsparterne har rejst nogle spørgsmål med hensyn til bl.a., hvornår man skulle gennemføre den her lovændring.
Det har jo sine gode grunde, at det foreslås at ændre det nu – som det netop er blevet fremhævet af en række af ordførerne – fordi de fleste landsdækkende undervisningstilbud har en boafdeling, som bliver drevet i henhold til lov om social service.
Derfor ville det være lidt uhensigtsmæssigt, hvis bestemmelserne om rammeaftalerne var forskellige på specialundervisningsområdet og det sociale område.
Det er derfor, det bliver foreslået, at der kommer overensstemmelse mellem de her to områder.
Derfor håber jeg også, at Enhedslisten vil overveje, om ikke det kunne være et argument, der måske alligevel kunne ændre deres holdning til det, for sådan som jeg forstod Enhedslistens ordfører, var det ikke, fordi man var modstander af afbureaukratisering, men fordi man var bekymret i forhold til gennemførelsen.
Og det er altså alene for, at der kommer overensstemmelse mellem, hvad det er for nogle lovgrundlag, der styrer den her udvikling.
Så vil jeg også sige tak til folkeskoleforligskredsen, fordi det ligger i regi af det forlig, og det her forslag indgår jo som et led i flere lovforslag, hvoraf vi lige om lidt skal drøfte det næste, nemlig hvordan vi får løftet inklusionsopgaven bedre i folkeskolen, og jeg er rigtig glad for de konstruktive drøftelser, der har været om det.
Så tak for den generelt gode modtagelse af lovforslaget.
Lars Barfoed (KF), 2012-03-23:
Da den konservative uddannelsesordfører, fru Mai Henriksen, ikke kan være til stede på grund af forhandlinger andre steder i huset, har jeg lovet at holde hendes tale.
Jeg skal sige, at forslaget jo indebærer en forenkling af rammeaftalen mellem regionsråd og kommunalbestyrelser i regionen.
Efter lovforslaget vil der ikke længere skulle udarbejdes en detaljeret årlig redegørelse for kommunernes forventede brug af pladser ved regionale undervisningstilbud.
Det tror jeg at mange kommuner vil blive meget glade for – altså, når jeg siger »jeg«, er det egentlig vores uddannelsesordfører fru Mai Henriksen, jeg mener, men jeg er sikker på, at hun har ret.
Konservative hæfter sig ved høringssvarene, som alt overvejende er positive.
Særlig ønsker vi at fremhæve høringssvaret fra Danske Handicaporganisationer, som netop fremhæver, at en forenkling vil betyde et større fokus på udviklingsdelen i rammeaftalerne.
Merete Riisager (LA), 2012-03-23:
Liberal Alliance er positivt stemt over for L 102, da vi mener, at enhver forenkling af rammeaftalerne og dermed afbureaukratisering er meget velkommen.
Vi støtter generelt overførsel af opgaver fra regioner til kommuner, da vi mener, at regionerne er et unødvendigt og fordyrende administrativt led i et lille land, hvor to administrative led ville kunne varetage de offentlige opgaver mere effektivt og billigere end i dag.
Lov om specialundervisning for voksne handler om at få det bedste tilbud til den bedste pris.
Vi ønsker derfor, at regeringen ud over denne lov vil arbejde for at øge konkurrenceudsættelsen på området, sådan at flest mulige aktører kan byde på opgaverne, og på den måde sikre, at der sker udvikling på området, at pengene bruges bedst muligt, og at aftagerne frit kan vælge det bedste tilbud for pengene.
Lars Dohn (EL), 2012-03-23:
Som formentlig det eneste parti kan Enhedslisten ikke støtte L 102, ikke fordi vi har spor imod forenklinger og afbureaukratisering, det medvirker vi gerne til, når tingene kommer konkret frem, men det ligger jo sådan, som også påpeget af Danske Regioner, at vi skal have en revision af hele strukturreformen, og der vil det altså være rigtig godt at se tingene i en sammenhæng.
Vi skal have en grundig debat om de snitflader, der er mellem, hvilke opgaver der skal være i det kommunale led, og hvilke opgaver der skal ligge i regionerne, og den ser vi frem til.
Hvis kommunerne, som det fremgår af forslaget, skal lave planer for tilbud, vil der ikke være en samlet plan i regionen, og den koordinerende funktion vil ikke få sammenhæng med driften af de tilbud, der er omfattet af aftalen.
Vores udgangspunkt er, at dem, der betalte prisen for strukturreformen, var de handicappede.
Den gruppe kom til at betale en meget høj pris for strukturreformen, og det skal vi have en meget grundig analyse og debat af, når vi kommer til evalueringen deraf, og så er det, at der skal ske en genopretning på de her områder.
For der er simpelt hen faglige miljøer, som er ved at dø ud, eller i hvert fald er kraftigt svækkede, og det kan vi ikke være bekendt.
Annette Vilhelmsen (SF), 2012-03-23:
Det lovforslag, som vi tager fat på nu, og som vi sådan set, som fru Lotte Rod også siger, er meget enige om, er en del af hele strategien om forenkling.
Fra SF's side støtter vi forslaget.
Det forenkler, og det ensarter lovgivningen, så den meget bedre spiller sammen med den tilsvarende lovgivning på socialområdet.
Det er vigtigt at give gode rammer for kommunernes arbejde med og udvikling af området, og det er hensigtsmæssigt, at der ikke kommer til at gælde to forskellige lovgivninger for bostederne og for den undervisning, som tilbydes i tilknytning til bostederne.
Det gode ved det her er bl.a., at det kommunale arbejde med de årlige redegørelser, hvor man forud skulle indrapportere om forventet forbrug af pladser, ophæves.
Det vil lette den kommunale planlægning, også i forhold til en økonomistyring.
Vi lytter selvfølgelig til de bekymringer, der er i forhold til risiko for afspecialisering og i forhold til at sikre tilbud til de små handicapgrupper.
Det er problematikker, vi selvfølgelig skal have os for øje i den kommende tid.
Det, der er vores ønske med det her, er, at når vi får fastlagt rammerne, skulle det gerne give mulighed for, at der kan blive mere fokus på indhold.
Derfor glæder vi os også til, at vi kommer til at beskæftige os med indholdet af de opgaver, der ligger på bostederne, om det er det sociale eller det undervisningsmæssige.
Men bl.a. er netop opgavefordelingen på det specialiserede område en af de ting, som vi mener der bør ses på i den kommende evaluering af kommunalreformen.
Vi glæder os til det fortsatte arbejde, hilser tiltaget i dag velkommen, og vi bakker op.
Lotte Rod (RV), 2012-03-23:
Som det er blevet nævnt, er ideen med det her lovforslag at forenkle rammeaftalerne, som regionsrådet og kommunalbestyrelserne i regionen hvert år skal indgå om de regionale undervisningstilbud.
Samtidig er formålet med lovforslaget at tilpasse rammeaftalerne til rammeaftalerne inden for det sociale område, som jo blev ændret sidste år.
De fleste lands- og landsdelsdækkende undervisningstilbud har nemlig en boafdeling, der drives i henhold til lov om social service, og derfor er det ikke særlig hensigtsmæssigt, hvis bestemmelserne om rammeaftalerne er forskellige på specialundervisningsområdet og det sociale område.
Det retter vi op på med det her lovforslag.
I Radikale Venstre er vi godt tilfredse med, at der er bred opbakning til lovforslaget.
Det er jo lige ved at blive en vane i det her udvalg, og det synes jeg er rigtig godt.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-03-23:
Enhver, der har siddet med rammeaftaler ude i kommunerne, ved, at det på dette område er godt med forenklinger, for disse rammeaftaler kan være meget omfattende.
Lovforslaget følger da også den tidligere regering og Dansk Folkepartis plan for at lægge mere ud til kommunerne og væk fra regionerne, så det er da glædeligt, at regeringen endelig har set lyset – fortsæt endelig med det.
Som sagt flyttes koordineringen af rammeaftalerne fra regionsrådet til kommunalbestyrelserne.
Det betyder, at kommunerne kan lægge det praktiske ansvar for arbejdet i en kommune eller i fælleskommunalt regi.
Og så skal der ikke laves disse enorme årlige redegørelser om brug af pladser.
Derudover lægger lovforslaget op til, at det vil medføre lavere takster, og det er jo også godt i en tid, hvor kommunerne er spændt hårdt for rent økonomisk.
Derfor kan Dansk Folkeparti støtte forslaget, og vi ser frem til det kommende arbejde i udvalget.
Troels Ravn (S), 2012-03-23:
Lovforslaget her forenkler den rammeaftale, som regionsrådet og kommunalbestyrelserne i regionen årligt indgår om de regionale undervisningstilbud, og både proceduren for at indgå en rammeaftale og kravene til indholdet bliver forenklet.
Rammeaftalen fastlægger regionsrådets pligt til at stille pladser til rådighed for kommunerne på de regionale undervisningstilbud og fastlægger taksterne for brugen af pladserne.
Det er en forudsætning for aftalen – og det er det nye og det principielle – at de bestemmelser, der er om rammeaftaler på specialundervisningsområdet, skal koordineres med de bestemmelser, der er på det sociale område.
Da det nemlig fortsat vil være sådan, at de fleste lands- og landsdelsdækkende undervisningstilbud vil have boafdelinger m.v., der drives i henhold til lov om social service, vil det være uhensigtsmæssigt, at der så er forskellige bestemmelser om rammeaftalerne for det sociale område og for specialundervisningsområdet.
Det fremgår af regeringsgrundlaget, »Et Danmark, der står sammen«, fra oktober 2011, at regeringen planlægger en revision af strukturreformen og herunder en vurdering af snitfladerne i opgavefordelingen mellem regioner og kommuner.
Optimeringen af sagsgange, forenkling af rammeaftaler og eliminering af unødigt bureaukrati i den offentlige forvaltning er nogle mål, som regeringen synes det er vigtigt at have for øje.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2012-03-27:
Jeg vil give fædrene mulighed og ret til at tage op til 3 måneders barsel.
Det synes jeg er et rigtig stærkt signal at sende til fædre og mødre i Danmark og i resten af verden.
Det er det, jeg vil give.
Man kan jo tage 2 års barsel, hvis man vil.
Man skal bare selv spare op til det.
Det bliver ikke for offentlige penge.
Karen Ellemann (V), 2012-03-27:
Tak for det, formand.
Ordføreren siger lige nu og her meget, meget tydeligt, at hun vil give fædrene ret og mulighed til at tage 3 måneders barsel.
Har fædrene ikke det i dag?
Hvis man så går ind og lovgiver på den måde og siger, at vi nu vil lave den her øremærkede barsel til mændene, hvad sker der så med kvindens ret og mulighed for at tage barsel?
Har kvinden så ret og mulighed for at tage 12 måneder?
Pia Adelsteen (DF), 2012-03-27:
Men de analyser, der har været i Sverige, Norge og Island, viser, at, ja, der er en lidt større andel af mændene, der går på barsel osv., men det er jo ikke 100 pct.
Sådan som jeg hører det, vil ordføreren for De Radikale egentlig bare tage 3 måneders barsel væk fra familierne, fordi man jo bare kan lade være.
Det er det offentliges penge, og det kan man da bare lade være med.
Er det det, man bare vil?
Det er det, jeg hører: Det er jo ikke noget problem.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2012-03-27:
Ja, det har hun.
Hun kan også tage en længere barsel, men det bliver ikke for offentlige penge.
Jo, det har de på papiret.
Jeg mener, der er et strukturelt problem der.
Hvis ikke vi giver det lille skub, så er situationen, at de har det statistisk, men de benytter sig ikke af det.
Fatma Øktem (V), 2012-03-27:
Jeg vil også gerne takke for ordførerens tale.
Det glæder mig især, at ligestillingsordføreren nævnte, at vi er et foregangsland for mange andre lande, og at der bliver holdt øje med os.
Det er jeg glad for, for det synes jeg ikke har været nævnt særlig meget i dag.
Jeg synes faktisk også, vi skal huske ikke bare at tale det ned, for nogle gange kan ligestillingsdebatten godt blive meget dyster og meget negativ, fordi det altid handler om nogle ofre og en kamp, og så er der nogle, der skal tage noget fra nogle andre.
Ret tit bliver det sådan mænd versus kvinder, og det synes jeg faktisk også er en meget, meget ærgerligt debat.
Vi er jo det næstbedste land ifølge FN's rangorden med hensyn til at ligestille i vores samfund.
Det synes jeg også at vi skal huske hinanden på indimellem.
Nu sagde ordføreren, at det handler om, hvilket samfund vi ønsker, og så kunne jeg godt tænke mig at spørge ordføreren: Hvilket samfund er det, ordføreren ønsker sig?
Er det et samfund, hvor det er politikerne, der skal beslutte, hvem det er, der skal sidde i bestyrelserne af virksomhederne?
Er det et samfund, hvor politikerne skal sidde med hen over aftensbordet og beslutte, hvordan barselorloven bliver fordelt i familierne?
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om det er sådan et samfund ordføreren gerne ...