Per Clausen (EL), 2011-01-27:
Da jeg læste det forslag til vedtagelse, som Venstre og Dansk Folkeparti, Konservative og Liberal Alliance har lavet, vil jeg sige, at jeg først sagde, at det da var rart, vi kunne få den erkendelse frem.
Det er den erkendelse, der siger, at når man skal gennemføre de her vand- og naturplaner, har man brug for at gennemføre en række undersøgelser for at få et mere sikkert fagligt grundlag at træffe beslutninger på.
Det er jo sådan set det, jeg har diskuteret med skiftende miljøministre i de seneste mange år, nemlig at de nedskæringer, man har gennemført i forhold til overvågning af vandmiljøet i Danmark, ville få den konsekvens, at man ikke havde den viden, der var nødvendig for at træffe de rigtige beslutninger.
Det har man så fundet ud af nu.
Det er lidt sent, for jeg kan forsikre den nuværende miljøminister for, at de tidligere miljøministre var helt uenige i det.
De mente, at man havde et rigtig, rigtig godt og kvalificeret grundlag til at træffe beslutninger på.
Når vi så kigger på, hvad det er, man skal have undersøgt, kan vi selvfølgelig filosofere over, hvorfor man udvælger de områder, man vælger.
Jeg kan forstå, at ålegræsværktøjet skal udsættes for en grundig analyse.
Muligvis hænger det sammen med den anden formulering om, at man skal inddrage base line, fordi man ligesom siger, at hvis man nu finder en anden måde at gøre det her op på, kan det være, at man når frem til, at man har nået nogle resultater tidligere, som ikke kunne ses ved hjælp af ålegræsværktøjet.
Selvfølgelig har man det problem, når man nu går i gang med det her arbejde, at ganske vist siger Landbrug & Fødevarer, som har stor indflydelse på i hvert fald et af de partier, der er med i det her arbejde, at det der med ålegræs kan man ikke bruge.
Så siger Danmarks Miljøundersøgelser, der vel må betragtes som en uafhængig ekspertise på området, at alt det, som Landbrug & Fødevarer siger, er forkert.
Så det er et spørgsmål, om man så skal i gang med at undersøge det her for at få nogle svar, som bliver mere passende i forhold til det slutresultat, som man ønsker fra de partiers side.
Måske har man et lille fromt håb om, at det her kan ende med slet ikke at blive til noget på den her side af et valg.
Det synes jeg er den mest oplagte forklaring.
Det har også været en spændende proces i nordjyske medier, og jeg tror, at man i nordjyske journalistkredse er ret begejstret for den her sag, fordi den har givet anledning til stor opmærksomhed omkring, hvad man kan citere forskellige politikere for af besynderligheder, og jeg må indrømme, at jeg synes, det var topmålet af morskab, da en lang række af Venstres udmærkede folketingsmedlemmer kastede sig ud i en lang debat om, hvad Socialdemokraterne mon mente med de der 19.000, 24.000, 30.000 t, når man tænker på, hvad Venstrepolitikere har været citeret i den nordjyske presse for at mene om det samme.
Men af en eller anden grund er det der med drivhuse og at kaste med sten og sådan noget en erkendelse, der slet ikke har sneget sig ind hos de borgerlige partier endnu, og det ser vi dagligt dramatiske konsekvenser af.
Det, som er det afgørende indhold her, er, at vi jo faktisk står i en situation nu, hvor vi kan konstatere, at vi har brug for at gøre en indsats for at sikre natur og miljø og herunder selvfølgelig også vandmiljøet, ikke fordi at EU har besluttet, at man skal gøre det.
Vi synes, at vi i Danmark skulle kunne gøre det bedre og have større ambitioner.
Nej, når det er vigtigt at gøre en indsats på det her område, er det, fordi vi faktisk ønsker at bevare natur og miljø, vi ønsker at bevare og udvikle og forbedre biodiversiteten, fordi vi mener, at naturen har en værdi i sig selv.
Det tror jeg faktisk at rigtig mange, også landmænd, vil erklære sig enige i.
Den anden grund til, at der er en vigtig pointe i at gøre noget, er jo, at det, vi nu ser, er, at på trods af, at dansk landbrug og fødevareindustri i mange år har været verdensmestre i at effektivisere og optimere produktionen, så er situationen den, at både dyrevelfærdsmæssigt, miljømæssigt og økonomisk er det danske landbrug i en alvorlig krise, og så var det måske på tide at kigge på, om man ikke skulle gå en anden vej, så man også kunne løse de udfordringer, vi står over for, på natur og miljøområdet.
Og derfor har vi så i oppositionen fremlagt en række konkrete forslag til, hvad der skal gøres.
Det handler altså om at flytte fødevareproduktionens værdiskabelse tilbage til gården eller lokalområdet, og det kan jo også skabe udvikling i de dele af landet, hvor det måske for tiden kniber med det.
En meget, meget væsentlig del af det er at sikre vækst i økologien.
Jeg står jo efter debatten i dag tilbage med det indtryk, at man måske godt blandt de borgerlige partier her i Folketinget kan blive enige om, at man gerne vil have noget mere økologi, men det er svært at blive enige om at gøre noget, der sikrer, at man kommer den vej.
Det, der ligesom er problemet her, er, at man snakker og snakker, og ingenting sker der.
Og det er vel også derfor, at vi vel også på det her område må sige, at Danmark har hårdt brug for ikke bare en ny regering, men også en helt anden politik.