runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2012-05-30:
Tidligere på dagen var der en passage i statsministerens tale, som jeg hæftede mig lidt ved, nemlig der, hvor hun sagde: Når vi giver penge ét sted, så finder vi dem et andet sted.
Det var noget, som jeg filosoferede lidt over, for jeg synes jo egentlig, at statsministeren, når vi ser på, hvad der er i oplægget til skattereformen, så lige så godt kunne have sagt: Når vi finder penge ét sted, bruger vi dem et andet sted.
For det er jo ligesom det, der er filosofien bag det.
Tanken om, at man jo egentlig også kunne reducere det offentlige forbrug og så bruge det, som man sparede, på skattelettelser, er en tanke, der er lidt fremmed for regeringen.
Jeg kan godt forstå, at statsministeren her i løbet af dagen har haft paraderne oppe, men da var det dejligt befriende nu at høre statsministeren sige: Skulle vi ikke lægge alt det med den hårde debat til side, og skulle nu vi ikke åbne os for hinanden, åbne armene og prøve at finde hinanden, være lidt åbne?
Det synes jeg da det var befriende at høre.
Kunne man dermed forestille sig – nu spørger jeg bare forsigtigt – at vi, i denne atmosfære, under de forhandlinger, der skal være om en skattereform, der kunne nå frem til, at regeringen i det, der er verdens største offentlige sektor, ville være med på at spare nogle penge, nogle penge, som vi så kunne bruge til skattelettelser, sådan at vi reelt sætter skattetrykket ned i Danmark?
Var det en mulighed, og er det noget, der overhovedet er til diskussion?
Jan E. Jørgensen (V), 2012-05-30:
Jeg skal nok lade være med at recitere dansktopsange, og jeg skal nok også lade være med at spørge om fisk og bræmmer.
Det, der er det særlige ved denne skattereform, også når man sammenligner med VK's skattereform, er, at deltagelsen på arbejdsmarkedet vil øges markant.
Når det særlige ved regeringens skattereform er, at den ifølge statsministeren øger deltagelsen på arbejdsmarkedet, modsat VK's skattereformer, kunne man spørge, hvor meget regeringens skattereform øger deltagelsen på arbejdsmarkedet, og hvor meget VK's skattereformer øgede deltagelsen på arbejdsmarkedet.
For ifølge mine oplysninger forøgede det, som VK gjorde med genopretningspakken, antallet af personer med det dobbelte af det, som regeringen nu lægger op til.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Uden igen at ville være polemisk vil jeg sige, at jeg tror, at fru Inger Støjberg kløjes lidt i det tidligere, fordi hun ikke var tilstrækkelig præcis.
For man skal skelne imellem arbejdsudbudseffekten af reformerne og deltagelsen på arbejdsmarkedet.
Det, der er det særlige ved vores måde at bygge vores skattereform op på, er, at deltagelsen på arbejdsmarkedet er meget stor, også sammenlignet med VKO's reform.
Deltagelsen på arbejdsmarkedet i vores plan er faktisk 10.000 personer, og det er 15 gange så højt.
Deltagelsesfrekvensen er altså 15 gange så høj som det, VKO kunne præstere.
Det er rigtigt, at arbejdsudbuddet var højere med VKO, men deltagelsen er 15 gange højere med vores plan, og det gør den jo kun meget bedre, for det betyder, at arbejdsudbuddet ikke kun skaffes ved, at dem, der er på arbejdsmarkedet, arbejder mere, men også skaffes ved, at nogle mennesker rent faktisk flyttes fra passiv forsørgelse ind på arbejdsmarkedet.
Så deltagelsesfrekvensen og -effekten er meget vigtig.
Erling Bonnesen (V), 2012-05-30:
Statsministeren taler meget og længe om jobskabelse.
Det er jo et godt emne, som vi alle sammen er interesseret i, så derfor er mit spørgsmål: Hvor mange arbejdspladser forventer statsministeren at der vil blive skabt i fødevaresektoren på grundlag af de reformer, som statsministeren har fremlagt?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Jeg tror ikke, at jeg kan give et bud på, hvor mange det er i forhold til at bryde det ned på forskellige sektorer – det tror jeg ikke der er nogen der kan.
Men jeg tror godt, jeg kan give et bud på, hvor mange flere man kan forvente at der kommer i arbejde med vores reformer, og hvis man lægger det hele sammen – de ting, vi har gjort – bliver det til, at vi faktisk er oppe på over 19.000 flere, der kan få et arbejde.
Det er rigtig mange mennesker, og jeg synes jo, det er værd at tage med, at når man lægger vores kickstart, energiaftale, renovering af den almene sektor og skattereform sammen, er der faktisk over 19.000 flere i beskæftigelse.
Sophie Løhde (V), 2012-05-30:
Man må jo hellere allernådigst takke for, at man må få lov at være med i den her papegøjedebat, hvor man må stille ét spørgsmål, og hvor statsministeren kan komme med et talepapir og så levere et svar.
Og jeg vil gerne over til talepapiret om sundhed.
Regeringen vil jo gerne nu sørge for, at patienterne skal vente længere på at kunne komme i behandling, og så siger man en hel masse flotte ord om, at det er en lægefaglig vurdering, hvor længe patienterne skal vente.
Men jeg tror, at der er rigtig mange danskere, der sidder derude og siger: Jeg sidder med en konkret sygdom, hvor meget længere skal jeg vente på at få lov at få behandling?
Jeg sidder med en række henvendelser fra en række gigtpatienter.
Kunne statsministeren ikke give mig et svar på, hvad jeg skal skrive til de gigtpatienter?
For det er jo åbenbart det, de bliver mere raske af ifølge den her regering.
Det er jo det, der bringer dem tilbage på arbejdsmarkedet.
Det er ventelister frem for behandling for at vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Hvor lang ventetid for en gigtpatient betyder det i statsministerens optik?
Og jeg forventer bare en lillelillebitte anelse af et konkret svar.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Først vil jeg sige til fru Sophie Løhde, at nu er det jo ikke mig, der har bestemt, hvordan debatformen skal være, og den forandrer sig også hele tiden, så jeg har heller ikke helt overblik over det.
Det er jo rigtigt, at regeringen er meget optaget af, at befolkningen får en udredningsgaranti – det havde man ikke tidligere – og at man får en differentieret behandlingsgaranti.
For vi mener, at man dybest set skal behandle de mest syge først.
Det giver en mulighed for at prioritere; selvfølgelig skal dem, der er akut syge, behandles her og nu, men de mest syge skal også behandles først, og derfor har vi lavet en differentieret behandlingsgaranti, sådan at der for nogle patienter vil gå 1 måned, og at der for andre patienter vil gå 2 måneder.
Det synes jeg er en rimelig og ordentlig måde at gøre det på, når man samtidig også har en udredningsgaranti, som vi har lagt ind i vores lovgivning.
Inger Støjberg (V), 2012-05-30:
Nu sagde statsministeren jo selv, at der kunne være lidt problemer med at forstå debatformen her i Folketinget, og det tror jeg da nok lige kom til udtryk her i eftermiddags, og jeg vil blot sige, at ethvert folketingsmedlem faktisk har ret til at anmode en anden minister om at komme op på talerstolen.
Og det kunne jo netop være i det tilfælde, at man ikke fik svar på sit spørgsmål, og det er jo det, der var kendetegnende for hele eftermiddagens debat, altså ingen svar, men masser af spørgsmål.
Mit spørgsmål til statsministeren nu skal være helt simpelt: Hvor mange lempelser er regeringen parat til at gennemføre i udlændingepolitikken?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Situationen er jo den, at vi er i gang.
Vi har øget udviklingsbistanden, som vi har sagt vi gerne vil.
Vi har en ambition om, at vi gerne vil nå op på 1 pct.
Det er regeringens ambition, men vi må også erkende, at vi har en vanskelig økonomisk situation, og hvis man skal op på den ene procent, bliver man nødt til at gøre det i den rækkefølge, det økonomisk kan lade sig gøre.
Det synes vi er det mest ansvarlige, men det ændrer ikke ved, at det er regeringens ambition at komme så højt op, og at vi har taget det første skridt allerede.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-05-30:
Jeg er også glad for, at statsministeren anerkender, at DREAM er en troværdig model at bruge.
Det ville være underligt andet, når flere ministerier bruger den selv.
Statsministeren sagde en ting omkring Liberal Alliances politik, nemlig det her med, at vi vil fyre 40.000 ansatte.
Det vil vi altså ikke.
Vi vil have, at det skal ske gennem naturlig afgang over 10 år, men det er jo ikke bare for sjov, at vi vil det; der er jo en baggrund for det.
Fra 1993 til 2010 brugte man 90 mia. kr. mere i den offentlige sektor end planlagt.
Vi havde altså været et rigere land.
Er det egentlig ikke rationelt nok, når der har været et overforbrug gennem næsten to årtier, hvor den offentlige sektor er vokset mere, end politikerne havde budgetteret med, at der så er et parti, der kommer ind og siger: Nu prøver vi at rette op på det her, for det vil gøre Danmark til et mere velstående land?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Liberal Alliance er i deres gode ret til at mene, at vi skal have en mindre offentlig sektor; at der er for mange offentligt ansatte, og at vi sådan set godt kan leve uden dem.
Det er et legitimt synspunkt, som man har lov til at have.
Vi er bare ikke enige.
Jeg er helt overbevist om, at vi bliver nødt til at have en offentlig sektor, som så at sige følger med de borgere, som bor i Danmark.
Det vil sige, at i takt med, at vi bliver rigere og mere velstående i Danmark, må vores offentlige sektor også følge med.
Det er derfor, at vi i regeringen og også andre partier i Folketinget har den opfattelse, at vi bare for at følge med tiden skal have en vis vækst i den offentlige sektor, en vækst, som er beskeden, men som dog sikrer en vis udvikling i den offentlige sektor.
Alt andet ville sådan set også være i modstrid med, hvad der er sket igennem mange, mange år i Danmark, for der har man jo år for år haft en vis vækst i den offentlige sektor.
Nogle år har det været mere, andre år har det været mindre.
Nu lægger vi op til en beskeden og betalt vækst i den offentlige sektor, som selvfølgelig vil tilgodese de mange borgere, som har store forventninger til den offentlige sektor.
Mike Legarth (KF), 2012-05-30:
Statsministeren efterlyste i sin tale tidligere i dag lidt imødekommenhed over for skatteudspillet – især fra De Konservative – og et lille smil som kvittering.
Jeg kan berolige og forsikre statsministeren om, at når vi ser resultatet af den kovending, som statsministeren og den nye regering har taget, hvor Socialistisk Folkeparti og selv nogle af vores borgerlige venner har skiftet holdning og nu støtter det, der har været en kendt konservativ mærkesag, nemlig ønsket om lavere skatter, så kvitterer vi med glæde og et smil.
Årsagen til, at smilet ikke fylder hele billedet, er jo, at et af finansieringselementerne er de øgede afgifter på forbrugsvarer og den grænsehandelseksplosion, det vil medføre.
Her vil jeg spørge statsministeren, om statsministeren vil være indstillet på at tage ned og se, hvor meget grænsehandel der egentlig er i dag.
Jeg anerkender, at vi i 2009 indførte nye skatter og afgifter på grænsehandel.
Vi lagde dem efter de anbefalinger, vi fik, men vi kan se, at det i praksis er til kanten, og vi er nødt til at gøre noget for at bevare arbejdspladser og afgifter i Danmark.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Jeg er helt enig i, at man, når man sætter afgifter op, bliver nødt til at vurdere, hvilken betydning det har for grænsehandelen.
Jeg må bare konstatere, at det altså var den tidligere regering, som virkelig gik til den i forhold til afgifter – selv svinekoteletten ville det gamle parti Venstre sætte nye afgifter på.
Så vi er nødt til at være enige om, at det var den tidligere regering, der sådan set startede nogle af de her afgifter, som selvfølgelig også kan have en betydning for grænsehandelen.
Jeg synes ikke, at det lyder sandsynligt, at de ændringer, der er kommet efter 1. januar 2012, ligesom er dem, der vælter læsset fuldstændig, mens de afgiftsstigninger, som den tidligere regering pålagde danskerne, ikke har nogen betydning for grænsehandelen.
Jeg vil nok sige, at VK har et stort ansvar her.
Esben Lunde Larsen (V), 2012-05-30:
Min kollega hr. Thomas Danielsen spurgte til tobissagen, hvilket jeg gerne vil følge op på.
Jeg vil gerne bede statsministeren svare helt enkelt på: Hvorfor er der forskel på regeringens holdning til ICES' anbefalinger, når det gælder makrelstriden på Færøerne og tobisstriden på Vestkysten?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Jeg må ærligt indrømme, at jeg ikke er så bekendt med den sag, som jeg er med makrelsagen.
Makrelsagen er en sag, som betyder meget for vores rigsfællesskab og for færingerne.
Det er en sag, som har været uløst i ganske lang tid, og derfor har budskabet fra os til færingerne været, at særlig når vi er et formandskabsland, bliver vi nødt til at have respekt for vores formandskab, og derfor har vi lagt den linje i forhold til makrelsagen, at vi har undladt at stemme for det sanktionsinstrument, som man gerne ville indføre i EU.
Vi har ikke stemt imod, vi har undladt at stemme for det.
Det bringer jo også en vis indflydelse i forhold til hele det her spørgsmål fremadrettet, og så har vi også sagt, at hvis der bliver behov for det, vil vi gerne bistå Færøerne i WTO-sagen.
Jeg kender ikke så meget til den anden sag, men makrelsagen har en helt særlig betydning for Færøerne.
Det er vi nødt til at lytte til, det tror jeg en hvilken som helst regering ville have gjort.
Det har vi gjort i godt samarbejde med netop Færøerne.
Jeg skal sige til fru Inger Støjberg, at hun har fået svar hele dagen på de ting, hun har spurgt om.
I forhold til udlændingepolitikken vil jeg sige, at jeg ikke tror, det giver mening, at tælle hvor mange lempelser man er i gang med at lave.
Det er fuldstændig rigtigt, at den her regering har skabt en ny balance i udlændingepolitikken, og vi har på mange måder bragt den tilbage til der, hvor den var for nogle år siden, inden man virkelig begyndte at kræve nye stramninger på udlændingeområdet.
Det må jeg sige at vi har det rigtig godt med.
Vi har det også rigtig godt med, at det er ændringer, vi har lavet sammen med Liberal Alliance, og sådan som jeg ser det, har vi fundet en ny balance i udlændingepolitikken.
Og en stor del af det er noget, vi har bragt tilbage til den måde, det var på for bare nogle ganske få år siden.
Så vi er tilfredse.
Det synes vi er et godt forslag, som kigger på barnets tarv.
Det er vigtigt for regeringen.
Jamen det er jo et synspunkt, som det er fuldstændig legitimt at man kan have som parti i Folketinget – det er fuldstændig legitimt.
Det, som jeg bare bemærker, er, at der her er tale om et spørgsmål, hvor det holdningsskifte, der over de sidste måneder har været fra Det Konservative Folkepartis side, har været markant.
For man var, dengang man sad i regering, enig – det må vi formode at man var – i den 2020-plan, som der dengang var, hvor der var et offentligt forbrug på 0,8 pct.
Det er et synspunkt, som jeg tror at Venstre stadig deler, og som jeg også tror at Dansk Folkeparti stadig deler, men det er et synspunkt, som De Konservative har forladt.
Men så er det vel ikke en tanke, der er helt fremmed for De Konservative, at man, for at man sådan set kan følge med tiden, og for at borgerne får det tilbud, de forventer, skal have en vis vækst, en beskeden vækst, i den offentlige sektor.
Det var noget, Det Konservative Folkeparti mente for, ja, det er 8-9 måneder siden, og i den sag er det så Det Konservative Folkeparti, der har skiftet holdning.
Lars Barfoed (KF), 2012-05-30:
Hvis vi f.eks. nu sagde, at vi kunne finde 5 mia. kr. i besparelser i den offentlige sektor, fordi vi kan modernisere, og fordi vi kan effektivisere – lad os sige, at det blev 5 mia. kr., det er et tiltældigt tal, vi gør sådan set det samme i den offentlige sektor, som vi har gjort før, vi kan bare gøre det billigere, og det er nogle penge, vi har sparet – kunne man så forestille sig, at vi lod borgerne beholde de 5 mia. kr., og at det var nogle penge, som vi ikke længere behøvede at opkræve i skat, fordi vi altså havde fundet ud af at gøre tingene på en smartere måde, og vi nu lettede skatten og borgerne ikke behøvede betale de penge?
Var det en tankegang, der ville være helt fremmed for regeringen?
Jeg vil bare sige, lidt alvorligt, at det, der jo er lidt afgørende, i hvert fald for nogle af os, er, at vi kan se, at der er noget, der mere ligner skattelettelser, end det, som der indtil nu er blevet lagt op til.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Jeg har godt bemærket, at man er lidt optaget af at sige, at det, der her er tale om, bare er en omlægning, og at det ikke er nogen rigtige skattelettelser.
Men det er det jo rent faktisk.
Det er formentlig noget, der vil sænke skattetrykket i Danmark, og jeg håber derfor også på, at Det Konservative Folkeparti vil være tilfredse.
Man vil måske ikke synes, at det er det bedste forslag, der er – for det er selvfølgelig noget, man synes om de forslag, man selv har – men jeg håber, at man i hvert fald vil kunne synes, at der her er noget, der er så interessant, at det er noget, man egentlig gerne vil være med til.
Det er da interessant, at man kan få løftet 250.000 danskere ud af topskatten, altså nogle helt almindelige lønmodtagere, nogle med helt almindelige job, som egentlig ikke skulle være inden for topskattegrænsen; dem har vi nu muligheden for at få løftet ud, fordi vi har fundet finansieringen til det, og det oven i købet på en måde, som er socialt afbalanceret.
Det må da være noget, som også Det Konservative Folkeparti måtte kunne synes det ville være fristende at være med til, ligesom jeg jo egentlig også synes, at nogle af de ting, som vi har fremlagt, der vedrører erhvervslivet, måtte være noget, der burde kunne friste Det Konservative Folkeparti.
Der er iværksætterskatten, som vi gerne vil afskaffe.
Jeg ved godt, at det var noget, Det Konservative Folkeparti var med til at indføre, men jeg tror, der er mange virksomheder, som ville synes, at det ville være spændende at komme af med den.
Så der er her en invitation til Det Konservative Folkeparti – med én lang liste over ting – om at være med.
Vi tror egentlig også, at der i vores oplæg til en skattereform er en del, som burde kunne friste De Konservative.
Kristian Jensen (V), 2012-05-30:
Jeg kan forstå, at statsministeren, hvis statsministeren har tid, oplevede en slags genhørsglæde under debatten, og som den blev udråbt, var det en gensynsglæde med en del af statsministeren egen tale; det var genbrug af den første tale for snart mange timer siden her i Folketingssalen.
Og nu har der været meget snak om en forstilt uenighed om, hvorvidt der skal være en vækst på 0,8 pct. i det offentlige forbrug.
Det synes vi i Venstre og det synes regeringen der skal være.
Jeg vil bare gerne spørge statsministeren, for det kan godt for nogle lyde, som om alle offentlige udgifter henregnes til det, der kaldes for offentligt forbrug, og finansministeren har lige lavet en ny budgetoversigt for maj måned, og da det er ikke et quizshow, kræver det ikke, at man giver et præcist tal, men bare sådan et her sent på aftenen slag på tasken-tal: Hvor stor en andel af de offentlige udgifter henhører til det, man reelt kalder for et offentligt forbrug og derfor er det, vi er enige om skal vokse med 0,8 pct.?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Nu har fru Ellen Trane Nørby beskyldt os for at være for tekniske og for ikke at ville diskutere de politiske muligheder her, og jeg vil egentlig opfordre ordføreren til at stille et spørgsmål skriftligt for at få et skriftligt svar.
Jeg synes, det er den bedste måde at få svar på.
Men jeg vil gerne sige noget, som er principielt i forhold til det der, og lige præcis det, jeg siger nu, er det, fru Ellen Trane Nørby har sagt bliver for teknisk til debatten:
Det er meget, meget vanskeligt at kræve skattelettelser for 13 mia. kr., samtidig med at man siger, at man vil have 0,8 pct. i udgiftsvækst, og at de 5 pct. af de 13 mia. kr. så udgøres af omprioriteringer i den offentlige sektor.
Det regnestykke hænger simpelt hen ikke sammen.
Men jeg har egentlig en opfordring til Venstre, som synes, at vi er dumme, fordi vi ikke forstår det.
Måske ville det være en god idé, at Venstre i stedet for at lægge sin skattepolitik frem som en YouTubefilm så skrev det hele ned, sådan at man kan se, hvordan tallene passer sammen, og det siger jeg faktisk ikke engang polemisk.
Jeg tror, det vil være nyttigt for alle, hvis Venstre skrev sin skattepolitik ned.
Det var i hvert fald det, der blev forlangt af os, dengang vi sad i opposition.
Mads Rørvig (V), 2012-05-30:
Regeringen skriver i sit regeringsgrundlag, at man vil hæve ulandsbistanden til 1 pct. af BNI.
Det fremgår ikke nogen steder, at det er en prioritet i 2020-planen, så vil statsministeren ikke redegøre for, hvornår man kan forvente, at regeringen fremlægger finansieringen for, hvordan man får ulandsbistanden op på 1 pct. af BNI?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Det er fuldstændig rigtigt, at det er vores ambition.
Det er også klart, at vi er i en tid, hvor vi må vende hver eneste krone for at få tingene til at passe.
Vi er ikke nået derop endnu, men vi gør det dog lidt bedre end den tidligere regering.
Karsten Lauritzen (V), 2012-05-30:
Jeg kunne forstå, at statsministeren havde problemer med hjørnet dernede før, og som en, der sad dernede i den tidligere folketingsperiode, kan jeg fortælle, at det er det uartige hjørne, så det skal statsministeren ikke være ked af.
Sådan har det altid været.
Statsministeren blev tidligere spurgt om udviklingsbistanden, og vi kunne forstå – jeg spurgte den socialdemokratiske politiske ordfører om det, der står i regeringsgrundlaget – at man ville øge udviklingsbistanden til 1 pct. over en årrække.
Hvorfor står der ikke noget om det i regeringens 2020-plan?
Der er svaret så, at det er, fordi det har man ikke nogen aktuelle planer om.
Så vil jeg bare spørge statsministeren i al stilfærdighed:
Ville det ikke være mere ærligt over for de udviklingslande, som berettiget har en forventning om, at regeringen på det her område – måske som det eneste – lever op til de løfter, der bliver givet?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Jeg tror, at ordføreren henviser til den finansielle transaktionsskat, der har været diskuteret i ganske lang tid i EU.
Der må man jo sige, at det er rigtigt, at vi er optaget af at regulere bankerne.
Vi har ikke noget ideologisk problem med at regulere bankerne, og vi er sådan set også gået klart til opgaven i EU for yderligere at regulere bankerne.
Det har vi også haft godt held med.
Vi har fået gennemført et kapitalkravsdirektiv, og vi har også fået gennemført et direktiv om derivater.
Det er vi sådan set meget tilfredse med.
Peter Juel Jensen (V), 2012-05-30:
Nu vil jeg lige komme min gode kollega hr. Thomas Danielsen lidt til undsætning, for det, han spurgte om, var ikke Tobinskatten, men tobis.
Det er en fisk.
Men statsministeren fik i hvert fald svaret.
Jeg har et helt andet spørgsmål.
Statsministeren sagde i sin tale, at alle lønmodtagere kommer til at opleve en skattefordel med den skattereform, som regeringen har lagt frem.
Det er jo ikke helt i overensstemmelse med sandheden, for det hører også med til virkeligheden, at der er nogle arbejdstagere, som er meget afhængige af det såkaldte rejsefradrag.
Det går man jo ind og halverer.
Jeg er valgt et sted, hvor der er mange håndværkere, folk, der spiser rugbrød og har blåt Kansastøj på, murere, tømrere osv., der rejser frem og tilbage, de vil nu ikke længere kunne have et arbejde i København og bo på Bornholm.
Er det også til gavn for lønmodtagerne?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-30:
Det er rigtigt, jeg må meget beklage min Tobinskat, jeg tror, jeg har problemer med det hjørne dernede med at forstå, hvad der bliver sagt.
Jeg beklager.
Men det kommer ikke det her spørgsmål ved.
Et af de forslag, vi har lagt frem, er, at man skærer i det fradrag, som særlig udenlandske lønmodtagere kan få.
Det betyder, at de kan arbejde på nogle andre vilkår i Danmark end danske lønmodtagere.
Derfor har vi set på det her fradrag.
Det er selvfølgelig min forhåbning, at danske lønmodtagere stadig vil bruge det her fradrag.
Danmark har brug for mobiliteten, og derfor fastholder vi også et pænt fradrag, men det er rigtigt, at vi i vores forsøg på at gå imod social dumping på en rimelig effektfuld måde er inde at diskutere det her fradrag.