runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen J. Klint (S), 2013-04-16:
Det har vi jo fået indført der, og jeg er rigtig stolt af, at det er lykkedes os at finde et flertal her i Folketinget for, at man som donor selv vælger, om man vil være en kendt donor, om man kun vil være kendt i tilfælde af, at man på et eller andet tidspunkt skal aflevere knoglemarv, eller om man vil være en helt anonym donor; og også et flertal for, at det par, som har behov for en donor – uanset om det er en sæddonor eller en ægdonor, de har brug for – kan vælge, om de vil have en kendt donor, eller om de vil have en anonym donor.
Så jeg synes faktisk, at de voksne i dag har nogle rigtig gode muligheder for at beskytte sig selv.
Det, vi gør med det her lovforslag, er, at vi siger, at uanset om man som donor er kendt på den ene eller den anden måde, eller om man er ukendt donor, altså anonym donor, så giver vi mulighed for, at børn født ind i et homoseksuelt parforhold kan få to retlige forældre fra fødslen.
Det er da et mega fremskridt.
Martin Henriksen (DF), 2013-04-16:
Jeg synes jo ikke, at fru Karen J. Klint svarer på spørgsmålet, for der vil jo med 99 pct. sikkerhed komme nogle eksempler på, at en far kommer og siger: Jeg har måske på et eller anden tidspunkt fraskrevet mig retten til mit biologiske barn, og det har jeg så fortrudt.
Man kan nok godt forstå det, hvis en person kommer til at fortryde det på et eller andet tidspunkt.
Så vil loven sige: Det er ikke dit barn.
Det er hans biologiske barn, men loven vil så sige: Det er ikke dit barn.
Tror fru Karen J. Klint så, at et flertal herinde i Folketinget vil sige: Jamen du kan ikke blive juridisk forælder, du må bare leve med konsekvenserne af dine beslutninger.
Så ved vi jo godt, at der vil komme en masse sager i medierne osv., og så vil der komme nogle politikere, som vil sige: Ah, det er også for galt.
Der må kunne findes en eller en praktisk løsning, sådan at den far selvfølgelig kan få lov til at være far til sit barn.
Hvis det bliver konsekvensen, og det kunne man jo godt forestille sig – det parti, som ikke bliver repræsenteret på talerstolen i dag, Det Radikale Venstre, har jo været ude med et forslag om, at der skal være tre juridiske forældre – beder jeg bare om, at fru Karen J. Klint filosoferer lidt over, at det her altså er en glidebane.
Det var jo et eller andet sted et klart svar fra fru Karen J. Klint, nemlig at hvis der kommer en far og siger, at han godt vil være far til sit barn, vil Socialdemokratiets synspunkt være, at han ikke kan få lov til at være det, i hvert fald ikke juridisk.
Det vil så være Socialdemokratiets svar til den far.
Men vi siger bare fra Dansk Folkepartis side, at det der da kan være meget nemt at stå på talerstolen og sige i dag, men jeg tvivler bare på, at det vil være lige så nemt for fru Karen J. Klint at sige det den dag, hvor man rent faktisk står i den situation at skulle stå og sige til en far: Du må ikke være far til dit barn, i hvert fald ikke i lovgivningens forstand.
Det tror jeg bliver rigtig svært for Socialdemokratiet og andre politikere herinde.
Nogle gange må man godt tænke lidt frem som politiker, når man laver lovgivning, for ellers er det bare sådan, at vi kommer til at stå i en situation, hvor man tager det næste skridt.
Og der er allerede politikere herinde i Folketinget, der argumenterer for, at man så skal have tre juridiske forældre til et barn.
Der er vi i Dansk Folkeparti bekymrede over er den udvikling, som vi har slået ind på her, og så kan fru Karen J. Klint tale om nok så mange skilsmisser, der er i dag, men held og lykke med det barn, som skal rives rundt imellem tre forskellige forældre – måske bliver det flere på sigt.
Så jeg vil opfordre til, at man seriøst overvejer det her lovforslag.
Karen J. Klint (S), 2013-04-16:
Jamen det har vi seriøst overvejet, og det er egentlig også derfor, der er den begrænsning på, at det her ikke gælder hjemmeinsemination, hvor der ikke er nogen myndighed til stede, der kan fortælle om spillereglerne og de konsekvenser for de tre voksne, det har, hvis et homoseksuelt kvindeligt par skal have en kendt sæddonor.
Så vi har jo pakket det her lovforslag ind for at fremtidssikre det.
Det er fremtidssikret for de tre voksne, der er involveret.
Nogle gange er det jo kun to, hvis det er en enlig kvinde – så er det måske en kendt donor og en enlig kvinde.
Men hvis det er et par, er det fremtidssikret, netop ved at det kun gælder ved de kunstige befrugtninger, der foretages på en sundhedsklinik eller under ansvar af en sundhedsperson.
Man kan jo aldrig sige, at den kendte donor ikke er biologisk far, men det er retslige forhold, der spiller ind, og dem er jeg tryg ved i det her lovforslag.
Det er jeg uenig i, og derfor svarede jeg heller ikke på præmissen, for et barn får altså kun to retlige forældre.
Det Radikale Venstre har den officielle politik, at de er enige i lovforslaget.
Hvad enkeltpersoner siger i Det Radikale Venstre, er ikke min sag.
Der er jo også enkeltpersoner, der siger noget i Dansk Folkeparti, som ikke hele partigruppen bakker op omkring.
Der er heldigvis højt til loftet i alle partier, og nogle gange er der lidt højere end andre gange, men lad det ligge.
Voksne, der skriver under på noget i forhold til at være kendt eller ukendt donor, må tage de konsekvenser, og de kan ikke få det omstødt, medmindre vi laver en ny lov.
Jeg kan ikke se, at der bliver et flertal for en sådan lov, og så ville det jo være en sag for domstolene og ikke for Folketinget.
Men jeg kan slet ikke se, at der er et flertal i dansk politik for at ændre på det.
De voksne, der siger A, må også sige B.
Så der er mange flere voksne omkring børn i dag, end der har været tidligere, men det ændrer jo ikke på, at der er to, der har en forpligtelse.
Villum Christensen (LA), 2013-04-16:
Liberal Alliance er med i det udarbejdede forslag til vedtagelse, som efter vores opfattelse får rettet op på en helt indlysende urimelighed.
Hvis man er syg og har taget varig skade, skal det naturligvis ikke bero på en administrativ fastsat regel eller tilfældighed, om man vil, når der skal tages stilling til erstatningsspørgsmålet.
Jeg skal ikke forlænge debatten yderligere, men blot tilslutte mig meget af det, der allerede er sagt.
Sådan en dag, hvor Folketinget tager fat, rusker lidt i systemet og sætter en fod i døren, er faktisk en god dag for folkestyret.
Sanne Rubinke (SF), 2013-04-16:
Hermed en kort, men glad SF-kommentar til forslaget til vedtagelse og til F 29, hvor hr. Jørgen Arbo-Bæhr og hr. Nikolaj Villumsen med henvisning til SFI-rapporten om hjemvendte soldater efterspørger en reaktion fra regeringen i forhold til de PTSD-ramte soldater, som er kommet i klemme på grund af 6-månedersreglen.
I SF er vi meget tilfredse med, at vi i dag står med en tekst til forslag til vedtagelse, som der er bred opbakning til, og hvor forsvarsministeren og beskæftigelsesministeren giver tilsagn om en ordning, der gør, at kravet om lægebesøg og dokumentation for PTSD-symptomer inden for 6 måneder efter udstationering eller hændelse ophæves.
Der er grund til ros for initiativet til de herrer og venner i Enhedslisten og til begge de involverede ministre for at samle op på initiativet og selvfølgelig til den brede folketingskreds for at bakke op om initiativet.
Jeg er helt klar over, at dette forslag til vedtagelse naturligvis ikke løser alle problemer, hverken vedrørende vores veteraner eller vedrørende PTSD, men vi anser det som et vigtigt skridt på vejen og en reel handling, som kan have betydning for dem, der handler om, mens vi afventer den udredning, som beskæftigelsesministeren har sat i gang, og som ventes klar ret snart, nemlig før sommerferien.
Det er glædeligt, at Folketinget så bredt bakker op om at forbedre vilkårene for hjemvendte soldater.
Og jeg må desværre konstatere, at jo mere erfaring, vi får med soldater i krig, jo mere erfaring får vi også med, hvilke skader og traumer danske soldater kan pådrage sig, når de er udsendt i vores og andre menneskers tjeneste.
SF støtter naturligvis teksten til forslag til vedtagelse til F 29, og jeg har lovet at hilse fra den radikale ordfører, hr. Nadeem Farooq, som meddeler den radikale støtte.
Marie Krarup (DF), 2013-04-16:
Jeg vil godt begynde med at sige tak til Enhedslisten for at tage dette meget vigtige spørgsmål op.
Der er få mennesker, som Dansk Folkeparti og jeg personligt har så stor respekt for som de soldater, der tør lade sig udsende til de farlige missioner, som det danske forsvar har deltaget i i de senere år.
Soldaterne ved, at der er fjender i området, der vil dem til livs, nogle gange kan fjender og venner være svære at skelne fra hinanden, hvorved utrygheden vokser.
Der kan skjule sig vejsidebomber, der kan gøre soldaterne til invalider på et splitsekund, hvis de overhovedet får lov til at beholde livet.
Sådanne forhold lægger et tungt pres på en soldats psykiske konstitution.
I de tidligere fredsbevarende missioner, bl.a. på Balkan, var det i meget høj grad magtesløsheden, når man overværede uacceptable forhold uden at kunne gribe ind, der var en stor psykisk byrde for soldaterne.
SFI's rapport om danske hjemvendte soldater beskriver mange af problemstillingerne og deres følgevirkninger i form af posttraumatisk stresssyndrom.
Vi skal respektere vores veteraner, og vi skal i praksis vise vores respekt for dem ved at give dem ordentlige forhold, når de kommer hjem.
Det er ikke ordentligt, at en PTSD-diagnose absolut skal dokumenteres med et lægebesøg inden for 6 måneder efter hjemkomst fra udsendelse, for vi ved jo, at mange veteraner ikke selv erkender, at de har et problem, selv om de tydeligvis har det.
Derfor støtter Dansk Folkeparti det forslag til vedtagelse, der blev læst højt af forespørgslens initiativtagere.
Vi mener, at dokumentationskravet i form af 6-månederskravet er forkert, og vi mener, at gamle sager for veteraner skal genoptages.
Det er det, der står i forslaget til vedtagelse, som derfor har vores store sympati og støtte.
Bjarne Laustsen (S), 2013-04-16:
Den del af den videnskabelige redegørelse, som beskæftigelsesministeren kommer med, opfatter jeg klart sådan, at det også kommer til at omfatte alle andre grupper.
Hvis den videnskabelige dokumentation kan retfærdiggøre, at vi ændrer generelt på reglerne, kommer det selvfølgelig også til at gælde for andre grupper, og dermed får vi et mere komplekst arbejdsskadesystem i forhold til de udfordringer, som vi møder bl.a. fra veteranerne her i dag.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-04-16:
Jeg synes, at det er et godt svar, men jeg vil gerne vide, hvad hr. Bjarne Laustsen mener om PTSD.
Skal der laves noget for veteraner, eller skal der laves noget, som det dækker alle, som får PTSD i det her land?
Det er vigtigt for fremtiden, fordi jeg tror, at det er vigtigt, at vi siger til os selv, at PTSD jo kan ramme alle mulige mennesker, politifolk, sygeplejersker, socialrådgivere.
Bjarne Laustsen (S), 2013-04-16:
Det, jeg henviste til i min ordførertale, var SFI-rapporten, hvor det, jeg klart fornemmede ved at deltage i den høring, var, at soldaterne ikke ønskede sådan et parallelsystem, hvor man behandlede soldaternes arbejdsskader, men at man ønskede, at det kunne basere sig og holdes inden for de rammer, som findes for andre arbejdsskader.
Dermed ikke være sagt, at det ikke er en særlig gruppe.
Det er derfor, jeg taler om både noget, der peger bagud i forhold til det lange tidsforløb, vi taler om her, og så det fremadrettede.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-04-16:
Jeg synes jo, at det er o.k., når hr. Bjarne Laustsen ændrer holdning, men jeg har et spørgsmål til ham om hans ordførertale, fordi i sin ordførertale sagde han jo, at han ikke ville lave noget for veteraner, som ikke også omhandlede andre mennesker, der får PTSD.
Er det ikke veteranerne, der får ophævet 6-månedersgrænsen før alle andre, eller hvordan skal vi ellers forstå det, der står?
Bjarne Laustsen (S), 2013-04-16:
Det er jo, fordi der også bliver lavet politik andre steder end under et samråd.
Og det er sådan set det, det handler om.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2013-04-16:
Tak for det.
Her udbrød hr. Bjarne Laustsen i et rasende tonefald, at det her jo er et forligsbrud.
Mener ordføreren stadig væk, at denne fjernelse af 6-månedersreglen på det her område er forligsbrud i forhold til forsvarsforliget?
Bjarne Laustsen (S), 2013-04-16:
Jeg har noteret mig, at vi i forsvarsforligskredsen, hvor jeg ikke så hr. Jakob Ellemann-Jensen, var enige om, hvordan vi skulle håndtere sagen om PTSD.
Her bad man beskæftigelsesministeren om at komme med en udredning inden udgangen af juli måned.
Derfor: Hvis der laves om på det i kredsen, kan man da godt tillade sig at betragte det som en slags forligsbrud.
Det er da helt tydeligt, at Enhedslisten ikke har det samme tålmod som andre, og derfor er det da fint, at de rejser en debat og presser på i forhold til det her.
Men der ligger jo stadig væk en mellemregning i og med, at vi alle sammen skal mødes og drøfte det generelle spørgsmål, nemlig om vi kan ændre på 6-månedersreglen.
Det, jeg hæfter mig ved, er, at vi får en god fremdrift.
Vi får både ordnet noget af det, der ligger bagud, og vi har allerede taget skridt til det, der ligger fremadrettet – også for alle mulige andre erhverv end for veteranerne.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2013-04-16:
[Lydudfald]
... hr. Bjarne Laustsen med, at jeg ikke var en del af forligskredsen, men nu var det mig, der skrev udkastet til den sætning, der kom med i forligsteksten, så jeg kender den godt.
Jeg kender også godt sondringen imellem de diagnostiske krav og dokumentationskravet.
Det gør ordføreren tilsyneladende ikke.
Det forklarede beskæftigelsesministeren på glimrende vis før.
Forstår ordføreren – undskyld, det er ikke ment som et fornærmende spørgsmål – godt, at der er forskel på de diagnostiske krav, som er omtalt i forsvarsforliget, og dokumentationskravet, som er det, vi beslutter i dag?
Troels Lund Poulsen (V), 2013-04-16:
Tak for det.
Hvis man læser Nordjyske Stiftstidende, og det er jo på mange måder en interessant avis, kan man i dag konstatere, at det så er hr. Bjarne Laustsen, der står bag hele det flertal, der nu er skabt her i dag omkring PTSD og indsatsen for at forbedre vilkårene for veteranerne.
Det er i bund og grund meget mærkeligt, at et regeringspartis ordfører på den måde vælger at gå ud og tage æren for noget, som et bredt flertal i Folketinget har støttet op om.
Men lad det være, det siger jo så måske lidt om den måde, hr. Bjarne Laustsen arbejder på.
Det, jeg bare vil spørge om, er: Jeg husker ikke, at hr. Bjarne Laustsen på det samråd, vi havde med beskæftigelsesministeren og forsvarsministeren her i starten af april måned, var særlig aktiv i debatten.
Havde han nogen holdninger til det her?
Mig bekendt havde han ingen holdninger, og mig bekendt var vi også i en situation, hvor hverken beskæftigelsesministeren eller forsvarsministeren var villige til at imødekomme Folketingets partier i forhold til det forslag til vedtagelse, som vi nu er blevet enige om.
Det er godt, og det vil jeg også gerne kvittere for.
Bjarne Laustsen (S), 2013-04-16:
Jeg har også noteret mig, at hvis hr. Troels Lund Poulsen får et spørgsmål fra en journalist, svarer han på det spørgsmål.
Det er sådan set det, jeg har gjort i forhold til Nordjyske.
Det kunne jeg godt ønske mig en gang imellem, men det gør jeg ikke.
Jeg har forklaret, hvordan og hvorledes jeg ser på den sag, og vi har en fri presse, så det er det.
Så kan jeg sige, at det er helt normal praksis, at regeringsordførerne ikke er særlig aktive på samrådene, og det gælder sådan set, uanset hvilken farve regering vi har.
Vi har ganske dygtige ministre, der svarer på de spørgsmål, som oppositionen stiller, og hvis jeg føler mig fuldstændig dækket ind, er der jo ingen grund til at sidde og trække møderne ud og stille yderligere spørgsmål.
Troels Lund Poulsen (V), 2013-04-16:
Det var meget interessant, hvad hr. Bjarne Laustsen sagde, nemlig at han følte sig dækket ind af det, ministrene sagde.
Det kan jo ikke være rigtigt, for sandheden er, at ministrene ikke sagde noget som helst under det samråd, der fandt sted i starten af april måned.
For der var ikke noget som helst, der var ikke skyggen af tilsagn om, at man ville ændre på hele det kompleks, vi i dag diskuterer.
Så hvordan kan hr. Bjarne Laustsen have følt sig dækket ind af det, ministerene svarede?
Bjarne Laustsen (S), 2013-04-16:
Det forstår ordføreren ganske udmærket.
Jeg noterer mig bare, at det, forsvarsforligskredsen blev enig om, er det, der står der.
Og det omhandler ikke andet end det, som man blev enig om.
Det her er et yderligere skridt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-04-16:
Det var en udmærket tale, men der var noget, der undrede mig.
Når fru Lene Espersen siger, at den videnskabelige udredning er blevet forsinket, er det så rigtigt?
Da den blev sat i gang, stod der jo i den, at den skulle komme i midten af juni.
Er det så forsinket, når den nu kommer allerede i starten af juni?
Troels Lund Poulsen (V), 2013-04-16:
Det er trist, både for fru Trine Bramsen og i bund og grund også for mig selv, men mere trist er det så heller ikke, for det gør, at jeg får lejlighed til at forklare, hvad jeg sagde i min ordførertale.
Jeg sagde, at vi er for, at der skal effektiviseres i forsvarets ledelse.
Det gjorde jeg meget klart i min ordførertale.
Derfor sagde jeg også, at Venstre er tilhænger af at lave en samlokalisering.
Vi er selvfølgelig villige til, at forsvarets øverste ledelse også skal effektiviseres.
Det skal der ikke være nogen som helst tvivl om.
Men hvordan man præcis laver den effektivisering, er vi så ikke enige om.
Der er vi så dybt uenige i det forslag, som regeringen har fremsat.
Vi mener ikke, at man gør det på en effektiv måde ved at lave en sammensmeltning af Forsvarsministeriet og Forsvarskommandoen.
Det er vi lodret imod, og deri er vi så uenige, og det er jo helt fair, at fru Trine Bramsen mener, at det er fint, at der ikke skal være nogen demokratisk kontrol.
Trine Bramsen (S), 2013-04-16:
Jeg hørte meget vel hr. Troels Lund Poulsens ordførertale, og jeg hørte også, at Venstre gerne vil være med til at effektivisere forsvarets ledelse, bare ikke lige når det kommer til at træffe de endelige beslutninger.
Jeg vil gerne spørge hr. Troels Lund Poulsen, om han er uenig med sig selv, idet han udgav en bog for nogle år siden og skrev, at han helt konkret foreslår, at Forsvarskommandoen lægges sammen med Forsvarsministeriet.
Mener hr. Troels Lund Poulsen ikke det længere?
Troels Lund Poulsen (V), 2013-04-16:
Tak for det, og tak for henvisningen til en fremragende bog, som jeg kan anbefale folk, der er interesseret i forsvarspolitik, at læse.
En lang række af de forslag, der er deri,
er faktisk blevet gennemført, men forslaget deri går jo på en Pentagonmodel, og det er lige præcis det, som jeg også har holdt en ordførertale om i dag.
Det er nemlig en samlokalisering.
Det er, at man godt kan sidde i den samme bygning, men vi ønsker, at der skal være vandtætte skotter mellem den militærfaglige rådgivning, der kommer fra forsvarschefen, og det, der så går over til forsvarsministeren.
Det er jo så dér, hvor vi må konstatere at regeringen vælger at gå en helt, helt anden vej, en vej, som jeg er lodret modstander af, men som jeg jo så kan konstatere at fru Trine Bramsen synes er den rigtige at gå.
Det er jo i hvert fald en vej, hvor hverken Folketinget eller offentligheden får mulighed for at følge, hvad forsvarschefen kommer med af militærfaglige indstillinger.
Bjarne Laustsen (S), 2013-04-16:
Og tak til ordføreren for talen.
Jeg vil tillade mig at citere fra den her bog, »Den forandrede verden«, og også rose for de gode initiativer fra dengang.
Det er jo sådan set det, det her bygger videre på i dag.
Der står her – og det er jo hr. Troels Lund Poulsen og den tidligere forsvarsminister, Søren Gade, der har skrevet det: I de senere år har den øverste ledelse i forsvaret haft vokseværk.
Ganske vist er kravene til de øverste stabe og dermed behovet for mere personel steget i kølvandet på Danmarks større engagement på den internationale scene.
Vi mener således, at de kommende forsvarsforhandlinger skal tage fat på at rationalisere og slanke forsvarets øverste ledelse.
Vi foreslår helt konkret, at Forsvarskommandoen lægges sammen med Forsvarsministeriet.
Hvad er der sket siden da?
Troels Lund Poulsen (V), 2013-04-16:
Der er jo ikke sket noget, vil jeg sige til hr. Bjarne Laustsen.
Det er jo fuldstændig ordret det, som jeg står og siger nu.
Vi er fuldstændig enige i, at der skal laves en samlokalisering.
Der er intet nyt, og for at sige det, som det er: Der er ikke fugls føde på den sag.
Vi er helt enige i, at det kan give god mening, at man sidder i den samme bygning.
Vi er helt enige i, at det kan give mening at sidde i den samme bygning, men vi er ikke enige i det lovforslag, som regeringen har fremsat, hvor man ønsker at give en administrativ beføjelse til, at forsvarsministeren kan indrette dansk forsvarspolitik, som forsvarsministeren vil.
Vi synes, at det er klædeligt og det bedste, at hvis man laver grundlæggende om på forsvaret, sker det her i Folketinget.
Det er vi så uenige med Socialdemokratiet om – desværre.
Bjarne Laustsen (S), 2013-04-16:
Jeg synes ikke, at vi blev meget klogere på, hvad det er, Venstre har lavet om.
Vi lavede også nogle aftaler i 2004, der gik i den retning – de blev så ikke gennemført.
Men bortset fra det tager man ikke i den her bog nogen forbehold over for det, som hr. Troels Lund Poulsen nu siger, og derfor er det jo rigtig interessant at vide.
Man foreslår selv her, at man skal lægge det sammen, og det er jo netop for at få en stærkere ledelse ved at sammensmelte det militære med den politiske del.
Jeg synes også, at vi har set en række sager, hvor desværre også borgerlige forsvarsministre er kommet i klemme, fordi der har været for langt imellem de to systemer, og det kan hr. Troels Lund Poulsen vel ikke benægte.
Trine Bramsen (S), 2013-04-16:
I 2010 advarede den daværende integrationsminister, Venstrekvinden fru Birthe Rønn Hornbech, imod: »... at man begynder at gøre bestemte udvalgte grupper op i penge.« Venstre valgte alligevel at gå med på det her forslag i forbindelse med en handel, hvor Dansk Folkeparti så stemte for finansloven det kommende år. Er fru Inger Støjberg uenig i sin partikollega fru Birthe Rønn Hornbechs udtalelser fra 2010 om, at det ikke giver mening at gøre mennesker op i penge på den måde?
Troels Lund Poulsen (V), 2013-04-16:
Jeg kan jo sige, bl.a. affødt af en diskussion, der var i starten af 2000, at der blev lavet en analyse af organiseringen mellem Forsvarsministeriets departement og Forsvarskommandoen.
Hvis man ser, hvad der står på side 29 i den analyse, fremgår det jo, at der bl.a står, at Forsvarsministeriets departements repræsentanter i arbejdsgruppen finder, at model D – det er primært det, som regeringen nu lægger op til at gennemføre – ikke lever op til de ovenfor definerede krav til departementets fremtidige organisation, og at modellen ikke frembyder en realistisk mulighed for at skabe en øverste ledelse, der kan bistå forsvarsministeren med at varetage sit ministeransvar.
Jeg har gjort meget klart i dag, for jeg har jo også læst hr. Bjarne Laustsens læserbreve, hvori han beskylder Venstre for ikke at ville se på forsvarets øverste top, at vi gerne vil se på, hvordan forsvaret øverste top ligesom alle andre dele af forsvaret kan køre længere på literen, men vi er helt uenige om, hvordan man indretter det.
Der synes jeg at det er helt afgørende, at der er en demokratisk kontrol med, hvilke militærfaglige vurderinger der kommer fra forsvarschefen til ministeren.
Og det er hr. Bjarne Laustsen åbenbart ikke særlig optaget af – det er trist.