Charlotte Fischer (RV), 2007-04-10:
Der er et problem på det her område.
Vi ved fra flere undersøgelser, at fejl og mangler desværre forekommer i meget høj grad i dansk byggeri.
En undersøgelse fra 2004 viste, at udbedring af fejl og mangler i dansk byggeri beløber sig til så meget som 12 mia. kr. årligt, og der er ikke nogen tegn på, at det bliver bedre, måske snarere tværtimod.
Så noget skal gøres, og i det perspektiv er vi sådan set overordnet positive over for lovforslaget.
Vi synes så, at der er en række spørgsmål, man skal stille i forbindelse med den her lovgivning.
Men det får vi jo altså alt sammen anledning til at afdække i udvalgsbehandlingen.
Et område er spørgsmålet om dækning, som også den socialdemokratiske ordfører har været inde på.
Det synes vi da godt man kan tage en runde på.
Vores udgangspunkt er jo grundlæggende nok et andet, nemlig at man, i det øjeblik man selv er bygherre, har et andet ansvar, kunne man sige, hvor friheden og mulighederne tæller lige meget for os, og hvor det måske kan vise sig at være et tveægget sværd, hvis man får pålagt en obligatorisk forsikring, som kan vise sig at blive meget dyr.
Vi har tillid til, at borgerne selv kan finde ud af at forsikre sig, når de selv er bygherrer.
Et andet spørgsmål drejer sig om konstruktionen af den her ordning.
Mange høringssvar peger på, at det er et noget omstændeligt system, hvor forsikringsselskaberne først skal gennemføre eftersyn, og hvor det bagefter skal over i Erhvervs- og Byggestyrelsen, der så skal indsamle, kontrollere og organisere oplysningerne og køre dem videre ud i systemet.
Det skal alt sammen ske for meget få penge.
Hvis man siger, at der er 13.000 byggerier om året, og at det skal ske for 5,5 mio. kr. i Erhvervsog Byggestyrelsen, bliver det 422 kr. pr. behandling.
Hvis der er dobbelt så mange, er det kun 211 kr.
Det handler om økonomi, men spørgsmålet er, om der er penge til det her.
Men lidt omstændeligt virker det, og vi synes godt, man kunne se på, om man kunne gøre det lidt enklere.
Det handler også om habiliteten.
Det er jo forsikringsselskaberne, som skal udføre de her eftersyn.
Og uanset hvad man egentlig synes om forsikringsselskaber, så vil der være et interessesammenfald, og det vil jo klæbe til forsikringsselskaberne.
Så uanset hvad de gør, vil der stadig være kasketsammenblanding, kan man sige, fordi det både er dem, der skal afdække skaderne, og efterfølgende er det så også dem, som skal betale erstatning for de pågældende skader.
Vi synes i virkeligheden, man skulle gøre rent bord og sørge for at lægge ansvaret for eftersyn ud til en uafhængig part, så der aldrig ville kunne sås tvivl om, hvorvidt de her eftersynsrapporter har den fornødne kvalitet.
Helt overordnet kunne vi godt have en fornemmelse af, at grundlaget for det her ikke er klippefast.
Vi føler os ikke sikre på de økonomiske konsekvenser af dette lovforslag.
Hvilke økonomiske konsekvenser får det for prisen på nybyggeri?
Det afhænger jo af, hvor dyre præmierne bliver.
Og her siger forsikringsbranchen selv, at de slet ikke kan stå inde for det, som lovforslaget peger på er det skøn, man bygger forslaget på.
Der er også flere parter, der efterlyser en mere grundig udredning af området, før vi kaster os ud i det her.
Forsikring & Pension oplyser i sit høringssvar, at man inden udgangen af februar kunne fremlægge et koncept med en beskrivelse af de overordnede rammer for en byggeskadeforsikring.
Spørgsmålet er lidt, om ministeren har fået den, og hvad den så siger – og om vi bliver klogere på noget.
Allersidst vil jeg godt rette opmærksomheden mod det, der handler om offentliggørelse af syndere.
Det er jo sådan, at Erhvervs- og Byggestyrelsen vil kunne offentliggøre navnene på dem, der har udført eller medvirket til udførelsen af byggearbejder, hvor der er konstateret en dækningsberettiget skade.
Det er sådan set fair nok.
Det, vi er noget i tvivl om, er, hvorvidt retssikkerheden er o.k. i det her spørgsmål.
Det kan bekymre noget, når det hedder i bemærkningerne, at offentliggørelse er så vigtig, at det skal kunne ske uanset de regler, der er fastsat i persondataloven.
Det må vi spørge til.
I vores parti synes vi ikke, man bare sådan kan blæse på persondataloven, og det er da slet ikke noget, vi synes man bare skal overlade til en minister at håndtere administrativt.
Det skal op på bordet, og det var vel egentlig også det, som Datatilsynet selv slog til lyd for i sit høringssvar.
Vi vil alt i alt gerne bakke op om det her, som vi tror kan give et bedre byggeri med færre skader.
Men vi føler nok, at vi har brug for at få boret nogle hjørner ud, før vi er helt henne ved snorene.