Tom Behnke (KF), 2007-05-10:
Lige umiddelbart da jeg så, at vi skulle have den her forespørgselsdebat, tænkte jeg, at det var noget hurtigt, fordi vi allerede tilbage i november 2006 – det er jo ikke mange måneder siden – havde en stor forespørgselsdebat her i Folketinget, hvor det var SF, der var initiativtager, og hvor vi jo nåede frem til et forslag til vedtagelse, som blev vedtaget i enstemmighed.
Det er jo egentlig i virkeligheden kendetegnende for, at vi, hver gang vi har nogle af de her debatter, så er meget enige.
Derfor er debatten her i dag meget, meget vigtig.
Det er en vigtig debat, først og fremmest fordi det er vigtigt, at vi til stadighed er opmærksomme på de problemer, der findes.
Det er vigtigt, fordi de problemer, der findes, og som bør løses, ikke er nemme at løse.
Derfor skal vi til stadighed holde hinanden op på, at det her er et område, der skal være fokus på, det er et område, vi skal være særlig opmærksomme på.
For det er uhørt, det er urimeligt, at særlig kvinder udsættes for vold i hjemmet, og at børnene ofte er vidner til det eller måske endda selv er ofre.
Folketinget har flere gange enstemmigt bakket op om regeringens politik og tiltag, og det er jo ikke kun den nuværende regering.
Justitsministeren og socialministeren har i dag redegjort for de mange, mange tiltag i kampen mod vold i hjemmet og ikke mindst det meget store forebyggende arbejde, som er iværksat.
Vi taler her om forebyggelse.
Vi taler om, at der skal være en bevidsthed om, at det er helt uacceptabelt at udøve vold.
Det er ikke kun uacceptabelt at udøve vold på gader og stræder, det er også uacceptabelt i de private hjem.
Vi vil ikke acceptere det.
Det skal også være sådan, at alle tager afstand fra volden, og det er egentlig også min opfattelse, at vi i dag er nået dertil, at der er en forståelse for, at det her er helt uacceptabelt.
Der er ikke nogen, der på nogen måde går ind og forsvarer, at der sker vold, heller ikke i hjemmene.
Det, der så også er vigtigt, er jo, at myndighederne griber resolut ind, når det så alligevel sker.
Den politimæssige indsats går jo på voldsanmeldelsen, og vi har skærpet strafferammerne, således at der bliver givet markante straffe i dag til voldsudøveren.
Det kunne man i gamle dage, men det kan man ikke længere.
Så de bliver kørt i dag.
Ikke mindst er der så også det nye lovforslag, som vi lige har vedtaget her i dag, nemlig hjælp og støtte til ofrene, L 128, som jo i høj grad går ind og bakker op om ofrene og sørger for at hjælpe og støtte ofrene endnu mere, end man har gjort hidtil.
På det socialfaglige område er der også en lang række muligheder.
Bl.a. er der, som jeg har nævnt, de landsdækkende tilbud om muligheder om beskyttelse på krisecentrene, og der er der jo fri adgang.
Der er noget, der tyder på, at der er nogle af kommunerne, som har glemt, at der er nogle penge, der er fulgt med opgaven, og der tror jeg, det er vigtigt, at vi lige får set på, hvordan det går, og at vi holder lidt øje med, hvordan udviklingen bliver omkring egenbetaling.
For det skal selvfølgelig ikke være sådan, at man ikke har råd til at komme på et krisecenter.
Det er helt uholdbart.
Så jeg er meget opmærksom på, at vi skal have holdt regeringen fast på at holde øje med, hvad der sker derude på det punkt.
Det er også vigtigt, at der, når man er på et krisecenter, fra kommunens side er forskellige tilbud om f.eks. psykologhjælp m.v., at der sørges for en god opfølgning på sagerne, og at der sørges for en god udslusning.
Så skal vi selvfølgelig også forhindre gentagelser, og her er det vigtigt lige at understrege, at vi, hvad angår voldsudøverne, også har afsat penge til at sørge for, at der bliver bedre muligheder for, at man kan gå ind og bearbejde og behandle dem, som ikke kan finde ud af at opføre sig ordentligt.
Det, der så er tilbage, er jo spørgsmålet: Hvad er så gået galt?
Hvorfor er det ikke så godt, som vi kunne tænke os?
Der tror jeg det er vigtigt at vi arbejder videre.
Jeg går ud fra, at vi over for alle aktører skal sørge for, at de er bekendt med de spilleregler, der er.
Politiet er jo blevet opdateret, men jeg tror, der er mange andre aktører.
Så det er den samlede indsats, det er en koordinering af indsatsen, det er opfølgning, og det er udslusning for at nævne de kodeord, som jeg tror, vi skal arbejde videre med, og nu er der rødt lys, desværre.