runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Bock (LA), 2013-12-19:
Alle missioner er unikke.
Derfor spørger jeg igen, selv om det er første gang, vi har en mission af lige præcis den her type
: Er det så det princip, der skal være gældende?
Gang på gang har vi jo hørt Dansk Folkeparti argumentere for, at de gerne vil være med, de vil gerne stå på mål for gode aktioner, som kan være med til at sikre, at vi kommer til at leve i en bedre verden.
Men skal princippet om, at her har vi en fantastisk mission, og det er vigtigt at få afskaffet de her våben, men det er forslagsstilleren, som skal yde det, der skal til, fremadrettet være gældende?
Man skal lade være med at svare, at det her er en unik mission.
Søren Espersen (DF), 2013-12-19:
Der findes ikke andre missioner af den her type.
Den her missionstype er unik i verdenshistorien, vil jeg hævde.
Et lille hold mennesker skal beskytte nogle civile midt i en blodig borgerkrig uden at have nogen særlige våben med.
Det er en unik mission, og selvfølgelig er det russernes opgave.
De er netop allierede med Assad.
Det ville være fint, hvis russerne sammen med dem kunne køre hen og finde de våben, der er, og få dem leveret til den internationale styrke, der ligger ved Middelhavets kyst.
Mette Bock (LA), 2013-12-19:
Tak for det.
Jeg kan forstå, at ordføreren synes, at det her er en rigtig god mission, og at ordføreren synes, at det er rigtig, rigtig godt, at de kemiske våben nu bliver destrueret og fjernet.
Samtidig mener ordføreren, at det så skal være russerne, der skal gøre det, for det er dem, der har foreslået det.
Er det sådan en principiel linje, Dansk Folkeparti har angående engagementer af den her type – uanset hvor gode missionerne er, må det være forslagsstillerne, der sørger for at gennemføre dem?
Søren Espersen (DF), 2013-12-19:
Altså, hr. Christian Friis Bach mener, at hvis de danske soldater bliver angrebet, er der store omkostninger forbundet med at være den part, som så angriber.
Sådan tror jeg ikke al-Qaeda ser på det.
Nu kan jeg ikke sætte mig ind i deres tankegang, men jeg tror faktisk, at de meget gerne så, at en FN-delegation, der gik sammen med Assads hær, blev angrebet.
Jeg ved bare ikke, om hr. Christian Friis Bach ved andet end det.
Det er bare min fornemmelse af det.
Hvad omkostningerne angår, vil jeg sige, at selvfølgelig skal vi gøre noget, når FN beder om det.
Jeg siger bare, at i det tilfælde her kunne jeg godt have tænkt mig, at det havde været en anden form for materiel udrustning, soldaterne var blevet udstyret med.
Karsten Lauritzen (V), 2013-12-19:
I dag behandler vi, som formanden har sagt, lovforslag nr. L 97, og det er jo et lovforslag, der handler om sammensætningen af Rådet for Etniske Minoriteter.
Der foreslås en ændring af rådets sammensætning og organisering for at tage højde for det forhold, at desværre mindre end halvdelen af landets kommuner i dag har oprettet et lokalt integrationsråd.
Det anses bl.a. for at være uhensigtsmæssigt, at landets største kommuner, hvor en meget stor andel af de i Danmark boende etniske minoriteter er bosat, ikke er repræsenteret i rådet, sådan som det ser ud i dag, altså at rådet i dag ikke er repræsentativt.
Lovforslaget indeholder på den baggrund forslag til bestemmelser, der skal sikre Rådet for Etniske Minoriteter en bredere sammensætning.
For at give mulighed for en bred sammensætning af rådet foreslås det, at repræsentantskabet fremover alene udpeger 5 af medlemmerne til rådet mod 14 efter de gældende regler i dag.
Det foreslås også, at ministeren udpeger 5 medlemmer, herunder formanden, ligeledes for en 4-årig periode, som altså følger den kommunale valgperiode.
De resterende 4 medlemmer af rådet skal være repræsentanter for henholdsvis Københavns, Aarhus, Odense og Aalborg Kommuner – Danmarks 4 største kommuner.
I den gældende model, som den er nu, er der ikke sikret deltagelse fra de 4 største kommuner, og så er der altså en risiko for, at rådet mister input fra de kommuner, der har den største population af etniske minoriteter, og ofte de største udfordringer og dermed også forhåbentlig de største erfaringer med løsningsmodeller på området.
Det foreslås derfor, at der fremover udpeges en repræsentant for hver af de 4 største kommuner.
Det foreslås til sidst, at social-, børne- og integrationsministeren udpeger formanden for Rådet for Etniske Minoriteter.
Det er også gældende for de øvrige råd under ministeriets ressort, f.eks. Børnerådet og Rådet for Socialt Udsatte.
I Venstre er vi som udgangspunkt positivt indstillet over for integrationsfremmende tiltag, som altså kan fremme integrationen i hele landet og sikre, at de områder, hvor der er udfordringer, også er repræsenteret i Rådet for Etniske Minoriteter.
Venstre mener derfor, det er fornuftigt, at de fire største kommuner får en fast plads i rådet, da det er i disse kommuner, at det største antal af herboende etniske minoriteter er bosat.
På den måde sikres det, at rådets arbejde får det bedste faglige og saglige og repræsentative grundlag.
Samtidig mener Venstre, at det er meget væsentligt, at medlemmerne af rådet ikke behøver at have en bestemt etnisk oprindelse.
Det, at det er kvalifikationer og viden, der er afgørende for medlemskab af rådet, samt at andre dele af samfundet kan bidrage til at løse udfordringerne på integrationsområdet, f.eks. arbejdsmarkedets parter generelt, er meget positivt.
Derfor agter Venstre at stemme for lovforslaget.
Martin Henriksen (DF), 2013-12-19:
De øvrige ordførere har jo redegjort for indholdet i lovforslaget.
Man kunne f.eks. fremføre det argument, at når nu vi har rådet, er det sådan set meget fornuftigt, at man lukker op for, at også danskere kan komme ind i rådet, for hvorfor skulle vi ikke også have noget at sige om integrationsarbejdet?
Så det kan sådan set være fornuftigt nok.
Har det bidraget nævneværdigt til en god integration?
Hvilke konkrete og positive resultater har rådet egentlig leveret på integrationsdelen og dermed på hele det område, som vi diskuterer med jævne mellemrum og også her i dag i Folketingssalen?
Det var egentlig de spørgsmål, jeg stillede mig selv, da jeg så lovforslaget, og jeg vil sige, at jeg ikke sådan er klar til at sige, at Rådet for Etniske Minoriteter ubetinget har bidraget til og skabt en god integration i det danske samfund.
Det er selvfølgelig nogle af de ting, som vi vil spørge ind til i udvalgsbehandlingen.
Vi vil gerne have nogle konkrete resultater for, hvad Rådet for Etniske Minoriteter egentlig har leveret til integrationsindsatsen, for hvis der ikke er nogen nævneværdige resultater, som trækker i den rigtige retning, så var det måske en idé at nedlægge Rådet for Etniske Minoriteter.
Så vi hælder altså til at sige nej, og vi vil også undersøge, om ikke det var en idé, at Folketinget stille og roligt afviklede rådet.
Så derfor er vi umiddelbart kritiske over for at videreføre rådets arbejde, især når vi kan se, at flere og flere kommuner vælger at nedlægge de lokale integrationsråd, som jo leverer medlemmerne til rådet.
At der er færre lokale integrationsråd, er jo også baggrunden for lovforslaget og ændringerne heri.
Så det store spørgsmål er vel egentlig, om ikke dette lovforslag unødvendigt holder rådet kunstigt i live, og det er nogle af de ting, som vi vil spørge ind til udvalgsbehandlingen og gøre os overvejelser om, inden vi tager stilling.
Men vi hælder altså til at sige nej.
Christian Langballe (DF), 2013-12-19:
Jeg ved ikke, om det er en speciel øvelse i Enhedslisten, at man benægter de problemer, der er.
Det gør vi ikke i Dansk Folkeparti, vi adresserer dem, og vi taler højt om dem.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-12-19:
Jeg kan starte med at takke fru Pernille Skipper for at få talerstolen i fornuftig højde.
Så til lovforslaget her.
Jeg vil starte med at sige, at vi sådan set er positivt indstillet over for det forslag, som ministeren kommer med her.
Vi synes, det er godt, at der kan blive mulighed for at få både en mere grundig og vel også en mere hurtig sagsbehandling i Højesteret, end tilfældet er i dag, ved at man sørger for, at nogle af de sager, der i dag kommer til Højesteret, fremadrettet ikke vil være der.
Højesteret, som der står i forslaget, kan så koncentrere sig om sager af principiel karakter, der har generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen eller har væsentlig samfundsmæssig rækkevidde.
Dermed sørger vi jo også for, at de domme, som vil få konsekvenser for en række øvrige sager og for den måde, vi i øvrigt fortolker lovgivningen på, kommer hurtigere igennem systemet.
Det vil komme alle til glæde og gavn, og derfor synes vi sådan set, at det er en ganske fornuftig ting.
Vi er – i lighed med hvad et par andre partier har sagt, og Dansk Folkeparti og Enhedslisten er dem, jeg har bemærket, men jeg håber sådan set, der er samme bekymring andre steder – bekymret for den indskrænkning i forhold til ankemuligheder i civile sager, som også skal behandles her i Folketingssalen i det nye år.
Det kan man selvfølgelig godt vælge at se i sammenhæng med det her, men jeg håber i virkeligheden, at ministeriet besinder sig i den anden sag, så vi kun gør de ting, der ligesom samlet set har en gavnlig effekt, men ikke laver nogle hovsaløsninger, som gør, at folk føler, deres mulighed for at få en fair behandling bliver indskrænket.
Men dette forslag siger vi ja til med glæde.
Annika Smith (SF), 2013-12-19:
Jeg holder denne tale på vegne af SF's retsordfører, som desværre ikke har mulighed for at være her i dag.
Det er vigtigt, at Højesteret kan koncentrere deres ressourcer om behandling af de sager, der har en principiel karakter, og som har generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen i Danmark, så energien dermed bliver brugt på de sager, der har en generel samfundsmæssig betydning.
Lovforslaget indeholder derfor en række forslag vedrørende anke af sager behandlet af landsret som første instans og sager behandlet af Sø- og Handelsretten som første instans, som skal sikre dette.
Derudover indeholder lovforslaget en udvidelse af Sø- og Handelsrettens kompetence til at behandle civile sager i første instans på nogle specialområder, herunder transportsager, markedsføringssager og sager om lov om finansiel virksomhed.
Ved at udvide Sø- og Handelsrettens kompetencer kan man sikre en specialiseret ret, hvor der er mulighed for medvirken af specialiserede juridiske dommere og sagkyndige medlemmer til det forholdsvis lille antal sager, som netop har brug for det.
Det er et lovforslag, som er vigtigt at få grundigt belyst, og vi er i SF derfor meget tilfredse med, at Justitsministeriet iværksætter en supplerende høring af udvalgte interessenter på børneområdet, så vi kan sikre, at alle bliver hørt.
Domstolene har selv sat fokus på fortsat at sikre en effektiv retsudvikling i Danmark gennem egne projekter samtidig med en aktiv deltagelse i det store udredningsarbejde.
Det er netop vigtigt, at vi bliver ved med at have fokus på, om vi kan gøre tingene bedre og mere effektivt i vores retssystem.
Det vil lovforslaget være med til at sikre.
SF kan derfor støtte op om forslaget.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2013-12-19:
Tak for det, formand, og tak for ordet.
Jeg synes, der er redegjort glimrende for det meste af indholdet af hr. Preben Bang Henriksen og fru Trine Bramsen, så jeg vil gøre det relativt kort.
Det her er meget teknik, og på mange måder kan man godt kalde det lidt en udløber af domstolsreformen.
Vi glæder os over, at Højesteret fortsat står som et fyrtårn i vores retsvæsen, når principielle sager skal afgøres.
Begge forslag bygger jo på anbefalinger, som det er nævnt, fra en arbejdsgruppe, og vi kommer til de øvrige anbefalinger, som hr. Peter Skaarup var inde på, senere.
Det ser vi også frem til i Det Radikale Venstre.
For at opsummere vil jeg sige, at vi altså kan støtte forslaget samlet set.
Peter Skaarup (DF), 2013-12-19:
Jeg vil så sige, at vi i tillæg til det i Dansk Folkeparti kan være bekymret for, om det er sådan, at man i sine bestræbelser på at undgå, at Højesteret har så mange sager, får en situation, hvor de borgere, som gerne vil have prøvet deres sag ved den instans, vi i dag kender som Højesteret, og som er den øverste instans i retssystemet, bliver trængt tilbage og ikke får muligheden for at prøve de sager, som de har kunnet prøve hidtil.
Så kan vi godt se en udfordring i den måde, som det er strikket sammen på.
Det er jo sådan generelt, at domstolene er meget pressede i øjeblikket, af mange forskellige grunde.
Der er propper rundtomkring i systemet, og det er jo så bl.a. derfor, at der har været et udvalg, der har kigget på, hvad man kunne gøre i forhold til at få tingene til at glide mere smidigt.
Der er nogle fornuftige forslag i det, men der er også nogle ting, hvor man kan få fornemmelsen af, at det mere handler om at presse sager hurtigt igennem, og det kan måske komme til at gå ud over borgernes retssikkerhed.
Der har jo bl.a. været en diskussion om beløbsgrænserne, om den justering, som man har overvejet i det her udvalg.
Vi mener i Dansk Folkeparti, at vi grundlæggende helt skal overbevises om, at det her ikke er et forsøg på at undgå sager ved domstolene.
Vi vil meget gerne overbevises om, at der er fornuft i de ting, der ligger, men det er også klart, at vi i forbindelse med udvalgsbehandlingen er nødt til at få rigtig gode argumenter fra regeringen, hvis vi skal ende ud med at sige ubetinget ja til forslaget, som det ligger her.
Det er vigtigt, at vi effektiviserer retssystemet, det er vigtigt, at vi sikrer korte sagsbehandlingstider, så man ikke bliver trukket igennem et retssystem i årevis, men det er altså også vigtigt, at vi sikrer, at adgangen til domstolene er god og nem for borgerne.
Der må man jo sige, at der kan der være nogle risici med den udlægning, som det her forslag har fået.
Dertil kommer jo, at regeringen i finansloven begrænser mulighederne for at få retshjælp til at kunne komme igennem retssystemet, altså få hjælp til at klare sig i den jungle, som retssystemet nogle gange kan være for borgerne.
Så den cocktail er ikke særlig rar for borgerne, nemlig hvis man både begrænser muligheden for at få prøvet sager og man så også begrænser mulighederne for de svagest stillede for at kunne få hjælp, i forbindelse med at de måske skal føre en retssag på et tidspunkt.
Vi har forstået det sådan, at regeringen burde være en regering, der også tog hånd om de svageste stillede, og vi risikerer altså med den cocktail, hvor man både skærer ned i forhold til retshjælp og gør det sværere at komme til Højesteret med sagerne, at vi svigter de svagest stillede.
Og er der brug for, at vi svigter de svagest stillede lige netop nu?
Nej, det er der ikke.
Derfor vil vi have en kritisk tilgang til det her forslag, ligesom vi som sagt har en kritisk tilgang til, at de økonomiske forhold omkring retshjælpen forringes af den regering, der sidder nu.
Trine Bramsen (S), 2013-12-19:
Tak for det.
Formålet med det her lovforslag er at sikre, at Højesteret kan fokusere på principielle sager af generel betydning for vores retssamfund og retssikkerhed.
Det er helt afgørende, at Højesteret kan opretholde den rolle.
Lovforslaget indeholder på den baggrund forslag omhandlende anke af sager behandlet af landsret som første instans og sager behandlet af Søog Handelsretten som første instans.
Desuden udvides Sø- og Handelsrettens kompetence til at behandle civile sager i første instans på en række sagsområder , eksempelvis visse transportsager, markedsføringssager og sager om lov om finansiel virksomhed.
Det bemærkes, at lovforslaget er blevet til på baggrund af et enigt underudvalg med deltagere fra alle instanser ved domstolene, og derfor må det antages, at der er opbakning til forslaget – også i domstolssystemet.
For Socialdemokraterne er det afgørende, at vi har et robust domstolssystem, der kan understøtte vores retssamfund, og det underbygger dette forslag.
Preben Bang Henriksen (V), 2013-12-19:
I går afsagde Højesteret dom i en boligretssag, som begyndte ved Retten i Esbjerg.
Den blev anket til Vestre Landsret, og der blev givet tilladelse, til at den kunne komme for Højesteret.
Anketiden fra byretten til landsretten var 1 år, men fra den blev indbragt ved landsretten, og til der i går blev afsagt dom, gik der 2 år og 1 måned.
Det er ganske utilfredsstillende med den ventetid i Højesteret, og i lyset heraf ser jeg med glæde, at man fra ministeriets og ministerens side gør noget ved det, om jeg så må sige.
Det her forslag har til formål at nedbringe ventetiden i Højesteret.
Det, der sker, er, at man ønsker at stramme op på byretternes muligheder for at henvise sager til landsretten.
Tidligere har der været 200 nøgler til at sende en sag i Højesteret, idet byretsdommerne kunne henvise sagerne til landsretterne, hvorefter sagerne kunne indbringes for Højesteret.
Nu tilføjer man, at de også skal have generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen eller væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt.
Jeg vil under udvalgsbehandlingen søge klarlagt, om ordet eller illustrerer en selvstændig grund, således at blot en sag har væsentlig samfundsmæssig rækkevidde, kan den henvises til landsretten.
Bortset fra det hilser jeg som anført forslaget med glæde og håber, at det er med til at nedbringe antallet af sager, der ender i Højesteret.
For så vidt angår sø- og handelsretssager, sker der også her en ændring.
Fremover anker man til Højesteret eller landsret, og hvis man vælger at anke til Højesteret, har Højesteret mulighed for at returnere sager, der ikke er principielle, til landsretten.
Også det skulle gerne være med til at nedbringe antallet af sager og dermed ventetiden for Højesteret .
Jeg bemærker, at der i lovforslaget ligger en 2-ugers frist, som jeg nok synes kan være uheldig.
Det er sådan, at anker man sagen til Højesteret, og finder Højesteret ud af, at den ikke er principiel og derfor bør indbringes for landsretten, har man 2 uger til at få den indbragt for landsretten.
Det er jo som oftest tunge sager, der ender heroppe.
Jeg vil nok sige, at hvis det er 2 uger, hvor advokaten måske er på ferie, kan man godt ringe forsikringsselskabet op og fortælle, at fristen desværre ikke blev overholdt.
Jeg synes, det er en urimelig kort frist i den her situation, men det kan vi vende tilbage til under udvalgsbehandlingen.
Summa summarum vil jeg sige, at når man tager forslagets baggrund i betragtning, nemlig at få speedet op under sagsgangen i Højesteret, støtter Venstre forslaget, men synes nok, at man med rette kan efterlyse ministerens øvrige tiltag, for det her forslår ikke ret meget, kan jeg sige, og den samlede sagsmængde ved de danske retter er nu engang den samme.
Det er et skridt i den rigtige retning, men jeg synes nok, at jeg savner egentlige initiativer til at få nedbragt ventetiden for sager i Højesteret.
Med de bemærkninger går vi positivt til udvalgsarbejdet.
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-12-19:
Jamen jeg vil egentlig fortsætte min besvarelse ved at sige, at Rådet for Etniske Minoriteter er et vigtigt råd og vil jo fungere som øvrige råd, der er nedsat på mit ministerområde.
Det er et råd, som man kan sige man både kan spørge til råds i forbindelse med aktuelle debatter, og som også kan bringe viden om spørgsmål og problematikker ind til behandling her af mig som minister, også i forhold til det integrationsarbejde, vi laver her.
Så jeg ser meget frem til det.
Jeg synes f.eks. også, at det er en forbedring, at vi nu får et repræsentantskab, hvor alle kommuner får mulighed for at have en repræsentant, og at de fire største kommuner, som jo er meget tæt på nogle af de her problematikker, bliver repræsenteret.
Så jeg ser frem til det videre arbejde.
Martin Henriksen (DF), 2013-12-19:
Jo, men vi er alle sammen enige om, at man skal have en god integration.
Så er vi lidt uenige om, hvad god integration sådan lidt mere præcist indebærer, det bliver vi nok ikke enige om lige her og nu.
Men fair nok.
Man ønsker at have Rådet for Etniske Minoriteter, og det kan også godt være, at der er nogle gode argumenter for det.
Jeg savner bare de gode argumenter.
Så jeg vil sætte stor pris på, hvis ministeren kunne være lidt mere præcis, med hensyn til hvor Rådet for Etniske Minoriteter har bidraget til integrationsindsatsen.
Det er et råd, der har eksisteret i rigtig, rigtig mange år, og man kan sige, at fødekæden til rådet jo har været de lokale integrationsråd.
Så gjorde den tidligere regering og Dansk Folkeparti det, at vi gjorde det frivilligt for kommunerne at have et integrationsråd.
Så er der mange af dem, der har nedlagt det, og det var måske, fordi det ikke fungerede så godt.
Nu ønsker man så at ændre i sammensætningen i forhold til Rådet for Etniske Minoriteter, men spørgsmålet er jo stadig væk, hvilke konkrete og positive resultater rådet rent faktisk har leveret, for hvis ikke der er så mange, skulle man måske ikke bruge penge på det – eller give det en tanke i hvert fald.
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-12-19:
Jeg mener, at det er vigtigt fortsat at have en god dialog, og at flest mulige oplever sig inddraget i de processer, som sker.
Der er nu behov for, at vi ændrer sammensætningen af Rådet for Etniske Minoriteter.
Det er det, som det her lovforslag handler om.
Martin Henriksen (DF), 2013-12-19:
Tak for det.
Jeg vil spørge om, hvilke konkrete og positive ting Rådet for Etniske Minoriteter har fået gennemført på integrationsdelen.
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-12-19:
Tusind tak for modtagelsen af lovforslaget.
Jeg er meget glad for at have fremsat lovforslaget om en ændret sammensætning af Rådet for Etniske Minoriteter.
Integrationsområdet er jo et politikområde, hvor mange meninger brydes, og hvor der konstant opstår nye situationer, som også kræver nye bud på løsninger.
Demokratisk deltagelse er en grundsten i den enkeltes integrationsproces, og regeringens erklærede mål er at styrke etniske minoriteters aktive medborgerskab, herunder gennem demokratisk deltagelse.
Vi skaber nu med det her lovforslag mulighed for, at de etniske minoriteter fra alle landets kommuner kan deltage i arbejdet via repræsentantskabet for Rådet for Etniske Minoriteter.
Ved at få så mange med som muligt, skaber vi et langt bredere fundament for en god og frugtbar debat om, hvad udfordringerne er på integrationsområdet, og hvilke tiltag der er brug for.
Der er med lovforslaget lagt op til en model, hvor både etniske minoriteter og andre med relevante kvalifikationer kan bidrage til det her arbejde, så der kan skabes nye og spændende bud på løsninger på de udfordringer, som vi jo må erkende at der fortsat eksisterer på integrationsområdet.
Jeg tror også på, at vi med den foreslåede model får skabt en ny og stærk stemme i den integrationspolitiske debat, og jeg glæder mig meget til at følge arbejdet i det nye råd og til at få tid og mulighed og lejlighed til at drøfte forskellige emner med rådet.
Jeg ser frem til behandlingen af lovforslaget og stiller mig til naturligvis til rådighed for besvarelse af spørgsmål i forbindelse med lovforslagets videre behandling.