Niels Helveg Petersen (RV), 2009-04-02:
Jeg vil gerne sige tak til udenrigsministeren for redegørelsen.
Jeg synes, at det er god skik, at vi har denne årlige redegørelse for OSCE's virksomhed og en mulighed for en kort diskussion om OSCE's virksomhed.
I Det Radikale Venstre betragter vi OSCE som et vigtigt forum og et uundværligt forum.
Det er et forum for dialog, men det er jo altså også et forum for fremme af demokrati og menneskerettigheder, og det er et arbejde for demokrati og menneskerettigheder og for at fremme det, som vi tillægger meget stor betydning.
For nogle af OSCE's medlemslande, f.eks. landene i Centralasien, er OSCE jo en livline, kan man sige, til det vestlige Europa, som spiller en rolle for dem, og det er vigtigt at udnytte de muligheder, der ligger i det store forum.
Når vi ser på året 2008, kan vi konstatere, at der på ministermødet i Helsinki heller ikke i år blev mulighed for at få vedtaget en sluterklæring.
Uenighederne er altså så tilpas store, at det ikke rigtigt er muligt at få enderne til at mødes, men det var tæt på i år, forstår jeg.
Og da det ikke kunne lade sig gøre at blive enige om en sluterklæring, er det i hvert fald meget tilfredsstillende, at man kunne enes om en tilfredsstillende erklæring i anledning af 60-året for FN's menneskerettighedserklæring.
Det har ellers ikke været muligt at få vedtaget den type af erklæringer, men i år lykkedes det altså, og det ser jeg som et godt tegn.
OSCE's missioner, hvor de kan få lov at komme ind, spiller en vigtig rolle for at løse konflikter og for at fremme demokrati og menneskerettigheder.
Af særlig betydning var det i år, at det lykkedes at få en OSCE-mission ind i Georgien, i forbindelse med at konflikten nærmede sig sin afslutning.
Desværre er det så ikke lykkedes at fastholde en mission i Georgien.
Det er da skuffende, men det fremgår af redegørelsen, at det græske formandskab arbejder videre med sagen, og vi må da håbe, at det kan lykkes at få en fornyet OSCE-mission ind i Georgien.
Af største interesse i det forløbne år må jo siges at være præsident Medvedevs udspil om en ny europæisk sikkerhedsarkitektur.
Det er sådan en genoplivning i virkeligheden af en gammel russisk tanke om, at der skulle være den overordnede sikkerhedsarkitektur, som sådan lå hen over, i hvert fald i nogle af de udgaver, vi så tidligere i 1990'erne, NATO overordnet NATO f.eks. - og det er selvfølgelig ikke acceptabelt set fra et dansk synspunkt og fra et NATO-synspunkt.
Men diskussionen går altså videre.
Selv om man ikke kunne blive enige om at holde et topmøde her i 2009, går diskussionen om Medvedevs initiativ videre, og det synes jeg er godt.
Der er ikke noget forgjort ved, at man diskuterer ideer om en sådan sikkerhedsstruktur, men jeg synes nok, at det kan forlanges og forventes, at russerne selv er mere konkrete i deres forestillinger om, hvordan en sådan sikkerhedsstruktur skal bygges op.
Jeg synes, at det var kloge konklusioner, den finske udenrigsminister, Stubb, drog ved mødet i Helsinki om denne sag.
Han sagde, at OSCE var et godt forum for de videre drøftelser af spørgsmålet; at der ikke var nogen, der var imod drøftelse af europæisk sikkerhed; at der indtil videre var flere spørgsmål end svar; at der allerede fandtes velfungerende sikkerhedsorganisationer, som mange var godt tilfredse med; og at der måtte lægges mere vægt på substans i den her diskussion end på at bygge nye institutioner.
Jeg synes, at det er et meget godt udgangspunkt for det videre arbejde, og jeg forstår, at Grækenland, det nye formandsland, vil føre diskussionen videre.
Tak til udenrigsministeren endnu en gang for redegørelsen, og jeg vil understrege en gang til, at også vi i Det Radikale Venstre betragter arbejdet i OSCE som vigtigt og meget nyttigt.