Anders Samuelsen (LA), 2009-05-26:
Liberal Alliance valgte at takke nej til at være med i det forlig, som regeringen indgik med Dansk Folkeparti om skattereformen.
Der var en række tidsler, som vi har påpeget, som virkelig trak i den forkerte retning, og det skulle kombineres med det faktum, at man ikke for alvor fik taget et livtag med topskatten.
Man kan sige det meget kort på den måde, at før skattereformen var marginalskatten på arbejde ca. 60 pct., og efter reformen er marginalskatten på arbejde ca. 60 pct.
Det er sådan i runde tal det, der er tilfældet.
Det havde været ufattelig nemt for en borgerlig regering at finde de ca. 5 mia. kr. netto, som der mangler, hvis man tager højde for, at regeringen selv påpeger, at der vil være dynamiske effekter på omkring 7 mia. kr. i at fjerne resten af topskatten, så det altså netto ville koste 5-6 mia. kr. at fjerne resten af topskatten.
Så havde vi været nede på en max. skat på arbejde på ca. 42 pct., og så havde vi flyttet os fra en situation, hvor man i dag og i morgen eller altså i næste uge, efter man får vedtaget den her pakke, skal tjene ca. 1.000 kr. for at kunne give en håndværker ca. 100 kr. i hånden.
Så stor er forskellen, hvis man havde fundet de sidste 5-6 mia. kr., og det er i en situation, hvor vi har en VK-regering suppleret af Dansk Folkeparti, som udspringer af et parti, som synes, at nulskat på arbejde var da det højeste, de kunne gå med til.
Hvornår får man nogen sinde mere en mulighed for virkelig at få lavet sådan et livtag, som man havde i dette historiske øjeblik, da man endelig fik åbnet op for at lave en skattereform?
Jeg tror, at der kommer til at gå rigtig, rigtig mange år, for jeg har hørt, at Dansk Folkepartis ordfører på området, hr. Kristian Thulesen Dahl, har lovet, at der ikke skal laves skattereformer de næste 10 år, og at De Konservatives og Venstres ordførere har bakket op om det synspunkt, at der ikke skal laves skattereformer, så længe Dansk Folkeparti har vetoret på dette område.
Så meget for ambitionerne fra Venstres og De Konservatives side.
Når man så samtidig kan se, at bare det, at Liberal Alliance stiller sig udenfor og udnytter en lillebitte åbning, er med til, at man kan presse regeringen til at få lempet på gulpladebilbeskatningen.
Det var faktisk en fjer i hatten, som vi fik, da der åbnede sig en lillebitte mulighed, fordi regeringen samtidig ville lave en helt forrykt bureaukratisk model af en tilskudsordning i forhold til håndværkere.
Når man ikke kunne få skatten sat ned på arbejde, skulle de have tilskud i stedet for, og så kan det jo egentlig undre, hvorfor folk, der sidder i ministerbiler, på ministertaburetter ikke udnytter, at der egentlig ikke skal ret meget til, før man kan skubbe Dansk Folkeparti i en mere progressiv retning.
Hvorfor gjorde man ikke det?
Efterfølgende har vi også set, at man har kunnet flytte sig på multimediaskatten.
Og senest har vi nu kunnet se, at man hen over natten har kunnet gå ind og lave nogle ændringer i forhold til den lagerbeskatningsmodel, som man i første omgang havde lagt op til.
Den model vil jeg godt lige knytte et par ord til, for jeg har ikke mulighed for at deltage i den debat, som vi senere specifikt har om det lovforslag.
Det er fint nok, at man nu laver den bevægelse, som man laver.
Det er jo et skridt i den rigtige retning, og det er rigtig, rigtig positivt, men det forekommer mig stadig væk at være forbløffende, at man reelt set vil lave et frontalt angreb på iværksætterkulturen i det her land, når man har en borgerlig regering, som ynder at sige, at det skal kunne svare sig at lave et stykke arbejde, det skal kunne svare sig at satse, der skal være en iværksætterkultur i Danmark, som gør, at Danmark gør en forskel i forhold til resten af verden.
Faktum er, at folk, som er iværksættere, som måske driver en succesfuld virksomhed, og som i de år, hvor de bygger den virksomhed op, får den noteret, så det bliver med noterede aktier, højst sandsynligt gør det på en sådan måde, at de ikke får ret meget i løn, for ellers kan de ikke drive virksomheden, de har måske oven i købet optaget lån for at få virksomheden i gang, de skaber nye arbejdspladser, og nu indfører man en model, hvor det er sådan, at hvis de oven i købet har gevinster, altså, hvis det er sådan, at virksomheden har succes i de kommende år, skal de ud at belåne yderligere for at kunne betale en skat.
Det er da så demotiverende, som noget overhovedet kan være.
For at undgå at skulle ud at låne de penge for at kunne betale den skat, er man egentlig tvunget til at gå ud at sælge sine aktier og dermed fratage sig selv den ekstra motivation, der vil være i at have aktier i den virksomhed, som man har været med til at starte op.
Selvfølgelig placerer man den her type aktier i et holdingselskab for ikke at udsætte sin egen økonomi mere end højst nødvendigt ud over det, som man har været nødt til at gøre for overhovedet at kunne låne for at kunne komme i gang med virksomheden.
Jeg tror egentlig godt, at man fra regeringens side er klar over, at det er urimeligt at behandle iværksættere på den her måde.
Men så længe man fra regeringens side vælger at læne sig tilbage i stolen og definere retfærdighed som antallet af mennesker, der bliver ramt, og så længe der ikke er ret mange, der bliver ramt, er det nok rimelig retfærdigt, så har vi altså et grundlæggende problem med tankegangen i den nuværende, såkaldt liberale regering, synes jeg.
Derfor vil vi stadig væk opfordre regeringen til at gentænke endnu en gang, om man, når man nu har imødekommet så meget, som man har kunnet gøre her inden for de sidste 24 timer, så ikke kan tage det yderligere skridt og sige, at det simpelt hen er dumt, at man indfører en beskatningsmodel, som tvinger iværksættere til yderligere at skulle låne, hvis de har succes, for at kunne betale skat af noget, som de ikke har haft imellem hænderne.
Jeg vil stærkt opfordre regeringen til at lave den genovervejelse.
Og så håber jeg, at vi på et tidspunkt får Venstres og De Konservatives ordførere på banen noget mere tydeligt med en opsang til Dansk Folkeparti, hvis det er dem, de dækker sig bag ved, med hensyn til at vi selvfølgelig skal kigge på skatten en gang til.
Vi taler trods alt stadig væk om Dansk Folkeparti, hvis tese var, at nulskat på arbejde var det maksimale, man kunne acceptere.
Selvfølgelig kan man da presse det parti.
Der er da masser af gode kræfter i Dansk Folkeparti, som ved, at det er helt tåbeligt at have det skattesystem, men som lægger sig ned af hensyn til misundelsesretorikken og derfor ikke tør tage kampen og få hevet det plaster af.
Der var engang en klog mand, der sagde til mig, at når man skal diskutere folketingsmedlemmers løn, skal man gøre det sjældent, og så skal man til gengæld give den et ordentligt hug opad, for uanset om man giver et lille hug opad eller et stort opad, kommer der det samme skrigeri ud af det.
Og det er det samme, der gør sig gældende ved skatten.
Man har ikke gjort ret meget, og der er kommet et vældigt skrigeri ud af det.
Man kunne lige så godt have hevet det plaster helt af og så fået et enkelt, gennemskueligt verdensklasseskattesystem med en max. skat på omkring 40 pct. på arbejde for sølle 5 mia. kr.
Vi har samlede skatteindtægter i det her samfund på 850 mia. kr. om året.
De sølle sidste 5 mia. kr. vil man ikke bruge, for så fik direktøren sikkert for meget ud af det.
Men jeg må sige: I kan jo selv høre - undskyld, jeg siger det både til ministeren og til De Konservatives og Venstres ordførere - hvordan salen har været på nakken af jer her i løbet af i dag og også tidligere og kaldt det en rødvinsreform og sagt, at bankdirektøren bliver belønnet for meget osv.
I får de samme tæv alligevel, hvorfor så ikke gøre det rigtige første gang?