Finn Sørensen (EL), 2015-05-19:
Tak for debatten.
Så blev det jo ikke kun forslaget, der blev en genfremsættelse – det var også debatten og synspunkterne, der blev en reprise.
Jeg vil bare sige, at det her forslag er lige så aktuelt i dag, som det var i maj 2013, da vi sidst drøftede denne problemstilling.
Det er egentlig blevet mere aktuelt
, fordi vi har fået bekræftet, at de vejledninger, som sidst var begrundelsen for, at regeringen og en række andre partier ikke ville støtte vores forslag, ikke har hjulpet.
Vi slæber stadig videre på det, der er hovedproblemet, nemlig begrebet ægteskabslignende forhold, med de muligheder for vilkårligt skøn, som kommunerne får.
Der er altså på forhånd en grundlæggende mistillid til borgerne.
Det er fint nok, hvis der er borgere, der snyder.
Det ved vi der er.
Men det kommer man jo ikke til livs ved at indføre begreber, som ikke er klare og entydige for borgerne.
Så har vi haft hele sagen om skandalen
, vil jeg kalde det, om de ulovlige afgørelser i kontanthjælpssagerne om samlevende kontanthjælpsmodtagere med gensidig forsørgerpligt, som jo også har aktualiseret denne debat.
Hvis man kigger på argumenterne imod forslaget, ser man, at de fleste rammer direkte ved siden af, hvad der er både ord og hensigt i det forslag, vi har lavet.
Det vender jeg tilbage til.
Hovedargumentet er en cirkelslutning, der siger, at der er behov for et skøn.
Jamen det er der jo kun, fordi man har bygget lovgivningen på et begreb, som ikke er defineret i lovgivningen, nemlig begrebet ægteskabslignende forhold.
Det er derfor, der er brug for et skøn.
Så problemet er sådan set meget enkelt, og løsningen er også enkel, nemlig at fjerne det begreb.
Det vil man så ikke, det vender jeg tilbage til til sidst.
Jeg er åbenbart lige nødt til at præcisere, hvad Enhedslistens principper er i det her spørgsmål.
Er det rimeligt, at man ved udmåling af offentlige ydelsers størrelse tager hensyn til, at det er en økonomisk fordel for borgerne, hvis de deler udgifterne til deres bolig med en anden borger?
Ja, det er yderst rimeligt.
Enhedslisten anfægter ikke det princip med det her forslag.
Er det rimeligt, at borgerne også skal kunne dokumentere, at de i givet fald selv betaler for udgifterne til deres bolig?
Jeg taler om det i bred forstand, jeg skal ikke remse det hele op.
Ja, det er da yderst helt rimeligt, for man skal ikke snyde med offentlige ydelser, og den økonomiske fordel – hvis man kan bruge så stort et ord nu om dage om sociale ydelser – man har ved at være enlig, skal jo være velbegrundet, og den skal kontrolleres.
Selvfølgelig skal den det.
Med al lovgivning, alle regler skal der jo være mulighed for kontrol.
Jeg synes, der er en række indlysende argumenter for vores forslag.
Det vil styrke retssikkerheden, og det vil opfylde det grundlæggende princip, der må være i en retsstat, og som vi ellers anvender på alle mulige andre lovgivningsområder, om, at borgerne skal kunne vide, hvordan de skal sikre, at de holder sig inden for lovens rammer.
Hvis vi går over til de objektive kriterier, vi foreslår, undgår vi de grove krænkelser af borgernes privatliv, som mange borgere har været udsat for, når kommunen går i gang med sine kontrolgrupper og sit dyneløfteri og stiller borgerne nedværdigende og dybt krænkende spørgsmål om deres seksualliv, og hvad vi i øvrigt har af mange rigtig kedelige eksempler på, hvad den her lovgivning fører til, som reglerne er i dag.
Samtidig sparer vi unødig kontrol, så kommunerne faktisk kan koncentrere deres kontrolressourcer om at fange de borgere, der rent faktisk snyder, i stedet for at bruge kræfter på mistænkeliggørelse af en lang række andre borgere.
Helt grundlæggende vil det forslag, vi kommer med her, styrke noget, der er stærkt behov for at styrke i dag, nemlig tilliden mellem borgerne og systemet.
Mange borgere oplever, specielt med den lovgivning, vi har at gøre med her, at kommunen ikke er sat i verden for at hjælpe dem og for at tydeliggøre, hvad de skal gøre for at overholde reglerne.
De oplever, at kommunen er sat i verden for at mistænkeliggøre dem og udføre unødig kontrol.
Det, der står tilbage efter debatten, er jo, at det store flertal her i Folketinget vil fastholde et begreb, der ikke er defineret i lovgivningen, nemlig begrebet ægteskabslignende forhold.
Det er jo egentlig fantastisk, at man kan gøre det uden at blinke med øjnene, for det er det, der skaber alle problemerne.
Så står spørgsmålet og blæser vinden: Hvorfor vil man så gerne holde fast i det?
Det er jo ikke til at få et rigtig klart svar på.
Det vil sikkert blive opfattet som ondsindet at konkludere det følgende, men det bliver jo næsten sagt: Det skal være sådan, at kommunerne har plads til den vilkårlighed, har plads til den mistænkeliggørelse, har plads til den form for unødig kontrol og i virkeligheden spild af ressourcer, som foregår i dag.
Jeg må jo takke for debatten og også for rimelig klarhed i argumenterne for at afvise forslaget, men så beklage, at det kun er få partier, to et halvt parti talte jeg mig frem til, hvis vi regner SF som en halv i den her sammenhæng, som gerne vil arbejde videre, og som erkender, at vi har et problem.
Det ser jeg frem til.
Vi lærer jo at nøjes med lidt i de her debatter om borgernes sociale retssikkerhed.
Tak for ordet.
Ordføreren brugte altså den anden begrundelse, og den har jeg da lov til at diskutere.
Og den er jo ikke trukket tilbage, så det er jo stadig væk et vigtigt argument, der også dukkede op, sidst vi snakkede om det.
Det er et argument i sig selv for regeringspartierne og for flertallet, at der ikke må være for klare regler, fordi det så er nemmere at snyde.
Så spørger jeg bare: Skulle vi så ikke tage at overføre det begreb også til al mulig anden lovgivning, for ellers duer det jo ikke, vel?
Så det vil jeg gerne have ordføreren til at svare på, og så også det spørgsmål, jeg har stillet andre: Kan ordføreren bekræfte, at grunden til, at man er nødt til at skønne med de regler, vi har nu, er, at man stædigt holder fast i at operere med et fuldstændig forældet og tåget og diffust begreb, som ingen kan eller vil definere, nemlig begrebet ægteskabslignende forhold?
Det er det, der er årsagen til, at man er nødt til at skønne med de regler, vi har i dag.