runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2008-11-12:
Hr. Ole Sohn har jo fuldstændig ret i, at der sandelig er løbet meget vand i stranden hos SF, siden Holger og konen sagde nej til unionen.
Jeg ved da godt, at hr. Ole Sohn kalder det, at SF har udviklet sig.
Der kunne være ondsindede mennesker rundtomkring, der ville sige, at det i stedet betyder, at SF blafrer for vind og vejr.
Hr. Søren Espersen fastslog, at hr. Ole Sohns ordførertale intet som helst indeholdt.
Jeg vil dog sige, at den indeholdt to ting, nemlig sådan en fuldstændig klassisk marxistisk lektie om onde borgerlige, som har dereguleret finansmarkedet, og så lidt ros til statsministeren, fordi statsministeren har forstået det.
Vi kan jo senere spørge statsministeren, hvordan han har det med at blive rost af et klassisk socialistisk kommandoøkonomisk parti, som han bejler så varmt til for at få med til en euroafstemning.
Det kan vi senere spørge om.
Mit spørgsmål til hr. Ole Sohn nu er - ja, det er lidt kringlet, men hvordan tror hr. Ole Sohn at statsministeren har det med sådan en ros?
Ole Sohn (SF), 2008-11-12:
Jeg vil gerne sige, at dommedagsprofetier og den form for debat, der er omkring kronen og euroen i Danmark, ikke er noget særlig konstruktivt.
Dansk økonomi har været ufattelig stærk i forhold til de dommedagsprofetier, der kom forud for den sidste folkeafstemning, og derfor mener jeg, at det er helt overskruet at køre en debat op om, hvorvidt vi skal have krone eller euro.
Det, der er det helt afgørende, er den økonomiske struktur og de rammer, der er omkring kronen, og de økonomiske strukturer og rammer, der er omkring euroen, og der har vi en fælles interesse med de franske borgere og de italienske borgere og de spanske borgere, alle EU-borgere, og det er, at vi får styr på den finansielle sektor, at vi får lukket de spekulationsmuligheder, der er, og som en deregulering af markedet igennem de sidste 20 år har bidraget til.
Der noterer jeg med tilfredshed, at det ikke kun er SF, der har den opfattelse, men at den faktisk har bredt sig, så selv statsministeren som liberalist kan se nødvendigheden af - hvilket er fuldstændig i strid med den liberalistiske grundtanke - at man er nødt til at have gennemskuelighed i den finansielle sektor, at man er nødt til at have nogle rammer og nogle kontrolforanstaltninger for at undgå, at den finansielle sektor kan bringe et land eller en region eller for den sags skyld verden ud i en ny finansiel krise.
Og når folk ændrer sig og bevæger sig og kan se nye muligheder ved at ændre politik, så forstår jeg ikke, hvorfor man skal have en debat om ja eller nej til en euro, som den så ud i år 2000.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-11-12:
Det var et meget, meget tyndt svar, kan man sige, at man ikke havde forstået spørgsmålet.
Jeg synes sådan set, at det var meget konkret.
SF har klart meldt ud, at man ikke kan støtte den euro i Danmark i sin nuværende form.
Og så vil jeg gerne høre: Hvor mange forskellige former skal der så være?
Skal det være en for hvert medlemsland, eller skal der være en, så alle andre lande skal flytte sig i SF's retning?
For så vil jeg mene, at SF er temmelig naive, hvis de tror, at de kan flytte både Frankrig og Tyskland og alle mulige andre lande så kraftigt på så stort et område som det her.
Så vil jeg gerne stille et spørgsmål mere, og det er med hensyn til de her dommedagsprofetier: Deler SF stadig væk opfattelsen af, at mange af de her dommedagsprofetier er aldeles manipulerende, hvis man skulle ind og støtte et dansk ja til en folkeafstemning?
Ole Sohn (SF), 2008-11-12:
Jeg må indrømme, at jeg ikke forstår det spørgsmål.
Mig bekendt findes der kun en.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-11-12:
Jeg fortsætter lidt i samme skure over for hr. Ole Sohn.
Det drejer sig om, at det jo var fremme på Ritzau for et par uger siden, at SF ikke kunne støtte euroen i sin nuværende form.
Her tænkte jeg så lidt på det med form.
Er det en fysisk form, eller er det en politisk form?
For hvis det er en fysisk form, så er det jo klart, at vi selvfølgelig har nogle store udfordringer inden for EU, al den stund at man jo ikke kan overholde de der soliditetskrav og konvergenskrav osv., der er ifølge stabilitetspagten.
Hr. Ole Sohn nævner jo så beskæftigelse som et af de områder, som man gerne vil have sat fokus på.
Jeg vil gerne rent konkret spørge: Tror SF selv på, at man kan flytte alle de lande, der fuldt ud er medlemmer af eurosamarbejdet, også den tredje fase, netop for at sikre, at SF i Danmark så kan støtte en dansk euro i en dansk udgave?
Dernæst vil jeg gerne spørge ordføreren: Hvor mange forskellige former for euro er der plads til?
Skal der være en italiensk euro, skal der være en tysk euro, skal der være en fransk euro og så en dansk, som lige er nicheformuleret af SF i dagens anledning for at sikre et lille flertal sammen med regeringen, som er meget proeuropæisk i denne forbindelse?
Jeg vil gerne spørge ordføreren: Hvor mange former for euro er der plads til?
Ole Sohn (SF), 2008-11-12:
En af de ting, vi har kritiseret ved Den Økonomiske og Monetære Union, altså konstruktionen, er, at den ikke tager tilstrækkelige sociale og beskæftigelsesmæssige hensyn.
Det har vi fået demonstreret til fulde at den ikke gør.
Til gengæld har vi også konstateret, at den politiske virkelighed ikke alene har påvirket eurolandene, men også Den Europæiske Centralbank, så man faktisk bøjer reglerne i en sådan grad, at det i stigende omfang accepteres, at man tager netop de sociale og beskæftigelsesmæssige hensyn, fordi ingen lande - heller ikke eurolande - kan acceptere, at arbejdsløsheden vokser og vokser.
Der er indimellem behov for, at et land kan vedtage en ekspansiv økonomisk politik for at sparke gang i beskæftigelsen.
Sådan nogle ting mener vi er helt afgørende at få sat fokus på.
Det er jo en ny ting, som ikke var der, da vi sidst diskuterede eller havde folkeafstemning.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Nu nærer jeg mange ting for SF, men omsorg er ikke en af dem; det kan jeg godt åbenbare.
Derfor vil jeg gerne spørge igen: Når nu hr. Ole Sohn siger, at man ønsker at ændre den pagt eller den aftale, der ligger til grund for euroen i dag, hvad er det så, der skal ændres?
Det er jo helt åbenlyst, at en lang række af eurolandene i dag ikke kan overholde de krav, der gælder.
Alligevel render folk rundt og siger, at det er en stor succes.
Det er i sig selv et interessant synspunkt, men mener hr. Ole Sohn så, at man bare skal ændre de krav?
Altså, skal man så sige, at det er i orden at have mere end 60 pct. af sin BNP i gæld?
Skal vi så op på 70 pct. eller 80 pct., eller hvad mener hr. Ole Sohn vil være nok til, at SF kan sige: O.k., så kører vi, så afskaffer vi kronen?
Eller vi kan tage statsunderskuddet.
Der har man i dag et krav om, at man højst må have 3 pct.
Og hvor meget skal der til, for at SF skifter holdning på det her område og sådan kan komme regeringen til undsætning for at få afskaffet kronen?
Vi vil godt have en klar udmelding: Hvad er det, der skal til, for at vi har ændret nok på den nuværende konstruktion, til at SF siger ja til euroen?
Ole Sohn (SF), 2008-11-12:
Det er da en fantastisk omsorg, hr. Morten Messerschmidt har for SF.
Det tror jeg da SF's medlemmer vil sætte stor pris på.
Jamen vi er overhovedet ikke bange for at sige, at vi udvikler os politisk.
Vi har i kraft af den virkelighed, der er kommet, også i EU, bl.a. anbefalet, at man ophæver forsvarsforbeholdet.
På den måde udvikler vi os - på samme måde, som jeg kan forstå at Dansk Folkeparti også kan gøre det.
For 10 år siden gik man ind for at banke ungerne, og nu anerkender man, at afskaffelsen af revselsesretten måske var meget fornuftig.
Så på den måde ændrer Dansk Folkeparti jo også opfattelse - i hvert fald en del af Dansk Folkeparti.
Sådan er det jo i politik, og sådan er det i øvrigt også i forbindelse med euroen.
Eurolandenes tilgang til Den Økonomiske og Monetære Union forandrer sig med ganske hastige skridt i de her uger og måneder, og hvorfor det?
Jo, fordi de andre lande i EU jo også er ramt af den finansielle krise, og derfor bliver der i forhold til den liberalistiske tilgang, som ØMU-konstruktionen er bygget op omkring, nu sat flere og flere rammer op, som gør, at eurolandene også har en interesse i at skabe gennemskuelighed i den finansielle sektor, at skabe rammer for kapitalbevægelserne.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Jeg har bemærket, at hr. Ole Sohn sagde, at SF, når det kommer til euroen, overhovedet ikke har ændret holdning.
Det er jo beroligende, at der så er et område, hvor man ikke har skiftet synspunkt endnu.
Men det, der er relevant at høre, er jo: Hvad var så meningen med det, som hr. Villy Søvndal for ganske kort tid siden sagde om, at man ikke kan støtte euroen i dens nuværende konstruktion?
Betyder det, at da vi stemte om euroen tilbage i år 2000, var det til euroens daværende konstruktion, at man sagde nej, i håb om at konstruktionen sådan ville ændre sig?
Og kunne hr. Ole Sohn ikke fortælle lidt om, hvad det så er for en konstruktion, der skal til, før SF også på det her område ændrer holdning og altså så kan blive sådan fuldblods, ikke hallelujaeuropæere, men jubeleuropæere?
Hvad er det for nogle ændringer ude i fremtiden, som hr. Ole Sohn ser der skal til for også lige at få den sidste rest af det gamle SF skubbet ud over kanten?
Ole Sohn (SF), 2008-11-12:
Jamen SF har overhovedet ikke ændret sin tilgang til euroen, så jeg forstår ikke, hvorfor det kommer ind i debatten.
Vi anbefalede et nej ved den sidste afstemning, og vi synes altså ikke, at det er aktuelt at ændre det og i øvrigt at tage en folkeafstemning.
Det, vi har sagt, er, at virkeligheden tilsiger, at det er helt afgørende, at vi fra dansk side presser på i EU for at sætte ind med mere og bedre regulering af den finansielle sektor.
Det synes jeg da er helt afgørende.
Jeg synes også, man skal kvittere for, at EU-landene, herunder også eurolandene, som er underlagt nogle rigide regler, faktisk forsøger at ændre dem.
Det er jo det, der sker.
Det foregår ikke officielt, for traktaten er ikke ændret.
Men at Centralbanken ser igennem fingre med, at nogle lande fører en mere eksplosiv økonomisk politik, er jo et forsøg på at tilpasse virkeligheden til den konstruktion, som findes.
Så selvfølgelig foregår der forandringer.
Vi har en statsminister, som for 2 måneder siden sagde: Ikke tale om, at der skulle ske regulering af kapitalbevægelserne.
Nu taler han om det.
Selvfølgelig bevæger politikere sig, det gør statsministeren også, og det gør Dansk Folkeparti forhåbentlig også.
Søren Espersen (DF), 2008-11-12:
Jo, selvfølgelig er vi da interesserede i boligejernes situation.
Det er slet ikke det, vi snakker om her.
Og det er derfor, jeg mener, at det, jeg har oplevet her, er en form for fedtspilleri, der foregår fra SF's side.
Vi er nødt til at få klarhed over også fra hr. Ole Sohn nu: Hvis der på et eller andet tidspunkt i den nærmeste fremtid bliver en afstemning om euroen, vil SF så anbefale et ja?
Det andet spørgsmål er: Gør man sig nogen som helst illusioner om, at man kan tage til Frankfurt og få ændret euroen hen i en klædedragt, der passer det danske SF?
Det var to spørgsmål.
Gør man sig nogen som helst forhåbninger om, at man kan ændre noget som helst?
Eller må man tage euroen, som den ligger - råt for usødet?
Det er det, der er det afgørende spørgsmål, og det kan man godt spille fedtspilleri om i nogle måneder, men der kommer altså et tidspunkt, hvor man må finde ud af, hvor man står.
Ole Sohn (SF), 2008-11-12:
Vi mener sådan set det, som jeg har stået og sagt her: at det, der er helt afgørende, er, at EU sætter sig i spidsen for at skabe en regulering af kapitalbevægelserne, så vi undgår en gentagelse af den finansielle krise.
Jeg går ud fra, at det et eller andet sted også er i Dansk Folkepartis interesse, at vi ikke kaster ganske almindelige danske borgere ud i en situation, hvor det er kapitalkræfter - som ikke styres eller reguleres af hverken det danske Folketing eller europæiske organer eller for den sags skyld globale organer - der skal bestemme, hvorvidt folk har råd til at bo i deres huse eller ej.
Det går jeg ud fra også et eller andet sted interesserer Dansk Folkeparti; det interesserer i hvert fald SF umådelig meget.
Deri spiller det altså også en rolle, hvordan ØMU'en, altså strukturen omkring Den Økonomiske og Monetære Union er, og derfor er vi selvfølgelig også glade for, at EU erkender, at de konvergenskrav, der er, er for stramme, er for rigide, og at man også lemper eksempelvis over for nogle af landene i EU, sådan at de er i stand til at føre en mere ekspansiv økonomisk politik.
Det synes vi da er fornuftigt.
Men det, der er helt afgørende, er, at man får sat fokus på: Hvordan får vi reguleret kapitalbevægelserne, og hvordan får vi gennemsigtighed i kapitalbevægelserne, så vi også kan få en bedre kontrol?
Henrik Høegh (V), 2008-11-12:
Det er normalt, at når vi holder de her høringer, så hører vi alle parter i sådan en sag.
Vi plejer at have en undergruppe, hvori alle partier er repræsenteret, og den sørger for at lave et indhold til en dag, så vi kommer hele vejen rundt om fordele og ulemper.
Per Clausen (EL), 2008-11-12:
Jeg vil gerne spørge hr. Henrik Høegh, om han ikke er enig med mig i, at det, når vi skal have den videre debat og have høring i Folketinget osv., så er vigtigt, at den lange række af uafhængige økonomer, som klart har sagt, at de mener, at det er helt uklart, om der er nogen som helst økonomisk fordel for Danmark ved at være med i euroen eller ej, bliver inddraget, sådan at det ikke bare bliver DIIS's sådan måske lidt særlige tilgang til spørgsmålet, der bliver inddraget.
Og er hr. Henrik Høegh ikke også enig med mig i, at det er meget vigtigt, at vi også får sat fokus på euroens reelle konsekvenser i den tid, vi har kendt indtil nu, altså får sat fokus på, hvordan den økonomiske udvikling har været i eurolandene sammenlignet med Danmark og andre lande, og også får sat fokus på, hvilke konsekvenser den stadige liberaliseringspolitik, afreguleringspolitik, som der er ført i EU i forhold til kapitalbevægelser, har haft for at sikre forudsætningerne for den finansielle krise, vi er kommet igennem, sådan at vi får en åben debat om både fordele og ulemper ved euroen?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Men så vil jeg sige sådan opklarende, at nu har jeg jo den fornøjelse hver fredag at deltage i Europaudvalgsmøderne, og derfor undrer det mig overhovedet ikke, at det er den tilgang, som både Socialdemokratiet og De Radikale og andre måtte komme med, for sådan er det.
Linjen er sådan, at kommer der noget fra EU, så er det godt, og så behøver man ikke at tænke nærmere over det, men kommer det ikke fra EU, så må man hellere være lidt mistænksom over for det. Jeg må bare sige, at det er den fuldstændig modsatte tilgang til det, som jeg har i mit arbejde i Europaudvalget såvel som i alle andre sammenhænge.
Det må jeg altså skuffe fru Pia Kjærsgaard med at sige er realiteterne fredag efter fredag.
Pia Kjærsgaard (DF), 2008-11-12:
Mange tak for det.
Jo, det er da rigtigt, at det er usædvanligt, men når jeg beder om ordet, er det, fordi jeg bare vil spørge hr. Morten Messerschmidt, om han ikke undrer sig.
Altså, jeg undrer mig så meget, når jeg hører en socialdemokratisk ordfører spørge i det her tilfælde Dansk Folkeparti, om man egentlig kun er regeringensegnet, hvis man går ind for euroen.
Jeg har jo den stik modsatte opfattelse.
Jeg synes, man er meget regeringsegnet, hvis man vil bevare sin nationale valuta.
Det er bare lige for at få gjort op med det, som er sat op som sådan en rettesnor til den danske befolkning, altså at man sandelig kun kan komme i regering, hvis man er EU-forhippet, hvis man afsværger den nationale valuta, hvis man går ind for alt muligt, som EU bestemmer.
Altså, jeg kan slet ikke få det ind i mit indre.
Jeg synes, det er så ejendommeligt.
For mig burde det være fuldstændig omvendt.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Men hvad er det, som hr. Henrik Høegh tror at der skal forhandles om i forhold til euroen?
Er det rentesatsen?
Altså, renten fastsættes af ECB i fuldstændig uafhængighed, står der i traktaten.
Den eneste indflydelse, Danmark får på rentesatsen, er de 2 pct., som vores økonomi udgør af eurozonens samlede økonomi.
Hvad er det så, hr. Henrik Høegh påpeger?
Er det valutakursen?
Det kan det heller ikke være, for det er også ECB, der fastsætter den.
Hvis vi holder fast i kronen, kan vi stadig væk fastlægge alle de her beslutninger ud fra dansk økonomis interesser.
Vi kan stadig væk fastsætte vores rente ud fra dansk økonomis interesser.
Siden euroen blev indført, har ECB ændret sin rentesats ca. 27 gange, og Danmark har gjort det 46 gange.
Det vidner jo altså om, at vi langt flere gange end Euroland har reguleret vores rente og dermed har en selvstændighed til at gøre noget selv.
Henrik Høegh (V), 2008-11-12:
Så er det jo oplagt at håbe, hvis vi nu finder en fælles holdning til det, at den kapital med de ærlige hensigter så også har mulighed for at operere under ensartede vilkår, som vi i fællesskab har fastlagt i EU.
Hvor tror hr. Morten Messerschmidt så at vi får størst mulighed for at påvirke det med den danske holdning - er det, hvis vi vælger stolen uden for døren i eurogruppen, eller er det, hvis vi vælger at sætte os til forhandlingsbordet?
Det er jo en kendt sag, at det her er noget, som eurogruppen vil interessere sig meget for og vil forhandle om.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Jo, jeg kan fuldstændig bekræfte, at vi i Europaudvalget i oppositionen har haft et utrolig godt forløb i forhold til at sætte nogle regler for, hvordan vi kan sikre mere åbenhed og mere fair vilkår for den måde, kapital- og hedgefonde fungerer på i Europa.
Der må man jo nok sige, at regeringen har været noget mere tøvende, for ikke at sige modstræbende, for det var regeringspartierne, der i Europaudvalget den 30. maj i år, tror jeg, det var, stemte imod den beretning, som faktisk indrammer de her ting.
Men ellers kan jeg fuldt ud bekræfte det, som hr. Høegh påpeger.
Henrik Høegh (V), 2008-11-12:
Ja tak.
Jeg vil gerne spørge hr. Morten Messerschmidt, når nu hr. Auken nedtonede det, om ikke det er rigtigt, at det har Dansk Folkepartis og hr. Morten Messerschmidts store interesse, at vi får skabt nogle internationale regler for pengemarkedet, herunder regler og vilkår om transparens og indsigt i kapitalfonde og hedgefonde.
Og er det ikke også rigtigt, at her går hr. Morten Messerschmidt ind for, at vi finder nogle fælles regler i EU, altså at vi samarbejder i EU om det her?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Jeg har ikke meget ære og respekt tilovers for italiensk arbejdsmarkedspolitik, men jeg vil bare sige, at noget af det, som landets nuværende statsminister jo historisk set er blevet klandret for, i hvert fald fra sådan liberale og libertarianske kredse, er, at han er flygtet fra gamle synspunkter fra sin bog fra midten eller slutningen af 1990'erne.
Og jeg mener, at hvis der har været mulighed for at flytte sig på så meget markante områder igennem tiden, vil jeg da være åben over for, at statsministeren også kan indse fornuften i at holde fast i den selvstændige danske valuta.
Svend Auken (S), 2008-11-12:
Jeg kan godt forstå, at hr. Messerschmidt ikke vil svare på det stillede spørgsmål.
Vi konstaterer, at der på dette for regeringen og for Dansk Folkeparti helt vitale område ikke er to parter, der er længere fra hinanden end regeringen repræsenteret af statsministeren og Dansk Folkeparti, ikke bare repræsenteret af hr. Messerschmidt, men af en stribe talsmænd her i dag.
Da det er så vitalt et spørgsmål, er det så ikke rigtigt antaget, at der i hvert fald ikke med den nuværende regering kan blive tale om et regeringssamarbejde med Dansk Folkeparti
, fordi dette spørgsmål både for Dansk Folkeparti og for regeringen er et helt vitalt spørgsmål - synspunkterne er de diametralt modsatte?
Det spørgsmål kan der jo svares klart på i stedet for at tale om italiensk arbejdsmarkedspolitik - med al ære og respekt.
Ole Sohn (SF), 2008-11-12:
Det tror jeg sådan set man skal overlade til statsministeren at svare på.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Det hænger ganske enkelt ikke sammen: Hvis man går ind for sit lands valuta, er man ikke regeringsduelig.
Det er jo et absurd synspunkt.
Det, der er vores kritik af euroen, er, at Danmark på langt sigt ikke har nogen interesse i at komme med i en klub, hvoraf hovedparten af medlemslandene er rigtig dårligt drevet.
Når man ser på Sydeuropas arbejdsmarkedspolitik, pensionspolitik, økonomiske politik generelt, kan man se, at det er åbenlyst, at de lande mangler reformer.
Og så længe de reformer ikke er gennemført, vil de lande være præget af en ringe økonomisk udvikling, af recession, af store problemer med eksporten, store problemer med arbejdsløsheden osv.
Ved at gå ind i en klub, hvor de lande er dominerende i den politik, der føres, trækkes vi ned på deres niveau.
Det har vi altså i al enkelhed ikke nogen som helst interesse i.
Det, vi har en interesse i, er at holde fast i de styringsredskaber, som vi har i dag: vores egen rente, muligheden for en selvstændig valutapolitik osv.
Det er de styringsredskaber, som gør, at Danmark er stærk.
Svend Auken (S), 2008-11-12:
Hr. Messerschmidt og jeg har sammen med andre kollegaer i Europaudvalget arbejdet meget intenst på, at Danmark via statsministeren kunne tage et markant initiativ til at få kontrol med kapitalfondene, og det var jo nærliggende og fristende at spørge ordføreren, om ikke han tror, vi havde lidt større lydhørhed, lidt større indflydelse på at få dette fremragende fælles initiativ igennem, hvis vi var medlem af eurogruppen, end nu, hvor vi har valgt at stå udenfor.
Men det vil jeg lade være med, for jeg har et vigtigere spørgsmål:
Når man hører statsministerens, synes jeg, meget klare tale og hr. Messerschmidts lige så klare tale, kan man vel næsten ikke se to parter, der står længere fra hinanden end de to.
Betyder det så, at så længe den uenighed består, er der ingen mulighed for et regeringssamarbejde mellem den nuværende regering og dens støtteparti, Dansk Folkeparti?
For den ene parts vedkommende er euromedlemskabet en vital størrelse, og for den anden part er det simpelt hen et spørgsmål om demokrati og nationens overlevelse at holde sig udenfor.
Hvordan ser ordføreren på det spørgsmål?
Per Clausen (EL), 2008-11-12:
Nu var hr. Svend Auken jo meget bekymret for Dansk Folkepartis mulighed for at komme ind i en regering.
Den side af sagen bekymrer mig ikke meget.
Men jeg vil da således inspireret spørge hr. Kim Mortensen, om grunden til Socialdemokraternes hastværk er, at de godt ved, at hvis ikke man får det her på plads inden næste valg, og inden vi får en S-SF-regering, vil vi få samme tilstande som i Norge, hvor man jo har været nødt til at lave en fredsaftale om, at EU-spørgsmål ikke tages op.
Jeg synes jo, det er en væsentlig ting at få klarlagt, om det er sådan, at SF ikke kommer i regering, hvis ikke de bøjer nakken, eller det er sådan, at Socialdemokraterne godt ved, at de bliver nødt til at acceptere SF's holdning, og det er det, der er årsagen til hastværket.
Er det sådan, at den økonomiske udvikling i eurolandene de senere år har været bedre, end den har været i Danmark?
Er det sådan, at den økonomiske udvikling i eurolandene har været bedre end den økonomiske udvikling f.eks. i USA?
Altså, hvor er det, at vi ligesom kan finde et mønstereksempel på, at euroen er god for økonomien?
Jeg tror, det vil danne et ganske godt udgangspunkt for den videre debat, hvis vi får indlæg fra den, som jeg siger, lange række af uafhængige økonomer, som ikke er til at drive til at sige, om medlemskab af euroen vil være en fordel eller en ulempe for Danmark økonomisk set.
Mange af dem har politiske standpunkter, ligesom vi har, og jeg tror også, det ville være en stor nytte, hvis vi i den videre debat om Danmarks tilslutning til euroen tager udgangspunkt i, hvad euroen indtil nu har skabt af økonomisk udvikling, sammenlignet med hvad der er sket i de andre lande, og hvilke konsekvenser euroen og EU’s økonomiske politik har haft i forhold til den finansielle krise.
Og hvis hr. Henrik Høegh er indstillet på det, så ser jeg faktisk frem til den videre debat om euroen med al mulig sindsro.