Lars Christian Lilleholt (V), 2016-05-17:
Tak for det, formand.
Som medlemmerne i salen sikkert ved, ønsker regeringen, at de statslige arbejdspladser skal være fordelt i hele landet.
Derfor flytter regeringen et historisk stort antal statslige arbejdspladser fra hovedstaden til de fire andre regioner i landet.
Flytningen gennemføres for at opnå en bedre balance og udvikling i hele landet og for at sikre statslige institutioner, der er tæt på borgere og virksomheder.
En af de styrelser, der skal flytte, er Geodatastyrelsen, som fra den 1. november 2016 flytter til Aalborg.
En konsekvens af denne flytning er desværre, at samarbejdsaftalen med Grønlands Selvstyre om genopretning og digitalisering af søkort, der dækker Grønlands sydvestkyst bliver forsinket.
Samarbejdsaftalen, der blev indgået mellem Miljøministeriet og selvstyret i 2009, fastlægger, at søkort over Sydvestgrønland skal være etableret, genoprettet og digitaliseret inden udgangen af 2018.
Konkret drejer aftalen sig om i alt 73 søkort, hvoraf Geodatastyrelsen på nuværende tidspunkt har produceret 32.
Samarbejdsaftalen er en ambitiøs og vigtig aftale for det grønlandske selvstyre og den danske regering.
Det er vigtigt for mig at præcisere, at samarbejdsaftalen kun omhandler søkortlægning og ikke søopmåling.
Begrebet søkortopmåling er blevet nævnt flere gange i denne debat, men det er ikke et korrekt begreb, for der skelnes i den maritime verden skarpt mellem søopmåling og søkortlægning.
Søopmåling udføres for at få kendskab til dybdeforholdene over et havområde.
Opmålingen, som ligger til grund for søkortlægningen, foretages normalt fra et skib, der opsamler alle informationer over dybdeforholdene i et bredt bælte af havbunden.
Søkortlægningen gengiver alle informationer af betydning for sejladsen i et papir, søkort, herunder også resultat af søopmålingen.
Søkortet bliver også udgivet digitalt.
Genopretningen indebærer, at man digitaliserer og positionerer de gamle søkort, så de kan bruges sammen med GPS, navigation og ny søopmåling.
Grønlands havområde er ca. 20 gange Danmarks havareal.
Det er derfor ikke muligt at dække så enormt et havområde med moderne søkort på én gang.
Der passerer ca. 60.000 større skibe igennem de danske farvande hvert år, og til sammenligning passerer der ca. 600 større skibe gennem de grønlandske farvande hvert år.
Samarbejdsaftalen med Grønlands Selvstyre handler netop om genopretning og digitalisering af søkortene over det havområde, som kan besejles halvdelen af året eller mere, hvor langt hovedparten af al skibstrafik foregår, og hvor hovedparten af befolkningen bor.
Prioriteringen af, hvilke søkort der skal genoprettes først, er sket i samarbejde med selvstyret.
Geodatastyrelsen har publiceret, genoprettet og digitaliseret søkort i størstedelen af det kystområde, der normalt kan besejles hele året.
Det er i den sammenhæng vigtigt at understrege, at der i forvejen eksisterer søkort over hele det område, som er dækket af samarbejdsaftalen.
Disse søkort blev imidlertid produceret på et tidspunkt, hvor der ikke fandtes gode modeller for kortlægning af de nordlige breddegrader.
De gamle søkort kan bruges til navigation med traditionelle navigationsteknikker, men de kan ikke bruges til satellitbaseret navigation med GPS, da de ikke er positioneret korrekt i forhold til GPS-systemet.
Indtil søkortene over disse områder er produceret, genoprettet og digitaliseret, er det derfor nødvendigt at bruge de gamle søkort og traditionelle navigationsteknikker til sejlads.
Søopmålingen af de grønlandske farvande forventes at fortsætte i samme omfang som før udflytningen af Geodatastyrelsen.
Produktion af søkort i Danmark foregår udelukkende i Geodatastyrelsen.
Det er et kompliceret arbejde, som kræver helt specifikke kompetencer, og det tager lang tid at oplære nye arbejdere, da det primært sker ved sidemandsoplæring.
Geodatastyrelsen arbejder på højtryk for at minimere konsekvenserne af udflytningen af produktionen af de nye grønlandske søkort, bl.a. ved løbende at ansætte nye medarbejdere og indhente bistand fra styrelsens internationale søsterorganisationer og maritime samarbejdspartnere.
Men det er styrelsens vurdering, at der vil gå nogle år, inden de nye medarbejdere i fuldt omfang kan varetage produktionen af søkort over Grønland, og det kan desværre ikke undgås, at produktionen vil blive forsinket.
Forsinkelsen skyldes således ikke manglende økonomiske ressourcer, men et stort videnstab i forbindelse med udflytningen af Geodatastyrelsen til Aalborg.
Ud af 15 medarbejdere, som arbejder med grønlandske søkort i Geodatastyrelsen, har 12 på nuværende tidspunkt forladt deres stilling, og yderligere 2 medarbejdere har meddelt, at de ikke ønsker at følge med til Aalborg.
På det årlige kontaktudvalgsmøde med repræsentanter fra Grønlands Selvstyre i december 2015 orienterede Geodatastyrelsen om, at den foreslåede udflytning til Aalborg kunne risikere at påvirke fremdriften af søkortproduktion i et omfang, der kunne få betydning for opfyldelsen af samarbejdsaftalen.
Selvstyret blev endeligt orienteret om forsinkelsen i begyndelsen af april i år, ligesom jeg orienterede min grønlandske kollega Knud Kristiansen om situationen den 5. april.
Vi har stort fokus på at gennemføre udflytningen af statslige arbejdspladser så effektivt og smidigt som muligt.
Der har været drøftet kompenserende tiltag og mulige fremtidige leverancer med selvstyret, og den tætte dialog med selvstyret om en eventuel opdatering af samarbejdsaftalen fortsætter.
Det er derfor endnu for tidligt at sige, hvor meget produktionen bliver forsinket, da det bl.a. afhænger af personalesituationen og igangværende drøftelser med selvstyret om en revision af samarbejdsaftalen.
Jeg vil derfor foreslå, at Geodatastyrelsen og det grønlandske selvstyre får ro til at udarbejde en revideret samarbejdsaftale, som tager højde for konsekvenserne af regeringens plan for udflytning af statslige arbejdspladser og tilgodeser de involverede parter bedst muligt.
Tak for ordet.