runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Frahm (SF), 2009-12-01:
Ja, mange tak.
Nu håber jeg ikke, at svaret til mig også bliver, at vi bare skal tro på det, så skal det nok gå.
Jeg vil godt vende mig mod den anden del af uddannelsessystemet nu, for forudsætningen for, at nogen overhovedet kan gennemføre en ungdomsuddannelse, er jo, at de har fået den undervisning i folkeskolen, de har brug for.
Der ved vi alle sammen at der er nogle børn, der har brug for mere end bare det, gennemsnitsbarnet får i gennemsnitsskolerne.
Jeg taler om specialundervisningen.
Her er der jo igen lavet undersøgelser, der viser, at et stigende antal børn ikke får den hjælp, de har brug for, i folkeskolen, og det er på trods af, at folkeskoleloven jo er superklar.
Der står i § 3, stk. 2, at børnene har ret til at få en undervisning efter det behov, de har.
Man skal altså etablere specialundervisning efter behov.
Spørgsmålet er så, hvor længe vi skal blive ved med at høre på det her.
Nu hører vi igen, at kommunerne vil spare på specialundervisningen.
Det er jo en regerings ansvar, at der er de midler, og det er en regerings ansvar, at loven bliver overholdt.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-12-01:
Som afdelingsleder på en skole var det altså ikke svært at planlægge, hvordan specialundervisningen skulle tildeles.
Hvis man havde lavet de test af børnene, der skulle til, for at man vidste, hvilket niveau de var på, var det også meget enkelt at give dem den hjælp, der var behov for.
Vi har netop her i Folketinget vedtaget en lov for ikke så længe siden om, at man fik mulighed for at påbegynde hjælpen, før man var færdig med den psykologiske udredning fra PPR, hvis det var nødvendigt, og hvis man virkelig kunne se, at der her var klokkeklare svar på, hvad behovet var – altså kunne man også sætte i gang.
Det ser jeg jo altså at man gør mange steder, og derfor kan vi selvfølgelig sagtens have den store opmærksomhed på det, men jeg ser nu altså, at skolerne mange, mange steder virkelig løser opgaven på en rigtig god måde.
Måske trænger vi bare til at snakke lidt mere med hinanden og se på, hvordan løsningerne kan nås på andre måder.
Måske er det fantasi, der mangler.
Nanna Westerby (SF), 2009-12-01:
Tak for det.
Jeg synes sådan set også, at det er godt at høre, at der er folk i Dansk Folkeparti og regeringen, som går op i erhvervsuddannelsernes renommé, som ordføreren sagde.
Men jeg har lidt svært ved at se, at det for alvor bliver fulgt op af handling, og jeg synes især, at det bliver selvmodsigende, når man, som vi lige har hørt, oplever, at erhvervsskolerne i år skal spare 1.700 kr. pr. elev.
Ordføreren kalder det effektiviseringer, men på et samråd med undervisningsministeren har vi jo fået at vide, at en række skoler vil opleve det her som nedskæringer, nemlig de skoler, som allerede har gennemført de foreslåede effektiviseringer i forvejen.
Så for nogle skoler er det her altså nedskæringer på 1.700 kr. pr. elev.
Der vil jeg sådan set bare høre fra ordføreren, om ordføreren mener, at det vil mindske frafaldet på erhvervsuddannelserne og dermed bringe os tættere på den og 95-procent-målsætningen.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-12-01:
Jeg ved ikke, hvor ordføreren fra Enhedslisten har de her såkaldte 315 mio. kr. i besparelser fra, det må jeg ærligt indrømme.
Jeg ved netop noget om det, fordi jeg er uddannet inden for det område.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at jeg synes, at vi alle sammen sådan set godt kan give erhvervsskolerne et klap på skulderen.
Jeg synes, der er en meget negativ stemning i Folketingssalen i dag, og det synes jeg er rigtig, rigtig ærgerligt, for der er mange erhvervsskoler derude, som rent faktisk gør et kæmpe stykke arbejde for at sikre, at de unge mennesker gennemfører og får en uddannelse.
Ja, vi har et relativt højt frafald i øjeblikket på erhvervsuddannelserne, og det skal vi have bragt ned.
Det er både af hensyn til de unge selv, men også af hensyn til vores samfund.
Det arbejder vi i Dansk Folkeparti meget intenst på.
Jeg troede i hvert fald indtil i dag, at det var sammen med et flertal i Folketinget, men det kan jeg nogle gange blive lidt i tvivl om, når jeg hører så kritiske røster, men det er i hvert fald det, vi i Dansk Folkeparti ønsker at arbejde for.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-12-01:
Det var nu ikke det, jeg spurgte om, men det kunne da være interessant at høre, hvad ordføreren mener i forhold til det her.
Er man dansk, når man har dansk statsborgerskab?
Er man dansk, når man har dansk statsborgerskab?
Men jeg vil egentlig hellere tale med ordføreren om de her besparelser på bl.a. de tekniske skoler på de danske erhvervsskoler.
Der er blevet skåret 315 mio. kr. på vores ungdomsuddannelser.
Det betyder, at der bliver fjernet 1.700 kr. pr. elev på erhvervsskolerne.
Vil ordføreren benægte den besparelse?
Det ville være pudsigt, for man kan slå den op.
Men står ordføreren fra Dansk Folkeparti virkelig og nægter at have lagt stemmer til, at der nu skal skæres 315 mio. kr. på vores ungdomsuddannelser?
Og igen, mener ordføreren, det er positivt for vores ungdomsuddannelser, at man skærer 315 mio. kr.?
Marlene Harpsøe (DF), 2009-12-01:
Til det første, som ordføreren spurgte om, om de arabiske elever, vil jeg sige, at jeg har det fra en PISA-undersøgelse fra 2005, PISA Etnisk 2005, som viser, at 64 pct. af de arabisktalende elever faktisk kommer ud af folkeskolen som funktionelle analfabeter.
Det synes jeg skriger til himlen; der er noget rivravruskende galt her, og vi er nødt til at tage fat på det.
Det gør vi altså bl.a. ved at stille krav.
Vi er nødt til at stille krav i det her land til udlændinge, som kommer til Danmark, og som forhåbentlig ønsker at være en del af det danske samfund.
Min svartid er kort, men i forhold til erhvervsskolerne vil jeg sige, at vi ikke har skåret ned.
Tværtimod har vi bl.a. lige med globaliseringspuljen været med til at udmønte flere midler til erhvervsuddannelserne.
Det synes jeg er et rigtig godt skridt på vejen.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-12-01:
Måske kan fru Marlene Harpsøe redegøre for, hvem de her arabiske børn er.
Fru Marlene Harpsøe fortæller os her i talen, at Dansk Folkeparti interesserer sig meget for de danske erhvervsskoler og er bekymret for erhvervsskolerne.
Hvis det er tilfældet, kan det jo undre, at man i 2010 lægger stemmer til at skære 1.700 kr. pr. erhvervsskoleelev – 1.700 kr. pr. erhvervsskoleelev.
Det er sådan, at man skærer i alt 315 mio. kr. på vores ungdomsuddannelser.
Tror fru Marlene Harpsøe, at det vil styrke eller svække vores mål om, at 95 pct. af alle unge skal gennemføre en ungdomsuddannelse, at Dansk Folkeparti nu lægger stemmer til at skære på de danske erhvervsskoler?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-12-01:
Det er jeg overhovedet ikke i tvivl om; det skal kunne lade sig gøre, men det kræver altså, at kommunerne leverer varen.
De har fået pålæg, de kender minimumstimetallene, og de skal aflevere tilsynsrapporten, der viser, hvad de har tænkt sig at gøre for at løse den udfordring, for de har ikke levet op til minimumstimetallene.
De skal altså leve op til dem, og vi har krav på at se deres tilsynsrapporter.
Det er forkert at sige, at vi ikke har nogen visioner.
Det er jo sådan noget, der varmer et liberalt hjerte.
Venstre har et stort ønske om et tæt samarbejde om alt det, der vedrører de unge mennesker, og Venstre har et stort ønske om, at vi har ungehøjskoler, som kan være med til at løfte den udfordring, som vi kan stå over for; at vi har efterskoler, som går ind og laver en kæmpeindsats for hele vores uddannelsesverden, og at vi har en folkeskole, som er optimal og virkelig giver børnene en glad dag og en god oplevelse, så de kommer hjem med stor faglighed og fortæller.
Da statsministeren holdt sin tale til landsmødet, sagde jeg for øvrigt min til søn, som er 7 år, at vi skal være rigtig, rigtig gode til at læse, og vi skal være rigtig, rigtig gode til at regne.
Så spurgte jeg ham, hvordan vi bliver det, og til det svarede han: Så skal vi godt nok øve os og så tro på det.
Ja, vi skal tro på det, vi er for dårlige til at gå ud og anerkende den indsats, der bliver gjort.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-12-01:
Det, der bekymrer mig, er, at vi har en regering og en ordfører, der åbenbart ikke kan se, at der er et stort frafald på området her, og heller ikke vil se det.
Det bekymrer mig også, at alle andre kommer med en del udspil på folkeskoleområdet, senest har vi jo det udspil, der hedder 13-års-uddannelsesplan, netop for at fortælle, hvordan vi fremover skal få en sådan folkeskole, at vi kan få et mindre frafald.
Så kunne jeg da godt tænke mig at spørge: Hvad er Venstre egentlig kommet med på det her område?
Jeg spørger ikke, om ordføreren sidder med i forhandlingerne med KL, det er ikke det, jeg spørger om.
Jeg ved ikke, om det er for meget at spørge om det, men ordføreren må da have nogle visioner for, hvordan vi løser problemet med frafald.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-12-01:
Jeg synes, vi har nogle erhvervsskoler, som prøver at løse rigtig mange udfordringer og gør det rigtig godt.
Jeg ser mange folkeskoler have mange forskellige løsningsmodeller, og jeg har set tv-udsendelser, hvor man har anvendt forskellige undervisningsmodeller for at påvise, at det kan gøres på mange forskellige måder, men at man under alle omstændigheder kan løfte faglighed ind i børnene og lade være med at være fastlåst i én model, men tværtimod se mangfoldigheden.
Jeg holder meget af at komme rundt og møde mangfoldigheden, for jeg mener virkelig, at vi dermed kan påvise, at ved at acceptere og anerkende og rose den enkelte får vi også det bedste og det ypperste frem i vedkommende.
Jeg kan bare være ked af, at der er nogle, der ikke ønsker at se lyset være tændt i øjnene, og det bekymrer mig.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-12-01:
Det er jo ret fantastisk at høre, at ordføreren ser et helt andet billede af, hvordan det ser ud, end alle andre.
De tal fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd smider vi væk, de duer ikke, tallene fra ministeren om frafald og andet smider vi også væk, for de duer heller ikke.
Europa-Kommissionen har faktisk givet Danmark et rap over fingrene på grund af det her, det duer heller ikke.
Det eneste, der duer, er det billede, ordføreren har af, hvordan det ser ud, og ikke noget andet, så jeg er lidt i tvivl.
Hvordan er det billede, som ordføreren ser, egentlig?
Går det hele ganske godt?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-12-01:
Nu er procenter jo et meget taknemmeligt arbejdsredskab.
Hvis fire personer bliver spurgt om noget, og der er en, der er utilfreds, er det 25 pct.
Jeg kender jo ikke til, hvilken gruppe der er blevet adspurgt – og nu kommer tallet på de 42 pct. så.
Nå, det var det ene.
Det andet er, at vi jo også har AKT-lærere.
Vi har jo lavet mange, mange forskellige værktøjer til, hvordan man kan arbejde på forskellige måder i skolen, og hvordan man kan løse sine udfordringer.
Og AKT-lærerne er jo netop med inde for at hjælpe til med at sørge for, at børnene måske ikke nødvendigvis behøver at have specialundervisning.
Jeg skal se den enkelte sag, før jeg kan sige, om det er nødvendigt.
Men AKT-lærerne er i hvert fald meget anvendt, og der er også undervisningsassistenter, som er ved at komme godt i gang og er blevet godt anvendt til at være den ekstra ressource, som faktisk gør, at der er nogle, der ikke har behov for den specialundervisning, der bliver spurgt om.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-01:
Hvis det ikke er tro, er det fantasi – kan jeg forstå – der skal til.
Problemet er, at 42 pct. af lærerne oplever, at børn ikke får den hjælp, de tidligere ville have fået.
42 pct. oplever, at børn, der har særlige vanskeligheder, der tidligere ville medføre en visitation til specialundervisning, får nul hjælp – deres vanskeligheder medfører ikke en visitation i dag.
Der er 46 pct., der mener, at de tilbud, børnene får, er utilstrækkelige, at de simpelt hen ikke slår til.
Og det er jo hele forudsætningen for, at vores børn kan komme videre med en ungdomsuddannelse, at de får tilstrækkelige læse- og skrivekundskaber og alle de andre kundskaber, de skal have i folkeskolen.
Det er regeringens ansvar som den udøvende magt.
Og fru Anne-Mette Winther Christiansen er altså fra et regeringsbærende parti.
Det er den udøvende magt, der skal sørge for, at loven i det her land bliver overholdt.
Hvor er initiativerne henne?
Det kan godt være, at det går godt mange steder, men problemet er, at det går mindre godt mange andre steder.
Hvor er initiativerne for at gøre noget henne?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-12-01:
Det er jo stadig væk ønsker, som skal ind i folkeskoleforligskredsen og anerkendes her.
Vi kan desværre ikke gennemføre ændringerne alene, vi er forpligtet til at lægge dem frem på bordet og være sammen om at finde de løsninger, der skal til, men ja: Det er dansk, matematik, naturfag og engelsk, som det bliver meget nødvendigt, at man er rigtig god til.
Hvorfor er der ikke så mange, der går ind i de tekniske ungdomsuddannelser og de tekniske videregående uddannelser?
Det drejer sig f.eks. måske om, at vi ikke er gode nok til at sælge den naturvidenskabelige verden.
Vi kan se, at det er knowhow, vi skal leve af om mange år, og vi kan også se, at allerede i dag er det vores viden, der bliver eksporteret.
Derfor er vi jo nødt til at være bevidste om, hvad vores fokus skal være på, og vi har altså sat vores her.
Jeg kan jo høre, at enighed er vi tæt på i forhold til uddannelse, altså at det er det allervæsentligste, vi overhovedet kan give vores børn og unge, og at vi derfor har en fælles interesse i at få uddannelsen så optimal som overhovedet muligt.
Jeg forstår det så ikke, når jeg hører ordføreren sige, at skolerne gør det rigtig elendigt, at de ikke får løftet noget som helst, og at de dermed beviser, at man er nødt til at stille denne forespørgsel, altså fordi der jo intet sker derude.
Hvorfra er det virkelighedsbillede kommet ind til Socialdemokraterne?
Det er ikke det, jeg ser, men jeg vil gerne høre svaret.
Det lader til, at skolerne gør det rigtig elendigt.
Christine Antorini (S), 2009-12-01:
Når vi i en samlet opposition bestående af Socialdemokraterne, SF, De Radikale og Enhedslisten i dag har rejst forespørgselsdebatten om ungdomsuddannelserne, er det, fordi vi af et ærligt hjerte er dybt bekymrede over den udvikling, som er i gang.
Det var sådan op gennem 1990’erne under den tidligere regering, at der var stadig flere unge mennesker, som gennemførte en ungdomsuddannelse, og det var faktisk sådan, at der tilbage i 2001, da VK-regeringen kom til, var der 83 pct. af de unge mennesker, som gennemførte en ungdomsuddannelse.
Sådan ser det ikke ud længere.
Det er sådan, at færre unge mennesker i dag gennemfører en ungdomsuddannelse, og vi skal helt tilbage til 1993 for at finde så få unge, der gennemfører en ungdomsuddannelse.
Det går stik imod alle de fælles målsætninger, som vi har helt på tværs af partier her i Folketinget.
For det er nemlig sådan, at der ingen uenighed er om, at det, vi stræber efter, er, at 95 pct. af de unge gennemfører en ungdomsuddannelse i 2015.
Men det er faktisk sådan, at der også er et delmål, som hedder, at når vi når 2010, om en måneds tid, skal det være sådan, at 85 pct. af de unge gennemfører en ungdomsuddannelse.
Sådan ser det slet ikke ud.
Så når vi har rejst forespørgselsdebatten, er det, fordi vi ønsker en grundig diskussion med regeringen om, hvordan vi kan få sat handling bag ordene.
Det nytter jo ikke noget med fine målsætninger, hvis vi ligger så langt fra målet, sådan som det ser ud i dag.
Statsministeren var faktisk også ærlig og adresserede det, da han trådte til som statsminister.
Han sagde, at der var et sted, hvor det haltede.
Det her med uddannelse var ikke så godt.
Vi mener faktisk, at det er en katastrofe.
Hver femte ung gennemfører ikke en ungdomsuddannelse.
Vi ønsker noget sammenhængende, for vi kan ikke kun kigge på de enkelte ungdomsuddannelser.
Hvis vi skal løse den her opgave, skal vi kigge på sammenhængen fra folkeskolen hen over ungdomsuddannelserne.
Her nytter det ikke noget,
Det nytter heller ikke, at regeringen har nogle overvejelser om, at man så kan sænke kravene, så de kan nøjes med en halv erhvervsuddannelse i stedet for en hel med en uddannelsesgaranti.
Det nytter heller ikke med et alt for snævert fokus på folkeskolen, hvor statsministeren nu alene vil lade sig nøje med, at danske elever skal blive bedre i fire fag, og så tror man, at den hellige grav er vel forvaret.
Vi ønsker den her drøftelse, fordi der skal en ambitiøs og samlet uddannelsesplan i gang nu, ellers svigter vi de unge mennesker.
Jesper Petersen (SF), 2009-12-01:
L 22 retter forskellige fejl i forbindelse med skattereformen på pensionsområdet.
Men som der er blevet redegjort for nu, retter man altså ikke fejlen omkring konsolideringsfradraget til fagbevægelsen.
Reformen bliver altså mere skæv af det; nu er der endnu et eksempel på, at almindelige lønmodtagere må aflevere penge, for at de velstillede kan få store skattelettelser.
Folketinget er ikke blevet oplyst ordentligt om det; man er nødt til at læse Ugebrevet A 4 for at finde ud af, hvad den her lov egentlig ender med at betyde.
Det fremgår ikke af provenuoversigterne, som regeringen har fremlagt, at konsolideringsfradraget giver det her provenu til skattereformen.
Hvis vi tager regeringens egen fremsættelse til lovforslaget, kan vi ikke se, at der står noget om, at der skulle være forskelle på de forskellige år, de umiddelbare provenuvirkninger, så vi altså burde kunne se, at der i 2010 var et højere provenu end i 2011, hvis det var sådan, at man på forhånd havde regnet med, at man altså hev pengene op af fagbevægelsens kasse.
Samtidig bør man da også af egen drift oplyse, at man gør sådan her – det bør da ikke være sådan, at det kun er dem, der kommer helt ned i materien og opdager det, der har nogen chance for at blive behandlet ordentligt i det her land – man bør af egen drift oplyse, at det er sådan.
Under det afsnit, der står i regeringens egen fremsættelse om fastholdelsen af de her beløbsgrænser, står der også kun »beløbsgrænser«; der står intet om, at fagbevægelsen ikke vil få sit konsolideringsfradrag næste år.
Vi har holdt samråd, og der har været skrevet stolpe op og stolpe ned.
Nu stiller vi ændringsforslag.
Per Clausen (EL), 2009-12-01:
Generelt set
er det her forslag, der handler om også at indføre en kvoteregulering i forhold til luftfarten, jo et klart fremskridt.
Det er ikke, fordi kvoteregulering er nogen fornuftig måde at reducere CO2-udslippet på, og heller ikke, fordi forslaget er særlig omfattende, for det vil formentlig i første omgang mere fungere som erhvervstilskud til luftfarten end som en egentlig belastning i forhold til at reducere flytrafikken og opmuntre til at reducere brændstofforbruget.
Den del af det er der ikke meget at gøre ved.
Det her handler om at gennemføre et EU-direktiv, og det er præcis så utilstrækkeligt, som den slags plejer at være.
Trods det er Enhedslisten for forslaget, fordi det trods alt repræsenterer et lille fremskridt.
Vi har så valgt at stille et enkelt ændringsforslag.
Det handler om det ene område, hvor EU-direktivet giver en vis frihed til Danmark, nemlig hvad man skal bruge de penge til, som salget af kvoter på det her område giver.
Det er sådan, at internationalt arbejder Danmark for, at når man får afgifter i forhold til luftfart og afgifter i forhold til den internationale skibsfart, skal pengene bruges til at understøtte bæredygtig udvikling i tredjeverdenslandene, i ulandene, og de skal bruges til at modvirke nogle af de klimaforandringer, som allerede er ved at ske.
Vores opfattelse er så den, at det ville ligge meget naturligt i forlængelse af den opfattelse, at vi også i Danmark sagde, at når vi får indført det her system, bruger vi pengene til investeringer i vedvarende energi, vi bruger dem til forskning i, hvordan man kan få bedre brændselsøkonomi, mindre CO2-udledning, mindre forurening fra flytrafikken.
Det var sådan set også vores indtryk, da vi diskuterede det her, i forbindelse med at direktivet skulle behandles i Europaudvalget, at der var ganske mange partier, der havde den opfattelse.
De havde den opfattelse, så vidt jeg forstod, både hos Socialdemokraterne, SF og Det Radikale Venstre, at sådan burde det besluttes i EU.
Det var vi imod, fordi vi syntes, at vi selv skulle have mulighed for at træffe beslutningen.
Nu har vi så mulighed for at træffe beslutningen,
og derfor må jeg indrømme, at jeg er en smule overrasket over, at alle partier i Folketinget tilsyneladende vil stemme imod vores forslag.
Det er jo ikke bare, fordi det efter vores opfattelse er et synspunkt, som ganske mange på et tidligere tidspunkt delte, men også fordi vi faktisk synes, at det er rigtig fornuftigt at bruge de her indtægter til at løse nogle af de problemer, som luftfarten faktisk giver os med hensyn til forurening og CO2.
Det er altså baggrunden for, at vi har stillet dette lille ændringsforslag på det eneste område, hvor vi har lidt frihed i forhold til EU-direktivet.
Jeg vil da bare sige, at vi synes, det er meget beklageligt, at der ikke er en større opbakning til forslaget på det her område.
Vi har måske lidt svært ved at forstå, at man på en og samme tid kan være imod vores ændringsforslag, samtidig med at man internationalt arbejder for, at der præcis gøres det, vi foreslår der skal gøres i Danmark.
Bertel Haarder (V), 2009-12-01:
Jeg forstod ikke helt spørgsmålet.
Jeg synes, at fru Anne-Mette Winther Christiansens forslag på vegne af Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti er et aldeles udmærket forslag til vedtagelse.
Jeg synes til gengæld, at oppositionens ikke er det, det giver sig ud for at være.
Det skulle jo være drejebogen for, hvordan oppositionen, hvis den får magten, kan løfte de unge op til målet, så ikke bare 10 pct., men 15 pct. flere får en uddannelse, hvis man skal regne, som oppositionen gør.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-12-01:
Venstres ordfører mener, at det er vigtigt, at vi taler uddannelse, og at vi viser respekt for, at man har taget en uddannelse, og at man bliver uddannet, og så tæller hele paletten med.
Christine Antorini (S), 2009-12-01:
Jeg kan garantere Venstres ordfører for, at jeg ikke sagde et ord om, at skolerne gjorde det elendigt.
Men jeg konstaterede en virkelighed, som skolerne har at arbejde med, når de skal løfte eleverne til at være bedst muligt rustet til at gennemføre en ungdomsuddannelse.
Hvis man kigger på folkeskolen, er der nogle problemer, som vi godt i fællesskab kan gøre noget ved, men som der indtil videre ikke har været ønske om at indlede et bredt samarbejde om.
Vi kan i fællesskab sørge for, at der kommer flere timer til folkeskolen, for desværre er det sådan, at for mange er på minimumstimetal og nogle endda på under minimumstimetal.
Vi kan i fællesskab gøre en indsats for at løfte lærernes muligheder for at efteruddanne sig; der sker alt for lidt.
Det er bare for at nævne nogle eksempler på noget, hvor vi kunne løfte, og hvor det er veldokumenteret at det vil give nogle bedre rammer for en god undervisning og dermed også nogle dygtigere elever.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-12-01:
Jeg har meget for nylig, hvilket vil sige i går, været sammen med fremtrædende medlemmer af Socialdemokratiet, og dér hører jeg at det bliver sagt, at vi lige så godt kan droppe 95-procents-målsætningen.
Og jeg må gå ud fra, at det er en konklusion, at det dermed er den politik, der nu bliver fremført fra talerstolen: at det egentlig er det, vi arbejder hen imod så.
Det undrer mig jo såre, når jeg ser, at vi sammen har siddet bl.a. i folkeskoleforligskredsen og har kunnet lave afbureaukratisering og har kunnet gennemgå mulighederne for at give skolerne alt det råderum, de overhovedet beder om, for at de kan løfte den opgave, som er et fælles ønske hos os alle sammen.
Er det rigtigt forstået – og det går jeg ud fra at det er – at 95-procents-målsætningen er helt færdig for Socialdemokraternes vedkommende?
Marianne Jelved (RV), 2009-12-01:
Der er jo en grund til, at vi har sat en målsætning, der hedder, at 85 pct. henholdsvis 95 pct. skal have en ungdomsuddannelse inden et bestemt tidspunkt.
Det er, fordi vi opfatter ungdomsuddannelse som et grundlag for en videregående uddannelse.
I Det Radikale Venstre vil vi gerne holde fast i målsætningen om, at det er ungdomsuddannelse, vi taler om, og at det er vigtigt, at unge får en ungdomsuddannelse.
Det går jeg ud fra Venstres ordfører også mener.