Kim Christiansen (DF), 2011-04-01:
EP-tilladelser er blevet diskuteret utrolig meget, og taxadøden er blevet diskuteret utrolig meget og med rette.
Der er rigtig mange små taxafirmaer i vores udkantsområder, som er meget bekymrede over udviklingen.
Andre ordførere har været inde på, hvor mange bevillinger der i de senere år er blevet lagt på hylden, fordi man er blevet presset ud af en ulig konkurrence fra de såkaldte EP-tilladelser.
EP-tilladelser var noget, som man i sin tid gav som en dispensation, bl.a. til Nordjyllands Trafikselskab, fordi man manglede køretøjer til at varetage sygetransport og handicapkørsel.
Så har det siden bredt sig som en pest over hele landet, og tilladelserne er af Trafikstyrelsen blevet givet med rund hånd.
EP står jo for erhvervsmæssig personbefordring, men i daglig tale hedder det bustilladelse, og det er nok den bredeste definitionen af en bus, når vi ser en Seat til fire personer komme kørende på gule plader.
Det har man så i al sin visdom fundet ud af nu, så nu ændrer man loven, så man i stedet for at kalde det EP-tilladelser kalder det tilladelse til offentlig servicetrafik.
Jamen så har vi da selvfølgelig løst hele problemet; vi kalder det bare noget andet.
Men det ændrer altså ikke ved, at der stadig væk kun er fire sæder i de her biler.
Jovel, jeg er opmærksom på det positive – vi skal også se det positive i tingene – for de bliver ligestillet rent uddannelsesmæssigt.
Det er dog et løft.
Der kommer også de samme miljøkrav til køretøjerne osv.
Så langt, så godt.
Men vi har stadig væk det problem, at vi i hvert fald i min optik skal have de her biler fjernet fra landkortet.
Det vil sige, at det, som Dansk Folkeparti gerne vil foreslå, som et positivt indspil til debatten, er, at man for at opnå en tilladelse til offentlig servicetrafik skal have et køretøj, der er indrettet til mindst to kørestole.
For det andet imødekommer det regionernes og trafikselskabernes behov for at kunne udføre handicapkørsel i det omfang, de gerne vil.
Det vil samtidig give en god, sund og fair konkurrence for den eksisterende taxabranche.
Så vi håber, at vi kan diskutere det under udvalgsbehandlingen, og at vi kan få trukket det derhen, så det her lovforslag ikke kun bliver ren parade, men reelt også tjener det formål, som jeg tror det er tiltænkt, nemlig at skabe en lige og fair konkurrence og sørge for, at vi også har en taxabetjening i udkantsområderne.
Dansk Folkeparti foreslog sidste år på baggrund af nogle, tør jeg godt sige, personligt dårlige oplevelser med taxakørsel i København, at man muligvis kunne iføre taxachauffører en profilbeklædning og dermed skabe større respekt om erhvervet og en genkendelighed.
Men det er jo dejligt at se, at vi i hvert fald på det her punkt har fået medvind.
Det sidste punkt, jeg lige vil nævne, er det om, at det er kommunerne, der skal uddelegere de tilladelser til offentlig servicetrafik.
Jeg mener, at det skal ligge i Trafikstyrelsen, hvor det hele tiden har ligget, og at der derved sikres en central styring, så vi ikke løber ind i kassetænkning og uheldige tendenser ude i kommunerne.
Endelig er der jo også det i det, at hvis man skal give de her tilladelser til offentlig servicetrafik, er det jo nogle, der kører på tværs af regionsgrænser og kommunegrænser.
Det mener jeg vil være et problem.
Det vil i hvert fald eliminere det, at det skulle være sådan, at kommunerne kunne regulere det, for de kan jo ikke regulere noget som helst, for alle nabokommunens tilladelser til offentlig servicetrafik vil jo række ind i hjemkommunen.
Så lad os nu holde det i Trafikstyrelsen.
Det er det eneste rigtige.
Jeg tror, jeg har gjort det meget klart, hvordan Dansk Folkepartis stilling er.
Vi ønsker nogle ændringer, og som forslaget er fremsat, kan vi ikke støtte det.