Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-13:
I Venstre er vi ikke tilhængere af kvoter, når vi taler om ligestilling.
Vi synes, at det er væsentligt, at vi sætter fokus på kompetencer og kvalifikationer, og at vi også som samfund, som enkeltindivider og som virksomheder opfordrer både kvinder og mænd til at søge ledelsesstillinger og til at søge bestyrelsesposter.
For os er kvoter og millimeterprincipper i ligestillingen, hvor man kun går op i, om det er det ene eller det andet kromosom, der sidder på bestyrelsesposterne, ikke den rigtige vej at gå.
Det kan godt være, at man kan få nogle lette konklusioner og ligesom i Norge få nogle tal, der meget hurtigt stiger, men grundlæggende tror vi ikke på, at det er den måde, vi fremmer ligestillingen på.
Grundlæggende tror vi heller ikke, at det er den måde, man fremmer hele fødekæden på ligestillingsområdet på.
Derfor synes vi i stedet for, at man skal fortsætte det hårde, seje træk i forhold til at sikre, at vi som samfund udnytter alle de talenter og alle de velkvalificerede menneskelige ressourcer, som vi har til rådighed.
Hvis vi kigger på en af de ældre undersøgelser på området, som Nina Smith lavede – kvinder betaler sig på bundlinjen, var jo en af de store konklusioner, der kom ud af rapporten – så viser den jo netop, at mangfoldighed i ledelsesstruktur og mangfoldighed på bestyrelsesgangene er med til at sikre et bedre resultat på bundlinjen.
Hvis vi kigger på både de anbefalinger, som Komitéen for god Selskabsledelse er kommet for nogle år siden, og de nye anbefalinger, som de er kommet med i år, ser vi, at de jo netop også anbefaler, at der skal være en mangfoldighed i ledelsesorganerne.
Den nyeste anbefaling fra Komitéen for god Selskabsledelse her fra april 2010 siger jo, at det anbefales, at de øverste ledelsesorganer sikrer en formel, grundig og for medlemmerne transparent proces for udvælgelse og indstilling af kandidater til ledelsesorganet.
Ved vurderingen af sammensætningen af og indstillingen af nye kandidater skal der tages hensyn til behovet for fornyelse og behovet for mangfoldighed i relation til international erfaring, i relation til køn og til alder.
Jeg synes i høj grad, at det viser, at det danske erhvervsliv er opmærksom på, at mangfoldighed er et vigtigt parameter, hvis man også som virksomhed skal konkurrere og klare sig i den internationale konkurrence.
I Venstre er vi helt sikre på, at det store initiativ, som regeringen har sat i gang, med charter for flere kvinder i ledelse, hvor vi allerede kan se en lang række resultater, også er den rigtige vej at gå fremadrettet.
Det er klart, at vi som samfund skal sikre, at alle talenter og ressourcer udnyttes, men vi skal ikke forfalde til sådan et millimeterprincip, hvor vi tror at køn er det eneste parameter der gælder.
Der er mange forhold, der skal tages højde for.
Et andet forslag i beslutningsforslaget er jo, at man skal tvangsopløse de selskaber, hvor man ikke inden udgangen af 2014 har 40 pct. af det mindst repræsenterede køn i bestyrelsen.
Det synes vi er en meget indgribende måde at gå ind og tvangsopløse danske virksomheder på, når man på alle mulige andre områder jo ellers siger, at det er op til aktionærerne, op til ejerne af virksomhederne at sørge for, at virksomhederne lever op til både at have god selskabsledelse og at sikre, at danske virksomheder står stærkt og konkurrencedygtigt.
Jeg går så også ud fra, at oppositionen vil dække det tab, som både aktionærer og eventuelt ejer af en virksomhed vil få, hvis man vil gå ind og tvangsopløse virksomheden.
I Venstre mener vi ikke, at kvoter er den rigtige vej at gå.
Det sætter et negativt stempel på rigtig mange af de kvinder, som bliver udnævnt til bestyrelsesposter, hvis de får det stempel, at de kun er blevet udnævnt, på grund af at de er kvinder, og altså ikke på grund af deres kompetencer og deres kvalifikationer.
Vi vil gerne tage en lang række konkrete initiativer for at fremme ligestillingen, også på ledelsesposterne og på bestyrelsesgangene, i Danmark, for vi mener, at det er vigtigt, at vi som samfund udnytter ressourcerne.
Men vi synes også, at ligestillingsdebatten har andre facetter og andre udfordringer, som vi er nødt til at tage højde for.
Det er jo bl.a., at den nye type tabere i høj grad er drengene.
Hvis vi kigger på uddannelsessystemet, ser vi, at pigerne og kvinderne i dag er i overtal både på de mellemlange uddannelser og på de videregående uddannelser.
Hvis vi kigger på, hvem det er, der oftest ikke engang kommer ud af folkeskolen med gode boglige kvalifikationer, så viser det sig, at det er drengene.
Så som samfund har vi nogle udfordringer, som går langt ud over det kun at sikre, at ligestillingen sker på bestyrelsesgangene.
I Venstre glæder vi os også over, at tallene fra Danmarks Statistik de seneste 2 år har vist, at hvis vi kigger længere ned i fødekæden, hvis vi kigger på mellemledere og vi kigger på underdirektørleddet, bliver der i dag udnævnt flere kvinder, end der bliver udnævnt mænd.
Så kort sagt synes vi i Venstre, at det millimeterprincip, som oppositionen lægger for dagen i det her beslutningsforslag, er den forkerte vej at gå.
Vi vil gerne tage den hårde, lange ligestillingskamp, men det skal gøres seriøst og ordentligt.
Vi regner da heller ikke med, at oppositionens næste forslag handler om at tvangsopløse de fagbevægelser, som ikke har en ligelig fordeling af mænd og kvinder på topposterne.