Eigil Andersen (SF), 2009-04-22:
Det er jo meget positivt med afbureakratisering, og alle de, der har med det her område at gøre, har sagt, at det er alt, alt for meget, når man hidtil har inddelt unge arbejdsløse, der skulle i gang med uddannelse eller arbejde, i ti grupper; det er alt for indviklet, det er for tidskrævende at finde ud af, og det er for bureaukratisk, og der er kun ganske få, som har forstået det nuværende system.
Derfor er det selvfølgelig utrolig positivt, at de her ti grupper af unge nu bliver reduceret til fire i forhold til de regler, der er.
Jeg vil allerede nu spørge, om der er mulighed for, at lovforslaget kan deles op i to lovforslag.
Sagen er, at lovforslaget også indeholder nogle tidsler, hvor man har ændringer på andre punkter, som i virkeligheden er mere adfærdsregulerende, som det hedder på nudansk; f.eks. i forbindelse med unge ufaglærte under 25 år, der skal i gang med en uddannelse.
Det bliver sådan ifølge lovforslaget, at et jobcenter i sidste ende kan bestemme, hvilken uddannelse den unge skal gå i gang med.
Det er sådan, at jobcenteret skal bede om den unges ønsker til uddannelse, og hvis den unge har flere forskellige ønsker, så skal han eller hun prioritere dem, og så er der altså også en uddannelse, som er på førstepladsen.
Men som sagt kan jobcenteret i sidste ende beslutte, hvilken uddannelse den unge skal gå i gang med, under hensyntagen til hvor der er mangel på arbejdskraft, og der må jeg altså sige, at det simpelt hen strider imod det frihedsbegreb, som vi ellers normalt har, hvor den enkelte selv beslutter, hvad vedkommende vil uddannelse sig til.
Det er efter mine begreber en helt elementær rettighed, som vi har i vores samfund, og jeg mener da også, at det indgår i den frihedstænkning, som man normalt har ved officielle og højtidelige lejligheder i regeringspartiet Venstre.
Derfor forekommer det mig da meget underligt, at der kommer et lovforslag, som bryder med det frihedsbegreb.
Jeg må også sige, at når den her tvang med hensyn til uddannelsesvalg optræder i det her lovforslag, undrer det mig også i forbindelse med alle de øvrige forligspartier.
At blive pålagt at tage en uddannelse, man ikke ønsker, er simpelt hen ikke konstruktivt.
Der er ikke det engagement til stede, som er nødvendigt, for at det kan blive bæredygtigt.
Dansk Socialrådgiverforening tror derfor - skriver de i deres høringssvar - at der er en hel del unge, som vil droppe ud af uddannelsen igen, simpelt hen fordi de kommer ind på en forkert hylde.
FTF peger på - og det er jeg og vi i SF enige med FTF i - at uddannelsestilbud skal gives med udgangspunkt i den enkeltes ønsker og forudsætninger og arbejdsmarkedets behov, men i sidste ende skal den enkelte unge selv kunne vælge.
Så det rejser altså spørgsmålet, om ikke man kan dele lovforslaget op og tage det her punkt og visse andre ting ud og over i et andet lovforslag.
Et andet punkt, som vi også mener man skal kigge nærmere på under udvalgsarbejdet, er de straffe, man får, hvis ikke man tager imod de tilbud, som man bliver givet af jobcenteret.
Der kan være en problematik om, om nogle af de straffe er for hårde.
Men for at opsummere har vi i SF roser til forslaget om afbureaukratisering, det er rigtig godt, men vores holdning er afventende, idet vi gerne vil have fjernet nogle af de her tidsler og have flyttet dem over i et andet lovforslag.
Jeg er meget interesseret i at høre ministerens svar på, om det kan lade sig gøre, når vi når dertil.