runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2013-01-15:
Jeg vil alligevel prøve at se, om jeg ikke kan få et svar fra hr. Troels Lund Poulsen, for hr. Troels Lund Poulsen må vel vide, hvad målet med indsatsen er, altså hvad der skal nås, før man kan sige, at det er en succes, og man kan trække sig ud.
For jeg forstod på hr. Troels Lund Poulsen, at man ville gøre arbejdet færdigt, og så er det jo vigtigt at have defineret, hvad arbejdet går ud på.
Og det svarede hr. Troels Lund Poulsen jo ikke på.
Handler det om at få al-Qaeda fjernet fra det her område, eller handler det om at gøre en midlertidig indsats, der får dem rykket lidt tilbage, og så kan man sådan fortsætte på den måde?
Det må hr. Troels Lund Poulsen jo have et svar på, medmindre det er sådan, at det er bekvemt ikke at have noget succeskriterie, for så kan man altid bagefter påstå, at man nåede målet, selv om det er indlysende for enhver, at tingene ikke blev bedre.
Troels Lund Poulsen (V), 2013-01-15:
Nu tror jeg, at hr. Per Clausen hører det, han gerne vil høre.
Så derfor må jeg bare sige, at indsatsen for at sikre, at terrororganisationer, herunder al-Qaeda, ikke får et solidt fodfæste i Mali, synes jeg er afgørende, og det er derfor, vi også synes, at en dansk indsats er fornuftig, og at vi støtter beslutningsforslaget.
Per Clausen (EL), 2013-01-15:
Nu kunne man jo også interessere sig lidt for resultaterne af de handlinger, man udfører, og tænke lidt over det bagefter.
Men jeg vil bare spørge hr. Troels Lund Poulsen, om jeg forstod ham rigtigt, da han sagde, at man var indstillet på at støtte en militær indsats i Mali, indtil al-Qaeda var, om jeg så må sige, fjernet fra området.
For hvis det er det, der er målsætningen, tror jeg da godt, vi kan forvente, at det kommer til at tage lidt længere tid end både 3 uger og 3 måneder.
Troels Lund Poulsen (V), 2013-01-15:
Altså, hele spørgsmålet om passivitet drejer sig netop om, hvorvidt man skal gå den ene eller den anden vej.
Hvis man går Enhedslistens vej, går man jo sådan set den passive vej, for det er at tro på, at hvis man ikke gør noget, så løser problemerne sig selv.
Lad mig så også sige noget andet.
Hr. Christian Juhl nævnte jo også før Libyen, Irak og Afghanistan, og jeg vil i dag meget gerne helt klart slå fast, at Venstre på ingen måde fortryder den indsats, vi stod bag i Irak, den indsats, vi stod bag i Libyen, og den indsats, vi stod bag i Afghanistan.
Vi synes, at alle de aktioner, hr. Christian Juhl nævner, har været nødvendige og også med til at sikre, at man tog et opgør med nogle af de kræfter, som jeg så må sige at hr. Christian Juhl åbenbart ønsker at man skal støtte.
Men det er Venstre dybt imod.
Christian Juhl (EL), 2013-01-15:
Jeg vil gerne høre, om ordføreren ikke mener, at det er lige omvendt, det hænger sammen, altså at det er sket på grund af passivitet, på grund af manglende opbygning af Mali.
Vi har godt nok haft nogle ulandsprojekter dernede, men vi er nok taget hjem for tidligt, hvad angår den civile hjælp til landet.
Der var passivitet, da man forlod Libyen; man lod lejesoldaterne beholde deres våben, endda flere våben end dem, de selv rådede over, nemlig deres håndvåben, og lod dem tage alle disse forfærdelige våben med tilbage til Mali, hvor nogle af dem oprindelig kom fra.
Det vil sige, at vi jo selv har været med til at skabe en situation, hvor der var en professionel hær i Nordmali, som nu mangler arbejde, efter at de er blevet arbejdsløse i Libyen.
Mener ordføreren ikke, at vi har udvist passivitet i alt, alt for lang tid med hensyn til at forebygge, at vi er kommet i den her situation, og at vi dermed har et ufattelig stort ansvar, idet netop er passiviteten, der gør, at vi står en situation, som vi ikke kan styre.
Troels Lund Poulsen (V), 2013-01-15:
Nu er det jo ikke sådan, at man ikke skal gøre en indsats for at løse konflikter via, om jeg så må sige, det politiske spor.
Der tror jeg at man må sige, at Enhedslisten ser lidt anderledes på, hvornår det er nødvendigt.
Jeg tror sådan set ikke, at jeg kan erindre en situation, hvor Enhedslisten har vurderet, at det var nødvendigt at gå ind militært og gøre en forskel.
Der ser Venstre så anderledes på den situation.
Jeg tror netop, at med hensyn til den destabilisering, som hr. Christian Juhl jo nævner at han frygter – og det med god grund – så vil man komme i den situation, at måden at fremme destabilisering på er at være passiv, ikke at gøre noget.
Venstres synspunkt er, at der vil komme en destabilisering, hvis man lader tingene udvikle sig, som de gør netop i de her uger og de her timer.
Henning Hyllested (EL), 2013-01-15:
Der kan man altså sige, at det er lidt interessant, hvis man i Rådet for Sikker Trafik trods alt har den opfattelse, at det også er det, man i virkeligheden får – for jeg går stærkt ud fra, at Rådet for Sikker Trafik også har gjort sig den der, om jeg så må sige, økonomiske betragtning.
Det er jo lidt interessant, hvis man i Rådet for Sikker Trafik har den opfattelse, som dokumentationschefen her giver udtryk for.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-01-15:
Tak for det.
Der er jo ingen tvivl om, at vi alle sammen er meget bekymrede over situationen i Mali, og at vi alle sammen ønsker de her islamister meget langt væk.
Spørgsmålet er jo, hvordan vi stopper dem.
Jeg vil derfor gerne høre Venstres ordfører:
Hvor lang tid har Venstre tænkt sig at den danske støtte til den franske intervention skal fortsætte?
Bjarne Laustsen (S), 2013-01-15:
Jeg er helt enig i, at normalt synes vi – hvad også rigtigt er – at krig er det sidste, man skal gribe til.
Men jeg er bange for, at de folk, man er oppe imod her, ikke respekterer de samme demokratiske rettigheder, som ordføreren og jeg gør.
Jeg synes jo, at Enhedslisten i den her sag, ligesom i sagen med Libyen, sagtens kunne dele det synspunkt, som resten af Folketinget har, altså at det her drejer sig om at beskytte den civilbefolkning, der er, støtte det, der trods alt er godt, og samtidig sørge for, at de menneskerettigheder, der er der, i hvert fald ikke bliver forringet.
For det ville være resultatet, tror jeg, hvis de oprørsstyrker, der er dernede nu, får magten.
Så ved vi, hvad det er, der følger, og det er ikke mere frihed, hverken til mænd eller kvinder eller skolegang eller noget som helst andet; det er alt det, vi ikke bryder os om.
Derfor synes jeg, at Enhedslisten også sagtens kunne have været med på det forslag her.
Troels Lund Poulsen (V), 2013-01-15:
Jeg vil først og fremmest sige, at jeg tror, ordføreren sagde 3 uger; men hvad angår det mandat, der her bliver givet, er det jo et mandat på op til 3 måneder.
Men lad det være, det er jo, om man så må sige, et spørgsmål om dage.
Jeg har ikke tænkt mig her i dag at stå og forudse, hvor længe det er nødvendigt at vi fra dansk side skal bidrage til den aktion, der finder sted.
Det er jo noget, som man må vurdere.
Nu bliver der altså givet et mandat på op til 3 måneder, og så må man selvfølgelig analysere og evaluere situationen.
Men det er jo ikke nogen hemmelighed, at Venstre og Enhedslisten her ikke deler synspunkt.
Vi synes jo, det nogle gange er nødvendigt at handle internationalt, også selv om det kan være besværligt, og selv om det kan have nogle omkostninger.
Der noterer jeg mig så at det ser ud til, at Enhedslisten ikke kan støtte dette beslutningsforslag, hvilket jeg synes er meget trist, og hvilket jeg heller ikke kan forstå.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-01-15:
Jamen det var lige præcis det her med de 3 måneder, som mandatet er nu, jeg mente.
Der er det så tydeligt, at Venstre er parat til at fortsætte krigen.
Og det kan jo blive en langvarig krig.
Der er jo desværre den situation, ved vi, at der er flere golfstater – og også borgere i disse golfstater – der yder aktiv støtte til Al-Qaeda i Maghreb, altså dem, som de franske tropper skal kæmpe imod.
Det stiller os jo over for det store problem: Skal vi altid bruge våben, når det drejer sig om at bekæmpe islamister?
Skal vi altid gå i krig, hvor det end måtte være?
Vil Venstre udvide den krig, der skal være?
Og hvad vil man gøre i forhold til de golfstater, som ifølge eksperterne yder støtte til islamisterne i Sahara?
Troels Lund Poulsen (V), 2013-01-15:
Med frygt for, at vi ellers skal komme til at lave en stor verdenspolitisk gennemgang tror jeg jeg vil sige, at vi her i dag skal nøjes med at forholde os til B 49, som er det forslag, vi diskuterer her.
Der er der jo et meget, meget klart ønske fra regeringens side om, at man under den paraply, som FN her har bredt ud, skal yde en international militær indsats – en paraply, som skal sikre, at der bliver taget nogle internationale initiativer for at stoppe det, der finder sted i Mali.
Jeg kan ikke forestille mig, at vi – om man så må sige – bare stiltiende skulle blive ved med at se på det, der dér finder sted, nemlig at der bliver lavet en base, hvorfra al-Qaeda og andre terrororganisationer vil kunne operere.
Det vil, som jeg også sagde i min ordførertale, ikke alene være noget, som vil kunne destabilisere Mali og de omkringliggende lande, men det vil også være noget, som vil kunne udgøre en sikker havn i forhold til at man herfra vil kunne udføre globale terroraktioner rettet mod Europa.
Jeg kan selvfølgelig her i dag ikke stå og sige, hvor lang tid den aktion kommer til at vare – det ville heller ikke være særlig sandfærdigt, hvis jeg stod og kom med et bud på det – men jeg kan sige, at når der bliver kaldt på international assistance, så er vi fra Danmarks side altid er villige til at se på det.
Det var den tidligere regering villig til, og det har den nuværende regering også vist sig at være i den her situation.
Og det synes jeg er fornuftigt.
Christian Juhl (EL), 2013-01-15:
Venstres ordfører sagde, at der var risiko for destabilisering i Mali, og det er jeg fuldstændig enig med ham i.
Jeg vil gerne høre, om ordføreren ikke mener, at en krig som den, der er startet nu med Frankrig, kan være med til at øge destabiliseringen og udbrede den til nabolande, idet den jo omfatter mange forskellige vinkler og mange forskellige magtstrukturer, sådan at vi faktisk kan være med til at sikre det modsatte af, hvad vi gerne vil sikre, dvs. en større ustabilitet i Mali og området.
Jeg tænker på, at vi jo har erfaringer fra tidligere aktivistiske indsatser, hvor vi gerne ville bekæmpe al-Qaeda, bekæmpe terror, og resultatet har været, at vi måtte forlade Irak, og at vi nu snart forlader Afghanistan, hvor de kræfter, som vi gerne ville bekæmpe, står stærkere tilbage.
Er Venstres ordfører overbevist om, at en offensiv krig er den rigtige måde at løse de her problemer på i stedet for at løse dem politisk?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2013-01-15:
Jeg er enig i, at jeg hellere vil kendes for den hjælpende hånd end for det ladte gevær.
I det konkrete tilfælde beklager jeg at måtte medgive, at jeg ikke kender den franske hærs luftkapacitetsbehov.
Dog ved jeg, at de har bedt om den hjælp og formentlig næppe ville have gjort det, hvis de ikke følte, at de havde den hjælp behov.
Jeg vil også mene, at når en sådan allieret EU-partner og NATO-partner som Frankrig kommer med et ønske om, at der gives et bidrag, som de har brug for, må man jo tage det for pålydende og antage, at de rent faktisk også har brug for det.
Det har jeg i hvert fald lagt til grund for min vurdering af sagen.
Jeg ved, at vi har modtaget en henvendelse fra Frankrig om, at de gerne ser, at vi bidrager med transportkapacitet.
Det har vi så svaret bekræftende på.
Men jeg kan ikke nærmere redegøre for den franske hærs transportkapacitet i luften.
Jeg tror, at jeg er enig med spørgeren i, at det bedste vil være, hvis man kan undgå hård konfliktløsning, om jeg så må sige, og sætte ind rettidigt og på forhånd med konfliktforebyggelse og opbygning.
Jeg mener som sagt også, at vi har været til stede i området med både udviklingshjælp og hjælp til konfliktforebyggelse og længe før, vi kommer på den her idé med at deltage i en franskledet styrke.
Så jeg er heller ikke tvivl om, at rækkefølgen bør være, at man bør prøve alt andet først.
Jeg mener også, at Danmark har gjort en hæderlig indsats for at påvirke den her konflikt med andre midler end de rent militære.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-01-15:
Jeg synes, at ordførerens tale om, at vi også hjælper på andre måder, står lidt i kontrast til det, vi helt konkret behandler.
Den største indsats, Danmark lige nu yder, er jo at sende et transportfly til at transportere franske tropper, fransk panser og fransk ammunition rundt i Mali.
Er det virkelig det bedste, Danmark kan bidrage med?
Burde vi ikke i stedet for række en hjælpende hånd, yde en humanitær indsats og dermed gøre en forskel?
Er det virkelig sådan, at Frankrig har akut mangel på transportfly og umuligt kan transportere sine fremmedlegionærer rundt i Afrika?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2013-01-15:
Vi har jo i lang tid med bekymring set, at situationen i Sahel blev værre, og det er ganske rigtigt, som Enhedslisten har fremført her i dag, at sammenbruddet af Gaddafis styrker i Libyen medførte fornyet indsprøjtning af våben og kæmpere til den fundamentalistiske bevægelse, der nu er ved at tage overherredømmet i det nordlige Mali.
Man kan sige, at Mali i dag er i en sørgelig forfatning.
Man kunne for nylig fra franske regeringskilder se, at hovedstaden kunne være faldet i løbet af tre dage, måske en uge, militært, hvis ikke man havde grebet ind, og jeg synes, det er en vigtig pointe at sige her, at det her ikke kun er et spørgsmål om i god ro og orden at planlægge en indsats i forbindelse med den humanitære situation, der er under opsejling i det nordlige Mali, det er også en brændende platform, hvor mangel på indgreb fra den vestlige verdens side kunne have ført til et regimeskifte eller en hel overtagelse af Mali.
Det har voldsomme implikationer for de mennesker, det berører.
Vi kan se fra de områder, der for øjeblikket er under oprørernes kontrol, at der kommer en stadig stigende strøm af internt fordrevne, og der foregår overgreb i områderne, både på mennesker og i det her tilfælde faktisk også på kulturskatte.
Det er en grim situation!
Det er dog så heldigt, at der foreligger en robust FN-sikkerhedsrådsresolution, der gør, at det er muligt for os at gribe ind i fuld overensstemmelse med folkeretten.
Til overflod er Frankrig blevet inviteret af den siddende regering i Mali til at varetage en intervention mod de oprørere, der nu har bemægtiget sig det nordlige Mali.
Vi er glade for i en situation som denne, hvor der er en påtrængende humanitær nødvendighed og samtidig et meget klart folkeretligt grundlag, at bakke op om, at Frankrig sætter hårdt mod hårdt i Mali.
Det danske bidrag, C-130'eren, er et nyttigt bidrag til missionen, og vi er sikre på, at de danske tropper kommer til at gøre en god indsats.
Vi vil dog også samtidig gerne bekræfte vores opbakning til fortsat opbygning og brug af de bløde redskaber i Mali og i regionen.
Regeringen har jo siden september 2012 arbejdet med konfliktforebyggelse i Sahel og i Mali, og det er ikke, fordi det eneste redskab, vi kan forestille os man kan tage i anvendelse i en situation som denne, er våben eller i det her tilfælde transportmaskiner, vi har en fortsat opbakning til at være til stede i regionen, også med de redskaber, der ikke drejer om hård intervention, men i dette tilfælde gælder vores opbakning i første omgang en 3-måneders-udsendelse af et dansk transportbidrag til den franskledede aktion dernede, og det er vi meget glade for.
Søren Espersen (DF), 2013-01-15:
Al-Qaeda har intet som helst med at bekæmpe fattigdom at gøre.
Al-Qaeda har ikke som mål at afskaffe fattigdommen i verden, al-Qaeda har som mål at indføre uvidenhed og også fattigdom i verden.
Al-Qaeda er en utrolig velhavende, velsmurt militærmaskine.
Man kan yde nok så mange milliarder til Mali, det vil ikke afskaffe al-Qaedas tilstedeværelse i verden.
Det kan ikke lade sig gøre i det her tilfælde, hvor vi står over for en velsmurt, ondskabsfuld udryddelsesmaskine, som al-Qaeda er og altid har været.
De skal bekæmpes med hårde, militære midler, det er det eneste, der hjælper.
Christian Juhl (EL), 2013-01-15:
Jeg forstår på Dansk Folkepartis ordfører, at det har været en fiasko i Afghanistan, og at vi ikke rigtig har formået at bruge de rigtige midler til at løse problemet, men at vi heller ikke kan stoppe pengestrømmene.
Jeg håber, at vi er enige om, at så længe der er fattige mennesker rundtomkring på jorden og der findes nogle folk med mange penge, f.eks. i arabiske lande, vil der være grobund for al-Qaeda.
Så vil det måske være bedre at sige, at vi bekæmper fattigdommen for at fjerne basis for, at al-Qaeda kan agere.
Vi bør bekæmpe fattigdom og måske også sørge for, at alle folk kan læse og skrive og dermed forstå den her verden.
Det tror jeg er en basis for, at vi kan bekæmpe al-Qaeda, jeg tror nemlig, at basis er politisk kamp.
Og der vil jeg høre, om ordføreren ikke er enig i, at der er mindst lige så stort behov for at bekæmpe fattigdom, og at der er mindst lige så stort behov for at kæmpe en politisk kamp rundtom i verden, som der er for at lave nødslukninger med militære metoder, noget, som ofte gør disse bevægelser stærkere.
Søren Espersen (DF), 2013-01-15:
Jeg vil faktisk sige, at når man taler om at standse finansieringen af al-Qaeda, vil det selvfølgelig være ganske udmærket, hvis det sker.
De får ofte deres støtte fra velhavende personer, også fra velhavende lande i Mellemøsten og i Arabien i øvrigt.
Jeg tror bare, at det er meget vanskeligt, fordi det her netop drejer sig om ideologi.
Derfor tror jeg, at det er meget, meget vanskeligt.
Jeg synes selvfølgelig, at man skal påvirke sine partnere.
Det var lettere tidligere f.eks. at påvirke Egypten og Saudi-Arabien.
Jeg tror, at det bliver sværere og sværere, efterhånden som islamisterne også får ly dér.
Christian Juhl (EL), 2013-01-15:
Jeg blev helt nervøs, da jeg hørte Dansk Folkepartis ordførers krigeriske tale og ros til Frankrig, der vil udslette al-Qaeda.
Jeg var lige ved at være bange for, at han nu også vil have, at vi skal sende bombefly og andet derned.
Det lyder da til, at det skal være en voldsom krig.
Jeg vil gerne høre Dansk Folkepartis ordfører, om han vil give et bud på, hvordan vi kan stoppe finansieringen; altså, vi kan lige så godt gå til kilden.
Hvis ikke der var penge til at finansiere al-Qaeda-tropper og al-Qaeda-lejre for, ja, så fik det jo hurtigt ende.
Hvordan kan vi stoppe finansieringen?
Kan vi sige til de arabiske lande: Hej, vi vil ikke være med til det her, kan I stoppe med det, for ellers boykotter vi jer eller gør noget andet forfærdeligt over for jer?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Er det Dansk Folkepartis ordførers mening eller holdning, at Danmark har været en del af løsningen i Afghanistan efter 10 år?
Kan det kaldes en succes?
Søren Espersen (DF), 2013-01-15:
Som jeg ser det, standser kampen, når al-Qaeda er blevet besejret eller nedlægger våbnene.
Der er jo ikke nogen, der har lyst til at fortsætte en kamp imod en terrororganisation, som ikke længere udøver terror.
Men det sker jo jævnligt, at der er islamistisk terror, så derfor tror jeg aldrig, at den her kamp på den måde forsvinder.
Når Enhedslisten så ofte taler om varige løsninger, tror jeg ikke, at man sådan har i tankerne et eller andet med sultens slavehær.
Det her er jo al-Qaeda-terrorister, som er særdeles velhavende, der har masser af penge til deres organisation, og hvor de såkaldte jihadister kommer ind fra hele verden.
Det er jo ikke de fattige mennesker i Mali, som opretter de her terroristlejre i Mali.
Det gør al-Qaeda, fordi det er det sted, hvor de for øjeblikket har et fristed.
Så når man taler om varige løsninger i forhold til al-Qaeda, er der i mine øjne kun én varig løsning, og det er, at de enten nedlægger våbnene eller bliver nedkæmpet.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-01-15:
Måske er der jo lige præcis en grund til, at den krig aldrig er stoppet.
Dem, som kæmper nu i Mali, er jo folk, som tidligere var i Libyen, og når vi ikke får stoppet konflikterne ordentligt, når vi ikke får sikret varige løsninger, kan konflikten lige præcis blive ved og blive ved, og de onde kræfter, islamisterne, kan blive styrket, som vi ser det i Afghanistan.
Så vil Dansk Folkeparti støtte en tiårig krig i Afrika, ligesom vi har set det i Afghanistan, med at bekæmpe islamister?
Og er det virkelig en succesfuld strategi, vi har forfulgt indtil nu?
I mine øjne er det dybt forfejlet og viser meget tydeligt, at vi burde gøre noget andet, også i det her tilfælde.
Bjarne Laustsen (S), 2013-01-15:
Men det, at Mali er partnerskabsland, gør jo, at vi har kunnet gøre nogle ting.
Men de steder, hvor der er terrorister, al-Qaeda, og nogle, der ønsker en anden samfundsudvikling end den, vi står for, er der jo en risiko for, at det er det, de vil arbejde for.
Jeg er helt med på, at hverken vi fra dansk side eller FN som verdens politibetjent kan løse alverdens problemer, så længe der er nogle, der vil slås.
Det, det drejer sig om her, synes jeg er at beskytte civilbefolkningen og være med til at sørge for, at de menneskerettigheder, der trods alt er dernede, ikke bliver forringet.
Og det er det, jeg frygter der er en risiko for, hvis ikke der er nogen, der gør noget.
Christian Juhl (EL), 2013-01-15:
Når vi skal tage den her slags beslutninger, synes jeg, at det ofte handler om, at man er meget selektiv i sin vurdering af situationen, og når Socialdemokratiets ordfører siger, at vi skal beskytte civilbefolkningen, er jeg delvis enig.
Men skal vi ikke hjælpe hinanden lidt med at sige, at vi gerne vil se på hele situationen?
Det er jo ikke kun civilbefolkningen, vi skal støtte.
Er der ikke også reelt tale om at støtte Frankrigs økonomiske interesser i Nordmali, f.eks. uranminer?
Er der ikke også tale om, at deres indflydelse i landet er alvorligt truet af den her situation, og at det er derfor, vi er her?
Vi skal efter min mening sige det så ærligt, som vi kan, og med de nuancer, som vi kan.
Jeg vil også godt spørge: Hvornår har vi nået det mål, som man nu har stillet op?
Jeg synes, at mange af de her aktioner bliver planlagt uden egentlig at give klare mål.
Det var jo også problemet med, at de krigsførende tog dagsordenen fra FN i f.eks. Libyen.
Bjarne Laustsen (S), 2013-01-15:
Jeg synes jo, at Enhedslisten skulle sige helt klart og tydeligt, at de går ind for både humanisme og at beskytte civilbefolkningen.
De ting synes jeg går hånd i hånd.
Man bruger udtrykket, at man er delvis enig i, at civilbefolkningen skal beskyttes, og der synes jeg at man skal gøre det mere helhjertet og sige, at det er det, det handler om.
Det, der er i den her sag, er, at der altid er mange interesser – olie eller forskellige andre ting – og det har der altid været.
Men det, der er vigtigt her, er, at der er nogle, der ønsker en helt anden værdibaseret kamp dernede i forhold til at indføre en lovgivning, som vi ikke bryder os om, og ved ikke overhovedet at have nogen form for demokrati og den slags ting.
Og det er det, jeg advarer imod kan ske med de oprørsstyrker, der er der nu – og jeg går ikke ud fra, at det er sådan, at Enhedslisten synes, at det er dem, vi skal beskytte.
Christian Juhl (EL), 2013-01-15:
Vi er slet ikke uenige om, hvilken side man skal være på.
Men hvis nu en krig ser ud til at kunne forværre situationen, øge spændingerne, skabe større usikkerhed, så bør man vel ikke stemme for at sende militæret derned?
Det er min bedste overbevisning, at situationen er sådan, og at det er en forkert løsning, vi vælger i den her situation.
Det er derfor, jeg spørger: Hvordan sikrer vi, at der bliver opstillet et fælles mål for den her indsats, når nu den måske bliver vedtaget her i Folketinget?
Hvordan sikrer vi, at vi kan styre aktionen?
Er det Frankrig, der bestemmer, hvor længe man kører på?
Er det Frankrigs interesser, der skal styre den aktion?
Hvorfor har man ikke givet FN den magt, der skal til for at styre de tropper der?
Hvorfor skal det være en fransk styret krig og en nordafrikansk styret hær, som kører los dernede, uden at vi sætter nogle ordentlige mål?
Her går vi bare ud og siger
: Her er et fly, værsgo.
Det er dog bedre end at bombe efter min mening, men det er en del af en krig, som vi ikke har sat nogen styring på, og som kan eskalere og blive noget værre noget.
Vi har ikke problemer med at stå på den rigtige side, men vi har problemer med, at vi ikke har prøvet konfliktløsning, før vi bruger krig.