Kamal Qureshi (SF), 2009-04-02:
Jeg vil også gerne starte med at takke ministeren for redegørelsen.
Som det også er blevet nævnt, er OSCE jo ikke en størrelse, som forfærdelig mange kender til i Danmark.
Det er i hvert fald en størrelse, som er meget mere kendt i nogle af de lande, som ikke har medlemskab af mange store internationale organisationer som NATO, EU osv., især i Centralasien.
Det er jo en stor organisation med 56 lande lige fra Canada til Kasakhstan og nogle af de centralasiatiske lande, så bredden er fantastisk stor.
Noget af det, som OSCE arbejder med, og som jeg synes er meget afgørende - og det er jo, hvad skal man sige, en hel søjle inden for OSCE - er hele diskussionen om demokrati.
Altså, hvordan bygger man et demokrati op på en måde, så det bliver holdbart, sådan at det ikke bare bliver flertalsafgørelser, men sådan at det er en holdbar størrelse?
Der er nogle rigtig, rigtig gode møder og konferencer og andet, som er med til at styrke eksempelvis ligestilling i en lang række af de lande, som ikke har demokrati, som vi kender det, og som heller ikke har ligestillingsinstitutioner, som vi kender dem.
Her kan kvindeorganisationer og andre komme og deltage og lære at blive styrket.
Der er også en meget effektiv kamp mod racisme og antisemitisme i OSCE, bl.a. på de konferencer og andet, der bliver holdt den sammenhæng, og det tror jeg faktisk er en kamp, som er meget, meget afgørende og væsentlig og ikke mindre væsentlig, sådan som vi ser udviklingen især i de østeuropæiske lande, hvor både racismen og antisemitismen vokser frem med meget, meget stor hast og viser sit grimme ansigt.
Der er det vigtigt, at man har en international organisation, hvor der er et samarbejde og også til en vis grad et forpligtende samarbejde, hvor man kan tage de her typer af sager op.
I modsætning til visse andre partier i Folketinget - og det er måske nok mest Dansk Folkeparti, jeg tænker på - er vi fra SF's side, som også et markant flertal her i Folketinget, tilhængere af og helt indstillet på det her med, at man netop har en gensidig indblandingsmulighed, altså at man godt må gå ind og kritisere hinanden i forhold til demokrati, i forhold til ligestilling og i forhold til andre forhold, at man godt må komme med sin kritik og sige: Det dér gør I altså ikke godt nok, det vil vi gerne være med til at påpege over for jer.
Vi skal også i Danmark kunne tåle at høre, lytte efter og rette ind efter kritik, hvis der bliver rettet kritik mod os, men vi skal selvfølgelig også kunne gøre det over for andre lande.
Det tror jeg er en meget central milepæl i det internationale samarbejde, og det betyder jo også, at en lang række af de valgobservationer og i øvrigt også missioner som sådan, som OSCE deltager i, ikke altid er lige populære.
Det er klart, at det ikke er noget, man er glad for, men ikke desto mindre er det en relevant mulighed.
Der blev jo også sendt et hold observatører af sted til Georgien, da konflikten i Georgien startede, for at der netop kunne blive set med nogle meget fornuftige øjne på, hvad der sker i marken, hvad der sker i felten, hvordan vi tackler det her, hvad det er for en situation, man er i.
Der er det klart, at det er rart at kunne benytte sig af at have nogle uafhængige observatører til stede, som kan se på udviklingen, og det havde Danmark så også.
Noget af det, som jeg gerne vil trække frem, som jeg synes er godt at se, er, at kampen mod menneskehandel, altså trafficking, er blevet styrket i OSCE.
Det er jo en helt relevant problemstilling, som jeg tror vi skal have styrket endnu mere, fordi hele traffickingsituationen især kvindehandel, men også menneskehandel som sådan - jo i høj grad er noget, der rammer de østeuropæiske lande, i form af at kvinder bliver transporteret, stjålet, smuglet ind fra Rusland, Rumænien og en lang række af de lande, og som har en forfærdelig tilværelse bl.a. i Danmark, men også i andre europæiske lande.
Det er klart, at der her er nogle forhold, vi bliver nødt til at tage alvorligt, både i forhold til at bekæmpe det kriminelle netværk, der står bag det her, men selvfølgelig også i forhold til at sikre, at befolkningerne i de lande får en tilværelse, som gør, at de har lettere ved at stå imod.
Så jeg tror, at der er en lang række af de her processer, som er helt afgørende i forhold til det internationale samarbejde, for en lang række af de ting, som OSCE beskæftiger sig med, er grænseoverskridende.
Hvis jeg skulle trække et emne frem, som jeg synes man måske skulle gøre mere ud af - men det er selvfølgelig ikke første gang, vi trækker det frem - er det hele diskussionen om brugen af tortur og lignende metoder, som stadig væk er til stede i OSCE-lande, når man kigger dem efter i kortene.
Det er selvfølgelig ikke acceptabelt, og det er selvfølgelig noget, vi skal blive ved med at påpege og rette opmærksomheden mod.
Med de ord og de bemærkninger vil jeg også gerne takke for redegørelsen.
Jeg spurgte jo ikke hr. Tom Behnke, om han kunne bekræfte, om historien var der eller ej, jeg spurgte ham selvfølgelig om hans politiske holdning til, at israelske soldater ifølge FN bruger civile personer.
Det kan jo ske for os alle, at der smutter en avis.
Den 19. marts var der også en historie i Politiken om israelske soldater, der selv fortæller om drab på civile.
Det er en historie, der har kørt i ugevis i de israelske medier, hvor israelske soldater fortæller, hvordan eksempelvis en mor og hendes to børn blev beskudt og dræbt af en israelsk skarpskytte, på trods af at skarpskytten sådan set kunne se, at der var tale om civile personer.
Er der ikke her klart tale om, at man fra israelske soldaters side overtræder folkeretten og de internationale konventioner, som de er forpligtet af?