runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johs. Poulsen (RV), 2011-01-14:
Jeg er naturligvis meget glad for omsorgen for det radikale bagland.
Jeg kan sige, at de to, der er til stede i dag i salen i dag for at drøfte denne sag, har haft møder med baglandet i både den ene og den anden retning, og det er også sådan, at den radikale folketingsgruppe står
hundrede procent bag det her forslag.
Det er jo, fordi vi ligesom regeringen, da den i sin tid udarbejdede forslaget, vurderer, at her er der rent faktisk tale om noget, der er så tæt på en objektiv skævhed, som bør rettes, at man nødvendigvis må tage det frem i lyset.
Jeg forstår faktisk, at det også var regeringens opfattelse, da man udarbejdede lovforslaget og sendte det i høring.
Nu er vi jo alle sammen enige om, at når man foretager høringer mellem kommuner, der skal udlignes, eller mellem regioner, der skal udlignes, vil svarene nok naturnødvendigt blive forskellige.
Det, jeg hører indenrigs- og sundhedsministeren sige nu, er, at i forbindelse med den ændring, regeringen arbejder med i den del, der handler om den primære kommunale medfinansiering af sundhedssektoren, bør det ses i det lys.
Jeg synes da, det allerede er et fremskridt, hvis man hermed fra ministeren og dermed fra regeringen siger, at det er noget, vi skal have løst i den sammenhæng, for så er vi sådan set lidt mere trygge, også i det arbejde der skal være her efterfølgende.
Hvis vi ikke får det her lovforslag vedtaget, ja, så er der en mulighed for, at vi i hvert fald får det ind i debatten, når regeringens forslag fremlægges til februar.
Skal det forstås sådan?
Bertel Haarder (V), 2011-01-14:
Det problem, som forslaget tilsigter at løse, består fortsat.
Men det, som jeg savner i vores diskussion, er jo nogle røster fra andre regioner.
Det er jo meget godt, jeg står her og diskuterer med to radikale folketingsmedlemmer, som begge er valgt i den region, der ville nyde godt af det pågældende forslag, men jeg ville gerne have været en flue på væggen, da man drøftede denne sag i den radikale folketingsgruppe, for mig bekendt har man da også nogle, der er valgt på Sjælland og i hovedstaden, og jeg har hørt om en meget kendt radikal i hovedstaden, som i hvert fald ikke er tilhænger af det her, så mon ikke vi også alle sammen lige skal tjekke vores egne baglande i andre regioner?
Det er nemlig ikke så let, som det bliver gjort til her.
Der er al mulig grund til også at lytte til de andre regioner, og der er al mulig grund til at se sagen i den nye sammenhæng, der kommer fra slutningen af februar, når regeringen har spillet ud med sit forslag om medfinansiering af sundhedssektoren.
Birgitte Josefsen (V), 2011-01-14:
Fakta er altså, at de fem regioner får 5 mia. kr. mere – de har fået de 2 mia. kr. her til budget 2011.
Fakta er også, at regionerne op til regionvalget i 2009 ansatte og ansatte medarbejdere, så jeg synes, at hr. Rasmus Prehn skulle dykke ned i tallene.
Han kan jo sådan set bare bevæge sig ind i tallene for den region, hvor vi begge to er bosiddende, og konstatere, at budgettet er udvidet år efter år.
Det er rigtigt, at der sker nogle omlægninger, men det gør der jo netop, fordi der sker en fantastisk udvikling i sundhedssektoren.
Vi går fra færre indlæggelser til mere ambulant behandling; vi går fra en kvalitet, der ikke alle steder var i orden, til virkelig at satse på kvalitet i behandlingen hele vejen rundt.
Det betyder, at der er nogle medarbejdere, der skal flyttes rundt; det betyder også, at der er nogle medarbejdere, som måske ikke skal være i regionen, men netop skal ud at løse opgaven ude i den kommunale hjemmepleje, fordi patienterne nu også skal behandles i det kommunale regi.
Sophie Løhde (V), 2011-01-14:
I forhold til ordførerens ordførertale kan vi jo starte med at takke for gennemgangen af Socialdemokraternes såkaldte løsning til, hvordan vi kan bringe Danmark ind i en ny krise.
Jeg noterer mig, at den socialdemokratiske ordfører her i dag meddeler, at man er imod at ændre modellen for bloktilskuddet, som foreslået af Det Radikale Venstre.
Betyder det så også, at den holdning er afstemt med den socialdemokratiske regionsrådsformand for Region Midtjylland, Bent Hansen, som helt rigtigt, som ordføreren for Dansk Folkeparti kom ind på, har haft nogle meget klare holdninger til det her og dermed også givet udtryk for, hvad Socialdemokraterne mente om den her sag?
Eller er sandheden, at socialdemokraterne på Christiansborg er lodret imod det, som den socialdemokratiske regionsrådsformand i Region Midtjylland sidder og lover borgerne?
Kan vi ikke få en afklaring af det?
Jeg tror, at det også for borgerne i Region Midtjylland vil være meget rart, så de kan få en idé om, hvad Socialdemokratiet egentlig mener.
Rasmus Prehn (S), 2011-01-14:
Jeg tror, at der er mange danskere, der ved at se TV-avisen, se TV 2 Nyhederne, læse aviser har noteret sig, at det er galt fat i landets regioner.
Midt i en krisetid med høj arbejdsløshed er vi nødt til at sige til dygtigt sundhedspersonale, som gerne vil hjælpe de syge i Danmark: I får en fyreseddel.
Det var den virkelighed, jeg talte om.
Hvad der har været af fortilfælde tilbage i 2009, skal jeg ikke stå og kloge mig på her.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-01-14:
Stadig væk tror jeg nok, at de tv-seere, som så udsendelsen, vil synes, det er underligt, at en regionsrådsformand, som trods alt må kende sit eget parti og sit eget partis politik, går ud og ligesom insinuerer, at der er et flertal for det her lovforslag, som kun kan komme, hvis Socialdemokraterne, hans eget parti, stemmer for, når vi så i dag oplever – få dage senere – at partiet ikke kan stemme for.
Men jeg vil gerne spørge hr. Rasmus Prehn om noget helt andet.
13 pct. er jo så det, der var plads til uden at komme med en budgetoverskridelse.
Så vil jeg gerne spørge ordføreren: Hvordan kan ordføreren tolke 13 pct. i plus som værende en besparelse?
Rasmus Prehn (S), 2011-01-14:
Ja, nu er der jo den fuldstændig klokkeklare forskel på Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet, at vi fra socialdemokratisk side har udvist villighed til at løfte regionerne samlet set, så alle regioner får et bedre økonomisk udgangspunkt, så hele sundhedsvæsenet får et bedre økonomisk udgangspunkt.
Og derfor kan man ikke uden videre sammenligne.
Når det er sagt, er der sådan set ikke noget specielt mærkeligt i, at en formand for Region Midtjylland først og fremmest varetager interesserne for Region Midtjylland.
Min opgave som socialdemokratisk ordfører her i Folketinget er at varetage hele landets interesser, og det er det, jeg gør mig umage med at gøre her i dag.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-01-14:
Tak, hr. formand.
Jeg vil egentlig gerne stille hr. Rasmus Prehn et konkret og rent principielt spørgsmål.
Vi har jo bl.a. kunnet opleve netop formanden for Region Midtjylland, Bent Hansen – så sent som i søndags var han på TV 2/Østjylland – klandre i øvrigt Dansk Folkeparti for, at vi havde fjernet os i den her debat, og at vi dermed havde fjernet flertallet for det her lovforslag, som er blevet fremsat af Det Radikale Venstre.
Det undrer mig jo lidt, når man så oplever, at Socialdemokraternes ordfører her i dag i Folketinget erklærer, at netop Socialdemokraterne heller ikke kan støtte det fremsatte lovforslag.
Det vil jo sige, at Bent Hansens eget parti har fjernet flertallet for det, det samme som han i tv så sent som i søndags klandrede andre partier for.
Rasmus Prehn (S), 2011-01-14:
At man så kan skrue det sammen på en måde, hvor man tager udgangspunkt i et gennemsnit i stedet for den region med det højeste tal, udgør en mulighed, men man kan diskutere både for og imod det.
Jeg synes i hvert fald, det er ganske svært at se noget helt principielt, noget helt logisk i, at det er sådan, det skal være.
Ellers kommer man jo i en situation, hvor man kommer til at sige til regioner, der ikke har den samme udfordring: I skal så have penge på grund af det.
Jeg synes, det er vigtigere, at vi koncentrerer os om den kamp, det er at sikre flere ressourcer til sundhedsvæsenet og til regionerne i det hele taget.
Når man kigger på, hvad Finansieringsudvalget rent faktisk selv fremfører af argumenter, så er det jo ikke sådan knivskarpe vurderinger, der lægges frem.
Det er ord som »en vis uhensigtsmæssighed« og »hvis, såfremt, måske« osv.
Jeg udelukker ikke på forhånd, at der kan være uhensigtsmæssigheder her.
Jeg ved, at der er gode partifæller, folk i mit eget parti, som har nævnt, at der er ting i det her, der kunne gøres bedre.
Jeg ved også, at regeringen har haft tanker om det samme, så mon ikke der kan være ting i de her kriterier, som kan gøres endnu mere fair, endnu mere rimeligt?
Det tror jeg på.
Men at vælge et eneste kriterium ud, når regionerne siger, at der også kunne være andre kriterier i spil, tror jeg man skal være lidt påpasselig med.
I en situation, hvor vi kan se, at det jo ikke kun er Region Midtjylland, som skal spare, men flere regioner, så synes vi, at den vigtigste kamp er at sige til danskerne: Hvis I stemmer på rød blok – på Socialdemokratiet, SF eller måske også på De Radikale – så vil vi bruge flere ressourcer samlet set på regionerne, for det synes vi er den vigtigste kamp.
Når det så er sagt, vil vi ikke på forhånd udelukke at kigge på de her kriterier – der kan være noget rigtigt i det.
Morten Østergaard (RV), 2011-01-14:
Jeg undrer mig over hr. Rasmus Prehns skelnen mellem diskussionen om den samlede bevilling til landets regioner og diskussionen om fordelingsnøglen.
Er det hr. Rasmus Prehns opfattelse, at det stadig væk skal være sådan, hvis S og SF får held til at finde penge til at øge regionernes budgetter, at Østdanmark har en fordel i forhold til Vestdanmark, fordi middellevetidskriteriet er indrettet, som det er?
Rasmus Prehn (S), 2011-01-14:
Jeg har jo netop benyttet forberedelsen af det her lovforslag til at prøve at dykke ned i nogle af tallene, men jeg medgiver da gerne, at jeg ikke har beskæftiget mig med sundhedspolitik lige så længe som fru Birgitte Josefsen.
Men hvis vi bare tager udgangspunkt i den region, vi begge to er valgt i og bor i, nemlig Nordjylland, så fremgår det jo her, at man faktisk har sparet 227 mio. kr. på det her område.
Så det går den forkerte vej.
Regeringen lovede jo faktisk, at man skulle satse på sundhed, på velfærd, og at vi skulle have råd til både velfærd og skattelettelser.
Nu har de rigeste fået skattelettelserne, men så er det altså patienterne og medarbejderne i sundhedssektoren, der skal holde for.
Det er de tal, jeg har fundet frem; det er den virkelighed, danskerne – også nordjyderne – oplever.
Johs. Poulsen (RV), 2011-01-14:
Tak for det.
Jeg er glad for, at indenrigs- og sundhedsministeren i sit svar til hr. Morten Østergaard sagde, at den skævhed sådan set fortsat består.
Derfor kunne vi jo tage diskussionen ud fra det og spørge, hvordan vi så får fjernet den skævhed på en eller anden måde.
Vi har fremsat forslaget her, fordi regeringen jo i hvert fald på et tidspunkt har ment, at det var det rigtige at gøre.
Ifølge ministeren lyttede man så til høringssvarene, og det er jo en ordentlig sag, som alle skal gøre.
Men samtidig ved vi jo godt, at i de her sager er det ligesom på det primærkommunale område, hvor Kommunernes Landsforening sjældent kan svare på, hvad man bør gøre i udligningsspørgsmål mellem kommunerne.
Sådan var det jo også i den gamle amtsrådsforening, og også i dag har man i det, der hedder Danske Regioner, ganske svært ved det, fordi nogle taber og nogle vinder i de her sager.
Spørgsmålet er jo så, hvad vi her i denne sal mener er rigtigt, og derfor synes jeg egentlig, jeg positivt hører ministeren sige, at der er en skævhed her, og under en eller anden form må vi forholde os til det.
Derfor vil jeg gerne spørge: Hvordan forholder vi os så til det, hvis vi ikke gør det på den her måde?
Morten Østergaard (RV), 2011-01-14:
Tak for sådan et halvt tilsagn.
Altså, jeg forstår ikke helt det med, at det skulle være vagt, hvad der er sagt fra Finansieringsudvalgets side.
Jeg gentager, at her har regionerne jo været repræsenteret.
Det er nok et lidt lønligt håb at forestille sig, at regionerne skulle komme arm i arm og blive enige om, at der skal sendes penge fra Østdanmark til Vestdanmark.
Jeg tror, det er svært at forestille sig, at den situation ville opstå, men det, de konstaterer, er altså, at der er en vis uhensigtsmæssighed i forhold til det her middellevetidskriterium.
Det er jo derfor, jeg synes, når man nu har holdt en tale om de besparelser, der er, at det her så også handler om et løfte, regeringen har afgivet, og som de i Region Midtjylland har taget for pålydende.
Det er et løfte, der er afgivet den 21. oktober 2008, altså lang tid tilbage, og hvor man sagde, at man ville tage højde for en uhensigtsmæssighed.
Man sætter et lovforslag i omløb, som viser, at hvis man indretter det mere hensigtsmæssigt, vil der blive fordelt flere penge til Vestdanmark og færre til Østdanmark.
Det er det, jeg synes Socialdemokratiet – når man ikke vil støtte lovforslaget, som det ligger – skylder et svar på.
Er man med på det, eller er man ikke med på det?
Bertel Haarder (V), 2011-01-14:
Der er isoleret set naturligvis fortsat den uhensigtsmæssighed, som førte til udarbejdelse af lovforslaget, men regeringen har altså lyttet til høringssvarene, lyttet til de regioner, som føler sig hårdt ramt i forvejen; det er den sjællandske region, der føler sig særligt hårdt ramt, og det er hovedstadsregionen, der peger på de store besparelser, de i forvejen har måttet gennemføre – det er ganske vist regionens egen fejl, men ikke desto mindre er de altså ikke glade for at slippe flere penge.
Og så er der det med den nye sammenhæng, som jeg også synes spørgeren bør tage i betragtning.
Så alt i alt er vi altså ikke klar til at stemme for forslaget, som det lå, da vi sendte det til høring i november 2009, altså for 13 måneder siden.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-01-14:
Jeg har lige redegjort for mange af de ting, man kan gøre.
Jeg har givet fru Line Barfod nogle gode eksempler på, hvad man kan gøre for at gøre børnepasningen bedre og mere effektiv, uden at det handler om, der skal være flere børn pr. voksen.
Så jeg synes, at det er som at hælde vand på en gås, når der overhovedet ikke bliver reflekteret over de ting, jeg gav som svar for et kort øjeblik siden.
Så vil jeg sige, at det ikke er min opfattelse, at det primært er regeringen, der belemrer børneinstitutionerne med administration.
Med mit kendskab til Københavns Kommune er det min opfattelse, at det primært er fra den kommunale styring, instruktioner, regulativer osv., som lederne ude i daginstitutionerne bruger rigtig meget af deres tid på.
Vi er altid villige til at kigge på konkrete forslag til at reducere administrationen, og hvis Enhedslisten har nogle forslag til det, er vi altid utrolig villige til at kigge på det.
Der er ingen af os, der ønsker, at der skal være mere administration end allerhøjst nødvendigt.
Line Barfod (EL), 2011-01-14:
Jeg tror, vi er fuldstændig enige om, at der skal bruges mindre tid på administration, men det er jo den regering, som hr. Rasmus Jarlovs parti er med i, som pålægger mere og mere administration, der gør, at der bl.a. ude i vuggestuer og børnehaver skal bruges mere og mere tid på administration.
Hvordan er det så lige, det hænger sammen med, at man siger, at det skal der bruges mindre tid på, når man samtidig stiller flere og flere lovkrav, der betyder, at der skal bruges mere tid på administration?
Når man så har planlagt, hvor mange institutioner man skal have, og det har de altså i de fleste kommuner – de har styr på, hvor mange institutioner der skal være, og de har institutionerne – hvad er det så, man skal gøre?
Hvad er det så, man skal blive ved med, for hr. Rasmus Jarlov siger jo, at det er en udvikling, man skal blive ved med?
Hvordan er det, at man skal blive ved med at udvikle, når vi nu hører, at der er nogle børnehaver, hvor de er oppe på, at der er 20 børn til en voksen?
Hvad er så det næste udviklingstrin efter hr. Rasmus Jarlovs opfattelse?
Er det, at der skal være 22 børn pr. voksen, eller hvad?
Rasmus Jarlov (KF), 2011-01-14:
Jeg vil gerne komme med et par eksempler på, hvad man kan gøre på børneområdet for at få mere ud af ressourcerne.
Man kan eksempelvis sørge for, at man har en god prognose, så man i god tid kan forudse, hvor mange børn der er i kommunen og dermed få opbygget tilstrækkelig med kapacitet, så man ikke ender i den situation, som vi eksempelvis har i Københavns Kommune i øjeblikket, hvor der faktisk slet ikke er bygninger nok, til at man kan tage sig af de børn, der bor i kommunen og har behov for pasning.
Man kan arbejde med strukturerne, således at man får den mest effektive udnyttelse af både lokaler, personale og ledelse.
Man kan arbejde med uddannelse af personalet.
Man kan arbejde med effektivisering af administrationen, så man ikke har ledere, der bruger en stor del af deres tid på administration.
Så der er selvfølgelig også på børnepasningsområdet mulighed for at gøre tingene bedre.
Jeg tror, at vi alle sammen har et ønske om, at der skal være den bedst mulige pasning, og et ønske om, at der ikke skal være for mange børn pr. pædagog.
Line Barfod (EL), 2011-01-14:
Vi kan have forskellige holdninger til, hvorvidt det er mere regnskab og bureaukrati, der skal til, eller om det er nogle andre ting.
Jeg vil bare godt høre, når hr. Rasmus Jarlov siger, at vi hele tiden skal få mere ud af pengene, hvordan hr. Rasmus Jarlov synes vi skal gøre det.
Er det gennem den udvikling, der har været under denne regering, hvor der kommer flere og flere børn ind pr. voksen, altså at den enkelte voksne skal tage sig af flere og flere børn, så der ikke er tid til at sidde og snakke med børnene, ikke er tid til at læse en bog for dem og ikke er tid til at lære dem at binde snørebånd og andre ting? Man bliver også nogle gange nødt til at vente med at skifte ble på dem, fordi man ikke kan gå fra de andre børn, for så er der ikke nogen voksne til at være sammen med dem, og derfor er der børn, der må gå rundt uden at få skiftet ble.
Er det den udvikling, De Konservative ønsker, når de vil have mere ud af pengene, eller hvordan er det helt konkret, at man forestiller sig det skal ske på børneområdet?
Meta Fuglsang (SF), 2011-01-14:
Så kan jeg starte med at dementere, at venstrefløjen skulle ønske at stoppe udviklingen.
Tværtimod ønsker venstrefløjen jo netop at udvikle og arbejde med at forbedre kvaliteten af det, kommunerne leverer.
Det ønsker vi at gøre sammen med kommunerne, sådan at man faktisk får en udvikling i kvalitet og ikke kun en udvikling i kontrol og bureaukrati, for det er jo sådan set det, der sker her.
Det er en udvikling i bureaukrati, i kontrol, i mistillid, i aftaler, som ensidigt fokuserer på at overholde en bestemt økonomisk ramme, og ikke noget som helst andet.
Det er jo det problem, der er, når vi snakker om at arbejde.
Det er det, som er ærgerligt, når det handler om netop at udvikle.
Hvis tidshorisonten er, at enten er det stenalderen, eller også er det nu, kan jeg godt forstå, at det er svært at finde nogle kvalitative svar på det, men vi kunne måske finde en eller anden debat omkring den offentlige sektor, som også rummer andre synspunkter, end at det enten er stenalderen, eller også er det det, som regeringen præsenterer lige nu.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-01-14:
Ja, det gør jeg.
Jeg tror på, at en vis budgetkontrol og en vis regnskabsopfølgning er en nødvendig del af at styre sin økonomi ordentligt og dermed også en forudsætning for, at man får mest kvalitet for pengene ude i kommunerne.
Så vil jeg sige til den første del af spørgerens bemærkninger, at jeg godt er klar over, at man gør alt, hvad man kan ude i kommunerne, for at få mest for pengene, men der skal også være krav om, at man hele tiden forbedrer sig som kommune.
Ligesom der er på alle andre organisationer i den her verden, skal der også være et pres på kommunerne for at få mest muligt ud af deres skattekroner.
Det er jo altså i borgernes interesse, at man sørger for, at ressourcerne bliver udnyttet bedst muligt.
Vi har ikke uanede ressourcer i det her samfund, og derfor er det afgørende for vores velstand, at vi får mest muligt ud af vores ressourcer.
Den eneste forskel på vores samfund i dag og det samfund, vi havde i stenalderen, er, at vi har været i stand til at få mere ud af vores ressourcer.
Hvis venstrefløjen ønsker at stoppe den proces, hvor man hele tiden forsøger at få mere ud af pengene, så stopper man også velstandsudviklingen i vores samfund, og det synes jeg ikke man burde gøre.
Meta Fuglsang (SF), 2011-01-14:
Så kan jeg passende fortsætte debatten, hvor ordføreren lige slap.
Virkeligheden ude blandt de kommuner, der har mindst, er, at man skærer helt ind til benet, når det handler om børnepasning, ældrepleje og folkeskole.
Nogle af de kommuner, som kæmper for af sig selv at få vendt den udvikling og faktisk lægge noget dynamik ind i kommunen, så de på sigt får en bedre kommunaløkonomi, en bedre uddannet ungdom, et bedre erhvervsliv, har problemer med det, fordi de kæmper for at hænge fast med det yderste af neglene.
Så jeg tror, mange vil føle sig pikeret over den her beskrivelse af det.
Når vi så snakker om, hvordan man skal bruge pengene i kommunerne, er det jo rigtigt, at man ikke bare kan blive ved med at poste penge i kommuner.
Men vi kan jo godt diskutere, om det, vi gør, er det smarteste, man kan gøre for at få meget for de penge, man har.
Det, der undrer, er, at ordføreren mener, at det, at man skal lave halvårsregnskaber, gør, at man af sig selv udvikler kvalitativt på kommunens fagområder.
Den kobling forstår jeg simpelt hen ikke.
Hvorfor ikke lave et mere kvalitativt samarbejde med kommunerne, lave nogle bedre aftaler om, hvordan vi skal udvikle og prioritere i stedet for?
Tror ordføreren på, at halvårsregnskaber gør, at man kan arbejde kvalitativt med at udvikle kommuner?
Rasmus Jarlov (KF), 2011-01-14:
Vi ønsker ikke at bekæmpe den offentlige sektor.
Vi anerkender, at den offentlige sektor er til for borgernes skyld, og hvis vi skal have mest muligt ud af den, skal vi stille nogle kærlige krav bl.a. om, at der er styr på økonomien, og at man aflægger regnskab.
Så det er ikke et spørgsmål om, at vi skal have det her lovforslag eller lave nogle andre kvalitative tiltag og noget samarbejde med kommunerne.
Det, vi skal tage stilling til her, er, hvorvidt kommunerne skal aflægge regnskab to gange om året.
Det ønsker vi de skal, for vi mener, det er rigtigt, at der skal være styr på økonomien, og at vi skal undgå et utilsigtet overforbrug ude i kommunerne.
Bertel Haarder (V), 2011-01-14:
Når man sender et forslag til høring, er der jo ikke noget galt i, at man lytter til det, der bliver svaret, og fire ud af fem regioner svarede negativt og mente, at man skulle vælge en anden model.
Sådan må det jo være, når man sender ting til høring.
Det er vel det vigtigste, jeg kan sige.
Så sker der jo altså også altid det, at når tiden går, kommer der nye momenter ind, herunder spørgsmålet om den ændrede kommunale medfinansiering af sundhedssektoren.
Det er yderligere et moment, som gør, at regeringen, som jo udarbejdede dette forslag for langt over et år siden, i dag må tage afstand fra forslaget, fordi vi lytter til høringssvarene, og fordi vi nu gerne vil se det problem, der er – og som fortsat er der – i en bredere sammenhæng, sådan som regionerne også har ønsket.