Sophie Løhde (V), 2014-05-27:
Tak for det.
Jeg synes jo desværre ikke, det er så overraskende, at Enhedslisten nu også på det her felt synes det er politikernes opgave at lovgive og detailregulere – konkret i forhold til beslutningsforslaget her om amning i det offentlige rum.
Jeg vil da starte med at sige, at jeg sådan på det personlige plan ikke helt kan forstå, hvis man føler sig meget stødt over noget, der vel egentlig kan betegnes som noget af det mest naturlige i den her verden, nemlig et barn, der får bryst af sin mor.
Men når det så er sagt, synes jeg bare, at det her også handler om alt muligt andet, og det står ikke i beslutningsforslaget, nemlig om en principiel diskussion om grænser for politik og dermed også om, om det her nu er endnu et område, hvor vi politikere skal gå i gang med at lovgive her i Folketinget.
Venstres svar er nej, og det er det af flere årsager.
For det første må det simpelt hen være muligt – uden at der behøves lovgivning om det – at kunne finde nogle pragmatiske løsninger ude i den virkelige verden, så kvinder på anstændig vis også kan amme deres børn i det offentlige rum, og det oplever jeg altså også i helt udpræget grad er tilfældet ude i den virkelige verden.
Det er ikke det samme som at sige, at der aldrig nogen sinde vil kunne findes eksempler på det modsatte, og at der aldrig nogen sinde vil kunne dukke nogen sager op, men vi bliver også bare nødt til at få øjnene op for, hvordan samfundet udenfor ser ud.
Og der er jeg enig med ministeren, når han siger, at det altså er bredt accepteret i det danske samfund, at kvinder også ammer i det offentlige rum.
For det andet er der for os også noget helt principielt – og også noget forkert – i, at en selvstændigt erhvervsdrivende, f.eks. en caféejer, på grund af statslig indgriben ikke må sætte reglerne for sin egen forretning.
Vi lever i et samfund, hvor der i vid udstrækning er frihed, men heldigvis også i et samfund, hvor der er plads til og respekt for forskelligheder, og derfor synes jeg egentlig også, det er i orden, hvis man som caféejer vælger at beslutte sig for et bestemt regelsæt på området, ligesom jeg mener, at det er rigtig godt, at en ammende kvinde så kan vælge at spise sin frokost eller drikke sin kaffe et andet sted.
Jeg tror, det var formanden, der engang brugte udtrykket, at hvis ikke man kan lide lugten i bageriet, så har man friheden til at gå et andet sted hen.
Hele det her spørgsmål blev livligt debatteret for et års tid siden, og jeg scrollede lidt tilbage i nogle af de gamle artikler for at se, hvilken debat der havde kørt.
Noget af det, der også var fremme, var flere tilfælde, hvor der var caféejere, der havde etableret de her såkaldte ammerum og dermed havde forsøgt at finde en kompromisløsning.
Det blev i debatten, hvilket var lidt overraskende for mig, fremhævet som et problem.
Man kunne jo også vælge at se det som en caféejers måde at forsøge at finde plads til alle i hans eller hendes beværtning og forretning, men lad nu det ligge.
Som sagt er det her for os ikke en diskussion om det at amme.
For det første mener vi ikke, at lovgivning er løsningen på uenigheder som dem her, og for det andet mener vi ikke, det er rimeligt at fjerne en caféejers ret til selv at bestemme over sin forretning, ligesom vi mener, at en ammende kvinde har friheden og retten til at kunne vælge den givne café fra.
Og jeg skal på den baggrund meddele, at Venstre ikke kan støtte beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
Afslutningsvis skal jeg på vegne af De Konservative, der desværre ikke har mulighed for at være til stede i salen, meddele – det har jeg lovet dem –
at de heller ikke kan støtte beslutningsforslaget.