runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-11-19:
Der skal helt klart være entydighed.
Hvis vi når derud, at der skal en mærkning til i forhold til modeller, så bliver man naturligvis der, hvor man sender et signal i en kommerciel sammenhæng, nødt til at skulle sige, at der skal være entydighed i forhold til loven.
Om det så også gælder politikere, ved jeg ikke.
Jeg ved i hvert fald, at en vis hr. Sarkozy også fik et billede manipuleret på et tidspunkt.
Men fra politisk side bliver vi, som jeg siger, nødt til at tale dunder til branchen om, at de skal forstå alvoren – for vi har forstået alvoren her i Folketinget.
Jonas Dahl (SF), 2009-11-19:
Jamen jeg vil bare høre, om ordføreren ikke vil bekræfte – hvad skal man sige – de oplysninger, der sådan set kom frem om manipulation af de her plakatbilleder.
Der husker jeg det i hvert fald, som om det bl.a. var en række borgerlige ministre, der havde haft lidt gang i billedmanipulationen og gjort folk yngre.
Jeg vil bare høre, om ministeren ikke vil bekræfte, at det sådan set var fra borgerlig side, man havde leget lidt for meget i Photoshop, inden valgplakaterne blev trykt.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-11-20:
Dette beslutningsforslag er jo en delvis genfremsættelse af et tidligere forslag, som blev behandlet i folketingsåret 2007-08.
Dengang var Dansk Folkeparti imod forslaget, hvilket vi også er den her gang.
Det er i dag sådan, at regeringen kan indgå en udleveringsaftale med lande uden for EU, uden at det kræver en ændring af udleveringsloven.
Det kræver dog, at Justitsministeriet orienterer Folketingets Retsudvalg, inden Danmark indgår en aftale med et land uden for EU og Norden om gensidig udlevering af en statsborger til strafforfølgning.
Det vil Enhedslisten så ændre med det her forslag, da man vil have, at Folketinget skal godkende alle udleveringsaftaler, der laves med andre lande.
Det vil sige, at man overfører et kompetenceområde til Folketinget, som i dag reelt og juridisk tilkommer regeringen.
Jeg går ud fra, at grunden til, at Enhedslisten foreslår det her, er, at man vil skabe en bedre retssikkerhed for borgerne.
Grunden til, at Dansk Folkeparti ikke støtter det her forslag, er, at vi faktisk mener, at borgerne allerede har en god retssikkerhed, i forbindelse med om en udlevering kan finde sted.
For det første udleverer vi i Danmark ikke personer til strafforfølgning i andet land, hvis den påståede handling ikke også er ulovlig her i landet.
Samtidig skal der være tale om en forbrydelse, der kan give over 1 års fængsel, og der skal heller ikke kunne gives dødsstraf i det andet land.
For det tredje må Danmark ikke udlevere en person til andet land, hvis der er risiko for tortur eller umenneskelig eller nedværdigende behandling.
Vi udleverer heller ikke nogen, hvis de kræves udleveret på grund af f.eks. en bestemt afstamning, tilhørsforhold til en bestemt befolkningsgruppe, religion eller politisk ståsted.
Der tages også hensyn til den pågældendes alder, helbredstilstand og andre forhold, der gør, at udlevering af humanitære årsager ikke kan finde sted.
Der må heller ikke være en åbenbar tilsidesættelse af retten til en retfærdig rettergang, som flere af de andre ordførere har været inde på.
Det er bl.a. ud fra alle de hensyn, at regeringen kan lave en udleveringsaftale, og da Retsudvalget samtidig orienteres, synes vi i Dansk Folkeparti, at rammerne for, at man ud fra en sikker beslutning kan udlevere folk til andet land, er i orden.
Samtidig ser vi også, som ministeren har redegjort for, et problem i, at det her beslutningsforslag vil komme i konflikt med grundlovens § 19, da man ikke kan flytte denne kompetence over til Folketinget.
Med disse ord kan jeg meddele, at vi i Dansk Folkeparti ikke støtter forslaget.
Line Barfod (EL), 2009-11-20:
Det ene var en hjemmel til, at ministeren kan give økonomisk hjælp til advokat- og tolkebistand, og det andet var, at man først bliver udleveret rent fysisk, når sagen er berammet, så man ikke skal sidde i flere måneder eller år og vente på, at sagen kommer for retten.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-11-20:
Hvis vi tager det konkrete eksempel med Camilla Broe, var det jo vigtigt at se på, om den forbrydelse, hun er anklaget for, kunne medføre dødsstraf.
Det kan den ikke, og derfor synes jeg godt, man kunne udlevere hende til USA.
Men hvis hun var anklaget for en forseelse, der kunne medføre dødsstraf derovre, skulle man selvfølgelig have sagt nej til det.
Det er det, der ligger i det, i hvert fald sådan som jeg ser det.
Hvad var det ellers, der blev spurgt om?
Det kan jeg faktisk ikke huske.
Jeg vil starte med det sidste og sige, at jeg tror da helt klart, der en del lande rundtomkring i verden, som vi ikke ønsker at lave udleveringsaftaler med.
Det kan være lande, der har dødsstraf, eller det kan være lande som f.eks. Saudi-Arabien, som dømmer meget efter sharialovgivningen.
Jeg tror ikke, det er særlig foreneligt med den danske lovgivning.
Det kan nævnes som eksempel, at man valgte ikke at udlevere Kurt Westergaard, da han i sin tid blev krævet udleveret på grund af Muhammedtegningerne.
Den slags er ikke strafbart i Danmark, og derfor kunne vi sige, at det kan vi ikke udlevere for, og det kan der være masser af gode grunde til, fordi de har andre love i udlandet, end vi har i Danmark.
Angående om der kunne være mulighed for andre værktøjer, er vi da klar til at kigge på det, hvis en person bliver krævet udleveret til et land, om landet selv kan tilbyde tolkebistand, for ellers må den danske regering se på det.
Det er jo ikke en fair retssag, hvis man ikke har mulighed for at forstå, hvad der bliver sagt, så det ligger egentlig lidt i de præmisser, der allerede i dag er for en fair rettergang, for hvis man ikke har mulighed for at forstå det sprog, som rettergangen foregår på, kan det jo være svært at sige, om man får en fair rettergang.
Line Barfod (EL), 2009-11-20:
Nu er der jo ganske mange områder, hvor Folketinget diskuterer udenrigspolitik og træffer beslutninger om udenrigspolitik, så jeg synes, det er lidt besynderligt, at man siger, at lige præcis det her, som handler om, at borgere udleveres til retsforfølgelse i et andet land, synes man ikke, at Folketinget skal have mulighed for at have en åben og demokratisk diskussion om.
Jeg vil gerne høre, om Dansk Folkeparti mener, at de betingelser, der findes i dag for at kunne udlevere, er gode nok, eller om Dansk Folkeparti mener, der er behov for at se på, at man f.eks. sikrer, at folk har ret til advokat- og tolkebistand og kan få hjælp til det fra den danske stats side.
Og mener Dansk Folkeparti, at vi f.eks. skal kunne indsætte et krav om, at man først sender folk af sted, når retssagen er berammet, så de ikke risikerer at skulle sidde flere måneder eller måske år i et fængsel og vente på, at sagen kommer for retten?
Jeg vil også høre, om Dansk Folkeparti mener, der er nogen lande i verden, som man ikke ønsker at indgå udleveringsaftaler med.
Jeg forstår, at Dansk Folkeparti ikke mener, vi skal udlevere til lande, der har dødsstraf, men vi har jo altså nu en aftale med USA om at udlevere borgere til USA, også danske statsborgere, selv om de har dødsstraf.
Det er jo så en betingelse, at de ikke eksekverer dødsstraffen, men vi har altså en aftale med USA, også selv om de har nogle straffe, der er voldsomt meget længere end de danske, og et helt andet retssystem.
Men jeg kunne forstå, at Dansk Folkeparti også er villig til at se på, om der skal ændres noget i betingelserne, og derfor vil jeg gerne høre, om noget af det, Dansk Folkeparti gerne vil gå med til at se på, er det med, at man rent faktisk ikke skal sendes af sted, før sagen er berammet, og at der skal være en hjemmel til, at den danske stat kan gå ind og hjælpe, også økonomisk, i forhold til at sikre advokatbistand og tolkebistand.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-11-20:
Jeg beklager, at jeg ikke kunne huske spørgsmålet, men det kan jo ske en gang imellem, at der lige bliver et lille hul.
Jeg synes, at hvis man skal have en retfærdig rettergang, som jeg sagde tidligere, tror jeg vi vil være indforstået med, at man har mulighed for at kunne forstå sproget, og hvis man nu er et land, hvor man ikke forstår sproget, og landet ikke vil hjælpe, synes jeg godt, man kunne overveje, om man enten skulle afvise at udlevere personen eller i hvert fald sikre, at Danmark selv sørger for tolkebistand.
Jeg synes godt, vi kunne prøve at tage en diskussion i Retsudvalget om, hvorvidt vi kan få undersøgt, om man udleverer, hvis der ikke er mulighed for at få tolkebistand i det pågældende land, og vi samtidig prøver at tage en debat i Retsudvalget om, hvorvidt man eventuelt kunne sende tolkebistand med.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-11-20:
Vi lever i et globaliseret samfund.
Det betyder også, at kriminaliteten er blevet grænseoverskridende.
Det betyder så igen, at vi kan komme i situationer, hvor vi kan blive nødt til at udlevere vores statsborgere til retsforfølgning i udlandet eller har brug for at kræve, at vi får udleveret borgere til retsforfølgning i Danmark.
Det seneste eksempel er, at vi har krævet en dansk statsborger hjem i en mordsag.
Det er selvfølgelig godt, at vi har de muligheder.
Det er nødvendigt at samarbejde, samarbejde med andre lande og samarbejde tværs over grænserne.
Men strafforfølgning er et ganske alvorligt tema, og det bliver ikke mindre alvorligt af, at den kriminelle lavalder inden længe vil blive sat ned.
Det har regeringen bebudet.
Det vil betyde, at vi også vil kunne sende 14-årige ud af landet, altså udlevere dem til strafforfølgning i udlandet, hvis en sag skulle opstå.
Det er helt nødvendigt at sikre og tage højde for, at helt almindelige retsgarantier overholdes.
Det handler om en fair rettergang, retten til en advokat, og at vi skal undgå at udlevere folk til dødsstraf og tortur.
Jeg havde gerne set, at vi i Folketinget havde mulighed for i en eller anden form at diskutere de udleveringsoverenskomster, som regeringen har ret til at indgå.
Jeg tror, det vil blive svært at støtte Enhedslistens forslag med de bemærkninger, som justitsministeren er kommet med her i dag.
Men jeg kunne godt tænke mig, at vi i en eller anden form fik lov at diskutere udleveringsoverenskomster.
Det er nemlig et rigtig, rigtig vigtigt tema.
Vi har set sager, hvor vi administrativt udviser borgere til lande, som har skrevet under på torturkonventionen, og hvor vi har undersøgt, om man kan bruge diplomatiske forsikringer, altså hvor landene siger, at de ikke vil bruge tortur, selv om de har skrevet under på torturkonventionen.
Det er meget, meget vanskeligt praktiserbart.
Og jeg ville være rigtig ked af, hvis vi udleverede danskere til sådanne lande.
Jeg synes også, at Camilla Broe-sagen skal have et par ord med på vejen, for der florerede nemlig en nyhed for en uges tid siden, hvor der stod, at de amerikanske myndigheder var villige til at gå ret langt i forhold til at få fat i Camilla Broe til retsforfølgning i udlandet.
Fra myndighedernes side havde man overvejet, hvordan man kunne lokke hende til Frankrig, bl.a. via en veninde eller via agenter, så hun kunne udleveres fra Frankrig.
Nu blev virkeligheden jo en anden, men hvis det virkelig er rigtigt, og det har jeg spurgt ind til – det får justitsministeren lov til at redegøre for på et senere tidspunkt – så synes jeg virkelig, at det er uhyggeligt, altså hvis andre landes myndigheder er parat til at omgå det danske retssystem på den måde.
Vi er ganske villige til at diskutere, om vi kan forbedre ordningen, som den eksisterer på nuværende tidspunkt, om vi kan sikre de mennesker, som bliver udleveret, nogle flere rettigheder og nogle bedre vilkår.
Så den del af Enhedslistens tankegang vil vi rigtig gerne støtte, men det bliver svært at støtte forslaget i forhold til de bemærkninger, justitsministeren er kommet med.
Tom Behnke (KF), 2009-11-20:
Der er som nævnt tale om en genfremsættelse, og justitsministeren er jo kommet med en lang redegørelse.
Hr. Kim Andersen fra Venstre har fulgt den op, og også hr. Dennis Flydtkjær fra Dansk Folkeparti har redegjort meget detaljeret for argumenterne imod beslutningsforslaget.
Jeg er meget enig i de argumenter, der er fremført, og skal springe direkte til konklusionen, der går på, at vi fra konservativ side heller ikke denne gang kan støtte beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-20:
Som flere har været inde på, er det her jo en genfremsættelse, og da diskussionen blev rejst sidste gang, var Det Radikale Venstre imødekommende over for forslaget.
Det er vi sådan set stadig væk.
Vi synes, at udleveringsaftaler er noget meget principielt, og at det derfor er relevant, at de bliver diskuteret i Folketingssalen, når vi laver aftaler med andre stater om at udlevere vores egne statsborgere.
Men vi anerkender også, at der er en grundlovsdiskussion, som også er rejst i dag.
Og vi anerkender selvfølgelig til fulde, at det er regeringen, som med grundloven i hånden fører udenrigspolitikken.
Under alle omstændigheder vil vi bede justitsministeren om at forholde sig til, om det ikke i hvert fald er sådan, at regeringen udmærket kunne fastlægge en praksis af sig selv, hvor man gik i Folketingssalen med et beslutningsforslag, når man lavede nye aftaler, fordi man ønskede Folketingets tilslutning, også selv om man havde retten til at gøre det uden Folketingets tilslutning.
Det sker da i ny og næ både ved forskellige forespørgsler og ved møder i Det Udenrigspolitiske Nævn, hvor man jo altså er forpligtet til det ved større beslutninger, men hvor man måske også kommer med nogle ting, som man ikke nødvendigvis føler sig forpligtet til.
Der kan man sige, at sagen ville stille sig noget anderledes, hvis man imødekom det ønske, der i hvert fald er fra en del partier i Folketinget om at få en drøftelse af det her, altså at man ikke gik i gang med at lave en egentlig lov om det, men sådan set bare sagde, at man ville imødekomme det ønske ved at fremsætte et beslutningsforslag om den her type aftaler.
Kunne man ikke fint forestille sig, at det foregik på den måde, og hvor den til enhver tid siddende regering også ville kunne afbryde den praksis, hvis den følte, at den ikke havde lyst til at fortsætte den?
Med disse ord vil jeg sige, at vi er positivt indstillet, men at vi selvfølgelig i sidste ende ikke kan stemme for noget, medmindre vi er helt sikre på, at det ikke er i strid med grundloven.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2009-11-20:
Mange tak.
Jeg anerkender helt klart også politiets indsats i forhold til voldssager.
Der er sket en klar forbedring, der viser, at politiet har det med at tage partnervold mere seriøst end tidligere – måske også, fordi vi er så mange, der har rejst de her sager politisk.
Jeg anerkender sådan set også, at ministeren giver udtryk for alvoren i de her problemer, men jeg er bare nødt til at påpege, at vi hele tiden ser sager, som bliver henlagt under almindelige husspektakler, men hvor der rent faktisk har været tale om reel vold i hjemmet.
Alene sidste år ved den her tid kom det frem, at der var to kvinder i Randers, der blev mishandlet i timevis af en ekskæreste med polititilhold.
Efter fjerde opkald til stationen begyndte politiet at tage det alvorligt og har siden forklaret, at de blot troede, at der var tale om almindelige husspektakler.
Tror ministeren ikke, at der kunne være rigtig god ræson i at udstyre politiet med en advarsel om, at de ikke længere skal henlægge sager som husspektakler, når vi igen og igen ser, at der stadig væk rejses sager, hvor der har været tale om husspektakler.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-11-20:
Det gør politiet heller ikke.
Jeg tror, at man skal passe meget på med at kommentere sager i Folketinget, som man har læst om i en avis.
Husspektakler dækker ikke over vold.
Det er en kode i politiets registreringssystem, som bliver ændret i de tilfælde, hvor der er tale om vold.
Så der er altså ikke andet end praktiske årsager til, at man benævner det husspektakler, når man får den første melding.
Så i stedet for at tale om formelle spørgsmål om, hvad det hedder, og hvad man gør, må vi derfor tage udgangspunkt i, hvad der sker.
Og der prioriterer politiet den her indsats meget højt.
Den er prioriteret politisk af alle partier i Folketinget.
Der er gjort rigtig meget på området fra regeringens side.
Vi har også tænkt os at ville gøre mere, og det er med udgangspunkt i, at vi jo har bedt Strafferetsplejeudvalget om at se nærmere på de regler, der er om bortvisning og tilhold, og hvad vi ellers kan gøre på det område.
For alt, hvad vi kan gøre, skal vi selvfølgelig gøre.
Kim Andersen (V), 2009-11-20:
Jo, men det kan vi også, og det sker jo også.
Vi behandler jo udleveringsloven, og der er angivet, hvad vi accepterer, og bestemt også, hvad vi ikke vil acceptere.
Tom Behnke (KF), 2009-11-20:
Når først vi er nået dertil, at kniven sidder i ryggen på offeret, er der jo ingen tvivl om, hvad hensigten var.
Så ved vi godt, at gerningsmanden havde onde hensigter.
Men det er jo ikke den situation, vi taler om her.
Det, vi taler om, er, at f.eks. i visitationszonerne eller på anden måde, når politiet er ude at visitere personer eller køretøjer, sker det jo, inden kniven sidder i ryggen på offeret.
Hvis de her gerningsmænd, der har onde hensigter – f.eks. 3-4 gutter i en bil, der har knive med, for dem kan de også finde på at bruge, når der er nogle, der skal straffes – bliver standset af politiet i en razzia, skal de onde gutter så kunne sige: Jamen vi har lige været på fisketur, det er derfor.
Og skal politiet så bare sige: Nå, men det er der jo ikke noget at gøre ved, så I kan køre videre?
Hvis det er situationen, hvordan skal man så nogen sinde kunne pille ulovlige knive fra borgerne, inden de sidder i ryggen på et offer?
Morten Østergaard (RV), 2009-11-20:
Jeg er nødt til at sige til hr. Tom Behnke, at det, vi diskuterer, jo ikke er, om der skal være en sanktion.
Det, vi diskuterer, er, hvad sanktionen skal være, og skal det være sådan som altovervejende udgangspunkt med kun et lille musehul af en undtagelse, hvis der er helt særlig formildende omstændigheder, at man skal 7 dage i fængsel, for så kommer alle de med, som der ikke tænkes på, når hr. Tom Behnke er i gang med at tale om folk, der får knive i ryggen, og rockere, der kører rundt og har været på fisketur osv. osv.
Så kommer alle de med, der har begået en dumhed, som har glemt deres arbejdsredskab i bilen, eller hvis ægtefælle måske har glemt det i bilen osv.
Det, vi taler om, er altså, hvor bagatelgrænsen går, og hvad sanktionen der skal være.
Vi er alle sammen enige om, der skal være en sanktion, vi er alle sammen enige om, at dumhed ikke fritager for ansvar, men hvad skal sanktionen være?
Der siger hr. Tom Behnke og Det Konservative Folkeparti så i dag: Ja, helt almindelige mennesker, også dem, der er langt uden for den her målgruppe, må finde sig i at skulle 7 dage i fængsel for at begå en dumhed.
Jeg synes, at det er en voldsom sanktion.
Tom Behnke (KF), 2009-11-20:
Men gør de meldinger, der kommer fra politiet, slet ikke indtryk, nemlig at efter at man har lavet den her lovstramning, kan man rent faktisk konstatere et markant fald i antallet af ulovlige knive – ikke når kniven sidder i ryggen på offeret, men i situationen inden ved de omfattende visitationer, politiet gennemfører, bl.a. i visitationszonerne?
Gør det slet ikke noget indtryk, at lige præcis fordi man ikke bare kan slippe med en afgift, men man rent faktisk får en sanktion, en straf, at så har alle, også de kriminelle, ladet knivene ligge derhjemme?
Gør det slet ikke noget indtryk, at det faktisk har virket?
Morten Østergaard (RV), 2009-11-20:
Det er jo egentlig fantastisk, at hr. Tom Behnke kan sige, at det præcis er den her lovstramning, der har virket.
Det er ikke det forhold, at der nu er flere politibetjente, hvilket Det Radikale Venstre også har medvirket til, som rent faktisk gennemfører razziaer, og at risikoen for at blive taget er større.
Hr. Tom Behnke kan adskille, at det ikke er det, der gør, at folk i mindre grad bærer kniv.
Det synes jeg er en stærk analytisk evne at have for en lovstramning, som kun er 1 år gammel.
Det, jeg er optaget af, er altså ikke, hvad sanktionen skal være, når man laver razzia i nattelivet og finder dolke, og hvad man nu ellers finder på folk.
Der skal være en strafferamme, som er relativt høj, som den også er i dag på 2 år.
Det, jeg er optaget af, er, hvad vi gør ved de sagesløse, som på grund af en simpel dumhed havner i en uheldig situation.
Skal vi give dem 7 dage i fængsel og en plettet straffeattest, som vil forfølge dem for tid og evighed?
Jeg synes, at der er rigelig med sager, der beviser, at det er for voldsomt at skride til en minimumsstraf i knivloven.
Line Barfod (EL), 2009-11-20:
Jeg skal høre, hvorfor justitsministeren mener, at Folketinget skal indgå aftaler om dobbeltbeskatningsoverenskomster med andre lande, altså i forbindelse med spørgsmål om, hvordan man præcis skal beskatte indtægter, som danskere har i andre lande.
Hvorfor er det noget, der er så vigtigt, at det skal Folketinget tage stilling til, mens man ikke mener, at en aftale om, på hvilke betingelser Danmark skal udlevere mennesker til andre lande til retsforfølgelse, er noget, som Folketinget skal diskutere - det er ikke noget, som man ønsker skal diskuteres demokratisk?
Jeg snakker ikke om, at Folketinget skal diskutere den konkrete udlevering eller den konkrete person, men om at diskutere selve aftalen om, hvad det er for nogle betingelser Danmark skal kræve.
Hvornår skal vi sige ja til at udlevere osv.?
Hvorfor er det ikke noget, ministeren mener Folketinget skal diskutere?
Brian Mikkelsen (KF), 2009-11-20:
Nu skal jeg ikke begive mig ud i sådan en hel gennemgang af grundlaget for de overenskomster, som jeg selv har fulgt, dengang jeg sad i Skatteudvalget.
Men jeg vil gerne fremhæve, at ordningen vedrørende overenskomster om dobbeltbeskatning jo nok skal ses i lyset af den helt centrale rolle, som Folketinget har i grundlovens § 43 med hensyn til beskatning.
Så det er altså en anden paragraf i grundloven, som ligesom lægger rammerne for det.
Hvis vi følger § 43, gælder der et såkaldt delegationsforbud på skatteområdet.
Det betyder så, at en skat kun kan pålægges, forandres eller ophæves direkte i en lov, og at fastsættelse af generelle regler om, hvad der skal betales i skat, ikke kan overlades til regeringen eller den øvrige administration – det har vi jo diskuteret mange gange i Folketinget.
Det kan så i lyset af grundlovens § 73 være naturligt, at generelle undtagelser fra skatteregler i form af en overenskomst om dobbeltbeskatning godkendes af Folketinget.
Så der er altså en klar forskel på de to områder.
Line Barfod (EL), 2009-11-20:
Skat handler om, hvor mange penge man skal betale.
At blive udleveret til et andet land, er noget, der er meget, meget indgribende i et menneskes liv.
Og der er jo ganske mange udenrigspolitiske beslutninger, der bliver diskuteret i Folketinget i dag.
Vi tager stilling på ganske mange områder.
Hvorfor er regeringen så bange for åbent at lade Folketinget diskutere aftalerne med de lande, som man ønsker at udlevere til?
Det er jo noget ganske nyt, som er kommet til efter terrorpakkens indførelse i 2002, at man overhovedet vil udlevere danske statsborgere til andre lande.
Hvad er det, der gør, at regeringen ikke ønsker, at vi skal diskutere de overordnede rammebetingelser for at udlevere borgere fra Danmark til andre lande?
Brian Mikkelsen (KF), 2009-11-20:
Vi er jo ikke bange for noget som helst og vil gerne tage en diskussion om hvad som helst, men det er et regeringsprærogativ efter grundloven, at regeringen fører udenrigspolitik.
Sådan er det.
Det betyder, at vores sådan udenrigspolitiske beføjelser ikke kan begrænses af lovgivningsmagten.
Og der er forskellen altså på dobbeltbeskatningsoverenskomsterne og udleveringsoverenskomsterne.
Vi har også en paragraf i grundloven, nemlig § 43, som jo er ret eksplicit omkring, hvornår man kan udstede skatter til danskerne.
Derfor er der altså en stor forskel; skatterne er nævnt i § 43, men de aftaler, som vi laver, ligger inden for det prærogativ, som vi har som regering i forbindelse med at føre udenrigspolitik.