runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2009-10-23:
Jeg brugte præcis det ordvalg, at nogle af venstrefløjens ordførere var sure.
Jeg ved ikke, hvordan Socialdemokratiet med deres politiske kursskifter definerer sig selv, men hvis hr. Thomas Jensen følte sig truffet, vil jeg gerne undskylde, jeg synes, at hr. Thomas Jensen i modsætning til andre fra venstrefløjen var positiv i sin tale.
Så må jeg bare sige, at jeg anerkender, at der tidligere har været en indsats for at gøre et forsøg på at lave aftaler med skattelylande.
Jeg noterede mig bare, at de forsøg ikke har været succesfulde før nu.
Når man et eller andet sted sådan får skudt i skoene, at det er på grund af ideologisk modstand fra den nuværende regering, man ikke har villet snakke om dobbeltbeskatningsaftaler, vil jeg sige, at det bare er topmålet af hykleri.
For det er netop nu under en borgerlig liberal regering man kan se, at aftaler omkring skattelylande bliver indgået – hele vejen rundt.
Jeg er helt enig med hr. Thomas Jensen i målet og sigtet.
Når jeg tror på, at der også efter vedtagelsen af de her aftaler vil være skattely i verden, er det jo, fordi der stadig vil være en lang række lande og jurisdiktioner, som vi endnu ikke har fået lavet aftaler med.
Derfor vil der være nogle selskaber, som kan se, at de har mulighed for at flytte deres hovedcentre fra de lande, som vi nu har fået aftaler med, til andre lande.
Det er utroligt vigtigt for at få endnu flere aftaler på plads med endnu flere af de lande, der holder sig uden for det gode økonomiske selskab.
Der er det på trods af den polemik, som vi sådan kan underholde hinanden med en fredag morgen, vigtigt, at vi står sammen både i Folketinget og internationalt for at få lagt maksimalt pres for at sikre, at de aftaler, vi indgår, bliver virkningsfulde.
Karsten Lauritzen (V), 2009-10-23:
Formålet med lovforslaget er at indhente Folketingets samtykke til, at regeringen tiltræder fire protokoller, som ændrer de danske dobbeltbeskatningsoverenskomster med Belgien, Luxembourg, Singapore og Østrig.
Protokollerne indgår som et led i det internationale arbejde med at bekæmpe skadelig skattepraksis, som også det foregående lovforslag jo handlede om.
Protokollerne er en klar forbedring af vores dobbeltbeskatningsaftaler med de pågældende lande, idet overenskomstens artikel om informationsudveksling bringes i overensstemmelse med den tilsvarende artikel i den seneste OECD-model til dobbeltbeskatningsoverenskomster.
Protokollerne får således den betydning, at de pågældende landes myndigheder skal indhente oplysninger fra deres pengeinstitutter m.v. og videregive oplysninger til de danske myndigheder til brug i danske skattesager.
Det gør det forhåbentlig sværere at skjule formuer for det danske skattevæsen med henvisning til princippet om bankhemmelighed.
Lovforslaget skønnes ikke at have nogen administrative konsekvenser eller nogen EU-retlige konsekvenser, og de erhvervsmæssige konsekvenser er også meget begrænsede.
Men det er sådan, at forslaget giver et provenu i forhold til Luxembourg.
Her skønner man, at lovforslaget medfører et merprovenu på 40 mio. kr. årligt, mens andre dele af lovforslaget skønnes at være begrænsede.
Samtidig medvirker lovforslaget altså til at imødegå et fremtidigt provenutab, og med det i mente vil jeg meddele, at Venstre varmt støtter lovforslaget og OECD's arbejde for at forhindre skatteunddragelse.
Thomas Jensen (S), 2009-10-23:
Det er jo, fordi OECD nu har givet os instrumenterne, det er det, der gør det muligt.
Lad os derfor sige, at man ikke kan klandre tidligere regeringer for ikke at have gjort noget på det område, for det er nu, instrumenterne er der, og de har ligget der i nogle år.
Nu handler det bare om, at vi hurtigst muligt kommer i gang.
Nu har vi fået indgået denne aftale, men vi skal arbejde for at få forbedret de her aftaler fremover.
Derfor er det også, at jeg fra talerstolen citerede den her såkaldte skatteekspert eller professionelle skatteunddrager.
For jeg synes, at når en sådan person udtaler sig sådan, og jeg kan godt gentage det her: Det vil ikke lykkes for politikerne at lukke offshoreindustrien – og jeg håber så, at han mener offshorecentrene og ikke offshoreindustrien – vidner det så ikke bare om, at vi virkelig skal granske den her aftale ned i detaljer?
Får vi virkelig noget ud af den her aftale?
Er det et stykke værdiløst papir, vi står med i dag, er det en værdiløs lov, eller er der masser af muligheder for forbedringer?
Er ministeren ikke enig i, at vi under udvalgsarbejdet virkelig skal få klarlagt, om det her er en aftale, man kan bruge til noget?
Hvis det ikke er det, skal vi så ikke se fremad og sørge for positivt at få præciseret de aftaler, sådan at vi sikrer os, at danske selskaber ikke kan skatteunddrage sig ved at bosætte sig i de her landområder?
Henrik Høegh (V), 2009-10-29:
I hr. Bjarne Laustsens opstart på spørgsmålet lå næsten, at dette med store landbrug også betød en større miljø- og naturbelastning.
Det kan jeg i hvert fald totalt afkræfte.
Jeg tror ikke, at der er nogen, der har hinanden noget at høre hverken i den lille eller den store ende omkring miljøbelastning pr. dyreenhed.
Tværtimod er der måske noget, der tyder på, at et lidt større brug har nemmere ved at magte investeringer i miljøteknologi.
Kristen Touborg (SF), 2009-10-29:
Det forstår jeg da godt, for jeg synes også, at Venstre har en dårlig sag der.
Men jeg har et eksakt spørgsmål til ordføreren.
Når ordføreren gør så meget ud af, at det her jo også kunne være familieselskaber, ligger der så i det, at man overvejer et ændringsforslag, der går på, at det kun er familieselskaber, der skal kunne eje et landbrug?
Eller er det sådan, som vi andre har læst det her lovforslag, at man åbner en ladeport for, at alle aktieselskaber kan gå ind?
Henrik Høegh (V), 2009-10-29:
Vi kan sige både ja og nej.
Jeg kan høre på en række af spørgerne her, at de gerne vil sætte selskabseje op som noget meget farligt og som noget, der fuldstændig fratager den enkelte landmand sin ret.
Men jeg gør blot opmærksom på, at selskabseje altså også omfatter et familieejet selskab, hvor man netop kan lette nogle store generationsskiftebyrder.
Så der er altså nogle positive ting i det her, som ligger meget, meget tæt op ad det, som vi alle sammen her forstår ved selveje i landbruget.
Kristen Touborg (SF), 2009-10-29:
Men hvis det er det, Venstre vil, er det jo sådan set meget naturligt så at sige, at det her så altså kun handler om familieselskaber – hvis det er det, man vil.
Men det er jo ikke det, Venstre vil.
Venstre vil en fuldstændig omkalfatring af hele landbrugsstrukturen.
Synes Venstre egentlig, det er rimeligt at gøre det uden at have foretaget en ordentlig analyse af, hvad konsekvenserne er?
Sådan som jeg har forstået det, er der nærmest sket det, at Axelborg har henvendt sig til Christiansborg, og så har de i Venstre sagt: O.k., det gør vi så.
Og tilbage står stort set kun det lille hjørne, som hedder suppleringsjord, og som hedder fortrinsstilling, og det skal vi så prøve at kigge på.
Men det er jo kun en meget lille del af de konsekvenser, som er af det her omfattende lovforslag.
Henrik Høegh (V), 2009-10-29:
Hr. Kristen Touborg taler om nogle voldsomme og meget store ændringer af ejerformerne i dansk landbrug.
Jeg synes, man skal prøve at rette blikket mod nogle af landene omkring os, hvor de har haft lignende regler over en årrække.
Der er disse store ændringer af ejerformerne ikke sket.
Vi ønsker at skabe det her som en mulighed, både med hensyn til selskabsdannelser, så man i den sammenhæng kan finde andre finansieringsformer end dem, realkreditselskaberne kan tilbyde i dag, og med hensyn til familieejede selskaber, sådan at de bedre kan komme igennem et generationsskifte – ved siden af det selveje, som vi kender i dag.
Bjarne Laustsen (S), 2009-10-29:
Men dansk landbrug har jo en helt særskilt status i det danske samfund.
Der findes vel ikke rigtig andre steder i verden, hvor man har så intensivt et landbrug som vores, og derfor har det store konsekvenser både miljømæssigt, naturmæssigt og bæredygtighedsmæssigt, hvis man ændrer på tingene.
Hvis man virkelig mener det, hvorfor tager man så ikke skridtet fuldt ud og laver agroindustrielle zoner, hvor landbruget kan være – nogle har foreslået, at det skal ligge langs med motorvejen – og siger, at landbruget skal leve under nøjagtig de samme vilkår som industrien?
For hvis de jordløse brug rent faktisk kan drives med kapitalfonde, aktieselskaber, hvad ved jeg, er det så ikke lige så godt at tage skridtet fuldt ud, i stedet for at man skal have alle de særrettigheder, som landbruget har i dag, med hensyn til byggelinjer og den slags ting, nu når man vil drive det på en helt anden måde end den type selveje, vi hidtil har kendt?
Bjarne Laustsen (S), 2009-10-29:
Jeg skal spørge hr. Henrik Høegh, om han kan bekræfte, at der aldrig nogen sinde i dansk historie, ej heller i dansk landbrugshistorie, har været så lidt debat om konsekvenserne af at ændre landbrugsloven.
Alle de ændringer, der er kommet ind i landbrugsloven, er jo stort set nogle, som landbruget har ønsket på forskellig vis.
I 1972 og også før den tid var spørgsmålet i hvert fald: Kom der nu udenlandske landmænd og opkøbte dansk jord?
Det var jo derfor, vi lavede bopælspligten osv., også støttet af dansk landbrug.
Det er pludselig væk nu.
Kender man konsekvenserne for dansk landbrug af de her ændringer, hvor man laver en total liberalisering af den landbrugslov, som der har været taget så meget hånd om og værnet så meget om igennem tiden?
Henrik Høegh (V), 2009-10-29:
Jeg skal oplyse hr. Per Clausen om, at selskabseje altså også kan være et familieejet selskab, og det giver rigtig, rigtig gode muligheder for at have et glidende generationsskifte, således at dem, der arbejder i landbruget, er ansvarlig for det og investerer deres penge i det, også er dem, der har indflydelse i det pågældende selskab.
Så selskab betyder ikke altid, at det alene er fremmed kapital, der kommer ind.
Det her vil for nogle landbrug være en rigtig god måde at klare generationsskifteproblemerne på, og man kan betragte det, måske ikke som selveje, men så i hvert fald som et familieejet selskab.
Så der vil være mange variationer af ejerformer i dansk landbrug fremadrettet.
Jeg tror ikke, at én form vil dominere frem for en anden i fremtiden.
Per Clausen (EL), 2009-10-29:
Når man læser lovforslaget, får man jo det klare indtryk, at hensigten med lovforslaget er at skabe bedre betingelser for, at man kan få større landbrug i fremtiden – større og færre landbrug.
Det er en udvikling, der er i gang; den skal understøttes af den her lovgivning.
Det fremgår også meget klart, at man fjerner den beskyttelse, der har været med hensyn til selvejet.
Hr. Henrik Høegh siger så, at der stadig væk vil være selveje.
Ja, det tror jeg hr. Henrik Høegh har ret i, men hvad bliver den dominerende ejendomsform i landbruget fremover?
Tror hr. Henrik Høegh ikke, at det – netop i forhold til en koncentration af landbrug på endnu færre hænder end i dag – yderligere vil understøtte en tendens, hvor det vil være kapitalfonde, aktieselskaber, og hvem der nu ellers er i besiddelse af penge, som man kan investere langsigtet, der overtager ejendomsretten til den jord, der i dag ejes af de danske landmænd?
Henrik Høegh (V), 2009-10-29:
Selvejet har nogle styrkepositioner, bl.a. i form af at det i selveje er en familie, der står sammen og hjælpes ad med den pågældende produktion.
Den styrke vil et selskab aldrig kunne skubbe helt af banen.
Men vi har nogle produktionsenheder i dag, der i omfang, størrelse og omsætning helt naturligt nemmere vil kunne finansieres i selskabsform end under selvejeform.
Så skal jeg i øvrigt sige til den her frygt for, at alting nu bliver meget, meget anderledes, at man i lande omkring os har den lovgivning, vi ser her, uden at det har betydet, at man alene har selskabseje.
Så jeg tror altså, at det her er en god og naturlig udvikling, og det er med til at give øgede finansieringsmuligheder.
Det vil blive brugt nogle steder, men der vil stadig væk være rigtig mange steder, hvor man vil benytte selvejet.
Per Clausen (EL), 2009-10-29:
Jeg synes jo, det er spændende både at læse lovforslaget og høre hr. Henrik Høegh sige, at de forandringer, som man her lægger op til i landbruget, ikke har nogen som helst miljømæssige konsekvenser.
Jeg synes også, det er spændende, at hr. Henrik Høegh ligesom bagatelliserer det, der vil ske, ved at sige: Jamen det meste er jo sket.
Jeg har så bare et spørgsmål til hr. Henrik Høegh.
Når vi tager et enkelt element som f.eks. selvejet, som jeg kunne forstå stadig væk vil eksistere, er det så ikke rigtigt, at den lovgivningsmæssige beskyttelse, der har været af selvejet, er væk, når det her lovforslag bliver vedtaget, og at man derfor må sige, at det – når man også ved, at landbruget er ekstremt forkælet og derfor jo vil have et meget, meget stærkt behov for at få kapital udefra – så er meget, meget usandsynligt, at selvejet vil eksistere som en dominerende ejendomsform på landet i ret mange år fremover?
Henrik Høegh (V), 2009-10-29:
Jeg skal beklage, at jeg på grund af den røde lampe heroppe ikke i første omgang nåede at svare på det med jordpriser.
Det er et relevant spørgsmål, meget relevant.
Jeg skal bare sige, at jeg kommer fra en egn på Lolland-Falster, hvor vi faktisk inden den her økonomiske krise havde landets højeste jordpriser, og det var ikke husdyr, der tvang de priser i vejret; det var almindelig planteavl, der var med til at bringe priserne op i det område.
Jeg skal ikke udelukke, at der kan være områder, hvor prisen kan falde, fordi der har været mange husdyr og et meget højt husdyrtryk, men i og med vi nu også arbejder med, at der kan bruges husdyrgødning til energi, ja, så er det med til, at man stadig væk kan have en høj husdyrproduktion i husdyrintensive områder.
Vi tror, at det er rigtigt at skille stald og jord i den her lovgivning.
Det mener vi er rigtigt.
Jeg skal bare lige sikre mig, at fru Julie Skovsby har sat sig så meget ind i de her forslag, at hun godt ved, at der ikke bliver ændret et komma i kravene til antal husdyr i stalden og til, hvor mange hektar der skal være parat til at modtage husdyrgødning.
Der bliver ikke ændret et komma i de krav, der er på de pågældende områder.
Jeg vil også spørge, om fru Julie Skovsby er af den opfattelse, at et lidt større husdyrbrug belaster miljøet mere end mindre husdyrbrug, når man måler det pr. dyreenhed i stalden.
Julie Skovsby (S), 2009-10-29:
Jeg stillede et meget konkret spørgsmål, nemlig
hvad Venstres ordfører forventer der vil ske med jordpriserne.
Når man gennemfører en så massiv liberalisering af dansk landbrug, og når man ophæver kravet om en balance mellem husdyrhold og landbrugsjord, vil det så ikke betyde, at landbrugsjorden vil blive mindre værd?
Og hvad vil det i givet fald betyde for den enkelte landmand?
Vi har en finanskrise, og vi har et landbrug, som er det mest forgældede landbrug i hele EU.
Er Venstre overbevist om, at Venstre ikke nu er ved at sende den danske landmand på en gevaldig rutsjetur?
Henrik Høegh (V), 2009-10-29:
Hvis vi kigger på høringssvarene, er det rigtigt, at vi ser, at der ikke har været meget debat om det her.
Det er faktisk kun fortrinsstillingen, der har været nogle henvendelser om, og det er det, vi i udvalgsarbejdet nu vil prøve at finde en model for.
Med hensyn til konsekvenserne af det her har det, som jeg siger, i en række år været afprøvet i landene omkring os, uden at der er en bestemt ejerform, der så har overtaget det hele.
Sådan tror jeg også det vil gå her i Danmark.
Kristen Touborg (SF), 2009-10-29:
Som jeg sagde i min ordførertale, så har Venstre begået den fejl, at man ikke har lavet en grundlæggende analyse af, hvilke økonomiske konsekvenser den ændring af landbrugsloven, man foretager her, har.
Jeg vil sætte et meget stort spørgsmålstegn ved, om man opnår stordriftsfordele ud over det, der allerede er muligt med den meget liberale landbrugslov, som Venstre har vedtaget for få år siden.
Men desværre har regeringen og de borgerlige jo ikke ønsket, at vi skulle have den analyse, man har bare fået en ordre fra Axelborg, og så har man sagt javel.
Henrik Høegh (V), 2009-10-29:
Jeg vil gerne spørge en gang til, for hr. Kristen Touborg er imod, at vi giver muligheder for, at man kan udvikle sig i forhold til en konkurrenceevne både på kvalitet og på mængde.
Det er to parametre, som er vigtige.
Men det betyder altså, at den pågældende fødevareproducent er nødt til at konkurrencetilpasse sin bedrift, og som i alle andre produktioner er det for en stor dels vedkommende hidtil foregået ved, at man med de samme mandetimer producerer lidt mere.
Tror hr. Kristen Touborg, at det kan fastlåses i Danmark, og at vi derfor aldrig behøver at skulle røre ved landbrugsloven?
Kristen Touborg (SF), 2009-10-29:
Jeg anerkender fuldt ud konkurrencevilkårene og konkurrencens påvirkning af markedet, men jeg kan under ingen omstændigheder acceptere, at spørgeren er derhenne, at man siger, at jo større ting er, jo bedre er de, og jo billigere er de.
Jeg mangler faktisk nogle analyser af, hvorvidt det også er bedre at have 1.000 køer, end det er at have 500 køer.
Det har i hvert fald den ulempe, at de 1.000 køer næppe kommer på græs.
Så jeg synes, det er alt for forenklet, når ordføreren spørger på den måde, for jeg mangler altså simpelt hen at se, hvornår stordriftsfordelene ophører.
Jeg ville jo tro, at selv Venstre er enige i, at de ophører på et eller andet tidspunkt.
Henrik Høegh (V), 2009-10-29:
[Lydudfald]
… at have et rigt og varieret fødevareudbud, så har vi også et åbent fødevaremarked, og når vi har det, så er der også en konkurrence på fødevaremarkedet.
Der er en konkurrence på pris, der er en konkurrence på kvalitet.
Udviklingen i den økologiske produktion herhjemme viser faktisk, at vi ikke er så ringe på en af de her kvaliteter.
Men når man har det her åbne marked, og den konkurrence udvikler sig udeomkring os – det bliver faktisk billigere og billigere hver dag at få den daglige føde – ønsker hr. Kristen Touborg så, at vi i den situation totalt fastlåser strukturen i dansk landbrug og siger, at her skal der ikke ske ændringer, her skal der ikke ske tilpasninger for at imødegå det konkurrencekrav?
René Christensen (DF), 2009-10-29:
Jeg tror faktisk, at det her forslag vil hjælpe udkantsområderne.
Lige i øjeblikket er der faktisk udkantsområder, som har store problemer med at optage lån, fordi man går ind og kigger på geografien og siger: Hvordan ser det ud med de her bygninger?
Kan vi bruge dem til andet end landbrug, hvis det skulle vise sig, at det ikke kunne gå?
Det kan man måske ikke så meget i udkantsområderne, og derfor vil realkreditinstitutterne ikke låne penge ud.
Nu får man muligheden for at få kapital et andet sted fra, så man kan udvikle sin virksomhed.
Vi skal huske på, at landbruget jo har forandret sig fra, at man havde otte køer og seks grise gående ude i staldene, og at man så stod op om morgenen, tog sine støvler på og gik ud og passede dem.
I dag har vi jo et stort og moderne landbrug af høj kvalitet både i forhold til dyrevelfærd og i forhold til fødevarer.
Julie Skovsby (S), 2009-10-29:
Vi Socialdemokrater er med på, at der kan ske strukturforandringer i landbruget.
Det, vi siger, er, at vi ønsker, at vi gør arbejdet rigtig grundigt, inden vi igangsætter så store strukturændringer, som jo ikke kan rulles tilbage.
I den artikel, som jeg før citerede fra, fortsætter Morten Messerschmidt med at sige: »Hvad skete der lige med hensynet til udkantsområderne?« Er det ikke stadig en politik, som Dansk Folkeparti ønsker at fremføre i Folketinget?
Jeg kan bekræfte, at vi lige nu er ved at behandle lovforslag nr. L 39, som bl.a. ophæver regler om husdyrhold og arealkrav, det vil sige balancen mellem husdyrhold og landbrugsjord.
René Christensen (DF), 2009-10-29:
Nu går vi jo altid meget op i, at de love, der står skrevet, og de love, der er vedtaget, også bliver overholdt.
Derfor kan man jo nogle gange godt blive overrasket over, at de love, som man har vedtaget i Danmark, kan blive underkendt andre steder.
Sådan vil det være på en masse områder.
Det, som sker nu, er, at man har kigget på hele landbrugsområdet og set på, hvad det er for en struktur, landbruget har nu.
Jeg lagde også mærke til et af de tidligere spørgsmål her: Får vi så landmanden at se nede hos købmanden?
Jeg må bare sige, at landbruget har udviklet sig meget siden 1972.
Flintegården findes ikke mere, den findes på film, og derfor må man også rent lovgivningsmæssigt gå ind og kigge på området og så sige: Hvordan får vi lovgivning til at passe sammen med de faktiske forhold ude i landbruget?
Julie Skovsby (S), 2009-10-29:
Tak for det.
Den 25. januar 2007 afsagde EF-Domstolen dom i en sag om den danske bopælspligt i forhold til EF-traktatens regler om kapitalens frie bevægelighed.
Det var en dom, som Dansk Folkepartis tidligere EU-ordfører Morten Messerschmidt talte utrolig meget om, da han skulle vælges til Europa-Parlamentet.
Man kan bl.a. læse følgende i en kronik af Morten Messerschmidt i Politiken den 19. maj 2009: »Tænk, at man skal høre liberale prise EF-domstolen for at underkende bopælspligten på landbrugsejendomme.«
Hvad er det, der er sket i Dansk Folkeparti siden 2009, ud over at der ikke længere er valg til Europa-Parlamentet?
René Christensen (DF), 2009-10-29:
Jeg kan slå helt fast, at vi ikke på noget tidspunkt i forbindelse med forhandlingerne har sagt ja til, at fortrinsstillingen fuldstændig skulle udfases.
Jeg kan godt bekræfte herfra, at det ikke er det, der er sket.
Og derfor går vi også tilbage nu og finder en løsning på det, så både de store – hvis vi skal holde det inden for den terminologi – og de små stadig væk har mulighed for at være tilfredse med den løsning, man finder ud af her.
Det har selvfølgelig også vist sig i forhold til de her fortrinsstillinger, at der er nogle enkeltsager, hvor der er landbrug, som jo måske reelt nok har stået tilbage med en markvej og nogle bygninger, fordi der har været så mange, der har bedt om en fortrinsstilling.
Og der har man måske draget den konklusion, da man kiggede på området, at sige, at der var så mange sager, at man har valgt, at det nok kunne udfases.
Der ligger også en evaluering på det her, som hr. Bjarne Laustsen sikkert har læst, der viser, at det er i få sager, man har truffet beslutning om det her, men derfor mener vi fortsat, at det er noget, vi vil holde fast i, fordi det netop kan sikre, at de små også stadig væk kan få en form for vækst.
Bjarne Laustsen (S), 2009-10-29:
Jeg kan konstatere to ting.
Dansk Folkeparti har givet sig på det der med bopælspligten, det har ikke mere nogen betydning for Dansk Folkeparti; det er punkt 1.
Og hvorfor har det ikke det?
Så er der jo ingen garanti for, at de, der ejer et landbrug, også bor der.
Punkt 2 er, at nu har Dansk Folkeparti fortrudt sin tilslutning til at ophæve fortrinsstillingen.
Det er rigtigt, som hr. René Christensen siger, at det i gamle dage var sådan, at hvis to store gårde ville lægge sig sammen – den ene havde købt den anden – og der så var en lille husmand i midten, der havde brug for nogle ekstra tønder land jord, så havde han en fortrinsstilling.
Den bliver også ophævet med det her.
Hvordan kan det gå til?
René Christensen (DF), 2009-10-29:
Hvad angår det, der har betydet noget for os her, vil jeg starte med at sige i forhold til fortrinsstillingen, at det hele tiden har været vores opfattelse, at den ikke sådan umiddelbart skulle udfases nu og her, men at vi skulle se på, hvordan der kunne laves en fortrinsstilling, så alle kunne blive tilfredse.
I forhold til om vi skulle være bange for, hvordan dansk landbrug kommer til at se ud, mener vi faktisk, at dansk landbrug jo er et meget moderne dansk landbrug og desværre også et meget forgældet dansk landbrug.
Og derfor er jo vigtigt, at man også får de muligheder, der skal til, for at man kan fortsætte med at udvikle og drive sin virksomhed, også selv om man er landmand.