Lene Espersen (KF), 2009-04-14:
Jeg vil også gerne indlede med at sige tak for debatten her i dag om to meget store lovforslag, et stort lovkompleks.
Det er egentlig med lidt blandede følelser, jeg har fulgt debatten, for alle ordførere har sådan set tilkendegivet, at de var indstillet på at lave en modernisering af vores selskabslovgivning, og de var sådan set også i hvert fald på det principielle plan enige i, at det kunne være fornuftigt - ikke mindst i en situation, hvor der er økonomisk krise - at gøre det nemmere at drive virksomhed og lave nogle administrative lettelser.
Jeg tror, det var hr. Morten Helveg Petersen, der sagde det meget præcist, nemlig at djævelen ligger gemt i detaljen.
Jeg skal nok komme ind på nogle af de kritikpunkter, der har været, men der er i hvert fald ét kritikpunkt, som har gjort overordentlig stort indtryk på mig, og som jeg i hvert fald meget gerne vil starte med at komme med en klar tilkendegivelse om, og det var hr. Jens Christian Lunds kritikpunkt om, at der ikke havde været mulighed for at drøfte, man kan sige lovforslagets endelige udformning med ordførerne i Folketinget inden fremsættelse.
Nu har det været en noget sammenpresset proces, der har været.
Lovforslaget er meget stort og har været i høring, og det har hastet med at få det fremsat inden for Folketingets frist.
Regeringen er absolut villig til at drøfte det her med partierne, herunder også til at flytte sig, for at der kan komme en bred tilslutning til lovforslaget.
Så blot indledningsvis den tilkendegivelse af, at jeg altså gerne tager initiativ til sådan et møde.
Når regeringen har valgt at spille ud, som regeringen har med det her lovforslag, har det været ud fra et synspunkt om, at verden omkring os forandrer sig overordentlig hurtigt, og hvis vi ser på selskabslovgivningen i de øvrige europæiske lande, må man sige, at de er milevidt foran den lovgivning, som vi har i Danmark.
Vi har ønsket, at Danmark skulle være helt i front, både når det gælder de teknologiske muligheder, og når det gælder om at gøre det let at drive virksomhed i selskabsform.
Jeg tror, at det i en situation, hvor det er svært at drive en rentabel virksomhed, er endnu mere nødvendigt at have en fornuftig lovgivning og nogle effektive regler, men også nogle regler, der sikrer den fornødne fleksibilitet for dansk erhvervsliv.
Det er det, vi har forsøgt at opnå med lovforslaget.
Jeg vil sige, at jeg er glad for, at man synes, lovforslaget mange steder er positivt, og det vil jeg gerne kvittere for, for det er et gedigent, godt stykke udvalgsarbejde, der ligger bag de her lovforslag.
Der hvor kritikpunkterne har været, har sådan set været på 3-4 punkter, som jeg så nu vil tage.
Det, der nok i offentligheden har givet anledning til mest kritik, har været spørgsmålet om at nedsætte kravet til minimumskapital for anpartsselskaber fra de 125.000 kr. til de 50.000 kr. Hr. Jens Christian Lund spurgte til, hvorfor det lige var et krav på 50.000 kr., der var blevet det, som regeringen var, om man så må sige, endt med at spille ud med.
Jeg vil sige, at der i nogle lande i Europa, England og Irland, slet ikke er nogen lovkrav om minimumskapital.
I Frankrig er man i gang med at afskaffe det, og der er en lang række andre europæiske lande, hvor man går i den samme retning.
Udgangspunktet var også for Selskabsmoderniseringsudvalget, at det skulle være 0 kr.
Der har været en kritik af, at man stiller et krav om, at der altid skal være tilstrækkelig med kapital til rådighed, men jeg må så spørge, om det ikke giver en eller anden mærkelig virkelighed, hvis der slet ikke er nogen som helst form for kapitalkrav.
Det har faktisk været i lyset af finanskrisen og den kritik, der har været, at vi har valgt at sige, at vi så prøver at lande et sted midtimellem, nemlig med et kapitalkrav på 50.000 kr.
Det betyder nemlig stadig væk, at der skal være en vis kapital til rådighed, men det betyder altså også stadig væk, at der for mindre virksomheder bliver en øget fleksibilitet i forhold til de nuværende regler.
Fru Colette L. Brix har fuldstændig ret i de betragtninger, som hun kom med, både for så vidt angår etableringskonto og muligheden for at drive et personligt ejet selskab.
Der kan man sige, at det at kunne lave et anpartsselskab med 50.000 kr. altså giver en fleksibilitet i forhold til de helt små virksomheder.
Men jeg har hørt, der har været mange kritiske bemærkninger til det her, og derfor mener jeg, det selvfølgelig er noget, vi må drøfte sammen for at finde ud af, om der er mulighed for at få sagen landet.
Et andet punkt, som har givet anledning til en del kritik i dag, har været spørgsmålet om selvfinansiering.
Det har jo hidtil været forbudt for et selskab at yde selvfinansiering, det har også været tilfældet, for så vidt angår EU-reguleringen, men jeg vil sige, at i og med at der har været en ændring af EU-reglerne, så har der altså været et forslag om, at vi også skulle tillade det.
Dog har vi så fra dansk side valgt at sige, at der skal stilles strengere krav, end der stilles i direktiverne.
Det mener jeg ikke der er mulighed for, idet de midler, som vi her taler om, alligevel ville blive udbetalt som udbytte.
Et af de argumenter, jeg har hørt, for, hvorfor det her ikke var en farbar vej at gå, var, at der så er nogle kreditorer, der må blive snydt for nogle penge eller andet.
Det er lidt det samme argument, der gør sig gældende, for så vidt angår aktionærlån.
Men jeg må sige, at det kun er selskabets frie midler, der vil kunne anvendes til selvfinansiering, og det vil altså sige midler, man i stedet for kunne vælge at udbetale som udbytte.
Jeg anerkender altså, at det er et svært og et tungt område, og jeg synes bare også her, det er vigtigt at få sagt, at de sådan lidt åbenlyse misbrugsmuligheder, som nogle måske kunne se for sig, har vi i hvert fald forsøgt at få minimeret i forbindelse med forslaget her, samtidig med at vi synes, at dansk erhvervsliv skal have de samme muligheder, som deres europæiske konkurrerende virksomheder har, for at drive virksomhed på den mest fleksible måde.
Hele spørgsmålet om udarbejdelse af mellembalance er også noget af det, der har fyldt ret meget, synes jeg, under debatten her i dag, og der har så været en debat i debatten, der har handlet lidt om, hvilke administrative lettelser lovforslagene samlet set giver erhvervslivet.
Der vil jeg sige, at det, at der ikke længere bliver pligt til at udarbejde en mellembalance, faktisk er et af de forslag, der giver allermest i administrativ lettelse.
Det giver cirka de 40 mio. kr. ud af de 142 mio. kr. i alt.
Det er ud fra en betragtning om, hvorvidt det, hvis man har meget store frie reserver, så er nødvendigt, at der hver gang skal udarbejdes en mellembalance.
Det har vi ikke skønnet var nødvendigt, men hvad jeg synes måske er lidt vigtigt at have med i debatten her og også i den videre drøftelse, vi skal have partierne imellem, er jo, at ledelsen påtager sig et skærpet ansvar i de tilfælde, hvor man vælger at sige, at man ikke i forbindelse med en udlodning ønsker at få lavet en mellembalance.
Derfor tror jeg også, at realiteten vil være den, at i de tilfælde, hvor der ikke er nogen problemer, hvor det er fuldstændig klart, hvor der er store frie reserver, vil man fremover vælge ikke at lave en mellembalance, hvorimod man i de tilfælde, hvor det måske er lidt mere tvivlsomt, hvor store beløbene er, vil gå med livrem og seler for at sikre sig selv og ikke selv påtage sig et ansvar som ledelse, og der vil man få udarbejdet en mellembalance.
Lovforslaget her lægger op til, at det bliver valgfrit, om man vil gøre det eller ej, og det synes jeg også er væsentligt at få understreget her i dag.
Jeg tror, vi kunne bruge meget tid på at drøfte alle enkeltelementerne her, og der er også stillet nogle spørgsmål, som jeg tror bedst egner sig til udvalgsbehandling.
Jeg har lyttet til, at der har været kritikpunkter på nogle bestemte områder, hvor der er en skepsis over for, om det er den klogeste model, regeringen har valgt her, og der vil jeg selvfølgelig gerne i drøftelse med Folketingets partier for at se på, om ikke vi kan finde et kompromis, som kan samle bredt.
Jeg vil derfor også tage initiativ til, at vi hurtigst muligt mødes, det gælder alle partier, også dem, der måske har udtalt sig meget negativt.
Alle partier vil blive indbudt, så der bliver en mulighed for, at vi fordomsfrit kan drøfte, hvad det er for nogle knaster, og hvordan vi så kan få dem udboret og eventuelt finde nogle kompromiser på dem.