runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-05-23:
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at regionernes hospitalsplaner selvfølgelig skal ses i en sammenhæng, så man ikke bygger to nye kræftafdelinger side om side i to nabobyer eller lignende.
Men jeg synes faktisk, at regeringen sover ekstremt meget, den er enormt sløv.
Et eller andet sted må man jo forvente, at også de hospitalsplaner, som regionerne har lavet, selvfølgelig bygger på noget gennemarbejdet materiale, som de og deres embedsmænd har siddet og arbejdet med.
Så kunne ministeren ikke for fingrene lidt hurtigere ud og komme i gang med at få de her penge ud at rulle, så vi kunne se, at der skete nogle klare forbedringer for patienterne i det her land, inklusive de fødende, inklusive vores lands børneafdelinger, som jo også har rigtig dårlige muligheder for, at forældrene f.eks. kan blive og overnatte sammen med børnene.
For det er da fuldstændig absurd, at hospitalsplaner, f.eks. i Region Hovedstaden, til 14 mia. kr. skal stå og hensygne i 2-2½ år, før regeringen endelig finder midler til at realisere bare en lille del af det.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-05-23:
Forslaget her om nanopartikler er selvfølgelig også et emne, som optager Dansk Folkeparti meget, og vi ønsker selvfølgelig også, at man ligesom prøver at se på, hvordan vi kan sikre, at de ikke har nogen skadelige virkninger på befolkningen.
Derfor er vi jo sådan set enig i de intentioner, som er lagt frem i beslutningsforslaget her, og derfor synes vi også, at når vi nu har forskere i Danmark, når vi har programmer, der ligesom sikrer, at man kan tage ting op, så vil det være en naturlig konsekvens, at man også ser på, hvordan nanoteknologi udvikler sig fremadrettet, om der er nogle ting, vi skal være særlig opmærksomme på med de her små fine partikler.
Vi diskuterede også for ikke ret længe siden partikelfiltre.
Når det er fine, små partikler, så er det ikke noget, der er godt for sundheden, og derfor skal man også som forbruger have en vis portion sund skepsis, når man er ude at handle ind og man kan se, at nogle af de her ting er forbundet med nanoteknologi og -produkter.
Derfor er det også meget i tråd med det, vi synes, nemlig at man skal bruge forsigtighedsprincippet, når vi har de her såkaldte farlige produkter, hvis man mener, at der her kan være en fare for, at man påfører både sit eget og andres legemer nogle ulemper på lang sigt.
Man kan sige, at det allerede i dag, som vi forstår det, er sådan, at man kan bruge forsigtighedsprincippet, hvis det er, man har konkret mistanke om eller kan dokumentere, at der her er en mistanke om sundhedsfare.
Så man kan allerede sige, at mange af de ting, som forslagsstillerne lægger op til her, egentlig indeholdes i de love, vi har i dag, og derfor mener vi også, at de, der sidder og indstiller, hvilke forskningsprogrammer der særlig skal sættes fokus på, også skal tage hensyn til, at netop nanoteknologien bliver undersøgt i forskningsprogrammerne.
Så vi mener i bund og grund, at vi er godt på vej til at tage hånd om de problemer, der er omkring nanoteknologi, og vi mener også, at vi med almindelig sund skepsis kan undgå mange af de problemer, som vil opstå her.
Men i hvert fald synes vi, at beslutningsforslaget er en udmærket måde at sætte fokus på tingene på.
For et års tid siden diskuterede vi også nanoteknologien, og vi vil fortsat vil følge dens udvikling, og hvad der sker her på området, og også præge den fremadrettet.
Så vi må bare sige, at forslaget, som ligger her, bakker vi ikke op om, men vi er helt sikkert på linje med, at det er et område, som vi skal holde meget, meget øje med og se, om det kræver en speciel overvågning, også senere.
Men vi må sige, at vi ikke støtter forslaget, som det ligger her.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Det er jo helt indlysende, at når man skriver »eller tilsvarende« i stedet for detaljeret at beskrive, hvad dette »eller tilsvarende« skal stå for, er det udtryk for, at man er åben over for, hvad der måtte være af alternativer.
Hr. Eyvind Vesselbo har klart sagt, at hvis der ikke stod »eller tilsvarende«, havde vi givetvis afgrænset os i forhold til nogle muligheder, og det synes jeg ikke at man skal gøre.
Når man laver et beslutningsforslag, der så danner grundlag for, at regeringen efterfølgende kommer med konkrete lovændringer, er det netop, fordi man der kan åbne op for, at der er nogle ting, der skal undersøges og derefter behandles i det relevante udvalg i Folketinget.
Jeg mener sådan set, at det er meget fornuftigt.
Og det giver jo også gode muligheder for, at hr. Eyvind Vesselbo, selv hvis vi sammen med hr. Jørn Dohrmann skulle stemme det her igennem hen over hovedet på Venstre, kan få indflydelse, i hvert fald på nogle detaljer.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Det, som jo er interessant, når vi snakker om nanoprodukter, er, at vi ved, at de fungerer anderledes i forhold til miljø og mennesker, end hvis de tilsvarende produkter ikke var nanoprodukter.
Vi ved ikke hvordan, og vi ved ikke, hvordan vi skal undersøge det.
Jeg må indrømme, at hvis miljøministerens bedste argument imod det er, at det var bedre at få det vedtaget i EU, så synes jeg bare, at han skulle gå i gang med det.
Troels Lund Poulsen (V), 2008-05-23:
Derudover vil jeg så også sige, at jeg jo netop i min besvarelse har lagt stor vægt på, hvordan de danske forskere allerede i dag er godt finansierede af EU-midler og de private kilder, der findes, til at forske inden for området omkring nanoteknologi.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Men det er vel rigtigt forstået, at når man læser de notater, der laves om det her, også fra ministeriernes side, kan man se, at de sådan set hver eneste gang slår fast, at vi ved, at nanopartikler arter sig anderledes end ikkenanopartikler.
Vi ved ikke hvordan, og vi ved ikke, hvordan vi skal undersøge det.
I den situation siger ministeren så: Jamen vi opretholder de almindelige godkendelsesprocesser.
Og i den situation er det vel værd at slås for et skærpet forsigtighedsprincip - og jeg har helt ærligt ikke på fornemmelsen, at det er noget, regeringen gør - i EU.
Troels Lund Poulsen (V), 2008-05-23:
Jeg vil sådan set henholde mig til det, jeg sagde i min tale, hvor jeg sagde, at det også betyder, at vi allerede kan anvende forsigtighedsprincippet, hvis man får en konkret mistanke om særlig problematiske egenskaber.
Så der er jo netop mulighed for at gøre det; det er ikke, fordi vi er i et reguleringsmæssigt tomrum.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-05-23:
Jeg synes, det er meget, meget fint, at Enhedslisten tager den her problemstilling op.
For nanopartikler og deres påvirkning af vores sundhed er jo et meget, meget væsentligt debatemne at tage fat i.
Derfor er det godt, at der bliver sat fokus på det her.
Enhedslisten foreslår, at vi etablerer et forskningsprogram for miljøog sundhedsrisici samt anvendelse af et skærpet forsigtighedsprincip i forbindelse med nanoteknologiske produkter og processer.
Det begrunder man i forslaget med, at danske og internationale myndigheder ikke har effektive metoder til at afprøve, om industrien tager hensyn til miljø og sundhed.
Man siger, at den nuværende kemikalielovgivning ikke er i stand til at håndtere de særlige forhold, og forbrugerne har derfor ikke nogen sikkerhed i forbindelse med brugen af produkter, der indeholder nanopartikler.
Det sidste, kan man sige, er jo vilkårene for en lang række kemikalier, nemlig at man endnu ikke kender den fulde konsekvens af brugen af disse kemikalier.
Det samme gælder nanopartikler.
Vedrørende kemikalielovgivningen må man sige, at den jo langt hen ad vejen prøver at få styr på de her ting.
Så jeg er sådan set ikke enig i, at den nuværende kemikalielovgivning ikke er i stand til at håndtere de særlige forhold fuldt ud.
Man kan i hvert fald få fat i noget af sagens kerne.
Så er der spørgsmålet om forsigtighedsprincippet.
Jeg havde nær sagt, at man skal være meget forsigtig med at bruge forsigtighedsprincippet, for det skal jo behandles seriøst.
Hvis man skulle tage forsigtighedsprincippet i sin mest outrerede form, skulle man sige, at der er så mange ting i verden, vi ikke med sikkerhed ved hvilke konsekvenser har, og så skulle vi forbyde alle de ting.
Det kan man jo ikke.
Man er ligesom nødt til på et eller andet grundlag at have en sikkerhed for, at man kan bruge forsigtighedsprincippet i den her bestemte sammenhæng.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget om et forskningsprogram om et skærpet forsigtighedsprincip.
Vi har jo et forsigtighedsprincip i Danmark, men her skal det være skærpet.
Vi kan ikke støtte forslaget, for det her skal reguleres gennem EU, og Danmark bør ikke på netop det her område ligesom på kemikalieområdet i al almindelighed tage nogen særstandpunkter.
Eksisterende lovgivning giver allerede rum til at bruge forsigtighedsprincippet, og EU har allerede forskningsprogrammer, som danske forskere arbejder med i og deltager i.
Samlet set
er vi i gang med en videnopbygning på området, der indtil videre har skabt klarhed over, at vi ikke har behov for at ændre lovgivningen på nuværende tidspunkt.
Som jeg sagde i starten, er det et meget vigtigt område, som vi skal følge meget, meget tæt og også skal bruge midler til at forske i, så vi får en større viden om det.
Men vi kan altså ikke støtte det her konkrete forslag om forskningsprogrammet, for vi er i gang med en lang række ting.
Så det er egentlig bare at gøre det, vi gør i forvejen.
Og forsigtighedsprincippet kan vi administrere ifølge lovgivningen.
Så jeg skal sige, at vi ikke kan støtte forslaget, og jeg skal lige nævne, at det kan Ny Alliance heller ikke.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Det er altid rart at vide, hvad Ny Alliance mener.
Men det, jeg vil spørge hr. Eyvind Vesselbo om, er, om han ikke er enig i, at hvis man læser den tværministerielle rapport, som Sundhedsministeriet står bag, og hvis man læser Teknologirådets rapport om nanoteknologi, fremgår det, at de jo lige præcis siger, at vi ved, at nanoteknologi betyder, at ting arter sig anderledes i forhold til miljø og mennesker.
Vi ved ikke hvordan.
Det er ikke sikkert, der er nogle generelle regler for, hvordan de gør det, og vi er faktisk heller ikke sikre på, at vi ved, hvordan vi skal undersøge det.
Kunne det så ikke i en sådan situation være rimeligt at sige, at i stedet for at vi kun forbyder de produkter, som det er videnskabeligt dokumenteret er skadelige, siger vi, at vi nøjes med at godkende produkter, hvor det er sandsynliggjort, at de er uskadelige?
Det er jo det, jeg taler for.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-05-23:
Jo, men det, der er det væsentlige, og det, vi skal tage stilling til i forbindelse med det her beslutningsforslag, er, om vi skal etablere et forskningsprogram for miljø- og sundhedsrisici i forbindelse med nanopartikler og nanoteknologi
Der har jeg sagt, at vi er i gang med forskningen i nogle forskergrupper i EU.
Der er danske forskere med.
Vi samler viden op på det her område, og det danner basis for, at lige så snart det overhovedet er muligt at gøre noget konkret i den her sammenhæng, nemlig at forbyde nogle af de stoffer på det her område, som man virkelig kan dokumentere er et problem, så vil det selvfølgelig ske.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Men det betyder jo så, at Venstres standpunkt i den her sag er, at selv om vi godt ved, at nanoprodukter arter sig anderledes end andre produkter - vi ved ikke hvordan, og vi ved ikke, hvordan vi skal undersøge det - så skal vi vente med at forbyde nogle produkter, indtil det er videnskabeligt bevist, at de er skadelige.
Jeg synes, hr. Eyvind Vesselbo skulle tænke lidt over det, og så vil jeg bare sige til hr. Eyvind Vesselbo, at jeg tror, at vi i udvalgsarbejdet skal dyrke lidt mere, hvad vi i grunden ved om, hvor meget der forskes i sikkerhed.
For de spørgsmål, jeg har stillet til videnskabsministeren på det område, giver ikke indtryk af, at der i regeringen er nogen som helst viden om det.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-05-23:
Jamen jeg vil sige til hr. Per Clausen, at det faktisk er noget af det, jeg tænker meget over, også på baggrund af den her debat.
Det er jo det dilemma, vi står i, med de mange, mange stoffer, som distribueres i vores hverdag.
Der har vi jo altså det problem, at hvis man skulle tænke videre over og føre den politik, som hr. Per Clausen gerne vil, skulle man forbyde vel op mod 100.000 kemiske stoffer, som man ikke har kendskab til hvordan egentlig virker i bund og grund.
Det ville så føre til en helt anden måde at gribe de her ting an på politisk, end vi gør i både EU og Danmark.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-05-23:
Men i praksis er det jo rent faktisk sådan, at når en patient kommer og siger, at jeg kan jo se, at der er et tilbud på Hamlet, hvor de siger, at de kan operere kræft, så er det vel reelt meget svært for den pågældende region at sige: Nej, for det tilbud vil vi ikke anbefale dig at tage.
Vi har i øvrigt en ordfører fra Venstre, som herinde bliver ved med at argumentere for, at Region Hovedstaden skal lave aftaler med et sted, der behandler piger med spiseforstyrrelser, på trods af at regionen ikke kan få lavet aftaler om, at faglige retningslinjer skal følges på det pågældende behandlingssted.
Så i praksis viser det sig jo, at det er rigtig svært, og at patienterne faktisk ikke altid får den kvalitet, de har behov for.
Og så vil jeg da gerne sætte spørgsmålstegn ved, om de fleste patienter, der vælger at blive opereret for kræft privat, også igen er klar over, at den kvalitet, de får, ikke er fin nok.
For det er jo svært at se på de glittede sider og på de hjemmesider, som regeringen har givet mulighed for privathospitalerne kan lave.
Ole Sohn (SF), 2008-05-23:
Jeg har meget forståelse for, at Dansk Folkeparti mener, at man skal holde sig fra konflikten.
Jeg har også meget forståelse for referaterne om, at de faglige organisationer har anbefalet, at man holder sig fra konflikten.
Jeg har faktisk overhovedet ikke hørt nogen anbefale, at man skulle blande sig i konflikten.
Men påvirker det ikke Dansk Folkeparti, når FTF, LO, FOA, sygeplejerskerne, BUPL, men også arbejdsgiverne, Danske Regioner og Kommunernes Landsforening opfordrer Folketinget til som en del af den langsigtede løsning for at fastholde og rekruttere arbejdskraft at nedsætte en ligelønskommission - er det slet ikke noget, der påvirker?
Birgitte Josefsen (V), 2008-05-23:
Det er sådan, at det er regionen, der har ansvaret for behandlingen af den patient, der kommer og har en kræftdiagnose.
Vi har jo herindefra bl.a. indskærpet med også SF som aftalepartner, at regionerne har en oplysningspligt over for patienten, så patienten er oplyst om, hvad der skal pågå, og hvilken behandling man skal igennem.
Derfor kan regionen jo ikke bare knipse med fingrene og sende patienten ud i den blå luft og sige: Nu må du passe dig selv.
De skal sørge for, at den aftale, de indgår med et privathospital, også er en aftale, der har en kvalitet, så de kan sende patienten videre og betale regningen, når behandlingen har pågået.
Thomas Adelskov (S), 2008-05-23:
Så vil jeg godt lige prøve at opstille et andet billede.
Skulle man så forestille sig, at de, der går derude og strejker nu, de, som nu har lavet en aftale, skulle sige: Nej, men vi vil lige afvente, om vi skriver under på den aftale, indtil det her beslutningsforslag er færdigbehandlet i Folketinget om 3 uger?
Altså, er det det, man forestiller sig?
Og vi mener fortsat, at der er grund til at nedsætte en lønkommission.
Vi mener, at den lønkommission skal kigge både på rekrutteringsproblemer og på fastholdelsesproblemer; den skal også kigge på uddannelse, den skal kigge på løn, og den skal kigge på ligeløn.
Det var det, vi sagde i august måned sidste år, og det står vi fortsat bag ved.
Özlem Sara Cekic (SF), 2008-05-23:
Ordføreren siger, at Enhedslisten sådan ikke har hørt efter og ikke forstår alvoren i det her.
Jeg synes, det mere virker, som om det er ordføreren, der ikke lige har fået fat i, hvad det her handler om.
Jeg synes ikke, de offentligt ansatte skal straffes, fordi Socialdemokraterne ikke fik magten.
Jeg husker det sådan, at Socialdemokraterne under valgkampen lovede, at de offentligt ansatte skulle have bedre lønvilkår.
Nu står vi i en situation, hvor der er konflikt.
Ordføreren spørger godt nok, om de strejkende virkelig skal vente på, at vi om 3 uger kan behandle et lovforslag.
Men som jeg kan forstå det, så har det her stået på i flere uger, og det er jo først nu, vi hører Socialdemokratiet i det mindste være en lille smule klarere om den her problemstilling. Så jeg kunne rigtig godt tænke mig at høre, om ordføreren lige kan forklare, hvad der skulle til, hvis de offentligt ansatte skulle have bedre lønvilkår, inden regeringen går ind og laver et indgreb.
Thomas Adelskov (S), 2008-05-23:
Nu kan vi jo tale os væk fra hinanden på mange måder.
Vi kan sagtens tale os væk fra hinanden.
Jeg mener, at vi skal holde os fra et indgreb - at Folketinget og regeringen skal holde sig fra et indgreb - i konflikten, og det troede jeg også var SF's ønske. Vi vil ikke give anledning til, at regeringen får et alibi for at gribe ind i den der konflikt, men vi står ved det, vi sagde i valgkampen.
Vi sagde i valgkampen, at vi mente, at der skulle nedsættes en lønkommission, og vi sagde i valgkampen, at vi mente, at der skulle 5 mia. kr. i den lønkommission, og vi sagde i valgkampen, at vi mente, at den skulle kigge på fastholdelses- og rekrutteringsproblemer, løn- og ligelønsproblemer.
Altså, jeg ved ikke, hvor ordføreren har det der synspunkt fra.
Vi har sådan set
på intet tidspunkt gået ud og sagt andet end det, jeg står og siger i dag, og det har vi også sagt under hele konflikten.
Vi står fortsat ved, at vi mener, at der skal nedsættes en lønkommission, for problemerne forsvinder ikke, heller ikke, når der bliver indgået overenskomst og parterne er blevet enige om, hvordan de fremtidige overenskomstforhold skal være.
Özlem Sara Cekic (SF), 2008-05-23:
Altså, SF går ikke ind for, at regeringen skal gribe ind.
Vi vil rigtig gerne have, at de offentligt ansatte får det rimelige lønkrav opfyldt.
Ordføreren siger, at de ting, Socialdemokratiet sagde før valgkampen, holder man stadig væk fast ved, og det siger DF faktisk også, og det vil de også gøre lige om lidt, når de står på talerstolen; de vil også sige: Det, vi sagde under valgkampen, mener vi fortsat.
Og så skal der jo ikke meget til at tælle stemmerne; så har vi pludselig et flertal uden om regeringen til at give de her mennesker et ordentligt lønløft, og derfor vil jeg gerne lige gentage, om ordføreren vil være indstillet på, at man kunne lave et flertal uden om regeringen.
Thomas Adelskov (S), 2008-05-23:
Jamen det har vi prøvet.
Vi prøvede jo i december måned at skabe et flertal udenom, og det viste sig, at det ikke kunne lade sig gøre.
Så vil jeg i øvrigt godt have mig frabedt, at det, jeg står og siger, bliver sammenlignet med det, som Dansk Folkeparti står og siger, og troværdigheden bag det.
Altså, det, vi sagde i valgkampen, ja, før valget blev udskrevet, var sådan set også det, jeg nøjagtig står og siger i dag, og det står vi ved, det mener vi fortsat.
Bent Bøgsted (DF), 2008-05-23:
Det forslag, vi behandler her i dag, er et forslag, som jeg betragter som en direkte indblanding i konflikten.
Jeg kan godt huske, da konflikten startede.
Der fik jeg et brev fra Dansk Sygeplejeråd, et brev fra BUPL og et brev fra FOA, der sagde: I skal holde jer langt ude af konflikten.
Det har Dansk Folkeparti også tænkt sig at gøre med hensyn til det her forslag.
Men når det så er sagt, synes jeg også, at det, når strejken er ovre, kunne være en god idé, at der kunne blive nedsat en kommission, hvor partierne kunne samles og få det her snakket ordentligt igennem.
Hvad vil vi med en kommission?
Hvad skal de se på?
Hvad skal det føre til?
Det er det, Dansk Folkeparti synes i den her forbindelse.
Og så synes jeg, at vi skal lade arbejdsmarkedets parter få de sidste forhandlinger på plads i fred og ro.
Line Barfod (EL), 2008-05-23:
Problemet er jo, at Dansk Folkeparti, før konflikten startede, har været med til at lægge stemmer til regeringens politik, hvilket betyder, at kommuner og regioner ikke har penge til at give en ordentlig lønforhøjelse - den rimelige lønforhøjelse, som de strejkende kræver.
Problemet er også, at Dansk Folkeparti har lagt stemmer til regeringens kommunalreform, der betyder, at det reelt er finansministeren, der sidder med vetoretten i forhold til kommunerne og regionerne, især i forhold til regionerne.
Dansk Folkeparti lovede under valgkampen og sidste sommer, at man ville give penge.
Hvor bliver det med at leve op til valgløfterne af?
Har Dansk Folkeparti tænkt sig at leve op til sine valgløfter, eller vil man svigte alle de mange offentligt ansatte, som man lovede flere penge?
Har man tænkt sig at stemme for nogle kommuneaftaler, når de snart kommer i Folketinget, som ikke sikrer penge?
Jeg kan godt forstå, at hr. Bent Bøgsted ikke har lyst til at sige noget om, at Dansk Folkeparti ikke lever op til sine valgløfter.
Så prøver vi noget andet.
Hr. Bent Bøgsted siger, at vi ikke skal blande os i konflikten.
Betyder det, at hr. Bent Bøgsted kan love, at Dansk Folkeparti ikke vil lægge stemmer til et regeringsindgreb?
Bent Bøgsted (DF), 2008-05-23:
Jeg har ikke hørt noget om, at regeringen vil lave et indgreb, så jeg skal lade det være usagt, hvad regeringen vil.
Men Dansk Folkeparti synes, at det er en god idé, at partierne, når strejken er overstået, sætter sig ned og får det her snakket ordentligt igennem.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-05-23:
Spørgsmålet lød: Vil Dansk Folkeparti gå med i et regeringsindgreb?
Det er det første spørgsmål, jeg gerne vil have svar på.
Og jeg vil gerne have svar på det.
Så vil jeg spørge, om ordføreren vil give mig ret i, at det er Dansk Folkeparti, der sørger for, at regeringen sidder ved magten.
Og jeg vil spørge, om ordføreren ikke vil give mig ret i, at det er her fra Christiansborg, man sætter rammerne for, hvor mange penge der er at forhandle for i regioner og kommuner.
Bent Bøgsted (DF), 2008-05-23:
Som jeg sagde før - og spørgeren burde også have hørt efter - har jeg ikke hørt noget om, at regeringen vil komme med et indgreb, og derfor kan jeg ikke tage stilling til det.
Når strejken er overstået, synes jeg, at det er en god idé, at partierne sætter sig ned og får det her snakket ordentligt igennem, altså hvad en kommission eventuelt skal indeholde.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Nu nævnte hr. Thomas Adelskov, at Socialdemokraterne ikke vandt det sidste valg; det var vi flere, der ikke gjorde, så det er rigtigt.
Men det flertal, som der var for at få gennemført forbedringer for de offentligt ansatte, var der jo også efter valget.
Sådan set er det flertal her vel stadig væk, hvis ellers man har noget som helst ønske om at ville gennemføre det.
Derfor er mit spørgsmål: Tror hr. Thomas Adelskov ikke, at vi ville stå i en bedre position, hvis Socialdemokraterne også til Dansk Folkeparti klart sagde, at hvis I nu vil være med til at levere de penge, I har lovet, så er vi med på det også i den nuværende situation?
Og bare til allersidst, så går jeg ud fra, når hr. Thomas Adelskov ikke sagde noget til min bemærkning om, at man selvfølgelig ikke fra Socialdemokratiets side går med ind i at lave et regeringsindgreb, så er det, fordi man ikke gør det.
Thomas Adelskov (S), 2008-05-23:
Vi er helt på det rene med, at finansministeren styrer både kommuner og regioner meget stramt.
Det er vi helt på det rene med, så der tror jeg ikke der er nogen forskel i opfattelsen.
Det, vi bare er meget, meget bange for, er at give det der alibi til finansministeren ved at lave en tilkendegivelse her i dag, og det er vi ikke interesserede i.
Vi mener fortsat, at man kan opnå forhandlingsresultater; vi mener fortsat, at der er grund til, at sygeplejersker går tilbage til forhandlingsbordet, at pædagoger går tilbage til forhandlingsbordet og skaber en aftale på linje med det, der bl.a. i dag er sket inden for FOA.
Og derfor vil vi ikke være med til i dag at lave en tilkendegivelse, der kunne give beskæftigelsesministeren og finansministeren det alibi, det halmstrå, som gør, at de går ned og kortslutter hele processen i næste uge, for presset ligger - presset ligger - på parterne.
Louise Schack Elholm (V), 2008-05-23:
På nuværende tidspunkt vil enhver form for politisk tilkendegivelse forstyrre overenskomstforhandlingerne, og jeg ønsker ikke at forstyrre overenskomstforhandlingerne.