Morten Østergaard (RV), 2008-05-20:
Vi i Det Radikale Venstre ønsker ikke nogen tørklædelov i Danmark.
Vi mener simpelt hen ikke, at lovgivning om påklædning, i det her tilfælde religiøs påklædning, er et anliggende for Folketinget.
På den måde står vi jo altså et helt andet sted end forslagsstillerne, der klart i deres bemærkninger til beslutningsforslaget siger, at de ønsker et tørklædeforbud i folkeskolen.
Det kunne man så have foreslået, og det valgte man ikke at gøre, men det viser også bare, hvorfor vi starter vidt forskellige steder: Forslagsstillerne ønsker et forbud, vi ønsker frisind.
Forslagsstillerne skriver også i bemærkningerne, at tørklædet forhindrer en fornuftig integration.
Og det må vi altså sige at der er kvinder, der har valgt at bære tørklæde, der hver eneste dag modbeviser.
Det er kvinder, der passer deres arbejde og deltager aktivt i det danske samfund - masser af aktive i foreningslivet, som gør en enorm indsats også i boligkvarterer rundtomkring for at få andre til at få held med deres integration.
Og derfor må man sige, at alene den sætning fortæller, hvor det er, forslagsstillerne kommer fra.
Det handler ikke om børn under 18 år; det handler om, at man i almindelighed ønsker at indlede en klapjagt på det muslimske hovedtørklæde, som skal forbydes, hvor det forbydes kan, og som i almindelighed må anses for at være forhindrende for integrationen, og den generalisering er vi ganske enkelt ikke enig i.
Så kunne vi måske have det håb, at det, man rent faktisk var interesseret i fra forslagsstillernes side, var at hjælpe dem, der eventuelt måtte blive tvunget til at bære tørklæde.
Jeg synes, det er helt åbenlyst, at forslagsstillerne er meget mere optaget af flertallet end af mindretallet.
Men hvis man alligevel går ind på den præmis og siger, at der muligvis er nogle, der mod deres vilje - qua opdragelsen og generationskonflikter - bliver tvunget til at bære tørklæde, må man spørge sig selv, om det her beslutningsforslag så vil løse problemet.
Ville det virkelig være en løsning, hvis den tvang ikke lod sig vise i form af et tørklæde, men lod sig vise på alle mulige andre måder, eventuelt bag hjemmets fire vægge?
Derfor mener vi sådan set ikke, at forslaget hjælper de piger, der eventuelt måtte blive udsat for tvang.
Generationskonflikter skal tackles med en helhedsorienteret indsats, som skal være lokalt forankret, og det kræver en helt, helt anden tilgang end den, som forslagsstillerne lægger for dagen.
Det kræver en tilgang, hvor man sørger for, at der er et uddannet og årvågent personale med de rette kompetencer til stede, som kan gå i dialog med familierne.
Derfor vil man ikke hjælpe med det her forslag.
Så tales der jo i disse dage meget om forældrenes ansvar og om det personlige ansvar, og man må sige, at når det kommer til, at det er forældrenes ansvar, og når det kommer til retten til at opdrage sine børn og det personlige ansvar, så er forslagsstillerne i fuld gang med en statsliggørelse af det.
Der er ikke nogen plads hverken til frisind eller til forældrenes eller det personlige ansvar.
Det eneste positive, jeg sådan set kan finde i det her forslag, finder jeg i bemærkningerne - og det hænger ikke helt sammen med de spørgsmål, der er blevet stillet, men jeg går ud fra, at når Dansk Folkeparti har skrevet det i bemærkningerne, er det, fordi man mener det - hvor man dog anerkender, at det ingen steder står i Koranen, at piger skal have tørklæder på.
Når man hører debatten, ikke mindst hr. Morten Messerschmidts indlæg,
så synes jeg måske, at man kunne få et andet indtryk.
Men det fremgår dog meget tydeligt her fra forslagsstillernes side, at man er opmærksom på, at det ikke er Koranen, der pålægger nogen at bære tørklæde.
Det synes jeg sådan set i virkeligheden er meget positivt, og det kan måske virke fremmende for kommende debatter.
Men for os er sagen helt klar: Hvis der er nogen, der bliver udsat for tvang, uanset om det er den her type tvang eller ej, så skal der gribes ind.
Der synes jeg måske at man burde overveje at kigge på sådan noget som, at hvis børnene selv går til myndighederne, men man ikke kan få en dialog i gang med forældrene, er der faktisk i dag meget få handlemuligheder.
Men jeg frygter den religionsangst, der ligger bag det forslag her, og som vil føre til en klapjagt på alle, der med deres frie valg har besluttet sig for at have en religion - måtte den være synlig eller ej.
Det kan vi i Det Radikale Venstre ikke deltage i, og det kan vi sådan set heller ikke, når det er regeringen, der står bag.
Vi holder fast i de ord, som statsministeren i forbindelse med sin grundlovstale sidste år valgte, nemlig at det er en sag, der bør overlades til det velkendte danske frisind.