Per Clausen (EL), 2010-01-21:
Bare nogle ganske få bemærkninger til afslutning: Det er jo sådan, at man i det forslag til vedtagelse, som Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti og Liberal Alliance har fremsat, ser, at der meget smukt står, at der er to spor; det ene spor er en udvikling af et fintmasket sikkerhedsnet og nære tilbud, det andet spor er udviklingen af en sygehusstruktur af høj kvalitet, der bygger på faglige anbefalinger.
Det virker jo umiddelbart meget tilforladeligt, til gengæld ret upræcist.
Om det ene ved vi godt, hvad der menes, det, der handler om udvikling af en sygehusstruktur af høj kvalitet, der bygger på faglige anbefalinger, for der er tale om en centralisering af sygehusvæsenet i Danmark, som i nogle tilfælde bygger på fagligt begrundede, dokumenterede synspunkter, og jo i andre tilfælde er baseret på, hvad man sådan synes at sund fornuft og regeringens ønsker tilsiger at man skal rådgive om.
Men det er præcist.
Det er der, hvor man, på trods af at Region Syd var nået frem til, at de ønskede at have en akutmodtagelse både på Svendborg Sygehus og i Odense, bl.a. har besluttet, at betingelsen for, at Odense Universitetshospital kan udbygges i de kommende år, er, at akutmodtagelsen på Svendborg Sygehus lukkes.
Så sker der oven i købet det, og der synes jeg måske alligevel frækheden bliver lidt stor, at man fra Dansk Folkepartis side siger: Det er regionerne, der er forpligtet til at komme med et bud på, hvordan man sikrer, at akutbetjeningen kan være i orden i de tyndtbefolkede områder i Det Sydfynske Øhav, på trods af at regionen jo sådan set meget klart har sagt, hvordan man synes den problemstilling skal løses, nemlig ved bevarelse af Svendborg Sygehus.
Til gengæld har Dansk Folkeparti jo så lovet, at hvis der ikke kommer en plan for, hvordan udfordringen med at skabe en tilfredsstillende akutbetjening i Det Sydfynske Øhav kan løses, vil man ikke stemme for strukturen, altså man vil ikke godkende, at Svendborg Sygehus nedlægges.
Hvad man så i den anledning i øvrigt vil gøre ved regionerne, henstår jo i det uvisse.
Men jeg vælger at opfatte det positivt, nemlig at Dansk Folkeparti sådan set har sagt, at det, man kunne kalde det grønne kort – planen for hvordan der skal være et ordentligt akutberedskab i de tyndtbefolkede områder – skal opfyldes, og at det er en forudsætning for, at man lukker sygehuset.
Det er omkring det ene element.
Det andet element er jo det, vi også kan konstatere, at når vi kommer til det såkaldt grønne kort – og når vi har et blåt kort og en grønt kort, mangler vi jo kun et rødt kort – fremstår det jo med al ønskelig tydelighed efter den debat, der har været her i dag, at ingen ved, hvordan det grønne kort skal se ud.
Når man spørger til bare en så banal ting, som hvordan og hvornår man regner med at få styr på det med 15 minutters responstid, kan man ikke få noget svar.
Når man spørger til, hvordan man vil håndtere det her med at have døgnbetjente sundhedscentre, når det er sådan, at de praktiserende læger siger, at det anser de for at være stærkt usandsynligt, så kan vi ikke få noget svar. Det er på den baggrund, at jeg stadig væk må indtage det standpunkt, at Enhedslistens forslag til vedtagelse er det bedste, ikke fordi det nødvendigvis er sådan, at det altid vil være rigtigt at kræve, at der kun skal være 30 minutter til et behandlingssted, men fordi man ved at vedtage det kunne sætte en effektiv stopper for sygehuslukninger, i hvert fald indtil regeringen havde sandsynliggjort, at den var i stand til at løfte opgaven med, hvordan det decentrale akutberedskab skal sikres.
Til al den snak, som nogle kom med, om, at nogle skaber usikkerhed ude i landet: Der er ingen, der behøver at arbejde på at skabe usikkerhed i det sydfynske område eller i Nordvestjylland.
Det har regeringen effektivt sørget for med den sygehusplan, den har fremlagt.
Og det ville være dejligt, hvis vi i dag kunne få tryghed.
I stedet er vi bare i en fuldstændig usikker situation, hvor vi ikke ved, hvordan det her slutter, og det synes jeg faktisk er rigtig ærgerligt.