Martin Geertsen (V), 2015-05-12:
Tak for det.
Jeg skal beklage, at det her altså bliver en anelse længere end under det forrige forslag.
Vi skal nu førstebehandle et lovforslag, som jeg rent faktisk tvivler på at regeringen i hvert fald på det foreliggende grundlag har opbakning til her i Folketingssalen.
Det er jo et forslag, som ikke har været genstand for politiske drøftelser, inden det er blevet fremsat.
Det er et forslag, der i hvert fald i mit univers ikke kan betragtes som ret meget andet end et valgoplæg.
Det er også et forslag, som Venstre ikke kan støtte, sådan som det ser ud lige nu.
At få flygtninge ud at bestille noget, når de har fået opholdstilladelse i Danmark, er jo grundlæggende fornuftigt.
Der er ingen tvivl om det, og det er bestemt også fornuftigt at gøre beskæftigelsesindsatsen mere virksomhedsrettet.
Men når man så samtidig, som der lægges op til i det her forslag, fjerner kravet om fuldtidsbeskæftigelse på 37 timer og erstatter det med et system, hvor man i 4 uger skal på besøg hos en virksomhed i et par timer om dagen, hvorefter man så kan holde 1 måneds pause, inden man igen skal aktiveres i 10 timer om ugen, så udvander man efter vores opfattelse selve formålet og hensigten med forslaget, nemlig at nytilkomne skal have et rigtigt arbejde.
»Kommer du til Danmark, skal du arbejde.«
Det har vi alle sammen kunnet læse på busser og på billboards rundtomkring i landet.
Det er vi sådan set enige i at der er behov for.
Desværre er de skarpe formuleringer ikke blevet fulgt op af en tilstrækkelig skarp handling.
Som Jyllands-Posten har kunnet dokumentere, er det nemlig kun 246 af de nuværende 9.132 personer, der er omfattet af integrationsprogrammet, som rent faktisk er vurderet jobparate.
Det lovforslag, som vi altså har fået indtryk af skulle markere en helt ny tilgang til nytilkomne flygtninge, omfatter altså kun ca. 3 pct. af de flygtninge.
Vi har jo at gøre med en regering, der har gjort det mindre attraktivt for nytilkomne at tage et arbejde.
Det er en regering, der har givet en almindelig flygtningefamilie 10.000 kr. ekstra om måneden at gøre godt med, og som så samtidig siger, at alle, der kan, skal tage et arbejde.
Problemet er bare, at det ikke kan betale sig for den enkelte flygtning.
Derfor mener vi, at der er behov for en hel anden retning end det, regeringen her lægger op til.
Vi er jo enige med regeringen i analysen af problemstillingen, og jeg citerer fra bemærkningerne til lovforslaget: »Flygtninge og familiesammenførte skal ikke gøres til klienter og leve på kanten af samfundet uden et job. Det danske velfærdssamfund bygger på, at alle borgere yder deres bedste og bidrager aktivt til fællesskabet.
Det er så rigtigt, som det er skrevet.
Problemet er så bare, at det gør regeringen efter vores opfattelse ikke.
Den stiller altså ikke krav.
I Venstre mener vi, at kommer man til Danmark, bør man i fremtiden kun være berettiget til en integrationsydelse, indtil man har opfyldt en række objektive integrationskrav.
Dermed belønner vi de mennesker, der kan og vil, mens de mennesker, der ikke ønsker at bidrage, vil blive på integrationsydelsens laveste trin.
Det er en ydelse, der svarer til den ydelse, vi giver danske universitetsstuderende i SU.
De fire kriterier er som følger: Fuldført første trin af danskuddannelsen, aktiv fuldtidsbeskæftigelse eller uddannelse i sammenhængende 6 måneder, demonstreret kendskab til danske værdier og en aktiv deltagelse i det danske samfundsliv.
Det mener jeg faktisk hverken er urimeligt eller hårdt, sådan som jeg formentlig vil blive beskyldt for at være lige om et øjeblik, tværtimod.
Hvis man ikke stiller klare krav og opstiller klare mål, så gør man alle mennesker i dette samfund, også flygtninge, en kæmpe bjørnetjeneste i ordets oprindelige betydning.
Som nævnt kan Venstre ikke støtte dette lovforslag i den form, det er fremlagt i her.
Vi mener ikke, at vi med det forslag, som er fremlagt her, kommer substantielt tæt nok på den ambition, som vi egentlig deler med regeringen, nemlig at sikre, at alle borgere i dette samfund, uanset hvor i verden de måtte komme fra, bliver en del af arbejdsfællesskabet og samfundslivet.