Margrethe Vestager (RV), 2010-01-26:
Rigtig, rigtig svært, siger Venstres ordfører
det var, det krævede både tid og tålmodighed.
Og med den konservative ordførers tale og besvarelse af spørgsmål in mente må man sige, at det nok er det tætteste, vi i dag er kommet på en erkendelse af, at regeringen hverken havde tid eller tålmodighed.
Det var meget, meget svært, sagde klimaministeren.
Det spørgsmål, der i hvert fald runger hos mig, er, at det måske var for svært, og jeg sporer et spor af lettelse både hos statsministeren og klimaministeren, når vi får at vide, at nu tager Mexico over.
Pyha, så slap Danmark heldigvis af krogen.
Det er klart, at der er snævre grænser for, hvor meget vi kan påvirke den kinesiske beslutningstagning, men der er også ting, som vi selv kan overveje hvordan vi ville have gjort bedre.
Jeg synes, at det er tiden at gøre det.
Det var et stort møde.
Der var meget, det gik godt.
Der er rigtig, rigtig mange medarbejdere, der har ydet en forbilledlig indsats.
Det er bare ærgerligt, at vi ikke kan få den debat her i salen, når det så tydeligt ligger de regeringsbærende partiers ordførere fjernt at tage den diskussion i åbenhed.
Så kan det være meget godt, at andre tager over, og måske er også det en erkendelse af, hvor dårligt det gik i Bellacenteret i december.
Det er ikke det, der bliver det reelle udgangspunkt.
Nu venter så arbejdet i EU- og FN-regi, og det arbejde bør fra dansk side være kvalificeret af en solid dansk indsats for at gøre, hvad der skal til for at leve op til målsætningen om, at den globale opvarmning kan holdes under 2 grader.
For det er dog det lidt, vi må gribe fat i, som blev vedtaget i København: en anerkendelse af, at den globale opvarmning bør holdes under 2 grader.
Derfor vil jeg foreslå, at vi fra dansk side lægger en fremadrettet og ambitiøs strategi, når vi nu under COP15 har prøvet den defensive, for klimaet er jo stadig en vindersag både økonomisk, sikkerhedspolitisk og miljømæssigt.
Der er mange og selvfølgelig stadig væk ikke mindst Lomborg, som stadig væk er på regeringens lønningsliste, og som forsøger at tale de nuværende indsatser og teknologier ned efter COP15, men der er kun én sandhed om det, og det er, at det er de fossile teknologier, der er forældede.
Myten om, hvor dyrt det er at gøre noget i forhold til ikke at gøre noget, har aldrig været mere forkert, når man ser på oliepriserne.
Det er jo derfor, det lyder så tomt, når andre ordførere er blevet spurgt, hvor mange job man vil ofre, hvor meget man vil sætte EU tilbage, hvor meget man vil tæmme dansk erhvervsliv.
2 pct. af verdens BNP er præcis, hvad det koster, når olien stiger bare med 30 dollar pr. tønde, som den har gjort de sidste 6 måneder.
Det er da tankevækkende, at det lige præcis er det, og at der så er så stor en mangel på initiativ i regeringspartierne.
Et andet interessant tal: Det er faktisk sådan ifølge en amerikansk tænketank, at 1 pct. af verdens muslimer bor i Saudi-Arabien.
De står til gengæld for 90 pct. af verdens muslimske mission.
Tænk en verden, vi får, når vi bliver fri for olien.
Tænk en sikkerhedspolitisk profil, vi kan få, når vi bliver fri for olien.
Det bliver noget helt andet.
Jeg forstår godt, at der er meget lobbyisme fra olieindustriens side, for der er meget på spil, men det, der er på spil for os, er, at med prioriteringen af vedvarende energi og effektive energiløsninger kan vi få et godt klima, og det er der job og det er der eksport i.
Hvad er det så, vi skal have gang i, for at Danmark kan have en troværdig offensiv linje i EU?
Vi skal sætte mål.
Vi skal finde midlerne til at nå dem, og vi skal gøre det til virkelighed.
Først og fremmest skal vi sætte os bindende mål.
Det er ikke en spidskompetencer hos regeringen, må man bare sige.
Men nu er tiden for at sætte mål for, hvordan vi vil mindske CO2-udslippet, mål for vedvarende energi og for, hvornår vi vil være fuldt forsynet med vedvarende energi, og mål for energiforbruget.
Så skal vi finde midler.
Det gælder internationalt, og der handler det jo bl.a. om penge til klimatilpasning, fordi temperaturen jo trods alt synes at ville stige op til de 2 grader, og det ændrer rigtig mange livsvilkår rundtomkring i verden.
Det er også penge til udvikling – udvikling, der sker klimaklogt, sådan at vi også med etikken i behold kan sige, at andre lande har plads til en udvikling, som vi selv har haft den, bare uden at ødelægge klodens klima.
Når man tager det i betragtning, må man sige, at det er klogt, at det er nye penge – ikke penge, som vi har lovet bort til noget andet, ikke penge, som egentlig havde et andet fornuftigt formål, men penge, vi prioriterer lige præcis til det her, fordi vi har et medansvar for resten af kloden.
Nationalt kan vi gå anderledes konkret til værks, og lige nu er det, der haster mest, at få taget stilling til rammevilkår for elbiler og for udviklingen af et klogt energisystem.
Alle efterlyser det.
Det er konkret, og det er grundlæggende, og det er jordnært.
Vi har brug for standarder, meget gerne åbne standarder for software, sådan at vi kan få en ordentlig konkurrence, der kan holde priserne nede.
Vi har brug for en plan for samspillet mellem stat, kommuner og regioner og de private leverandører, fordi kernen i at løse den enorme udfordring er samspillet mellem samfundet og markedet og det at have viljen til at skabe et marked, der kan levere nogle af de løsninger, vi har brug for.
Vi kan vælge at satse på grøn og bæredygtig udvikling.
Dansk erhvervsliv er så klart.
Der er så store muligheder i det.
Det, vi kan vinde, er innovation, job og eksport – med andre ord lige det, vi mangler.
Derfor er vores forventning til regeringen, at den stiller med bindende målsætninger, at den stiller med en strategi for, hvordan vi vil påvirke Det Europæiske Fællesskab til også at arbejde ambitiøst for 30 pct., og ikke 20 pct., som var udgangspunktet, og at Danmark selvfølgelig går foran, fordi vi har den ambition både at gøre noget godt for klimaet og at sikre job og eksport til gavn og glæde for danskerne.