runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Birk Olesen (LA), 2011-12-20:
Nu blev det lidt uklart igen, hvad det er, Enhedslisten har krævet for at deltage i det her.
Altså, lad mig sige det rent ud: Vi har Det Konservative Folkeparti, der siger, at en forudsætning for, at flertallet bestående af Enhedslisten, SF, Socialdemokraterne og De Radikale ville lave om på deres oprindelige plan om at sænke grænsen til 25 pct., var, at De Konservative ville være med.
Kan vi lige få helt på det rene: Det krav har Enhedslisten ikke stillet, vel?
Enhedslisten har ikke stillet som et krav, at De Konservative var med til det her, for at Enhedslisten ville være med til at opgive grænsen på 25 pct. og i stedet have den på 50 pct.
De Konservative spiller ingen rolle for Enhedslisten, vel?
Frank Aaen (EL), 2011-12-20:
Regeringen har sagt til os, at de ønskede at ændre grænsen i forbindelse med en aftale med et eller flere af de borgerlige partier i Folketinget, og det sagde vi ja til.
Peter Juel Jensen (V), 2011-12-20:
Jeg vil bare gerne lige have præciseret noget, for jeg forstod privatisten således, at privatisten sagde i sit indlæg, at der var en 3-dages-høringsfrist.
Kan ordføreren bekræfte det?
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-12-20:
Jeg kan fuldt ud som formand for Skatteudvalget og som privatist bekræfte, at det fremgår meget klart af tidsplanen for lovforslagets behandling i Skatteudvalget, at det bliver fremsat den 21. november, og så er der høringsfrist den 24. november for organisationer, virksomheder og andre, dvs. en 3-dages-høringsfrist.
Peter Juel Jensen (V), 2011-12-20:
Nu har vi lige hørt skatteministeren skamrose den gode forhandling, der har været med dansk erhvervsliv.
Man har lyttet til erhvervslivet osv.
Når nu privatisten er formand for Skatteudvalget, vil jeg spørge, om det er normalt, at Skatteudvalget har høringsfrister på kun 3 dage, og vil privatisten betegne det som udgangspunkt for en god forhandling med dansk erhvervsliv, at man siger, at nu har de 3 dage til at kommentere en lov, der kommer til at betyde utrolig meget for dem.
Vil privatisten mene, at det et udtryk for god forhandlingsvilje kun at give 3 dages høringsfrist?
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-12-20:
Jeg kan forsikre hr. Peter Juel Jensen om, at i stort set alle høringssvar, som vi jo har fået fra erhvervslivet og fra organisationerne, tilkendegiver de, at 3 dage simpelt hen er for lidt til at få det fuldstændige overblik over, hvad et lovforslag som L 30 rent faktisk betyder for virksomhederne.
Jeg kan også fortælle hr. Peter Juel Jensen, at vi jo har haft skatteministeren i åbent samråd i Skatteudvalget, og derfor vil jeg tillade mig fra talerstolen at referere fra det svar, som skatteministeren gav, fordi det jo er et åbent samråd, så derfor kan man gå ind og læse det.
Jeg stillede skatteministeren spørgsmålet, om man havde været i dialog med erhvervslivet, inden man fremsatte det her lovforslag, således at man kunne have været klar over, at det kunne have skabt de her problemer, som 25-procents-grænsen rent faktisk skaber, og der var svaret fra skatteministeren, at nej, det havde man ikke haft tid til, inden man lavede aftalen med Enhedslisten.
Birgitte Josefsen (V), 2011-12-20:
På grund af de tidsfrister, der er sat her i Folketingssalen, fik jeg ikke mulighed for at stille spørgsmål til skatteministeren, men jeg hørte skatteministeren sige fra talerstolen, at den nuværende regering med sit lovprogram og sin politik ville sikre gode rammevilkår for erhvervslivet.
Jeg vil gerne opfordre skatteministeren til at tage ud i landet og tage en dialog med erhvervslivet og lytte til erhvervslivet.
De er nemlig på vej til at flytte ud af Danmark; en af Nordjyllands største virksomheder er på vej til at flytte ud af Danmark på grund af regeringens politik.
Det lægger ikke bare Danmark ned, det lægger i hvert fald hele Nordjylland ned, hvis så stor en virksomhed forlader den danske jord.
Så derfor vil jeg sige til skatteministeren: Tag ud og oplev virkeligheden, tag ud og oplev, hvad det er, der sker ude i erhvervslivet.
Så kunne det godt være, at man ville vælge en anden linje i Skatteministeriet.
Så vil jeg også sige om det forslag, vi skal sidde og behandle her i dag: Jeg har ikke i den her lange debat, der har været i løbet af dagen, fået noget svar på, hvad det er for nogle gode rammevilkår, vi her giver erhvervslivet.
Er det forbedringer af erhvervslivets rammevilkår, eller er det forringelser?
Jeg tror nok, at hvis man går ud og spørger erhvervslivet, vil de sige, at det er forringelser, de nu får.
Så tillykke, hr. skatteminister.
Når vi vedtager det her forslag, sender man endnu et stort antal arbejdspladser ud af kongeriget Danmark.
Det kalder jeg ikke udvikling, det kalder jeg afvikling af det danske samfund.
Anne Baastrup (SF), 2011-12-20:
Jeg kan fortælle den nye retsordfører, at vi i 2002 fik bestemmelsen ind om, at man skulle lave den her bekendtgørelse, og i 2006 lykkedes det at få bekendtgørelsen.
Vi har diskuteret det løbende, og den daværende regering stod fast: Man skulle have det gennemført på den måde, som regeringen havde besluttet sig for det.
Hvad er det, der er sket i de seneste 3 måneder, som gør, at Venstre nu er vendt hundrede og firs grader?
Karsten Lauritzen (V), 2011-12-20:
Så er der en række lande, der ikke har implementeret, og i en række lande, bl.a. Sverige, hvis jeg ikke tager meget fejl, er logningsdirektivet og -bekendtgørelsen blevet kendt forfatningsstridige, og det vil sige, at de ikke er implementeret.
Så der er jo sket det, at vi er blevet trætte af at vente på, at der sker noget i EU, for der sker tilsyneladende ikke noget foreløbig, og derfor synes vi, det kan være fornuftigt at få en revision af logningsbekendtgørelsen.
Det er ikke et synspunkt, som er afhængigt af, om Venstre er i regering eller i opposition.
Og jeg kan da sige, at det her lovforslag jo er et, som har været diskuteret i den tidligere regering, men aldrig er nået frem til Venstres folketingsgruppe, og jeg tror, at hvis det var nået frem til Venstres folketingsgruppe, havde vi sagt præcis det samme, som jeg siger fra Folketingets talerstol her i dag, nemlig at vi synes, man skal tage revisionen af logningsbekendtgørelsen nu.
Hvad revisionen ender med, ved man jo ikke, før man har undersøgt nogle af de ting, jeg var inde på i min ordførertale.
Og det havde vi da egentlig håbet på at SF også ville være med til, men det kan jeg så forstå at SF ikke vil.
Anne Baastrup (SF), 2011-12-20:
Det vil kræve nye investeringer i teleindustrien, og det er et spørgsmål, om det er det smarteste.
Men jeg vil da godt høre: Skal jeg forstå Venstre således, at Venstre nu vil fremme en revision, som så skal gennemføres til næste år, på trods af at EU kommer med nogle regler?
Altså, forstået på den måde: Vil Venstre have en ændring af logningsbekendtgørelsen, som ikke på sigt kommer til at svare til EU-reglerne?
Karsten Lauritzen (V), 2011-12-20:
Jeg kan oplyse fru Anne Baastrup om, at hvis man spørger teleindustrien, så vil de sige, at de synes, det er en god idé at se på, hvordan logningsbekendtgørelsen er skruet sammen.
Det er sådan set et ønske, de har.
Og dem lytter vi til.
Og så er det et spørgsmål om, at vi jo ikke kan blive ved med at udskyde revisionen til evig tid.
Det mener fru Anne Baastrup forhåbentlig heller ikke at vi kan.
I første omgang håber vi på, at der er et bredt flertal i Folketingets Retsudvalg, der vil være med til at holde en høring og måske skrive en beretning om, hvordan man videre skal gribe den her sag an.
Og der har ikke været nogen dialog.
Det havde jeg syntes var lettere end at stå her i dag med lovforslaget, men det er så den måde, man har valgt at gøre det på.
Venstre håber så, at vi med et bredt flertal i Retsudvalget kan tage en høring og skrive en beretning, der kan føre til, at vi får nogle fornuftige regler.
Det kan være, at logningsbekendtgørelsen skal fortsætte, som den hidtil har været, men det finder vi først ud af ved at undersøge det nærmere via høringen.
Da vi i sin tid vedtog logningsbekendtgørelsen, var det for at sikre, at politiet og Politiets Efterretningstjeneste havde tilstrækkeligt med oplysninger om borgernes datatrafik som en del af et EU-direktiv.
Det var for at sikre, at både det åbne og lukkede politi i tilfælde af mistanke om terror eller anden kriminalitet kunne hente oplysninger til brug for efterforskning og retsforfølgelse af strafbare forhold.
Logningsbekendtgørelsen betyder helt konkret, at det er pålagt teleudbyderne at registrere alle data, som kunderne genererer, og opbevare dem i en periode frem.
Med antiterrorpakke I ...
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-12-20:
Grunden til, at jeg tager ordet som privatist, er, at jeg jo er en af dem, der har en lidt længere anciennitet herinde i Folketinget, og jeg noterede mig, da regeringen kom til, at så skrev regeringen i regeringsgrundlaget, at regeringen i et tæt samarbejde med Folketinget vil sikre høj lovkvalitet gennem rimelige høringsfrister, der sikrer, at organisationer og andre høringsparter har ordentlig tid til at gennemgå lovforslaget og udarbejde kommentarer.
Jeg må bare sige, at det lovforslag, vi står med nu, mener jeg rent lovteknisk ikke er i overensstemmelse med høj lovkvalitet.
Det er sådan, at erhvervslivet og organisationer og andre har haft 3 dage til at aflevere høringssvar.
Det fremgik allerede af Skatteudvalgets bilag til det her lovforslag, hvor man fastlagde tidsplanen den 21. november.
Vi vidste, at fremsættelsen var den 21. november, og at der var høringsfrist for erhvervslivet den 24. november.
Det fremgik også meget klart af den her tidsplan, at der skulle være betænkningsafgivelse i Skatteudvalget onsdag den 14. december, men at man om muligt kunne trække det helt til fredag den 16. december for så at have anden behandling mandag den 19. december og tredje behandling onsdag den 21. december.
Det er i overensstemmelse med Folketingets forretningsorden, hvoraf det fremgår, at der skal være mindst 2 dage imellem anden behandling og tredje behandling.
Jeg må bare konstatere, at da der blev afgivet betænkning i Skatteudvalget i fredags, den 16. december, lå der et forslag på bordet, som foreslog, at man ændrede grænsen fra de foreslåede 25 pct., som skatteministeren havde sat, til 50 pct., og det vil sige, at det ville være en forringelse af selve den eksisterende lovgivning, men det var trods alt en forbedring i forhold til det fremsatte lovforslag fra skatteministeren.
Ved den betænkningsafgivelse tilkendegav regeringspartierne og Enhedslisten, støttepartiet, at man stemte imod et 50-procents-forslag.
Da vi så havde anden behandling i Folketingssalen i går, netop også berammet, som der stod i tidsplanen, var regeringen nødt til at bede om at få afbrudt andenbehandlingen for derefter at komme med en deling af lovforslaget, stille fuldstændig det samme ændringsforslag som det, Dansk Folkeparti havde stillet, og som der var betænkningsafgivelse om i fredags, og det betyder så, at vi nu står ved en genoptaget anden behandling.
Jeg må sige, at jeg har meget, meget svært ved at se, hvor regeringens ønsker og regeringens program for god regeringsførelse er henne, når man taler om, at det er nødvendigt for regeringen at afbryde en anden behandling for at fremsætte forslag om deling af et lovforslag, fordi man åbenbart først nu i sidste sekund har fået lyttet til erhvervslivet.
Så derfor synes jeg, at det måske er værd at bemærke ved det her lovforslag, at det bestemt ikke lever op til det, som regeringen har tilkendegivet at man gerne ville, at man ville sikre høj lovkvalitet, og at man i øvrigt ville fremme lovkvalitet, åbenhed og parlamentarisk kontrol med regeringen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-12-20:
Efter første omgang kan vi jo konstatere, at der ikke har været ordførertaler fra Socialdemokratiet, SF og Det Radikale Venstre.
Jeg forstår såmænd godt, at man ikke har lyst til at forsvare og forklare ikke bare selve forslaget, men også den handling, der har fundet sted de seneste dage.
For muligheden for at sætte en grænse på 50 pct. var til stede i fredags.
I fredags afgav vi betænkning i Skatteudvalget, hvor der var et ændringsforslag, der foreslog 50 pct., på bordet.
Det ville regeringspartierne ikke støtte.
Det undrer mig jo, for kritikken er ikke først er opstået efter fredags.
Kritikken har været der, fra det øjeblik regeringen præsenterede forslaget, og da regeringen og Enhedslisten indgik aftalen.
Og det er da besynderligt, at når skatteministeren med sine egne ord siger, at et rigtig godt forslag gøres endnu bedre ved kun at sænke grænsen til 50 pct. i stedet for 25 pct., havde skatteministeren og regeringspartiernes medlemmer af Skatteudvalget fra Socialdemokratiet, SF og Det Radikale Venstre muligheden for allerede i fredags at gøre et efter skatteministerens opfattelse godt forslag endnu bedre.
Det ønskede man ikke i fredags.
Det er noget mærkeligt.
Det er noget mærkeligt at opleve et forløb, hvor det ikke er det politiske indhold, der er det afgørende, men åbenbart hvem man laver det med.
Det er nytænkning.
Jeg forstår måske særlig godt, at Det Radikale Venstre har holdt sig væk fra talerstolen i dag, for det må jo for Det Radikale Venstre være en overordentlig vanskelig opgave at skulle stemme for et lovforslag, der svækker vilkårene for generationsskifte for vores virksomheder.
Når Det Radikale Venstres tilbage i folketingssamlingen 2006-07 stemte for den nuværende grænse på de 75 pct. og varmt anbefalede det, må det da være en meget, meget mærkelig oplevelse som radikalt folketingsmedlem i dag at skulle være med til at forringe vilkårene – forringe de vilkår, som man mente det var gavnligt at forbedre i 2006-07 – men som man nu åbenbart mener det er gavnligt for erhvervslivet at forringe.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
I Venstre støtter vi alle de ændringsforslag, der enten forbedrer vilkårene eller mindsker skaderne.
Det koster arbejdspladser, og det stemmer vi i Venstre naturligvis imod.
Så bemærker jeg egentlig også, og det har debatten ikke været så meget omkring, at regeringens påståede forsigtighedsprincip så også fraviges med dette forslag, for den mindre finansiering, der kommer ind ved ændringsforslaget, har regeringen ikke finansieret.
Det tages af den store kasse, fair nok, og skadevirkningen mindskes, men så meget for det princip.
Det er altså en besynderlig proces, vi har været igennem, men Venstres budskab har fra starten af været klart.
Vi mener, at de nuværende regler er de rigtige.
Vi støtter gerne forslag, der gør dem endnu bedre.
Og hvis ikke de vedtages, støtter vi de ændringsforslag, der mindsker skaderne.
Men ansvaret for det her forslag er og bliver regeringens og Enhedslistens.
Mette Bock (LA), 2011-12-20:
Vi har nu gentagne gange hørt skatteministeren fortælle, at et godt forslag om 25 pct. er blevet endnu bedre ved at blive løftet til 50 pct.
Men det er meget vanskeligt på trods af denne timelange debat at finde ud af, hvori det substantielt bedre egentlig ligger.
Er det, at det er blevet løftet til de 50 pct., for så skulle man jo tro, at det blev endnu bedre ved at fastholde de 75 pct. eller strålende ved, at man fulgte LA's forslag og sagde, at det skulle være 76 pct.?
Eller er det, der bliver bedre ved at gå fra de 25 til de 50 pct., at man angiveligt skulle have lyttet til erhvervslivet?
For hvis det var det, ville det jo også have været endnu bedre at have fastholdt de 75 pct. eller løftet til de 76 pct., for det er faktisk det, erhvervslivet ønsker.
Eller den tredje mulighed: Er det, som har gjort det substantielt bedre, at det er lykkedes at få lokket Det Konservative Folkeparti i fælden ved at få dem til at hoppe med på regeringens forslag?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
Årsagen til, at et godt forslag er blevet bedre, er, at hvad angår regeringens oprindelige hensigt, nemlig at sikre en balance mellem rimelighed, hvor vi ikke skattebegunstiger pengetanke, og en hensyntagen til danske familievirksomheder og dermed danske arbejdspladser, er den nye aftale faktisk blevet skærpet i forhold til det oprindelige forslag.
På den måde er et godt forslag blevet bedre.
Regeringens oprindelige intention er faktisk blevet understøttet af den aftale, som regeringen har indgået med De Konservative.
Den intention om balance, vi under hele forløbet har været optaget af at finde, mellem rimelighed, så vi ikke skattebegunstiger pengetanke, og hensyntagen til danske familievirksomheder og dermed danske arbejdspladser, har vi forfulgt og også sikret en bred aftale omkring.
Der, hvor jeg så måske er lidt nysgerrig, hvis jeg må tillade mig at være det, er i forbindelse med, hvorfor 76 pct. er bedre end 75 pct.
Hvori består det samfundsøkonomiske rationale i det?
Hvordan vil det konkret og substantielt forbedre vilkårene for noget som helst?
Mette Bock (LA), 2011-12-20:
Som skatteministeren sikkert ved, ligger rationalet i at foreslå de 76 pct., at man giver dette Folketing en mulighed for at sikre, at vi har et dansk erhvervsliv, som også kan klare sig i årene, der kommer.
Jeg har flere gange hørt skatteministeren tale om, at det er en meget lukrativ bestemmelse, man har.
Men hvem er det egentlig, den er lukrativ for?
Er det nogle få mennesker?
Hvis man ser på, hvilke initiativer regeringen har taget her frem mod julen, ikke mindst på skatteministerens område, må man sige, at det, der står tilbage ved årsskiftet her, er, at vi har fået en regering, som gør alt, hvad den kan for at lægge sten i vejen for, at dansk erhvervsliv skal finde det attraktivt at blive i Danmark.
Så den kickstart, man har talt om, er en kickstart til at se at komme ud af landet i en fart, og ikke en kickstart til at fastholde og eventuelt skabe nye arbejdspladser i Danmark.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
Tak for det.
Der er tale om, at vi gør nogle meget lukrative bestemmelser i forhold til generationsskifte – når virksomheder så at sige går i arv, får man simpelt hen en skattefordel – mindre lukrative.
Jeg har svært ved at forstå, hvorfor en nedsættelse af pengetanksgrænsen fra 75 pct. til 50 pct. og dermed nogle mindre lukrative skattebegunstigelser i forhold til generationsskifter skulle gøre, at dansk erhvervsliv fremover ikke kunne fungere eller havde dårligere konkurrencevilkår.
Jeg mangler simpelt hen de substantielle argumenter, og derfor vil jeg fastholde regeringens synspunkt om, at det, der er vigtigt i det her forslag, er at sikre den rette balance mellem rimelighed, så vi ikke skattebegunstiger pengetanke – det har vi ikke råd til i en krisetid – og at vi sikrer gode vilkår for danske familievirksomheder.
Peter Juel Jensen (V), 2011-12-20:
Man kan godt blive lidt rundt på gulvet, når man lytter til, hvad skatteministeren siger, og til den måde, der bliver argumenteret.
Nu håber jeg, at jeg citerer korrekt.
Skatteministeren sagde på et tidspunkt: I en krisetid må man prioritere.
Det forslag, som vi behandler her i dag, er jo kun det første i en lang perlerække af forslag, som er med til at forringe dansk konkurrenceevne, er med til at forringe danske konkurrencevilkår og gøre det dyrere at producere i Danmark.
Kan skatteministeren så ikke lige forklare mig, hvordan vækst og beskæftigelse hænger sammen med nogle rammevilkår, der forringer og gør det dyrere at producere i Danmark?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
Regeringens helt grundlæggende position er, at alle skal bidrage.
Det gælder velpolstrede familieejede pengetanke.
Det gælder LO-lønmodtagere.
Det gælder multinationale virksomheder.
Det gælder rygere.
Det gælder sådan set hele vejen rundt, at vi i en krisetid er nødt til at sige det åbent og ærligt: Alle skal bidrage.
Det, der er vigtigt, er, at vi sikrer en rimelighed i, at alle rent faktisk så bidrager, også de velpolstrede familievirksomheder.
I processer, hvor man gennemfører ny lovgivning, øger skattetrykket, er det vigtigt at være i dialog, og den dialog skal også være reel og kunne føre til resultater, og det er det, vi nu er vidne til.
Peter Juel Jensen (V), 2011-12-20:
Vi skal alle bidrage i en krisetid, og regeringen bidrager med at sende arbejdspladser ud af landet.
Det er der meget logik i.
Nu har skatteministeren omtalt pengetankene.
Hvad er det for nogen store pengetanke?
Lad os få nogle eksempler på, hvad det er for nogen store pengetanke, som vi har her i Danmark, som har alt for lukrative forhold, og som sidder og puger penge til sig og ikke sender dem ud at arbejde og får skabt de arbejdspladser, som ganske almindelige danskere er utrolig meget optaget af.
Jeg vil gerne spørge skatteministeren: Hvis der er så mange pengetanke her i Danmark, hvad er det så for nogen?
Lad os få navn på, fordi de pengetanke, som jeg kender til, er nogle pengetanke, som skaber vækst og beskæftigelse og er med til at sikre, at vi har arbejdspladser i Danmark, således at vi får noget valuta hjem og vi alle sammen kan være med til at betale skat, så vi kan få nogle gode skoler og nogle gode sygehuse.
Hvad er det for nogen pengetanke, som skatteministeren vil brandbeskatte ud af landet?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
Jeg tror, jeg er nødt til at starte med at gøre det klart, at regeringens økonomiske politik rent faktisk fremmer beskæftigelsen, væksten, sikrer ny optimisme og er med til at få Danmark ud af krisen.
Det er det helt afgørende.
Det er det, der er regeringens fornemste opgave, og det afspejles også af vores økonomiske politik.
I forhold til pengetanksgrænsen synes jeg sådan set, at det er sund fornuft, at velpolstrede familieejede pengetanke også må holde lidt for, så vi gør nogle meget lukrative vilkår lidt mindre lukrative.
Jeg tror, man skal passe på med den misforståelse, at man ikke længere må have meget store mængder af passiv pengeanbringelse.
Det, diskussionen her handler om, er, hvor grænsen går i forhold til, om vi skal skattebegunstige en så stor mængde af passive pengeanbringelser ved generationsskifter eller ej.
Jacob Jensen (V), 2011-12-20:
Man får jo helt tårer i øjnene over at høre på skatteministerens meget floromvundne snak om dialog, lytten til, og jeg ved ikke hvad, i demokratiets hellige navn.
Men hvis man fra regeringens og skatteministerens side virkelig var så interesseret i at lytte både til Det Konservative Folkeparti, erhvervslivet og alle os andre, ville man jo ikke fremsætte det forslag, som ligger her i dag, så ville man jo fastholde de regler, der er.
Det, som både vi, De Konservative og erhvervslivet siger, er jo, at man ikke skal beskatte virksomhederne hårdere end det, vi kender i dag.
Hvorfor?
Fordi det er med til at underminere den vækst, som vi skal leve af, og det er med til at sende virksomhederne og arbejdspladserne ud af landet, og det er ikke med til at skabe arbejdspladser her i landet.
Så hvorfor siger man, at man lytter, når man i realiteten ikke gør det, men fastholder et forslag, som faktisk gør det sværere og dyrere at drive virksomhed i Danmark?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
Regeringen er uenig med Venstre i, at de nuværende regler er fornuftige og bør fastholdes.
Vi mener, at de er urimelige, og det er baggrunden for, at regeringen fremsatte et forslag, hvor vi sænkede pengetanksgrænsen til 25 pct.
Konstruktive indvendinger og villighed fra Det Konservative Folkeparti til konstruktivt parlamentarisk dialog har ført frem til, at vi nu stiller et ændringsforslag, der fremmer en grænse på 50 pct.
Det gør ikke, at vi vil være enige med Venstre om de 75 pct., ej heller hvor meget vi end lytter.
Jacob Jensen (V), 2011-12-20:
Men hvis regeringen virkelig er så villig til at lytte, som skatteministeren her giver udtryk for, hvorfor er man så ikke villig til at lytte til erhvervslivet, De Konservative og os andre i alle mulige andre sammenhænge, når vi taler om skat?
Vi har jo gentagne gange sagt her i Folketinget, og vi vil komme til at gøre det igen og igen, så længe regeringen bliver ved med at fremsætte forslag, som gør det dyrere at drive virksomhed i Danmark, som gør det dyrere at investere i Danmark, og som kun vil sende arbejdspladser og dermed velfærd ud af Danmark, at vi vil arbejde imod det.
Hvorfor er det, at man siger, at her vil man gerne lytte, og her vil man gerne i dialog, men når det kommer til alle de andre afgiftsstigninger for milliarder af kroner, som koster tusindvis af danske arbejdspladser, er man ikke interesseret i at lytte, hverken til De Konservative, erhvervslivet eller nogen af os andre, som argumenterer for, at afgiftsstigningerne ikke skal gennemføres i Danmark, tværtimod?