Høgni Hoydal (T), 2010-02-23:
Den Nordatlantiske Gruppe er medforslagsstiller på det her beslutningsforslag, og jeg har hørt visse bemærkninger om, hvad det nu er for noget.
Jeg tror, formanden vil give mig ret i, at det kan være lidt mærkeligt, for jeg har jo ikke mere forstand på militær, end en hund har på himmerige – som man siger på færøsk – men det har formanden til gengæld.
Men jeg skal give tre vigtige grunde til, at vi støtter det her forslag.
Den første grund er det rent principielle, globale perspektiv på det paradigme, der efter min mening ligger bag også tankerne om nye kampfly, i Danmark i det her tilfælde.
Den ændring, der er sket med, at NATO ikke har mere med Nordatlanten at gøre, men er blevet et angrebsorgan osv., er en udvikling, som jeg er meget skeptisk over for, og det gælder også for Danmarks engagement i Afghanistan og Irak.
Så det er det ene.
Den anden grund er vigtigere.
Det er selve den nordiske eller den nordatlantiske eller arktiske dimension, for samtidig med at der sker store ændringer i verdens brændpunkter i Mellemøsten og Asien, sker der jo også noget i Nordatlanten og Arktis.
Og det bekræfter jo den nyligt udgivne Stoltenbergrapport, som bl.a. anbefaler, at de nordiske lande i fællesskab laver aftaler om beredskab – også militært beredskab, men militært beredskab, der også kan løse civile opgaver, kriseberedskabsopgaver og miljøberedskabsopgaver, f.eks. i Nordatlanten og Arktis.
Nu ved jeg godt, at nordmændene allerede har investeret, og det synes jeg er uheldigt.
Men det ville da være oplagt, at man også i den her sag debatterede et fælles nordisk perspektiv på, hvad der egentlig er brug for, og hvordan det geopolitiske scenarie ser ud i Nordatlanten og Arktis i de kommende år.
Derfor mener jeg, at det burde komme ind i den her debat, og jeg håber, at det kan komme det.
Jeg ved så ikke, hvilke flytyper der er de rigtige, men jeg kan hvert fald påstå, at det næppe er kampfly af den type, vi her taler om, der vil kunne løse de vigtigste opgaver, som kommer i Nordatlanten og i Arktis.
Jeg kan hertil bemærke, at Danmark jo allerede, efter at amerikanerne har haft deres base i Island, har lavet en aftale med Island om at røgte visse opgaver, ligesom Island har lavet en aftale med Norge om at røgte visse opgaver på søen.
Så allerede her er der opstået et behov, som må løses på den ene eller den anden måde.
Den tredje grund til, at vi involverer os i den her sag, er, at forsvarsanliggender jo varetages af Danmark på vegne af også Færøerne og Grønland, og vi savner umådeligt, at færøske og grønlandske myndigheder er taget med på råd i hele det her forsvarskommissionsarbejde og forsvarsforliget.
Jeg ved, der har været nogle embedsmænd med, men jeg har i hvert fald ikke været med til nogen debat og tror ikke, at nogen færøske myndigheder har været involveret i udtalelser om, hvad der egentlig er behov for, når det gælder det nordatlantiske og det arktiske område.
Så det vil jeg også håbe at man kan få med i en debat og en genvurdering af de her investeringer.
Som helhed er min anbefaling, at man udsætter beslutningen og udvider horisonten til også at gælde Nordatlanten og Arktis, når man skal lave de her store investeringer i materiel til forsvaret og i det her tilfælde til flyvevåbnet, og så uddyber Stoltenbergrapporten og lægger sig fast på, hvordan også Norden skal samarbejde på det her område, ikke bare det enkelte land, som vi har hørt at visse røster her vil fremme.
Jeg synes, at Norden bestemt burde have fælles løsninger på det her område fremover.