Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-11-28:
Ja, så kort kunne det jo siges, som Liberal Alliance gav udtryk for, for det er præcis det, der er meningen: en demokratisering på stiftsplan.
Jeg havde ellers tænkt på at gå ind i en længere forelæsning over for hr. Per Clausen, men dels skal man jo overveje sine kampe, og om de hjælper, dels tror jeg, jeg må sige, at hr. Per Clausen er uden for pædagogisk rækkevidde.
Det kunne man jo høre på, at den pædagogiske fremstilling fra hr. Søren Krarup overhovedet ikke bed på, så jeg skal ikke gentage det, der er sagt.
Men det er da en total misforståelse at sige, at lovforslaget på nogen måde regulerer forholdet mellem Gud og mennesker.
Altså, jeg vil nøjes med at sige, at det er fuldstændig håbløst at høre på.
Jeg vil prøve lige at knytte nogle kommentarer til de forskellige ordførerindlæg.
Tak til hr. Bisgaard for tilslutningen til lovforslaget.
Det er jo, fuldstændig som hr. Bisgaard gav udtryk for, også med hensyn til baggrunden for forslaget noget, der har været undervejs i lang tid, og som jeg i hvert fald opfatter som et ønske fra brede kredse i den danske folkekirke, og derfor er jeg også noget forbløffet over fru Karen Klints udlægning af høringssvarene, som jeg nærmest hørte, som om hun opfattede dem som noget negativt, men det kan vi prøve at gennemgå sammen.
Fru Karen Klint lægger meget vægt på, at lægfolkene skal have flertal.
Jamen det er helt klart forudsætningen for disse udvalg.
Jeg har rent ud sagt været tilbage og se på, hvad der skete, da vi fik politiklagenævnene i min ungdom, hvor konstruktionen netop er den samme, nemlig at det er det læge element, der er i flertal.
Det fastholder vi, uanset om vi måtte nå frem til en anden sammensætning, og det hører jeg også at der er enighed om.
Jeg kan ikke helt høre, hvori fru Karen Klints modstand ligger,
andet end at hun mener, at det skal kobles sammen med bloktilskuddet.
Dertil vil jeg sige, at hvad angår bloktilskuddene, er der jo nu en diskussion i et embedsmandsudvalg, hvor vi så har Landsforeningen og et par kirkelige interessenter med, men det er jo først og fremmest et udvalg, som består af Finansministeriet, Kirkeministeriet og Justitsministeriet.
Jeg syntes, jeg hørte, at fru Karen Klint citerede mig forkert fra Kristeligt Dagblad.
Jeg vil godt sige, at det, jeg har sagt til Kristeligt Dagblad og vist også er citeret for, er, at bloktilskud netop har med andet end økonomi at gøre.
Derfor har vi fra Kirkeministeriets side bedt om at få Justitsministeriet med, fordi vi vil se det i en sammenhæng med grundlovens § 4, bare lige for at få det på plads.
Men jeg har ikke nogen tanker om, når vi får en rapport fra bloktilskudsudvalget, hvis vi kan kalde det sådan, at kæde det sammen med stiftsudvalgene.
Jeg ved ikke, hvor lang tid det tager med det bloktilskudsudvalg, men det, jeg ved, er jo, at de dispensationer, som der i øjeblikket gives for stiftsrådene, er ved at udløbe, og derfor kan man jo sige, at der må tages stilling til, om stiftsrådene skal fortsætte efter afgørelse fra Kirkeministeriet eller fra Folketinget.
Jeg har som sagt forstået det kirkelige landskab sådan, at man meget gerne vil have lovgivet om det her.
Det er jo ikke strengt nødvendigt, og jeg vil sige til fru Karen Klint, at man kan fortsætte med at lade den udøvende magt bestemme det, men vi synes efter det store forarbejde, der er gjort, og de ønsker, som vi hører i regeringen og regeringspartierne, at det er rigtigt nu at få lovgivet om det her, der har været talt om i så mange år.
Jeg skal understrege over for Dansk Folkeparti, at hvis det havde været sådan, som Dansk Folkepartis ordfører siger, så ved Dansk Folkeparti jo også godt, at jeg ikke havde stået bag det lovforslag.
Det, det er udtryk for, er, at der nu igennem en række år har været et udbredt ønske, som jo også fremgår af, at stifterne de fleste steder har fået dispensation til at nedsætte stiftsråd og stiftsudvalg, og der nu er et bredt ønske, som jeg hører det, om at gøre det permanent.
Jeg er fuldstændig enig med Dansk Folkeparti om, at det kirkelige liv først og fremmest leves i sognet, og det er jo ikke bare understreget i lovforslaget, men det passer også med det virkelige liv.
Men der er altså i brede kredse et ønske om, at man også forenes i et forum i stiftet, hvor man kan samtale om de emner, som er fælles.
Og der vil man få større styrke ved at kunne gå sammen i stifterne.
Så jeg synes, at jeg vil sige til Dansk Folkeparti, at man ikke behøver være så urolig, som man giver udtryk for i dag.
SF holdt ligesom Liberal Alliance en meget kort og klar tale om, hvad det går ud på, og jeg siger tak for støtten.
Jeg er naturligvis meget åben over for at debattere det her både i Kirkeudvalget og med partierne ovre i Kirkeministeriet.
At den konservative ordfører siger, at hun støtter det varmt, er jo ikke nogen hemmelighed.
De Konservative har ønsket stiftsrådene i mange år, og det er jo også derfor, at det naturligvis har været forhandlet grundigt undervejs med netop den konservative ordfører, og jeg siger tak for tilslutningen.
Jeg forstår også De Radikale sådan, at man er med på forslaget.
Jeg synes, at den radikale ordfører også fik sat forslaget i det rette perspektiv, i forhold til hvad det er, som også SF, Konservative og Venstre har gjort det.
Det er ikke et eller andet vigtigt nyt forvaltningsretligt eller politisk organ, vi opretter her, og det skal altså også afløse organer, der allerede findes på det frivillige plan i de fleste stifter i forvejen.
Så jeg vil sige, at jeg synes, der har været nogle spændende indlæg; det har været en spændende debat.
Jeg tager selvfølgelig de faldne bemærkninger til efterretning.
Jeg tror, det vil være klogt, at vi - de, som er positive over for forslaget - diskuterer tingene.
Jeg hører heller ikke, at vi skal opgive Socialdemokraterne og fru Karen Klint.
Jeg vil også invitere fru Karen Klint til at deltage i de videre drøftelser om den sag her.