Bent Bøgsted (DF), 2015-04-28:
Tak, formand.
Der kan nemt opstå misforståelser, når det er den samme ordfører, der skal holde ordførertalen og så også er ordfører for forslagsstillerne.
Det går nok, og jeg håber, at formanden holder skarpt øje med min tid i den situation.
Problemet her er jo netop, at der er rigtig mange ansatte, især i det offentlige, der arbejder med klienter, hvor nogle kan være svært hjerneskadede, det kan være autister, der ikke rigtig er klar over, hvordan de reagerer, eller det kan være handicappede, der ikke lige har styr på, hvordan de reagerer.
I den forbindelse kan man nemt blive udsat for vold, for de har nogle reaktioner, som måske ikke er tilsigtet, men som kommer automatisk, fordi klienten ikke er i stand til at formulere sig på den rigtige måde.
Det skaber nogle problemer for offentligt ansatte, altså dem, der skal hjælpe dem, og kan føre til længerevarende sygdom, for det kan også føre til noget psykisk – det behøver ikke være varige men, men det kan føre til noget psykisk – og det kan føre til nogle skader, som bliver påført den enkelte, tøjet kan blive flået i stykker i sådan nogle situationer, og man kan få noget nervøsitet i forhold til at møde sin klient igen.
Derfor mener forslagsstillerne selvfølgelig også, at vi skal kunne give en ordentlig erstatning til de medarbejdere, der går ind og arbejder med folk, der har problemer.
De ved på forhånd, at det er meget vanskeligt at arbejde med nogle, der ikke kan udtrykke sig på den rigtige måde.
Derfor kan man ikke sammenligne det med det almindelige arbejdsmarked, men det er der tilbøjelighed til at gøre, hvor man egentlig siger: Det her hører under arbejdsskade, det hører under arbejdsmiljøloven, og det skal op under trepartsforhandlinger.
Men trepartsforhandlinger er normalt mellem regeringen og fagforeningen og arbejdsgiverne.
Kommunerne er ikke rigtig med i det billede der, i hvert fald ikke så vidt jeg er orienteret.
Det er ikke det store problem ude på de private arbejdspladser, men det er det der, hvor medarbejderne arbejder med, man kan sige klienter, der ikke kan udtrykke sig, der er udadreagerende, og derfor er det nødvendigt at tilvejebringe de rigtige midler – måske de kan tegne en ansvarsforsikring, så man kan få erstatning for tabt arbejdsfortjeneste.
Det her går egentlig bare ud på, at man skal ligestille dem, der er omfattet af arbejdsskadeforsikring på normal vis, og så dem, der arbejder med folk, der er udadreagerende, og hvor de bliver udsat for vold.
Jeg tror ikke på, at det her med vold er så udbredt igen på det private arbejdsmarked, det er mere inden for det offentlige.
Vi ved også, at de inden for politiet selvfølgelig også har problemer med vold på arbejdspladsen.
Det er der mange steder, men man skal bare passe på ikke at sige, at det her generelt.
Jeg håber, at vi kan opnå bred opbakning til det her forslag.
Vi har hørt, at ministeren vil komme med noget.
Det er bare uforståeligt, hvorfor der ikke sker noget, og det er også derfor, det her forslag er blevet fremsat.
Hvorfor sker der ikke noget?
Der kom en rapport i december, og så skal vi gå og vente.
I Dansk Folkeparti har vi ikke den store tiltro til, at det sker sådan lige umiddelbart.
Vi må jo så bare håbe, at ministerens ord står til troende.
Jeg håber i hvert fald, at forslaget kan få opbakning fra flere end de fire partier, der står bag det her forslag.