runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Høegh (V), 2013-01-10:
Undskyld, mig bekendt hænger det her ikke så meget sammen med kommunernes anlægsloft.
Det kører ind over spildevandstaksterne og reguleringsudvalget der, hvor man skal dokumentere, at det er den rigtige og den billigste løsning.
Og her får man altså så mulighed for at udnytte nogle billigere løsninger, men man benytter sig af lejligheden til at gøre det dyrere at drive virksomhed her i landet og gøre det dyrere at være dansker.
Mener Det Radikale Venstre, at der er råd til det i et samfund, der i den grad mangler vækst?
Jørn Dohrmann (DF), 2013-01-10:
Hvor står der, at man har en garanti for det?
Det er da kun noget, hr. Torben Hansen slynger ud her i Folketingssalen, for det står ikke i lovforslaget, at der er en garanti for, at der aldrig sker oversvømmelse på den her slagterivirksomhed, som bidrager med 24 mio. kr.
Jeg synes, det er en skændsel, at man på den her måde sender gode danske arbejdspladser ud af landet, fordi man bare kræver pengene op og lader alle mulige andre udføre arbejdet.
Så jeg synes, der er nogle punkter her, hvor vi er fundamentalt uenige om, hvordan vi bruger pengene, og hvordan pengene kommer frem.
Torben Hansen (S), 2013-01-10:
Jeg er simpelt hen nødt til at sige til hr. Jørn Dohrmann, at det her altså ikke er en skat.
Man sørger sådan set for med det her at lave den billigste løsning med at få overfladevand og tagvand væk.
Nogle steder vil spildevandsselskaberne så være medfinansierende, fordi det er billigere for dem at være med i den løsning, frem for at de selv skal til at grave kloakker ned.
Hvordan kan det så lige pludselig blive til en skat eller en afgift hos hr. Jørn Dohrmann?
Det er mig hinsides enhver forståelse, og det er mig også hinsides enhver forståelse, at man kan stå og sige, at det her gør det dyrere for erhvervslivet.
Hvis erhvervslivet selv skulle vælge, ville de så gerne have rettidig omhu og sørge for, at vandet bliver væk fra deres virksomheder, eller ville de hellere have, at der ingenting sker, og at fabriksgulvet lige pludselig er oversvømmet med forurenet spildevand?
Hvad tror hr. Jørn Dohrmann virksomhederne helst selv vil have?
Lone Loklindt (RV), 2013-01-10:
Nu har jeg lyttet til debatten et stykke tid.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Jørn Dohrmann, om han er enig i, at det lovforslag, vi behandler i dag, faktisk er en udmøntning af den kommuneaftale, der blev lavet mellem KL og regeringen i foråret og dermed også noget, som kommunerne selv har ønsket for at have mulighed for at lave den ekstraordinære indsats med hensyn til klimatilpasning.
Jørn Dohrmann (DF), 2013-01-10:
At en kommuneaftale ligger der, er ikke ensbetydende med, at det så er det eneste rigtige i denne verden.
Det her kan jo sagtens have været i de forhandlinger, hvor regeringen har presset på for at ville sende nogle signaler om, at man skal have nogle i arbejde.
Så er man kommet med forskellige modeller for, hvordan de kan etableres her, og så hæver man nogle bidragssatser, nogle skatter, og så kan man sige, at nu går man ud og gør noget på klimaområdet.
Derfor synes jeg bare, at man jo nogle gange egentlig gør befolkningen en bjørnetjeneste, når man ikke som politiker, måske som miljøminister, tør sige: Jeg giver en garanti for, at når vi opkræver det her beløb, så sker der aldrig nogen sinde mere oversvømmelser i de sommerhuse, der ligger derude, eller i de almindelige huse, eller hvor det nu måtte være.
Det gør man jo ikke.
Man indkasserer 2,5 mia. kr., men giver ingen garantier.
Der kan da ikke være den store tvivl om det, for det sagde jeg ganske tydeligt.
Vi er ikke for det her lovforslag, som det ligger her, for vi betegner det som en skat.
Så kan hr. Torben Hansen kalde det et bidrag, eller hvad han vil kalde det, men i sidste ende kan man spørge borgerne om, om man er kommet af med penge eller ikke er kommet af med penge, hvad enten man kalder det for et bidrag eller en skat.
Jeg tror, alle vil have den opfattelse, at om det hedder bidrag, om det hedder rente, eller om det hedder skat, så betyder det, at man skal af med penge.
Det er ikke sværere, end hvis man har et realkreditlån.
Når man betaler en bidragssats, skal man af med penge, det er ikke penge, man selv kan bruge eller selv investere, det er penge, som andre investerer for en.
Man får ingen garanti for, at de, der sidder i spildevandsselskaberne, investerer de rigtige steder, sådan at man undgår at få vand i kælderen.
Jeg bidrager måske med den store sats, hvis det er slagterivirksomheden, der er tale om, men det er jo ikke sikkert, at det er der, man bruger pengene.
Det kan godt være, at virksomheden var bedre tjent med, at de selv investerede, i stedet for at det var et eller andet selskab, der gjorde det.
Lone Loklindt (RV), 2013-01-10:
Hvad det er for en slags arbejdspladser, er måske noget, der kan diskuteres.
Vil hr. Jørn Dohrmann erklære sig enig med mig i, at de arbejdspladser, der kommer ud af at lave en særlig klimatilpasningsindsats, også handler om at udvikle nye produkter, nye løsninger, som i virkeligheden kan have et eksportmarked, fordi Danmark ikke er det eneste land, der har klimatilpasningsproblemer?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet er sådan set: Vil hr. Jørn Dohrmann tro, at man med en indsats på 2,5 mia. kr. ville kunne give en garanti for, at der aldrig nogen sinde mere i Danmark vil komme oversvømmelser?
Jørn Dohrmann (DF), 2013-01-10:
Nu er vi nok inde ved sagens kerne.
Hvad var det egentlig, man ville, dengang man sad og forhandlede?
Det var, at man ville have nogle penge, hvorefter man så kunne sige: Nu går vi ud og forsker lidt, nu vil vi gerne gå ud og måske være markedsførende på det område her.
Det er måske den rigtige grund til, at man har lavet den aftale.
Men man skal bare lige tænke på, at uanset om det er metroselskabet, eller om det er Femern, eller hvor det er henne, så er det altså begrænset, hvad der er kommet af praktikpladser.
Hvis man tager metroprojektet, så er det mig bekendt to praktikpladser og masser af udenlandske arbejdere.
Så man må bare spørge: Hvad er det egentlig, man gør her for at sikre, at det er danske arbejdere, der kommer i gang?
Her vil Dansk Folkeparti gerne være med til at sikre, at det er danske arbejdere, der fremadrettet får noget arbejde, i stedet for at det kun er danskerne, der får skatteregningen og bidragene, som de skal betale.
Man ønsker at indkassere 2,5 mia. kr., men man ønsker ikke at sikre, at arbejdet går til danskere.
Henrik Høegh (V), 2013-01-10:
Ordføreren siger, og det er jeg meget enig i, at de her løsninger er smartere, at de er billigere.
Kan ordføreren så forklare, hvorfor der så samtidig skal opkræves 2,5 mia. kr. yderligere, når man nu får mulighed for at bruge nogle smarte og billigere løsninger?
Lone Loklindt (RV), 2013-01-10:
Ja, det handler jo om, at der i virkeligheden er et efterslæb.
Det handler om, at der ikke tidligere har været sat en tilstrækkelig mængde penge af til den klimatilpasning, som vi må erkende at alle scenarier peger på er strengt nødvendig.
Vi har set eksempler på 100-årsregn, der er kommet meget oftere end hvert 120. år, og derfor er det jo et spørgsmål om at få tilført nogle ekstra midler i forhold til det anlægsloft, som kommunerne har.
Derfor er det her en ekstra finansieringsmulighed, som ovenikøbet gør nogle andre løsninger mulige, end den almindelige lovgivning for spildevandsselskaber gjorde.
Erling Bonnesen (V), 2013-01-11:
Det er jo dejligt at høre, at man har nogle gode intentioner, og at man gerne vil, det kan vi også høre på hele debatten her i dag.
Det vil alle jo gerne.
Så er det, når man står og skal trykke på knapperne og træffe konkrete beslutninger, at man ligesom skal prøve at vægte det og sige: Hvordan går det så rent faktisk?
Ja, der skulle rationaliseres, det stod vi også fuldstændig på mål for i Venstre.
Så var der det med den konkrete placering.
Det er jo i modstrid med alt at sige, at så flytter man arbejdspladser væk fra landdistrikterne og ind til hovedstaden netop på sådan et område.
Det er der, jeg mener at landdistriktsministeren netop i den grad skulle have trukket i alle til rådighed stående håndbremser, og hvad der ellers skulle til, og så skulle han have sagt til regeringen: Kære kolleger i regeringen, det her går ikke.
Hvorfor gjorde landdistriktsministeren ikke det?
Mai Henriksen (KF), 2013-01-11:
Nej, vi har ikke stillet et forslag om at finansiere Søby Værft, for så tror jeg, jeg ville få rigtig, rigtig travlt med alle de virksomheder, som ville ringe mig op som ordfører og få mig til at stille forslag i Folketingssalen.
Men det er egentlig bare for at sige, at vi jo sådan set gerne vil indgå i en dialog.
Jeg tror, jeg har nævnt Søby Værft i adskillige ordførertaler heroppefra, men det er jo ikke op til mig.
Det er jo op til selve udmøntningen af lovgivningen at lægge de principper ud, som er afgørende for, hvordan man fordeler de her penge.
Det er noget, som sker i implementeringsfasen.
Det er jo ikke noget, opfatter jeg i hvert fald, som jeg kan stille forslag om heroppefra, og slet ikke for en enkelt virksomhed.
Erling Bonnesen (V), 2013-01-11:
Tak for det.
Den berømte jordbrugskommissionssag må da i den grad ærgre landdistriktsministeren.
Man var alle sine gode intentioner til trods simpelt hen nødt til at stemme ja til direkte ved en beslutning her i Folketinget at flytte arbejdspladser væk fra landdistrikterne og ind til København.
Det var altså det stik modsatte af, hvad man egentlig sagde at man ville og måske nogle gange forsøgte at gøre.
Realiteterne er jo bare, at strømmen går den anden vej.
Så mit spørgsmål er, om det ikke var en tosset beslutning.
Var det ikke lige her, at landdistriktsministeren skulle have sat foden ned og have trukket i alle håndbremserne og sagt: Kære kolleger i regeringen, det her går ikke?
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Jeg vil gerne sige til hr. Erling Bonnesen, at det er brandærgerligt, hver eneste gang en statslig arbejdsplads forsvinder i vores landdistrikter.
Vi har haft som målsætning i den politik, der skulle til for at opfylde kravene i forbindelse med den tidligere regerings boligjobordning, som vi overtog – finansiering af boligjobordningen og fokuseret administration – at sikre, at det gik så skånsomt ud over landdistrikterne som overhovedet muligt.
Det viser sig også, når vi ser tallene, at – sagt med et forbehold – af de statslige arbejdspladser, som forsvandt, blev 15 pct. af dem, så vidt jeg husker, taget i landdistrikterne, mens det var 85 pct. i København.
Det viser jo, at vi har gjort, hvad vi kunne, for at sikre det.
Men det er klart, at der skulle spares, der skulle laves en fokuseret administration, og jeg tror ikke, at Venstre mente noget andet om det, for det var jo dem, der havde sat det her i værk, og som havde sat fokuseret administration i værk.
Så vidt jeg husker, skete der faktisk en 5-procents-reducering af arbejdspladser i staten, for at man kunne betale for den her boligjobordning, som Venstre jo satte i værk sammen Dansk Folkeparti og De Konservative.
Lars Dohn (EL), 2013-01-11:
Har Det Konservative Folkeparti stillet et ændringsforslag eller et forslag om, at f.eks. Søby Værft kan blive finansieret?
Er det mig, der har overset det, eller hvad?
Mai Henriksen (KF), 2013-01-11:
Jamen løsningen er at give mulighed for, at man kan låne på ordinære vilkår.
Jeg nævnte jo en lang række ordninger: kom i gang-lån, vækstkautionsordning og også den her udviklingspakke.
Det, der bare er rigtig vigtigt, er faktisk, at vi fra politisk hold sikrer, at det altså også er muligt for virksomheder med postnumre i yderområder at få gavn af de her puljer, så puljerne ikke kun kommer de virksomheder til gavn, som ligger i hovedstadsområdet.
Det er jo desværre det, vi har set: Der har været en skævvridning.
En række af de virksomheder, som ligger i hovedstadsområdet og gerne vil vækste, får de her midler, så de kommer ud af deres kreditklemme, mens en virksomhed som Søby Værft, som bliver nødt til at udvide, hvis de skal have fremtidige ordrer, ikke kan få lov til at låne og ikke kan få lov til at udvide.
Ergo står de og kan se, at deres kundebog bliver mindre og mindre år for år, simpelt hen fordi de kan tage færre kunder ind, end de ellers ville have kunnet, hvis de havde fået lov til at låne lidt penge.
Lars Dohn (EL), 2013-01-11:
Ordføreren nævnte, at det i områder med visse postnumre ikke er muligt at få realkreditbelånt fast ejendom.
Samtidig sagde ordføreren, at det ikke er noget, politikerne kan eller skal blande sig i.
Hvad er De Konservatives svar på det spørgsmål?
Lars Dohn (EL), 2013-01-11:
Vi kan jo håbe på, at ministeren vil speede op.
Nu har han jo i sin afsluttende replik mulighed for måske at uddybe det nærmere.
Vi ser gerne, at der kommer en samlet strategi, for man skal jo gerne vide, hvor man vil hen med tingene.
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Jeg kan sige til hr. Erling Bonnesen, at vi koordinerer hver eneste dag på tværs i regeringen, og vi arbejder sammen om at fokusere på de udfordringer, der er.
Jeg håber ikke, Venstre er ved at løbe fra boligjobordningen og fokuseret administration og finansieringen af den.
Det var så de muligheder, der lå, og vi har taget vidtgående hensyn til landdistrikterne.
Det betyder ikke, at det ikke er brandærgerligt, hver eneste gang man mister en videnarbejdsplads rundtomkring i vores landdistrikter.
Det var private arbejdspladser, men det forandrer ikke på, at det selvfølgelig er brandærgerligt at miste dem, også statslige arbejdspladser.
Men vi skulle jo finde finansieringen også til en videreførelse af den boligjobordning, som hr. Erling Bonnesens parti, statsministerpartiet, satte i værk sammen med Dansk Folkeparti og De Konservative.
Thomas Danielsen (V), 2013-01-11:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, hvornår Enhedslisten forventer at der som lovet kommer den her samlede strategi for landdistriktsområdet.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2013-01-11:
Det, ministeren nævnte om strategien, var, at vi selvfølgelig til enhver tid skulle gøre alt, hvad vi kunne, for yderområderne, og det og de andre ting, ministeren nævnte, var noget, der samlet fyldte tre linjer.
Så er det, jeg tænker: Hvorfor i alverden lovede ministeren noget om det på det første samråd, og hvorfor har vi ikke hørt noget om det siden?
Hvorfor er det så i dag, når vi borgerlige partier går ministeren på klingen, at ministeren kommer med en strategi, som, så vidt jeg kan se, vil fylde maks. tre linjer?
Altså, når det ikke er mere, hvorfor i alverden kunne ministeren så ikke udsende den, ugen efter at han havde lovet det på samrådet?
Lars Dohn (EL), 2013-01-11:
Nej, hvis vi tænker i fremtidens arbejdspladser for landet, tror jeg ikke, at Bonderøven – undskyld udtrykket – kan bidrage med ret meget.
Altså, vi er ikke romantikere.
Vi går ind for en teknisk industriel udvikling.
Så derfor skal det være på basis af noget, der bærer fremad, og man kan jo sagtens f.eks. udvikle lokale fødevareproduktioner, uden at det er stokroseromantik.
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Tak til fru Mette Hjermind Dencker.
Nu har jeg tre gange nævnt, hvad vores målsætning og strategi er, så det vil jeg ikke gøre en gang til, selv om det kunne være, at det kunne hjælpe på forståelsen hos fru Mette Hjermind Dencker.
Når det så er sagt, vil jeg godt sige, at man skal tage de her beslutninger på et oplyst grundlag.
Jeg nævnte jo Søren Kierkegaards vision om, at livet leves forlæns, men forstås baglæns, og det kunne måske være, at det først nu er gået op for fru Mette Hjermind Dencker og DF, at man skulle have gjort noget, dengang man havde indflydelse i forhold til den tidligere regering.
Jeg anerkender faktisk, at DF nu er reelt optaget af det.
Der er jo bare en økonomisk situation, der gør, at vi ikke kan gøre det hele, men vi kan faktisk gøre meget sammen.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2013-01-11:
Det var jo dejligt at høre, at ministeren ville nedsætte en visionsgruppe, for, som jeg også nævnte i min ordførertale, så starter alting jo med en vision, med en tanke, inden der sker en handling.
Visionsgruppen er så kommet med deres visioner, og det næste er nu, at ministeren vil komme med en analyse af behovet for statslige arbejdspladser.
Mit spørgsmål er: Hvor mange gange skal der analyseres, hvor mange gange skal der diskuteres, hvor mange gange skal vi have visionsgrupper, arbejdsgrupper, tænkegrupper og diskussionsgrupper, før vi skrider til handling?
Der er jo ikke nogen grund til at tygge mere drøv på det her.
Vi ved alle sammen godt, at der er behov for statslige arbejdspladser i yderområderne, at der er behov for, at der sker et samlet løft i landdistrikterne, så kan vi ikke godt få den strategi for landdistrikterne, som ministeren jo lovede?
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Jeg tror ikke, at man kan komme udenom, at uanset hvor mange arbejdspladser boligjobordningen skabte, og det kan man diskutere, skulle den finansieres, fordi det var en tilskudsordning.
Og finansieringen skete ved, at man skar 5 pct. af de statslige arbejdspladser.
Dermed skulle man også finde statslige arbejdspladser, der skulle nedlægges.
Der har vi gjort det meget, meget skånsomt.
Jeg beklager hver eneste arbejdsplads, der forsvinder fra vores landdistrikter.
Nu nedsætter vi et udvalg på baggrund af den beretning, der bliver vedtaget her på tirsdag, der skal kigge på mulighederne i forhold til det, så i modsætning til den tidligere regering kigger vi på den del af det.
Må jeg så ikke bare sige, at det klinger lidt hult, når fru Jane Heitmann begynder at angribe mig for det, når man samtidig fra Venstres side kører med nulløsninger i forbindelse med de offentlige udgifter, der vil betyde massive reduktioner med besparelser på helt op til 30 mia. kr.
Det klinger lidt hult på den baggrund at anklage os for den her del af det.
Og så skal man huske på, at Venstre etablerede boligjobordningen og finansieringen af den.
Jane Heitmann (V), 2013-01-11:
Så vil jeg da godt lige tillade mig at minde ministeren om, at boligjobordningen rent faktisk skabte 5.000 nye job i Danmark.
Altså, vi taler ikke hverken om noget akutjob eller noget akutflop, vi taler faktisk om 5.000 nye job, der reelt blev skabt på baggrund af lige præcis VK-regeringens boligjobordning.
Og det kan man da kalde en gevinst, især for yderområderne.
Dertil kommer, at VK-regeringen jo umiddelbart før valget i 2011 faktisk foreslog, at vi skulle udvide boligjobordningen til også at rumme bl.a. fritidshuse, noget, som jo ville være kommet Fyn til gavn med i omegnen af 400 nye arbejdspladser, og det synes jeg da bestemt er attraktivt.
Jeg bliver nødt til at holde fast i, at siden ministeren vælger den position, som det nu er at nedlægge statslige arbejdspladser på Fyn og flytte dem bl.a. til Københavnsområdet, må der jo være noget, der gør, at ministeren mener, at det er en attraktiv disposition.
Og den disposition vil jeg godt bede ministeren om at redegøre for.
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Jeg synes, at det er en underlig form for argumentation, fru Jane Heitmann bruger.
Skulle jeg synes, at det var attraktivt at flytte statslige arbejdspladser?
Har jeg nogen sinde sagt noget om det?
Jeg har faktisk sagt, også i min indledning, da jeg holdt talen, at det gør ondt ved hver eneste statslige arbejdsplads.
Men fru Jane Heitmanns parti gennemførte en boligjobordning og effektiv administration, som betød, at man skulle spare 5 pct. af arbejdspladserne i staten.
Vi har gjort det på en sådan måde, at det kun er 15 pct. af reduktionen, der er sket i landdistrikterne.
Men det gør da ondt, hver eneste gang der forsvinder en arbejdsplads fra vores landdistrikter.
Det er jeg da helt enig i.
De mange arbejdspladser, der er mistet på Fyn – Fyn er jo den region, der faktisk er hårdest ramt – blev mistet under den tidligere borgerlige regering, som ikke ville anerkende, at krisen var der, og at regningen var at betale.
Man imødeså ikke krisen, før den var over os osv.
Der synes jeg, at man skulle gribe lidt i egen barm her.
Jane Heitmann (V), 2013-01-11:
Tak for det, og tak til ministeren for de afsluttende bemærkninger.
Det er jo vældig interessant at høre en fynsk landdistriktsminister tale om udvikling, når vi nu alle sammen ved, at hver sjette arbejdsplads på Fyn rent faktisk er forsvundet siden krisen i 2008.
Vi ved, at tallet for det samme i Københavnsområdet er, at hver 33. arbejdsplads er forsvundet siden krisen i 2008.
Jeg kunne egentlig på den baggrund godt tænke mig at spørge
: Hvad er det, der gør, at landdistriktsministeren finder det attraktivt at flytte statslige arbejdspladser fra Fyn, der altså har mistet hver 6. arbejdsplads, til bl.a. Københavnsområdet, der kun har mistet hver 33. arbejdsplads?
Hvad er det, der gør det attraktivt i en fynsk sammenhæng?
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Jeg tror, at hr. Leif Mikkelsen godt ved, at der blev lavet en stor skatteaftale med de borgerlige partier her for ikke ret længe siden.
Og den lemper skatten på arbejde, både i bunden og i toppen.
Så vi har sådan set adresseret den problemstilling.
Med hensyn til differentieret moms er det altid en diskussion, man kan tage.
Der er mange steder i verden, man har det, men vi har hidtil fravalgt det.
Det gjorde den tidligere borgerlige regering, også, og det ved hr. Leif Mikkelsen, han var jo en del af den tidligere borgerlige regering, da han var medlem af Venstre.
Så der vil jeg sige, at det er andre virkemidler, der skal til.
Men jeg vil sige til hr. Leif Mikkelsen, at jeg ikke anerkender, at det alene er skat, der gør det, der er rigtig, rigtig mange ting, der spiller sammen.
Det er helt afgørende, at uddannelsesmulighederne er til stede, og at den kompetente arbejdskraft er til stede.
Innovationsmiljøerne betyder noget.
Det har også betydning, at man kan få passet sine børn, så man kan komme på arbejde osv. osv.
Der spiller velfærdssamfundet ind.
Og jeg synes egentlig, at det er tankevækkende, at de lande, der har et højt velfærdsniveau og et forholdsvis højt skattetryk, faktisk klarer sig bedre gennem krisen end dem, der har et lavt skattetryk.
Leif Mikkelsen (LA), 2013-01-11:
Det er da virkelig udenomssnak, der vil noget: Man vil alt andet end at løse problemet.
Lad mig tage noget helt kontant som vores momssatser i Danmark og turismen, og med hensyn til turismen er vi vel enige om, at der foregår en del i vore landdistrikter og yderområder, ved vandet osv.
Muligheden for arbejdspladser var det, jeg pegede på var afgørende for, at man overhovedet bosætter sig i landområderne, men er der slet ikke her tale om en skævvridning eller nogle virkemidler, som ministeren eventuelt bruger i sine samtaler med de ansvarlige ministre i regeringen til at fortælle dem, at den er gal, den her, at det skal vi have rettet op på, det skal vi have ændret på?
Eller er det bare sådan, at vi svømmer rundt i noget med lidt tilskud, og at det ender med, at jeg får ret i, at etableringen af sådan et ministerium som det her er så fuldstændig og inderlig overflødig?
Undskyld, vil jeg sige til ministeren, men det er jo det, det fører til, hvis ikke man bruger sådan nogle værktøjer i forhold til den øvrige del af regeringen.
Så det er derfor, jeg er interesseret i at kende ministerens syn på det her område.
Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Det var ikke et spørgsmål om at omgå det behændigt, men jeg forsøgte at svare på en del af spørgsmålene fra den diskussion og debat, der har været.
Men ja, vi tabte faktisk op gennem 00'erne 20 pct. af vores konkurrenceevne.
Hvor vi jo lå rigtig, rigtig flot efter den tidligere socialdemokratisk ledede regering med Nyrup i spidsen, tabte vi rigtig, rigtig meget af vores konkurrenceevne.
Men for mig er konkurrenceevne andet end kun skat.
Jeg ved godt, at Liberal Alliance fokuserer meget på skat.
Det er altså også et spørgsmål om uddannelse, det er et spørgsmål om købmandskab, det er et spørgsmål om, hvordan vi sikrer de bedst mulige vilkår for vores virksomheder på innovationsdelen, på udviklingsdelen, og der tror jeg at vi og Liberal Alliance ser forskelligt på det.
Men jeg er enig i problemet med de 20 pct.s tab af konkurrenceevne – det er virkelig er en stor udfordring for os.