runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Lauritzen (V), 2013-03-20:
Tak til ministeren dels for at udvise sympati for de nordjyder, der er berørt af hændelsen med den påsejlede jernbanebro og de infrastrukturmæssige forringelser, dels for at erkende, at processen jo ikke har været optimal.
Det tror jeg ikke man kan være i tvivl om.
Det er jo snart et år siden, at den her bro blev påsejlet af et finsk containerskib, det var den 28. marts, og det har taget voldsom lang tid at få repareret den her bro.
Der var jo firmaer, der kunne løse opgaven, og som var ude at sige, at det var en opgave, det skulle tage 6 uger, måske det dobbelte og ikke mere, at løse, og nu ender det efter al sandsynlighed med at tage mere end et år.
For vi kan jo ikke engang nu få et bud på en dato fra Banedanmarks side, heller ikke fra ministeren, og det synes jeg er sørgeligt og ærgerligt.
Det er sådan i en privat virksomhed, at når der sker fejl, som der jo kan ske, så må man prøve på at rette op på dem.
Det her var et uheld.
Men der er tilsyneladende gået så mange ting galt i den her proces, at man godt kunne antage, at der skal placeres et ansvar et eller andet sted.
Der må være nogen, der har truffet beslutningerne.
Der er jo to modeller: Enten må ministeren påtage sig det politiske ansvar for de ting, der er gået galt, eller også må man placere det hos de ansvarlige – det kan være leverandører, det kan være dem, der har siddet med det i Banedanmark, og det kan også være, at der har siddet nogle med det i ministeriet.
Altså: Mener ministeren ikke, at man, hvis vi skal komme de her ting til livs og undgå, at det sker igen, måske skal drage konsekvensen og et eller andet sted sige, at der er nogen, der ikke har løst deres arbejdsopgave godt nok, og at det altså må have en konsekvens?
Sådan gør de det i en privat virksomhed, og det ville de helt klart have gjort i en situation som den her, hvis det var en privat virksomhed, der var tale om.
Synes ministeren ikke, at man måske kunne lære noget af det, hvis nogle af de myndigheder, som har et ansvar, gjorde det samme?
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-03-20:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg ikke kun synes, den her sag er ærgerlig, jeg synes faktisk, den er rigtig ærgerlig.
Jeg er ked af, at det har taget så lang tid at få udbedret skaderne på broen over Limfjorden.
Jeg synes også, man skal udvise stor forståelse for den frustration, som mange nordjyder dagligt har oplevet, ved at togforbindelsen har været afskåret fra resten af landet.
Jeg må også sige, at Banedanmark sammen med deres totalentreprenør MT Højgaard selvfølgelig har arbejdet på højtryk for at få udbedret skaderne på broklappen, så vi igen kunne få landsdelstrafik hen over Limfjordsbroen.
Jeg synes, det vil være en glædelig dag, hvor det kan lade sig gøre.
Jeg synes også, vi skal notere os, at DSB har medvirket til, at der har været erstatningskørsel – det er sådan en ringe trøst, kan man sige, men det er dog trods alt sket.
Banedanmark er helt klart ikke tilfreds med den indsats, som totalentreprenøren har leveret, og det vil der selvfølgelig også blive fulgt op på.
Jeg har ikke noget konkret bud på hvordan og hvorledes, men jeg tror, det er vigtigt, at en uafhængig kontrol på en eller anden måde er med til at sikre, hvad der er sket.
Derfor vil jeg tage initiativ til, at vi nu får kigget på det for at se, om vi kan lære noget af den her hændelse.
Jeg håber ikke, det kommer til at ske igen, men skulle det være tilfældet, er vi måske bedre forberedt til næste gang, hvis vi prøver at finde ud af: Hvad kan vi så lære af det her?
Det, der er tilbage at sige, er, at det har taget lang tid, det har taget for lang tid, og det har været til stor gene for nordjyderne.
Christine Antorini (S), 2013-03-20:
Der bliver masser af muligheder for, at man både kan have sine egne fritidsaktiviteter og i øvrigt være sammen med kammerater efter skoletid, for skoledagen vil slutte kl. 14, 15 eller 15.30.
Jeg synes, at noget af det, der er allermest spændende, er, at Foreningsdanmark har budt ret konstruktivt ind med hensyn til at indgå et samarbejde med skolerne.
For sagen er jo den, at det vil være rigtig spændende, hvis man ikke nødvendigvis behøver at skulle dyrke sin sport kl. 17 eller 18 efter skoletid, hvor man i øvrigt heller ikke har fået lavet lektier, fordi der ikke nødvendigvis er en lektiecafé på skolen, men at man i stedet har en længere dag, hvor man har fået ordnet sine lektier, fordi der er en lektiecafé, hvor der er et samarbejde med idræts- og foreningslivet, og hvor man derudover selvfølgelig stadig væk kan have god tid til selv at vælge, om man vil gå til kampsport, fægtning, eller hvad det er.
Det vil faktisk lige præcis give en bredere palet til børnene, uden at vi stjæler deres fritid.
Carsten Hansen (S), 2013-03-20:
I praksis kan jeg sige, at det betyder, at vi lægger dem oven i den pulje, der er etableret med de 75 mio. kr.
Det betyder, at de små byer får fortrinsret til flere områdefornyelsesmidler end tidligere.
Midlerne til områdefornyelsen kan kombineres med både de almindelige midler til bygningsfornyelse og midler fra den nye pulje.
Kombinationsmulighederne giver faktisk kommunerne de mest optimale muligheder for at planlægge og gennemføre strategiske og fremadrettede løsninger for de små byer i stedet for at have ensidig fokus på kun at rive boliger i byerne ned.
Som eksempel kan jeg nævne en nedslidt by, hvor man dels fjerner de dårlige bygninger og istandsætter de bedste, dels samtidig fornyer byens pladser og forbindelsesveje og måske etablerer et kultur- eller forsamlingshus.
Det er altså byfornyelse, vi taler om.
Det er en bredere indsats reserveret byer med under 3.000 indbyggere.
Louise Schack Elholm (V), 2013-03-20:
Så jeg skal forstå på ministeren, at først har ministeren taget en del af byfornyelsesmidlerne fra byerne og puttet over til mindre byer.
Nu forhøjer ministeren puljen for de mindre byer uden at føre penge tilbage til byerne, så netto har ministeren taget penge fra byernes byfornyelse.
Er det sådan, det skal forstås?
Skal det forstås således, at ministeren som sådan ikke foreslår en ny nedrivningspulje eller indsatspulje, som ministeren ynder at kalde det, men i stedet for putter flere penge i puljen med byfornyelsesmidler i forhold til den fordeling, der er lagt op til med lovforslaget fra efterået, L 57?
Karsten Lauritzen (V), 2013-03-20:
Ministeren har jo ret i, at ungdomskriminaliteten generelt er faldet.
Der er færre unge, der begår kriminalitet.
Men vi ser desværre også en forværring for nogles vedkommende.
Nogle af de unge, som regeringen undlod at bringe i en situation, hvor de fik en straf, eller hvis kriminelle handlinger fik en konsekvens, som følge af at man ændrede den kriminelle lavalder, er unge, som igen er gået ud og har begået kriminalitet.
Og hvis man dykker ned i det, tror jeg, at man vil finde ud af, at nogle af dem også har tilknytning til bandemiljøet.
De her kriminelle i bandemiljøet, hvor bandegrupperinger i øjeblikket bekriger hinanden, udnytter aktivt, at der er en kriminel lavalder.
Den indgik vi for 1½ år siden.
Vi har så bare den holdning, at vi synes, at man skulle ændre på prioriteringen i den aftale, fordi det, vi ser og har set i de sidste 3 måneder, er helt nyt.
Det virker ikke på mig, som om ministeren er særlig optaget af, at der er sket en ændring i kriminalitetsudviklingen, både når det handler om ungdomskriminalitet, og når det handler om bandekriminalitet.
Og det må jeg ærlig talt indrømme at jeg synes er lidt sørgeligt.
Morten Bødskov (S), 2013-03-20:
Måske skulle jeg bare til undgåelse af videre vildfarelse hos spørgeren præcisere, at det, jeg rent faktisk sagde er på rette vej, er den hårde indsats mod kernen.
Og det er det forebyggende arbejde, som spørgeren ville kunne se der lægges ufattelig mange ressourcer og kræfter i, hvis han tog ud i mange af de udsatte boligområder.
Det mener jeg er den rette vej at gå.
Når det så handler om, at der er et problem med – og selvfølgelig er der problemer, det kan enhver jo se med det blotte øje – at der er mange unge, der deltager i det her, synes jeg ikke, der er nogen grund til at stå her og så at sige nærmest kaste mudder efter hinanden for at finde ud af, hvem der har ansvaret for det.
Vi tager fat, og vi har lige lavet en ny, stor aftale, som skærper indsatsen over for den hårde kerne af dem her og i de her grupperinger, samtidig med at vi styrker det forebyggende kriminalpræventive arbejde rundtomkring i de områder, hvor vi ved der traditionelt er problemer med, at der rekrutteres til bl.a. banderne.
Det er den rette vej at gå.
Hvem der så har ansvaret for, at vi stadig står med problemerne i dag, synes jeg sådan set ikke at vi skal stå og kaste med mudder efter hinanden over.
Jeg synes, at der, hvor man skal sætte ind, er at sikre, at de her unge ikke havner i kriminalitet.
Og det gode er, at ungdomskriminaliteten – selv om der er store problemer nogle steder – jo generelt styrtdykker, og det synes jeg vi skal glæde os over.
Karsten Lauritzen (V), 2013-03-20:
Tak til ministeren for besvarelsen.
Det skal man jo sige, selv om man ikke er enig i indholdet.
Ministeren siger, at vi er på rette vej.
Det er, samtidig med at man, hvis man tager Ekstra Bladet i dag, kan læse – ministeren har sikkert læst det – at der indtil videre i 2013 er affyret 166 skud i Københavnsområdet.
Det er sådan cirka et par skud om dagen og langt mere end det, vi så i det selv samme område i 2012.
Men man skal forstå på ministeren, at vi er på rette vej.
Det er jeg uenig med ministeren i, og det tror jeg også at der er ret mange af de mennesker, som må leve med det her til hverdag, der er.
Men tilbage til spørgsmålet.
For spørgsmålet kommer sådan set af, at man – hvis man spørger nogen i miljøet – får det svar, at der er en del unge, der er involveret i de her bandeaktiviteter.
Det her er ikke rockerkrig, som man så i 1990'erne, hvor det var velorganiseret, og hvor alderen var noget højere, for der er sådan set ret mange unge involveret, ikke bare som ofre, men også i den her bandekonflikt med de forskellige bandegrupperinger.
I øvrigt kan man i Ekstra Bladet i dag også læse, at det er gået ud over en uskyldig 17-årig, der blev forvekslet med et bandemedlem.
Og det siger jo noget om, hvad det er for nogle mennesker, der er tale om i de her bandegrupperinger.
I den forbindelse vil jeg godt igen spørge ministeren, om han ikke tror, at der kan være en sammenhæng mellem det uheldige signal, regeringen sendte ved at ændre den kriminelle lavalder fra 14 til 15 år på et tidspunkt, hvor en række unge, der havde begået ganske alvorlig kriminalitet, og hvis sager stod for at skulle for en domstol, gik fri for straf og blev overladt til kommunen.
Tror ministeren ikke, det har sendt et forkert signal til de her unge?
Og anerkender ministeren i det hele taget, at der bliver brugt lillebrorkriminelle, altså det faktum, at unge under den kriminelle lavalder aktivt bliver brugt af banderne til at begå kriminelle handlinger?
Anerkender ministeren, at det er sådan?
Morten Bødskov (S), 2013-03-20:
Så må jeg opfordre spørgeren, som selv sad med ved bordet, da vi lavede aftalen, til lige at genlæse den aftale.
Der står rocker- og bandekriminaliteten nævnt.
Begrundelsen for, at den står nævnt, er de meget stærke prioriteringer, som også står i aftalen.
Det er altså en indsats, som bliver løftet til det største og højeste niveau nogen sinde, og hvor man går målrettet efter eksempelvis de boligområder, hvor man ved de er til stede.
Hvorfor?
Fordi de ikke skal bruge dem som rekrutteringsbaser.
Af hvem? Af de her unge, som vi her taler om.
Så det med, at problemet ikke har været inde på radaren, passer simpelt hen ikke.
Altså, det er det, vi har aftalt.
Karsten Lauritzen (V), 2013-03-20:
Er det efter ministerens opfattelse sikkert, at regeringens ændring af den kriminelle lavalder fra 14 til 15 år ikke har haft nogen indflydelse på de kriminelle banders rekruttering af nye medlemmer og hjælpere?
Morten Bødskov (S), 2013-03-20:
Altså, der er ingen tvivl for regeringen om, at når det handler om så at sige efterladenskaber og manglende integrationsindsats, kunne det have været dejligt, hvis hr. Martin Henriksens eget parti, Dansk Folkeparti, dengang man havde en vis del af ansvaret for det her land, havde gjort mere.
Det er der ingen tvivl om.
Der er ingen tvivl om, at noget af den tiltrækningskraft, der er til de kriminelle miljøer, hænger sammen med, at der er nogle, der ikke har fundet ud af, at der skal de ikke befinde sig, men at de skal være i uddannelse eller i arbejde.
Så der har regeringen bestemt draget en konklusion.
Og hvad har regeringen konkluderet?
Det er, at vi selvfølgelig sætter ind over for banderne, og det gør vi med det højeste niveau i indsatsen nogen sinde, og så forstærker vi integrationsindsatsen.
Så der har vi konkluderet.
Så skal jeg i øvrigt lade hr. Martin Henriksens filosofiske overvejelser stå for hans egen regning.
Der må han jo selv finde frem til, hvad han mener.
Det er lidt svært at stå her og forholde sig til den ene og den anden bold, der bliver spillet ind her.
Der må hr. Martin Henriksen selv redegøre for, om han mener, at der er bestemte lande, som udgør et problem her eller ej.
Martin Henriksen (DF), 2013-03-20:
Altså, vi kan jo helt nøgternt konstatere, at nogle af de indvandrergrupper, som er overrepræsenteret i kriminalstatistikkerne, oprindelig kommer fra muslimske lande.
Det kan man helt nøgternt konstatere ved at slå op i statistikkerne.
Og man kan se historisk, at den indvandring jo typisk kommer til Danmark via asylsystemet.
Og når vi nu kan se, at der er en rekordstor indvandring til Danmark via asylsystemet, kunne det måske være en meget god idé at gå ind og bremse op for den indvandring, når nu vi kan se, at der er mange af dem, der historisk er kommet til Danmark via asylsystemet, som på et tidspunkt ender med at begå kriminalitet, eller at deres efterkommere gør det.
Det er jo ikke, fordi jeg siger, at de kommer til Danmark med det formål at begå kriminalitet – det kan vi så konstatere at der er nogle inden for asylsystemet der gør, men det er jo ikke alle, der gør det – men der er altså nogle faktorer, der gør, at hen ad vejen ender indvandringen fra bestemte lande med forskellige former for kriminalitet.
Man kan slå op i Danmarks Statistik og andre steder og konstatere det.
Så kan man have lange, filosofiske diskussioner om, hvorfor det er sådan, men jeg synes da, det er ret interessant, hvis regeringen og justitsministeren siger, at de slet ikke kobler nogen af de bandeproblemstillinger, vi ser i dag, sammen med tidligere tiders indvandring, og at det ikke hænger sammen på den måde.
Er det sådan, jeg skal forstå justitsministeren?
Morten Bødskov (S), 2013-03-20:
Tak for det, formand.
Jeg er blevet spurgt til, om regeringens ændring af den kriminelle lavalder, som jo altså blev ændret fra 14 til 15 år, har haft nogen indflydelse på de kriminelle banders rekruttering af nye medlemmer og hjælpere.
Jeg håber ikke, det kan overraske nogen, når jeg siger, at jeg selvfølgelig ikke har noget grundlag for at sige, at der skulle være nogen som helst sammenhæng mellem ændringen af den kriminelle lavalder og bandernes rekruttering.
Det til trods sænkede den tidligere regering jo alligevel den kriminelle lavalder til 14 år.
Den her regerings opfattelse er, at børn skal mødes med en social indsats i stedet for med strafferetlige sanktioner.
Det gælder også 14-årige, og det er grunden til, at den kriminelle lavalder nu igen er hævet til 15 år.
Så er jeg desuden enig med spørgeren i, at det selvfølgelig er helt centralt, at vi forsøger at få brudt bandernes fødekæde, og den omfattende indsats, som gøres her, gøres på en helt række fronter.
Det gælder en bred vifte af forebyggende og kriminalpræventive tiltag, og den indsats gjorde jeg også rede for under samrådet i Retsudvalget i torsdags, hvor spørgeren jo selv deltog.
I den forbindelse kan jeg så fremhæve, at jeg, regeringen og spørgerens parti jo har lavet en ny stor flerårsaftale for politiet, hvor vi går målrettet efter de udsatte boligområder og går målrettet efter det, vi kalder rocker- og bandegrupperingernes rekrutteringsbaser, altså i de her særlige boligområder.
Hvorfor? Fordi vi ved, at de bliver brugt til at rekruttere til bandemiljøerne.
Derudover har politikredsene jo som led i udmøntningen af de aftaler, vi har lavet, fået tildelt midler fra Rigspolitiet, der er øremærket særlige initiativer til lige nøjagtig de udsatte boligområder, hvor indsatsen går på både at sætte fokus på og identificere unge, som på den ene eller anden måde kan tiltrækkes af bandemiljøet, og på den måde forhindre, at det sker, og inden det går galt.
Nick Hækkerup (S), 2013-03-20:
Den reduktion, som vi foretager til oktober, handler om, at vi hjemtager vores infanterikompagni.
Lige nu er vi bl.a. ved at redegøre for, hvor mange tolke der er tilknyttet de forskellige indsatser, vi har haft både tidligere og senere i forløbet, og det er klart, at når de oplysninger foreligger, vil man også ad den vej kunne se, hvad det forventede tolkeforbrug er i Helmand.
Men at begynde at skyde på, hvordan det vil udvikle sig hen ad vejen, synes jeg vi skal lade ligge, indtil vi har et substantielt fundament at stå på, nemlig den redegørelse, som er under udarbejdelse.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2013-03-20:
Tak for den lille udbygning af mit spørgsmål.
Det besvarede jo desværre ikke rigtig spørgsmålet, kan man sige.
Lad mig så spørge om noget andet, for det her kommer vi nok ikke nærmere.
Til oktober vil Danmark have cirka halvt så mange soldater i Afghanistan, som vi har i øjeblikket.
Vil vi også have cirka halvt så mange tolke, som vi har i øjeblikket?
Nick Hækkerup (S), 2013-03-20:
Det er fuldstændig rigtigt, som spørgeren siger i den der fremstilling, og jeg synes også, at det er rigtigt at få det gentaget.
Det er nemlig nogle gange blevet fremstillet, som om der kun er to muligheder.
Enten svigter man tolkene, eller også giver man asyl til alle.
Men efter min mening er muligheden for at svigte tolkene ikke til stede.
Til gengæld er der et bredt spektrum af handlemuligheder hen imod overvejelser om eventuelt at give asyl.
Noget af det, som kommer til at indgå i redegørelsen, er jo, hvad der er omstændighederne, og der er også i den forbindelse rejst spørgsmål her i Folketinget om, hvad andre lande gør.
Karsten Lauritzen (V), 2013-03-20:
Jo, men problemet er jo, at vi har lavet en fælles aftale, og den står Venstre fuldt og helt bag, vil jeg sige til ministeren.
Men vi har bare den holdning, at siden – der er gået 1½ år, siden den aftale blev lavet og en masse initiativer blev sat i værk – er udfordringen vokset i omfang på trods af den opprioritering, som vi har foretaget, og den opprioritering, man har foretaget i boligområderne, og som i øvrigt ligger i forlængelse af den tidligere regerings ghettostrategi.
Og der er vi da glade for, at den nuværende regering har adopteret den, og at vi kan være fælles om det.
Så vil jeg godt spørge justitsministeren endnu en gang: Mener ministeren ikke, at der skal ændres noget som helst i den indsats, vi gør i øjeblikket, inden for den økonomiske ramme, der er aftalt, og den prioritering, der er aftalt?
Eller anerkender ministeren, at der sket en udvikling, en forværring, af den her bandekonflikt, som måske skulle gøre, at man bredt politisk skulle sætte sig ned i et forhandlingslokale og diskutere, hvordan man kan sikre politiet flere ressourcer og flere redskaber til at bekæmpe den bandekrig, der udspiller sig uden for Christiansborgs tykke mure?
Nick Hækkerup (S), 2013-03-20:
Danmarks militære indsats i Afghanistan går tilbage til 2001, og tyngden er jo lagt på 2006 og frem og har hele tiden hvilet på et bredt politisk mandat.
Mandatet følger af de folketingsbeslutninger, der er vedtaget, og som også er udmøntet i planer og strategier for indsatsen i Afghanistan, som partierne, herunder jo også Venstre, står bag.
Jeg har som bekendt foranlediget, at der bliver udarbejdet en redegørelse om forsvarets anvendelse af tolke i Afghanistan.
Jeg mener derfor, at det vil være rigtigst at afvente den redegørelse og vurdere indholdet af redegørelsen, før der foretages overvejelser om eventuelle tiltag i relation til tolkene.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2013-03-20:
Når ministeren i et interview til TV 2 Nyhederne om de afghanske tolke, der arbejder for de danske styrker i Afghanistan, udtaler, at »jeg synes, at det vigtige er, at vi tager os af dem, vi har et ansvar overfor«, hvorledes forestiller ministeren sig da, at den danske regering skal tage sig af tolkene?
Morten Bødskov (S), 2013-03-20:
Jamen jeg vil sige til hr. Karsten Lauritzen: Ingen kan være i tvivl om, at der er et problem.
Det er derfor, at der bliver taget hårdt fat på det.
I sidste uge havde vi møde i politiforligskredsen, og uden at røbe for meget kan man vel godt sige, at der blev givet en udmærket redegørelse for situationens alvor, og hvordan politiet griber tingene an lige i øjeblikket.
Den aftale, vi har lavet, er en 4-årig aftale, som giver politiet mulighed for at prioritere ressourcerne, alt afhængigt af hvor problemerne er af et omfang, som gør det nødvendigt.
Hvad er det, politiet har gjort?
Ja, bare inden for de sidste 14 dage har de jo eksempelvis her i hovedstadsområdet gennemført mere end 80 ransagninger – mere end 80 ransagningerhar man gennemført.
Og siden januar måned har man gennemført mere end 1.400 visitationer.
Hvad vidner det om?
Det vidner om en indsats, som er på det højeste niveau nogen sinde.
Hvorfor?
Fordi det er alvorligt, og derfor er indsatsen så skærpet, som den er.
Men det handler jo også om, at den her type af prioriteringer kræver ressourcer, hvis politiet skal gøre det.
Det gør de nu.
Og så har de mulighed for at prioritere inden for rammen, den samlede økonomiske ramme.
Det er det, jeg mener er det rigtige at gøre.
Vi giver politiet mulighed for at gå hårdt til det her, i øvrigt samtidig med, som spørgsmålet startede med, at der støttes op om det forebyggende arbejde, så banderne ikke får held til at rekruttere flere usikre unge til deres modbydelige netværk.
Det er vigtigt.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2013-03-20:
Ja, det har jeg læst i dagens Information er ministerens opfattelse.
Den deler jeg ikke, så derfor vil jeg alligevel spørge ministeren om det, for der er jo et vist manøvrerum mellem det, at man ikke gør noget, og det, at man giver asyl.
Det er det manøvrerum, jeg godt kunne tænke mig at få lidt udfoldet, med hensyn til hvad man har af handlemuligheder dér.
Det er jo en interessant vurdering, men der er ikke rigtig nogen svar på særlig mange ting her.
Man må vel rimeligvis antage, at med færre soldater skal vi anvende færre tolke, og ministeren har jo tidligere sagt, at vi har et par år til at finde ud af, hvorledes vi håndterer situation med de her tolke.
Det har vi jo så ikke længere, i hvert fald ikke i forhold til en god portion af tolkene.
Altså, jeg spørger ikke om, hvornår den rapport til april kommer – det ligger lidt i formuleringen rapporten til april – men om, hvornår der skal være truffet en beslutning om, hvad man gør konkret for de enkelte tolke.
Morten Bødskov (S), 2013-03-20:
Altså, hvis det er sådan, at hr. Martin Henriksens spørgsmål hviler på sådan en mere generel antagelse om, at de udlændinge, der kommer til Danmark – og der kommer jo udlændinge på flere forskellige grundlag; nogle kommer hertil for at søge arbejde, og andre kommer for at få asyl, fordi de er på flugt fra krig og ufred og personlig forfølgelse – i vidt omfang kommer for at blive en del af det bandemiljø, vi ser udfolde sig lige i øjeblikket, så synes jeg, at hr. Martin Henriksen skylder at forklare, hvad det så er for specifikke lande, som han mener det er, hvor man er mest tiltrukket af at blive en del af det danske bandemiljø.
Jeg må sige, at jeg simpelt hen ikke kan forstå den grundlæggende antagelse, som jeg går ud fra at spørgsmålet bygger på.
Der, hvor regeringen har sat ind, er jo, at vi har prioriteret indsatsen mod bandeproblematikken højt fra dag et.
Man ville ikke være med til at betale regningen for det.