Lars Barfoed (KF), 2010-03-26:
Formålet med det her lovforslag er jo at ændre dele af den familieretlige lovgivning, så to personer af samme køn kan indgå ægteskab og blive omfattet af alle ægteskabets retsvirkninger i henhold til lovgivningen.
Det er jo en genfremsættelse af lovforslag nr. L 67, som blev behandlet i Folketinget i 2008, og man kan sige, at lovforslaget indholdsmæssigt minder om beslutningsforslag nr. B 56, som blev førstebehandlet her i salen i januar i år.
Så sent som i sidste uge behandlede vi et lovforslag, der jo i sit tema i hvert fald er nært beslægtet med det, nemlig forslaget om udvidelse af registrerede partneres adgang til at adoptere.
Så det grundlæggende tema, som det her lovforslag vedrører, har allerede flere gange været overordentlig grundigt debatteret her i salen, og vi skal jo senere i dag debattere yderligere to forslag, der kredser om det samme emne.
Med lovforslaget vil man gøre lov om ægteskabets retsvirkninger kønsneutral, og børneloven skal i henhold til forslaget ændres, så lovens faderskabsregler fremover skal finde tilsvarende anvendelse på to kvinder, som er gift med hinanden.
Den kvinde, der ikke føder barnet, skal så i henhold til forslaget betegnes som barnets medmoder.
Endvidere vil to personer af samme køn efter forslaget også kunne blive viet på rådhuset.
Endelig bliver det foreslået som en konsekvens af de øvrige forslag, at lov om registreret partnerskab bliver ophævet.
Som bekendt fik vi i 1989 loven om registrerede partnerskaber, og siden er der gennemført en række ændringer, som yderligere har forbedret retsstillingen og udbygget retsstillingen mellem registrerede partnere.
Senest ændrede vi partnerskabsloven i 2004, så stort set alle ægteskabslovens regler om indgåelse af ægteskab nu også gælder ved indgåelse af et registreret partnerskab.
Der er også sket ændringer i reglerne om adoption, så det nu er muligt for registrerede partnere at stedbarnsadoptere et barn allerede fra fødslen, når barnet er blevet til ved kunstig befrugtning.
Tidligere var det jo sådan, at en sådan adoption først kunne ske 3 måneder efter fødslen, og den registrerede partner gik derfor bl.a. glip af muligheden for at holde orlov med dagpengeret fra barnets fødsel.
Men sådan er det så ikke mere. Så registreret partnerskab er som hovedregel reguleret, for så vidt angår retsvirkninger, på samme måde som ægteskabsreglerne, men der gælder også nogle undtagelser. For det første drejer det sig om mulighederne for vielse.
For det andet gælder der et særligt tilknytningskrav til Danmark, hvis man ønsker at indgå registreret partnerskab her i landet.
Tilknytningskravet betyder, at registrering af partnerskab kun kan ske, hvis det er sådan, at en af parterne har bopæl her i landet og er dansk statsborger eller begge parter har haft bopæl her i landet i de sidste 2 år før registreringen.
Statsborgerskab og bopæl i Norge, Sverige, Finland, Island, Holland og som noget helt nyt nu også Belgien og Spanien bliver sidestillet i denne henseende med dansk statsborgerskab og bopæl her i landet.
Det er samtidig sådan, at Familiestyrelsen arbejder på at udvide den her ordning med andre lande, som har en lovgivning om registreret partnerskab, der svarer til den danske, men der må man naturligvis grundigt undersøge de enkelte landes retsstilling, før man tager stilling til det.
Så det er noget, der sker hen ad vejen.
For det tredje finder adoptionslovens regler i dag ikke anvendelse på et registreret partnerskab.
Dog er det sådan, at en registreret partner, som jeg nævnte lige før, kan adoptere den anden partners barn ved en såkaldt stedbarnsadoption, medmindre der er tale om et adoptivbarn fra et andet land.
En registreret partner kan heller ikke få fælles forældremyndighed over et barn, medmindre det sker ved en stedbarnsadoption.
Derudover finder bestemmelser i lovgivningen, som indebærer nogle særlige regler om den ene part i et ægteskab bestemt ved dennes køn ikke anvendelse på registrerede partnere.
Det gælder bl.a. reglerne om faderskab i børneloven.
På langt de fleste områder er der imidlertid allerede i dag ligestilling mellem registrerede partnere og ægtefæller, og en sådan ligestilling støtter regeringen.
Regeringen kan imidlertid ikke støtte det forslag, som her er til debat.
Det skyldes helt overordnet, at regeringen ikke er enig i den helt grundlæggende forudsætning, som forslaget bygger på, nemlig at ægteskabet som begreb skal ændres.
Det mener vi ikke.
Ægteskabet er juridisk, traditionelt og historisk set en betegnelse for et særligt forhold mellem en mand og en kvinde, og regeringen ønsker ikke bare med et pennestrøg at ændre ægteskabsbegrebet ved også at gøre det til en betegnelse for par af samme køn.
Vi synes, det er naturligt, at der er to forskellige betegnelser for to forskellige former for partnerskaber.
Så allerede af den grund kan regeringen ikke støtte lovforslaget.
For god ordens skyld vil jeg nævne, at ifølge det, jeg netop har sagt, kan regeringen ikke støtte, at par af samme køn skal kunne vies i kirken som ægtefæller.
Det næste, jeg vil fremhæve, er, at regeringen ikke mener, at man uden videre bør ophæve det særlige tilknytningskrav, som gælder for indgåelse af et registreret partnerskab her i landet.
Selv om der er mange lande, der har indført en lovgivning om registreret partnerskab, er der fortsat et stort flertal af lande, som ikke tillader indgåelse af registreret partnerskab eller ægteskab mellem to personer af samme køn.
Hvis vi på dette punkt ligestiller indgåelse af registreret partnerskab med et ægteskab, risikerer vi, at udenlandske par gifter sig her i landet, selv om det ingen retsvirkninger vil have i deres hjemland.
Det vil også betyde, at de pågældende i deres hjemland lovligt vil kunne indgå et ægteskab, men efter dansk ret vil der i disse situationer principielt jo være en risiko for bigami, og en sådan ordning har jeg svært ved at se det hensigtsmæssige i.
Jeg vil derefter vende mig mod nogle af de forskellige retsvirkninger af henholdsvis et ægteskab og et registreret partnerskab, som i dag følger af lovgivningen.
En vedtagelse af lovforslaget vil langt hen ad vejen føre til, at de forskelle bliver ophævet.
Også af den grund kan regeringen ikke støtte forslaget.
På det her punkt vil jeg nøjes med at knytte nogle enkelte bemærkninger til spørgsmålet om adoption og forældremyndighed samt faderskab.
Det er jo ikke længe siden, at jeg her i Folketinget tilkendegav, at regeringen ikke kan støtte lovforslag nr. L 146, der som bekendt lægger op til at fjerne den forskel, som i dag gælder for ægtefæller og registrerede partnere med hensyn til adoption og forældremyndighed, og det er fortsat regeringens holdning.
Når det gælder faderskab, vil lovforslaget indebære, at børnelovens faderskabsregler fremover skal finde tilsvarende anvendelse på to kvinder, som er gift med hinanden.
Den kvinde, der ikke føder barnet, skal ifølge forslaget betegnes som barnets medmoder.
Jeg synes, det er vigtigt her at få frem, at børneloven i sin grundstruktur hviler på den helt naturlige, vil jeg sige, forudsætning om, at der skal altså en mand og en kvinde til for at skabe et barn.
Det tror jeg ikke forslagsstillerne sådan umiddelbart kan lave om på.
Selv om lovforslaget har forsøgt at give nogle konkrete anvisninger på, hvordan der skal skabes ligestilling i disse regler mellem registrerede partnere og ægtefæller, er der imidlertid ikke i lovforslaget gjort op med forslagets konsekvenser.
Jeg skal bare nævne et vigtigt eksempel.
Børneloven indeholder i § 1 den såkaldte pater est-regel.
Den betyder jo, at ægtemanden som udgangspunkt anses for at være far til et barn, der fødes af en gift kvinde.
Den bestemmelse ændres så med lovforslaget til, hvad der vel må betegnes som en mater est-regel.
Det vil altså betyde, at hvis en kvinde, som er gift med en anden kvinde, føder et barn, så skal den anden kvinde anses for at være medmoder.
Hvor faren er henne i billedet, ved jeg ikke.
Der er ikke taget stilling i forslaget til, hvordan den biologiske far skal være stillet, når der fødes et barn i et ægteskab mellem to kvinder.
Hvad er barnets retsstilling i forhold til sin rigtige far, og hvad er farens retsstilling i den forbindelse?
Det er der ikke gjort op med her.
Så der er altså stor usikkerhed også på dette punkt i lovforslaget, og det taler også efter regeringens opfattelse imod at vedtage dette forslag.
Så samlet set vil regeringen ikke kunne støtte lovforslaget.