runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Jarlov (KF), 2016-02-09:
Jeg synes, det er en meget mærkelig måde at stille det op på.
Jeg har fuld forståelse for, at det er en ærgerlig situation, hvis man kommer til at skulle flytte, på grund af at man får en mindre indtægt.
Men vi kan ikke garantere alle mennesker, at de kan blive boende i en hvilken som helst bolig.
Man kan jo bo i en meget dyr bolig, og så kan det offentlige ikke garantere, at man kan blive boende, hvis man ikke længere har et job og ikke længere har den samme indtægt.
Det kan vi altså ikke.
Det ville selvfølgelig være dejligt, hvis vi kunne det, men vi har ikke det pengetræ.
Og der er heller ikke nogen rimelighed i, at man skal blive ved med at betale en meget, meget høj husleje.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-09:
Det lovforslag, vi behandler i dag, udmønter en aftale om et kontanthjælpssystem, og det er med henblik på, at det kan betale sig at arbejde.
Det er et led i jobreform fase 1, og det er en aftale, der er indgået mellem Dansk Folkeparti, Liberal Alliance, Det Konservative Folkeparti og Venstre.
Aftalen indebærer, at der indføres et kontanthjælpsloft og en 225-timersregel, og at retten til ferie for kontanthjælpsmodtagere reduceres fra 5 til 4 uger.
Loftet gælder for kontant- og uddannelseshjælps- og integrationsydelsesmodtagere, og loftet sætter en overligger for, hvor meget man samlet set kan modtage i kontanthjælp, særlig støtte og boligstøtte.
Hvis de samlede ydelser til personen overstiger loftet, reduceres særlig støtte og boligstøtte.
Kontanthjælpsloftet sikrer, at det bedre kan betale sig at arbejde.
Det er sund fornuft, at der skal være en forskel på at være på offentlig forsørgelse og på at forsørge sig selv.
Det handler om respekt for de mennesker, der hver dag står op og går på arbejde, og det handler om at sikre sammenhængskraft i vores velfærdssamfund.
Og så handler det i særdeleshed om, at flere bliver en del af fællesskabet på arbejdsmarkedet, også selv om det kun er med få timers beskæftigelse.
Med kontanthjælpsloftet vil det være sådan, at et typisk kontanthjælpsægtepar med tre børn fortsat har cirka 15.000 kr. til rådighed om måneden, efter at skat og husleje er betalt,
eller, for at sige det på en anden måde, at de årligt modtager 406.000 i samlede offentlige ydelser.
Og det er, når der tages udgangspunkt i de almindelige familietypeberegninger.
De tal vil regeringen gerne stå på mål for.
Vi indfører også et krav om, at dem, der kan, skal arbejde 225 timer om året for at fastholde den fulde kontanthjælp.
Reglen skal sikre, at kontanthjælpsmodtagere reelt står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Personer, som ikke kan arbejde, f.eks. på grund af sygdom eller lignende, berøres ikke af reglen.
Endelig indeholder lovorslaget en ændring af kontanthjælpsmodtagernes ret til ferie, så de får ret til 4 ugers ferie i stedet for de nuværende 5 uger, og en ferieperiode må maksimalt vare 2 uger.
Og jeg vil gerne takke for behandlingen af lovforslaget her i dag og ser frem til en god udvalgsbehandling.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-09:
Det må jo glæde ministeren, at de eneste, der i deres høringssvar sådan set synes, at det her er et rigtig godt lovforslag, er ministerens gamle arbejdsplads, Dansk Arbejdsgiverforening – alle andre synes jo, at det her er noget værre noget over for de mennesker.
Men jeg er nødt til lige at stille et enkelt afklarende spørgsmål.
Det, der skete, var jo, at det viste sig, at det kontanthjælpsloft, som man jo sådan set havde lagt fra regeringens side, faktisk var forringet i forhold til de enlige forsørgere, efter at finanslovsaftalen var blevet lavet.
Det vil sige, at det endte ud i, at de enlige forsørgere faktisk får mindre end det, som regeringen først foreslog – er det ikke korrekt?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-09:
Forslaget, som det ligger her, som det er fremsat, er et forslag, som sikrer, at der er et særligt bånd i nettokompensationsgrad eller i forskellen mellem hvad man samlet set har som indkomst, hvis man arbejder til en overenskomstmæssig mindsteløn, og hvad man kan få i samlede overførsler, hvis man er på kontanthjælp.
Det er et bånd, som sikrer en nettokompensationsgrad på mellem ca. 80 og ca. 90 pct.
Og hvis der er nogle, der i særlig grad er blevet berørt, så er det, fordi deres gevinst ved at tage et arbejde tidligere har været særlig lille.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-09:
Det her er et forsøg på at finde ud af, hvad der er sket, fordi de enlige altså bliver stillet ringere i det her forslag end i regeringens oprindelige udspil.
Så der er sket et eller andet i finanslovsforhandlingerne, der gør, at de enlige faktisk står svagere.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, om det var Liberal Alliance eller Dansk Folkeparti, eller hvem det var, der egentlig krævede, at de enlige skulle stå svagere i det her.
Det synes jeg ville være meget interessant at få at vide.
Torsten Gejl (ALT), 2016-02-09:
Jeg tror også, at niveauet for sociale ydelser har en betydning, men det viser sig jo, at det er i de lande, hvor niveauet for sociale ydelser er højest, at folk helst vil arbejde.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-02-09:
Alternativet erkender altså, at niveauet for sociale ydelser har en betydning.
Altså, hvis vi herinde besluttede, at man skulle kunne få 500.000 kr. om året i kontanthjælp, så ville der nok være færre, der ville arbejde for 250.000 kr. om året.
Det er jo godt, at vi er nået så langt.
Det er jo bare et af de parametre, vi kan justere på herinde.
Det er svært for os at justere på nogle af de andre parametre, men vi har ligesom kontrol over, hvad man får i sociale ydelser.
Og er det derfor ikke også nødvendigt og godt, at man ligesom siger: Jamen man skal ikke kunne få det samme, som man skal kunne få, når man går på arbejde?
Torsten Gejl (ALT), 2016-02-09:
Det hjælper jo ikke.
Vi taler om 600-700 jobs, muligvis nogle enkelte flere, og vi taler om at nedsætte tusinder og atter tusinder af menneskers kontanthjælp.
Pelle Dragsted (EL), 2016-02-09:
Jeg vil bare sige mange tak for talen.
Det, jeg egentlig vil spørge om, er, at der jo – heldigvis, og forhåbentlig så snart som muligt – kommer en tid efter den her regering, en tid, hvor der måske vil blive set lidt mere bredt på, hvordan økonomien fungerer, og på de sociale konsekvenser, som politikken medfører.
Jeg vil egentlig bare høre, om vi i Enhedslisten kan regne med at have Alternativet ved vores side, når vi skal arbejde for, at en ny regering, selvfølgelig, som noget af det første afskaffer den her forfærdelige lov, som vi nu indfører.
Torsten Gejl (ALT), 2016-02-09:
Vi glæder usigeligt til den tid, som hr. Pelle Dragsted taler om.
At stå her og give konkrete løfter om, hvordan det lige skal strikkes sammen, og hvad der konkret skal rulles tilbage, er svært, men jeg ser mange ting for mig, jeg ville have lyst til at rulle tilbage – også det her kontanthjælpsloft.
Pelle Dragsted (EL), 2016-02-09:
Det er jo klart, for vi bliver flere partier, der skal sætte os ned sammen efter et valg, og så må vi se, hvordan styrkeforholdet er faldet ud, og så skal vi jo finde ud af, om vi kan blive enige om et regeringsgrundlag osv.
Men mit spørgsmål går bare på, om Alternativet sammen med Enhedslisten vil lægge vægt på, at vi får genoprettet økonomien for nogle af de grupper, som virkelig bliver udsat med det her forslag, bl.a. de enlige mødre.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-02-09:
Tak for det.
I dag førstebehandler vi en lov fra regeringen med støtte fra Dansk Folkeparti om at genindføre kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen.
Red Barnet siger i deres høringssvar: »Red Barnet vurderer, at kontanthjælpsloftet vil gøre hverdagen umådeligt hårdere for mange kontanthjælpsmodtagere og deres børn, samt at kontanthjælpsloftet vil have en række uhensigtsmæssige konsekvenser for børnene.«
Bedre Psykiatri advarer i høringssvaret om konsekvenserne for de psykisk sårbare og siger bl.a.: »Ved en genindførsel af kontanthjælpsloftet vurderes sikkerhedsnettet at være svækket og den økonomiske tryghed skadet for rigtig mange mennesker og deres familier, ikke mindst børnene.
På sigt vil det ramme store som små, hvor selv i forvejen særligt udsatte børn risikerer at miste deres sociale fodfæste og leve under trange vilkår.«
Der var vist en spørger tidligere, der også bragte på bane, at op imod en tredjedel af børn med psykisk syge forældre risikerer at få psykosociale problemer senere i livet ifølge forskning, og Bedre Psykiatri gør også opmærksom på, at trivsel i hjemmet er betinget af netop familiernes økonomiske og boligmæssige tryghed.
Vi har prøvet det før.
Regeringen skønner selv 650 mennesker.
Til gengæld blev familier fattige, og børn måtte vokse op i fattigdom.
Jeg tror, at alle ved, at Radikale Venstre ønsker, at mange flere danskere skal i arbejde.
Det allerbedste for børns opvækst er, at deres forældre kan forsørge sig selv og dem.
Det allerværste for børns opvækst er at vokse op i fattigdom.
Men ingen kan jo vælge at være på kontanthjælp.
Kan man arbejde, så skal man arbejde.
Kontanthjælpen er vores sikkerhedsnet i Danmark.
Det sikkerhedsnet klipper regeringen og Dansk Folkeparti nu hul i.
Det vil medføre forarmelse og marginalisering og flere børn, der vokser op i fattigdom.
Det mener vi ikke er en rigtig prioritering.
Vi mener faktisk ikke, at vi kan være det bekendt.
Karsten Hønge (SF), 2016-02-09:
Det er jo ikke så svært at blive enig om, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Hvad er det, der hjælper arbejdsløse i gang?
Hjælper det at forringe forholdene for kontanthjælpsmodtagere?
SFI - Det Nationale Forskningscenter for Velfærd og Rockwool Fonden har dokumenteret, at der ikke er positive effekter af tidligere begrænsninger af kontanthjælpen.
Men er der slet ikke nogen, der er positive?
Jeg fandt en enkelt: Dansk Arbejdsgiverforening.
Men det er også dem, der kan se frem til, at lønningerne presses nedad.
Hvorfor i alverden vil de borgerlige så gennemføre en lov, som gør livet surt for så mange tusinde, og med en effekt, som stort set ikke kan måles?
Chikane af de mange for et beskedent resultat.
Jeg tror, det handler om noget, man måske kan kalde ideologisk betingede reflekser.
Jeg synes, jeg kan se, det er i familie med Pavlovs hunde.
Der var det her forsøg med hunde, der kom til at savle, bare de hørte en klokke.
De havde nemlig gennem en tid hørt en klokke, hver gang de fik et måltid mad.
Jeg tror, det er sådan, at hver gang de borgerlige hører en lille klokke om borgere, der er arbejdsløse eller kontanthjælpsmodtagere eller på anden vis går uproduktive rundt efter de borgerliges mening, så går der sådan en rigtig træls refleks i gang, som siger noget i retning af: Gør livet så surt som muligt for de udsatte og for de borgere, som har et svagt fodfæste på arbejdsmarkedet.
Pres på borgerne for at søge et arbejde kan jo virke.
Men det virker kun over for dem, som rent faktisk er i stand til at indrette deres adfærd efter nye forhold.
Men mange kontanthjælpsmodtagere er af flere forskellige grunde netop ikke i stand til bare at rette ind og marchere ud på arbejdsmarkedet.
De borgerlige vil bruge virkemidler, som ikke virker.
Det er lidt, som hvis man har en guldfisk, man synes skal beskæftige sig med noget mere, og så giver man den en cykel: Op på cyklen og af sted.
Det er altså det, man kalder et mismatch på arbejdsmarkedet.
Sig det dog bare ærligt.
Det gør jo ondt helt inde i den småtskårne, fornærede borgerlige sjæl, at mennesker får penge for at gå derhjemme, uanset at de så i øvrigt helst vil have et job.
I det omfang, virksomhederne mangler arbejdskraft, er det jo kvalificerede ansatte, der efterspørges.
Og her er medicinen jo logisk nok uddannelse, men også her rammer regeringen helt ved siden af med besparelser på netop uddannelsesområdet.
Forringede forhold for kontanthjælpsmodtagerne skaffer ikke en eneste ekstra håndværker eller ingeniør.
Fattigdom fører i det hele taget ikke til beskæftigelse, men til apati og mismod.
På længere sigt kommer det faktisk til at koste samfundet, for børn, der vokser op i fattigdom, klarer sig på alle områder dårligere end børn fra familier med tryghed.
Det her forslag er både reaktionært og asocialt, og det har SF ikke tænkt sig at stemme for.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-02-09:
Jeg skal bare høre, om Alternativet mener, at niveauet for sociale ydelser overhovedet har nogen betydning for, om folk vil arbejde.
Har det nogen betydning for beskæftigelsen, eller er det kun alle de andre ting – socialt samvær og noget at stå op til osv. – der spiller ind?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-09:
De overvejelser, der har været i forbindelse med udarbejdelsen af lovforslaget, har været overvejelser af den karakter, jeg har skitseret – altså respektfulde overvejelser om, at de mennesker, som hver dag står op, passer deres, går på arbejde, skal have en gevinst ud af det i forhold til de mennesker, som bliver forsørget af det offentlige.
Og vi har tilstræbt, at nettokompensationsgraden ligger imellem disse ca. 80 og ca. 90 pct.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-09:
Jeg vil gerne høre, om ministeren kan bekræfte, at både kontanthjælpsloftet og 225-timers reglen som udgangspunkt rammer alle, der af kommunen er vurderet som aktivitetsparate.
»Som udgangspunkt«, siger jeg, fordi jeg godt ved, at der nævnes muligheder for undtagelse; men som udgangspunkt bliver alle, der af kommunen er vurderet som aktivitetsparate, dvs. hverken job- eller uddannelsesparate, ramt af kontanthjælpsloftet og af 225-timers reglen.
Benny Engelbrecht (S), 2016-02-09:
Jo, men der er vel ikke nogen, der anser det som særlig realistisk, at regeringen kommer til at gennemføre anden halvdel af jobreformen, hvis Dansk Folkeparti ikke støtter det.
Jeg kan da i hvert fald godt læse avis, især måske fordi jeg er citeret i de samme aviser, som hr. Kristian Thulesen Dahl er.
Så spørgsmålet er vel meget enkelt: Hvad vil man egentlig bruge pengene til, hvis det er, at man ikke kan bruge dem i det her efterår på en skattereform?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-09:
Jeg har fuld tillid til, at jobreform 2 bliver gennemført.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-09:
Tak for det.
Grunden til, at jeg simpelt hen er nødt til at gå op på talerstolen nu, er, at det, der blev sagt fra DF's side, da var det værste vrøvl.
For det første siger Dansk Folkeparti: Vi skærer ikke i ydelserne, vi holder, hvad vi lover.
670 mennesker mister 160.000 kr. om året på grund af 225-timersreglen, 35.000 børn oplever ringere kår, og 7.300 vil miste 11.500 kr. om året.
Så stop med det her med at kalde det ydelser eller ej; de her mennesker oplever en stor nedgang i deres indtægter.
Det næste er, at det kan betale sig at arbejde og dermed skabe incitament, hørte jeg ordføreren sige igen og igen.
Vi har jo også et svar fra ministeren, der siger, at 77 pct. af kontanthjælpsmodtagerne, der rammes af nedskæring, ikke er jobparate, ikke er parate til at tage et job.
Så hvordan skal man så forholde sig til det, som Dansk Folkeparti siger?
Man snakker om midlertidige ydelser, og at de bare kan komme i arbejde, selv om de ikke er – ifølge ministeren – jobparate.
Hvordan skal de så kunne komme i arbejde, og hvordan skal de forholde sig til, at man siger midlertidige ydelser, når ministeren siger, at de ikke er jobparate?
Det sidste, jeg vil pege på, er, at Dansk Folkeparti nu siger, at kommunerne bare kan hjælpe dem, der ikke kan betale huslejen, hvis de er bange for at miste boligen.
Der er jeg bare nødt til at henvise til høringssvarene og så se på det, som Danmarks Almene Boliger siger.
De skriver: Risikoen for en stigning i antallet af udsættelser bliver ikke mindre af, at forslaget i praksis afskaffer kommunernes mulighed for at yde særlig støtte til høje boligudgifter ved akut social begivenhed.
Så til Dansk Folkeparti vil jeg sige: Nej, kommunerne har svært ved at hjælpe de mennesker, der bliver sat ud af deres bolig.
Så jeg synes simpelt hen, Dansk Folkeparti tager det her for nemt.
Det virker, som om de er ligeglade med de her mennesker, det virker, som om de bare skal have det her igennem, og det virker, som om de ikke tager ansvar i forhold til det, de har gang i.
Der er så mange mennesker, der mister så mange penge, og der er rigtig mange mennesker, der ikke har mulighed for at komme i arbejde, og de får ikke den hjælp, de skal have.
Marlene Harpsøe (DF), 2016-02-09:
Sikke en omgang plader, der som sædvanlig kom fra hr. Leif Lahn Jensens side.
Men når det er sagt, vil jeg bare lige spørge ind til, hvad der egentlig er Socialdemokraternes mål med at fremføre de argumenter, som de gør.
For jeg må ærligt indrømme, at jeg virkelig blev i tvivl om, hvad det er, man vil fra Socialdemokraternes side.
Hvad er målet?
Er det målet at skabe flere kontanthjælpsmodtagere, sådan som Socialdemokraterne i høj grad medvirkede til, da man fik regeringsmagten i 2011, eller er det at få færre kontanthjælpsmodtagere?
Jeg vil rigtig gerne have et klart svar.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-09:
Vi har flere mål.
Men der har den tidligere regering kæmpet rigtig meget for at få flere i arbejde, og det er rent faktisk lykkedes.
Arbejdsløsheden er gået ned; alle de reformer har faktisk gjort, at vi har fået flere i arbejde.
Det er sket, samtidig med at vi sådan set også tog fat på fattigdomsdelen og sørgede for, at flere mennesker havde mere at leve for – hvor Dansk Folkeparti jo var med til i 00'erne at sætte børnefamilier og andre i en svær situation.
Og det gør Dansk Folkeparti bare igen.
Så vi har vist resultaterne, men det har Dansk Folkeparti jo egentlig også, for dengang steg antallet af børnefamilier, der havde det skidt, også, og det kommer det til igen.
Så vi har givet masser af svar, men jeg mangler stadig væk svar fra Dansk Folkeparti, og det får jeg nok ikke – så naiv er jeg dog trods alt heller ikke.
Marlene Harpsøe (DF), 2016-02-09:
Hr. Leif Lahn Jensen taler jo udenom.
Prøv at høre, hvad det er, jeg spørger om.
Det, jeg spørger om, er, om man fra Socialdemokraternes side ønsker flere kontanthjælpsmodtagere.
Og det er jo netop det, som Socialdemokraternes politik de seneste år har medvirket til, altså at skabe flere kontanthjælpsmodtagere.
Ville det ikke være bedre, om det var sådan, at socialdemokratisk politik rent faktisk sikrede, at de her kontanthjælpsmodtagere kom ud i et arbejde?
Det synes jeg, men det er tilsyneladende ikke socialdemokratisk politik, tværtimod vil man bare skabe flere og flere kontanthjælpsmodtagere, og det er tilsyneladende det mål, som man har sat sig fra Socialdemokraternes side.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-09:
Det undrer mig lidt, for dengang vi lavede den kontanthjælpsreform, var målet jo netop – som vi i øvrigt var enige med DF om, for de var jo sådan set med i den kontanthjælpsreform – at få flere i arbejde.
Og det var Dansk Folkeparti meget, meget enige med os i, og det har jeg sådan set svaret på.
Men vores mål er ikke, sådan som Dansk Folkeparti ønsker det, at lave ringere forhold for de handicappede eller ringere forhold for de enlige eller ringere forhold for alle dem, som i forvejen har lidt.
Det er ikke vores mål.
Hvis det er Dansk Folkepartis mål, så sig det dog ærligt.
Det er da til at forstå.
For jeg kan ikke se andre årsager til, at man gør, som man gør.
Men det er da fair nok, hvis det er det, man vil.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-09:
Det er jo sådan, som der også refereres til, at regeringen arbejder både med jobreform 1 og jobreform 2, og den del af jobreform 2, der er relevant her, er skattelettelser til lønmodtagere med lavere lønninger.
De sidste er desværre på grund af krig og flygtningekrisen blevet udsat et halvt års tid, men målet med begge dele er at skabe klare incitamenter til at arbejde, og det er sådan, at det her er tænkt til at understøtte muligheden for at gennemføre jobreform 2, altså skattelettelser i bunden.
Benny Engelbrecht (S), 2016-02-09:
Læser man regeringsgrundlaget, kan man se, at dette lovforslag er en del af det, som man har valgt at kalde en jobreform.
Dette er første del, og så kommer der en jobreform 2, som man kan forstå er en skattereform.
Nu skal man jo være temmelig blind for ikke at have lagt mærke til, at regeringen har visse udfordringer med at overholde sine egne berammede tider, og Dansk Folkepartis formand, hr. Kristian Thulesen Dahl, har også meddelt ret klart og tydeligt, at man synes, man skal udskyde en skattereform yderligere – ikke bare til efteråret, men endnu længere tid, faktisk på ubestemt tid.
Så mit spørgsmål er egentlig ret enkelt: Hvis det sker, hvad skal der så ske med det provenu, som det her lovforslag genererer?
Jeg antager, at man ikke bare har tænkt sig at lade de penge ligge.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-09:
Ja, der er desværre rigtig mange, som bliver berørt af det her, og det hænger sammen med, at der igennem de senere år er blevet opsamlet alt, alt for mange på kontanthjælp.
Det, der er vort mål, er at få udtyndet den mængde mennesker, der er på kontanthjælp, således at de mennesker, der har en arbejdsevne, nu med dette forslag har et klart incitament til at tage et arbejde med den del af deres kapacitet, som de evner at tage et arbejde med, og at de øvrige mennesker får hjælp, således at vi får udtyndet antallet af kontanthjælpsmodtagere.
Som vi har hørt mange gange i dag, må kontanthjælp ikke være det, det har udviklet sig til, nemlig en varig ydelse.
Kontanthjælp er en midlertidig ydelse.
Man skal hurtigt enten i job eller have hjælp, således at man kommer videre over på andre ydelser.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-09:
Nu er denne regering og den tidligere regering jo selv ansvarlige og medansvarlige for, at antallet af kontanthjælpsmodtagere stiger, for det er jo en naturlig følge af, at man har skåret drastisk ned på mulighederne for at få førtidspension, og at antallet af mennesker, der mister deres sygedagpenge, altså får frataget deres sygedagpenge af kommunerne, også stiger.
Så der er jo en naturlig årsag til, at antallet af kontanthjælpsmodtagere øges.
Men jeg synes ikke, ministeren forholdt sig til det centrale i spørgsmålet: Er det korrekt, at mennesker, som kommunen har vurderet som værende hverken jobparate eller uddannelsesparate, bliver ramt af kravet i 225-timers reglen og af kontanthjælpsloftet?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-09:
De eneste, der bliver ramt af 225-timers reglen, er de mennesker, som ikke arbejder i disse 225 timer om året, og som kommunen bedømmer til at have en arbejdsevne svarende til de 225 timer.
Pelle Dragsted (EL), 2016-02-09:
Jamen først og fremmest vil jeg da sige tillykke til beskæftigelsesministeren.
Det må jo være lidt af en festdag.
Nu kommer ministeren jo, som andre ordførere også har nævnt, fra en baggrund i arbejdsgivernes vigtigste lobbyorganisation, hvor man jo i årevis har presset på for at få skåret ned i arbejdsløse danskeres ydelser.
Så bliver ministeren hevet ind til at varetage arbejdsmarkedsområdet lige fra arbejdsgivernes organisation, og nu kan ministeren så sætte kronen på værket ved at gennemføre de her meget, meget voldsomme angreb på de danskere, der er ramt af ledighed og for nogles vedkommende også sygdom, hvorefter ministeren så i et høringssvar bliver klappet på ryggen af sin tidligere organisation.
Det er næsten til at få tårer i øjnene over.
Men mit spørgsmål ligger lidt i forlængelse af den tidligere ordførers.
Den her 225-timersregel er det, man siger folk skal arbejde.
Det er fair nok.
Der foreslås i høringssvarene fra en organisation, at man jo så kunne sige, at ja, i den udstrækning, jobcentrene faktisk anviser 225 timers arbejde og de her arbejdsløse siger nej tak, så kunne man tale om det.
Kunne man forestille sig et ændringsforslag, der sagde, at kun i de tilfælde, hvor jobcenteret faktisk har tilbudt de her mennesker 225 timers arbejde, bliver de ramt af den her regel?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-09:
Det første, vi skal være opmærksomme på, er, at der er job nok.
Det er stadig sådan, at en stor del af de job, der bærer væksten i Danmark, besættes med medarbejdere fra vores nabolande.
I alt er der nu ca. 150.000 årsværk, og kvartal for kvartal kommer der flere til.
Vi skal have vendt udviklingen, således at flere danskere får del i disse job.
Og som det andet: Det er sådan, at vi er opmærksomme på, at hvis man nærmer sig fristen for at blive berørt af 225-timersreglen, så skal man kunne få ekstra støtte fra jobcentrene.
Det er der taget højde for i lovforslaget.