runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-04-30:
Det, jeg synes er lidt interessant at høre, er jo, at Venstre har en klokkeklar tro på, at den politik, som har vist sig indtil nu ikke at virke, fremover vil virke.
Situationen er jo den, at der har været en recession på 25 pct. i Grækenland med den politik, som Venstre synes man bør fortsætte.
Der er en situation, hvor gælden i forhold til bruttonationalproduktet er eksploderet under de her reformer.
Hvorfor fortsætte en politik, som har vist sig ikke at løse problemerne?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2015-04-30:
Kære hr. Nikolaj Villumsen, det er jo ikke på grund af besparelser, at man er havnet i den her situation.
Det er det, man forlanger og rimeligvis forventer af Grækenland.
Og nej, den politik har ikke slået fejl.
Den politik er jo nødvendig, for at man kan få råd til at foretage de investeringer, som skal skaffe arbejdspladser.
Man kan ikke bare bruge løs af noget, man ikke har, for hvem skal så betale det?
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-04-30:
Det, der jo egentlig på mange måder er så paradoksalt, er, at den tidligere græske regering, der, som alle og enhver, der bare ville bruge nogle minutter på det, godt kunne se var dybt, dybt korrupt, klart blev støttet af EU ved valget i 2012. Man vidste godt, at de her folk var dybt korrupte.
Jeg har selv været i Grækenland og talt med repræsentanterne for trojkaen.
De sagde jo: Vi havde fuldstændig undervurderet det program, som vi så endte med at lægge frem, altså den voldsomme korruption, som var i Grækenland.
Det betød, at vores program grundlæggende ikke har hængt sammen, og at den rigeste del af befolkningen ikke har bidraget til at betale regningen for den økonomiske krise.
Det er der så nogle der prøver at ændre på nu, og der er situationen så bare, at det accepterer man ikke fra EU's side, men i stedet for stiller man nogle andre politiske krav, som jo kan få økonomien til at bryde fuldstændig sammen i Grækenland lige om lidt.
Det synes jeg da er bemærkelsesværdigt.
Hvorfor stille de her politiske krav i stedet for at fokusere på en realistisk løsning?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2015-04-30:
Jeg gentager nok lidt mig selv, men det er også noget, som helt fundamentalt er uforståeligt for Enhedslisten.
Man kan altså ikke bruge penge, man ikke har, og man kan ikke insistere på en politik, der ikke kan lade sig gøre.
Hør nu her, den politik, vi foreslår, er, at man har pengene i kassen, før man bruger dem.
Det er jo ikke sådan et fuldstændig afsindigt og vanvittigt liberalistisk synspunkt, det er almindelig god, sund fornuft, som selv socialdemokrater kan tilslutte sig.
Morten Bødskov (S), 2015-04-30:
Efter det trænger vi vist til, at der kommer en socialdemokrat på talerstolen.
For virkeligheden er jo den, at alle EU-lande har en stor interesse i, at der findes en løsning, som sikrer stabilitet i Grækenland selvfølgelig, men også i euroområdet.
Når det gælder Danmarks deltagelse – det har allerede været fremme i dag fra ministerens side – har vi jo kun ydet lån til Grækenland via vores forpligtelser i IMF.
Og derfor er spørgsmålet om det græske låneprogram altså således en sag mellem den nye græske regering og de øvrige eurolande, og her deltager Danmark som bekendt ikke.
Men vi respekterer selvfølgelig fra Socialdemokraternes side ligesom de øvrige EU-lande resultatet af det valg, der er afholdt, og ser, må jeg sige, også frem til et fortsat samarbejde med den nye græske regering om at løse de udfordringer, som Grækenland står over for.
Lad mig understrege, at vi ikke betragter låneprogrammet som en del af problemet, snarere tværtimod.
Virkeligheden er den, som også ministeren sagde, at Grækenland ville være værre stillet uden låneprogrammet.
Og derfor skal man jo være glad for den betydelige solidaritet, andre lande – ikke mindst eurolandenes borgere – har vist Grækenland i en meget, meget vanskelig situation.
Alle ønsker vi selvfølgelig, at Grækenland hurtigst muligt kan lægge krisen bag sig, og virkeligheden er også den, at Grækenland jo i dag, som ministeren også påpegede, har langt bedre forudsætninger for at lægge krisen bag sig, end man ville have haft, hvis man ikke havde fået låneprogrammet.
Det er vigtigt at understrege, at en konsekvent gennemførelse af tilpasningprogrammet vil være en forudsætning for, at Grækenland fortsat oplever fremgang.
Der er også andre lande, som har været i betydelig krise.
og genetableret tilliden til den.
De baltiske lande har været igennem lignende udfordringer.
Den reelle udfordring her, som det også allerede har været fremme, er ikke gældens aktuelle størrelse, men snarere den græske regerings ønske om at lempe finanspolitikken, tilbagerulle strukturreformer, hvilket vil gøre det reelt vanskeligere at opretholde gældsholdbarheden og vil sætte spørgsmålstegn ved hele genopretningen af den græske økonomi.
Derfor skylder dem, der mener noget andet, jo faktisk at redegøre for, hvordan man så mener at en løsning skal hænge sammen.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-04-30:
Det, som jo bl.a. er konflikten lige nu, er, at der er et krav om, at Grækenland skal forringe pensioner og forringe forholdene på arbejdsmarkedet i forhold til faglige rettigheder.
Hvorfor er det krav acceptabelt for Socialdemokraterne?
Altså, hvorfor er lige præcis de to forudsætninger helt nødvendige for, at Grækenland kan låne penge?
Der er da ingen tvivl om, at den tidligere konservative regering og de tidligere socialdemokratiske regeringer i Grækenland har bragt landet i en rigtig, rigtig uholdbar situation.
Men jeg vil så bare sige, at der så har været en insisteren fra EU's side på at føre en særlig politik for at løse det problem.
Den politik har vist sig ikke at virke, og så insisterer man på at fortsætte politikken, og det er der, hvor jeg undrer mig.
Hvorfor ikke forholde sig til realiteterne, kigge på, at gælden er steget, kigge på, at der er en massiv recession og så prøve at gøre det muligt at vælge en anden vej?
Hvorfor insisterer Venstre på en politik, som har vist sig ikke at være effektiv?
Lars Barfoed (KF), 2015-04-30:
Det ændrer sig jo ikke, ved at der kommer en ny regering.
En ny regering må jo være forpligtet på de aftaler, den gamle regering har indgået.
Og så er det selvfølgelig sådan, at hvis man vil nogle nye ting, må man jo overbevise dem, man har en aftale med, om, at de nye elementer er mindst lige så gode som de elementer, der indgik i den gamle aftale.
Der er jo intet, der hindrer grækerne i f.eks. at effektivisere deres skatteopkrævning eller lave et mere progressivt skattesystem.
Det kan de jo bare gøre.
Helge Vagn Jacobsen (RV), 2015-04-30:
Tak for det, og tak til hr. Nikolaj Villumsen.
Men så tror jeg egentlig også, at enigheden ophører.
Jeg synes, det virker temmelig paradoksalt, at Enhedslisten, som jo er arg modstander af EU, pludselig i den her situation pålægger EU ansvaret for at redde et lands økonomi.
Det er jo en lidt paradoksal situation, at på den ene side skal EU nok slet ikke være der og helst blande sig uden om alting, og på den anden side skal de løse de europæiske landes økonomiske problemer.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Ordføreren er jo rimelig godt inde i de græske forhold, kan jeg høre, så det andet spørgsmål, jeg har, går på, hvad der ville være sket, hvis Grækenland ikke havde kunnet opnå de lån af eurolandene og fra IMF, som de har opnået.
Hvad tror ordføreren at der ville være sket i Grækenland?
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-04-30:
Jeg kan i hvert fald sige, at hvis man er en fransk eller tysk bank, som er dem, den græske statskasse skyldte penge, er det rigtig godt, at man havde sin nationale regering og de andre eurolande til at låne grækerne penge, for siden da har det været bankerne, der har fået 90 pct. af de penge, som eurolandene har sendt af sted til grækerne.
Situationen er jo den, at hovedparten af de penge, som eurolandene betaler til Grækenland, lige kort når ned forbi Athen, hvorefter de når tilbage til Frankfurt og Paris.
Det er jo belejligt, hvis man er en bank.
Det er bare ikke særlig godt, hvis man er en græsk pensionist, der får skåret ned i sin folkepension, og som ikke længere kan få adgang til den livsnødvendige medicin.
Situationen er jo den, at det har haft store konsekvenser for Grækenland at gå med i euroen.
Jeg har jo altid været modstander af euroen, fordi jeg mener, at eurosamarbejdet prioriterer økonomiske hensyn over hensynet til eksempelvis at bekæmpe arbejdsløsheden.
Det er jo det, vi kan se ske i Grækenland lige nu.
Man prioriterer benhårdt at skære ned og lave besparelser.
Jeg snakkede med den græske sundhedsminister for nogle måneder siden.
De har under den tidligere regering skåret 58 pct. på det græske sundhedsbudget.
Det har bare ikke hjulpet til at få en lavere gæld.
Derfor er spørgsmålet så, om man ikke skulle prøve at gøre det muligt for den nyvalgte græske regering at gå en anden vej.
Helge Vagn Jacobsen (RV), 2015-04-30:
Det sidste tror jeg aldrig vi bliver enige om, altså om, hvordan man skal skabe balance i sin økonomi, for det er tilsyneladende en helt anden vej.
Der er jo en politisk forskel på, hvordan man mener man får balance, og hvordan man mener man skaber reformer.
Det er jo fair nok.
Det gælder jo både i Grækenland og for den sags skyld i Danmark.
Jeg synes ikke, at ordføreren kom så meget ind på det første spørgsmål, jeg stillede, nemlig det paradoksale i, at man på den ene side jo er EU-modstander og på den anden side her peger på, at den løsning, der er for Grækenland, er en støtte fra EU.
Hvordan kan det hænge sammen?
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-04-30:
Situationen er den, at Grækenland er underlagt EU's økonomiske styring.
Og det, vi drøfter i dag, er jo fornuften i, at man ikke fra valg til valg som vælger kan træffe en beslutning om, hvilken økonomisk politik der skal føres i ens land, men at den skal dikteres fra Bruxelles.
Det er jo ikke sådan, at gælden er faldet i Grækenland.
Det er jo ikke sådan, at der er kommet gang i økonomien.
Man står i den situation, at man i de seneste år har haft en recession på 25 pct.
Og jeg mener bare, at når man har lavet en så forfejlet politik, og når vælgerne ønsker at gå en anden vej, skal vi demokratisk respektere det.
Lars Barfoed (KF), 2015-04-30:
Jeg synes jo, det er interessant at høre hr. Nikolaj Villumsen tale om, at på den ene side har vi den europæiske elite, og på den anden side har vi det græske folk.
Jeg går ud fra, hr. Nikolaj Villumsen er enig med mig i, at alle regeringerne i Europa sådan set er valgt demokratisk, så hvis man skal bruge den retorik, må det enten være den græske elite imod den europæiske elite, eller også må det være det græske folk på den ene side og resten af Europas befolkninger på den anden side.
Man kan ikke sige, at i resten af Europa er det eliten, og at det i Grækenland er folket.
Det er jo noget vrøvl retorisk set.
Jeg håber, at hr. Nikolaj Villumsen er enig med mig i, at sådan er det.
Jeg tror egentlig, at man i resten af Europa ville værdsætte, at de i Grækenland bliver mere effektive med hensyn til at indkræve skatter.
Vi kan jo sådan set være ligeglade, og eurolandene kan være ligeglade med, hvordan Grækenland får balance på sit budget.
Det må de jo selv om, bare de får balance.
Dennis Flydtkjær (DF), 2015-04-30:
Vi så jo allerhelst, at man fik lavet en generel omlægning, hvor man fik elbilerne ind i det ordinære afgiftssystem.
Men som det også fremgik af mit svar til Enhedslisten, så vi sådan set gerne, at regeringen indkaldte til forhandlinger.
Deri er der jo også et indirekte ja til fru Astrid Krags spørgsmål.
Jeg undrer mig over, at regeringen ikke tilsvarende kan sige klart ja til Enhedslisten.
Vi skal jo finde en løsning nu, for finder vi først en løsning hen i november, ja, så har man jo stort set ødelagt markedet.
For som hr. Henning Hyllested har sagt flere gange i debatten indtil videre: Køber man en bil i august eller oktober, eller hvornår det skulle være, engang i efteråret, ja, så aner man ikke, hvad man får af afgift.
Man får først bilen leveret engang næste år, og får man så 0 pct. i afgift, eller får man 180 pct. – eller får man en afgift et eller andet sted midtimellem, fordi vi så får lavet en mere langsigtet løsning undervejs?
Så ud fra det, regeringen har sagt, har vi ikke nogen løsning på det her.
Astrid Krag (S), 2015-04-30:
Det er nu et ret enkelt ja- eller nejspørgsmål.
Og skulle der være en regering, der kunne se for sig, at de kunne skaffe en finansiering af 43 mia. kr. i deres eget finanslovsudspil til at afskaffe afgifterne eller lade være med at finansiere den danske folkeskole – det er jo et beløb i den samme størrelsesorden, vi snakker om – er det da altid en regerings mulighed at gøre det.
Så det var jo et mærkeligt eksempel.
Altså, nu har vi en regering, der siger, at de kommer til at lægge et finanslovsforslag frem, hvor der er en finansiering til at forlænge afgiftsfritagelsen med 1 år, altså i 2016.
Og det helt enkle spørgsmål til Dansk Folkeparti, som vi ikke fik svar på før, men som vi måske kan få svar på nu, er: Ønsker man fra Dansk Folkepartis side at give den sikkerhed og den tryghed, som både bilbranchen, elbilbranchen, og forbrugerne – både de offentlige, kommuner og regioner, men jo også privatpersoner – har efterspurgt, ved at forlænge afgiftsfritagelsen med 2016?
Ja eller nej?
Christian Juhl (EL), 2015-04-30:
Hr. Preben Bang Henriksen siger, at forbrugerne har ret til reel oplysning om de varer, de finder i butikkerne og måske ønsker at købe.
Men alligevel skal der ikke være noget system til at sikre det område, som er et kæmpeproblem – et kæmpe globalt problem – nemlig det, at arbejderrettigheder trædes under fode, at arbejdere dør af dårlige arbejdsvilkår, at arbejdere snydes, så vandet driver af dem.
Det skal der ikke være et system som oplyser om; det er smagsdommeri.
Hvor går grænsen hos Venstre for, hvornår det er reel oplysning til forbrugerne, og hvornår det er smagsdommeri?
Preben Bang Henriksen (V), 2015-04-30:
Jeg så meget gerne, at forbrugeren fik de oplysninger, som hr. Christian Juhl efterlyser.
Jeg synes bare ikke, det er et forhold, staten skal rodes ind i.
Vi ser virksomheder, der forsøger at give den pågældende forbrugeroplysning, og det bliver simpelt hen til et almindeligt konkurrenceelement ligesom på så mange andre områder, og det er vi fra Venstres side fuldt ud tilfredse med.
Christian Juhl (EL), 2015-04-30:
Betyder det, at hr. Preben Bang Henriksen mener, at vi skal overlade det til dem, der sælger produkterne, at oplyse og ikke blande os i, om det nu er en seriøs oplysning, og ikke hjælpe med at retlede forbrugerne i forhold til de oplysninger, de får?
Altså, det betyder, at kvaliteten er ligegyldig, og at det er konkurrencen, der fuldt ud skal bestemme, hvilke oplysninger vi får om vores varer.
Preben Bang Henriksen (V), 2015-04-30:
Det beslutningsforslag, vi behandler her i dag, og som er fremsat af Enhedslisten, drejer sig om, at vi skal oprette en etikmærkeordning, der skal fortælle forbrugeren, om produktet er produceret i overensstemmelse med grundlæggende arbejdstagerrettigheder og menneskerettigheder osv. Nærmere betegnet er der tale om, at det sekretariat og det nævn, der skal fungere under det her, bl.a. skal tage stilling til, om Genèvekonventionen er overholdt, til menneskerettighedserklæringen og konventionen om borgerlige og politiske rettigheder, til økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, til retningslinjer for menneskerettigheder og erhverv – at ansættelser er sket frivilligt, at der er et sikkert og sundt arbejdsmiljø, at der intet børnearbejde er, at der er organisationsfrihed, at der ikke er overdrevne arbejdstider, at der ikke er nogen diskrimination i ansættelsen, og at der gives en løn, der sikrer tilstrækkelig levestandard.
Alle de her krav skal påses ude i alle leder af produktionsprocessen, og det vil sige lige fra råvarens fremskaffelse og bearbejdning og senere transport.
Herudover understreges, at det er både producenten, men også underleverandører, der skal opfylde de her krav.
Jeg må indledningsvis sige, at det er en ordentlig mundfuld, vi har med at gøre, og det drejer sig åbenbart om alle varer.
Jeg har da også samtidig bemærket, at det skal finansieres af statskassen, uden at der i øvrigt er sat noget beløb på, hvor meget det løber op i.
I Venstre finder vi, at det er vigtigt, at forbrugerne får relevant information, så de kan træffe valg ud fra deres ønsker og behov.
Gennem deres valg er forbrugerne med til aktivt at påvirke varer og tjenesteydelser på markedet, og det ser vi løbende til.
Allerede i dag findes der et marked for produkter, der lever op til forskellige etiske krav, så forbrugerne har faktisk en valgmulighed i dag.
Der er eksempler på private mærkeordninger – eksempelvis det, der hedder Max Havelaar-ordningen.
I Venstre finder vi, at en etisk mærkningsordning bør være drevet af virksomhedernes engagement i samarbejde med forbrugerne.
Det er ikke statens opgave at være smagsdommer over for, hvilke etiske kriterier der skal lægges vægt på.
Etik kan som bekendt være mange ting, og nogen egentlig formel på, hvad god etik er, findes mig bekendt ikke.
Jeg synes, man skal lade det være op til den enkelte forbruger at afgøre, hvad der skal lægges mest vægt på – om det er miljøvenlighed, menneskerettigheder, dyrevelfærd, eller hvad vi nu måtte tale om.
Så Venstre ønsker ikke at bidrage til at etablere det her system, og samlet set kan Venstre ikke støtte den ordning, der foreslås.
Christian Juhl (EL), 2015-04-30:
Tror Socialdemokraternes ordfører også på den slags ideer om, at når det er for kompliceret for fællesskabet, er det meget lettere for forbrugeren selv at finde ud af det og stille kravene?
Mette Reissmann (S), 2015-04-30:
Jeg vil gerne starte med at sondre mellem substansen, altså det forhold, at vi klart mener, at man skal kæmpe for arbejdstagernes rettigheder overalt på jorden, for det mener jeg vi skal, og så det faktuelle og nærværende beslutningsforslag, der handler om, om vi skal have en mærkningsordning, eller om vi ikke skal have en mærkningsordning.
Og jeg vil forholde mig til det sidste.
For vi skal ikke have en mærkningsordning som den, som Enhedslisten lægger op til.
Det går i øvrigt kun på produkter – hvad med serviceydelser?
Det har vi ikke set noget om fra Enhedslistens side.
Vi mener, at de kræfter, vi kaster ind i kampen for arbejdstagernes rettigheder i hele produktionskæden, er bedst givet ud på den måde, vi har valgt at prioritere indsatsen, og det er bl.a. igennem CSR-handlingsplanen, sådan at de virksomheder i hele produktionskæden, som er involveret, faktisk har et incitament til at skulle lige præcis producere under ordnede forhold.
Forbrugeroplysning er vigtig, og derfor har vi også sat ind med forskellige initiativer, som bl.a. er understøttet både af staten, men også af EU, over for skolebørn helt ned til 3. klasse, sådan at vi lærer vores børn, når de går i skole, at være aktivt bevidste forbrugere, så de kan stille de krav.
Preben Bang Henriksen (V), 2015-04-30:
Nej, vi skal ikke overlade det til dem, der sælger produkterne, vi skal overlade det til dem, der køber produkterne.
Der vil skabes et helt sædvanligt marked, hvor den moderne forbruger vil efterspørge de her oplysninger, og på den baggrund vil tingene indrette sig efter forbrugernes ønsker.
Der vil være utrolig mange administrative problemer, og der skal allokeres utrolig mange ressourcer til det system, som Enhedslisten lægger for dagen her.
Det skal jo ud i alle lande og kontrolleres; der skal være kontrolbesøg – uanmeldte kontrolbesøg, og jeg har ligesom ministeren svært ved at forestille mig, hvordan det overhovedet skal kunne effektueres.
Jeg tror ikke på, at det her kommer til at fungere på nogen måde.
Det bliver forbrugerne selv, der kommer til at stille krav til virksomhederne, og sådan skal være.
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-04-30:
Jeg gav også udtryk for, hvad handels- og udviklingsministeren har sagt om de her ting.
Jeg har prøvet på at beskrive de internationale mærkningsordninger og her FN’s Global Compact som noget af det allervigtigste.
Det er jo lige præcis at give støtte til den type ting, som er fuldstændig afgørende; det er her, Danmark kan være med til at presse på og spille en rolle, og det har vi gjort, og det vil vi fortsat gøre.
Eigil Andersen (SF), 2015-04-30:
Jeg kan forstå, at ministeren advarer mod det her med bl.a. det argument, at man ikke mener, at der skal være et nationalt initiativ på det her område, men et internationalt.
Nu er jeg så ikke enig i, at man ikke kunne tage et nationalt initiativ – det kunne man sagtens – men nuvel, nu tager jeg udgangspunkt i det, som beskæftigelsesministeren siger.
Så er mit spørgsmål: Hvilke initiativer tager Danmark og vil Danmark tage i international sammenhæng for at fremme den tankegang, som ligger bag det her forslag fra Enhedslisten?
Hvilke initiativer vil Danmark tage i EU?
Hvilke initiativer vil Danmark tage i FN?
Christian Juhl (EL), 2015-04-30:
Det er da formynderi og en undervurdering af arbejderne.
Loven er en beskyttelseslov.
Det betyder, at man har ret til at holde de 3 uger af sin ferie i hovedferieperioden.
Man har ret til at holde ferie under visse betingelser.
Man har ikke pligt til det.
Man kan frit vælge det, hvis man kan blive enig med sin arbejdsgiver.
Det er for at beskytte arbejderne mod arbejdsgivernes vilkårlighed, med hensyn til hvornår ferien bliver lagt.
Det er for at begrænse arbejdsgivernes eneret.
Det er det, der ligger i loven.
Det er en rigtig fornuftig ting, for så kan arbejderne vælge, om ferien skal holdes i hovedferieperioden eller på et andet tidspunkt, og de kan forhandle sig frem til det.
Det er det samme med opkrævningen, men det svarer hr. Joachim B. Olsen heller ikke på.
Er det ikke en fordel at have en kollektiv opkrævning og en statsgaranteret opkrævning af pengene i stedet for at privatisere opkrævningen til hver enkelt lønmodtager?
Joachim B. Olsen (LA), 2015-04-30:
Nej, det mener vi ikke, for hvis det var privat, kunne der komme alle mulige forskellige løsninger.
Der kunne opstå alle mulige forskellige løsninger.
Og de løsninger, der er gode, vil blive kopieret af andre.
Det er det, der er godt, for vi kommer ind i en tid, hvor arbejdsmarkedet ændrer sig rigtig meget og rigtig hurtigt.
Derfor er det efter vores opfattelse bedre, at det er ude på arbejdsmarkedet, at man laver aftaler.
De kan være mangfoldige, og de kan være forskellige, fordi der er mangfoldighed og mange forskellige behov.
Christian Juhl (EL), 2015-04-30:
Tak for de pæne ord – ordene er i hvert fald pæne efter min mening.
Men hvad er årsagen til, at 1.100 døde tekstilarbejdere ikke betyder det samme og ikke betyder, at vi vil give forbrugerne mulighed for at kunne vælge sådan nogle produkter fra, som er lavet under de miljømæssige forhold og andre ting?
Hvad er den kvalitative forskel på arbejderrettigheder og miljøhensyn?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-04-30:
Nogle gange kan man blive sådan lidt mismodig, når hr. Christian Juhl stiller sådan et spørgsmål og underforstået mener, at jeg er ligeglad med 1.100 døde tekstilarbejdere i Bangladesh.
Det er en urimelig sammensætning.
Jeg prøver faktisk at svare ordentligt og sagligt på det.
Vi vil gerne være med til at understøtte alt, hvad der kan gøres internationalt på det her område.
Når hr. Christian Juhl går op og forsvarer sit beslutningsforslag, kan vi måske få svar på det, men for mig handler sådan nogle mærkningsordninger i høj grad om troværdighed.
Det er det, der er afgørende for forbrugerne.
Og jeg stiller så det her spørgsmål: Kan det lade sig gøre på dansk foranledning at lave en global mærkningsordning, som også har troværdighed, hvor den skal stå til ansvar for, hvad der sker i det yderste hjørne, i eksempelvis Bangladesh?
Det var det spørgsmål, som jeg stillede meget kontant, og derfor er det ikke fair at udlægge det, som om jeg er ligeglad med 1.100 døde personer i en eller en tragisk ulykke, tværtimod.