runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Liselott Blixt (DF), 2011-03-31:
Som der er flere, der har antydet, er det et komplekst lovforslag.
Lovforslaget går ud på at revidere regelsættet om det videnskabsetiske komitésystem og behandlingen af sundhedsvidenskabelige forskningsprojekter.
I forslaget er der indeholdt en ændring af, hvordan komitésystemet organiseres: en smidigere sagsbehandling og en sikring af større ensartethed, en ny opgavefordeling og en klar opgaveportefølje i komitésystemet, en forbedret mulighed for at forske i en række situationer, hvor man finder at det ikke strider imod hensynet til forsøgspersonernes sikkerhed, integritet og velfærd, og en forbedret mulighed for at følge op på og kontrollere godkendte sundhedsvidenskabelige forskningsprojekter.
Jeg kan kun tilslutte mig Socialdemokraternes ønske om, at vi får en teknisk gennemgang, da der er mange punkter i det, både gode og dårlige, som der også tidligere er blevet sagt.
De ting, som jeg vil tage op, er nogle af de ting, der bekymrer os i forslaget.
I forslaget vil man fjerne en række opgaver fra de regionale komiteer.
Disse opgaver skal fremover behandles i Den Centrale Videnskabsetiske Komité, CVK.
Det fornemmer jeg at de regionale komiteer ikke er tilfredse med.
Konsekvensen af ændringen vil hurtigt kunne blive, at færre ønsker at blive medlem af den regionale komité, og det vil i fremtiden utvivlsomt påvirke rekrutteringen af såvel lægefaglige personer som lægmænd.
Der er indanket alt for få sager til CVK, og det er årsagen til, at CVK nu skal have en række sager at arbejde med.
Men derved ødelægges en del af det ellers gode komitésystem, som fungerer godt i dag.
Et andet aspekt, som andre også har været inde på, og som jo nok er et af dem, der også er mest forbundet med følelser, er det med akut forskning uden forudgående samtykke i ikkelægemiddelforsøg.
Det er en af de sager, som påvirker os alle sammen etisk, og som også påvirker de borgere, som måske ikke helt kan se, hvad der er i selve lovforslaget.
Man bør have nogle retningslinjer, og derfor vil vi i hvert fald fra Dansk Folkepartis side stille en del spørgsmål om, hvordan man sikrer, at det her bliver på den rigtige, etisk korrekte måde.
Skal man eksempelvis kunne frasige sig, at der kan forskes, hvis det er, man er bevidstløs?
Og hvilken bevidstløshedstilstand taler vi om?
Bevidstløshed er at være væk, det kan være på grund af alkoholisme, men det kan også være en dyb bevidstløshed, som er coma, og hvor det så er livstruende for en.
Jeg mener, der mangler nogle punkter, så vi også kan gøre borgerne trygge, så man ikke tror, at man lige pludselig er en forsøgsperson, fordi man havner inde på et sygehus, og man så derved ikke ved, hvad der sker.
Til hvis gavn skal det være?
Skal det være for ens egen skyld, når man ligger og er meget syg og livstruet, eller er det for videnskabens videre behandling med nogle ting, som kan gøre, at man kan hjælpe andre patienter?
Vi går i hvert fald positivt ind i arbejdet, men vi er skeptiske på nogle områder.
Troels Christensen (V), 2011-03-31:
Som jeg nævnte tidligere, er vi altså ret faste i kødet her og meget overbeviste om, at bliver der både en faglig tilgang og en tilgang udefra, hvor man har noget forstand på økonomi og ledelse, får vi nogle stærkere og bedre organisationer.
Nu beder hr. Per Clausen mig også om at komme med et konkret bud, men det er jo altså ikke nogen hemmelighed, at der er nogle af skolerne, der virkelig er meget sårbare, har store økonomiske problemer og har haft det under den ledelsesform.
Dermed ikke være sagt, at det bliver mindre, fordi man laver det om, men vi har en tro på, at får man mere ledelseskraft ind i institutionerne, vil man også bedre kunne håndtere fremtidens udfordringer.
Per Clausen (EL), 2011-03-31:
Ja, ja, vil jeg sige til hr. Troels Christensen, jeg spurgte, om der var nogle konkrete begrundelser for at lave om på ledelsesstrukturen, for institutionerne, medarbejdere og studerende, protesterer jo kraftigt imod de her forandringer.
Jeg tænkte så, at hr. Troels Christensen nok havde et konkret eksempel eller to eller måske en analyse fra Kulturministeriet, som viste, at det var nødvendigt at lave de her forandringer.
Det har hr. Troels Christensen ikke, han har bare nogle sådan almene betragtninger.
Jeg nævnte helt tilfældigt Københavns Universitet og CBS, hvis ledelser jo har været ude i stort stormvejr nu, og hvor det jo ikke tyder på, at den struktur, man nu vil indføre på Kulturministeriets område, giver nogen som helst sikkerhed for, at man får kompetente og professionelle ledelser.
Troels Christensen (V), 2011-03-31:
Det, der er grunden til, at vi ændrer de her forhold, er selvfølgelig i første omgang, at vi er af den overbevisning, at de bliver mere robuste over for de udfordringer, der er på den lange bane.
De bliver robuste i forhold til at sikre, at der bliver taget strategiske beslutninger, og at vi får en ledelse, som er, vil jeg næsten sige, det bedste af to verdener: Man får fagligheden, men man får også bedre mulighed for at tilføre disse områder, disse institutioner noget viden om ledelse, noget viden om økonomi og organisation.
Det, at man har alle kompetencer, er jo en vigtig ting, der skal med ind i en ledelse.
Det er faktisk den vigtigste begrundelse for, at vi ændrer det her, og så selvfølgelig også det, at det er den generelle udvikling, der er, og det er en måde, man også på de øvrige uddannelsesinstitutioner håndterer ledelsesforholdene på.
Per Clausen (EL), 2011-03-31:
Jeg synes jo altid, at det er spændende at høre, hvad det er for et problem, man vil løse, når man laver noget om.
Jeg kunne derfor godt tænke mig, om hr. Troels Christensen kunne fortælle mig, hvad det er for konkrete problemer i forhold til ledelsen af de her institutioner, der har ført til forslaget om at lave radikalt om på styrelsesstrukturen.
Altså, er det nogle konkrete problemer og udfordringer, der ikke er blevet løst?
Ligger der seriøse analyser af disse uddannelsesinstitutioners måde at fungere på bag det her forslag?
Eller er det hele kun baseret på, at man skal synes, det går så fremragende med nye ledelsesformer på Københavns Universitet og CBS, den gamle handelshøjskole her i København?
Er det de erfaringer, man nu vil overføre til Kulturministeriets institutioner?
Troels Christensen (V), 2011-03-31:
Med det her lovforslag udmøntes en del af aftalen om de videregående uddannelser på Kulturministeriets område, og det er en aftale, som blev indgået i efteråret af et stort set samlet Folketing.
Beslutningen om, at institutionerne fremover enten ledes af en rektor ansat af kulturministeren eller af en bestyrelse, som ansætter rektor, er faktisk helt i tråd med den måde, som man gør det på, altså med den generelle udvikling inden for de videregående uddannelser, og samtidig vil sådanne ledelsesformer styrke institutionerne strategisk, økonomisk og organisatorisk; på andre områder vil der med indførelsen af disse ændringer kunne opnås en højere grad af professionalisering til gavn for både personale og studerende.
Det er sådan i dag, at der er 7 ud af 11 uddannelsesinstitutioner, som allerede har en rektor ansat af kulturministeren; det gælder bl.a. Den Danske Filmskole, Musikkonservatoriet og Statens Teaterskole.
Alene 4 uddannelsesinstitutioner ledes af en rektor, der er valgt eller ansat af institutionen; det er f.eks. Arkitektskolen og Kunstakademiets Billedkunstskoler.
Det er derfor disse uddannelser, lovforslaget er rettet mod.
På de større institutioner med tilknytning til erhvervslivet foreslår regeringen selve bestyrelsesmodellen indført, mens der på de mindre institutioner foreslås modellen med en ansat rektor.
Med en bestyrelse sammensat af eksterne interessenter, udpeget af ministeren, og medlemmer blandt medarbejderne og studerende repræsenteres både fagligheden og erhvervslivet, som uddannelserne er rettet mod.
På Billedkunstskolerne vil rektor få flere beføjelser end hidtil, og skolerådet vil tilsvarende blive mindsket, men skolerådet vil stadig skulle inddrages i sager, der har med uddannelsesinstitutionens overordnede interesser at gøre, og være med, når retningslinjer for den langsigtede udvikling skal besluttes.
Til sidst: Det er også en del af lovforslaget, at der sker en fusion af Det Kongelige Danske Kunstakademis Konservatorskole, Det Kongelige Danske Kunstakademis Arkitektskole og Danmarks Designskole.
Konservatorskolen er en af de mindste uddannelser under Kulturministeriet og er på grund af sine få elever relativt omkostningstung og uddannelsesmæssigt og økonomisk udfordret.
En fusion med Danmarks Designskole og Det Kongelige Danske Kunstakademi vil derfor både styrke skolen fagligt og gøre uddannelsesområdet mindre sårbart.
Til allerallersidst vil jeg lige gøre opmærksom på, at vi har haft nogle deputationer fra miljøerne inde i udvalget inden førstebehandlingen, og i Venstre er vi meget åbne over for at kigge på nogle af de ønsker, som man er kommet med, bl.a. om, at man gerne vil have to studenter til at sidde i selve bestyrelsen, og at der skal tænkes lidt mere på det faglige, når der skal ske udpegning.
Men det tager vi op under selve udvalgsbehandlingen.
Venstre støtter forslaget.
Per Clausen (EL), 2011-03-31:
Det sidste, hr. Flemming Møller Mortensen siger, får mig til at spørge hr. Flemming Møller Mortensen, om det ikke var en flerårsaftale, som også omfattede økonomien for uddannelsesinstitutionerne, som Socialdemokraterne indgik, og om de økonomiske rammer, der var, og de muligheder, regeringen havde for yderligere at skære ned, ikke klart fremgik af den aftale.
Altså, det kunne jeg da godt tænke mig at få oplyst.
Det andet, jeg godt vil spørge hr. Flemming Møller Mortensen om,
er: Hvad er i grunden Socialdemokraternes begrundelse for at indgå en aftale, hvor man uden at have spurgt uddannelsesinstitutionerne, uden at have spurgt medarbejderne og uden at have spurgt de studerende gennemfører omfattende ændringer af styrelsen, hvor man går fra et medarbejder- og studenterstyre til et eksternt styre?
Jeg kunne godt tænke mig at få at vide, om det i Socialdemokraternes optik er på baggrund af de gode erfaringer, man har fra universitetsområdet, eller fordi man er løbet ind i konkrete problemer med den måde, de her institutioner er blevet styret på.
Birgitte Josefsen (V), 2011-03-31:
Hvis man går ind i det fremsatte lovforslag og kigger på, hvad der står i indledningen, så vil man se, at der står, at sundhedsforskning skaber viden, der gavner patientbehandlingen, samtidig med at forskningen bidrager til at skabe udvikling og vækst i den danske sundhedsindustri, der er dansk økonomis største eksportsektor. Det er jo ofte sådan, at det, når vi står med lovforslag på sundhedsområdet i den her sal, er meget fokuseret specifikt på patientbehandlingen.
Nu står vi så med et lovforslag, hvor vi kan kombinere det at styrke patientbehandlingen og det at styrke vores eksportsektor og vores vækstområder.
Det er jo en dejlig ting.
Derfor vil jeg sige, at vi i Venstre har en meget positiv tilgang til det her lovforslag.
Vi synes, det er rigtig godt, at vi kan få ændret lovgivningen, så vi kan få sat fokus på, hvordan vi kan skabe udvikling og få etableret nye behandlingsmetoder, specifikt jo også for meget svært syge mennesker.
Jeg har siddet og arbejdet med det her lovforslag, og jeg må så også sige, at det er et meget komplekst og digert værk, som kræver, at man virkelig holder tungen lige i munden, når man sidder med det, for der er mange elementer i lovforslaget.
Derfor vil vi godt appellere til, at vi får en drøftelse i ordførerkredsen med ministeren, når nu vi har haft førstebehandlingen, så vi kan få sat nogle faglige ord på de mange elementer, der er i lovforslaget. Men vi er meget positive over for og tilhængere af, at der kan sættes fokus på, hvordan man får en øget forskning på området; hvordan man kan få beslutningsprocesserne i de videnskabsetiske komiteer forenklet; at der i det hele taget kan ske en afbureaukratisering, bl.a. ved, som det er beskrevet i lovforslaget, fremadrettet at sikre, at man ikke behøver at oversætte engelske forsøgsprotokoller til dansk.
Det vil jo i den grad være med til at fremme vilkårene betydeligt for dansk forskning, når det gælder deltagelse i internationale forskningsprojekter.
Vi er også meget optaget af, at man får mulighed for at agere i forhold til patientgrupper, hvor det kan være meget svært at sætte forskning i gang, fordi det jo kræver, at man, når man skal sætte forskningsprojekter i gang, har nogle samtykker.
Derfor er vi meget optaget af lige nøjagtig det element i lovforslaget, der vil kunne betyde, at vi kan få noget mere fokus på akutforskningen og få forenklet de procedurer, der er omkring den.
Vi vil dog gerne fra Venstres side tilkendegive, at vi selvfølgelig er optaget af, at det sker på en sådan måde, at man i høj grad har sigte på, at man, når man står med akutforskningsprojekter, får sikret, at patienten ikke er udsat for at være en del af et forskningsprojekt, uden at det konkret er tilrettelagt på en sådan måde, at den behandling, der jo skal foregå, når man kommer til hospitalet som akutindlagt, ikke tilsidesættes.
Derfor er det nogle af de elementer, som vi synes skal drøftes i forbindelse med behandlingen af lovforslaget.
Men som udgangspunkt er vi meget positivt stemt over for de elementer, der er i lovforslaget.
Per Clausen (EL), 2011-03-31:
Det er klart, at hvis man skal lave en flerårsaftale om nogle uddannelsesinstitutioner, bliver man også nødt til at interessere sig for de økonomiske rammer, der bliver i de år, ellers er der efter min mening ingen fornuft i at lave en sådan aftale.
Det er det første, jeg vil sige.
Det andet, jeg vil sige, er, at jeg jo synes, at det ville have været klogere, hvis forligspartierne, inden de lavede aftalen, havde undersøgt, hvordan holdningerne var til styrelsesforholdene på de institutioner, som man aftalte med, hvordan styrelsesforholdene skulle være.
Det valgte man ikke at gøre.
Man valgte at lave aftalen først.
Jeg synes måske bare, at der er endnu mere grund til at understrege, at det her viser, at det kan nytte noget, at man er aktiv som studerende og som medarbejder, formulerer sine ønsker og behov – lad os bare kalde det ønsker og behov i stedet for at sige krav for nu ikke at bruge et ord, som hr. Rasmus Jarlov ikke bryder sig om.
Det kom man altså igennem med.
Men forandringerne er jo sket, fordi ønskerne er formuleret, og fordi studerende og lærere har været aktive.
Det er jo ikke noget, der er opfundet af forligspartierne, for så kunne man jo bare have taget det med første gang.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-03-31:
Jeg synes, hr. Per Clausen beskrev den dialog, vi har haft med de studerende, med en ganske interessant retorik, nemlig at der var blevet stillet krav, og at man havde fået indrømmelser osv. For at det ikke skal blive stående, som om vi har haft et stort skænderi og en stor slåskamp, vil jeg bare sige, at vi stille og roligt har sat os ned og snakket med de studerende, lyttet til dem, som vi gør i alle høringsprocesser.
Så udramatisk og simpelt er det.
Der er ikke tale om, at der har været en større klassekamp, eller at man sådan har været ude i en større konfrontation på den måde.
Så vil jeg bare sige, at jeg synes, at Enhedslistens begrundelse for ikke at være med i det her forlig er meget mystisk, nemlig at man ikke har fået nogen garanti for, at det ikke vil blive brugt til at lave besparelser.
Altså, for det første har der ikke været nævneværdige besparelser på de her uddannelser i forvejen.
Det her handler overhovedet ikke om økonomi, det handler om organisering, og der er intet økonomisk i det her forslag, overhovedet.
Så det er en mystisk begrundelse.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-03-31:
Vi støtter varmt det her forslag.
Vi ønsker det bedste for de kunstneriske uddannelsesinstitutioner, og netop derfor er det vigtigt, at vi har en hensigtsmæssig og effektiv organisation ude på uddannelsesinstitutionerne.
Det er især vigtigt, at vi har en handlekraftig ledelse, og det gælder både for rektorer og bestyrelser, som vi styrker med det her forslag.
Bestyrelserne får en højere grad af eksterne repræsentanter, og det betyder, at de ikke er så bundet op på interne, personlige forhold og dermed nok har en større handlefrihed end de kollegialt valgte repræsentanter.
For rektorernes vedkommende bliver de så enten udpeget af bestyrelserne eller direkte af ministeren.
Det mener vi også giver dem en større mulighed for at handle uden at være bange for, hvad kolleger siger, og uden at være bundet op på personlige venskaber eller andre interne interesser.
Vi synes også, at processen har været god, og som mange andre har været inde på, er vi glade for, at der er et bredt flertal, der omfatter alle undtagen Enhedslisten, og vi har også været glade for den proces, der har været, hvor vi har kunnet lytte til en masse gode holdninger fra bl.a. de studerende og andre, der har givet deres holdning til kende i den her sag.
Vi synes, der er kommet nogle gode input, som vi har lyttet til, bl.a. med hensyn til hvor mange studenterrepræsentanter, der skal være i bestyrelserne, hvor vi så er gået med til at hæve antallet fra 1 til 2 ud fra den tankegang, at det kan være meget vanskeligt for en enlig studenterrepræsentant, som jo næsten altid er et fuldstændig uerfarent bestyrelsesmedlem, at træde ind i en bestyrelse uden at have en ældre kollega, en anden studerende, som man kan læne sig lidt op ad.
Så for at sikre, at der er mulighed for de studerende for at agere på en ordentlig måde, er vi gået med til at hæve antallet – i øvrigt som man også har på universiteterne.
Det har også været et formål i sig selv for os, at vi har fået sikret en bred opbakning, og derfor er det også i sig selv selvfølgelig et gode, at vi har fået taget højde for mange af de indvendinger, som der er kommet, og derfor håber jeg også, at der vil blive taget godt imod den her nye styreform.
Det er selvfølgelig ganske afgørende for, at den får succes, at folk føler, at det er en god beslutning, som er blevet truffet.
Så alt i alt føler vi, at den er landet et rigtig godt sted, og vi glæder os meget til at få vedtaget det her lovforslag.
Pernille Frahm (SF), 2011-03-31:
Der er visse fordele ved, at man ikke på en stor statslig institution så at sige styrer sig selv fuldstændig frit.
Der vil jeg give min kollega fra Socialdemokratiet ret.
Jeg synes ikke, det er godt, at man har svækket elevers og medarbejdernes indflydelse.
Vi har så i samarbejde med de andre fra oppositionen og i skøn enighed med regeringen og regeringspartierne, som jeg jo ellers normalt ikke vil gå og rose, formået at få en aftale om at få styrket elevindflydelsen i forhold til det, der var spillet ud.
Det synes jeg er et godt resultat.
Der kan hr. Per Clausen sådan set godt have en pointe.
Ja, det er derfor, vi gik ind i det.
Hellere det end at stå uden for og være lidt irriteret.
Jeg ved godt, at det lyder lidt politikeragtigt.
Jeg bryder mig normalt ikke om at bruge den slags udtryk, men jeg synes faktisk, at der her er et sted, hvor det passer godt.
Det agter vi, som jeg sagde, at fastholde over for regeringen og over for ministeriet.
Karen J. Klint (S), 2011-03-31:
Det er jo utrolig vigtigt, og vi går endda så langt som at sige, at mennesker, som ufrivilligt opholder sig rigtig mange år på et asylcenter, faktisk også skulle have en bedre skolegang og bedre uddannelsesvilkår, så de var bedre rustet til det liv, der venter dem, når opholdet på asylcenteret er forbi.
Så jeg vil gerne have dokumentation for, hvor hr. Martin Henriksen har set os sige noget om, at vi siger til unge mennesker med ophold i Danmark og med bopæl i Danmark, at det er dumt at tage en uddannelse.
Pernille Frahm (SF), 2011-03-31:
Jeg vil tage det med økonomien først, for det var det, der blev spurgt om først.
Det er rigtigt, at der er rejst spørgsmål om, hvorvidt der er økonomi til den fusion.
Det siger man i Kulturministeriet der er.
Man siger i Kulturministeriet, at det her ikke er en spareøvelse, og vi agter at holde dem fast på det løfte.
Jeg er godt klar over, at der er uro derude over, om der nu er afsat midler til det.
Når man er kritisk over for enkeltelementer i det, må man jo så veje det op mod de fordele, man får ud af at gå ind i det, og det er det, SF har gjort.
Jeg mener ikke, at det her er en total kopi af det, der er sket på universitetsområdet.
Det trækker i samme retning, men jeg skal ikke gøre mig klog på universiteternes styrelseslov, for det er jeg ikke ordfører på.
Per Clausen (EL), 2011-03-31:
Jeg har bare to spørgsmål for bedre at forstå SF's bevæggrunde for at støtte det her lovforslag.
For det første: Er det ikke sådan, at den flerårsaftale, man lavede, også havde et økonomielement i sig, at man altså også har lagt nogle økonomiske rammer for de her uddannelsesinstitutioner fremadrettet?
Jeg må bare forstå på det, fru Pernille Frahm og den socialdemokratiske ordfører sagde, at man er meget usikker på, om man har sikret institutionerne mod økonomiske forringelser i de kommende år.
Jeg vil bare have at vide om det er rigtigt eller forkert forstået, at det er man usikker på.
For det andet: Hvorfor støtter SF, at man laver nogle ændringer i styrelsesforholdene på de kulturministerielle uddannelser, som man var imod, da det samme blev gennemført på universitetsområdet?
Altså, hvilken forskel er det, der her gør, at det er mindre forkert at gribe ind over for medarbejdermedbestemmelse og studentermedbestemmelse på Kulturministeriets område end på Videnskabsministeriets område?
Karin Nødgaard (DF), 2011-03-31:
For Dansk Folkeparti er det vigtigt, at der er videregående kunstneriske uddannelser, der lever op til de høje krav, der generelt er på uddannelsesområdet i Danmark, og at disse i et internationalt perspektiv kan måles blandt de bedste.
Derfor er det også vigtigt, at der er en bred politisk enighed om, hvorledes området er indrettet med hensyn til ledelse og organisation.
Udviklingen gør, at der kan være behov for ændringer og justeringer, når de 4-årige aftaleperioder, der indgås blandt Folketingets partier, udløber.
Den seneste aftale blev indgået sidste år, og det er den, vi i dag udmønter.
Det er en aftale, der er gældende for perioden 2011-2014.
Det blev blandt partierne undtagen Enhedslisten besluttet, at der på de kunstneriske uddannelser under Kulturministeriet skal være regler, der svarer til de regler, som gennem de senere år er blevet indført på de øvrige videregående uddannelser i Danmark, herunder på universiteterne.
Fremover skal det være således, at institutionerne ledes af en rektor, som er udpeget af ministeren, eller en rektor, som er ansat af en bestyrelse.
Det er også derfor, at der i forbindelse med en rektoransættelse er et ansættelsesudvalg med repræsentanter for uddannelsesstedet, som bliver inddraget i beslutningen om, hvem der er kvalificeret til posten.
Som en del af forslaget er der lagt op til, at Konservatorskolen bliver en del af fusionen mellem Arkitektskolen og Danmarks Designskole.
Det er Dansk Folkepartis interesse, at Konservatorskolen fremadrettet skal fortsætte med at være en uddannelsesinstitution, der kan uddanne de bedst tænkelige konservatorer uden at være presset økonomisk.
Det vil let kunne blive tilfældet, i og med at der er en begrænset studentermasse, samtidig med at uddannelsen er meget ressourcekrævende.
Derfor må en fusion som den foreslåede ses som en oplagt mulighed for at bevare Konservatorskolen som en stærk institution.
Og derfor bakker Dansk Folkeparti op om denne ændring og håber, at det for alle de implicerede institutioner vil blive fordelagtigt.
Dansk Folkeparti bakker op om forslaget og ser frem til udvalgsbehandlingen, hvor der vil være mulighed for at se nærmere på de forskellige kommentarer og input, der er kommet fra nogle institutioner, herunder fra de ansatte og de studerende.
Det er input, som Dansk Folkeparti vil se med positive øjne på.
Vi har, som vi tidligere har hørt, haft adskillige deputationer, og vi har læst høringssvarene grundigt.
Derfor er det også positivt, at sådan et lovforslag kan munde ud i, at vi nu positivt ser på at lave nogle ændringer, og at der er bred politisk opbakning til det.