runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2015-04-17:
Jamen så tror jeg, vi er i den lykkelige situation, at jeg kan gøre ordføreren glad, for det er en hurtigt arbejdende taskforce, der skal afslutte sit arbejde i indeværende forår, altså i 2015.
Så vil der forhåbentlig komme nogle anbefalinger på baggrund af det, og det vil Folketinget kunne tage stilling til i næste samling, hvis det kræver lovændringer.
Og myndighederne vil kunne gå i gang med det relativt hurtigt, hvis ikke det kræver lovgivning.
Så skal man nu ikke være så bekymret over, at det er flere ministerier.
Det er såmænd, fordi det her jo både er et anliggende for Transportministeriet, som har med den kollektive trafik at gøre, og Justitsministeriet, som har at gøre med vores retssamfund og -system.
Mai Mercado (KF), 2015-04-17:
Jeg synes jo, det var positivt nok, men jeg bliver helt bekymret, når justitsministeren siger, at det skal i flere ministerier, for ofte kommer det til at lyde, som om det er en syltekrukke, eller at det i hvert fald er noget, som kommer til at tage rigtig lang tid.
Så jeg håber måske, at justitsministeren kan give en indikation af, at der i hvert fald ikke er tale om flere år, men at det kunne være få måneder, det handler om, sådan at vi hurtigt får iværksat nogle initiativer, som sikrer, at vi begrænser det her, og at det får nogle ordentlige konsekvenser, når man stjæler kabler, hvilket har så stor indvirkning på rigtig, rigtig mange danskere, som ikke kan komme til og fra arbejde.
Mette Frederiksen (S), 2015-04-17:
Jamen det er klart, at når vi nedsætter en taskforce, der arbejder på tværs af flere ministerier, skal vi selvfølgelig se deres arbejde og deres forslag, før vi vil tage stilling til den videre proces.
Men må jeg ikke bare lige nævne, at der i de fire domme om kabeltyveri, som i hvert fald Justitsministeriet er bekendt med så at sige er afsluttet, er sket udvisning af ni ud af ti dømte, da de kun havde beskeden tilknytning til Danmark.
Så der sker altså også udvisning på det her område.
Mai Mercado (KF), 2015-04-17:
Jeg takker jo i udgangspunktet for de pæne ord, og det ser ud, som om vi er enige om intentionen.
Det, der jo er det helt store problem, er netop, at det i dag bliver straffet efter § 276, altså som simpelt tyveri, hvilket betyder, at de her tyve, som ofte er udlændinge, i gennemsnit får 3-4 måneders fængsel, og det betyder, at vi ikke kan sende dem til afsoning i hjemlandet.
Vi synes jo fra vores side, at det bør have større konsekvenser, når man netop går ind og påvirker så mange menneskers hverdag, når de er på vej til arbejde, og de så sidder fast, fordi der igen er blevet stjålet kabler.
Vi kan jo se, at det er et lukrativt marked, og derfor ønsker vi at få lukket det hul.
Derfor vil jeg egentlig bare spørge: Hvornår kan vi forvente at der er et lovforslag parat, som vil gøre op med de problemer, som vi ser her?
Mette Frederiksen (S), 2015-04-17:
Tak for det.
Jeg vil gerne starte med at sige til forslagsstillerne, at jeg synes, det er et meget relevant emne, der tages op med det her beslutningsforslag.
Det er til kæmpestor gene for hele vores hovedstad, når der stjæles kabler.
Det er en irritation for de mange mennesker, der er på vej til uddannelse og arbejde og andre aktiviteter.
Det koster i produktivitet, og det har meget, meget store samfundsmæssige omkostninger.
Derfor er det et fænomen, der skal tages alvorligt, og det er noget, vi skal have fokus på.
Problemet synes at være stigende, og derfor har regeringen også valgt at nedsætte en hurtigtarbejdende taskforce, som her i foråret 2015 afgiver sin rapport.
Tanken med taskforcen er, at det skal analyseres, hvilke bekæmpelsesindsatser i alle faser af kabeltyveriet vi har.
Det gælder, både når man planlægger og gennemfører tyveriet, og det gælder, når man transporterer og afsætter kablerne efterfølgende.
Taskforcen er blevet bedt om at hente inspiration i udlandet og i sidste ende komme med forslag til mulige yderligere tiltag mod kabeltyveri, som vi altså er enige med forslagsstillerne i er et alvorligt problem.
Det er sådan, at straffeloven allerede i dag indeholder regler om tyveri og regler om forstyrrelse af samfærdslen.
Tyveri straffes med fængsel i indtil 1 år og 6 måneder, hvilket kan stige til indtil 6 år, når tyveriet har en særlig grov beskaffenhed.
Dertil kommer, at omfattende forstyrrelse af det, man kalder samfærdsel, kan straffes med bøde eller fængsel i indtil 6 år.
Hvis et kabeltyveri har haft sådanne konsekvenser, kan det altså straffes efter den bestemmelse.
Jeg tror, at når vi nu har de strafferammer, vi har, og der er mulighed for at give de lange straffe, så er det, vi skal være optaget af, om reglerne bliver brugt eller ej, og det er bl.a. noget af det, den nedsatte taskforce skal se på.
Må jeg ikke bare sige afslutningsvis, at jeg synes, det er helt rigtigt, når forslagsstillerne har fokus på, at tyveri af kabler ikke alene er tyveri, men en forstyrrelse af hverdagen i hovedstaden, og derfor skal man selvfølgelig slå hårdt ned derpå.
Fra regeringens side afventer vi selvfølgelig den taskforce, der er nedsat, og så vil vi komme med eventuelle nye initiativer derefter.
Steen Gade (SF), 2015-04-17:
Lad os lade være med at diskutere den del af det, men måske interessere os for, om vi var enige om, at der er nogle produkter, hvor der er brug for en længere reklamationsret.
Det synes jeg vi må diskutere videre.
Susanne Eilersen (DF), 2015-04-17:
Som det allerede er blevet sagt før, er det jo et højaktuelt emne, som De Konservative her tager op, for et tyveri, der samfundsmæssigt har så store konsekvenser, burde altid resultere i en udvisning af Danmark, hvis lovovertræderen er af udenlandsk herkomst.
Det i sig selv burde være en afskrækkende effekt.
Forslaget ligger helt i tråd med et lignende forslag, Dansk Folkeparti er medstiller af i maj, nemlig B 148, og det drejer sig om bombetrusler, der forstyrrer den offentlige transport.
Et kabeltyveri er jo langt mere alvorligt end et almindeligt berigelsestyveri.
Det har vidtgående konsekvenser for tusindvis af borgere og virksomheder, når infrastrukturen går i stå.
Det koster samfundet rigtig mange penge, så vi er helt med på, at der skal strammes op omkring det.
Og vi har desværre set en eksplosiv stigning i disse kabeltyverier i både Danmark og andre EU-lande.
Derfor mener Dansk Folkeparti, at der på visse togstrækninger burde sættes kameraer op til overvågning for på den måde også at kunne dæmme op for tyverierne.
Man kan så diskutere, om en forhøjelse af straffen har effekt eller kun ringe effekt.
Eftersom de tidligere domme ligger på mellem 4 og 5 måneder, er der jo langt op til maksimumsstraffen på de 6 år.
Jeg frygter, at effekten er ringe, da det vil være yderst sjældent, at maksimumsstraffen kommer i anvendelse.
6 måneders minimumsstraf giver nemlig mulighed for, at alle udenlandske statsborgere kan og burde få en udvisningsdom, samtidig med at de afsoner i hjemlandet.
Så Dansk Folkeparti mener, at vi skal have minimumsstraffe indskrevet i det ellers udmærkede beslutningsforslag, således at straffer man efter § 193, udløser det som minimum 6 måneders fængsel og udvisning af landet – og ikke mindst afsoning i hjemlandet, så vidt det er muligt.
Og vi skal også tænke videoovervågning ind på visse øde togstrækninger.
Dansk Folkeparti ser frem til den videre politiske drøftelse i udvalget af minimumsstraffe og mere videoovervågning, og vi kan støtte forslaget.
Steen Gade (SF), 2015-04-17:
Men jeg tror, at fru Ida Auken, hvis hun kigger sin argumentation igennem, vil se, at den fuldstændig ligner den diskussion, man kunne have haft, da man besluttede at gå fra 1 års reklamationsret til 2 års reklamationsret.
Så er det rigtigt, at det er en minimumsret.
Ja, det er jo, fordi det er vedtaget i EU.
Ida Auken (RV), 2015-04-17:
Nej, fordi for det første er 2 år EU's minimumsgaranti, og for det andet vil jeg sige, at der da er meget stor forskel på som virksomhed at skulle redegøre for 2 år og så 5 år.
Altså, at man som virksomhed skal kunne bevise, at den fejl, som kunden kommer ind og påpeger, er under 5 år gammel, er næsten umuligt i praksis.
Så det, jeg synes må være det vigtige, er, at vi, når den fælleseuropæiske købelov kommer frem fra Kommissionens side – og vi kan jo også godt prøve at presse på for, at de får lagt noget frem og ikke skrotter det her forslag – så bruger kræfterne, også fra dansk side, på at få en fælles position sammen med dem, som er interesseret i at få bedre produkter i hele Europa.
Steen Gade (SF), 2015-04-17:
Tak til Venstres ordfører.
Tak for en grundig gennemgang af Venstres synspunkter her.
Jeg sad jo og ventede på, om der ikke var et enkelt sted, hvor vi kunne mødes, og det fik jeg så lige til allersidst.
Og det er jo i virkeligheden her, hvor forslaget har en styrke – hvis det har en styrke, og det mener jeg det har – netop når det handler om langvarige forbrugsgoder.
Der burde vi jo have en længere periode.
Jeg køber altså ikke den der model med, at det bliver det dyrere af.
Jeg forstår faktisk ikke rigtig argumentationen, for vi laver jo ikke mere bureaukrati.
Vi forlænger en regel, som engang var 1 år og nu er 2 år, fordi det er en EU-regel.
Den forlænger vi til 3 år.
Jan E. Jørgensen (V), 2015-04-17:
SF har jo fremsat et beslutningsforslag, der, som justitsministeren også var inde på, går ud på, at man foreslår, at den reklamationsret, vi har i købeloven i dag, på 2 år, skal forlænges til mellem 3 og 5 år.
Jeg må forstå det som minimum 3 år eller op til 5 år eller måske en differentieret reklamationsfrist på 3 år henholdsvis 5 år.
Det fremstår ikke helt klart, hvad det egentlig er, man ønsker.
Det er jo egentlig ikke så frygtelig længe siden, vi i købeloven havde en frist på kun 1 år.
Fristen er nu jo altså 2 år, og det er dobbelt så lang tid som 1 år, og nu foreslår man altså fra SF's side, at den frist, vi tidligere havde, på 1 år skal forlænges helt op til 5 år.
Det er jo ikke sådan, at butikken skal indestå for produktet, men forbrugeren har en mulighed for at reklamere, og så er det, man kan få de her diskussioner om, om der var tale om en oprindelig mangel, eller om der er sket noget med produktet, som er forbrugerens eget ansvar, f.eks. som følge af at forbrugeren har brugt produktet på en forkert måde.
Vi mener dog, at konkurrencen jo også medfører, at erhvervsdrivende har en interesse i at producere gode produkter, herunder produkter med en lang levetid.
Men i Venstre mener vi, at forslaget rammer alt for bredt, og at det derfor i sidste ende ikke vil komme forbrugerne til gode, for forbrugerbeskyttelse er nemlig et tveægget sværd; desto flere regler, vi laver for at beskytte forbrugeren, desto mere administration, desto flere ressourcer og dermed dyrere varer, og dyrere varer er ikke i forbrugernes interesse.
Dansk Erhverv har udtrykt den samme bekymring for, at en udvidet reklamationsfrist vil medføre prisstigninger, og det vil ikke gavne forbrugerne.
En indførelse af en udvidet reklamationsfrist vil desuden være konkurrenceforvridende for danske producenter, danske erhvervsdrivende, danske butikker, idet 2 år jo altså er den gængse reklamationsfrist i langt de fleste europæiske lande.
Hvis en udvidet reklamationsfrist indføres, kan en øget prisstigning i Danmark jo altså så føre til, at danske forbrugere i endnu højere grad køber deres varer i udenlandske netbutikker, som jo ikke vil være omfattet af de udvidede reklamationsregler, og det vil skade både dansk erhvervsliv og i sidste ende jo altså også forbrugerne.
Venstre deler desuden Dansk Erhvervs bekymring for, at en længere reklamationsret vil medføre betydelig flere sager i Forbrugerklagenævnet, eftersom det både for forbrugerne og virksomhederne kan være ret svært at vurdere, om der er tale om en oprindelig mangel eller en brugerpåført skade, når et produkt går i stykker efter f.eks. 4 år.
Vi anerkender dog, at den nugældende 2-årige reklamationsfrist kan være problematisk i forhold til enkelte større køb af langvarige forbrugsgoder som eksempelvis en bil, men vi mener altså, at en eventuel ændring af reklamationsretten skal ske gennem en fælleseuropæisk købelov, og Venstre kan derfor ikke støtte SF's beslutningsforslag.
Mette Frederiksen (S), 2015-04-17:
Jo, jo, jeg taler med statsministeren om mangt og meget, men det siger sig selv, at forbrugerrettigheder og forbrugersikkerhed og forbrugerbeskyttelse er vigtigt.
Det er det for os alle sammen.
Når der bliver nævnt hårde hvidevarer, er det jo typisk der, hvor helt almindelige mennesker også foretager store investeringer, og der skal vi selvfølgelig have et regelsæt, der fungerer godt.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi har europæiske regler på det her område, og at Danmark placerer sig i kernen af det europæiske samarbejde, for der er ganske mange varer, der transporteres på kryds og tværs af grænser, og det er ikke længere unormalt, at man også køber på kryds og tværs af landegrænser.
Derfor tror jeg, forbrugerspørgsmålet bedst placeres i en europæisk sammenhæng, og jeg vil også gerne rejse det i en europæisk sammenhæng, som jeg netop har sagt.
Jan E. Jørgensen (V), 2015-04-17:
Jo, men justitsministeren kender jo statsministeren og vist endda ret godt, så justitsministeren kunne måske hviske statsministeren det i øret og komme med en god idé.
Mette Frederiksen (S), 2015-04-17:
Det er helt rigtigt, der er mange arbejdsopgaver tilknyttet det at være dansk justitsminister, men lige præcis spørgsmålet om ressort, og hvordan ministerierne indrettes, og hvilke arbejdsopgaver der er knyttet dertil, er alene et anliggende for landets statsminister.
Jan E. Jørgensen (V), 2015-04-17:
Det var sådan set justitsministerens bemærkninger, der fik mig til at bede om ordet.
Jeg er enig i, at terrorbekæmpelse er vigtig og har høj prioritet, men det, ministeren siger, fører jo sådan set til den konklusion, at regeringen måske har fået lavet et justitsministerium, der er for stort, og som simpelt hen beskæftiger sig med for mange forskellige ting.
Det er lige fra reklamationsret på vaskemaskiner over udlændingepolitik til bekæmpelse af terror.
Vil ministeren arbejde på, at Justitsministeriet måske får en mere fornuftig størrelse som det, den havde under den forrige regering?
Mette Frederiksen (S), 2015-04-17:
Jo, det gør vi, men det kan jo heller ikke nytte noget, at jeg, hver gang jeg går på talerstolen, får det til at lyde, som om alle sager har samme prioritet, for det vil ikke være rigtigt, og det er heller ikke sådan, jeg leder Justitsministeriet, og det vedstår jeg i øvrigt gerne, altså at der er nogle opgaver, som er væsentlige, og som har en større hast indlagt i sig.
Det er sådan set derfor, jeg meget ærligt og oprigtigt over for Folketinget siger, at jeg synes, det her er en vigtig problemstilling, men det har ikke en hovedprioritet fra min side.
Men jeg synes, det er vigtigt, og jeg vil gerne imødekomme SF på området her, og så finder vi et tidspunkt, hvor det er passende, og så rejser vi altså gerne spørgsmålet på europæisk plan.
Steen Gade (SF), 2015-04-17:
Nu er det jo ikke sådan en personlig sag om, hvad ministeren går og bruger sin tid på, jeg har spurgt om.
Det er sådan set, om regeringen vil gøre det her i forhold til EU.
Og når ministeren selv siger, at regeringen har tænkt sig at rejse det i EU, synes jeg måske, det er at snakke helt udenom at begynde at snakke om terror og foreign fighters.
Vi arbejder jo fortsat i det her Folketing med andre ting, og det gør ministerens ministerium forhåbentlig også.
Mette Frederiksen (S), 2015-04-17:
Jamen »passende« betyder, at det jo skal passes ind i forhold til alle de andre prioriteter, vi har.
Jeg skal da ikke som landets justitsminister lægge skjul på, at spørgsmålet om terror og de grænseoverskridende kriminalitetsformer selvfølgelig er det, der optager mig mest, og det er det, jeg bruger min primære tid på.
Det er også i mine øjne det, jeg skal som landets justitsminister, og derfor vil min hovedindsats i den kommende tid i europæisk sammenhæng være spørgsmål om foreign fighters, bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet, indsatsen imod terror, at få etableret et PNR-system.
Jeg vil også meget gerne kæmpe forbrugernes sag, men det bliver altså i en løbende prioritering, og det vedstår jeg mig gerne.
Steen Gade (SF), 2015-04-17:
Tak for svaret, som var kort osv., og det er jo godt, men det var vel også lidt upræcist med, at der er lidt tilløb til, at vi gør lidt i EU, og så det med, at vi ville rejse det ved passende lejlighed.
Det var det, jeg blev lidt forskrækket over, for hvornår er passende lejlighed? Hele ideen i forslaget er jo rent faktisk, at vi prøver at koordinere det nordisk på det niveau, som der ligger i Norden.
Så synes jeg, det er helt rigtigt, at så kan vi bruge det som udgangspunkt til også at rejse det i EU.
Mette Frederiksen (S), 2015-04-17:
Tak for det.
Lad mig starte med at takke SF for at bringe spørgsmålet om forbrugerbeskyttelse på dagsordenen her i Folketingssalen.
Den reklamationsfrist, der gælder på forbrugerkøb i dag, på 2 år svarer jo til den minimumsfrist, som er fastsat i forbrugerkøbsdirektivet, og, kan man sige, udtrykker det, man har kunnet opnå enighed om på det europæiske niveau.
Derfor skal jeg gøre en mulig lang tale kort ved at sige, at vi er enige med SF i, at vi hele tiden skal søge at sikre forbrugerne bedre mulighed.
Vi har det sådan fra regeringens side, at den europæiske vej er den bedste at gå, og derfor vil vi altså også foreslå, at diskussionen bliver placeret der.
Det er klart, at vi selvfølgelig kan have en frygt for, hvis vi forlænger fristen alene i Danmark, at så vil det ikke være den rigtige måde at arbejde på, når vi sådan set har et niveau, som er godt, og som fungerer på tværs af landegrænserne, fordi der er så mange forbrugerspørgsmål, der netop er grænseoverskridende.
Derfor vil det også være mit forslag, at vi gerne lader os inspirere af tankerne i SF's udspil, men at vi rejser spørgsmålet i EU-regi, hvor de forbrugerretlige emner selvfølgelig løbende behandles.
Derfor forhåbentlig den positive melding set med SF's briller, at vi fra regeringens side gerne vil rejse spørgsmålet, når vi finder en passende lejlighed dertil, men at vi gør det i en europæisk sammenhæng.
Jan E. Jørgensen (V), 2015-04-17:
Nu skal man selvfølgelig passe på med at lade sine egne erfaringer være udslagsgivende for, hvad man mener, men ikke desto mindre er det jo dem, som er tættest på en selv.
Det er ikke længe siden, jeg købte en MacBook til min datter i konfirmationsgave, og sælgeren nede i FONA spørger, om jeg vil have en forsikring, så produktet er dækket i 4 år.
Og det koster altså penge.
Det var ret dyrt, det kostede over 2.000 kr., og det er jo en kalkule af risikoen for, at produktet går i stykker, som butikken lægger ind, når de skal beregne prisen på forsikring.
Jeg sagde nej tak til forsikringen, for jeg er enig i, at computeren bør holde længere, og de første 2 år er jeg jo dækket.
Men der er ingen tvivl om, at det er en risiko, man påtager sig, og det er noget, der medfører klager og tid – og tid er penge.
Det andet, jeg godt vil nævne, er, at når det handler om vaskemaskiner, kan jeg anbefale SF's ordfører at købe en Miele.
Det har vi selv gjort, og den har foreløbig holdt i 15 år.
Steen Gade (SF), 2015-04-17:
Det sidste eksempel er vel egentlig et tegn på, at vi har lovgivning, der halter bag efter.
De bedste virksomheder er jo bedre end dem, vi snakker om her.
Og i virkeligheden er det jo bare, for at der også er noget beskyttelse for forbrugerne mod de virksomheder, som ikke giver de lange garantier.
Så egentlig føler jeg bare, at eksemplet bekræfter, at jeg har en pointe.
Tak til Radikale Venstres ordfører.
Nu ser jeg bort fra den argumentation, der går på EU, og at vi godt kan arbejde sammen i Norden, for den er jeg på mange måder enig i.
Men med hensyn til alt det første, fru Ida Auken sagde, vil jeg spørge, om man ikke kunne have argumenteret på akkurat samme måde, dengang vi skulle diskutere, om vi skulle gå fra 1 år til 2 år.
Man kunne sige nej til at forøge til 2 år med akkurat de samme argumenter.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2015-04-17:
Tak, det er jeg glad for at få bekræftet, og så glæder jeg mig også til at se en finansiering af det.
Steen Gade (SF), 2015-04-17:
Jamen forslaget handler om at forlænge reklamationsperioden, det handler ikke om, at vi skal indføre de regler, de har i andre lande.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2015-04-17:
Tak for det.
Det er jo korrekt med det system, vi har vedtaget, at når man går videre i næste fase, koster det mere, hvis man går ud over den mediationsfase, som det hedder, men man kan aldrig nogen sinde som forbruger, selv hvis man taber en sag, risikere at betale mere end de 500 kr.
Så jeg synes egentlig, at vores system er meget bedre end det svenske og det norske, og jeg er da spændt på at se, om SF også billiger, at vi skal indføre, at forbrugeren selv skal betale.
For det lader til, at SF synes, at det er fantastisk med det norske og det svenske system, så jeg kunne godt tænke mig at høre, om det er på alle måder, eller om det bare er med hensyn til, at vi skal forlænge den her forbrugerklagefrist, og hvad vi så i øvrigt gør, når det begynder at vælte ned med klager.
Steen Gade (SF), 2015-04-17:
Jeg vil sige om det der gode forbrugerklagesystem, at det jo er rigtigt, at der er sket forbedringer, også for nylig, her forleden dag, men det koster altså noget mere end 160 kr. Vi har lige vedtaget – jeg tror, det var i forgårs – at det skal forhøjes.
Så vi gør det i hvert fald sværere for forbrugerne at klage.
Det var det ene, jeg ville sige til Dansk Folkepartis ordfører.
Så vil jeg sige, at hvis der skal være en idé i en reklamationsret, skal den vel være, at den er med til at hjælpe forbrugeren til ikke at gå i den fælde, at man køber noget, som ser billigt ud, men som er dårligt og derfor er dyrere.
Det er vel det, der er ideen i reklamationsret, og jeg synes ikke rigtigt, at det fremgik af Dansk Folkepartis ordfører på trods af de positive bemærkninger fra starten.
Anne Sina (S), 2015-04-17:
Ja, men det er jo derfor, at vi siger, at vi i princippet skal kigge på det, men i en fælles europæisk kontekst, så vi ikke ender med at stå tilbage med forskellige regler.
I min optik handler det her i sidste ende om forbrugerbeskyttelse, men jo også om bæredygtighed for de produkter, som producenterne leverer.
Det burde jo kunne lade sig gøre, at det ikke kun er Miele, som åbenbart har tryllevaskemaskinen her, men at alle andre også lever op til den slags standarder.
Det gør vi kun, hvis vi presser producentleddet, og det tror jeg kun vi gør på et europæisk plan.
Selv om vi er mange her i Skandinavien, tror jeg, at det er meget stærkere, hvis vi gør det i fælles europæisk sammenhæng.
Steen Gade (SF), 2015-04-17:
Jeg har læst svarene om forskellene mellem de nordiske lande, og det er jo rigtig nok.
Nu vil nogle af de nordiske lande jo skulle gennemføre EU's direktiver på det her område, så flere og flere ting bliver ens.
Anne Sina (S), 2015-04-17:
Jeg synes altid, at vi kan lære af vores skandinaviske venner og bør også altid sammenligne os med dem og se, om vi kan lade os inspirere af hinanden, fordi vi minder så meget om hinanden.
Men lige på det her område minder vi ikke nødvendigvis om hinanden på alle punkter, fordi bevisbyrden jo er på en anden måde.
Forbrugeren har i virkeligheden nogle gange rigtig, rigtig svært ved at bevise, at skaden var sket, da de købte varen, når en vare er 4 år gammel.
Steen Gade (SF), 2015-04-17:
Tak for en imødekommende tone og for, at vi kan spille ind i forarbejdet til en europæisk købelov, for det er jo trods alt lidt konkret.
Det, jeg vil spørge Socialdemokratiets ordfører om, er, om det ikke gør indtryk, at man faktisk har 3 år – og for nogle varers vedkommende længere end det – i de øvrige nordiske lande.
Gør det ikke lidt indtryk?