runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Løkken (KF), 2015-02-06:
Tak for det.
Lovforslaget udmønter en del af satspuljeaftalen og har til formål at sikre mere stabile anbringelser.
Netværksanbringelser giver ofte gode resultater, fordi barnet placeres i familiens umiddelbare netværk.
Det kan være hos en søster eller en svoger, som barnet allerede har en tilknytning til.
Med netværksanbringelser ses ofte færre sammenbrud, og det er med til at skabe mere stabilitet i anbringelsen.
Vi hæfter os særlig ved, at lovforslaget giver konkrete muligheder for at kunne give mere faglig støtte til netværksanbringelserne.
Og det er en støtte, der ligger ud over den efteruddannelse og supervision, som familierne i forvejen modtager.
Det er positivt, for der er god grund til at vejlede og hjælpe familien til at kunne håndtere konflikter og sikre ro i barnets liv.
Lovforslagets anden del skal styrke børn og unge-udvalgets afgørelseskompetence i afgørelser, der påvirker anbringelsens stabilitet, nemlig afgørelser om ændring af anbringelsessted i tilfælde, hvor forældremyndighedsindehaveren og den unge ikke samtykker dertil.
Lovforslagets anden del drejer sig om at styrke afgørelsen i sager, hvor barnet skal skifte anbringelsessted.
Hensynet til barnets eller den unges behov for støtte imødekommes bedst ved en ændring af anbringelsesstedet ud fra en konkret afvejning af hensynet til kontinuiteten i anbringelsen og formålet med anbringelsen.
Det synes vi er vældig positivt, og det bakker vi op om.
Det Konservative Folkeparti kan naturligvis støtte lovforslaget.
Karina Adsbøl (DF), 2015-02-06:
Tak for det.
Lovforslaget udmønter dele af aftalen om at styrke plejefamilieområdet, som er en del af satspuljeaftalen for 2015-2018.
I Dansk Folkeparti har vi arbejdet for at få sat anbringelsesområdet på dagsordenen.
Derfor har vi også påpeget de udfordringer, der er på området, gentagne gange både i samråd, i spørgetiden med ministeren og under forespørgselsdebatten om Barnets Reform, som Dansk Folkeparti tidligere har haft indkaldt til.
Derudover har vi tidligere fremsat beslutningsforslag på området, hvor vores ønske var, at vi gjorde det obligatorisk at bruge de metoder, der virker, herunder familierådslagning, netværksrådgivning m.m., altså se på familiens ressourcer og sammen lægge en plan.
Vi ville have øget fokus på, at man i større omfang anvender netværksfamilier og bruger netværkets ressourcer.
Det lykkedes så endelig i satspuljeforhandlingerne at finde nogle gode løsninger på området, hvor det overordnede formål med lovforslaget er at styrke kontinuiteten i anbringelserne bl.a. ved i højere grad at understøtte, at børn kan anbringes i familier, de allerede har en tilknytning til, heriblandt netværksplejefamilier, og ved at styrke afgørelsesgrundlaget i sager om flytning fra ét anbringelsessted til et andet.
Vi har desværre set en række sager, hvor børn er blevet flyttet fra deres anbringelsessted mod deres vilje, så derfor sætter vi nu minimumsalderen for samtykke i afgørelser om ændring af anbringelsessted ned fra 15 til 12 år.
Det foreslås at styrke afgørelsesgrundlaget i sager om ændring af anbringelsessted, så der tages højde for barnets relationer til anbringelsesstedet, og desuden stilles flere krav til, hvornår et barn kan flyttes.
Derudover får netværksplejefamilier og familier, der adopterer et barn eller en ung, der tidligere har været anbragt i pleje i familien, ret til mere faglig støtte, end de har i dag.
Formålet er at sikre, at familierne får den nødvendige rådgivning og vejledning med udgangspunkt i familien og barnets eller den unges aktuelle støttebehov.
Og jeg vil gerne kvittere over for fru Pernille Rosenkrantz-Theil, for det er rigtigt, at det var et godt forhandlingsforløb, og vi var meget enige om, at vi gerne ville styrke det her område, og det er jeg rigtig glad for.
Tak for det.
Lotte Rod (RV), 2015-02-06:
Børn og unge skal have de bedst mulige vilkår for deres opvækst og udvikling.
Det har de fleste børn heldigvis hos deres mor og far eller en af dem, men man vælger ikke selv sine forældre, og nogle børn bliver desværre født ind i familier, hvor forældrene ikke kan tage sig af dem.
Med det her lovforslag vil vi gerne give en lille gruppe børn chancen for faktisk at blive fuldgyldige medlemmer af en ny familie.
Udenlandske undersøgelser peger på, at adopterede børn og unge klarer sig bedre end anbragte børn og unge.
Adopterede børn og unge har bedre fysisk udvikling og klarer sig bedre i skolen end anbragte børn og unge.
Samtidig er deres adfærdsmæssige og mentale problemer mindre.
Men som Venstre og Socialdemokraterne også har været inde på, er det et voldsomt skridt at adoptere, hvis forældrene er imod beslutningen.
Jeg har det også sådan, at alle børn fortjener kærlighed og omsorg, når de vokser op, og derfor giver det i helt særlige tilfælde mening, at barnet eller den unge adopteres af personer, der faktisk er i stand til at give den tryghed, omsorg og kærlighed.
Folketinget ændrede reglerne for adoption uden samtykke i 2009, fordi der indtil da kun var blevet gennemført cirka én adoption uden samtykke om året.
Formålet i 2009 var, at det skulle være muligt for lidt flere børn, men alligevel kan vi se, at tallet sådan set kun er steget til i gennemsnit to adoptioner om året.
Det er derfor, vi nu foreslår at kigge på reglerne en gang til, sådan at vi opnår det, der faktisk var intentionen tilbage i 2009.
Dels har det været meget svært at godtgøre, at forældrene har været helt uden forældreevne, som den socialdemokratiske ordfører også var inde på.
Dels har der vist sig at være en del usikkerhed forbundet med det her skel, vi havde lavet, mellem om barnet var under eller over 1 år.
Det er derfor, vi går ind og ændrer på det nu.
Det forhold, at en forælder har nedsat fysisk funktionsevne og har behov for f.eks. praktisk hjælp, er ikke i sig selv et udtryk for, at forælderen er uden forældreevne.
Forældrene skal konkret og rettidigt modtage den støtte og kompensation, som deres funktionsnedsættelse giver anledning til, for det her handler om mennesker, det handler om børn, deres barndom og deres fremtid.
Radikale Venstre støtter forslaget.
Karina Adsbøl (DF), 2015-02-06:
Jeg ved ikke, om fru Lotte Rod har fulgt debatten om det her lovforslag på Altinget.
Der siger Rasmus Kjeldahl – og jeg citerer: »Hos Børns Vilkår er vi blevet kontaktet af en plejefamilie.
Familien havde fået stillet følgende ultimatum af kommunen: Enten adopterer I barnet – ellers også flytter vi barnet væk fra jer.
Motivet fra kommunens side er alene at spare udgifterne til plejefamilien, da adoptionen jo er billigere, fordi kommunen sparer vederlag og faglig supervision til plejefamilien.«
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan Det Radikale Venstre vil undgå de situationer, som man fra Børns Vilkårs side beskriver i det her debatindlæg.
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-02-17:
Jeg ved ikke, om der i realiteten var et spørgsmål i det.
For mit vedkommende var det en konstatering.
Eigil Andersen (SF), 2015-02-17:
Der har jeg så orienteret ministeren om, at den beslutning var SF imod, ligesom SF også var en hovedkraft med hensyn til at få det ind i regeringsprogrammet, da det blev diskuteret.
Og der er jo den besynderlige situation, at der er dele af regeringsprogrammet, som bliver betragtet som den hellige skrift, nemlig f.eks. vedrørende dagpengeperioden.
Det har da vakt stor forundring i SF, at det var sådan, det hang sammen.
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-02-17:
Jeg synes, at det måske er svært at kommentere det her.
Måske siger det også noget om, hvilke partier der er regeringsduelige, og hvilke der ikke er det, om man er i stand til at kunne vedkende sig de ting, der bliver besluttet i en regering, vil jeg sige til hr. Eigil Andersen.
Sådan har det altid været i al den tid, jeg i hvert fald har deltaget i regeringen.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-17:
Det kommer slet ikke bag på mig, det må jeg ærligt indrømme.
Det er meget interessant med Venstre, nemlig at de slet ikke har nogen ligestillingspolitik.
Det er ret imponerende.
Men man har trods alt en ligestillingsordfører.
Jeg kunne godt lige tænke mig at høre noget.
Ordføreren siger, at vi politikere ikke skal bestemme, hvordan familierne skal indrette sig, men er det ikke korrekt, at Folketinget faktisk bestemte, at der skulle være barsel til kvinden?
Fatma Øktem (V), 2015-02-17:
Det er kun 8 måneder siden, at jeg stod på talerstolen og udtrykte Venstres holdning til beslutningsforslag nr. B 103 om øremærket barsel til fædre, og nu står vi her igen.
I dag behandler vi en genfremsættelse af forslaget om øremærket barsel.
Beslutningsforslag nr. B 48 handler kort sagt om mænds og medmødres ret til barsel.
Forslagsstillerne ønsker, at der skal laves en indfasning, der sikrer, at fædre og medmødre har ret til barsel i 12 uger.
Hvis faren eller moren ikke benytter disse, bortfalder de, men i indfasningsperioden skal der være mulighed for, at de ikkebenyttede uger kan overføres til moren.
Samtidig opfordres regeringen til at komme med forslag til, hvordan barselslovgivningen kan blive mere kønsneutral, enkel og gennemskuelig for borgerne.
I modsætning til andre partiers skiftende holdning til øremærket barsel til mænd har Venstre ikke ændret holdning.
Venstre siger nej, fordi vi ikke mener, at vi politikere skal diktere, hvordan de danske børnefamilier fordeler barslen imellem sig.
Derfor var vi også glade, da regeringen brød deres løfte om at øremærke barsel til fædre, ligesom vi også er glade for, at beslutningsforslaget, da vi sidst havde det, ikke blev stemt igennem.
I Venstre ser vi gerne, at flere fædre afholder en del af deres barsel, men vi mener ikke, at det er politikerne, der skal bestemme, hvordan familierne skal afgøre det.
De er faktisk meget tilfredse med, at de selv kan fordele det.
Vi vil ikke blande os ved bl.a. at sætte os ved aftensbordet med familien, der lige har fået en lille, og så sidde og fortælle, hvem der skal tage hvor meget af barslen og hvordan.
Det vil vi ikke blande os i som politikere.
Det synes vi faktisk den enkelte familie selv bedst ved.
Eigil Andersen (SF), 2015-02-17:
Nu henviser ministeren til, hvad regeringen traf af beslutning vedrørende det her emne, da SF var en del af regeringen, men jeg tror ikke, at det er nogen hemmelighed, at der var tale om, at det var en sag, hvor SF tabte en magtkamp til Socialdemokratiet og Radikale, eller hvem det nu var, vi tabte den til.
Det er jo også noget, der har været, hvad skal man sige, en offentligt kendt ting, at der beklageligvis var en hel del magtkampe i den daværende trepartiregering, som SF tabte.
Så jeg synes, det er misvisende at henvise til det her.
Jeg kan se, at min tid er ved at løbe ud, så jeg vil lade det være mit første spørgsmål.
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-02-17:
Jeg vil bare gentage, at regeringen i efteråret 2013 – hvor også SF var en del af regeringen – ud fra en samlet vurdering traf den beslutning, at øremærkning af orlov til fædre ikke er den bedste løsning i Danmark.
Det var de tre regeringspartier, som traf den beslutning.
Regeringen har intentioner om at kigge på det her forslag, når den tid måtte komme, hvor vi får mulighed for at forbedre forholdene.
Jeg hilser det også velkommen, at der i de overenskomstforhandlinger på det offentlige område, som netop er afsluttet, var en håndsrækning til fædre.
Og jeg er parat til at give de dispensationsmuligheder, der er behov for.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-17:
Så det vil sige, at regeringen har et mål, der hedder: Flere mænd skal have barsel.
Det er målet.
Men regeringen vil ikke gøre noget for at opnå det mål.
Tænk, hvis regeringen havde et forslag, der hed: Vi vil gerne have, at flere får et arbejde.
Hvordan gør vi det?
Tjah, vi tror bare, det kommer på et tidspunkt.
Man må da have et eller andet konkret.
Jeg kan forstå, at det her forslag om overdragelse og en indfasningsperiode heller ikke dur.
Men hvad vil man ellers gøre for at nå det mål?
Altså, jeg kunne bedre forstå det, hvis der ikke var et mål.
Men jeg kan jo forstå, at regeringen har et mål om, at flere mænd skal have barsel.
Hvad er det så, man vil gøre?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-02-17:
Jo, man kan jo selvfølgelig forestille sig alle mulige konstruktioner.
Men det forhindrer ikke, at det svar, som jeg indledningsvis gav på spørgsmålet, er det, der er regeringens standpunkt.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-17:
Jeg kunne godt lige tænke mig at spørge om noget.
Men i vores beslutningsforslag har vi jo skrevet, at man i en indfasningsperiode godt kunne sige, at der er mulighed for, at de ikkebenyttede uger kan overføres til moren, og man kunne jo godt lave en indfasningsperiode på 5 år.
Er det ikke korrekt?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-02-17:
Det er jo ikke sådan, at det ikke var et svar.
Det kan godt ske, det var et svar, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr ikke syntes var et godt svar eller ikke var enig i, men det er jo noget andet, end at der ikke var et svar.
Jeg konstaterede sådan set bare meget præcist indledningsvis, at det ikke er nogen hemmelighed, at regeringen har drøftet det her, og at det heller ikke er nogen hemmelighed, at de daværende tre regeringspartier traf en beslutning ud fra en samlet vurdering om, at man ikke ønskede at øremærke forældreorlov til fædrene – ud fra den samlede betragtning, at når man ikke samtidig kunne udvide orlovsordningen, så kunne man risikere, at der blev mindre tid sammen med børnene, fordi familierne valgte anderledes.
Det var jo den erkendelse, som regeringen kom til, og det tror jeg sådan set blev drøftet ret åbenlyst i en periode.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-02-17:
Jamen det er bare ikke noget svar, for det står jo i regeringsgrundlaget.
Så er der blevet diskuteret, siger ministeren.
Ja, men hvem var modstander, og hvem var tilhænger?
Eller hvem løb fra regeringsgrundlaget?
For der skete jo intet.
Der kom en rapport, men den sagde jo intet om, at der bliver mere eller mindre barselsorlov til familierne.
Så der må være sket et eller andet på et tidspunkt, sådan at der var nogle, der sagde nej til det gamle regeringsgrundlag.
Så jeg vil bare høre: Hvem er det?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-02-17:
Som jeg sagde indledningsvis, har det ikke været nogen hemmelighed, at der har været diskussion om det her mellem de tre daværende regeringspartier.
Men de tre daværende regeringspartier traf en beslutning.
Det, jeg henviste til med Norge og Sverige, var jo det faktum, at hvis man er i en situation, hvor man udvider rettighederne og forbedrer mulighederne, er det nemmere at beslutte sig for, at der er nogle, der skal forfordeles, altså i det her tilfælde fædrene.
Vores analyse er, at hvis man ikke udvider rettighederne, kan vi risikere, at det samlet set – i hvert fald i nogle familier – bliver sådan, at der bliver mindre tid mellem forældrene og børnene.
Og det synes jeg er en rigtig stor pris og en dårlig pris at betale.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-17:
Det ville godt nok være et overarbejde, der ville noget, hvis alle de 179 folketingsmedlemmer skulle sidde med ved bordet hos fru Danmark.
Det er slet ikke det, der har været intentionen.
Folketinget bestemmer, vil jeg bare lige sige til ordføreren.
Folketinget bestemmer, at der skal være barsel.
Folketinget bestemmer, at mænd kan få noget, at kvinder kan få noget.
Det har vi besluttet politisk herfra.
Men vi siger jo faktisk i det her beslutningsforslag – vi har jo lavet det om – at vi øremærker noget til mænd, men at det, man ikke bruger, kan man overdrage.
Det bestemmer familierne selv.
Er der også en dårlig idé?
Fatma Øktem (V), 2015-02-17:
Vi er overordnet uenige i, at man skal ind og blande sig i det her, og det er uanset, om man kalder det en lille smule eller meget.
Forslaget bliver i vores øjne ikke bedre af, at man vil lave en indfasningsperiode, for efter den indfasningsperiode vil det jo stadig væk være en forringelse af den nuværende ordning, og det er jo sådan set det, vi er imod.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-02-17:
Tak til ministeren.
Jeg trækker sådan lidt på smilebåndet, fordi ministerens argumentation handler om Norge og Sverige.
Jeg vil spørge ministeren: Hvad skete der, da man lavede et beslutningsforslag, mens man sad i opposition, eller da man skrev det i regeringsgrundlaget?
Var barselsorloven noget, man ville udvide, eller ville man bare fordele det, der nu er øremærket til barsel, til også at omfatte mænd?
Og når ministeren siger, at man så mister nogle uger, vil jeg for det første spørge: Hvorfor?
For det andet vil jeg spørge: Hvornår har man fundet ud af det i forhold til regeringsgrundlaget?
Pia Adelsteen (DF), 2015-02-17:
Ja, det gør jeg, og det mener jeg også at jeg nævnte i min tale, altså at det er derfor, jeg mener, at beslutningen ligger så godt ude i familien, for det er altså nu engang kun familien, der kender sin økonomiske formåen, kender de ansættelsesforhold og de overenskomstforhold, hver enkelt person i familien er ansat under, i øvrigt uanset om det er en medmor eller en far, eller hvad det nu måtte være.
Så ved man, hvordan forholdene præcis er inden for hjemmets fire vægge, og derfor skal beslutningen selvfølgelig også ligge der.
Hvad angår det her med at overføre den barsel, man ikke bruger, kan jeg læse i forslaget, at det skulle være sådan en overgangsordning.
Og det gør man selvfølgelig fra SF's side, fordi man udmærket godt er klar over, at da man sad i regering, kunne man ikke lige finde penge.
Man havde i hvert fald ikke lyst til at gå ud og fortælle kvinderne, som tager de der 32 ugers barsel, at de lige fik 12 uger mindre, for det ville have været tilfældet, hvis man øremærkede barsel dengang.
Sådan var forslaget jo dengang.
Så det, man gør nu, er, at man siger: Jamen så øremærker vi det, men I kan alligevel godt inden for hjemmets fire vægge få lov til lidt selv at vælge.
Og det er noget pjat.
Så har de jo den fine mulighed, de har i dag, og den synes jeg man skal bevare.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-17:
Anerkender ordføreren, at der også kan være nogle andre ting, der spiller ind i den beslutning, f.eks. om de her rettigheder også er med til at bane vejen for overenskomster, så lønnen på den måde følger med?
For det er jo rigtig svært for en familie at beslutte sig for, at faren f.eks. skal være hjemme med barnet, vel vidende, at det vil betyde en indtægtsnedgang.
Pia Adelsteen (DF), 2015-02-17:
Jeg kan i hvert fald ikke se pointen med det.
Det skal jeg ærligt indrømme.
For hvis man som mand ude i det lille hjem meget, meget gerne vil have noget barsel, synes jeg ærlig talt, at diskussionen hører hjemme inden for hjemmets fire vægge og ikke her.
Jeg ved godt, at der åbenbart er nogle, der synes, at mænd er så store vatnisser, at den diskussion kan de ikke tage derhjemme, så det må vi hellere beslutte, for så har de i hvert fald retten.
Men det anser jeg altså ikke mænd for at være, og det håber jeg da heller ikke er tilfældet.
Så jeg tror godt, de kan tage diskussionen ude i hjemmene.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-17:
Det overrasker mig ikke, det er ikke noget nyt.
Men der er faktisk noget nyt i det her forslag.
Jeg har ikke fremsat det samme forslag – nej, det har jeg faktisk ikke, selv om meget af det minder om det gamle.
Derfor siger jeg jo, at vi kunne øremærke noget barsel til mændene, og hvis det er, at de ikke tager det, så kan familierne nu selv bestemme, at det skal overdrages.
Er det også en dårlig idé?
Pia Adelsteen (DF), 2015-02-17:
Tak for det.
Øremærket barsel til mænd er jo ikke et nyt forslag.
Jeg har været inde at kigge og kan se, at der er blevet fremsat et af den nuværende regering, Radikale Venstre og Socialdemokratiet, og SF og Enhedslisten tilbage i 2006.
Det blev forkastet den 30. maj 2006.
Så igen i 2013 fik vi forslaget fra Enhedslisten.
I 2014 har vi fået det fra Socialistisk Folkeparti, og det får vi så igen.
Jeg tog et genoptryk af min tale fra sidste gang, og så tænkte jeg, at det var lige før, jeg bare kunne læse den op en gang til, for der er altså ikke sket noget nyt, heller ikke med hensyn til Dansk Folkepartis holdning.
Den har ikke ændret sig, flertallet har ikke ændret sig.
Det er vi i Dansk Folkeparti rigtig glade for, for det betyder, at den barselsordning, som vi har nu, og som vi faktisk er rigtig glade for, bliver bevaret.
Jeg synes jo, og det tror jeg også jeg sagde sidste år, da vi havde sagen i Folketingssalen, at det er så dejligt, når man hører regeringspartierne, Socialdemokratiet og Radikale Venstre – nu har vi så endnu ikke hørt ordføreren fra Radikale Venstre – gå op og bruge de samme argumenter, som vi fra den borgerlige fløj har brugt gennem mange år.
Så sidder man jo og tænker, at det da er rart, at der er nogle, der lige pludselig har kunnet se lyset.
Sådan er det jo også.
Men vores holdning i Dansk Folkeparti har altså ikke ændret sig.
Vi synes, at den ordning, vi har omkring barselsorlov, er ganske glimrende.
Vi mener, det er ude i familien, beslutningen skal tages.
Det er ude i familien, man kender sin økonomiske formåen, hvor man ved, hvordan ens ansættelsesforhold er, osv. osv., alle de her forhold, der nu engang gør sig gældende, når man får børn, og når man skal håndtere den økonomiske situation, man er i, når man får et barn.
Så nej, ikke øremærket barsel til mænd.
Den beslutning ligger godt hos familien, synes vi i Dansk Folkeparti.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-02-17:
For at svare på det første spørgsmål fra SF's ordfører vil jeg sige: Ja, Socialdemokratiet deler ønsket om, at fædre holder mere barselsorlov.
Jeg forsøgte at skrive en ordførertale, som gav udtryk for det, og det var også den, jeg læste op lige før, hvor jeg netop gentagne gange sagde, at vi synes, det er rigtig godt, at også fædre holder forældreorlov.
Vi tror, det er godt for familien, at det er godt for faren, for barnet, for moren og for samfundet generelt.
Det gælder ikke kun her, det gælder generelt.
Men der er også andre ting, der kan få udviklingen til at bevæge sig, f.eks. hvordan man fra det offentliges side kommunikerer til forældrene, når man skal gøre opmærksom på deres rettigheder.
Mange andre steder, hvor det handler om kommunikation fra det offentlige, kan man også være med til at skubbe en bevægelse i gang.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-17:
Det må så være helt nyt.
Men jeg kunne godt lige tænke mig at høre: Deler ordføreren regeringens holdning om, at man ønsker, at flere mænd skal have barselsorlov, og hvad vil man gøre?
Altså, hvad er Socialdemokraternes politik på området?
Jeg kan forstå, at det her er no go, at øremærkning af barsel er no go.
Og at sige, at noget af det bliver øremærket, og at andet kan overdrages til kvinden, er heller ikke en mulighed.
Er der noget andet, man vil gøre, kampagner, hvad ved jeg?
Hvad er politikken?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-02-17:
Socialdemokratiets holdning er det, jeg giver udtryk for, når jeg står som ordfører på talerstolen her på vegne af Socialdemokratiet.
Så det, jeg har sagt her, er udtryk for Socialdemokratiets holdning.
Og Socialdemokratiet går ikke ind for det her forslag, og Socialdemokratiet ønsker ikke at ændre på vores barselslovgivning, som den ser ud nu.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-17:
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvad Socialdemokraternes holdning er: Går man stadig væk ind for øremærkning af barsel til mænd, eller gør man ikke?