Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-11-20:
Jeg vil igen starte med at sige et par ord om proceduren omkring vedtagelsen af det her lovforslag og den totale ligegyldighed, som proceduren viser at flertallet af Folketinget har over for demokratiets spilleregler, fordi de spilleregler jo bliver fuldstændig tilsidesat med den her hastebehandling på omkring 2 døgn.
Og jeg synes faktisk, det er temmelig skræmmende, at ikke engang det høringssvar, som er kommet fra Institut for Menneskerettigheder, hvori man lige ud skriver, at regeringen med det her lovforslag får hjemmel til at foretage handlinger, der er i strid med menneskerettighederne, hverken får Socialdemokraterne, Venstre, Liberal Alliance eller De Konservative til sådan lige at tænke sig om en ekstra gang og sige, at det da godt kan være, at vi i hvert fald ikke skal hastebehandle det, altså sjaske det her lovforslag igennem på ganske få døgn. Hvad angår indholdet, er det, som jeg har sagt tidligere i dag, et yderst vidtgående lovforslag, fordi man jo simpelt hen fjerner loftet over, hvor længe et menneske kan sidde frihedsberøvet, uden at det kommer for en dommer.
Og jeg har hørt Venstres ordfører, hr. Marcus Knuth, sige: Stoler I ikke på myndighederne?
Men i en retsstat stiller man sig ikke tilfreds med at sige, at man stoler på myndighederne, i en retsstat nøjes man ikke med at krydse fingre for, at myndighederne opfører sig ordentligt, i en retsstat har man som borger og som individ nogle rettigheder, og jeg troede faktisk, at lige præcis det princip var helt fundamentalt for Venstre, Danmarks såkaldte liberale parti.
Enhedslisten, Alternativet, Radikale og SF har stillet to ændringsforslag, hvor det ene handler om at indføre en såkaldt solnedgangsklausul.
Og vi har foreslået, at den solnedgangsklausul skulle træde i kraft efter 6 måneder i stedet for efter 4 år, og det er blevet stemt ned, og det synes jeg da sådan set er underligt.
For flertallets argument for denne ekstremt vidtgående lovgivning er jo, at vi her og nu står i en meget akut situation, og det er ligesom det, der begrunder, at man kan foretage sig noget så vidtgående som at fjerne menneskers ret til inden for en vis periode at komme for en dommer, hvis de bliver spærret inde af myndighederne.
Men situationen er åbenbart ikke mere akut, end at man synes, at det kan tage 4 år.
Det andet ændringsforslag, vi har stillet, handler om børn.
For det er jo til vores skræk og rædsel gået op for os i forbindelse med behandlingen af det her lovforslag, at det faktisk også vedrører børn, altså at også børn fremover kan frihedsberøves uden nogen øvre grænse for, hvor længe de kan sidde frihedsberøvet, inden de kommer for en dommer, som så vurderer, om det er rimeligt, at de her børn er frihedsberøvet.
Og vi har tænkt, at det da måtte være en fejl.
Jeg har flere gange hørt repræsentanter fra højrefløjen og også fra Socialdemokraterne argumentere for det her lovforslag med den begrundelse: Hvad man dog skal gøre, hvis der pludselig står en masse flygtninge her på dansk jord?
Og der vil jeg gerne spørge: Hvorfor skulle man dog proppe dem i fængsel?
Hvorfor skulle det dog være Danmarks svar på det faktum, at vi står i en verdenshistorisk flygtningekrise, at vi står i en situation, hvor millioner af mennesker verden over er tvunget på flugt, hvor de flygter fra Assads bomber, og de flygter fra Islamisk Stats brutale myrderier?
Det er da en underlig måde at møde mennesker, der flygter fra krig, og der flygter fra terror, på.
Jeg vil slutte af med at stille et spørgsmål til ministeren.
Jeg kan forstå, at ministeren har tænkt sig at gå på talerstolen, og det synes jeg på alle måder er passende.
Det her lovforslag skaber jo altså mulighed for at frihedsberøve asylansøgere, herunder mindreårige og uledsagede mindreårige, og til dem, der ikke ved, hvad uledsagede mindreårige betyder, vil jeg sige, at det jo altså er børn, som flygter uden far og mor.
Man skaber en mulighed for at frihedsberøve både børn og voksne i forbindelse med registreringen og i den indledende del af asylfasen.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om det betyder, at børn kan sidde frihedsberøvet frem til den indledende asylsamtale, og om ministeren kan bekræfte, at der er mennesker, som venter i op til 10 måneder på at komme til den indledende asylsamtale.
Jeg ved godt, det er lidt nørdet her i forbindelse med en ordførertale, men vi har jo haft ganske kort tid til at stille spørgsmål, desværre, og derfor bringer jeg dette nørderi, som ikke desto mindre er et nørderi, der vedrører frihedsberøvelse af børn, op her på talerstolen.
Der står i dette lovforslag, at man kan frihedsberøve både børn og voksne i forbindelse med registreringen og i forbindelse med den indledende sagsbehandling.
Betyder det, at børn kan frihedsberøves frem til den indledende asylsamtale?
Og er det korrekt, at der er mennesker, som venter i op til 10 måneder på den indledende asylsamtale?
Jeg ved jo godt, at det her lovforslag lige om lidt bliver vedtaget, og det er godt nok trist.
Det er både trist, at et flertal er så ligeglade med de demokratiske spilleregler, som vi har opsat i fællesskab, og som mennesker verden over sætter livet på spil for, altså at man er så ligeglad med det, og at man er så ligeglad med civilsamfundet, at man tænker, at der da nok ikke er nogen af dem, der har noget relevant at sige, og at man så er ligeglad med, at de ikke bliver hørt.
Og det er godt nok også trist, at vi har et flertal her på Christiansborg, hvor ikke bare en regering og ikke bare en højrefløj, men også et Socialdemokrati reagerer på en verdenshistorisk flygtningekrise ved at sige: Hvordan kan vi skabe bedre mulighed for at spærre flygtninge inde?
Hvordan kan vi skabe bedre mulighed for at spærre børn, der flygter, inde?
Enhedslisten stemmer imod lovforslaget.