runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2014-12-18:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge om en anden ting, nemlig om den her fuldstændige nyskabelse i planloven om, at nu skal det faktisk være sådan, at man også i planloven kan bestemme, hvem der må eje et stykke jord.
Er det noget, Det Radikale Venstre har tænkt sig at udfolde til andre områder, hvor man har tænkt sig at begynde at bestemme, hvilken type personer eller organisationer der må eje bestemte stykker jord i det her samfund?
For så får vi virkelig en nyskabelse i den måde, vi indretter os på her i landet.
Liv Holm Andersen (RV), 2014-12-18:
Jeg har lyst til bare meget kort at svare: Nej, fordi det er da ikke sådan lige umiddelbart på tegnebrættet.
Men det er jo, fordi det er sådan, at det er boligselskaberne, der skal eje den jord, som man bygger almene boliger på, så derfor følger det ligesom af forslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2014-12-18:
Men er sandheden ikke – det er den, kan jeg bekræfte – at grundpriserne i København er meget forskellige?
Man aner ikke, hvem det er, man kommer til at støtte, og hvis det netop bliver på de meget attraktive grunde, er der en utrolig stor sandsynlighed for, at det er de i forvejen velstillede forældre med masser af social kapacitet, der får skrevet deres børn op til at få en rigtig dejlig lejlighed til en billig penge på skatteborgernes og pensionisternes regning.
Jan Johansen (S), 2014-12-18:
Jeg tror, at lovgivningen er lavet sådan, at det er nye boligområder.
Skulle der være boligområder, som stadig væk er udlagt til beboelse, og kan man blive enige om, at der dér skal være almennyttige boliger, så kan man bygge det.
Og så kan man faktisk i de fem store byer låne til det, så man også har råd til at bygge til den pris, så det holder sig inden for maksimalprisen for almennyttige boliger.
Jeg tror, at det problem, som ordføreren står og siger der er, er noget tænkt.
Liv Holm Andersen (RV), 2014-12-18:
Det er da en væsentlig problemstilling, og det synes jeg vi skal diskutere.
Jeg er glad for, at spørgerens parti er meget optaget af den problemstilling, for det synes jeg sådan set er en problemstilling, der er værd at bore mere i.
Jeg ved, at der er mange mennesker, der betaler i dyre domme for købe en lejlighed eller leje en lejlighed der, og der kan man altså bo alment.
Der bor mange mennesker, som hverken tjener mange penge eller har høje uddannelser.
Så det er nok et lidt mere broget billede.
Men derfor er det da stadig væk en rigtig relevant problemstilling at tage fat i.
Det synes jeg vi skal gøre.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-12-18:
Det Radikale Venstre reklamerer jo med, at partiet lytter til økonomer, og de økonomiske vismænd i Danmark betragtes sådan bredt, også af Det Radikale Venstre, tror jeg, som de dygtigste af alle økonomerne.
De økonomiske vismænd har kigget på, hvem der egentlig bor i de almene boliger, og de har fundet, at i de mest attraktive almene boliger, som allerede eksisterer i dag, er det primært folk med høje indkomster og høje uddannelser, der bor.
I de uattraktive almene boliger, som eksisterer i dag, bor der primært folk, som er langtidsledige, indvandrere, har små indkomster, lave uddannelser osv.
Liv Holm Andersen (RV), 2014-12-18:
Jeg tror, det er vigtigt at holde sig for øje, og det tænker jeg at heller ikke spørgerens parti vil ændre på, at der selvfølgelig er åbne ventelister for alle i alment regi, og at der derfor også er det for folk, som ikke har råd til andre løsninger.
Dog vil jeg sige, at det, som vi forsøger at gøre med det her lovforslag, og som også er blevet efterlyst i de større bykommuner, jo er at øge den samlede masse af almene boligområder, så der bliver plads til, at flere kan få den her mulighed.
Så vil jeg også bare sige, at når man så sammenligner de her boligområder i de større byer, er det jo en god forretning, hvis man kan, at købe en lejlighed her.
Så det vil jeg tro at mange, der har den mulighed, gerne vil gøre frem for at betale penge hver måned på at leje en lejebolig eller en almen bolig.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-12-18:
Jamen det er jo altid en god idé – i stedet for sådan nogle luftige teorier om, hvem der vil bo forskellige steder – at tage udgangspunkt i, hvor folk bor i dag, når vi har almennyttige boliger.
Det har de økonomiske vismænd kigget på, og de har konkluderet, at de højest lønnede og bedst uddannede ofte får de mest attraktive almene boliger med størst støtte, mens langtidsledige, indvandrere, lavtuddannede og lavindkomstgrupper generelt får tildelt de mindst attraktive almene boliger med mindst støtte.
Det, som man vil bygge her, er jo de mest attraktive boliger med mest støtte, og så viser erfaringen bare, at de nok vil blive beboet af folk med høje indkomster og høje uddannelser.
Hvordan vil man lave om på det?
Liv Holm Andersen (RV), 2014-12-18:
Tak for det.
Indledningsvis vil jeg gerne sige, at jeg er glad for, at regeringen med det her lovforslag, som vi behandler i dag, vil sætte fokus på den udvikling, som vi desværre ser i vores større byer, nemlig at byerne bliver mere opdelte.
Vi ønsker faktisk mere blandede byer.
Vi ønsker blandede byer, hvor der er en bredere befolkningssammensætning end det, vi ser en udvikling hen imod; hvor der er boliger til en pris, som også mennesker med lave indkomster eller mellemindkomster kan betale, og hvor vi på den måde mødes på tværs af grupper, på gaden, i gården, i klubben eller i grundskolen.
Det er vi sådan set glade for at vi nu giver kommunerne og boligselskaberne nogle bedre redskaber til at handle på.
Her foreslår regeringen to væsentlige ændringer, som tidligere ordførere sådan set har redegjort for, hvor den første jo betyder, at kommunerne nu vil kunne stille krav til, at op til 25 pct. af boligmassen i nye boligområder skal være almene boliger, fordi de nu engang er billigere.
Derudover giver den anden ændring vores større bykommuner mulighed for at øge den her ekstra støtte, som flere har omtalt, til etablering af almene boligområder der, hvor der er høje grundpriser, så man kan udligne på den måde.
De her nye redskaber til netop at fremme blandede byer har længe været et ønske hos vores større bykommuner, selvfølgelig primært København, Aarhus, Aalborg og Odense, og vi er sådan set fra radikal side glade for at kunne levere på det her og på den måde bistå vores kommuner med at nå et fælles mål om mindre opsplittede byer i fremtiden.
Således kan Radikale Venstre støtte lovforslaget.
Tak for ordet.
Louise Schack Elholm (V), 2014-12-18:
Det er den socialdemokratiske ordførers ret at konkludere præcis det, han har lyst til, men hr. Jan Johansen hører jo ikke, hvad jeg siger.
Det her bliver boliger til middelklassen, og jeg kan ikke se, hvad undskyldningen skal være for, at man skal krænke den private ejendomsret for at få råd til boliger til middelklassen.
Så jeg må sige, at jeg synes, at det her lovforslag er asocialt, at det er dyrt, og at det er en krænkelse af den private ejendomsret, og vi er imod det.
Jan Johansen (S), 2014-12-18:
Jeg vil bare konkludere, at Venstre på ingen måde vil være med til, at folk med små indkomster og mellemindkomster kan bo attraktive steder.
Det er min konklusion på det, ordføreren siger fra talerstolen.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2014-12-18:
Tak, formand.
Jeg vil gøre det relativt kort.
Jeg synes nemlig, det er nogle rigtige gode tanker i forslaget, som jeg er sikker på at fru Karina Lorentzen Dehnhardt også vil uddybe lidt senere som ordfører for forslagsstillerne.
Vi Radikale vil meget gerne være med til at arbejde videre med tankerne bag det her forslag.
Vi kan have lidt svært ved at nå at lave de her ændringer, som justitsministeren fortalte, for det er meget ambitiøst, hvilket jo er rigtig godt, men vi deler absolut intentionen, om end vi nok ikke kommer til at stemme for selve forslaget, hvis det skulle blive bragt til afstemning.
Der er altså en udstrakt hånd fra Radikale til forslagsstillerne i forhold til at arbejde videre med ideerne i det her forslag.
Pernille Skipper (EL), 2014-12-18:
Der er ikke nogen tvivl om, at forebyggelse betaler sig samfundsøkonomisk.
Det er i det store regnskab langt billigere at bruge nogle penge på en forebyggende indsats tidligt, end det er at lade et menneske komme igennem en kriminel løbebane med de samfundsmæssige konsekvenser, det har.
En kriminel løbebane skal bremses.
Ender unge mennesker i bander eller organiseret kriminalitet i øvrigt, undergraver det også vores samfund.
Det er altså ikke bare dyrt, men det rokker ved hele vores retssamfund.
Samtidig, som jeg også talte om, mener vi, at det her forslag også kan gøre noget positivt for de ofre for kriminalitet, der jo er.
Der er gode erfaringer med, at hvis ofre for kriminalitet får større ejerskab over en strafproces, f.eks. igennem konfliktråd, herhjemme har vist sig positivt, men også som forslaget omtaler fra Nordirland og Norge, hvor offerets perspektiv i en sag med den her model kommer til at stå langt, langt mere centralt for behandlingen og for de konsekvenser, det nu engang skal have.
I den strafproces, man i dag møder som offer, er man jo et vidne ligesom alle andre, ligesom dem, der måske stod ved siden af og kiggede på, og har altså ikke nogen særlig plads.
Det vil man have med det her forslag.
På samme måde indebærer det møde med offeret jo også, at den unge gerningsperson får en konfrontation med både handlingen og konsekvenserne, de menneskelige konsekvenser af den handling, og det har vist sig i andre lande at føre til ansvarliggørelse, altså at man som menneske pludselig forstår, hvad det er, man har gjort, og man begynder at tage ansvar for de handlinger.
De normale reaktioner, man ser med det straffesystem, vi har i dag, er groft sagt enten fornægtelse: jeg er helt uskyldigt dømt, eller retfærdiggørelse: det var slet ikke min skyld, jeg kunne ikke gøre for det.
Det her er faktisk et forsøg på at komme ud af de normalreaktioner og for de unge mennesker, som har gjort noget forkert, til at forstå, at det er forkert, det skal man tage ansvar for, og det skal man ikke gøre igen.
Jo længere tid, unge mennesker hænger i et straffesystem, jo større er risikoen for, at de så – i overført betydning – hænger fast for evigt.
Det er det eneste lille men, hvis vi skal finde et, der er ved det her forslag, nemlig at SF mener, at det kun skal være personer, som i al sin væsentlighed har tilstået deres handlinger.
Der vil vi selvfølgelig gerne høre mere om erfaringerne fra andre lande, før vi sætter sådan et kriterie ned over det, men sådan som jeg hører debatten i dag, handler det måske sådan set mere om, at vi fra Enhedslistens side tilkendegiver, at vi synes, at det her er et rigtig, rigtig godt forslag.
Vi kunne næsten ikke have skrevet det bedre selv, og vi støtter selvfølgelig fuldt ud, at vi arbejder videre med det.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-12-18:
Det er jo fantastisk, at vi går fra det ene beslutningsforslag til det næste, og pludselig er alle argumenter om, at ungdomskriminaliteten er faldet, ligegyldige.
Nu er det vigtige, at vi får taget os af dem, der stadig er kriminelle.
Det gælder i hvert fald for dem, hvis perspektiv i det tidligere forslag var, at der ikke er nogen speciel grund til at gøre noget nyt med det argument, at ungdomskriminaliteten er faldende.
Sådan kan argumenterne jo skifte så belejligt, alt efter hvilket forslag der er på banen og hvem der står bag.
Det konkrete forslag om, at man kan bruge de her samtaler, genoprettende ungemøder, kan der sådan set ligge mange spændende perspektiver i.
Der er to ting, som bekymrer os i Liberal Alliance i den konkrete udformning af forslaget.
Det ene er det her med, at det skal være et erstatningsforløb for den normale domsforhandling osv. i stedet for et parallelt forløb.
Vi er stadig mest til det parallelle forløb, medmindre man virkelig kan afgrænse det på en måde, så det får relevans.
Det kunne være, vi måske kunne blive enige om noget med de 12-14-årige, hvem ved.
Den anden ting er det her med offerets deltagelse.
Jeg har godt læst, at der i bemærkningerne står, at ønsker offeret ikke at deltage i selve konferencen, kan en anden møde for offeret, da det er vigtigt at have offerperspektivet med.
Jeg mener, det er vigtigt, at den slags samtaler, ungemøder, man kan kalde det, hvad man vil, kun foregår, når offeret ønsker det.
I det tilfælde synes vi som den ene ting, at offeret skal bestemme, om det bliver.
Og som den anden ting vil vi godt prøve at arbejde lidt med afgrænsningen, selv om jeg klart anerkender, at man har forsøgt det sidste, både hvad angår kriminalitetstyper, og om folk har tilstået eller tilnærmelsesvis tilstået.
Så jeg vil egentlig udtrykke anerkendelse for, at vi kommer på banen, hvor vi kan diskutere noget konkret.
Jeg kunne sagtens se, at det kunne kombineres med det beslutningsforslag, som vi var nogle der fremsatte lidt tidligere på dagen.
Det kan være, vi ikke kan blive enige om det hele, men noget kan vi måske blive enige om.
Så er jeg så heller ikke så overrasket over, at SF ikke synes, der er noget galt med, at det er sådan lidt halvfjerdseragtigt, for det er jo hele det ideologiske koncept.
Jeg skal indrømme, at jeg ikke har fulgt linket dybt ned, så det kan være, at spørgeren kunne uddybe noget over for mig.
Når der står, at 85 pct. af ofrene angiver, at de er tilfredse med forløbet, er der så forskel på dem, der selv deltager, og dem, der deltager på vegne af andre?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-12-18:
Jeg er ikke sikker på, at jeg helt forstod spørgsmålet.
Hvis offeret ikke deltager, er det jo svært at være tilfreds.
Eller hvad tænker hr. Simon Emil Ammitzbøll?
Det tror jeg jeg skal have uddybet lidt.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-12-18:
Det er jo ærgerligt, at jeg ikke har flere spørgsmål, for der står i bemærkningerne: »Ønsker offeret ikke at deltage i selve konferencen, kan en anden møde for offeret, da det er vigtigt at have »offerperspektivet« med.« Jeg går ud fra, at det er fru Karina Lorentzen Dehnhardt, der har skrevet det.
Det er i hvert fald ikke mig.
Det, jeg mente med mit spørsgmål, var: Er det 85 pct. blandt de ofre, der deltager, eller medtager man også repræsentanter, der deltager på vegne af ofre?
Hvis det er begge dele, er der så forskel på tilfredsheden mellem gruppen af selve ofrene og gruppen, hvor der er andre?
Måske kunne formanden tillade et svar?
Det må man jo godt ifølge forretningsordenen.
Det kunne være spændende.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-12-18:
Jeg lagde mærke til den her bemærkning om, at det bliver sådan lidt halvfjerdseragtigt.
Med halvfjerdseragtigt tror jeg hr. Simon Emil Ammitzbøll mener, at det bliver lige lovlig pædagogisk og vi tager ikke hensyn til ofrene, så jeg vil bare lige høre, om hr. Simon Emil Ammitzbøll er klar over, at ofrene i hvert fald i den nordirske model er rigtig, rigtig tilfredse med det her?
Faktisk er det 85 pct. af ofrene, som synes, at det her har været en rigtig, rigtig god oplevelse, for det er faktisk en af de ting, man måler på i Nordirland.
Trine Bramsen (S), 2014-12-18:
Tak for det.
Som tidligere ordførere har sagt, vil SF pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag om etablering af et pilotprojekt, hvor unge mellem 15 og 17 år, som har begået kriminalitet, skal have et retskrav på at få sanktionspørgsmålet i deres sag afgjort ved et genoprettende ungemøde.
Det her pilotprojekt skal starte allerede i 2015.
Lad mig indledningsvis slå fast, at vi Socialdemokrater deler SF's ønske om at få så mange unge som overhovedet muligt ud af kriminalitet, og vi er positivt indstillet over for at anvende de metoder, som vi kender fra bl.a. konfliktråd, i øget omfang.
Vi skal huske, at der er ofre, og deres retssikkerhed skal tilgodeses.
Der er allerede etablerede systemer og strukturer, som en ny model skal passes ind i, og derfor er det vores vurdering, at det er lige lovlig optimistisk at være klar til at vedtage et lovforslag allerede i indeværende folketingssamling.
Når det er sagt, vil jeg gerne gentage, at vi Socialdemokrater ser positivt på mulighederne for at lave en dansk model, der i øget omfang bygger på konfliktrådsmodellen i forbindelse med udmøntningen af sanktioner.
Det vil dog i så fald nøje skulle afgrænses, hvilke typer af kriminalitet det kan omfatte, ligesom det vil være nødvendigt med såvel yderligere lovteknisk arbejde som en praksisvurdering af forslaget, før det kan føres ud i virkeligheden.
På den baggrund skal jeg meddele, at vi Socialdemokrater ikke kan støtte forslaget.
Karsten Lauritzen (V), 2014-12-18:
Som ministeren har redegjort for, foreslår SF med det her beslutningsforslag, at man iværksætter et 3-årigt pilotprojekt for unge mellem 15 og 17 år, som tilstår at have begået kriminalitet og har krav på at få sanktionsspørgsmålet afgjort ved såkaldte genoprettende ungemøder.
Det synes vi sådan set er fornuftigt.
Så vi er positive over for forslaget.
Men jeg tror ikke, vi synes, at det hører hjemme i Folketingssalen.
Vi synes måske, at hvis man skulle lave sådan et pilotprojekt, hørte det mere hjemme i forhandlingerne om kriminalforsorgens økonomiske ramme eller i satspuljen.
Jeg vil godt sige, at vi ikke nødvendigvis vil stille os negativt over for at diskutere det her spørgsmål i satspuljekredsen, men i dets nuværende form, den måde, som beslutningsforslaget er udformet på, kan Venstres folketingsgruppe ikke støtte det.
Og vi synes som sagt, at de gode toner, der er i det, også til dels ligger i vores ungdomsdomstolsforslag.
Så det vil vi henvise til.
Det er det, vi synes er godt; det er det, vi vil gennemføre.
Så kan det selvfølgelig være, at vi på vejen i satspuljeforhandlingerne eller andet kunne se på et forsøg, hvis der ikke er flertal for ungdomsdomstolsforslaget.
Så det, man vel i parlamentarisk sammenhæng kalder: en kort, men blød afvisning af SF's forslag.
Altså, jeg vil godt indrømme her i dag, at udtalelsen om, at der er nogle, der siger, at vi med forslaget sætter børn i fængsel, var en udtalelse, der ikke havde til formål at afspore debatten, men at virke forebyggende, for jeg vil gætte på, at når vi uden for den her Folketingssal skal diskutere forslaget igen, vil der være ordførere, som kommer til at sige det.
Og det ville da glæde mig, hvis de ikke gjorde det.
Og jeg vil tage det som et tilsagn fra fru Pernille Skipper om, at det ikke er i den retning, Enhedslisten har lyst til at gå.
Det synes jeg er glædeligt, men der er altså andre, der har bevæget sig ad den vej.
Men det skal da glæde mig, hvis jeg tager fejl.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-12-18:
Det bliver netop også kun en bemærkning.
Når vi nu er i gang med at opdrage på hinanden og er lidt pædagogiske i vores tilgang til det, synes jeg, at hr. Karsten Lauritzen også skal have noget med på vejen, for S og SF har nemlig aldrig foreslået en ungdomsdomstol.
Det er korrekt, som justitsministeren siger, at der var tale om en journalistisk stramning, og jeg kan anbefale hr. Karsten Lauritzen at læse udspillet, som hedder »Opgør med den ny ungdomskriminalitet – samfundet som opdrager«, for jeg ved nemlig temmelig godt, hvad der står i det, da jeg var medskribent på det; der står i øvrigt også »genoprettende ret« overalt i dokumentet.
Vi foreslog sociale sanktioner i et socialt nævn og i socialsystemet, og meget klart pointerede vi, at det ikke handlede om nedsættelse af den kriminelle lavalder.
Så hvis vi også kan få rettet den misforståelse, tror jeg sådan set, vi er kommet langt her i dag.
Karsten Lauritzen (V), 2014-12-18:
Det tror jeg måske godt vi kan, men det ændrer jo ikke noget ved det, der står nævnt i Berlingske under overskriften »Krav om 12-årige for domstole«.
Den nuværende justitsminister har bl.a. udtalt til Berlingske, at ungdomsdomstolene bestemmer sanktionen, men det sker i dialog med den unge kriminelle; jeg tror, ministeren er nævnt tre-fire gange, hvor hun bruger begrebet ungdomsdomstol.
Så det kan da godt være, at det er en redaktionel stramning, men jeg tror ikke, at man kan løbe fra, at man har foreslået en ungdomsdomstol.
At det så ikke skulle være en ungdomsdomstol, der skulle være en del af det almindelige strafferetlige system, er så fair nok, men det foreslog vi her fra de borgerlige partiers side.
Vi blev enige om, at vi var uenige.
Men at man har introduceret begrebet ungdomsdomstol, tror jeg i hvert fald ikke justitsministeren kan løbe fra, for hun er citeret i en artikel, og hun har måske, så vidt jeg kan se, beklaget sig over den redaktionelle tekst, men citaterne tror jeg da er rigtige.
Jamen jeg vil da gerne læse tidligere udspil fra SF, helt sikkert.
Det skal da være glædeligt.
Så har man også noget i julen.
Mette Frederiksen (S), 2014-12-18:
Det her kan jeg gøre meget kort.
Jeg synes, der er nogle rigtig, rigtig positive tanker i beslutningsforslaget fra SF, som jo grundlæggende handler om i højere grad at styrke, at offer og gerningsmand under ordnede forhold møder hinanden, forhåbentlig med den konsekvens, at gerningsmanden, altså den unge, der står bag en kriminel handling, i højere grad forstår konsekvensen af sine egne handlinger og får sat et ansigt på: Der er et offer, det var ikke ligegyldigt.
Og det kan så forhåbentlig understøtte, at de unge, der desværre begår kriminalitet, tager mere ansvar fremadrettet.
Vi kan ikke på stående fod støtte beslutningsforslaget, fordi – og det tror jeg egentlig også SF vil medgive – der jo er tale om nogle ret grundlæggende ændringer af den måde, vores retssystem er bygget op på i dag, for her taler vi jo om unge over den kriminelle lavalder.
Når der er tale om så grundlæggende ændringer, er det altså noget, vi bliver nødt til at forholde os til på den ordentlige og rigtige måde, og derfor vil vi ikke med den korte tidsbane, der ligesom er opstillet for beslutningsforslaget, kunne nå det.
Det her kræver også en ordentlig tankerække i forhold til hele sammenhængen mellem det sociale og det strafferetlige system.
Vi deler fuldstændig målet.
Kriminaliteten blandt børn og unge skal ned.
Vi skal være bedre til at forebygge, og vi skal være bedre til at resocialisere og bringe unge videre fra deres kriminelle handlinger.
Der tror jeg, at nogle af de tanker, der ligger her, er noget af det, der kan hjælpe os på vej.
Det går grundlæggende godt med ungdomskriminaliteten i Danmark.
Den er nemlig på vej ned og har været det i en periode.
Men vi kan hele tiden blive bedre.
Vi er ikke i mål endnu.
Jeg vil meget gerne diskutere nogle af de ting, der ligger her, men vi kan ikke støtte forslaget for nærværende.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-12-18:
Men mon jeg så ikke bare skulle sende udspillet til hr. Karsten Lauritzen, så han kan se, hvad det var, S og SF rent faktisk foreslog, for det var ikke en ungdomsdomstol.
Det var et socialt nævn i sociallovgivningen og uden nedsættelse af den kriminelle lavalder.
Pernille Skipper (EL), 2014-12-18:
Jeg kan måske svare på noget af spørgsmålet.
Jeg er ret sikker på, at de 85 pct. handler om alle, uanset om man møder selv som offer for en forbrydelse eller lader sig repræsentere af en anden person.
Om der er forskel på de to grupper, skal jeg ikke stå her og udtale mig om.
Men jeg tror, at det, der må være pointen med den her sjove lille udveksling, er – jeg kunne godt tænke mig, at hr. Simon Emil Ammitzbøll kunne uddybe Liberal Alliances holdning til det – at man laver systemer, hvor ofre har indflydelse på, hvad konsekvenserne af en kriminel handling skal være.
De skal ikke bestemme det, for det er ikke selvtægt, vi er ude i her, men ofrene har indflydelse på og er en del af en proces, hvor man kommer frem til en fælles aftale om konsekvensen, og så har ofrene også noget nemmere ved at komme videre.
Anerkender Liberal Alliance det?