runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Sjelle (KF), 2008-04-08:
Jeg synes, at det, der er væsentligt at slå fast i dag på baggrund af det forslag, som Dansk Folkeparti har fremsat, er, at der jo ikke er nogen tvivl om, at vi meget gerne vil værne om den danske model.
Det er der jo ingen tvivl om, og det tror jeg at langt de fleste partier her i Folketingssalen vil, men jeg synes da også, at det er meget naturligt, at man så netop fra regeringens side siger: O.k., vi prøver at se nærmere på, hvad det her egentlig betyder, hvad det har af konsekvenser, og om der eventuelt er nogle ting, vi skal gøre ved det.
Jeg vil ikke stå her og foregribe, hvad man eventuelt skulle komme frem til i et sådant udvalg.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Nu vælger hr. Svend Auken jo at gå ind i debatten på korte bemærkninger, og det vil sige, at befolkningen ikke får noget genhør med de efter hr. Svend Aukens opfattelse gode politiske argumenter, Socialdemokraterne havde for at gå imod en folkeafstemning.
For det er jo fuldstændig rigtigt, at da man juridisk set ikke var tvunget til det, sagde man: Politisk ønsker vi det heller ikke.
Og så siger man, at det er, fordi der er store indholdsmæssige forskelle på forfatningstraktaten og Lissabontraktaten.
Disse store indholdsmæssige forskelle har vi ledt efter lige siden, og vi har ikke fundet dem.
Så det er rigtigt, at det var et politisk valg fra Socialdemokraternes side, at de ikke ønskede at høre befolkningens dom over Lissabontraktaten, og det kan man måske godt forstå, når man nu er tilhænger.
Men ynkeligt er det nu alligevel.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-08:
Jeg vil godt starte med at sige, at jeg ikke synes, hr. Per Clausen har ret i, at spørgsmålet om en folkeafstemning om Lissabontraktaten ikke er blevet diskuteret.
Det er blevet diskuteret, og det er sådan set ikke det, der er problemet.
Problemet er, at vi har tabt den diskussion, og det er brandhamrende ærgerligt.
SF har fremsat beslutningsforslag om det, vi gjorde det også inden det seneste valg i efteråret 2007, og det er blevet førstebehandlet ligesom Enhedslistens og Dansk Folkepartis forslag.
Vi havde en forespørgselsdebat i december, hvor jeg desværre ikke selv kunne være til stede, men hvor hr. Villy Søvndal var ordfører, og jeg må sige, at det bitre i hele sagen her er, at det ikke er lykkedes.
Venstre smed jo en uklarhed på bordet under en forespørgselsdebat i oktober, hvor man sagde, at det også var en politisk afgørelse - altså ikke kun en juridisk afgørelse - om der skulle være en folkeafstemning.
Med det indikerede regeringspartiet Venstre, at man også var villig til at træffe en politisk beslutning om en folkeafstemning eller ej, men det viste sig jo så, at det var partiet Venstre ikke.
Da de ni små punkter, som gjorde, at der skulle være en folkeafstemning ifølge grundloven, var ude af den traktat, som nu behandles, var spørgsmålet afklaret for de flestes, men ikke for vores vedkommende.
Vi mener, at Lissabontraktaten indholdsmæssigt stort set er den samme traktat som forfatningstraktaten.
Der er ændret nogle ting, først og fremmest er formen blevet ændret, og det er traktaten desværre blevet dårligere af, fordi den er blevet mindre læsbar.
Nu er det ændringsforslag til ændringsforslag, hvor forfatningstraktaten dog var en traktat, som man kunne læse uden afbrydelse fra start til slut, og som faktisk var temmelig forståelig, så det er virkelig ærgerligt, at det er sket.
Symbolerne, altså flaget og hymnen osv., er taget ud af selve traktatteksten, men dermed forsvinder de jo ikke.
I forfatningstraktaten hed det udenrigsministeren, nu hedder det igen den høje repræsentant, men det er akkurat den samme funktion, den pågældende person har.
Vi synes, det er ærgerligt, at forfatningstraktaten faldt, som den gjorde efter folkeafstemningerne i Frankrig og Holland, og vi synes, det er ærgerligt, at et flertal herinde ikke har villet sige: Jamen når nu de to traktater ligner hinanden så meget og vi havde lovet, at forfatningstraktaten skulle til folkeafstemning - hvad den også skulle rent juridisk set - lad så også Lissabontraktaten komme til folkeafstemning.
Det synes vi virkelig er bittert, men vi må konstatere, at selv om et flertal i befolkningen ønsker en folkeafstemning, har der ikke kunnet skaffes opbakning til det.
Det synes vi er ærgerligt, også fordi vi synes, det er et negativt signal til befolkningen.
Vi var meget gerne gået med i en aktiv kampagne, og i modsætning til de to andre partier herinde, der har foreslået afholdelse af folkeafstemning, går vi jo ind for Lissabontraktaten.
Vi ville have anbefalet den ved en folkeafstemning, og vi ville med glæde være gået ud for at tage diskussionen med befolkningen.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Jeg beder overhovedet ikke om hr. Michael Aastrup Jensens juridiske vurdering af Justitsministeriets opgørelser.
Næ, jeg beder sådan set bare hr. Michael Aastrup Jensen, om hvem jeg i hvert fald ved, at han er i stand til at læse indenad, om at foretage at foretage en parallelanalyse af henholdsvis Lissabontraktaten og forfatningen og så bare åbenbare for befolkningen, hvor præcis det er, EU kunne lovgive med forfatningen, men ikke kan med det Lissabontraktaten.
Det kan vi altså ikke få noget svar på.
Hvordan kan det pludselig være, at man nu løber fra, at borgerne skal inddrages?
Hvordan kan det være, at når man er ude i landet og tale om Lissabontraktaten, så er det Guds eller måske snarere Kommissionens gave til menneskeheden, at 1 million borgere kan kræve noget på dagsordenen, men at borgerne i Danmark ikke må kræve noget på dagsordenen - næ, nej, der skal det fejes ind under gulvtæppet?
Det hænger ganske enkelt ikke sammen.
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-08:
Allerførst vil jeg i forhold til det rent juridiske svarskrift, vi har fået fra Justitsministeriet, sige, at vi jo har haft den her debat i Folketingssalen op til flere gange før, og hver eneste gang hr. Morten Messerschmidt har prøvet at gøre det her til en juridisk debat, har jeg svaret, at jeg ikke er stud.jur., som hr. Morten Messerschmidt selv er, og heller ikke cand.jur. for den sags skyld, så jeg har faktisk en stor tillid til, at de jurister, vi har ansat som neutrale embedsfolk i Justitsministeriet, selvfølgelig kan komme frem til det svar, de nu er kommet frem til, og som jo klokkeklart siger, at der ikke er behov for at have en folkeafstemning.
Så er det Venstres vurdering, at vi så heller ikke skal have en folkeafstemning, ligesom vi heller ikke skulle det i forbindelse med Nicetraktaten.
Det synes vi faktisk er rimelig klart.
Desværre kan jeg ikke indgå i en juridisk debat, det må hr. Morten Messerschmidt i stedet for gøre med de jurister, der har lavet svarskriftet.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Til Venstres ordfører vil jeg sige, at det er rigtigt, at vi har fået en klar juridisk vurdering, men kunne vi så ikke også få et klart juridisk svar fra Venstres ordfører på, hvor det præcis er, der er mindre mulighed for EU for at regulere i Lissabontraktaten end i forfatningen?
En af de ting, jeg har forstået at Venstres ordfører har været rigtig glad for i den nye traktat, er, at borgerne nu i højere grad kan inddrages, for nu kan man nemlig ved at indlevere 1 million underskrifter kræve, at EU tager en sag på dagsordenen.
Sagen er bare, at nu har 40.000 danskere insisteret på en folkeafstemning, altså klart flere end det, der svarer til 1 million i EU-terminologi.
Forholdsmæssigt er 40.000 i Danmark langt flere, end 1 million er i EU, så hvorfor i alverden er det nu, at hr. Michael Aastrup Jensen vender sig mod det, som han netop før har anprist så voldsomt i Lissabontraktaten?
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-08:
Nu kan jeg jo forstå, at Dansk Folkepartis europaordfører syntes, det ville være pinligt, hvis ikke vi i Venstre gik på talerstolen og redegjorde for vores holdning, så det vil vi selvfølgelig gøre.
Nu tror jeg ikke, at hr. Morten Messerschmidt vil blive så overrasket over vores holdning i den her sag, for den har været rimelig klar i hele det her forløb omkring Lissabontraktatens ratificering.
Vi synes ikke, der er grundlag for en folkeafstemning.
Vi synes, at den juridiske vurdering, der blev lavet, er rimelig klar og klokkeklart beskriver, at der ikke overgår juridisk kompetence og overdragelse af suverænitet i forhold til grundloven.
Derfor og også på baggrund af det, man plejer at gøre - f.eks. i forbindelse med Nicetraktaten og andre traktater - siger vi, at det er en ratificering, der skal finde sted i Folketinget.
Og den er vi jo godt i gang med, derved at vi jo med næste punkt på dagsordenen faktisk skal i gang med andenbehandlingen af forslaget om ratificering.
Vi synes, at vi har haft en rigtig god debat, ikke alene i aviserne og i de forskellige organisationer, men også herinde i Folketingssalen, og det regner vi også at der kommer under næste punkt.
Så at begynde at komme frem med budskaber om, at der ikke har været nogen debat, er at sige noget, der ikke passer.
Jeg synes kun, det er skønt, det ikke passer, men jeg vil gerne have lov til at anholde budskabet om, at Venstres holdning ikke skulle være klar.
Jeg synes faktisk, den har været klar lige fra starten af.
Lone Dybkjær (RV), 2008-04-08:
Jeg vil nærmest sige, at jeg har det rigtig dårligt, når hr. Morten Messerschmidt begynder at rose mig, for så er der virkelig fare på færde.
Jeg har det udmærket, jeg blander mig ikke i, om andre ordførere tager ordet eller ej.
Det, der har været vigtigt for mig, er at præcisere, at vi har haft den klare holdning.
Dansk Folkeparti har en anden holdning, nemlig at man skal have folkeafstemninger ved enhver given lejlighed i de her sammenhænge.
Det har vi altså ikke; vi synes, det er vigtigt, at man også anvender det repræsentative demokrati i denne sammenhæng.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Det er meget sjældent, at jeg har lejlighed til at rose Det Radikale Venstre, og derfor er der måske i virkeligheden også grund til at gøre det ekstra elokvent, når man nu har muligheden til det.
Synes fru Lone Dybkjær så ikke, det er bemærkelsesværdigt, at de partier, som fru Lone Dybkjær sidder omkring bordet med i den her sag, vælger at være fuldstændig tavse?
Jeg mener: Vi har ikke engang hørt Venstres, det store regeringspartis, synspunkt om, hvorfor befolkningen ikke må blive spurgt.
Er det ikke besynderligt?
Lone Dybkjær (RV), 2008-04-08:
Det der med magtanvendelse kunne føre vidt omkring - også i forholdet til DF - men det skal jeg ikke komme ind på.
Jeg tager også ordet for at understrege, at Det Radikale Venstres holdning hele tiden har været, at der kun skulle være en folkeafstemning, dersom der var tale om en folkeafstemning i grundlovens forstand.
Det er mere, fordi vi efterhånden har stået ret ene med det synspunkt, at jeg synes, det er værd at præcisere også ved denne andenbehandling.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-08:
Det var så gratis omgang nummer to.
Det kan man jo altid stå og fyre af, altså at det nok er, fordi de ikke mener det alvorligt.
Men der er altså en forskel på det her og så ØMU'en.
Hvad er det, vi rent faktisk har sagt om ØMU'en?
Vi har sagt, at vi synes, det er uklogt at sende ØMU'en til en folkeafstemning.
Hvis statsministeren vælger at gøre det, vil SF som parti gå ud og anbefale et nej til den, og vi synes, at statsministeren skal overveje meget kraftigt, om han har lyst til at komme ud i den situation.
For vi tror, at det bliver en meget svær sag for ham at vinde en folkeafstemning, hvis vi går ud og siger nej.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Det utroværdige her er jo, at når det er den gratis omgang, når det handler om euroen, vil hr. Villy Søvndal og fru Anne Grete Holmsgaard gerne være med til at buldre; så vil man gerne ud med de store overskrifter.
Men når det kommer til spørgsmålet om Lissabontraktaten og en folkeafstemning, vil man ikke bruge den magt - om det så er magiske evner, eller hvad det er, det skal jeg ikke komme ind på - som man ellers gerne bryster sig af.
Hvis SF, hvis fru Anne Grete Holmsgaard og hr. Villy Søvndal virkelig havde ment det alvorligt med en folkeafstemning, kunne man vel have brugt den samme magt, som man bryster sig af i andre sammenhænge.
Men sagen er nok snarere, at SF overhovedet ikke mener det alvorligt.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-08:
Jamen det er da skønt, hvis hr. Villy Søvndal har magiske evner.
Det vil da være virkelig dejligt, men det ved jeg bestemt ikke om han har.
Jo, fordi det ville være en fuldstændig slingrekurs.
Vi går nemlig ind for Lissabontraktaten.
Men det problem står Dansk Folkeparti ikke med, for Dansk Folkeparti er imod traktaten og vil gerne have en folkeafstemning, og så er det så at sige gratis at sætte alt på ét bræt.
Men vi adskiller form og indhold, og vi har gjort det meget klart, at vi selvfølgelig ikke vil sige, at hvis vi ikke får en folkeafstemning, stemmer vi bare nej til traktaten.
Det ville være fuldstændig utroværdigt.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Vi ville med glæde være gået ud og have taget debatten, sagde fru Anne Grete Holmsgaard.
På trods af at både statsministeren og alle de andre ministre brændende ønsker det, har hr. Villy Søvndal alligevel den magiske evne at kunne tale regeringen fra det synspunkt, og hvorfor i alverden har SF så ikke anvendt den magiske evne til at trumfe en folkeafstemning igennem?
Det ville da have været naturligt, især efter at have hørt fru Anne Grete Holmsgaards tale.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Det er nok rigtigt, at sagen er indviklet, men på en anden måde er sagen faktisk enkel.
Der er nemlig efter EF-Domstolens afgørelse ingen tvivl om - efter tre afgørelser nu - at EF-Domstolen afgør, om det er det indre marked, som er afgørende, eller om det er hensynet til konfliktretten, og det er nyt.
Den danske regering og alle partier i det danske Folketing har sagt, at sådan forholdt det sig ikke.
Hvis man skal være rigtig højtidelig, kan man sige, at det siden 1972 har været en forudsætning for Danmarks EFog EU-medlemskab, at de faglige spørgsmål, arbejdsmarkedsspørgsmålene, blev løst i Danmark.
Så stiller jeg bare spørgsmålet igen til fru Anne Grete Holmsgaard: Vil SF medvirke til, at Danmark underskriver Lissabontraktaten, uden at dette problem er løst?
Bjarne Laustsen (S), 2008-04-08:
Vi havde en debat ved andenbehandlingen af det her lovforslag, hvor ministeren undlod at tage ordet.
Vi har stillet et spørgsmål igennem udvalget om, hvordan det kan være, at man kan komme frem til, at der er administrative lettelser på 300 mio. kr. på det her spørgsmål.
Vi har spurgt ministeren om, hvordan man har regnet sig frem til det.
Det er der ikke noget konkret svar på, og derfor synes jeg, at det er rimeligt, inden vi trykker på knapperne, at vi ved præcis, hvordan man er kommet frem til det her.
Det, sagen drejer sig om, er, at nogle lønmodtagere mister nogle rettigheder i forbindelse med deres ansættelse og en eventuel afskedigelse, men kun hos de arbejdsgivere, der ikke er medlem af en arbejdsgiverorganisation.
Det er jo helt utroligt, at regeringen, når de bryster sig af den danske aftalemodel, går ind og tager parti kun for dem, der er uorganiserede arbejdsgivere, og deres medarbejdere har en dårligere retsstilling, hvis det er sådan, at de ender med at blive fyret.
Hvordan man har regnet sig frem til, at lige nøjagtigt de, der er uorganiserede arbejdsgivere, kan spare 300 mio. kr., synes jeg simpelt hen, at vi har krav på at få et svar på.
Det er helt urimeligt, at vi herinde bliver bildt ind, at man kan opnå administrative lettelser, uden at det er dokumenterbart.
Det er også komplet uforståeligt, at Dansk Folkeparti vil lægge ryg til, at der kommer indskrænkninger i de rettigheder, som er oparbejdet igennem mere end 100 år - helt uforståeligt.
Jeg ved ikke, hvad det er, der har lokket dem til, at medarbejdere ansat hos uorganiserede arbejdsgivere skal have dårligere vilkår end dem, der er under den danske aftalemodel.
Det er helt uforståeligt, men en forklaring udbedes fra ministeren.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-08:
Jeg vil først sige, at det nye jo ikke er, at vi har en EF-Domstol, der afsiger domme.
Det er jo faktisk ikke nyt, det har ligget i traktaterne forud, og det ligger også i den nuværende traktat, vi har - det er jo sådan set Nicetraktaten.
Jeg kan ikke huske, hvem der sagde tidligere i debatten, at hvis de her domme var faldet for, lad os sige 2 år siden, er der ingen tvivl om, at der så havde været en mulighed for at lave en protokol, der knyttede sig til Lissabontraktaten.
Der er imidlertid ikke noget, der gør, at en sådan protokol nødvendigvis er et stærkere middel end det at have en topmødeerklæring på området.
Vi har besluttet os for, at vi vil forfølge alle spor i det her.
Der er nedsat et udvalg i øjeblikket med arbejdsmarkedets parter, som ser på muligheder.
Udenrigsministeren har sagt, og det synes jeg ikke er særlig klogt, at man koncentrerer sig om at ændre i danske regler.
Jeg synes, man skal holde hele spektret af muligheder åbent, herunder også f.eks. at ændre i udstationeringsdirektivet, og/eller at få en topmødeerklæring.
Konfliktretten står i traktaten, den står i charteret, vi vil have den respekteret, og vi vil ikke have den undergravet.
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-08:
Nu ved jeg jo selvfølgelig godt, at både hr. Morten Messerschmidt og hr. Per Clausen vil gøre alt, hvad de kan, for at stoppe ratificeringsprocessen, ikke mindst i Danmark men forhåbentlig også i hele Europa.
Det er jo ædle motiver, som de to partier har.
Men jeg synes ærlig talt, vi lige skulle komme ned på jorden igen og høre, hvad det drejer sig om.
EF-Domstolen har jo klart skrevet i de domme, der har været om det her, at konfliktretten er et element, som de respekterer.
Derudover, hvis vi tager det seneste eksempel med den tyske sag, har både DA og LO været ude at sige, at den ikke kan sammenlignes med danske forhold.
Både DA og LO har været ude at sige det her.
Det samme kan også siges om den svenske Laval-dom, der jo heller ikke har meget at gøre med danske forhold, og det er jo lige præcis det, arbejdsgruppen skal ind og kigge på, nemlig at finde ud af, hvor forskellene er, og hvad det her vil få af reelle konsekvenser for Danmark.
Der er jo mange eksperter, der siger, at det her ikke bliver et angreb på det danske aftalesystem, fordi det danske system er så unikt i forhold til de andre landes.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Jeg tror faktisk ikke, at hr. Michael Aastrup Jensen forstår alvoren i det her.
Må jeg derfor så ikke have lov til at sige på en lidt upædagogisk måde: Det er tindrende ligegyldigt, hvad den arbejdsgruppe, som hr. Michael Aastrup Jensens regering har nedsat, kommer frem til, af den simple årsag at den arbejdsgruppe ikke kan binde EF-Domstolen.
Der er ingen mulighed for at lægge bånd på EF-Domstolen.
Det eneste, der kan lægge bånd på EF-Domstolen, er topmødet, som kan vedtage en protokol gennem en lang ratifikationsproces, fuldstændig som vi har gjort det på en række andre områder.
Det er der intet odiøst i.
Jeg sidder her med Lissabontraktaten, hvor der er 15-20 protokoller, der handler om forståelse af den irske forfatning, hvordan vi i Danmark kan regulere vores ejendomserhvervelsesregler osv. osv.
Der ville intet odiøst være i, at vi sagde, at den måde, som vi i Danmark, i Norden regulerer vores arbejdsmarkedspolitik på, kan der ikke ændres på.
Hvis man lavede en protokol, så ville Domstolen være bundet af den, fordi protokollerne har traktatstatus.
Ingen af de aftaler, som hr. Michael Aastrup Jensen indgår med sine kollegaer her i Folketinget, har det.
Ingen af de papirer, som kommer fra den arbejdsgruppe, som hr. Michael Aastrup Jensen har været med til at nedsætte, har det.
Derfor er en protokol nødvendig.
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-08:
Nu er det jo sådan, at vi faktisk lige for få dage siden havde besøg i Europaudvalget af kommissæren vedrørende beskæftigelse, hvor han jo kunne redegøre for, at det her er noget, de absolut også har fokus på i Kommissionen, og han kunne også vise en pressemeddelelse, som både han selv og kommissionsformanden har sendt ud, hvor de klart beskriver, at Kommissionen selvfølgelig også støtter, at vi ikke mindst i Norden kan have det aftalesystem, som vi har.
Jeg har faktisk tillid til, at den arbejdsgruppe, som vi har nedsat, kommer frem med forskellige løsningsmodeller, som sikrer, at Danmark også i fremtiden kan bibeholde det nordiske aftalesystem, som vi alle sammen er glade for.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Jeg synes måske nok, at hr. Michael Aastrup Jensen skulle passe på med at anklage andre partier, når man tænker på, hvad hr. Michael Aastrup Jensen siger.
Han siger, at det er rigtigt, at regeringen sagde, at fællesskabsretten ingen myndighed har i forhold til konfliktretten i forhold til de her konkrete sager.
EF-Domstolen siger så bare, at det ikke passer.
Regeringen har uret.
Så siger hr. Michael Aastrup Jensen, at svaret på det er at nedsætte en arbejdsgruppe, der skal finde ud af, hvordan vi tilpasser de danske regler til denne virkelighed.
Jeg forstår ærlig talt ikke, at hr. Michael Aastrup Jensen kan mene det.
Der er tale om, at der sker et soleklart brud på det, der er forudsætningen for Danmarks deltagelse i det europæiske samarbejde - og svaret på det er en arbejdsgruppe, der skal finde en national løsning.
Det kan hr. Michael Aastrup Jensen da ikke mene.
Svend Auken (S), 2008-04-08:
Jamen det fremgår jo tydeligt af formuleringen i selve beslutningsforslaget, at det, man ønsker, er en protokol til traktaten.
Altså, man går ind og tager det samlede aftalegrundlag, der ligger - og det er de to traktater, og det er en lang række protokoller - og til dem vil man føje en ny protokol.
Det vil sige, at hvis man skulle følge logikken, så skulle alle de lande, der allerede har ratificeret, i gang med en ny ratifikationsproces.
Det forbyder sig selv.
Derfor er vi for sent ude.
Det er kun den politiske realitet, at man skulle være kommet tidligere fra den nuværende regerings side, som jeg jo ikke har lod eller del i - det er jo hr. Messerschmidts værk, at vi har den nuværende regering.
Den burde have udnyttet den lydhørhed, der var under ratifikationen af traktaterne, til at få rejst sagen i EU.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Selv om der kunne være alle mulige gode grunde til at genforhandle Lissabontraktaten, er det ikke det, det her handler om.
Det handler om at lave en protokol som et tillæg til Lissabontraktaten.
Vi har et hav af protokoller, som rigtignok har samme juridiske retskraft som traktaterne, men som jo ikke er en del af traktaten som sådan.
Og det, som det her forslag lægger op til, er, at den aftale, som hr. Svend Aukens parti har indgået med de øvrige japartier, de EU-villige partier så at sige, bliver opløftet til et niveau, hvor den har juridisk relevans; at den bekymring, som aftalen af 21. februar jo giver udtryk for i forhold til udviklingen af arbejdsmarkedspolitikken - der er et citat fra den aftale i bemærkningernes første søjle, cirka halvvejs under midten - bliver opløftet til et dokument, hvor EF-Domstolen bliver tvunget til at tage det alvorligt.
EF-Domstolen er jo ikke tvunget til at tage nogen som helst aftaler, som hr. Svend Auken indgår, alvorligt, medmindre de står i en protokol, som har traktatstatus.
Det er det, der skal ske nu.
Der skal laves en ny protokol.
Svend Auken (S), 2008-04-08:
Vi kan jo ikke genåbne Lissabontraktaten.
En række lande har allerede ratificeret det bestående traktatudkast.
Det er også blevet forelagt for Folketinget i den form, som det blev vedtaget på regeringskonferencen.
Derfor kan man ikke kæde de to ting sammen.
Vi får ikke ændret Lissabontraktaten på det her punkt.
Vi havde derimod haft en mulighed, hvis de her domme var faldet før regeringskonferencen.
Så kunne vi have rejst det og fået det løst dér.
Nu kan vi ikke gøre det.
Hvornår skal vi så gøre det?
Nu, efter min mening.
Jeg mener, at man allerede i februar eller januar fra den danske regerings side skulle have skrevet og bedt om, at den fornødne revision af traktaterne kunne finde sted, så tingene kunne blive slået fast.
Jeg har med opmærksomhed lyttet til fru Anne Grete Holmsgaards forslag om eventuelt at kæde det sammen med en topmødeforhandling.
Vi kan bare ikke bruge Lissabontraktaten.
Det er det eneste, jeg prøver at sige.