Lykke Friis (V), 2010-02-10:
Nu kan det selvfølgelig være vanskeligt at filosofere over, hvad der vil hjælpe Obama, også når man ser på hans nuværende situation, men jeg tror nok, at når man ser på klimaforhandlingerne p.t., så er det, som amerikanerne primært kigger på, ikke europæerne, men kineserne.
Hvad gør kineserne på det her felt?
Lad mig så også sige med hensyn til fiasko – ikke for at tage nogen lang debat om det – at nu har jeg altså lige tilfældigvis været i Kina og Indien, og også efter den rejse må jeg konstatere, at også der er indtrykket, at glasset sådan set er halvt fyldt og ikke halvt tomt.
Det kan vi eventuelt komme tilbage til senere.
Når vi taler om EU, er holdningen jo altså den, at det med at spille det kort, at lægge det kort på bordet nu ikke vil have nogen effekt.
Det kort skal man da spille, så man netop kan få andre lande til så også at gå op, når vi kommer længere frem i forhandlingsprocessen.
Og det er vi jo slet ikke endnu.
Vi er slet ikke kommet tilbage til forhandlingsbordet efter København.
Det kommer vi så ganske hurtigt, og så skal vi jo ind i en proces og prøve, om det kan lykkes os at få overbevist andre lande om at gå op.
Jeg minder igen om, at EU-landene i fællesskab jo bare står for 13 pct. af verdens samlede CO2-udslip, så derfor er der jo altså grænser for, hvad EU kan gøre ved bare at gå solo.
Så er jeg sådan set egentlig enig i budskabet om, at bare at gøre det, som man altid har gjort, ikke vil være vejen frem, og derfor er der jo så også i EU-kredsen en debat om, hvordan man kommer videre.
Og der tror jeg især, at noget, der er meget vigtigt, er, at de penge, man lovede i København, kommer ud at arbejde, og der kan EU netop gøre en forskel.
Til det vil jeg kun sige, at der er tale om en klar linje her, der er tale om en klar linje, som bare også hænger sammen med, at det ikke er så simpelt, at man bare kan sige: Nu gør vi det ene, og nu gør vi det andet.
Nej, der er altså de her tre hensyn, man skal have med.
Når der så bliver sagt, at vi bare venter på Klimakommissionen, vil jeg sige, at det altså ikke er korrekt.
Det er sådan, at regeringen meget hurtigt kommer med en energiforsyningsredegørelse.
Det er også sådan, at regeringen kommer med en klimastrategi.
Det er også sådan, at regeringen skal komme med et udspil om, hvordan vi indfrier det høje mål, vi har for vedvarende energi, et mål, som altså er på 30 pct.
Så det er jo ikke sådan, at vi sidder på hænderne og venter på, at Klimakommissionen kommer med rapporten.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at jeg synes, det er klogt – og det synes jeg også at man skal kvittere for, nu er det jo ikke mig, der har været så begavet at nedsætte Klimakommissionen – at man siger: Nu skal vi have det her analyseret igennem.
Her skal man altså have et faktabaseret grundlag på plads, og præcis derfor har man nedsat Klimakommissionen.
Jeg tror, jeg må skuffe.
Der kommer ikke noget klokkeklart telegram her, hvor det siges, at nu vil regeringen gøre sådan og sådan med hensyn til elbiler.
Det hænger jo også sammen med, at det er et emne, der bliver diskuteret i regeringen lige p.t., og det ville nok ikke være så klogt, hvis jeg meldte et eller andet ud, før vi overhovedet har haft mulighed for at diskutere sagen til ende.
Det tror jeg nok vi hurtigt kan blive enige om.
Men min overordnede vision angående det her er da – det er der ingen tvivl om – at Danmark ikke kan knække CO2-kurven, hvis vi ikke får kigget mere på transportområdet.
Det er korrekt, og det er jo præcis også derfor, at spanierne nu lancerer ideen om, at vi skal arbejde mere med elbiler.
Der er jo ikke meget ved at have elbiler i Danmark, hvis vi ikke har nogle fælles standarder, så vi rent faktisk kan køre over grænserne rundt i Europa.
Det er også på den måde, man skal se det her.