runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2016-05-19:
Jeg kan bekræfte, at det, som vi også gennem tiden har oplevet som et stort og grundlæggende problem i sundhedssektoren, ikke er, at man laver effektiviseringer eller gør tingene smartere eller investerer i ny teknologi, som gør, at man kan behandle folk hurtigere og dermed frigøre ressourcer til, at man samlet set kan forbedre sundhedsvæsenet, men at strategien igennem årene grundlæggende har bygget på en præmis om, at budgetterne ikke har kunnet hænge sammen, medmindre man fik de ansatte til at løbe meget stærkere.
Jeg må sige, at nu er vi i en situation, hvor det bør være åbenlyst, selv for Liberal Alliance, at de ansatte i sundhedsvæsenet i det her land er så presset, at man ikke kan stramme skruen yderligere i forhold til at kræve produktivitet, forbedringer, som er skabt, ved at de ansatte skal løbe stærkere.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-05-19:
Jo, jo, det viser da også noget om, at der er forskel på den økonomiske politik og tænkningen mellem de borgerlige og os på venstrefløjen.
Vi mener faktisk, at det kan give god mening at investere i fremtiden, og hvis det er nødvendigt, også at man optager lån til det.
Det gør mennesker uden for det her hus også.
Det kan da være meget fornuftigt.
I det her tilfælde er det fornuftigt at investere i ulandsbistand for netop at forhindre, at der kommer flere flygtninge på længere sigt.
Det kan der være meget god fornuft i.
Men her er vi uenige, kan jeg forstå.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-05-19:
[Lydudfald]
... SF er meget, meget optimistiske, for det, man lægger op til her, det, man forsøger at bilde folk ind, er, at hvis vi bare lige i to år, bare lige kort midlertidigt i to år lige slækker lidt på grænserne og så investerer i noget ulandsbistand osv., så får vi afværget flygtningekrisen, og så kan vi betale tilbage på den lidt længere bane.
Så optimistisk er jeg altså ikke.
Men jeg kunne godt tænke mig at stille et konkret spørgsmål: Hvor mange år mener SF vi skal tilbage, før vi var i en situation, hvor det ikke gav god mening, og hvor der ikke var fornuft i at overskride grænsen på 3 pct. for at investere i fremtiden?
Holger K. Nielsen (SF), 2016-05-19:
Det lagde jeg udtrykkelig vægt på.
Det her er jo en lille flig af det, kan man sige.
Men jeg synes, det er en væsentlig flig, derved at med de stramme budgetregler, der er i alle europæiske lande, risikerer vi, at vi fortsætter på en vej, hvor ulandsbistanden bliver mere og mere undermineret.
Den reelle fattigdomsorienterede bistand i Danmark er nu nede på ca. 0,3 pct. af BNI, fordi pengene bliver brugt til alt muligt andet.
Det er det, vi godt vil have stoppet.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-05-19:
Tak for det.
Men så bliver du altså temmelig kold bagefter.
Selv om jeg ikke deler hr. Jan E. Jørgensens opfattelse af John Maynard Keynes, må jeg sige, at jeg heller ikke er sikker på, at det er Keynes' filosofi, som hr. Holger K. Nielsen er eksponent for.
Det er nok måske snarere Karl Marx' og Friedrich Engels', men lad nu det ligge.
Jeg tænker bare her: Det, det her handler om i al sin enkelhed, er jo sådan set, at Socialistisk Folkeparti ikke er villig til at prioritere, ikke er villig til at sige, at konsekvensen af, at der ikke bliver ført en tilstrækkelig håndfast udlændingepolitik i det her land, er, at vi enten skal bruge flere penge, end vi har, eller at vi skal skære ned på velfærden.
Hvad er Socialistisk Folkepartis forslag til, hvordan man kan standse tilstrømningen af migranter?
Det er i orden.
Jeg synes faktisk, det er fascinerende at høre hr. Holger K. Nielsen sige, at det er EU, der skal overtage det ansvar, og så kører det bare derudad.
Jeg drømmer mig virkelig tilbage til de gode gamle dage i 1992, hvor hr. Holger K. Nielsen stod for en lidt mere realistisk tilgang til verden.
Men jeg kan forstå, at hr. Holger K. Nielsen er meget optaget af det her.
Det betyder jo, at Danmark skal tage mange, mange flere, end vi skulle, hvis der blev taget højde for, hvor mange Danmark har taget igennem årenes løb.
For vi har taget rigtig mange.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-05-19:
Jeg må altså indrømme, at jeg ikke lige kan huske den fordelingsnøgle i hovedet, men det er noget, man skal diskutere.
Det er da klart nok.
For os er det vigtigere, at princippet bliver diskuteret, altså at man får en debat om, hvordan man får fordelt flygtningene.
Det er igen en stor diskussion, hvor det er svært at svare på 1 minut heroppefra, men det er da klart nok, at man er nødt til at se på de ydre grænser.
Det har vi også været villige til at se på.
Men EU skal også spille en større rolle i fordelingen af flygtninge.
Det er jo derfor, vi er enige i den politik, som Kommissionen har i øjeblikket, om revisionen af Dublinforordningen, hvor der bliver mulighed for, at man kan fordele flygtningene, og at landene kan blive straffet økonomisk, hvis de ikke tager imod dem.
Så for os at se
er det i høj grad et fordelingsproblem inden for EU.
Jeg mener godt, at Europa kan tage de her flygtninge.
Problemet er, at de bliver meget skævt fordelt i øjeblikket, så derfor handler det også om det.
Men indtil det er løst, mener vi sådan set, at der skal være mulighed for, at man kan få lempet mulighederne for at skære i ulandsbistanden for at finansiere flygtningeudgifterne.
Rune Lund (EL), 2016-05-19:
Og det sætter alt sammen sundhedsvæsenet under et massivt pres.
Den 12. maj var det sådan, at 20.000 mennesker demonstrerede i 74 kommuner over hele landet for mere velfærd og imod regeringens planlagte milliardnedskæringer.
Men den velfærd, der leveres til borgerne i regionerne, er lige så vigtig som den velfærd, der blev demonstreret for den 12. maj i forhold til velfærden i kommunerne, og det er derfor, vi har den her forespørgselsdebat i dag.
Den er anmeldt, da der p.t. foregår forhandlinger mellem regeringen og Danske Regioner om en økonomiaftale for 2017.
Et af de helt store problemer for vores sundhedsvæsen i dag er, at de ansatte skal løbe stærkere og stærkere, for at budgetterne kan hænge sammen.
Det presser ikke blot arbejdsmiljøet til det yderste, men det skubber også til kvaliteten af behandlingen og rammer dermed i sidste ende patienterne.
Det er tid til at vågne op for de politikere, der insisterer på, at regningen skal sendes til de ansatte på landets sygehuse og dermed i sidste ende til patienterne.
Presset er nu så stort i sundhedssystemet, at det ikke kan skjules længere, og derfor må Danske Regioners ledelse og regeringen tage et ansvar for ikke at øge presset yderligere.
Det bør være en bunden opgave for forhandlerne ved årets forhandlinger om økonomiaftalen for 2017 at sikre, at regionernes økonomi ikke belastes yderligere, hvis de får nye opgaver.
Så formålet med denne debat er at fortsætte presset på regeringen, så der bliver indgået en god økonomiaftale mellem regeringen og Danske Regioner.
Ole Birk Olesen (LA), 2016-05-19:
Enhedslisten blev stiftet i 1989 og har således eksisteret i 27 år.
Hvis min hukommelse ikke svigter mig, har Enhedslisten hvert eneste år ment, at de offentligt ansatte skulle løbe hurtigere det år end i året forinden, herunder skulle også de offentligt ansatte i sygehusvæsenet hvert eneste år løbe hurtigere i det indeværende år end året forinden.
Det vil sige, vi har haft 27 år med konstant hurtigere løb i den offentlige sektor, herunder i sundhedsvæsenet.
Kan hr. Rune Lund bekræfte, at det har været Enhedslistens opfattelse gennem hele Enhedslistens historie, at de offentligt ansatte hvert år har løbet hurtigere end året forinden?
Karin Gaardsted (S), 2016-05-20:
Tak til statsministeren, fordi han er enig med mig i, at der skal følges op på EU's løfte om at fremme forståelsen for, at sælfangsten i Grønland er bæredygtig.
Magni Arge (T), 2016-05-20:
Tak for det.
Det var angående forfatningsprocessen hjemme på Færøerne og tiden til det arbejde, der kommer til at foregå der.
Når jeg snakker om det her med at have en tillid til, at man på Færøerne er i stand til at gennemføre en ordentlig forfatningsproces, ligger det lidt i, at jeg finder, at man fra den danske regerings side hele tiden er lidt bagstræberisk og kigger ned i historien 70 år tilbage i tiden for at holde fast i noget, der har været, i stedet for at se på, at nu må Færøerne få lov til at se på tingene anno 2016.
Det er ligesom med forhandlingerne, der var i 1946 efter krigen, hvor den danske regering ville have, at man tog udgangspunkt i situationen, der var, før krigen brød ud, og ikke den realitet, man befandt sig i i 1946.
Det er selvfølgelig, fordi det giver en større magt over tingene, hvis man kan holde sådan et gammelt udgangspunkt.
Jeg tror, at man skal have tillid til, at hvis I ikke mener, at Tjóðveldi kan få mere end 25 pct. opbakning, vil der heller ikke være flertal på Færøerne for en løsrivelse i form af en forfatning.
Det vil komme af sig selv, når den tid kommer.
Så jeg synes bare, at man skal lade Færøerne få lov til at arbejde med det her i fred og ro, og så kommer der en forfatning ud af det, som vi kan stå inde for som folk.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-20:
Tak for det.
Jeg har meget svært ved at se parallellen til 1946, fordi i kontrast til 1946 står der altså sådan set nu her en dansk statsminister på Folketingets talerstol og siger: Jeg vil sådan set gerne understøtte arbejdet med, at man får formuleret en færøsk forfatning.
Jeg har bare den stilfærdige forventning, at det er i en eller anden form for dialogbaseret proces, så der er åbenhed om, hvad rækkevidden er af det arbejde, man sidder med – i øvrigt også måske for helt simpelt at undgå nogle misforståelser.
Det står i hvert fald i kontrast til det, der var den danske attitude i forhold til 1946-afstemningen, som jo derfor så heller ikke blev anerkendt, men det er en helt anden historie.
Jeg vil ikke have siddende på mig, at det her hviler på mistillid.
Det hviler på et ønske om at få klarhed, fordi det at være i rigsfællesskabet jo skaber gensidige pligter og rettigheder.
Ved siden af det med bloktilskuddet er der territorialforsvaret, og der er en række andre ting, og der skal være klarhed over, om det, man sidder med, og det, man vedtager, rent folkeretligt pludselig sætter Færøerne et helt andet sted end det, der ligesom er tænkt i den konstruktion, vi i fællesskab har ansvaret for at forvalte og fortolke, nemlig det, der er rammet ind af grundloven.
Derfor gentager jeg bare, at jeg har en ret naturlig forventning om, at inden man kommer til det tidspunkt, hvor man sender noget forfatningsudkast til folkeafstemning, så har man en dialog med den danske regering.
Tak for det.
Det var jo primært en kommentar, og den tager jeg så til mig.
Man kan i hvert fald konstatere i forhold til det med grindefangsten, at der er der ude i det internationale samfund et meget klart billede af at der findes en konstruktion, der hedder kongeriget Danmark, der også dækker Grønland og Færøerne.
Det kan jeg i hvert fald se både på min Facebook og min mailboks, fordi der er en ganske betydelig propagandaaktivitet imod specifikt Færøerne.
Jeg er glad for, at også hr. Magni Arge har noteret sig, at den danske regering står et hundrede procent på det færøske folks side også i den sag, vi har set.
Magni Arge (T), 2016-05-20:
[Lydudfald]
... bør ikke være en betingelse for, hvad man sender ud til afstemning.
Så vil jeg i øvrigt også kvittere for den store opbakning, som man har fået fra det danske Folketing og regeringen i forbindelse med den ballade, vi har haft angående grindedrab på Færøerne.
Det synes jeg har været en forbilledlig opbakning, vi har fået, hvad det angår.
Jeg er også vældig glad for den indsats, som man gør for at fastslå, at en bæredygtig udnyttelse af havets pattedyr er en sag, som man skal slås for bliver stadfæstet også i Arktisk Råd, sådan at alle, som ønsker at give et bidrag til, hvordan Arktisk skal udvikle sig, må anerkende, at den rettighed har folket, der bor i Arktis.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-20:
Det er jo et udtryk for en helt konkret opfølgning, at jeg på det møde, vi havde i forgårs i Llimanaq sammen med landsstyreformand Kim Kielsen, tog det her tema op over for Rådets formand, Donald Tusk.
Og så vil jeg selvfølgelig tilse, at de ministre, der sidder med det ressortansvar, holder den her sag varm.
Ved siden af det tror jeg så i øvrigt også, at på trods af at vi selvfølgelig skal sikre, at EU lever op til den forpligtelse, som jeg mener EU har, så er der også tale om en sag, vi lidt er nødt til at tage os af på egen hånd her.
For der er jo skabt et imageproblem, og det ved jeg man også selv arbejder med på Grønland.
Og det er måske et af de steder, hvor vi også kunne arbejde tættere sammen.
Der har været forskellige god indspil til, hvordan man kunne bruge de danske ambassader.
Jeg er meget pragmatisk med hensyn til det med det handelspolitiske, altså at bruge danske handelsdelegationer til også at slå et slag for grønlandske og færøske produkter.
Så det kunne godt være, at det var et sted, hvor vi ved siden af at gå og presse på i EU også skulle se på, hvad vi selv kan gøre for at genskabe brandingen af de her produkter internationalt.
Man skal jo passe på, hvordan man bruger ordet.
Det er kongeriget Danmark, der er en arktisk stormagt; det er jo rigsfællesskabet.
Derfor har vi også et tæt og tillidsfuldt samarbejde med Grønland om, hvordan vi så at sige udøver vores interesse i den sammenhæng.
Det er bl.a. derfor, at vi i forbindelse med det seneste møde i Arktisk Råd fandt en løsning med en delt stol, sådan at rigsfællesskabet var ordentligt repræsenteret.
Det er jo også vores tanke at gøre det fremadrettet.
Så jeg ser jo ikke nogen som helst konflikt mellem det forhold, at rigsfællesskabet består af de tre dele, nemlig Danmark, Færøerne og Grønland, hvorved vi altså rent territorialt har en meget stor del af Arktis.
Det skal vi så udøve.
Og der skal vi jo sørge for at få balanceret vores interesser i vores udøvelse af det.
Det sker på to planer, i to dimensioner.
Det sker ved, at Nordatlanten er direkte repræsenteret her i Folketingssalen og dermed kan søge indflydelse på, hvad det er for en udenrigspolitik, vi formulerer.
Og det sker ved, at vi så ved siden af det i øvrigt også har en dialog med både Færøerne og Grønland.
Aleqa Hammond (SIU), 2016-05-20:
Jeg forstår det da heller ikke som noget, man skaber konflikt omkring.
Jeg synes tværtimod, at selvstyrelovgivningen er den lovgivning, som er gældende for hele rigsfællesskabet, og ikke fuldmagtsloven, som skal danne grundlag for, om Grønland kan have forhandlingsretten på alle hjemtagne sagsområder.
Så i den sammenhæng er jeg ikke i tvivl om, hvad selvstyrelovgivningen siger.
Så har vi Taksøerapporten.
Danmark bliver en arktisk stormagt, står der i den.
Og den er baseret på danske interesser.
Inatsisartut, det grønlandske parlament, bliver ikke nævnt med et eneste ord.
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om fremtidig stormagtspolitik fra dansk side kommer til at inddrage også grønlandske interesser, for vores interesser er ofte andre end danske interesser.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-20:
Det kan være, at jeg hørte forkert, da fru Aleqa Hammond havde ordet først.
Det er bare vigtigt for mig at sige, at de steder, hvor man har hjemtaget det, forhandler man jo på vegne af kongeriget.
Det er sådan, at vi i rigsfællesskabet er ét folkeretligt subjekt.
Vi har så via den lovgivning, vi har lavet i vores egne rammer, skabt en mulighed for, at Grønland på hjemtagne områder kan binde os.
Det er jo sådan, det er.
Aleqa Hammond (SIU), 2016-05-20:
Jeg sagde i forbindelse med mit ordførerindlæg, at Grønland har forhandlingsretten på udenrigspolitisk plan på alle hjemtagne sagsområder.
Og nu hører jeg statsministeren stå og sige, at det ikke er helt korrekt.
Mener statsministeren, at selvstyreloven ikke længere er i kraft, hvis statsministeren mener, at fuldmagtsloven er grundlaget og ikke selvstyreloven?
I så fald vil jeg gerne høre en uddybning.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-20:
Ja, og de grønlændere, der bor i Danmark, er jo så repræsenteret ved de 175 folketingsmedlemmer, som ikke er valgt i Nordatlanten.
Det er jo sådan, det er.
Jeg sætter ikke skatten op som nogen barriere.
Jeg forsøgte bare at referere tilbage til en diskussion, jeg ved findes.
Jeg har da selv været i diskussion med hr. Sjúrður Skaale under spørgetid til statsministeren, hvor jeg har lyttet på, at han har haft en refleksion over, hvor han sætter grænsen for, hvilke beslutninger han ønsker at være med i her, i forhold til at der er en selvstændighedstrang på Færøerne, og at der i øvrigt også er en situation, hvor de færøske skattepenge anvendes via Lagtinget og ikke via Folketinget.
Så hvis vi har misforstået det, undskylder jeg.
Jeg har den tilgang til arbejdet her, at alle sidder på et fuldstændig ligeværdigt mandat – sådan er det også reguleret i grundloven – og at aftaler forudsætter bare, at der er en gensidig vilje til at indgå dem.
Man kan ikke på forhånd ligesom statuere, at alle skal være med, men man skal heller ikke lukke nogen døre for det.
Måtte jeg lige sige noget om grænsehindringer, som der også blev spurgt til?
Først vil jeg sige, at det ligger mig meget på sinde.
Der er jo lavet et arbejde, som nu også er afsluttet, som afdækker de hindringer, vi har, og nu handler det jo så om at få handlet på det.
Der ønsker regeringen sådan set at lægge energi i at få fjernet de grænsehindringer, som vi selv gensidigt har været med til at sætte op over for hinanden.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-05-20:
Mange tak.
Nu er det måske lidt svært at snakke om det her med at betale skat og se det som det eneste argument for, at man ikke kan være med.
Så jeg vælger stadig væk at tolke statsministerens udmeldinger som en åbning i forhold til at tænke os ind, både i finanslovsforhandlingerne, som jeg har fået en lovning på tidligere, men også i forligsforhandlinger fremadrettet.
Nu er det jo også sådan, at der bliver flere og flere grønlændere, som bor i Danmark.
Det er noget, som vi også har italesat fra IA's side.
Vi har mere end 16.000 grønlændere, som bor i Danmark.
Ser vi på en lang række af de seneste rapporter, der er kommet, så ved vi, at omkring 80 pct. af de grønlændere, som er i Danmark, er velfungerende, betaler skat i øvrigt, bidrager til samfundet og er en ressource for det danske samfund.
Så jeg så jo også gerne, at man for den gruppe, der har et særligt behov, også gik ind og tog et ansvar.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-20:
Tak for det.
Alle 179 folketingsmedlemmer sidder jo her på et ligeværdigt mandat og kan i princippet derfor indgå i alle de aftaler, der måtte være gensidig vilje til.
Det beror vel også på gensidighed, for jeg har i hvert fald noteret mig – også når jeg har haft lejlighed til at diskutere det med nordatlantiske medlemmer under former, som ikke er i salen, og hvor vi har haft tid til at tale ud med hinanden – at der jo som spejlbillede på den diskussion, der også er, om, hvad Grønland er, og hvad Færøerne er op imod rigsfællesskabet og op mod Danmark, at der i en situation, hvor man ikke betaler skat til den del af rigsfællesskabet, der hedder Danmark, og som finansierer nogle af de omkostninger, vi regulerer ved lovgivning hernede, er en spørgen-sig-selv-ind-til, hvor man så skal sætte sin egen grænse for, hvad man vil deltage i.
Det er jo ikke noget, jeg kan afgøre.
Jeg vil bare sige, at allerede tilbage fra det regeringsgrundlag, vi formulerede sidste sommer, og det har fru Aaja Chemnitz Larsen jo også kvitteret for over for mig før, har vi ligesom tilkendegivet et ønske om at have en åben samarbejdsform.
Jeg har også tilkendegivet, at finansministeren i forbindelse med finanslovsforhandlingerne og andet i et omfang, som man ikke har set det historisk, vil konsultere de nordatlantiske medlemmer.
Og så må man jo se derhenad, hvad bæreevnen så er i forhold til at indgå i bestemte aftalekomplekser. Jeg har i hvert fald i dag ønsket at understrege, at i forhold til den del af forsvarsforhandlingerne og forberedelsen af dem, som har den særlige nordatlantiske dimension, synes jeg, det er helt naturligt, at der finder en dialog sted mellem forsvarsministeren og de nordatlantiske medlemmer.
Karin Gaardsted (S), 2016-05-20:
Og så har jeg lige en anden ting, og det er spørgsmålet om manglende kommunefogeder i nogle af de mindste bygder.
Har statsministeren en kommentar dertil, og kan statsministeren se en løsning inden for en rimelig tid?
Bertel Haarder (V), 2016-05-20:
Tak for den klargøring.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-20:
Jamen det er klart en udfordring og noget, vi er opmærksomme på i forhold til at prøve at rekruttere og uddanne egnet personale.
Det er jo i øvrigt et spejlbillede på nogle af de udfordringer, det grønlandske samfund også selv står med i forhold til opgavevaretagelse på områder, man selv har taget hjem.
For der er jo bare en geografisk og infrastrukturel udfordring i Grønland, som man ikke kender på Færøerne eller herhjemme.
Og det så jeg også selv i Llimanaq den anden dag, hvor de f.eks. skal lave skole for kun seks børn i en bygd, hvor sejltiden til den nærmeste store by er halvanden time.
Det påvirker rekrutteringsmulighederne, og i forhold til de opgaver, Danmark varetager i Grønland, som vi har som ambition at gøre ordentligt, står vi med lidt de samme udfordringer, som landsstyret også selv gør.
Og i respekt for det – og det er det danske retsvæsen også opmærksomme på – skal vi prøve at finde nye og mere fleksible veje til at få løst de opgaver, som vi har påtaget os.
Bertel Haarder (V), 2016-05-20:
Jeg kan godt forstå spørgsmålet, men det er jo op til Folketinget i forbindelse med en given reform at sikre, at det, som hr. Naser Khader her frygter, ikke bliver tilfældet.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-05-20:
Mange tak til statsministeren.
Jeg synes også, at rigsfællesskabsdebatten, måske særlig længden af rigsfællesskabsdebatten, vidner om, at der i hvert fald er rigtig meget engagement.
Jeg tror, at det er den længste debat, vi nogen sinde har haft om rigsfællesskabet.
Men hvis vi nu kigger på forsvarsforliget, tænker jeg, at man alt andet lige må have tillid til, at de nordatlantiske folketingsmedlemmer også forstår deres rolle i forhold til at indgå i et forsvarsforlig.
Det tror jeg i hvert fald at man bør have tillid til.
Så jeg håber stadig væk, at der er en åbning over for, at de nordatlantiske mandater kan deltage i forsvarsforliget.
Andre emner, som også er blevet bragt op, og som måske ikke har haft så meget fokus, er de her grænsehindringer, som der er internt i rigsfællesskabet.
Det er jo sådan, at der er en række hindringer internt i vores eget fællesskab mellem landene, som der også er behov for at have fokus på.
Naser Khader (KF), 2016-05-20:
Hvis nu man forestillede sig, at man tog næste skridt og afskaffede støtten til præsterne, altså de 40 pct., som præsterne får fra staten, kunne konsekvensen så ikke være, at kirkeministeren ikke længere havde mulighed for at sætte en ekstrem præst på plads, en, der prædiker ekstremt?
Det er bl.a. det, vi får til gengæld for, at vi støtter præstelønninger, nemlig at Kirkeministeriet også har mulighed for at gå ind og sætte sådan en præst på plads.
Den mulighed ville man måske ikke have, hvis staten ikke længere var med til at finansiere præsternes lønninger.
Mette Bock (LA), 2016-05-20:
Tak for det.
Det er egentlig blot en kort bemærkning.
Først vil jeg gerne kvittere for, at ministeren tager godt imod forslaget, og så vil jeg gerne bekræfte, at ministeren læser forslaget, som det er tænkt.
Det her er ikke en stillingtagen til, hvilken reform der eventuelt skal gennemføres i forhold til økonomien.
Så det er fuldstændig korrekt opfattet af ministeren.
Så må jeg jo konstatere, at der stadig væk findes mange hidsigpropper i folkekirken, og hver eneste gang vi har folkekirken på dagsordenen her i Folketingssalen, begynder vi at diskutere alle mulige ting på en gang.
Men som sagt: Ministeren læser forslaget helt korrekt.
Det skal tolkes snævert.
Det er et spørgsmål om at tilvejebringe et grundlag for en yderligere diskussion, hvor alle parter naturligvis står fuldstændig frit til at mene, hvad de måtte mene.
Så tak for det.