René Christensen (DF), 2009-03-17:
Det her lovforslag er faktisk et meget svært lovforslag.
Hovedformålet og intentionerne i forslaget er vi i Dansk Folkeparti sådan set meget enige i, for vi ser desværre en mindre del familier og enlige kvinder, der gang på gang får børn, selv om de af den ene eller anden grund ikke har de basale færdigheder, der skal til for at varetage et lille barns opvækst.
Det er min opfattelse, at vi alle bliver født lige som mennesker.
Vi har som udgangspunkt de samme muligheder, men et spædbarn, der bliver udsat for omsorgssvigt, bliver meget hurtigt apatisk, sløv og uinteresseret i omverdenen, og det giver problemer resten af livet.
Mange omsorgssvigtede børn har eksempelvis utrolig svært ved at vise og føle empati for andre mennesker.
Men hvad er det så, børn søger?
Hvad er det, det lille barn søger?
Det lille barn søger kærlighed, ømhed og kontakt.
Nej, det er det desværre ikke.
En mindre del forældre har desværre ikke de basale færdigheder, der skal til, for at de kan give deres barn den kærlighed og omsorg.
Derfor er det utrolig vigtigt, at vi støtter op om de udsatte familier, at vi hjælper familierne.
Men vi skal også være parate til at fjerne barnet, hvis det er det, der skal til for at sikre barnets udvikling.
Det her lovforslag går så skridtet videre og giver mulighed for tvangsadoption for at sikre kontinuitet og stabilitet under børns opvækst i tilfælde, hvor det vurderes, at forældrene aldrig - det er det, der er det vigtige ord i den her sag - vil kunne tage sig af barnet og give barnet en stabil opvækst med gode familierelationer.
Men er en vurdering altid korrekt?
Der er i lovforslaget taget lidt fat omkring de spørgsmål.
I sammenhæng med den foreslåede udvidelse af adgangen til adoption uden samtykke foreslås det, at der i særlige tilfælde efter adoptionen kan fastsættes samvær eller anden form for kontakt mellem barnets biologiske forældre og familie, dog kun hvis det vurderes at være til barnets bedste.
Der er også fra Adoptionsnævnet kommet forslag om, at de biologiske forældre får mulighed for at få en anonym opfølgningsrapport om barnet i løbet af opvæksten, selvfølgelig hvis de ønsker det.
Det er et element, som vi mener skal med.
Med hensyn til vurderingen må jeg sige, at det er svært, for hvilke kriterier skal være opfyldt, for at en adoption uden samtykke kan gennemføres?
Det kan vi ikke rigtig se her.
Det håber vi meget at vi kan få debatteret godt i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Det skal ikke være sådan, at vi om nogle år oplever, at der er forskel på, om man bor i den nordlige del af landet eller den sydlige del af landet, eller at vi kan se, at der er forskel på, hvem der træffer de her vurderinger.
Det ville være meget uheldigt.
Advokatrådet påpeger også, at reglerne om tvangsadoption regulerer et så væsentligt indgreb i forhold til såvel barnet som forældrene, at det er af helt afgørende betydning, at der fastsættes præcise regler om behandlingen af disse sager, således at de involverede parter sikres de fornødne retssikkerhedsmæssige rettigheder.
Men her er der et problem, for to familier og to børn er aldrig ens.
Derfor er det en stor udfordring at sikre, at det ikke bliver tilfældigt, på hvilket grundlag der besluttes.
Vi vil ikke se sager, hvor der efterfølgende kan skabes tvivl om motiverne til en tvangsadoption.
Børn & Familier sætter også spørgsmålstegn ved det.
De mener ikke, at der i tilstrækkelig grad tages stilling til, hvilke børn der egner sig til tvangsadoption, og hvilke der ikke gør det. Dansk Socialrådgiverforening giver ligeledes udtryk for nervøsitet for retssikkerheden, og de mener også, at der mangler kriterier for tvangsadoption.
Det er selvfølgelig kun et udtræk fra høringssvarene, men det går dog igen i langt de fleste af de høringsberettigedes svar, at de er enige i intentionerne i lovforslaget, hvilket vi også er i Dansk Folkeparti.
Men vi er selvfølgelig opmærksomme på de problemstillinger, der blev rejst i forbindelse med lovforslaget, og vi har faktisk en hel del spørgsmål.
Et andet centralt formål med lovforslaget er, at det bliver muligt for registrerede partnere at adoptere sin registrerede partners barn allerede fra fødslen, men kun hvis partnerne boede sammen på det tidspunkt, hvor den kunstige befrugtning fandt sted.
Når nu loven er, som den er, kan vi i Dansk Folkeparti godt se, at dette skal være muligt.
Vi ser det i det perspektiv, at hvis der skulle ske den biologiske mor noget i løbet af de første 3 måneder, vil den registrerede partner være den mest naturlige for barnet.
Det er den person, som er tættest på barnet, og som er særlig knyttet til barnet. Med de bemærkninger ser vi frem til udvalgsarbejdet.
I forhold til det med de flere tusind kan jeg bekræfte, at der er mange, der tror, at det drejer sig om flere tusinde, og at det selvfølgelig er, fordi man ser de sager, der kommer op i pressen.
Men det er ikke tilfældet; det her drejer sig, som jeg jo også sagde, om få familier, og det kan jeg kun bekræfte.
I forhold til hvem der afgør det her, må vi sige, at vi på andre områder - statsforvaltningen har jo bl.a. på skilsmisseområdet tildelingen af samvær - jo desværre ser, at der er mange, der føler, at de får forskelsbehandling, i forhold til hvor de bor i landet, altså med hensyn til statsforvaltningerne.
Og det er det, jeg ikke vil ud i her, for hvis en statsforvaltning har lavet en fejl, kan man rette op på den senere; hvis man ikke har gjort samværet godt nok, kan man rette op på det.
Når man har truffet den her beslutning - man har tvangsadopteret barnet - er det endegyldigt.
Så har man truffet den beslutning for det barn; det vil sige, at samfundet er gået ind og har taget ansvaret for det barn og har sagt: Dine forældre vil aldrig kunne magte opgaven at være forældre.
Og derfor er det utrolig vigtigt, at det ligger meget fast.