runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rosa Lund (EL), 2012-01-31:
For produktionsskoleelever er jo typisk elever, som har haft dårlige oplevelser med skolen og har haft dårlige oplevelser med vores karaktersystem osv., og jeg har måske lidt svært ved at forestille mig, at sådan en elev automatisk går op og beder om at få et kompetencebevis.
Ordføreren fra De Radikale siger jo selv, at udgangspunktet er, at alle elever skal have et kompetencebevis.
Så derfor kan jeg ikke rigtig sætte mig ind i, hvorfor vi ikke bare kan gøre det obligatorisk.
Så vil fru Lotte Rod forklare mig en gang til, hvorfor det ikke bare kan blive obligatorisk?
Lotte Rod (RV), 2012-01-31:
Jeg er helt enig med Venstres ordfører i, at det er rigtig godt at lave det her kompetencebevis.
Derfor ser jeg det også som udgangspunktet, at alle elever skal have sådan et kompetencebevis, men jeg synes også, at det giver meget god mening, at der er den her fleksibilitet i lovforslaget, der gør, at hvis man kun har været der et par dage, behøver man ikke nødvendigvis at få et kompetencebevis.
Jeg bryder mig egentlig heller ikke om den der tankegang med, at der så skal sættes en grænse på 1 måned eller en anden tidsperiode, fordi det netop er så fleksibelt at gå på en produktionsskole, og det kan være forskelligt, hvor lang tid det tager at lære forskellige ting, så jeg synes egentlig, det vil være en meget bureaukratisk model at vedtage sådan et loft på 1 måned.
Tværtimod kan jeg godt lide ideen om, at man jo har ret til at få det her kompetencebevis, men hvis det ikke giver mening, kan man også takke nej til det, for målet er, at så mange som muligt skal have et kompetencebevis, men hvis det ikke giver mening, skal det ikke udstedes.
Peter Juel Jensen (V), 2012-01-31:
Jamen det kan vi jo sagtens løse, vi kan bare sætte en tidsgrænse på: Kompetencebeviset skal være obligatorisk, hvis man har været der i 1 måned eller 2 måneder.
Så jeg hører ikke nogen reel afvisning af det her forslag.
Men ordføreren må da være enig med mig i, at det er så tvingende nødvendigt, at vi får dokumenteret alle de færdigheder, eleverne får, og det kompetenceløft, som produktionsskolerne er så utrolig gode til at levere.
Det her kan blive begyndelsen på en strålende erhvervskarriere, en genfunden sult på uddannelse, og derfor skal vi dokumentere det og sørge for, at de unge mennesker tager det her bevis med sig videre, for det kan styrke dem fremover.
Skulle vi ikke i fællesskab i dag give hinanden håndslag på, at vi gerne vil gøre noget godt for alle de danske unge, som netop uddanner sig på en produktionsskole?
Mai Henriksen (KF), 2012-01-31:
Det er sjovt, men jeg kan slet ikke genkende den udlægning, som SF's ordfører kommer med.
Jeg har altid opfattet vores produktionsskoler som et sted, hvor man rent faktisk fik nogle kompetencer, og hvor man fik noget godt med sig, så jeg vil gerne vide: Hvorfra kommer den ængstelse, som SF har, for, at man ikke lærer noget på de her produktionsskoler?
Jacob Jensen (V), 2012-01-31:
Jo, det gør jeg faktisk, og det er også derfor, jeg mener, at man faktisk skal gøre det her, ud fra den betragtning, at man skal finde ud af, hvad det er for en opgave, altså selvfølgelig både hvad det er for en opgave, man skal have løst – det beslutter man jo – hvad der er midler til, og hvad der er muligheder for, men man skal også finde ud af, hvem der så kan løse opgaven bedst og billigst.
Og det gør man jo ikke ved at kigge på sig selv og sige: Nu løser vi opgaven på den her måde, og det er den eneste rigtige måde; vi tør ikke spørge, om der er alternativer.
Det er sådan set derfor, jeg bare holder fast.
Jeg hører jo også, at regeringen – det kan jeg jo læse i bemærkningerne til lovforslaget – faktisk gerne vil sende mere i udbud.
Vi er så bare ikke helt enige om, hvad det er for nogle redskaber, man skal bruge.
Jeg ved godt, at der er partier, der støtter regeringen, som mener, at man overhovedet ikke skal sende ting i udbud.
Det fornemmer jeg i hvert fald, når man ser på de bemærkninger, der bl.a. kommer fra spørgerens side.
Der er vi bare lodret uenige.
Vi mener, at den, der kan løse opgaven bedst og billigst, også skal have mulighed for at gøre det, uanset om det er en privat eller en offentlig leverandør.
Og det er det, vi kan gøre ved at sende tingene i udbud.
Det er derfor, vi er imod det her forslag, som løfter foden fra speederen i den proces.
Simon Kollerup (S), 2012-01-31:
Det, vi står med her, er måske nok et lille, men ikke desto mindre også et vældig markant lovforslag, når det handler om forskellen på den nye regerings og den gamle regerings syn på det kommunale og det regionale selvstyre og vores offentlige velfærdsservice.
Dermed gør vi op med den ideologiske kurs, der har præget den gamle regering, når det netop handler om kommunernes og regionernes konkurrenceudsættelse.
Det er en kurs, der var – om jeg så må sige – støbt solidt i højreorienteret beton, hvor det handlede mere om konkurrenceudsættelse for konkurrenceudsættelsens egen skyld end om at skabe en bedre offentlig sektor eller en bedre velfærdsservice, og hvor man også ville tvinge kommunerne til at konkurrenceudsætte bestemte opgaver.
Eksempelvis puslede den gamle regering jo i februar sidste år med et forslag om at tvangsudlicitere 20 pct. af hjemmeplejen.
Det er så slut nu.
Den nye regering har nemlig en anden kurs, hvor vi lægger vægt på dialog og frihedsgrader til kommunerne frem for tvang, på pragmatisme og fornuft frem for faststøbt ideologi.
Det skal medvirke til at udvikle den offentlige sektor, og det skal ske i dialog med kommunerne, ikke ved den tvang, som lovforslaget nu fjerner muligheden for.
Så derfor siger vi farvel til tvang og goddag til dialog, når det gælder konkurrenceudsættelse i kommunerne, og derfor kan Socialdemokraterne støtte lovforslaget.
Lars Dohn (EL), 2012-01-31:
Jamen opgaverne skal jo stadig væk løses, og det er jo også sådan, at vi lever i et samfund, hvor sammensætningen er sådan, at det overvejende er private virksomheder.
Men nu vil vi stille kommunerne frit, vi vil ikke komme med en løsning på 31,5 pct., som man skal nå op på i 2015, vi vil stille kommunerne frit.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-01-31:
Det var selvfølgelig et svar fra Herning, kan vi så sige.
Men jeg synes jo, at vi skal prøve at tage udgangspunkt i hele Danmark.
Det, vi kan se, er jo, at der findes en lang række af danske virksomheder, som har vundet entrepriser med det offentlige Danmark med skatteyderkroner, hvor de så går ind og laver en opgave for det offentlige.
Det er virksomheder, som ikke alene har det offentlige som kunde, men også har mange private som kunder.
Når så ordføreren og hans parti, Enhedslisten, ikke synes, at vi skal have alt det her udlicitering og konkurrenceudsættelse – så blander vi det hele sammen nu – så ender det sådan set med, at mange af de her virksomheder ikke vil have mulighed for at udvikle deres virksomhed, og de vil ikke have mulighed for derved at kunne sikre et fundament for, at deres virksomhed kan blive en rentabel forretning.
Der synes jeg jo egentlig at ordføreren måske skulle prøve at reflektere lidt over, hvad det egentlig så er vi gør, hvis vi nu tilbagetrak de her 57 mia. kr., som der fra det offentlige bliver kastet ud til forskellige private leverandører inden for den offentlige sektor, så er det jo nogle penge, som så går tilbage til den store kasse, naturligvis.
Men det betyder også, at de her mange virksomheder, som har det offentlige som kunde, mister en af deres store kunder.
Hvordan har ordføreren for et arbejderparti det så med, at man jo derved egentlig er med til at sikre, at der reelt mistes job i Danmark?
Lars Dohn (EL), 2012-01-31:
I den kommune, jeg kommer fra, Herning Kommune, har vi faktisk en rigtig dygtig driftskommune, hvor vi har vundet ældretandplejen.
Dengang vi hed amtet, har vi vundet vejafdelingen osv.
Det er jo ikke den vej, vi skal.
Vi skal skabe bedre arbejdsforhold, bedre arbejdsmiljø.
Det er det, der holder i længden.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-01-31:
Jamen jeg synes, at jeg vil hæfte mig lidt ved det der i ordførerens tale med selve de ord, der bliver sagt, for det er det, man skal fæstne sig allermest ved, har jeg sådan lært af erfaring.
Men der blev ikke sagt konkurrenceudsættelse særlig mange gange.
Der blev også sagt, at det ikke var noget, som Enhedslisten støttede.
Det er jo ikke en bevidst betonagtig udlicitering, det er en bevidst konkurrenceudsættelse.
Det er også det, man har lavet aftaler med KL og Danske Regioner om, netop for at sikre, at der var en konkurrenceudsættelse.
Men ordføreren bruger så argumentet, at det er udlicitering.
Der vil jeg bare gerne have ordføreren til at bekræfte, om man mener, at det er udlicitering, selv om det er konkurrenceudsættelse, eller om man anerkender, at man har talt forkert.
Lars Dohn (EL), 2012-01-31:
Et byråd tager jo aldrig fejl, men derfor kan man godt træffe forkerte beslutninger.
Hvis Enhedslisten havde haft større styrke, som vi får fra næste kommunalvalg i november 2013, havde tingene jo set anderledes ud.
Så det er jo et politisk spørgsmål og også et aldersmæssigt spørgsmål, som vi jo har været inde på med unge Jensens alder.
Der vil jeg da bemærke, at vores minister i hvert fald en gang har sagt noget rigtig, rigtig klogt: Tanker har ingen alder.
Det er sådan en tanke, som jeg bliver mere og mere glad for med årene.
Jacob Jensen (V), 2012-01-31:
Jeg har hørt meget om det her med tillid, og at nu skulle det være op til kommunerne selv at planlægge osv. osv.
Jeg synes så, at jeg hører en dyb grad af mistillid til kommunernes forvaltning, når man faktisk fra Enhedslistens side, som jeg hører det, siger, at størstedelen eller over 25 pct. af de opgaver, som kommunerne allerede har sendt i udbud, faktisk har været en fejl.
Kan jeg ikke få Enhedslistens ordfører til at bekræfte, at de faktisk har den mistillid til kommunerne, og at det har været en fejl, at man har konkurrenceudsat, så lad os sige, de 20 pct. – det kan være at man så kan finde 5 pct., der var o.k. selv med Enhedslistens øjne?
Men størstedelen af det kæmpemæssige område af kommunernes opgaver, som allerede er blevet konkurrenceudsat, har været en fejl, og fra Enhedslistens side er der så dermed mistillid til den måde, kommunerne har opført sig på?
Lars Dohn (EL), 2012-01-31:
Ikke det hele, der er områder, hvor man må sige, at hvis der her skal bruges en specialist, er det måske ikke fornuftigt, at kommunen har sådan en.
Jeg kommer selv fra skoleverdenen.
Det at holde tilsyn f.eks. med sløjdsalen skal man være lidt specialist i, så det kan være godt at have sådan et abonnement.
Men at lægge store velfærdsområder i udlicitering giver ingen god mening.
Jacob Jensen (V), 2012-01-31:
Jeg takker for henvisningen til min beskedne alder, alt er relativt.
Men jeg vil godt spørge Enhedslisten, når jeg nu har hørt Enhedslisten tale dunder imod udbud og udlicitering, og man blander det lidt sammen i en skøn pærevælling: Skal jeg så forstå det, sådan at Enhedslisten faktisk er imod de over 25 pct., som kommunerne allerede har sendt i udbud og dermed konkurrenceudsat, hvoraf en del er overtaget af private leverandører, og noget er så blevet i kommunerne, for det blev vist, at det var dem, som bedst kunne løse opgaverne?
Mener Enhedslisten, at det har været en kæmpe fejl, at kommunerne har sendt over 25 pct. af deres opgaver i udbud?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-01-31:
Jeg tror ikke, hr. Skibby hører efter, hvad jeg siger, og det skulle heller ikke være første gang.
Men jeg vil gerne sige det igen: Vi går ind for udbud, hvis det giver mening, og hvis kommunerne selv ønsker det.
Vi har ikke noget imod udbud, men vi har noget imod at sætte procentsatser på og styre det her fra Christiansborg.
Vi har tillid til, at kommunerne kan styre det, og vi har tillid til, at kommunerne overholder de aftaler, der bliver indgået.
Det er det eneste.
Vi taler ikke om tyranni i forhold til at opfylde de aftaler, der er lavet, men i forhold til herfra at fastlægge, hvordan man helt specifikt ned i detaljen skal gøre det i kommunerne.
Ordføreren kom jo selv med et godt eksempel på, at man lokalt i kommunerne nogle gange siger: Lige præcis det her område vil være rigtig, rigtig godt at sende i udbud, og så gør man det, og så får man det billigere et eller andet sted.
Jeg synes, at ordførerens eget eksempel netop viste, at det kan man jo godt finde ud af.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-01-31:
Det er jo det, der er morsomt.
Altså, mange af os andre, som sidder her i Folketinget, har mange års erfaring fra det kommunalpolitiske arbejde.
Jeg har selv siddet i byrådet siden 1997, og vi har gennemført utallige konkurrenceudsættelser.
Nogle gange har det offentlige selv vundet, altså, kommunens organisation har selv vundet, men andre gange har man valgt at udlicitere det, fordi kommunen har kunnet få mere for pengene.
Så man kan jo ikke bruge ét dårligt eksempel til at tvinge de 100 andre gode eksempler ud ad døren.
Det er jo for det første noget, der næsten er ret umuligt, sådan rent fysisk, men for det andet må ordføreren prøve at erkende, at det, der er blevet gennemført igennem de sidste mange års kommuneaftaler, økonomiaftaler, jo ikke er tyranni.
Det er aftaler, man har indgået mellem kommunerne, Danske Regioner og regeringsflertallet her på Christiansborg.
Det kan da aldrig nogen sinde blive tyranni; det er demokrati.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-01-31:
Man har som folkesocialist ikke noget imod det, men man har noget imod at binde hænderne på ryggen af kommunerne og tvinge dem gennem den her dør, som er blevet sparket ind, i stedet for at sige: Kommunerne vil gøre det bedst og billigst muligt.
Det er det eneste valg, de har i sådan en krisetid.
Ordføreren taler om det frie initiativ.
Jamen det hilser jeg da meget velkommen.
Jeg hilser også kommunernes frie initiativ velkommen, altså så de kan indrette det på den måde, de finder bedst og billigst muligt.
Må jeg minde om, at der altså også er transaktionsomkostninger, når man skal sende noget i udbud; så skal man sende det i udbud, så skal man indgå kontrakt, så skal man følge op, og så er der juridiske og administrative omkostninger.
Og alt det skal jo også ses i en sammenhæng.
Nogle gange kan kommunerne se på forhånd, at de har en virksomhed, privat måske, som de kan indgå et samarbejde med, altså at der kun er en virksomhed, der kan det her – det kan f.eks. være et tale- eller blindeinstitut, som hvor jeg kommer fra – og så skal man bruge hundredvis af timer på at sende noget i udbud, som man ved at der er én leverandør der kan ordne.
Altså, det giver jo ingen mening.
Jeg vil bare gerne have lidt fornuft tilbage i dansk politik.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-01-31:
Jamen det, som ordføreren var inde på i sin ordførertale, var jo egentlig ordet tyranni.
Sådan som jeg husker det, var det faktisk begrundelsen for, at man i hvert fald fra SF's side kunne støtte det her lovforslag; det var, fordi man ville det her såkaldte tyranni til livs.
Det vil jeg da gerne spørge ordføreren om.
Hvis man kigger på, hvad det egentlig har vist sig, at de i kommunerne har fået ud af, at de har valgt at konkurrenceudsætte flere og flere kommunale opgaver gennem de senere år, vil man se, at det faktisk har vist sig i mange analyser, at man har sparet omkring 15 pct.
Det betyder sådan set, at hvis man ikke sparer pengene, kan man faktisk købe for 15 pct. mere velfærd til vores borgere.
Hvorfor er det egentlig, at man som folkesocialist har så meget imod det frie initiativ?
Hvad er det egentlig, at man har imod de private virksomheder?
Hvad er det egentlig, at man har imod, at private virksomheder er leverandører til den offentlige sektor?
Jeg må minde ordføreren om, at det, der udføres for om året, er omkring 57 mia. kr., altså som private virksomheder leverer for af ordrer og ydelser til det offentlige.
Men den offentlige virksomhed selv giver omkring 260 mia. kr. Så det er jo ikke sådan, at man har botaniseret det helt fra hinanden.
Man har bare valgt at åbne døren for de private virksomheder, så de også kan komme ind, og få undersøgt, hvordan vi får mest for pengene.
Hvorfor har man som folkesocialist så meget imod det?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-01-31:
Så kan jeg da lige så godt vende det om: Hvorfor have et værktøj, som man ingen intentioner har om at bruge, liggende i skuffen, eftersom det går imod den nye retning, vi gerne vil udstikke for Danmark?
Det er det samarbejde, der skal være mellem det her hus og kommunerne.
Hvorfor så have det her værktøj liggende i skuffen som en eller anden pistol, man kan sætte for panden en dag?
Jeg forstår ikke, at man kan vende spørgsmålet om.
Vi vil jo netop sende et signal om, at vi ikke ønsker at gå ind og detailregulere, som det tidligere er sket, og at vi har tillid til, at kommunerne vil gøre det bedst og billigst muligt.
Jacob Jensen (V), 2012-01-31:
Men så er det, at jeg som tidligere vil spørge ordføreren, hvad det er, der er så forfærdeligt ved at have et stykke værktøj i værktøjskassen, når man bare kan lade være med at bruge det?
Jeg har forstået, at det har noget at gøre med symbolpolitik, dialog, samarbejde og alle de her fine ting, men hvad forskel gør det lovforslag, som ligger her, i den konkrete situation, hvis ministeren ikke agter at bruge det?
Så kan ministeren jo bare sige, og det gør ministeren formodentlig også om lidt, hvis ellers redskabet blev der, at ministeren ikke vil bruge den mulighed.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-01-31:
Nu er det her jo faktisk en udmøntning af aftalen om finansloven mellem regeringen og Enhedslisten, og det bør jo sådan set få enhver liberal til at blive nervøs og være imod, for så plejer det at koste penge; det gør det her måske også – bare på lidt længere sigt.
Det lovforslag, der for ikke så længe siden blev vedtaget til lov, som vi nu skal til at ændre, stemte Liberal Alliance for.
Det gjorde vi, fordi vi gerne ville have mere af det, det sigtede på, nemlig mere konkurrenceudsættelse.
Vi er sådan set for at fjerne ministerbemyndigelser, for det er ikke særlig godt, at ministre har ministerbemyndigelser.
Så giver lovforslaget her faktisk også større kommunal frihed, og det går vi også ind for.
Det er vel tilladt at være hudløs ærlig fra den her talerstol, og det giver faktisk et åbenlyst dilemma omkring det her lovforslag, når man går ind i indholdet og så ser på, hvad det egentlig er, vi fjerner.
Vi kan jo ikke sige, om den lov har virket, for den kom aldrig i funktion.
Vi har ca. 25 pct., der bliver udsat for konkurrenceudsættelse, og det tal har været stigende de senere år, og det har det faktisk været uden nogen lovgivning på området, altså med frivillige aftaler, så man kan ikke sige, at det er loven her, der har flyttet på det parameter.
Så der er sådan set meget, der taler for, at man skulle overveje det seriøse i at hylde den kommunale frihed.
Skal man det, skal man faktisk støtte ministerens lovforslag, og derfor kan ministeren måske ligefrem få held til at kunne afgøre Liberal Alliancens stillingtagen, men der er nogle spørgsmål til ministeren.
Der står i lovforslaget, at der skal indgås aftaler med kommunerne og regionerne om det her, og jeg forstår på regeringen, at de også gerne vil videre ad den vej.
Derfor er spørgsmålet så: Hvad er ministerens forventninger til de aftaler, hvad har ministeren i tasken til de her aftaler?
Har man ud over gode forventninger også krav til regioner og kommuner om, at vi skal have nogle ret håndfaste signaler om, at det er den vej, vi skal gå?
Er kommunerne og regionerne enige med regeringen i, at vi gerne skulle have mere konkurrenceudsættelse på de her opgaver, fordi det er godt, fordi det giver en bedre offentlig sektor, og fordi det giver en billigere offentlig sektor?
Så hvis alle nu er enige om, at vi skal den vej, synes jeg, det er fint, at det går ad frivillighedens vej, hvis ellers aftaleparterne er enige om det.
Det er vi sådan set villige til at afprøve, hvis ellers ministeren giver nogle klare signaler om, at der vil blive lagt vægt bag, at man vil anstrenge sig, og at man vil komme langt hen imod nogle præcise aftaler om det her, sådan at signalgivningen afspejler, at holdningen i dette Folketing er, at man gerne ser en øget konkurrenceudsættelse.
Vi hylder den kommunale frihed, og hvis ministerens svar er gode, er vi til at overbevise, og så vil det få vægtskålen til at tippe til fordel for det.
Tak for ordet.
Margrethe Vestager (RV), 2012-01-31:
Jeg skal beklage, at jeg åbenlyst har udtrykt mig klodset.
Det var kun i forbindelse med, at hr. Mike Legarth sagde, at der kunne sidde et politisk flertal og blokere for det.
Der var det bare en anerkendelse af, at der jo her i Folketingssalen har været meget, meget bred anerkendelse af det fornuftige i at konkurrenceudsætte og bruge det som et pragmatisk redskab til at nå bedre resultater.
Så det var sådan set kun for at kvittere for, at der i hvert fald blandt de i Folketinget repræsenterede partier i meget, meget vid udstrækning er opbakning til det her.
Det, jeg tror, der ændrer sig i de her år, er, at i og med de økonomiske midler bliver mere og mere begrænsede, bliver det mere og mere åbenlyst, at man må se på den måde, man løser opgaven på som sådan.
For man kan ikke længere diskutere, hvad vi skal bruge den næste million kroner til eller de næste 100.000 kr., eller hvad det nu kan være, for der er ikke den næste million kroner.
Derfor må man se på de mange ressourcer, der er i forvejen.
Hvordan bruger vi dem?
Hvordan kan vi inddrage medarbejderne, hvordan kan vi give rum til ledelsen, hvordan kan vi få et andet samspil med borgerne, så vi løser opgaverne på en anden måde?
Herunder skal vi også se på, hvordan konkurrenceudsættelse kan hjælpe os, for det kan jo være, at i nogle af de kommuner, hvor man har mindre konkurrenceudsættelse, har man været i en anden situation og ikke haft det som indsatsområde.
Men mit bud er, at den noget mere trængte økonomiske situation også øger fokus på det her, apropos det, som hr. Mike Legarth nævner, om den viden, der er, om at det kan gøres billigere ved konkurrenceudsættelse.
Mike Legarth (KF), 2012-01-31:
Men det er det, der er problemet, det kan vi jo se.
Nu ved jeg jo, at ministeren er belastet af viden og har læst på sagerne.
Der er jo nogle kommuner, der kun konkurrenceudsætter, som det hedder, 16-17 pct., og så er der andre, heriblandt mange gode, konservative kommuner, der er oppe på omkring 40 pct. og derover.
Så der er himmelvid forskel.
Vi har jo fået belyst, at der er 15 pct. i gennemsnit i fortjeneste ved at konkurrenceudsætte.
Så der er jo nogle, der ikke gør det.
Hvorfor gør de kommuner det så ikke?
Det mangler jeg et svar på.
Margrethe Vestager (RV), 2012-01-31:
Jeg synes, det er svært at se for sig, at egentlige myndighedsopgaver udføres af private aktører, for det at udøve myndighed, f.eks. at pålægge en bøde eller afgøre ting, synes jeg er en så vigtig retssikkerhedsmæssig ting, at man må sige, at det er en offentlig opgave.
Når det er sagt, tror jeg egentlig, at man kan gøre utrolig mange ting, hvis man opbygger en tillid mellem den, der har det politiske ansvar, typisk kommunalbestyrelsen, og den, der udfører opgaven.
I dag er der jo i sagens natur en stærk tillid på områder, hvor man siger: Jamen det er jo vores egne ansatte i en eller anden grad; vi har et ansættelsesforhold; der er en meget stærk relation.
Det er jo den samme tillid, man skal kunne opbygge til private leverandører, når de går ind på områder, som ikke kun er politisk følsomme, men måske også følsomme for den borger, som skal have løst opgaven.
Det er en af grundene til, at jeg tror, det er vigtigt, når man skal have udnyttet stadig større dele af det her potentiale, at man ikke skal gøre det til en ideologisk kamp, og at man ikke skal gøre det til en kamp om en procent, altså at det skal være et halvt procentpoint højere eller et halvt procentpoint lavere.
Man skal i stedet for sige, at det er et mål, at vi gør det inden for det her område, og vi vil forholde os strategisk til det og finde ud af: Kan små virksomheder i højere grad i fællesskab byde på opgaverne?
Kan vi få større virksomheder ind, som måske har en kapacitet også på nogle af de følsomme områder?