Per Clausen (EL), 2011-05-02:
Enhedslisten er enig i den formulering, der står i bemærkningerne til forslaget, hvor man skriver: »Hvad enten det gælder landbruget, pelsindustrien eller lægemiddelindustrien, er det altafgørende, at dyrene behandles ordentligt ud fra deres naturlige behov, og at eventuelle gener holdes på et absolut minimum.«
Det er vi fuldstændig enige i, og vi er sådan set også enige, hvis det, som ligger bag den sætning i bemærkningerne til det her beslutningsforslag, dækker over, at man i Dansk Folkeparti ikke mener, det forholder sig sådan i dag, og at der altså er god grund til at kigge kritisk på den generelle lovgivning omkring dyrevelfærd, såvel som der er grund til konkret at gå ind og kigge på de regler, der eksisterer på de områder, hvor der i forvejen findes særlig lovgivning.
Det er vi sådan set helt indstillet på.
Og vi har også tidligere her i Folketinget diskuteret behovet for at gennemgå dyrevelfærdslovgivning generelt med henblik på at se på, om den er i overensstemmelse med de ønsker, vi i dag har til, hvordan dyr skal behandles
, både fordi der kan være sket en udvikling, hvor vi i dag stiller nogle større krav og har nogle mere omfattende ønsker omkring det, end vi har haft tidligere, og måske også fordi der på nogle områder har udviklet sig en praksis, som ikke er i overensstemmelse med det, der er vores ønsker.
Først og fremmest er vi ikke enige i, at det, at man har overtrådt reglerne omkring dyremishandling og grov uforsvarlig behandling af dyr, nødvendigvis altid skal føre til, at man skal fratages retten til resten af sit liv at have med dyr at gøre.
Jeg har før behandlingen i dag været inde at læse forskellige avisartikler og andre artikler om konkrete sager, som virker rigtig forfærdelige, rigtig modbydelige, men når man så går ind og ser på sagernes indhold, kan man se, at det sådan set ofte er udtryk for, at de mennesker, der har begået de her handlinger, har befundet sig i en social/psykisk tilstand, som vi må håbe ikke er permanent, og hvor man altså kan sige, at der er håb om, at disse mennesker kan komme i en anden tilstand, hvor de kan få det bedre, og hvor de aldrig kunne drømme om at udsætte dyr for den mishandling, de en gang har gjort.
Og så synes vi jo sådan set, det ville være urimeligt, hvis de havde fået en permanent frakendelse af retten til at have med dyr at gøre.
Der er også eksempler, kan man sige, hvor dem, der har begået de her forbrydelser, har været så unge, at vi nok må operere med muligheden for, at de kan blive klogere med årene.
Det er jo sådan, at jo ældre man bliver, jo mere overbevist bliver man
om, at det der med at blive klogere er noget, der kommer med årene.
Og det tror jeg sådan set også i nogle tilfælde er rigtigt.
Der kan være andre tilfælde; vi kender jo eksempler på, at det også kan gå den modsatte vej, men som en generel betragtning kan man vel godt tillade sig at sige, at den mulighed i hvert fald foreligger i forhold til uhensigtsmæssig omgang med dyr.
Det er det ene.
Det andet er – og det hænger jo lidt sammen med mit første argument imod beslutningsforslaget – at jeg sådan set også synes, at det at have sådan en automatik i vores retssystem, er en dårlig ting, fordi det forhindrer, at domstolene kan gå ind og foretage en konkret vurdering af, om der er nogle formildende omstændigheder, der gør, at der skal træffes en anden afgørelse.
Det betyder jo ikke, at vi ikke i Enhedslisten er indstillet på og villige til at se på, om den konkrete retspraksis på det her område har udviklet sig på en måde, som er uhensigtsmæssig, og som ikke er i overensstemmelse med de ønsker og forventninger, vi har til hvordan det skal være.
Og så må vi jo se på, om det kan føre til, at lovgivningen skal strammes op og præciseres.
Det vil jeg slet ikke afvise.
Jeg vil bare sige, at i de sager, der er nævnt i bemærkningerne til beslutningsforslaget, og i de sager, jeg selv har kunnet opstøve, har jeg ikke set noget akut behov for at stramme lige præcis den her paragraf i dyrevelfærdslovgivningen.
Men vi er altså meget indstillet på at diskutere både det mere generelle i forhold til at sikre et højere niveau for dyrevelfærd i Danmark, og om der på det her område skulle være nogle ting, der trænger til at blive gjort noget ved.
Det med at afholde en høring kan da være en udmærket idé, for det skader jo aldrig at hæve folketingsmedlemmernes videnniveau på et givet område, og jeg er ret overbevist om, at der ikke er nogen her i Folketinget, som ikke er enig i, at vi selvfølgelig skal gøre, hvad der overhovedet er muligt for at sikre, at man ikke mishandler dyr eller behandler dyr groft uforsvarligt.
Det er jeg sådan set ret overbevist om at alle i Folketinget er enige om.
Så kan det godt være, at der, når det kommer til en konkret udmøntning af lovgivningen, særlig på de områder, hvor der er store økonomiske interesser som minkproduktion, svineproduktion osv., opstår nogle konkrete uenigheder om, hvordan forholdene skal afvejes, men jeg tror, vi som udgangspunkt er enige om, at vi skal bekæmpe dyremishandling. Så lad os prøve at tage en behandling af det her i udvalget og eventuelt en høring og så se på, hvor der er behov for at lave nogle opstramninger.