runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mike Legarth (KF), 2014-04-29:
Jamen forklaringen er jo indlysende enkel.
Det kommer an på, hvad det er, man debatterer.
Jeg debatterer ansvaret.
Vi kan også godt drøfte, hvad der er sagt tidligere.
Det kan vi godt tage en lang debat om – det er jeg klar til.
Få samlet folkene, få folk ned for at stille spørgsmål, og lad os så tage en lang debat, så vi kan gå det igennem element for element.
Det, jeg taler om, er ansvaret – jeg taler ikke om noget andet.
Er der nogle, der har ændret synspunkt?
, selvfølgelig er der det, det er indlysende.
Det, jeg taler om, er, om man kan sige, at ansvaret bliver fjernet.
Svaret er nej, det påtager vi os jo stadig væk.
Det kan da godt være, at vi vælger at følge en indstilling, og ja, det er nyt.
Men ansvaret er stadig væk vores – det er sådan, det skal forstås.
Margrethe Vestager (RV), 2014-04-29:
Tak til ordførerne.
Som det er fremgået af diskussionen, er der to dele i beslutningsforslaget.
Jeg synes, det er meget klædeligt af folketingsmedlemmer på den måde enstemmigt at anerkende den indsats, der gøres af vores folkevalgte kolleger i kommuner og regionsråd.
Det er jeg meget glad for, for jeg synes, det ville være en dårlig ting, hvis der var politisk uenighed om anerkendelsen af den arbejdsbyrde, som faktisk er fulgt i halen på strukturreformen.
I forbindelse med strukturreformen blev der stort set gennemført en halvering af antallet af byrådsmedlemmer.
Samtidig er opgaverne blevet særdeles komplekse.
De har en meget vidtrækkende og indgribende karakter over for den enkelte borger og over for de borgere, som samlet set bor i kommunen.
Jeg tror, at enhver, som følger det politiske i den enkelte kommune, ved, hvor meget der kræves, ikke kun i nu og her- håndteringen af de konkrete problemstillinger, men også i forhold til at se fremad, fordi kommunens udvikling også er et spørgsmål, som kommunalpolitikerne bliver nødt til at tage højde for.
Derfor synes jeg, at det klæder os alle sammen at anerkende den indsats ved at sørge for, at vederlagene får en størrelse, som i hvert fald er nogenlunde rimelig i forhold til den udvikling, der har været i lønnen på det kommunale og det regionale område i øvrigt.
Det er jeg meget, meget glad for, for det synes jeg er, som det skal være, og jeg er også glad for, at der bliver sådan en ordning, så vi ikke behøver at vende tilbage til spørgsmålet igen og igen, fordi reguleringen bliver mere tidssvarende.
Jeg synes også, det er en anerkendelse af, at de, som er folkevalgte til kommuner og til regionsråd, er lige så folkevalgte, som vi er, og at man derfor kan have både den samme respekt for deres arbejde og den samme tillid til, at borgernes vilkår ligger dem lige så meget på sinde, som de ligger os på sinde.
Så er der den anden del af forslaget, som vel har været det, der har været mest intenst debatteret i dag.
Det forstår jeg godt.
Man kan diskutere hvorfor eller hvorfor ikke, i hvert fald har vi valgt at gøre det på den måde.
Men det, som er helt centralt, er også spørgsmålet om at kunne gennemskue, hvad det egentlig er, vi får i løn.
Det er jo, fordi der både er det vederlag, som nu er indplaceret i lønramme 38, og det skattefrie tillæg, og der er forskellige former for goder, som følger med det at være medlem af Folketinget.
Der er pensionsordningen.
Det at få større gennemsigtighed synes jeg også vil være væsentligt i vores demokrati.
Jeg tror, det er meget vigtigt, at hele det område bliver grundigt gennemarbejdet.
Derfor vil det, uanset at vi ønsker at følge kommissionens forslag, stadig væk være dem, der trykker på knapperne herinde og stemmer for, der stiller op til den kritik og den debat, der måtte være om det konkrete forslag.
På den måde kan man sige, at der er en arbejdsdeling mellem kommissionen og Folketingets politikere, og det tror jeg sådan set er godt.
Jeg synes, det er godt, at vi har haft debatten i dag, fordi der så også er åbenhed om den proces, som fører hen til den beslutning, som et kommende folketingsflertal i givet fald måtte tage.
Søren Espersen (DF), 2014-04-29:
Jeg har to ting, jeg vil spørge om: Er det meningen, at folketingsmedlemmer, når kommissionen så er kommet med det niveau, man mener der skal være i forbindelse med folketingsmedlemmer, fortsat skal være på lønniveau 38 og så også blive hævet?
Er det det, der ligger i det, altså at man holder fast ved, at der skal være en automatisk regulering efter det?
Det er det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvilke overvejelser gjorde man sig, da ministeren lavede det her, om ukritisk at ville følge indstillingen fra kommissionen?
Altså, hvad var overvejelserne bag den måde at beskrive det på?
Margrethe Vestager (RV), 2014-04-29:
Der er ikke fra regeringens side eller fra aftalepartiernes side taget stilling til, om enkeltelementer i folketingsmedlemmers aflønning skal fortsætte, præcis som de er i dag.
Det er muligt, men det har vi ikke taget stilling til.
Det er jo, bl.a. fordi der ved siden af vederlaget også ydes et skattefrit tillæg, og fordi der er forskellige andre goder forbundet med det at være medlem af Folketinget, som jo har udviklet sig over de seneste år, og det gør, at det bliver stadig mere uigennemsigtigt, hvad der er den egentlige værdi af den samlede aflønning.
Altså, hvad er egentlig bruttolønnen for et medlem af Folketinget?
svare på, hvad bruttoværdien samlet set er, hvis alting bliver regnet sammen, og jeg synes, det ville klæde os, hvis vi kunne svare på det spørgsmål, for det siger også noget om, at der måske er mulighed for at aflønne på en anden måde, som gør, at det bliver mere gennemsigtigt, hvad det egentlig er, vi får i løn.
Noget af det, der har været vigtigt for os, er, at der ikke bliver et spil om, hvad man så synes, altså at nogle ligesom kunne stille sig an og gøre sig lidt lækre og sige: Nej, det er alt for galt, vi synes, det skal være 10 pct. mindre.
Andre siger: Det var sandelig heller ikke meningen, vi synes, det skal være 15 pct. mindre.
Hvis det arbejde er i orden – og det forventer jeg, når man beder mennesker, som er kompetente og indsigtsfulde, om at gøre det arbejde – så må man også være villig til at tage ansvar og dermed også kritikken ved faktisk at vedtage det.
Søren Espersen (DF), 2014-04-29:
Når det så sker, ved jeg godt, at man siger, at det stadig er op til det enkelte folketingsmedlem, men sådan fungerer virkeligheden jo ikke.
Altså, man har indgået en aftale med en række partier, og der vil ikke være nogen, der svigter det.
Det vil være ganske usædvanligt, hvis der pludselig skulle være folk, der svigtede det her.
Så siger indenrigsministeren det her med, at vi selv tager ansvaret, tager selv kritikken, men indrøm dog, at det er ulig nemmere til den tid at sige, at det ikke har noget med os at gøre, men at det er nogle andre, og det bestemte vi dengang, og da anede vi ingenting.
Det er da en måde at fralægge sig ansvaret på.
Jeg gad vide, om ikke det bliver sådan, når vi når frem til, jeg ved ikke, hvornår det bliver, omkring 2017 eller 2018, at man gennemfører det her, og at man så besværgende vil sige: Jamen det er godt nok voldsomt meget, men det var ikke os.
Kristian Jensen (V), 2014-04-29:
Ja, det er at komme med et forslag, men det handler også for mit vedkommende om at afgive et løfte om, at vi fra Venstres side vil støtte det forslag, der kommer.
Nu laver vi en model, hvor vi faktisk lægger det ud, og hr. Søren Espersen har helt ret i, at vi meget, meget sjældent siger på forhånd, at vi faktisk vil følge den indstilling, der er, uanset hvad der måtte komme.
Men det er netop, fordi jeg ikke bryder mig om beskyldningen om, at vi sidder og vedtager vores egen løn.
Nu gør vi det på en måde, hvor vi lægger beslutningen om den løn, vi selv skal have, ud.
Det vedrører altså ikke alle mulige andre danskere eller andre borgere i det her samfund, men kun os selv her i salen og borgmestre og regionsrådsformænd.
Vi beslutter at følge det råd, der kommer, og det er Venstre glad for.
Søren Espersen (DF), 2014-04-29:
Hvis jeg havde været mere mistænksom, end jeg er, ville jeg egentlig have tolket det, som om det i hvert fald ikke var noget, vi skulle til at have nallerne i, men at vi fralagde os ansvaret og dermed også på forhånd sagde: Det har ikke noget med os at gøre, det er nogle mennesker, som vi i øvrigt selv bestemmer hvem er.
Det skal være folk, som har forstand på borgmestres, regionsrådsformænds og folketingsmedlemmers vilkår og har et særligt kendskab til vilkårene på det almindelige arbejdsmarked.
Det vil sige, at det er nogle, vi kender, og nogle, som vi på en eller anden måde kan regne med.
Det er det, jeg mener med at man på sin vis nu vasker hænder og så siger: Det har ikke noget med os at gøre.
Men det er efter min opfattelse en fej måde at gøre det på.
Det er altså herinde, tingene bestemmes, og det kunne jo være, de kom med noget, der var fuldstændig galimatias – ikke?
Kristian Jensen (V), 2014-04-29:
I min optik kan man som politiker udlicitere rigtig mange ting, men aldrig ansvaret, og vi, der er medlemmer af Folketinget nu, må tage ansvaret for, om vi vil stemme for det her eller ej.
Så tager vi dermed også ansvaret for at følge den tilkendegivelse, det forslag, der kommer.
Det har jeg intet problem med.
I forhold til om man måtte vide, hvem der bliver udpeget, så er det sådan, at Udvalget for Forretningsordenen her i Folketinget efter indstilling fra Præsidiet skal drøfte, hvilke navne det skal være.
Jeg er sikker på, at man kan finde en bred kreds af personer, der både politisk og erfaringsmæssigt har baggrunden for at kunne vurdere, hvad der er den tilsvarende aflønning i tilsvarende situationer og dermed også vil være den rigtige aflønning for politikere.
Karen J. Klint (S), 2014-04-29:
Tak for det.
Ved KL's topmøde kunne vi alle notere os, at der var blevet lavet en aftale og afgivet et løfte om, at det kommunale niveau skal løftes, fordi den politiske arbejdssituation for folkevalgte i kommuner og regioner er blevet væsentlig forandret siden kommunalreformen.
Jeg tror, at vi var nogle stykker, der blev lidt mere overrasket over, at Folketinget og ministerier så også kom med i den slipstrøm, fordi det jo ikke er så længe siden, at vi sidst så på vederlag for folketingspolitikere.
Det gjorde vi i maj 2012, og dengang var det efter et forslag, som Udvalget for Forretningsordenen i Folketinget sammen stod bag.
Nu står vi med en aftale indgået af regeringen sammen med Venstre, SF og De Konservative, og den skal vi selvfølgelig udmønte her i Folketinget.
Det indebærer, at der nu nedsættes en kommission, som Venstres ordfører også har gjort rede for.
Det er en kommission, som netop ikke skal se på de menige medlemmer i kommunalbestyrelserne og i regionsrådene, men på borgmestre og på regionsrådsformænd og på os i Folketinget og på ministrene.
Den kommission får til opgave at se på, om man kan sammenligne med noget, og der står der så ordene ansvarsfulde funktioner eller ansvarsfulde job, og det bliver jo lidt interessant at se, hvem vi så kan sammenlignes med, for den fantasi havde vi ikke selv.
Sidst da vi så på os selv, havde vi mere fantasi til at se på, hvad der sker i de andre nordiske parlamenter, men nu får vi så en analyse af ansvarsfuldheden set med danske øjne.
Så er det jo rigtigt, at kommissionen skal være færdig på et sådant tidspunkt, at vi kan nå at få implementeret de nye vederlagsordninger for borgmestre og regionsrådsformænd, men vi har jo et valg forinden – det ved vi bare ud fra længden af valgperioder – og så vil de jo først blive valgt, og hvis alle valgperioder er på 4 år, er vederlagsordningen for folketingsmedlemmer og ministre jo først noget, der kan træde i kraft i 2019.
Netop fordi det er et kommissionsforslag, som skal udmøntes via beslutningerne her i Folketinget, og det er Udvalget for Forretningsordenen i Folketinget, der skal stå som dem, der nedsætter kommissionen og også være sekretariat for den, så er det selvfølgelig noget, vi støtter fra Socialdemokraternes side.
Søren Espersen (DF), 2014-04-29:
Vi ender med at stemme imod det her forslag.
Der er nogle enkelte grunde til det.
Vi ville sådan set gerne have været med til, og det gav vi også indenrigsministeren besked om, at hæve vederlaget for byrådsmedlemmer og regionsrådsmedlemmer.
Jeg synes bestemt, at det var rimeligt at få en øgning af det vederlag, man får der.
Der er mange, der er rigtig hårdtarbejdende, og det har ikke fulgt med tiden.
Så den del af det kunne vi sådan set sagtens være med på, men da det så også kommer ind på den her kommission, og hvor vi også igen skal til at se på folketingsmedlemmers løn og i øvrigt også på ministres, må vi umiddelbart sige nej til det.
Vi var nu heller ikke inviteret med til nogen særlig grundige drøftelser.
Men skidt nu med det.
Når vi igen skal til at se på folketingsmedlemmernes vederlag, synes vi, at det er forkert.
Vi havde en regulering – jeg tror, det var i 2012 – hvor vi sådan set ikke regulerede, men indsatte folketingsmedlemmers vederlag i lønramme 38, og hvor det så var meningen, at det så procentuelt skulle følge udviklingen.
Allerede dér kan vi godt forudse, at der bliver et større vederlag i hvert fald inden for det næste år eller de næste 2 år.
Så jeg tror da, at der sker en naturlig stigning, og derfor synes vi ikke, at vi vil være med til det igen i den her tid, hvor vi har vældige problemer, og hvor folk mange steder har svært ved at forstå, hvorfor vi skal få så store lønninger, som vi får herinde. Det sidste, der er specielt, og det nævnte jeg også over for Venstres ordfører, er det her med, at man nedsætter en kommission, og så vedtager man, inden den overhovedet er blevet sammensat, og inden den overhovedet har begyndt sit arbejde, at aftalepartnerne vil følge indstillingen fra kommissionen.
Det er jo i mine øjne for at fralægge sig ansvaret og sige, at vi ikke vil røre ved det her, der er nogle andre, der har sagt, at vi skal have hævet vores løn.
For jeg er sikker på, at det går den vej.
Det ville være meget utænkeligt, hvis den her kommission pludselig skulle foreslå en halvering af folketingsmedlemmers løn, og så kunne det være lidt træls, at man havde bundet sig på forhånd til at sige ja til det.
Men altså, tanken om, at man nedsætter en kommission, der så arbejder – uanset hvor kloge de her 4-6 medlemmer, der skal være, er – gør, at man har bundet sig i to valgperioder til at støtte det.
Det kan jeg ikke forlige mig med, og jeg synes, at det på sin vis er en fej måde at gøre det på.
I stedet burde man sige, at hvis man herinde alvorligt mener, at der skal ske en bedre aflønning, et større vederlag til medlemmer, må man tage det ansvar på sig.
Det vil virke rigtigt, synes jeg.
Men altså, generelt om det hele vil jeg sige, at vi afviser beslutningsforslaget.
Camilla Hersom (RV), 2014-04-29:
Tak for det.
Politikeres lønniveau er løbende til debat i offentligheden, men der går længe imellem, at politikernes samlede vederlæggelse drøftes på en struktureret måde.
Meget tyder på, at det er ved at være på tide med en samlet gennemgang.
Regeringspartierne, Venstre, SF og Konservative er enige om at hæve de menige kommunal- og regionspolitikeres vederlag, så det i højere grad afspejler den store indsats, der ydes ved siden af det lønarbejde, de fleste kommunal- og regionspolitikere også er nødt til at varetage.
Der er ikke taget stilling til kommunal- og regionspolitikernes vederlag siden 1996, og vederlagene er oven i købet blevet udhulet sammenlignet med den generelle lønudvikling på det kommunale og regionale arbejdsmarked.
Kommunalreformen i 2007, der førte til større kommuner og erstattede amter med regioner, gav f.eks. heller ikke anledning til en justering af vederlaget, uanset at alle vel anerkender, at den politiske opgave blev større.
Med B 96, som vi behandler i dag, opfordrer den samme kreds af partier regeringen til at nedsætte en kommission, der skal se på den samlede vederlæggelse af borgmestre, regionsrådsformand, folketingsmedlemmer og ministre, så der tages højde for den udvikling, der har været i politikernes ansvar og arbejdsbyrde.
De politiske hverv, der her er nævnt, har det tilfælles, at de udgør et fuldtidsarbejde eller mere, har jeg lyst til at tilføje, hvilket betyder, at man som fuldtidspolitiker så at sige afbryder sin civile karriere.
Derfor er det også nødvendigt at have regler vedrørende pension og tilbagevenden til arbejdsmarkedet.
Radikale Venstre mener, at vederlæggelsen af politikerne må tage hensyn til de vilkår, der gælder i det politiske liv, ligesom vi lægger afgørende vægt på, at de regler, der er på området, er åbne og gennemskuelige for befolkningen.
Radikale Venstre kan støtte beslutningsforslaget.
Pernille Skipper (EL), 2014-04-29:
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Mike Legarth, om han er enig med hr. Lars Barfoed, da han tilbage i 2012 sagde: »Vi mener, at det under alle omstændigheder i sidste ende er folketingsmedlemmernes ansvar at fastsætte de her vilkår.
Der er ikke andre, der kan gøre det.
Der er ingen over Folketinget i dette land, og derfor kan vi lige så godt tage det ansvar nu og få afsluttet diskussionen ...«.
Hvis det var holdningen hos Det Konservative Folkeparti, hvorfor er man så nu med til på forhånd at binde sine stemmer til et resultat fra en lønkommission?
Jeg vil gerne læse et citat af fru Marianne Jelved højt.
Det er fra torsdag den 24. maj 2012 hernede i Folketingssalen:
»Dybest set er det jo os selv, der vedtager lovforslagene her i salen, uanset en lønkommission eller ej
Og det, jeg synes er betænkeligt ved Venstres forslag, er, at Venstre forudsætter, at Folketingets partier tilslutter sig det, en lønkommission kommer med.
Det vil sige, at vi på forhånd uden at kende det skulle tilslutte os at stemme for det, lønkommissionen vil fremlægge.
Det synes jeg simpelt hen er et problem i forhold til Folketingets arbejde og grundlovens bestemmelse om, at ethvert folketingsmedlem stemmer efter sin egen overbevisning.«
Er fru Camilla Hersom enig med fru Marianne Jelved?
Camilla Hersom (RV), 2014-04-29:
Jeg er enig med fru Marianne Jelved i, at man stemmer efter sin egen overbevisning.
Nu er det jo mig, der står her og er ordfører på det her beslutningsforslag, og jeg agter at følge den indstilling, som ligger i beslutningsforslaget, nemlig at man vil nedsætte en kommission, som skal se på den samlede vederlæggelse, altså som skal tage alle elementer med og komme med et forslag, hvor der så er en politisk aftale om, at det vil vi følge.
Pernille Skipper (EL), 2014-04-29:
Jamen jeg spørger jo, fordi det ikke er første gang, vi har en diskussion om, om man skulle nedsætte en lønkommission eller ej, og det er heller ikke første gang, man har den debat om, hvorvidt et eventuelt resultat fra en lønkommission er noget, man skal følge, eller noget man så politisk skal tage stilling til.
Fru Camilla Hersom kalder selv det, som Lønkommissionen skal komme med, for et forslag, men det er jo sådan noget, der bliver afgjort på forhånd.
Det har Radikale Venstre så sent som for et år siden været modstander af.
Hvorfor har Radikale Venstre ændret holdning?
Camilla Hersom (RV), 2014-04-29:
Jeg tror, det er fair nok at sige, at der en gang imellem løber lidt vand af stranden, og at man synes, at nu er tiden moden til at fremme nogle ting.
Nu har vi højnet vederlaget for de, kan man sige, menige kommunal- og regionsrådsmedlemmer.
Som det blev fremhævet i det citat, fru Pernille Skipper læste op til lejligheden, så siger fru Marianne Jelved jo netop, at enhver ifølge grundloven kun er bundet af sin egen overbevisning.
Min overbevisning behøver ikke være fuldstændig identisk med fru Marianne Jelveds, uanset vi er i samme parti.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-04-29:
Da SF's ordfører ikke kunne være her i dag, vil jeg tale på vegne af SF.
Jeg kan huske, at da jeg var kommunalordfører, diskuterede jeg kommunalog regionsrødders arbejde med ministeren – det kom jo op mange gange – og specielt den stigende arbejdsbyrde, som er kommet efter kommunalreformen.
Der var også enighed om, at hvis man kunne, så var det noget, man skulle kigge på.
Derfor synes jeg jo selvfølgelig, at det er rigtig godt, og jeg vil gerne sige tak til ministeren for at bringe det op.
Siden hen er også ministre og folketingspolitikere kommet med i den her samlede pakke.
Det støtter vi fra SF.
Vi er enige om, at lønnen skal hæves for byrødder og for regionsrødder, og så må vi også kigge på folketingspolitikeres og ministres lønvilkår.
Vi ved jo ikke, hvad den her kommission ender op med at foreslå.
Det kan være en omstrukturering af den måde, det hele er sat sammen på, men vi synes fra SF's side i hvert fald, at det er rigtig godt, at der kommer nogle øjne udefra for at se på det lønsystem, vi har.
Det er jo ofte til debat.
Så SF støtter forslaget.
Pernille Skipper (EL), 2014-04-29:
Enhedslisten kan i udgangspunktet støtte intentionen om, at også kommunalpolitikeres vederlag skal følge den almindelige lønudvikling i samfundet, og så er der jo behov for en efterregulering, når vederlaget ikke har ændret sig siden 1996.
Man kunne i den anledning diskutere, om der måske ikke, hvis vi skulle prioritere, var mere behov for at sikre kommunalrødderne mere hjælp i dagligdagen i form af sekretærbistand og politisk rådgivning, når man tager i betragtning, hvor meget omfanget af deres arbejde er steget, siden kommunalreformen trådte i kraft.
Det er i hvert fald det, vi også hører fra vores kommunalt valgte, nemlig at der er en meget stor arbejdsbyrde, og at man nok kunne bruge noget hjælp.
Men som sagt synes vi da også, at en regulering af vederlaget, der svarer til den almindelige udvikling, er rimeligt nok.
Vi kan i Enhedslisten også fint støtte, at man nedsætter en kommission, der skal gennemgå vederlagene for de fuldtidsbeskæftigede politikere, altså, som det er blevet sagt tidligere, regionsrådsformænd, borgmestre, folketingsmedlemmer og ministre.
Det er specielt relevant ud fra vores synspunkt, fordi der jo stadig væk eksisterer nogle, jeg havde nær sagt åbenlyse urimeligheder, hvor politikere simpelt hen har givet sig selv for gunstige vilkår.
Det kan vi i Enhedslisten altså ikke lægge stemmer til.
I den anledning vil jeg påpege, at der så sent som tilbage i maj 2012 – da justerede vi jo nogle af reglerne for bl.a. folketingsmedlemmernes eftervederlag, som flere har talt om – også var en diskussion om en lønkommissionen, og flere partier pegede på, at man altså ikke kunne støtte et forslag, som indebar, at man på forhånd sagde ja til at lægge stemmer til noget, man ikke vidste hvad var.
Jeg har læst et citat op fra fru Marianne Jelved.
Man kan også finde dem fra en hel række andre ordførere fra Folketingets partier, hvis man tager sig lidt tid på internettet.
Men der har man altså været meget imod det her forslag, netop fordi at det er et ansvar, som vi som folketingsmedlemmer må tage på os at fastsætte de her regler, og så må vi jo sørge for at gøre det på en måde, hvor det er så retfærdigt, at befolkningen kan forstå det.
Men at deponere vores stemmer i en kommission, det vil Enhedslisten altså ikke være med til, og vi har meget svært ved at forstå, hvad det er, der er sket i de partier, som tidligere var meget imod det, men nu pludselig er for det.
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget.