Karen Ellemann (V), 2011-03-01:
Jeg kan bekræfte, at jeg ikke lige på stående fod kan huske et spørgsmål, jeg har besvaret i sidste samling.
Så i forhold til at skulle redegøre for Frankrigs videre arbejde vil jeg meget gerne besvare det skriftligt og bede om at få spørgsmålet stillet gennem udvalget, sådan at jeg kan redegøre for det videre arbejde.
Lad mig starte med at takke Enhedslisten for at sætte det her på dagsordenen, for jeg er sådan set enig i, at det er et område, som er vigtigt, og som dermed også er relevant at tage op.
Men selvfølgelig skal man gøre sig klart, at det her brede nationale forbud mod alle ftalater og alle bromerede flammehæmmere i elektronikprodukter, sådan som Enhedslisten foreslår det, altså også vil få nogle ganske markante konsekvenser for de danske forbrugere.
Og jeg må sige, at der er en risiko for, at vi på et løst videnskabeligt grundlag reelt kommer til at udelukke en lang række produkter som f.eks. en radio, et tv-apparat, en barbermaskine eller en brødrister eller sådan noget fra det danske marked, fordi det ganske enkelt ikke vil kunne betale sig for producenterne at lave særlige produkter til vores i den store sammenhæng lille danske marked.
Og oven i det er der altså bare ikke videnskabeligt belæg for at sige, at alle ftalater og alle bromerede flammehæmmere medfører risiko for miljø og sundhed.
Vi skal jo også huske på og glæde os over, at de mest problematiske bromerede flammehæmmere, bl.a. som resultat af en dansk indsats, allerede i dag er forbudt i elektriske og elektroniske produkter.
Da vi for nylig deltog i forhandlingerne om EU's RoHS-direktiv, tog vi udgangspunkt i en omhyggelig videnskabelig gennemgang af stoffernes iboende egenskaber og en omfattende konsekvensvurdering, og den analyse gav os så et udgangspunkt for at ønske en EU-begrænsning af fire af stofferne, HBCDD, DEHP, DBP og BBP.
Men den her undersøgelse viste jo samtidig, at der ikke er videnskabeligt belæg for at begrænse alle de bromerede flammehæmmere og alle ftalaterne i elektronik.
Så det er der, jeg må sige at vi har uenigheden, og det er også der, jeg må anføre, at en begrænsning jo ikke har en værdi i sig selv, hvis den ikke medfører en miljø- og sundhedsmæssig gevinst.
Derfor skal en begrænsning være styret af videnskabelig dokumentation.
Vi kan ikke bare sigte bredt mod alle stoffer, vi skal koncentrere os om de stoffer, som udgør en risiko, ganske ligesom vi jo gør det allerede i dag.
Så er der også et andet aspekt i Enhedslistens forslag, som jeg finder lidt betænkeligt, nemlig ønsket om, at vi opbygger en praksis for national enegang i forhold til resten af EU.
Det er generelt langt bedre, ikke bare for miljøet, men så sandelig også for forbrugerne og vores erhvervsliv, hvis vi regulerer på EU-niveau.
Jeg vil sige, at jeg bestemt ikke er bange for at lade Danmark gå forrest, men det er et skridt, som man bør reservere til de tilfælde, hvor der er en reel umiddelbar risiko for danskernes sundhed, og hvor det kan være den mest effektive vej frem.
Det vurderede jeg faktisk – det har jeg jo gjort for nylig – var tilfældet med de to problematiske parabener, som vi nu forbyder som det første land i EU.
Men jeg må sige, at selv hvis vi zoomer ind på de ftalater og flammehæmmere, som udgør et problem, mener jeg altså, at det giver bedre mening at arbejde for europæiske regler.
Og der må jeg sige i den her forbindelse, at EU-systemet altså er godt i gang, og jeg tror, at hvis vi ellers støtter op om den udvikling, får vi en løsning, som er videnskabeligt underbygget, og som altså også hænger sammen rent samfundsøkonomisk.
Hvad angår de fire ftalater, mener jeg faktisk, at der er grundlag for yderligere EU-regulering, bl.a. på basis af Miljøstyrelsens egne undersøgelser.
Derfor kan jeg oplyse, at Miljøstyrelsen altså er i fuld gang med at udarbejde et begrænsningsforslag til EU, og det gør vi så i rammen af REACH, hvor vi også følger processen omkring HBCDD særdeles tæt.
Der er REACH-lovgivning på vej, som sikrer, at virksomheder i EU ikke længere må anvende HBCDD i deres produkter uden en speciel tilladelse, så stramningen kommer også dér.
Og skulle det – meget mod forventning, må jeg sige – så vise sig, at der ikke tages ordentlig hånd om risikoen, er det klart, at jeg vil genoverveje muligheden for at lave et begrænsningsforslag.
Jeg vil godt understrege, at opgaven med at værne om danskernes sundhed selvfølgelig er en opgave, som jeg tager dybt alvorligt.
Det synes jeg at jeg har demonstreret med al tydelighed, også nu i forbindelse med parabenerne.
Men jeg kan ikke tilslutte mig det forslag, sådan som det nu er fremsat – og det kan regeringen ikke – hvor de mulige negative konsekvenser er så store, og hvor man også må sige at de positive sundhedskonsekvenser er så udokumenterede, som det er tilfældet på nuværende tidspunkt.
Jeg vil blot afslutningsvis konkludere, at vi selvfølgelig vil fortsætte arbejdet med at sikre danskerne og sikre miljøet mod effekterne af de mest problematiske ftalater og de mest problematiske bromerede flammehæmmere, men jeg vil altså afvise ordlyden af Enhedslistens forslag om et bredt forbud mod alle bromerede flammehæmmere og mod alle ftalater i elektronikprodukter.
Igen må jeg bare anføre, at jeg ikke er enig i den præmis, spørgsmålet stilles ud fra, for vi ved, at ikke alle bromerede flammehæmmere udgør et problem – det ved vi.
Men vi ved også, at de to mest problematiske grupper af bromerede flammehæmmere jo i flere år har været forbudt i elektronik netop i kraft af RoHS-direktivet.
Så jeg må bare igen anføre, at jeg ikke er enig i præmissen, som spørgsmålene stilles ud fra, i forhold til den viden, der ligger, og den handling, som den viden også har affødt.