Per Kaalund (S), 2007-05-15:
Blandt de næsten 40 lande, der deltager i de internationale opgaver i Afghanistan, er Danmark sammen med Holland det land, der yder det relativt største bidrag, når vi med vedtagelsen af B 161, der foreligger i dag, vil have udsendt op mod 640 personer.
Opgaverne i Afghanistan er vanskelige og svære, og det er ikke muligt at fastlægge en tidshorisont med bare nogenlunde sikkerhed.
Efter Talebanstyrets fald er der faktisk opnået gode resultater, selv om de ofte overskygges af mere dramatiske og triste begivenheder såsom vejbomber og andre terrorhandlinger.
Der er gennemført en række parlaments- og provinsvalg med stor valgdeltagelse, herunder med 40 pct. kvinder, og også økonomien er i fremgang, selv om de internationale bidrag udgør en meget stor andel.
Over 2.000 skoler er bygget, og over 5 millioner børn går nu i skole, heraf er 37 pct. piger.
Det er faktisk en femdobling.
Og næsten 5 millioner flygtninge er vendt hjem.
Socialdemokraterne har hele vejen støttet den danske indsats; den militære, som foregår i samarbejde med briterne i NATO-regi, og hele tiden har vi vægtet den civile indsats og genopbygning højt.
Den danske militære indsats vil fremover blive koncentreret i Helmandprovinsen i det sydlige Afghanistan.
Helmandprovinsen er, som det fremgår af trusselsvurderingen, et højrisikoområde.
Derfor støtter vi forslaget om, at op til 40 mand fra specialstyrkerne kan aktiveres ved konkrete trusler mod dansk militær og personel.
Fra Socialdemokraternes side vil vi påpege to forhold, som vi mener regeringen må søge at ændre i den militære strategi.
For det første er det ikke rimeligt, at bl.a. tyske, norske og italienske styrker er udstationeret med forbehold, der gør, at de ikke kan overflyttes til den mere urolige Helmandprovins, hvis NATO finder det påkrævet.
For det andet mener vi, som også flere NATO-folk har påpeget, at de mange luftstøtteoperationer bør begrænses som følge af store civile tab.
Det er afgørende at vinde den afghanske befolknings tillid og dermed mindske tilslutningen til Taleban.
Genopbygningen må i første omgang udføres med bistand fra militæret, men det er vigtigt så hurtigt som muligt at få ngo’erne ind og deltage i genopbygningen.
Selv om NATO-styrkerne sammen med afghansk militær hjælper med at opretholde sikkerheden, behøver det jo ikke at udlægges, som om man arbejder under militærbeskyttelse.
Når sikkerhedssituationen vanskeliggør genopbygning, er det nødvendigt med en kombineret militær og civil indsats, således at der hurtigt kan opnås resultater, som kan forbedre forholdene for befolkningen.
Opium udgør et stort og alvorligt problem, både hvad angår sikkerhed og økonomi.
Det er den afghanske centralregerings antinarkopolitik, som skal fremmes og støttes af det internationale samfund, herunder alternativ indkomstmulighed for landbrugerne.
The Afghanistan Compact, som er betegnelsen for den overordnede ramme for samarbejdet mellem Afghanistan og det internationale samfund, anser vi fra Socialdemokraternes side som et vigtigt led i genopbygningsindsatsen, hvor vi fra dansk side bl.a. har fokus på den offentlige sektor, menneskerettigheder, demokratisering og forbedring af levevilkår for landbefolkningen samt for minerydning.
Socialdemokraterne kan støtte lovforslaget.