Lars Barfoed (KF), 2010-05-27:
Dette beslutningsforslag går ud på, at regeringen inden udgangen af i år, 2010, skal fremsætte et lovforslag, som vil indebære, at alle nyfødte børn i Danmark registreres i et centralt dna-profilregister.
Derudover skal alle voksne, som måtte ønske det, have mulighed for frivilligt at kunne blive registreret i det pågældende register.
Det fremgår ikke udtrykkeligt af beslutningsforslaget, om forældrene skal give samtykke til, at de nyfødte børn registreres, men jeg kan ud fra medieomtalen forstå, at det vistnok er hensigten.
Lad mig starte med at sige, at jeg helt grundlæggende har meget sympati for tanken om, at personer, som ønsker det, kan stille deres dna-profiler til rådighed for at hjælpe politiet og selvfølgelig også for at kunne blive renset for en eventuel uberettiget mistanke.
Beslutningsforslaget kan derfor også lyde besnærende, ikke mindst ud fra den betragtning at vi selvfølgelig ønsker at give politiet de bedste betingelser for at kunne efterforske forbrydelser og i virkeligheden også ulykker og andet.
Men det er altså vigtigt, at vi holder tungen lige i munden og gør os helt klart, hvad udbyttet af en sådan ordning er i forhold til de omkostninger, der er forbundet med det.
Det har regeringen gjort, og vi er altså nået frem til, at merværdien af et sådant register ikke er tilstrækkelig til, at vi kan støtte forslaget.
Som jeg startede med at sige, har jeg sådan set stor sympati for, at personer, som ønsker at hjælpe politiet og eventuelt rense sig selv for mistanke, kan stille deres dna til rådighed.
Så den mulighed er altså allerede til stede i de tilfælde, hvor det er relevant, uden at det behøver at indebære en livslang registrering.
Over for det vil nogle måske sige, at hvis vi nu havde et landsdækkende dna-profilregister, ville vi jo finde gerningsmanden med det samme.
Men det er nok ikke en helt realistisk udlægning af tingene.
Vi taler jo om et frivilligt register, hvor det er usikkert, hvem og hvor mange der i givet fald ville vælge at lade sig selv eller deres børn registrere.
I frivilligheden må jo så også ligge, at man kan vælge at blive slettet fra det her register igen.
Spørgsmålet er derfor også, hvem og hvor mange der ville vælge at blive slettet igen, efter at de f.eks. i sin tid er blevet registreret med deres forældres samtykke.
Det skal ikke forstås sådan, at regeringen så hellere så et tvangsmæssigt register, for jeg kan godt med det samme sige, at det ville være yderst tvivlsomt, om et kriminalteknisk dna-profilregister, hvor alle danskere tvangsmæssigt blev registreret, ville leve op til kravene i Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 8 om retten til et privatliv.
I den forbindelse vil jeg gerne minde om, at Folketinget i april vedtog et lovforslag, som på baggrund af en dom afsagt af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol begrænser perioden for, hvor længe oplysninger om personer, som har været sigtet, men ikke er blevet dømt, må opbevares i det centrale dna-profilregister, som vi har i dag.
I den forbindelse vil jeg gerne påpege, at man, som jeg også var inde på før, som kriminel næppe frivilligt ville være registreret i et dna-register. Noget andet er så, at registrering efter den gældende ordning kan ske i det centrale dna-profilregister, så snart man er sigtet for en forbrydelse med en strafferamme på 1½ år, og uden at der i den sammenhæng gælder et krav om samtykke.
For personer, som er eller har været sigtet for en forbrydelse med en strafferamme på 1½ år, er forslaget om et dna-register altså allerede opfyldt.
Forslagsstillerne nævner så i øvrigt i bemærkningerne til beslutningsforslaget, at det foreslåede dna-register vil kunne bruges til at identificere ofre for naturkatastrofer og kriminalitet.
Men også her er der tale om et formål, som i vidt omfang allerede er opnået med de redskaber, som vi i dag har til rådighed.
Det forholder sig jo sådan, at den såkaldte PKU-biobank, som siden 1982 indeholder blodprøver fra spædbørn, anvendes af politiet til at identificere ofre for naturkatastrofer, ulykker og kriminalitet.
Det er klart, at man nu, hvor prøverne i PKU-banken ikke er søgbare, har brug for en identifikation af, hvem ofret kunne være, men selv i forbindelse med en ulykke vil der vel reelt kun være et behov for at sammenligne dna med personer, som er savnede, og ikke nødvendigvis med hele Danmarks befolkning.
Samlet set er det altså regeringens opfattelse, at de hensyn, der er nævnt i bemærkningerne til beslutningsforslaget vedrørende politiets efterforskning og identifikation af ofre for naturkatastrofer m.v., allerede er tilstrækkelig tilgodeset med de eksisterende efterforskningsmidler.
Hertil kommer så, at etablering og en fortsat førelse af et udvidet dna-profil-register, som det er beskrevet i beslutningsforslaget, må antages at være forbundet med meget betydelige omkostninger.
Det gælder navnlig, hvis man, som forslagsstillerne jo er inde på, skal udvinde dna fra samtlige blodprøver i PKU-biobanken med henblik på at fremstille dna-profiler til registeret.
Ud over udgifterne til processen med at udvinde dna og fremstille dna-profiler vil der jo i øvrigt også være omkostninger ved at administrere sådan et register, herunder at sikre, at der foreligger de fornødne samtykker fra de rigtige personer, og at der bliver foretaget behandling af de tilfælde, hvor samtykket bliver trukket tilbage. Så vil jeg også lige nævne, at forslaget om at bruge blodprøverne i PKU-biobanken som grundlag for et udvidet dna-profil-register indebærer, at man blander en biobank med et sundhedsfagligt formål sammen med et register til politimæssige formål, og det kan risikere at få den negative konsekvens, at befolkningens opbakning til biobanken falder.
At der kan være sådan en risiko, underbygges jo af erfaringer fra 2007, hvor der var nogle skriverier i pressen om, at politiet havde benyttet blodprøver i PKU-biobanken, og det gav anledning til bekymring hos forældre.
Dengang var problemet, at nogle havde fået den opfattelse, at politiet anvendte PKU-biobanken til så at sige at gå på fisketur efter gerningsmænd til forbrydelser, mens politiet i virkeligheden havde benyttet prøver fra PKU-biobanken til identifikation af ofre i forbindelse med kriminalitet og naturkatastrofer.
Samlet set er det altså regeringens opfattelse, at den merværdi, som et register som det foreslåede ville have, er begrænset i forhold til de efterforskningsmidler, som allerede er til rådighed, og at denne merværdi ikke står mål med ulemperne, herunder ikke mindst de ganske betydelige omkostninger, som sådan et register ville medføre.
Jeg tror, at hvis vi endelig havde nogle meget store pengebeløb at dele ud af, ville vi kunne få meget mere kriminalitetsbekæmpelse for pengene, hvis de blev brugt på nogle andre måder.
Regeringen kan altså ikke støtte beslutningsforslaget.