Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-01-20:
Jeg har ikke nogen ambitioner om at kaste mig ud i noget stort oratorisk.
Det overlader jeg fuldstændig til fru Helle Thorning-Schmidt.
Vi afventer jo med spænding Socialdemokratiets bud på, hvordan man skal løse det.
Jeg forstår, at det skal ske ved at hæve cigaretprisen.
Jeg kan se, at det også er det, der skal finansiere et lovforslag, som S og SF har til første behandling i salen på fredag, som handler om noget helt andet.
Der skal godt nok gang i rygningen for at få det hele til at hænge sammen.
Men er det rimeligt?
Nej, det er ikke rimeligt.
Derfor vil jeg da foreslå fru Helle Thorning-Schmidt, som jo sammen med hr. Villy Søvndal aflagde Herlev Hospital et besøg i fredags, tror jeg det var, at man skulle fortsætte lidt længere op ad Farummotorvejen, dreje fra ved Kongens Vænge og tage en snak med formanden for regionsrådet i Region Hovedstaden, fru Vibeke Storm Rasmussen, som jo er mand og kvinde for at slå i bordet.
For det er hende, der driver sygehusvæsenet i hovedstadsområdet.
Jeg kan fra regeringens side sige, at vi har tilført sundhedsvæsenet 21 mia. kr., siden vi kom til.
Jeg synes godt, man kan bruge tillægsordet absurd om sundhedsvæsenet, i hvert fald om tilstanden tilbage i 2001, for da havde vi et sundhedsvæsen, hvor de, der havde penge, kunne søge på privathospital: folketingsmedlemmer, ministre og andre med friværdi.
De, der ikke havde penge, kunne stå i kø.
Det var det sundhedsvæsen, vi havde.
Det har vi lavet om ved at tilføre markant flere ressourcer og ved at udstyre patienterne med nogle meget, meget stærke rettigheder.
Efter min bedste hukommelse er der vel noget, der ligner 1,8 mia. kr. mere i det danske sundhedsvæsen i 2010 målt op mod 2009 – der er realvækst i sundhedsvæsenet.
Det er regionernes opgave at administrere den realvækst og selvfølgelig gøre det på en hensigtsmæssig måde, hvor man ikke har stop-go i forhold til de enkelte afdelinger.
Så må jeg ikke foreslå, at man besøger den socialdemokratiske formand for Region Hovedstaden og får en forklaring på, hvad det er for en dårlig tilrettelæggelse, der er tale om i hovedstadsregionen, en tilrettelæggelse, som gør, at man ansætter den ene dag og pludselig den næste dag opdager, at der ikke er lønsum, og så må man afskedige igen.
Jeg kan i hvert fald få øje på, at fru Helle Thorning-Schmidt ikke har den, fordi den finansiering, man har cyklet rundt omkring Herlev Sygehus med i fredags, er den finansiering, der indgår i et lovforslag, der handler om noget helt andet, og som vi skal debattere på fredag.
Man kan kun ryge den samme cigaret én gang, og man kan også kun bruge provenuet fra det forslag én gang.
Jeg står ikke og sparker nedad, overhovedet ikke.
Jeg tager det fulde ansvar for at have lavet regionerne, det fulde ansvar.
Jeg tager det fulde ansvar for at have taget opgøret med amterne.
Jeg tager det fulde ansvar for at have forsøgt at gennemføre nogle mekanismer i sundhedsvæsenet, der gør, at pengene følger patienten.
Jeg tager det fulde ansvar for at have lavet Europas bedste patientrettigheder, der gør, at de patienter, der i det gamle socialdemokratiske regime blot måtte stå i kø, mens de kunne se, at ministre fra den daværende regering kunne lade sig behandle på private hospitaler, nu har den samme lige, frie adgang.
Jeg tager det fulde ansvar for det.
Men det rokker altså ikke ved, at vi har regionerne til at administrere det inden for en ramme, der vokser år for år, 21 mia. kr. er den vokset med, siden regeringen kom til.
Jeg bliver nødt til at sige det ligeud: Hvis man ikke der vil tage ansvaret, er det jo rigtigt, at så er vi nogle andre, der er nødt til at gøre det.
Sådan er det.
Det, jeg siger nu, er et fuldstændigt ekko af det, jeg sagde til amterne tilbage i 2001 og 2002.
Vi har nogle amter, og vi giver dem en chance.
Kan de løse deres opgaver, er de kommet for at blive.
Det gælder også for regionerne.