Thomas Jensen (S), 2010-05-06:
Det er såmænd ganske enkelt.
Der er nogle højtlønnede og nogle lønmodtagere, der har indflydelse på egen løn, og vi har set eksempler på, at de har mulighed for at få nogle luksusmultimedier ind i deres lønpakker.
På den måde unddrager de sig en skattebetaling for nogle luksusmultimedier.
På den måde kan de højtlønnede få rigtig, rigtig meget ud af den her ordning, fordi de kun skal betale 3.000 kr. i skat for den, samtidig med at der er nogle lønmodtagere, som bliver pålagt at skulle betale 3.000 kr. i skat, som de reelt ikke skulle pålægges.
Det skyldes simpelt hen, at skatteministeren har tilladt, at arbejdsgiverne administrativt kan gå ind og sige, at alle medarbejdere bruger multimedier herhjemme, selv om arbejdsgiverne ikke tjekker det.
Det er skævt!
Regeringens og Dansk Folkepartis skattereform blev solgt under falsk varebetegnelse som en forårspakke.
På denne majdag kan vi konstatere, at skattereformen er trist som en kold dag i november.
Der er ikke meget foråret i at gennemføre den skæveste skattereform i danmarkshistorien.
Multimedieskatten er en del af skattereformen, og den måde, som den rammer de danske lønmodtagere på, kan foranledige mange til at tro, at det er 1. april året rundt.
Loven om multimedieskatten er nemlig fortolket og administreret på en måde, som kun kan karakteriseres som bøvl og besvær for lønmodtagerne.
Med nærværende forslag ønsker forslagsstillerne at afskaffe multimedieskatten.
Der er anvist en finansiering, og så kunne nogle måske foranlediges til at tro, at der så er styr på sagerne, og at det så ligger lige for at afskaffe al den bøvl og besværlige administration ved den her skat.
Men spørgsmålet er så, hvad der så skulle være i stedet for multimedieskatten.
Uden en beskatning ville det åbne for en ladeport af luksusfrynsegoder, som pr. definition ville være hamrende skævt fordelt, og det vil Socialdemokraterne ikke være med til.
Uden en beskatning ville det blive endnu mere bureaukratisk, fordi der skal beskattes efter priser og værdier, og her mener Socialdemokraterne, at der i forvejen er alt for meget bureaukrati.
Socialdemokratiets linje er, at multimedieskatten rammer skævt og åbner op for mere til de højtuddannede, mens almindelige, hårdtarbejdende danskere med lavere lønninger sidder tilbage med en mase bøvl og besvær.
Den måde, som ministeren har udformet kontrolordningen, eller mangel på samme, på, sikrer, at højtlønnede kan snyde i skat ved hjælp af multimedieskatten.
Når de betaler den, kan de hive flere dyre multimedier med hjem som frynsegoder, uden at det koster mere.
Det er bl.a. de højtuddannede, som har indflydelse på egen løn, og som kan snyde sig uden om beskatning ved at modtage multimedier i stedet for løn.
De lavest lønnede udsættes for en bureaukratisk ordning, hvor det er tydeligt, at regeringen har skelet mere til arbejdsgiverne, altså at de kan slippe let om ved den, end de har skelet til, om lønmodtagerne bliver pålagt en skat, som de reelt ikke burde pålægges.
Medarbejderen kan altså risikere at få trukket en skat ned over hovedet, fordi arbejdsgiverne kan indberette alle medarbejdere, så de rammes af skatten, hvad enten de bruger multimedier derhjemme eller ej.
Socialdemokraterne mener, at ministeren må komme lønmodtagerne i møde og komme med løsninger på de konkrete problemer, som der er forbundet med multimedieskatten.
Og når man kan for telefoner, burde det også være muligt at gøre det for computere og andet udstyr, der er pålagt multimedieskat.
Socialdemokraterne vil ikke lave om på loven om multimedieskatten, men opfordrer ministeren til at løse alle de problemer, der er indført administrativ, og som har skabt en masse bøvl og besvær for lønmodtagerne.
Afsluttende vil jeg opfordre til, at ministeren hurtigst muligt får løst de administrative problemer, så de hårdtarbejdende lønmodtagere ikke skal trættes med mere bøvl og besvær, mens de højtlønnede bare stikker ekstra multimedier med hjem i privaten uden skattebetaling.