Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-19:
Jeg siger mange tak for debatten, først og fremmest tak til de partier, der fuldt ud tilslutter sig forslaget, men jo i høj grad også til de andre partier og i det hele taget dem, der problematiserer de temaer, som forslaget kan give anledning til at diskutere.
Fru Line Barfod sluttede af med at sige, at hun ville stille masser af spørgsmål.
Det er jo, som om nogle af ordførerne synes: Nu laver vi noget for en speciel gruppe – og hvad så? – så skal vi også til at gøre det bedre for de andre.
Altså, meningen er jo først og fremmest, som hr. Naser Khader også var inde på, at der her ligger en anerkendelse af, at der er nogle, der har arbejde, at der er nogle, der gør en indsats for Danmark, og så vil vi også godt have, at de lærer dansk hurtigere og derfor får det her meget hurtige introdanskkursus med det samme.
Det er en meget vigtig del af lovforslaget, og det kunne jeg i hvert fald også høre at flere af ordførerne anerkendte.
Der er det jo tankevækkende, at de, der mener, at det burde være på en anden måde, fremhæver, at der først udbetales penge til sidst, men altså glemmer at sige, at man starter med en forudbetaling.
Det skal man jo også lige huske.
Men der er ingen grund til at lægge skjul på, at meningen både er at presse udbyderne til at animere eleverne til at komme og animere eleverne til at komme, samtidig med at jeg mener, at hvis ikke man kan lære dansk på 3 år i et samfund, hvor der tales dansk,
Der vil være en masse, der flyder ud og har svært ved at finde tilbage.
Men lad os diskutere det, og få nu endelig stillet de spørgsmål, så vi også kan tænke tingene igennem; vi skal naturligvis nok give nogle fyldige svar til udvalget.
Så var der flere ordførere, der rejste spørgsmålet om ægtefæller.
Og der vil jeg sige, at nogle ægtefæller jo har arbejde, og at de selvfølgelig så kan få introdansk.
Men vi gør jo faktisk meget ud af generelt også at tale med kommuner og arbejdsgivere om, at det netop for den arbejdskraft, der kommer til Danmark, er meget afhængigt af, om ægtefællerne og børnene befinder sig godt, om de pågældende vil blive her, og derfor har vi forskellige ting til dem, familiepakker, som vi kalder det.
Men dertil er der jo at sige, at hvis en ægtefælle ikke har arbejde, og det gælder så i øvrigt alle, så kan man jo deltage i den almindelige danskundervisning, og man har mulighed for at gå i biografen og lære sproget; der er hundrede sytten muligheder.
Så naturligvis skal de ikke have introdansk.
Introdansk er jo netop lavet for at give de pågældende en hurtig indsprøjtning fra starten, netop dem, der har arbejde.
Så jeg tror nu, det vil vise sig, at det ikke vil gå så galt, som ordførerne er inde på, men det vil jo vise sig.
Altså, hvis de ordførere, der har været meget bekymrede, for ikke at sige kritiske, får ret i, at der ikke er nogen af udbyderne, der vil lege med her, jamen så har de jo fået ret, og så skal jeg nok gå bodsgang, men det tror jeg ikke de får.
Jeg tror faktisk, der er en gruppe af dem, der kommer hertil fra andre lande med en højere uddannelse, som kan engelsk osv., som er indstillet på at give den en skalle hurtigt fra starten, og der vil også være udbydere, der præcis er indstillet på at efterkomme de behov.
Det tror jeg på, men det vil selvfølgelig komme an på en prøve.
Så nævnede hr. Morten Østergaard KL's svar.
Jeg må sige, at KL's svar også har overrasket mig, og jeg overvejer også, om jeg skal tage en direkte snak med dem.
Jeg mener også der, at der er nogle af tingene, der er en misforståelse.
Vi kan jo være uenige om, hvor lang tid danskundervisningen skal tage, om man skal have klippekort, eller hvad man skal have.
Men jeg tror altså, at nogle af de andre ting, de begrænsninger, der er for noget, at det var tæt på en omgåelse af f.eks. reglerne, bygger på en misforståelse.
Det håber jeg i hvert fald, for de regler er jo ændret med henblik på at give kommunerne bedre mulighed for at planlægge.
Så var fru Meta Fuglsang inde på, om jeg sådan på forhånd vil garantere, at jeg vil vise et åbent sind over for ændringer.
Nej, det vil jeg ikke love.
Jeg vil love, at jeg viser et åbent sind, og at vi selvfølgelig svarer meget grundigt på de spørgsmål, der bliver stillet, og selv tænker med, når vi laver dem, og så eventuelt tager en drøftelse af det.
Men det er jo klart, at forslaget ikke er fremsat som et oplæg til en studiekreds, dem har vi haft ovre i ministeriet og med de interessenter, som har med det at gøre, og derfor mener vi selvfølgelig, at det, vi fremsætter, er det rigtige.
Men jeg tror nu, det vil ende med, at det bliver os, der kan overbevise de mere bekymrede ordførere.
Jeg er slet ikke ked af alle de spørgsmål, bare ordførerne lover mig, at vi så hurtigst muligt får dem skriftligt, så vi kan komme i gang med svarene og en diskussion.