runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2009-05-26:
I Det Radikale Venstre støtter vi sådan set den trappemodel for udvisning af kriminelle udlændinge, der gør, at man hele tiden afmåler kriminalitetens alvorlighed op imod opholdets længde.
Det er en naturlig måde at indrette et retssystem, der tager højde for alle tænkelige situationer, på.
Det er jo derfor, at den jernhandske, som er så omtalt, i virkeligheden er rent glanspapir.
For de ting, man siger man gerne vil, kan man i forvejen, og det, man laver, er ren symbolpolitik, for det, det handler om, er at flytte ting over på den særlige liste, ifølge hvilken man ikke vil lave den løbende proportionalitetsafvejning, men vil sige, at det skal føre til udvisning, uanset hvor længe opholdet har varet.
Man er så alligevel nødt til at gøre den fodnote, at man af hensyn til menneskerettighederne alligevel er nødt til at lave en proportionalitetsvurdering.
Det udstiller jo bare, at det her er ren signalpolitik, og at det er helt uigennemskueligt, hvad konsekvenserne vil blive.
Men for os er det klart, at hvis udlændinge begår alvorlig kriminalitet, skal det efter en proportionalitetsafvejning også kunne føre til udvisning.
Det støtter vi, og det fremgår også af betænkningsbidraget.
Men det, vi er imod, er den her særlige liste, med hvilken man ligesom bryder med proportionalitetsafvejningen.
Det er også derfor, vi er imod ministerens ændringsforslag, som går ud på at flytte bigamibestemmelsen over på den særlige liste.
For man kan i dag udvises, hvis man begår en grov overtrædelse og straffes efter bigamiparagraffen i straffeloven.
Det har integrationsministeren bekræftet i Integrationsudvalget, men det er et rigtig godt eksempel på at man, når man ser et problem, man ønsker at tackle, griber til udlændingelovgivningen.
Det får formentlig ingen effekt for bigami i Danmark.
Det ville det til gengæld gøre, hvis man gjorde en målrettet indsats, oplyste kvinderne om deres rettigheder og sørgede for, at hvis en kvinde, der var gift med en mand, der tog sig yderligere ægtefæller mere eller mindre lovformeligt eller religiøst baseret, lod sig skille, så skulle hun ikke frygte, at det kostede hende opholdstilladelsen.
For det betyder selvfølgelig for langt de fleste, at de bliver i det bigamistiske forhold.
Den slags effektive tiltag vil man ikke tage, men symbolpolitik er man storleverandør af.
Derfor skal jeg her under andenbehandlingen sige, at vi støtter ændringsforslaget, som vi selv er med til at stille, om at fjerne den milde voldsparagraf fra særlisten og bare beholde den inde i det almindelige proportionalitetsprincip efter trappemodellen, og at vi er imod at føje bigami til den særlige liste, fordi man i forvejen kan udvises, hvis ens overtrædelse er grov nok.
Karen Hækkerup (S), 2009-05-26:
Vi har fra Socialdemokraternes side rejst den her forespørgselsdebat, fordi det i alt for lang tid har været meget tydeligt, at der har været store problemer med at få sagerne hurtigt igennem domstolene.
Vi har jo, siden vi lavede retskredsreformen, set, at vores medarbejdere ved domstolene har knoklet hårdt, de har løbet stærkt for at nå det, som vi har forventet af dem, men alligevel har sagsbehandlingstiderne været alt for lange.
Vi har derfor ønsket at rejse denne forespørgselsdebat for at lægge pres på regeringen og Dansk Folkeparti, som jo sidder på pengene, for at få dem til at love en ekstra bevilling til domstolene, sådan at sagerne kan blive bragt i orden og borgerne ikke længere skal vente så længe.
Det er jo så blevet løst hen ad vejen, i hvert fald midlertidigt, og jeg vil derfor glæde mig til at høre ministerens indlæg og kommentarer og især hæfte mig ved, hvad der kommer af løfter om flerårige forbedringer.
Karen Hækkerup (S), 2009-05-26:
Nu siger Venstres ordfører, at det er en politisk målsætning, at sagsbehandlingstiderne skal ned.
Vi har jo her i Folketinget vedtaget nogle frister for, hvor hurtigt eksempelvis voldssager skal igennem domstolene.
Der har vi vedtaget en frist, der hedder 37 dage.
Antallet af sager, der rent faktisk bliver behandlet inden for de 37 dage, er jo meget, meget lavt.
Har hr. Kim Andersen tænkt sig med den bevilling, der skal gives nu, at bede om, at det tal rent faktisk skal kunne blive højere?
Er det nok, at man bare får nedbragt de pukler, der ligger og venter, og som allerede er vokset op,
eller har man også tænkt sig på et tidspunkt at afsætte så mange ressourcer, at man rent faktisk kan leve op til de løfter, man selv har givet?
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-05-26:
Jeg vil gerne takke ministeren for svaret.
Det savnede jo ikke klarhed.
Men jeg synes, det hører med til debatten - jeg vil bare konstatere det - at regeringen faktisk nu ombringer hele Forebyggelseskommissionens arbejde.
Man har ikke villet lytte til Arbejdsmarkedskommissionen, Skattekommission i et beskedent omfang, og nu kommer Forebyggelseskommissionen og må se, at det arbejde, regeringen har bestilt man skulle lave, ikke kan gennemføres.
Det synes jeg er meget skuffende, og jeg synes, at regeringen i fremtiden skal gøre op med sig selv, at man ikke nedsætter kommissioner, hvis man overhovedet ikke til hensigt at følge de råd, man får.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Må jeg ikke bare lige korrekse hr. Niels Helveg Petersen: Regeringen lyttede faktisk ganske intenst til Arbejdsmarkedskommissionen.
Vi indbød til forhandlinger, og vi ønskede at gennemføre en arbejdsmarkedsreform.
Det viste sig så, at der ud over regeringen stort set kun var hr. Niels Helveg Petersens parti, der ønskede at hjælpe regeringen med at gennemføre en arbejdsmarkedsreform.
Så det er ikke mangel på vilje fra regeringens side, men mangel på vilje fra et flertal i Folketinget, der gør, at vi ikke fik en stor arbejdsmarkedsreform.
Hvad angår Skattekommissionen, kan jeg hilse og sige, at skattekommissionens formand egentlig føler, at rigtig mange af de ting, der er blevet foreslået af Skattekommissionen, er taget med videre i forårspakke 2.0.
Men uden at være særlig stor ekspert i Forebyggelseskommissionens arbejde er det dog mig bekendt, og formentlig også af hr. Niels Helveg Petersen, at der findes flere andre elementer i kommissionens rapport end blot dem, der har med afgifter at gøre.
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-05-26:
Det er jeg da helt på det rene med.
Jeg håber så, at vi vil se regeringen udfolde noget større dristighed, når vi kommer til disse andre elementer, end man har gjort hidtil.
Må jeg lige sige om Arbejdsmarkedskommissionen, at det jo også, da man nedsatte den, var kendt stof, at der var den politiske modstand, skatteministeren her omtaler.
Det var fuldstændig klart for enhver, og alligevel nedsatte man den.
Jeg vil bare gentage min opfordring til regeringen om ikke at spilde en masse udmærkede menneskers tid med at nedsætte kommissioner, hvis anbefalinger man ikke har til hensigt at følge.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Jeg forstår simpelt hen ikke hr. Niels Helveg Petersens kommentar.
Vi nedsatte kommissionen, fordi vi mente, at der var en vigtig dagsorden for en fortsættelse af arbejdsmarkedsreformerne.
Vi har som regering lavet en stribe mindre arbejdsmarkedsreformer, justeringer og tilpasninger, øget fleksibilitet og ændringer af tilbagetrækningsalderen i den store velfærds- og globaliseringsaftale.
Så vi har lavet en lang række ændringer, som måske ikke alle sammen var lige populære og havde et født flertal med sig, dengang vi foreslog dem, men til sidst blev de gennemført.
Vi havde da præcis den samme intention, da vi nedsatte Arbejdsmarkedskommissionen, og jeg synes, hr. Niels Helveg Petersen burde rette sin kritik mod de partier, der ikke ønskede at lytte til anbefalingerne, i stedet for at rette kritikken mod dem, der ønskede at lytte til anbefalingerne.
Men det kan være, at hr. Niels Helveg Petersen har stirret sig så blind på at være uenig med regeringen, at uanset om vi er enige om politikken, ønsker hr. Niels Helveg Petersen at være uenig med regeringen.
Det troede jeg bare ikke var den normale radikale indstilling til parlamentarisk arbejde.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-05-26:
Tak for det.
Skatteministeren står jo også her og siger: Nej, vi lyttede ikke til Forebyggelseskommissionen, vi handlede; vi lavede en skattereform, vi lavede opdraget til skattereformen, inden Forebyggelseskommissionen havde talt.
Jeg vil gerne her igen præcisere, at det altså er regeringen, der har nedsat Forebyggelseskommissionen.
Så siger skatteministeren: Ja, der er mange forslag i Forebyggelseskommissionens oplæg.
Og det er rigtigt: Der var 52.
De væsentligste var dem, der ville give mest på folkesundheden, der ville give den største forøgelse af middellevetiden.
Og det er lige præcis her, regeringen lukker muligheden, altså at man har lagt låg på det mest effektive.
Så det er et spørgsmål om, at skatteministeren her i dag står og siger, at man nok hverken har det politiske mod eller den politiske vilje til at gribe til det, der har den største effekt på folkesundheden.
Så vil jeg gerne sige, at Forebyggelseskommissionen har bestået af eksperter, som med evidens har sagt: Hvad nytter mest?
Og det er det, man igen lægger låg over.
Det er meget, meget ærgerligt.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Vi har det politiske mod og har taget det politiske ansvar på os, at vi har defineret, hvad vi mener er den rimelige beskatning af en række områder.
Og det er det, vi gennemfører her.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå hr. Flemming Møller Mortensens kommentar om, at vi ikke skulle have udvist politisk mod.
Vi har da taget stilling til, hvad vi mener er det rimelige niveau.
Hvis det var sådan, at hr. Flemming Møller Mortensen stod for det politiske mod, kunne hr. Flemming Møller Mortensen så ikke svare på det spørgsmål, som Venstres ordfører har: Hvad mener Socialdemokratiet egentlig, at en pakke cigaretter skal koste?
Nu har vi hørt diskussionen så tit og så ofte fra Socialdemokratiets side om, at vi ikke går langt nok.
Så kom dog med et bud: Hvad skal en pakke cigaretter koste i Socialdemokratiets optik?
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-05-26:
Ja, det er jo meget sigende for regeringens politik, at man sender projektilet vejen tilbage.
Hertil vil jeg bare sige: Hvis regeringen igen havde haft modet og viljen til, at forebyggelsespolitikken i Danmark skulle være langsigtet politik, så havde man sikret sig, at man havde en forhandling, hvor oppositionen også var med.
Så havde man hørt vores argumenter, vores ambitioner for det her.
Og det, der jo altså er betænkeligt her, er, at skattestoppet lægger låg på og forhindrer, at man også i fremtiden kan gøre tingene anderledes, bedre og mere effektivt end det, der er lagt op til i den her skattereform.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Det gav faktisk anledning til ret mange spørgsmål, som jeg desværre ikke kan få mulighed for at stille nu her, så nu vil jeg bare stille dem som retoriske spørgsmål.
Allerførst vil jeg lige præcisere: Vi har sådan set vist helt klart, hvad vi vil, fra regeringens side.
Det har vi lagt frem.
Det ligger nu til forhandling i Folketingssalen.
Det er vores niveau; det er det, vi gerne vil.
Hvad er det, Socialdemokratiet vil?
Hvis man har det der store politiske mod, så fortæl det dog.
Fortæl dog, hvad man vil, bare det ene eksempel: Hvad skulle en pakke cigaretter koste?
Men hver gang vi spørger om det, viger man udenom og tør ikke svare noget.
Hvis man har de der større ambitioner, hvor meget større er de så?
Vi får en tredjebehandling senere.
Kan hr. Flemming Møller Mortensen ikke lige tage at gøre os den tjeneste at få afklaret i sit parti: Hvor store er de store ambitioner?
Hvordan skal jeg forstå den sidste kommentar?
Det kunne Socialdemokratiets skatteordfører måske også overveje, altså at man her beklager, at skattestoppet gør, at man ikke længere kan forhøje afgifterne.
Betyder det, at Socialdemokratiet nu ikke længere vil støtte skattestoppet?
Endelig er der påstanden om, at man ikke havde mulighed for at fremføre sine synspunkter i forhandlingerne.
Men man kunne jo være blevet og have gennemført forhandlingerne i stedet for efter nogle ganske få minutters drøftelser så at vælge at forlade forhandlingerne, inden man kom med et eneste realistisk bud fra Socialdemokratiets side.
Nu håber jeg, at Socialdemokratiets ordfører vil benytte de næste par dage til at gennemføre en afklaring af, hvad partiet egentlig mener, så vi under tredjebehandlingen kan høre, om der reelt er politisk mod, eller det bare er politisk mundsvejr i Socialdemokratiet.
Jeg tror, at det er hr. Simon Emil Ammitzbøll bekendt, at skattestoppet lyder, at ingen skat, der opkræves i procent, sættes op i procent, og at ingen skat, der opkræves i kroner og øre, sættes op i kroner og øre.
Dog med de to undtagelser, at der er mulighed for det, hvis vi bliver pålagt en afgiftsstigning på grund af internationale aftaler, typisk hvis EU indfører højere minimumsafgifter på f.eks. energi eller andet, eller hvis det af miljømæssige grunde er tvingende nødvendigt.
Det er ikke muligt under skattestoppet at sætte en afgift op af sundhedsfremmende årsager.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-05-26:
Jeg skal gøre det ganske kort, for det var jo et meget tilfredsstillende svar, som skatteministeren gav.
Jeg vil bare høre, om det skal forstås på den måde, at så længe denne skattereform er i funktion, kan man ligesom regne med, at de her afgifter ikke bliver sat op, og at skattestoppet gælder.
Man kan ikke ligesom med baggrund i, at man så skal lave et eller andet sundhedsfremme, eller hvad ved jeg, gå ind og pille et eller andet ud, før man en eller anden gang i fremtiden, forstod jeg jo tidligere i dag, laver en ny skattereform.
Er det korrekt forstået?
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-05-26:
Jeg tror simpelt hen ikke, jeg magter at forklare den sammenhæng for ordføreren, for det her er jo et spørgsmål om at ville skabe en diskussion på området.
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-05-26:
Med dette forslag gennemføres ret beskedne forhøjelser for sukkervarer på en række områder, også for beskedne.
Jeg synes, at man i forslaget burde have fulgt op på sine egne intentioner og have gjort de billige cigaretter lidt dyrere, end tilfældet er.
Men det er sådan set ikke mit hovedanliggende.
Mit hovedanliggende er, at den Forebyggelseskommission, som regeringen selv har nedsat, for nylig kom med en række ganske vidtgående forslag, som skulle medføre en betydelig satsning på folkesundhed i fremtiden og på at bekæmpe den stadig mere grelle ulighed i sundheden, og nu er det, at jeg har et spørgsmål til skatteministeren: Hvis man lægger den hidtidige tolkning af skattestoppet til grund, vil det jo være sådan, at når vi gennemfører det her, kan der ikke forhøjes andre afgifter, fordi skattestoppet vil forhindre, at vi kan forhøje disse afgifter.
Derfor vil jeg være yderligere betænkelig, vil jeg sige, hvis skattestoppet kommer til at betyde, at når vi nu har justeret disse afgifter ret beskedent, ja, så gælder skattestoppet for fremtiden, og så kan man ikke mere røre ved det.
Det ville være et virkeligt slag for arbejdet med bedre forebyggelse og med at mindske uligheden i sundheden.
Derfor vil vi gerne have skatteministerens svar på, hvorledes han fortolker skattestoppet i relation til de afgiftsforhøjelser, der her gennemføres.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-05-26:
Jeg glæder mig i øvrigt også til at få svaret på det spørgsmål, som hr. Niels Helveg Petersen stillede.
For burde man ikke netop glæde sig over, at vi med det forslag, som vi nu forhåbentlig får vedtaget i løbet af ugen, sikrer, at borgerne selv får lov til at vælge, at borgerne selv kan bestemme, hvad det er, de vil købe, i stedet for at det er os herinde, der skal være sådan nogle oversmagsdommere for, hvordan folk skal leve deres liv?
Som et liberalt menneske, som jeg jo ved hr. Niels Helveg Petersen er, burde man så ikke glæde sig over netop det?
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-05-26:
Jeg opfatter mig selv som socialliberal, og det tror jeg godt spørgeren ved.
Det har jeg måttet understrege andre gange under denne debat, også forleden dag.
Nej, jeg synes, at det i høj grad er på sin plads at gribe ind med afgifter på produkter, som på det lange sigt er skadelige.
Tobak er et oplagt eksempel, men der er også sukkervarer, og jeg vil gerne lige nævne, hvad hr. Jesper Petersen sagde om, at Danmark er storforbruger
vi er storforbrugere pr. indbygger - af sukkervarer.
Det er til skade for folkesundheden, og det er især til skade for de dårligt stillede.
Det ved vi alt om, og det viser alle statistikker.
Så jeg er tilhænger af, at man aktivt skal bruge afgifter for at fremme sundhedspolitikken her i landet.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-05-26:
Det er jo fair nok, at vi har den uenighed om, hvor grænserne for, hvad staten skal blande sig i i forhold til borgernes liv, går.
Hvordan ser hr. Niels Helveg Petersen på de problemer, der så vil opstå med grænsehandel, øget kriminel aktivitet i forbindelse med salg af de varer, som man vil brandskatte fra De Radikales side?
Man risikerer jo at skabe nye markeder for de bander, som laver kriminalitet ude i gaderne, og man risikerer at lave øget grænsehandel.
Er det noget, man har medtænkt?
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-05-26:
Jeg kan da sige til spørgeren, at Forebyggelseskommissionen i sit arbejde jo nøje har vurderet grænsehandelsproblemerne ved forskellige afgiftsindsatser, og selvfølgelig kan man ikke negligere grænsehandelsspørgsmålet totalt.
Det kunne jeg ikke drømme om.
Det er et problem, men inden for rammerne af hensyntagen til grænsehandel kan vi nå langt mere, end vi har nået i dag, og Forebyggelseskommissionen har anvist en række praktiske og gode forslag til, hvorledes vi kan bruge afgiftsinstrumenter til at fremme folkesundheden.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-05-26:
Det her forslag er dybest set
bare et forslag, som illustrerer, at der manglede et par milliarder, da man skulle lave finansieringen af skattereformen.
Det er jo ikke noget, der vil have en positiv effekt i forhold til at skaffe flere hænder og hoveder på den lange bane, det er ikke noget, som betyder noget i forhold til arbejdsudbuddet.
Det her er alene et ønske om, at staten skal gå ind og blande sig i, hvad jeg og alle andre skulle finde på at putte ind i vores mund.
Afgiftsforhøjelse på chokolade, is, sodavand og tobak er simpelt hen udtryk for det, som den tidligere statsminister kaldte for smagsdommeri, og det er smagsdommeri af værste skuffe, som man er vidne til her.
Jeg glæder mig til at høre skatteministerens svar på det spørgsmål, som hr. Niels Helveg Petersen stillede, nemlig om skattestoppet kommer til at virke i forhold til netop L 206 på samme måde, som det hidtil har gjort, sådan at vi i hvert fald sikrer os imod et fremtidigt sundhedshysteri, som vil medføre stigende afgifter.
Skattestoppet vil jo efter 7 års liv på forskellige måder endelig vise sig som noget, der kan være til fordel for frihed.
Det vil jo virkelig være til fordel for borgernes frihed, hvis skattestoppet medvirker til, at vi netop på de her områder, hvor der er horder parate til at sætte afgifterne op, sørger for at lægge en begrænsning, sørger for at sikre, at de danske borgere ikke skal blive mere afgiftsplagede, end de er i forvejen.
Der er al mulig snak om, at det er alt for svært at vælge det sunde og det korrekte.
Altså, hvis medlemmerne af det ærede Ting brugte lidt tid ude i hverdagen blandt almindelige mennesker, ville de opdage, at 1 liter skummetmælk er væsentligt billigere end en 1½-liters-cola, 1½ kg æbler er billigere end ½ kg slik; det er allerede billigst at vælge det sunde.
Så det er snak og propaganda at tale om, at det skulle være anderledes.
Så har vi haft en Forebyggelseskommission.
Jeg tror, at mange af de forslag, der er der, forhåbentlig hurtigt går i glemslen herinde, i hvert fald hvis skattestoppet får lov til at gøre sin nyttige virkning i forhold til L 206.
Jeg vil, og Borgerligt Centrum vil til enhver tid bekæmpe den tendens, der er til, at vi herinde skal tro, at vi ved bedre om, hvilke valg det er, borgerne skal træffe, når det kommer til, hvad de har lyst til at spise, hvad de har lyst til at drikke, hvad de har lyst til at ryge.
Tak for ordet.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Jeg har blot en lille kommentar, så jeg ikke ødelægger den givtige meningsudveksling mellem den nuværende og den tidligere radikale.
Skattestoppet har jo været en god sikring af borgernes frihed i 2.737 dage og 5 timer og nogle minutter, jeg ikke længere har tal på.
Derfor er det også vores intention, at det skal være det fremadrettet.
Thomas Jensen (S), 2009-05-26:
Jeg hørte Dansk Folkepartis ordfører sige tidligere her fra talerstolen, at der jo ikke er nogen ghettoindsats i det her lovforslag, L 208, og det er rent faktisk næsten rigtigt.
Der er nogle ganske få tiltag i det, og man forpasser fuldstændig muligheden for at lytte til regeringens eget Programudvalg, som jo netop skulle rådgive regeringen om, hvordan man kunne komme de udsatte boligområder til livs.
Derfor synes jeg også, at det er ærgerligt, ja, nærmest skuffende, at Dansk Folkeparti, når fru Pia Kjærsgaard, Dansk Folkepartis formand, har været ude at love, at man ville støtte Socialdemokraternes forslag og sikre, at der bliver gjort noget for at modvirke de her parallelsamfund, som partiformanden sagde, så alligevel forpasser muligheden for at støtte dette gode, positive tiltag, der skal sikre, at også de rige kommuner tager et boligsocialt ansvar.
Så hvorfor ikke stemme for nu, hvor Dansk Folkeparti har muligheden for det?
Anita Knakkergaard (DF), 2009-05-26:
Jeg kan først og fremmest ikke se, at det har noget med ghettoindsatsen at gøre.
Men til gengæld vil jeg sige, at det jo ikke nytter, som SF's ordfører gør, at tage én ting ud af helheden.
Det, som fru Pia Kjærsgaard gjorde i sin tid, var jo at gå ind for fru Mette Frederiksens forslag, hvor hun gerne ville have siddet sammen med fru Mette Frederiksen og sammen med fru Karen Jespersen og diskuteret det indhold.
Det var et indhold, som hverken SF, De Radikale eller Enhedslisten kunne gå ind for.
Det, man nu gør, er, at man tager et punkt fra og siger, at det er det, som fru Pia Kjærsgaard vil.
Nej, det er ikke det.
Det er en samlet pakke, og det er ikke det, man får.
Så det er at omgås sandheden lemfældigt.
Nanna Westerby (SF), 2009-05-26:
Jeg må altså tilstå, at jeg er noget forvirret.
Jeg kunne godt tænke mig at få en forklaring på, hvad det er, der gør det her forslag, om at flere kommuner skal tage et ansvar for at opføre almene boliger, anderledes, ved at det står som et enkeltstående forslag.
Jeg kan ikke forstå, at der er noget som helst anderledes ved det forslag.
Vi har taget et forslag, som fru Pia Kjærsgaard også selv har været ude med i forbindelse med nogle andre forslag, men det er et forslag, som fru Pia Kjærsgaard selv har været ude med, og så fremsætter vi det i Folketingssalen.
Hvad er det, der er anderledes ved det forslag?
Det forstår jeg slet ikke.
Anita Knakkergaard (DF), 2009-05-26:
Jamen som ordføreren fra SF's selv siger, er det taget ud af en anden helhed, og derfor kan vi selvfølgelig ikke stemme for.
Vi mener, at de penge, der skal bruges nu til ekstra boliger, altså skal bruges i hovedstaden, som har pengene og kan bruge dem, hvor grundkapitalen nedsat.
Og da man kun regner med 5.000, er det selvfølgelig en nødvendighed, at de bygges der, hvor det er mest nødvendigt.
Bjarne Laustsen (S), 2009-05-26:
Jeg tror ikke, der er nogen i det her land, der ikke gerne vil have bygget nogle boliger, men det, der er problemet her, er, at Dansk Folkeparti har sagt ja til en minimumsaftale, der handler om, at man sætter grundkapitalen ned til 7 pct.
Det, der er interessant at få svar på, er, om Dansk Folkeparti har fået nogen garanti for, at der så på den baggrund bliver bygget nogle boliger.
For det, der er problemet her, er, at kommunerne fattes penge, og de kan heller ikke låne til boligerne.
Det betyder, at der sandsynligvis ikke bliver bygget noget, medmindre man laver en konstruktion, som man gjorde oppe i Vesthimmerlands Kommune, hvor man købte en grund af sparekassen for x antal millioner kroner, som man så dagen efter solgte videre til boligselskabet for det dobbelte.
Så havde man de penge, man skulle putte ind i Landsbyggefonden.
Men det er jo svindel.
Det er en omgåelse af de regler, som vi kender, og derfor vil jeg godt spørge fru Anita Knakkergaard, om man har fået en garanti for, at der rent faktisk bliver bygget som følge af det her.