Per Clausen (EL), 2011-02-03:
Der har været rejst meget kraftig kritik af Retslægerådet fra de mennesker, som mener, at afgørelserne er gået dem imod, fra advokater og indimellem også fra mennesker, som sådan set er eksperter inden for det område, hvor Retslægerådet udtaler sig.
Det er der ikke noget opsigtsvækkende i, sådan er det jo, men det, der måske er en særlig komplikation i det her forhold, er, at Retslægerådet, samtidig med at det i den offentlige debat ofte udsættes for kritik i forhold til de afgørelser, der træffes, i forhold til om medlemmerne er habile eller ej, jo, når det handler om retssystemet og domstolssystemet, nærmest har den status, at der er tale om ufejlbarlighed.
Det er altid en vanskelighed, fordi der jo ikke er noget at sige til, at domstolene og andre, der skal træffe afgørelser i sager, som på mange måder kan være indviklede ud fra en lægefaglig vurdering, gerne vil have en entydig og klar melding fra en autoritet.
Men jeg synes sådan set, at der på baggrund af de diskussioner og de sager, der har været fremme, er et stort behov for at få undersøgt, om vi skal have revideret nogle af bestemmelserne omkring Retslægerådet.
Nu kan man ikke udelukke, at den redegørelse, som ministeren vil komme med om relativt kort tid, indeholder svar på alle de spørgsmål, som tages op i det her beslutningsforslag, men det fremgik nu ikke helt tydeligt af det, ministeren sagde i den sag, for nu at tale med lidt jysk underdrivelse.
Så kan man selvfølgelig sige, at den konservative ordfører nærmest antydede, at der nok var enighed.
Det gør selvfølgelig, at det bliver spændende at se den redegørelse, der kommer.
Jeg synes i hvert fald, at der er rigtig mange af de elementer, som indgår i det socialdemokratiske beslutningsforslag, som det vil være rigtig, rigtig fornuftigt at få diskuteret, og vi skal have undersøgt, om man skal få lavet nogle ting om, f.eks. den problemstilling, at Retslægerådet udtaler sig, og så er det sådan, det er, og hvis man i behandlingen af en sag så kommer i tvivl om, hvad de nu mener eller ikke mener, og hvad konsekvenserne af det, de skriver og siger, vil være, ja, så har man ikke den mulighed for automatisk at indkalde dem og afprøve deres udsagn under de forhandlinger, der foregår.
Det synes jeg faktisk er en alvorlig fejl.
Nu kan man altid diskutere konsekvensen af det spørgsmål, som hr. Manu Sareen også var inde på: at man skal bestræbe sig på konsensus.
Problemet er jo, at hvis man udtaler sig i en enighed, som måske ikke er helt reel, fordi der eksisterer nogle, som er uenige, men som alligevel, om jeg så må sige, accepterer, at det var, hvad man kunne blive enige om, så fremstår Retslægerådet af den grund jo også mere utvetydig og mere sikker i sin afgørelse, end man måske i grunden er, og det, der måske også på et sagligt fagligt niveau kunne være yderst diskutabelt, fremstår så entydigt.
Så jeg synes også, der er grund til at gå ind og i hvert fald undersøge og diskutere den problemstilling videre.
Et eller andet sted har vi vel brug for at få diskuteret, om vi er tilfredse med, at det er gået sådan, at domstolene i stor udstrækning følger Retslægerådets afgørelse, når de afviger fra Arbejdsskadestyrelsens afgørelse.
Er det en rigtig udvikling, der er sket her?
Så kan man vælge at sige, som Socialdemokraterne siger i deres beslutningsforslag, som jeg er enig i, at det er et selvstændigt problem, at det som regel går den person imod, som har lidt skaden, og derfor er til fordel for skadevolderen, kan man sige.
Det synes vi selvfølgelig også er et problem, men i hvert fald skaber det et eller andet sted en meget, meget absurd situation, hvor mange mennesker føler sig rigtig, rigtig skidt behandlet, når de kan konstatere, at Arbejdsskadestyrelsens afgørelser altså ikke bare overrules af en domstol, men i virkeligheden overrules af, at der findes en anden instans, som i realiteternes verden, om end ikke formelt, fungerer som en ankeinstans.
Vi har jo også haft ganske mange sager omkring habiliteten.
Så jeg synes faktisk, at Socialdemokraternes forslag til det, der bør undersøges og indgå i arbejdet med henblik på at gennemføre en revision af bestemmelserne omkring Retslægerådet, er rigtig, rigtig fornuftige forslag.
Jeg håber da så, når det her beslutningsforslag ikke bliver vedtaget, at de emner alligevel kommer til at indgå i debatten, når regeringen kommer med en redegørelse, og når vi skal diskutere, hvad vi skal bruge den redegørelse til.