Henriette Kjær (KF), 2010-10-07:
På den ene side har vi en VK-regering, som byder ind på de udfordringer, det danske samfund står over for, og på den anden side en opposition, som ikke tager ansvaret for noget som helst, fordi deres eneste fokus er det folketingsvalg, som skal afholdes om et års tid.
Vi har taget hånd om de økonomiske problemer, som finanskrisen har skabt, også selv om det er upopulært og besværligt.
Vi Konservative ønsker ikke at stikke folk blår i øjnene.
Vi ved, at det er vanskelige tider, men vi har valgt at være med til at lede landet.
Genopretningspakken er ubehagelig, men nødvendig, men for Det Konservative Folkeparti er det altafgørende, at vi holder Danmark på et sundt økonomisk spor, og at vi sikrer, at krisens omkostninger bliver så små som overhovedet muligt.
En stærk dansk økonomi er og bliver den bedste socialpolitik, den bedste politik for den enkelte lønmodtager og for den enkelte familie.
Vi har fået nedsat marginalskatten og gennemført reelle reduktioner i indkomstskatten.
Vi har fået gennemført en dagpengereform.
Vi har fået gennemført en stram, men nødvendig udlændingepolitik.
Vi har gennemført en omfattende kommunalreform, og så har vi styrket det frie valg og forbedret sundhedsvæsenet.
Vi har fastholdt en stærk udenrigspolitik, hvor Danmark yder en stor indsats for at modvirke terror og skabe bedre vilkår for befolkninger urolige steder på kloden.
Det er den linje, vi ønsker at fortsætte.
Vi vil videre ad den vej, hvor vi step by step skaber nye reformer og forbedrer det danske samfund.
Danmark står over for markante problemer i de kommende årtier med en ændret befolkningssammensætning, men også med en konkurrence fra andre steder i verden, som vil sætte os under et voldsomt pres.
De udfordringer er vi nødt til at tage fat på, også i den kommende folketingssamling.
Det er jo skræmmende, at Børsen i dag kan fortælle, at der om 3 år er flere på offentlig forsørgelse, end der er aktive på arbejdsmarkedet.
Så har vi jo pligt til at handle og lave de nødvendige reformer.
Nu går vi i gang med at gennemføre en reform af førtidspensionsområdet og uddannelsesstøtten og at forbedre folkeskolen.
Det aktive reformspor, som VK-regeringen de sidste 9 år har stået for, skal fortsættes.
Vi skal sikre, at alle, som kan yde en indsats i dette samfund, får en chance og en mulighed for det.
Vi skal ikke parkere unge mennesker på en livslang førtidspension.
Vi skal sikre, at vores børn får en ordentlig og solid uddannelse.
Vi kan ikke konkurrere på et lavt lønniveau eller et dårligt arbejdsmiljø, men vi kan og skal konkurrere på, at vi er bedre uddannede og har større kreativitet og mere viden end mennesker andre steder i verden.
Vi kan heller ikke konkurrere, hvis vores erhvervsliv brandskattes.
Vi Konservative vil vedvarende arbejde for gode rammevilkår for det private erhvervsliv.
Uanset hvordan vi vender og drejer det, er det de private virksomheder, der skaber job til danskerne, så vi kan betale skat og dermed betale for de velfærdsydelser, vi gerne vil have stillet til rådighed.
At tro, at vores erhvervsliv er en malkeko, der bare skal yde i det uendelige, og som man bare kan klemme flere og flere skatter og afgifter ud af, er misforstået, men det er jo den opfattelse, de socialistiske partier har, herunder Socialdemokraterne. Vi Konservative lægger vægt på at passe vores arbejde i Folketinget.
Det er det, vi er valgt til.
Og så vil vi føre valgkamp, når der bliver udskrevet et valg.
Men sådan har ikke alle det her i Folketinget, for hos oppositionen render savlet ud af munden, som når min hanlabrador møder en hun i løbetiden.
Hvilken ministerbil skal fru Helle Thorning-Schmidt have?
Skal hr. Villy Søvndal køre i Audi, eller skal det være en BMW?
O.k., det skal være de energivenlige modeller, forstås – naturligvis.
Og bliver der overhovedet plads til fru Margrethe Vestager, eller må hun fortsat nøjes med christianiacyklen?
Jeg kan godt forstå, at Socialdemokratiet, SF og Radikale Venstre længes efter at bruge deres mandater til noget fornuftigt, at få politisk indflydelse og komme med nogle lovforslag, der faktisk kan blive til noget.
Som politiker er det rigtig sjovt at stå på ølkassen og holde tale, men det er nu sjovere og vigtigere at lede samfundet.
Jeg savner, at Socialdemokraterne ærligt fremlægger deres politik, vel at mærke en politik, hvor man ikke kun fortæller om det søde, men også om det sure, hvor man viser, at man kan tage ansvar, og hvor tingene hænger sammen.
Her mangler både Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti at bestå prøven, for »En Fair Løsning« er ikke fair, i hvert tilfælde ikke over for befolkningen.
»En Fair Løsning« vil øge de offentlige udgifter.
Det vil føre til større statsunderskud.
»En Fair Løsning« vil hæve skatterne, og jeg kunne godt tænke mig at se, hvor en sådan medicin tidligere har løst noget som helst.
Så havde man lagt op til lovgivning eller anvist, hvordan det skulle gennemføres, men i stedet har man skubbet løsningen over på arbejdsmarkedets parter.
Det er LO og DA, der skal redde dansk økonomi.
Men kommunikationsmæssigt er det da smart, for man kan jo sige, man er ansvarlig og løser problemerne, men det er bare nogle andre, der skal gøre det ubehagelige og det sure arbejde.
Men økonomien er jo ikke det eneste område, hvor S og SF bluffer.
S og SF mangler at bestå prøven på udlændingeområdet.
Socialdemokraterne står fast på den stramme udlændingepolitik og lover højt og helligt, at kommer man i regering, får De Radikales slappe udlændingepolitik ikke et ben til jorden.
Men er sandheden ikke snarere, at hvis der skulle komme en socialdemokratisk ledet regering, så bøjer den sig for det radikale pres for at fjerne den stramme udlændingepolitik?
Vi Konservative støtter regeringens nye indsats på ghettoområdet.
Der er brug for, at vi får sat ind nu, så vi ikke lader disse parallelsamfund blive blåstemplet.
Det bliver en lakmusprøve i forhold til oppositionen, og vi ser gerne et bredt samarbejde omkring en ghettoindsats, hvis det kan lade sig gøre.
Befolkningen har ret til at vide, hvad en eventuel ny socialdemokratisk-socialistisk-radikal regering kan blive enig om på udlændingeområdet.
Der skal i det kommende år skabes enighed om vores indsats i Afghanistan, en indsats, hvor vi har stået sammen i Folketinget, en sag, hvor man ikke skal forfalde til den lavest mulige fællesnævner.
Vi har pligt til at vise respekt, at støtte vores soldater, som i nogle tilfælde betaler den allerhøjeste pris for at føre vores beslutninger ud i livet.
Jeg håber inderligt, at vi ikke vil se oppositionen gå efter nogle kortsigtede politiske gevinster på dette område.
Vi ved jo alle, at valget nok skal komme, så gem kræfterne til valgkampen, og bidrag til politiske løsninger til gavn for det danske samfund.