Per Bisgaard (V), 2008-10-21:
Om ganske kort tid afholdes der valg til menighedsrådene for en ny 4-årig periode, og at dømme efter de tilbagemeldinger, som er kommet fra informations- og opstillingsmøderne, vil det valg lig de seneste mange års sikkert forløbe meget stille og roligt.
Der er på ingen måde lagt op til revolutioner, og det er måske også godt det samme - og så alligevel.
Som det fremgår af ministerens motivation for det fremsatte lovforslag, er samfundet under konstant forandring, og herunder naturligvis også det liv, som kan henføres til folkekirken.
Venstres folketingsgruppe er meget enig i, at der til stadighed er behov for at afstemme de forventninger og behov, som medlemmerne kan have til folkekirken, og i det lys ønsker vi at se det fremsatte lovforslag.
Af de syv hovedoverskrifter, som lovforslaget indeholder, er det vel betjeningen af folkekirkens medlemmer, der påkalder sig den største opmærksomhed.
Her bliver det nu slået fast, hvilke rettigheder man som medlem har, hvis man søger kirkelig betjening uden for eget sogn.
Hvis man kan dokumentere særlig tilknytning til sognet i form af tidligere bopæl i sognet, har nære pårørende, der bor i sognet, eller, for så vidt angår begravelse eller bisættelse, har forældre, ægtefælle eller børn, der er begravet på en kirkegård i sognet,
ja, så kan man opnå en betjening, der svarer til den, som sognets medlemmer får, men naturligvis ikke på bekostning af den lokale sognemenighed.
I nogle af høringssvarene kan man spore en vis angst for, at visse sogne og deres præster og øvrige ansatte vil blive overbebyrdet ved lovforslagets vedtagelse - og andre måske det modsatte.
Men det er nu ikke en frygt, som vi deler, og skulle det endelig ske, vil det være muligt at foretage omlægninger, således at præsten og det øvrige personale ikke bliver overbebyrdet.
Vi har ingen kommentarer til omdannelsen af kirkedistrikter til sogne, ud over at glædes over, at den kirkelige struktur forenkles.
Det samme gør sig egentlig gældende for provstiudvalgets udvidede kompetence fra at være godkendende til at være fastsættende.
Endnu en positiv ændring med mindre bureaukrati følger af, at menighedsrådet fremover kun skal bestyre én kasse med ét budget og ét regnskab.
Vi bakker også op om provstiudvalgets muligheder for at rekvirere ekstra revisionsundersøgelse og naturligvis selv betale for disse undersøgelser ud af provstiudvalgskassen.
Ligeledes synes vi, at forslaget om, at menighedsrådet afholder et menighedsmøde i løbet af foråret, hvor det forgangne års regnskab bliver fremlagt, er en meget fin måde at skabe åbenhed om rådets arbejde, og her har man tillige som medlem mulighed for at give sit besyv med om det kommende års budget og ikke mindst det kommende års planer og målsætninger for det kirkelige liv.
Det fremsatte lovforslag indeholder også en forenkling af økonomilovens § 2, som omhandler menighedsrådets muligheder for at afholde udgifter af kirkekassen.
Her reduceres nu 18 punkter til 7, hvilket gør det nemmere for rådet at styre udgifterne.
Der gives tillige mulighed for, at provstiudvalget kan yde et likviditetslån på op til 12 måneder, såfremt der opstår uforudsete udgifter i ligningsområdet.
Endelig foreslås det, at præsteembedekapitalerne bliver nedlagt som selvstændige kapitaler, og kapitalen overføres til kirke- og præsteembedekapitalen.
Lovforslaget har sit fundament i betænkning 1491, og det er Venstres opfattelse, at de mange anbefalinger nu er blevet til forslag, som dels vil afbureaukratisere området, dels vil modernisere og præcisere lovgivningen.
Vi anbefaler forslaget.