Karen Hækkerup (S), 2010-05-20:
Jeg skal starte med at beklage, at vi kom til at fnise, men det var bestemt ikke af den radikale ordførers indlæg, det synes jeg slet ikke der var nogen grund til at fnise af.
Jeg er glad for, at næsten alle her fra talerstolen har haft en masse fine intentioner og visioner og ambitioner for, hvordan vi skal forbedre løsladelsessituationen.
Men vi må jo være helt ærlige og sige, at i dag gør vi det ikke særlig godt.
Det er ikke nogen kritik af de ansatte, som er i kriminalforsorgen eller i fængslerne, det er blot en konstatering af, at det ansvar, der skal være, og som skal placeres klart, for at arbejdet bliver gjort, ikke er tydeligt nok.
Derfor er jeg rigtig glad for, at justitsministeren i sin tale fremlagde, hvilke initiativer man har taget.
Jeg synes, det lyder rigtig fornuftigt, det lyder, som om vi er på rette vej, det lyder, som om vi vil ende et sted, hvor vi burde have været på vej hen for længe, længe siden.
Men én ting er de fine ord og ønskerne om en bedre resocialiserende indsats, noget andet er jo virkeligheden.
Man bliver næsten nødt til i den her sag at nævne, at kriminalforsorgen jo i år står for at skulle spare 60 mio. kr.
Det betyder, at man fyrer lærere, og at man ikke kan genansætte socialrådgivere, folk, der skal være med til at udføre den resocialiserende indsats, som vi ved der er så meget brug for.
Vi har haft en udvikling, der betyder, at der er blevet proppet rigtig mange fanger i vores fængsler; vi har haft et belæg på tæt på 100 pct. i rigtig mange af landets fængsler, og det gør selvfølgelig, at der også er et pres på den resocialiserende indsats og på den tid, de ansatte i fængslerne har til at lave det resocialiserende arbejde.
Derfor er det fint med snak og visioner og handlingsplaner og ord, det er én ting, men noget andet er, hvad der rent faktisk kommer til at ske.
Og der er Socialdemokraterne i hvert fald ærgerlige over, at man i en tid, hvor der er blevet fyldt så mange mennesker ind i vores fængsler, ikke har været indstillet på også at ville se på, hvad der skulle fyldes derind af ressourcer, når det drejer sig om hoveder og hænder til at hjælpe de indsatte med at komme videre. Vi vil følge det her arbejde, som ministeren nu har sat i gang, og det arbejde, der er i gang i kriminalforsorgen, tæt, for vi slipper ikke vores drøm om at få nedbragt kriminaliteten i Danmark.
Det er altså ret essentielt, når vi vælger i samfundet at give et menneske en straf – hvilket man kan have gode grunde til – at vi så også sørger for, at det menneske efter endt afsoning kommer ud igen på den anden side med nogle reelle muligheder for rent faktisk at kunne begå sig og ikke havne i ny kriminalitet.
Derfor er den resocialiserende indsats enormt vigtig, og den præventive indsats er vigtig, og den synes jeg også man må sige at det ikke går for godt med, både når vi taler forebyggelse i forhold til unge og i forhold til kriminalitet i det hele taget.
Det er jo meget fint at høre regeringspartierne sige, at vi skal have en retspolitik, der har to ben, men det er bare den samme regering, der nu er villig til at sætte 14-årige i fængsel, så jeg ved ikke rigtig, hvad det er for et af benene, der er blevet alt, alt for langt.
Men jeg vil takke for en positiv behandling.
Jeg vil glæde mig til i Retsudvalgsregi at følge det her.
Vi er jo desværre som parti ikke med i aftalen om kriminalforsorgens økonomi, men vi vil selvfølgelig følge det tæt og søge at sikre midler til, at der for fremtiden bliver de penge, der er behov for, så vi kan nedbringe kriminaliteten og give de indsatte en bedre løsladelse og give de ansatte bedre sikkerheds- og arbejdsvilkår, så vi i fællesskab får nedbragt kriminaliteten i Danmark.