Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-05-29:
I SF er vi enige i, at retssager skal være udtryk for neutrale og upartiske afgørelser.
Det er meget, meget vigtigt for retssikkerheden og for danskerne, at de kan stole på det retssystem, som vi har.
Og jeg får lyst til at korrigere Dansk Folkepartis ordfører på området, som bliver ved med at hævde, at det her handler om retssikkerhed.
Det er altså en fortærsket og en udvandet brug af ordet retssikkerhed.
Retssikkerhed handler om, at vi kan stole på de afgørelser, der kommer, altså at de er neutrale og upartiske.
Det er altså ikke en følelse.
Jeg mener, at Dansk Folkepartis ordfører forveksler det med begrebet retsfølelse, og det er noget helt, helt andet.
Et af de meget ofte fremførte argumenter i den her debat er, at det her er sket af hensyn til borgerne.
Det mener jeg også er en udbredt misforståelse.
For det første har der aldrig været en borgerklage om dommeres fremtræden i retssager.
Der har ikke været en eneste anledning til, at en borger har følt, at en retssag ikke kunne tages som et udtryk for en neutral og upartisk afgørelse, fordi dommeren havde en eller anden påklædning, som signalerede noget politisk eller noget religiøst.
Så det er noget vås.
Der står nemlig, at ikke alle oplevelser er egnet til at sige noget om, hvorvidt det her handler om politiske eller religiøse signaler, som bliver udsendt fra dommeren selv
, nej, det er kun de ting, som er egnede til at virke sådan.
Så det med, at det her skulle tage udgangspunkt i borgerens oplevelse af, at en retssag er upartisk og neutral, er også noget vås.
For det står direkte i bemærkningerne, at det ikke er hensynet.
Hvis vi igen skulle tage borgerargumentet op, så har man jo heller ikke spurgt de kriminelle, som jo, kan man sige, er storforbrugere af det her retssystem.
Man har faktisk ikke hørt KRIM eller andre organisationer, om de nogen sinde har oplevet, at deres retssager ikke har været udtryk for neutrale og upartiske afgørelser.
Så det er simpelt hen en udbredt misforståelse, at det her skulle være sket af hensyn til borgerne.
Det er det, der er det afgørende for os.
Derudover må jeg sige, at jeg bare er dybt ærgerlig over, at vi nu skal til at se kapper i byretterne.
Det har der aldrig været før, og jeg synes, det må være et meget, meget vigtigt princip, at de borgere, som kommer i byretterne, skal føle sig velkomne.
Men det, vi skaber med det her forslag, er mere fremmedgjorthed og mere en følelse af at være et fremmedgjort element i en retssag.
Det synes jeg er meget, meget ærgerligt, og det er ikke fremmende for tilliden og bekendtheden med vores retssystem.
Endelig vil jeg slutte af med at sige, at det her forslag jo har sat en helt ny dagsorden for tilliden til domstolene.
Man kan sige, at der aldrig tidligere er nogen, der har sat spørgsmålstegn ved, om vi havde domstolene, som fremtrådte upartiske og neutrale.
Det har aldrig nogen sinde været et tema tidligere.
Men man kan sige, at med det her lovforslag, som egentlig er fuldstændig ubegrundet, vil alle sager nu stå til fortolkning.
For nu har vi nemlig med det her forslag skabt en følelse af, at der nok er noget, som ikke er helt rigtigt ved domstolene.
Der er noget, der ikke helt er, som det skal være.
Man kan spørge: Hvad bliver det næste?
Det næste kunne være, at kvinder måske ikke skal dømme i forældremyndighedssager, for alle ved jo, at kvinder ofte ender med at vinde de her sager.
Er det så det næste område, vi skal ind og lovgive om?
Og hvad med alle de dommere, som måske skulle være medlemmer af politiske partier.
Det kan godt være, at vi kan se, at de er det, men kan vi stole på, at de ikke dømmer på en politisk måde?
Det er jo velkendt, at dommere kommer fra højere sociale lag, og at de skal dømme dem, som ikke er Guds bedste børn, men som kommer fra de lavere sociale lag.
Kan vi stole på, at de i virkeligheden gør det upartisk og neutralt?
Ja, det er jo et godt spørgsmål.
Jeg tror i hvert fald, at vi med det her forslag har åbnet for en ladeport af fortolkninger, og det synes jeg er rigtig, rigtig ærgerligt.
Vi har nogle domstole, vi burde have den fulde tillid til.
Med det her forslag har Folketinget simpelt hen skabt en situation, hvor befolkningen kan tro, at der kan være grund til ikke at have tillid til domstolene.