runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2009-05-19:
Det mener jeg faktisk stadig væk ikke er svaret på det.
Der skal komme en tostatsløsning.
Begge parter skal gå ind for den.
Vi har en Hamas, der ikke accepterer en tostatsløsning, og som hele tiden har prøvet at underminere den palæstinensiske regerings forsøg på at komme i realitetsforhandlinger om en tostatsløsning, og hver gang vi kommer noget hen ad vejen, smider de raketter ind, og så fik man den her Gazakatastrofe, som vi fik efter jul.
Det vil sige, at vi stadig væk har nogle marodører liggende, der prøver at ødelægge freden.
Så kan det altså ikke nytte noget, at vi sender penge til den ene side og tager penge fra den anden side.
Det er sådan, at vi jo støtter Abbas, vi støtter den palæstinensiske regering, vi støtter Vestbredden, og vi ville også godt støtte Gaza mere.
Vi støtter Gaza, ikke kun med nødhjælp, men faktisk også med kommuneprojekter, med vandprojekter, således at den almindelige palæstinenser i Gaza får hjælp.
Hvad vi ikke vil hjælpe, er Hamas.
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-05-19:
EU’s associeringsaftale med Israel er åbenbart en torn i øjet på Enhedslisten, for som udenrigsministeren var inde på, er det efterhånden femte gang, at hr. Frank Aaen og Enhedslisten fremsætter forslag om, at denne aftale skal suspenderes.
Det er hr. Frank Aaen naturligvis i sin gode ret til, men jeg kan ikke lade være med at undre mig en del over, hvorfor det netop er Israel, der igen og igen skal stå for skud.
Aftalen med Israel er langt fra den eneste associeringsaftale, som EU har med et middelhavsland.
Hvad med Tunesien, Egypten og det palæstinensiske selvstyreområde?
Det er ikke ligefrem lande, der optræder på Amnesty Internationals dukseliste.
Hvorfor så ikke diskutere en suspension af deres aftaler?
Eller hvad med aftalerne med Algeriet, Jordan og Marokko?
Det er lande, der også har temmelig svært ved at finde ud af det med menneskerettighederne.
Det undrer mig faktisk, og jeg kan ikke lade være med at spekulere på, om dette beslutningsforslag reelt har så meget med omsorgen for menneskerettighederne at gøre, eller om det måske mere er et udtryk for den indædte modvilje mod staten Israel, som altid har hersket på den yderste venstrefløj.
I Venstre insisterer vi på, at menneskerettighederne skal respekteres både i fredstid og under væbnede konflikter.
Derfor er vi også af den overbevisning, at emnet altid bør indtage en central plads i dialogen med vores samarbejdspartnere.
Men udstøder vi Israel fra samarbejdet med EU, lukker vi også for dialogen.
Dermed ville vi også sætte os uden for indflydelse.
Hvordan ville det blive opfattet i Israel netop nu, hvor meget tyder på, at fredsprocessen måske atter er under optøning?
Det her er ikke et enten-eller.
Det her er en lang proces, hvor dialogen spiller en nøglerolle.
Derfor vil det være ualmindelig dumt at smække døren i hovedet på israelerne.
Frank Aaen (EL), 2009-05-19:
Nu kan man selvfølgelig altid sige, at der er flere parter, og at der er flere, der er skyldige, når en konflikt ikke fører til fred.
Nu er Israel tilfældigvis en af verdens allerstærkeste militærmagter og er uden sammenligning den stærkeste magt i området.
Og det er Israel, der hele tiden har holdt området besat, der har udvidet sine besættelser, der i det hele taget har undertrykt palæstinenserne i en grad, som man faktisk, synes jeg, burde være mere bekymret for i Venstre, end jeg lige kunne høre man var.
Hvad synes Venstre der skal gøres for at sætte gang i fredsprocessen?
Er det kun Hamas, der skal have skældud, der skal straffes, eller hvad synes Venstre der skal gøres for at sætte gang i fredsprocessen?
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-05-19:
Jeg må altså indrømme, at hr. Frank Aaen jo desværre ikke besvarede det spørgsmål, som jeg ellers prøvede at rejse, nemlig spørgsmålet om den her dobbeltmoral, der åbenbart er i Enhedslisten om, at det er helt i orden med Tunesien, det er helt i orden med Marokko, det er helt i orden med Egypten, det er helt i orden med det palæstinensiske selvstyreområde, dem kritiserer man faktisk overhovedet ikke.
Men når det drejer sig om Israel, som jo har en demokratisk valgt regering lidt til forskel fra nogle af de andre lande, jeg lige har nævnt - så taler man dæleme, undskyld, jeg siger det, tit om dem fra Enhedslistens side, igen og igen og i hvert fald ikke i positive vendinger.
Det er den dobbeltmoral, jeg simpelt hen bliver så harm over, og det gør, at jeg bruger meget af min tale på den.
Det betyder ikke, at det er hverken sort eller hvidt, som jeg også sagde i min tale.
Jeg synes ikke, at israelerne er engle, der bare kommer ned fra himlen, selvfølgelig gør de mange ting, der er forkerte.
Men bare at smække døren i hovedet på dem og vise, at de er meget værre end alle de andre lande, kommer man ingen vegne med, og det støtter vi i hvert fald ikke.
Martin Henriksen (DF), 2009-05-19:
Det, jeg egentlig gerne vil bede ministeren om at bekræfte, og som i hvert fald er det, vi fra Dansk Folkepartis side har tænkt os at arbejde på og stå forholdsvis fast på, er, at vi sender det signal, at vi anerkender, at det kan være godt og nødvendigt at hæve antallet af skolepraktikpladser, men at det bliver som en midlertidig foranstaltning.
Så vil jeg høre, om ministeren er enig med Dansk Folkeparti i, at det bør være en midlertidig foranstaltning, fordi det, hvis vi når til en situation - hvilket vi forhåbentlig gør på et tidspunkt - hvor den økonomiske situation er vendt, og hvor vi igen ser en stigning i antallet af virksomhedspraktikpladser, vil være virkelig uholdbart f.eks. at følge Socialistisk Folkepartis, Socialdemokraternes og andres forslag om, at vi så stadig væk skal have et højt antal skolepraktikpladser, for det vil forhindre unge mennesker i at komme ud i det, som de først og fremmest bør komme ud i, nemlig en virksomhedspraktikplads.
Er ministeren enig i, at vi bør arbejde hen imod, at det skal være en midlertidig foranstaltning, og at virksomhedspraktik nu engang er den bedste form for praktik, og at det også er den, som understøtter det værdifulde i det danske erhvervsuddannelsessystem?
Morten Østergaard (RV), 2009-05-19:
Jeg synes næsten, at fru Louise Schack Elholm fortjener et svar, for jeg kan forstå, at det nu er Venstres politik, at det her jo er borgernes egne penge.
Vi skal jo ikke mange måneder tilbage, før det var Venstres politik, at borgerne skulle indbetale nogle flere af deres egne penge til SP-ordningen, Den Særlige Pensionsopsparing.
Man kan selvfølgelig bruge et argument, der passer lige ind i sammenhængen.
Det, der står tilbage, er jo, at regeringen har enorme problemer med statens finanser.
Det er klart, at man selvfølgelig kan gøre det af hensyn til regnskabet, men det er ikke noget, der løser krisen.
Man må sige, at det er meget kendetegnende, at regeringens krisehåndtering, når det drejer sig om at sætte gang i efterspørgslen, er sådan lidt efter brandslukningens og tilfældighedens princip.
Der var en kreditpakke, som godt nok blev gennemført, men den blev fremlagt og forberedt så sent, at man var nødt til at bryde grundloven, hvad man så efterfølgende har måttet undskylde igen.
Så er der spørgsmålet om renoveringspuljen.
Den har indtil videre formentlig kun kostet arbejdspladser i det danske samfund.
Først havde man et farceagtigt forløb, hvor man holdt borgerne hen i spænding, og hvor håndværkerbestillinger blev sat på hold, fordi man ventede på, at der kom gang i regeringens pulje.
Nu kan vi forstå, at pengene fortsat ikke er kommet ud at arbejde, fordi regeringen igen ikke havde forberedt sine tiltag, som ellers udmærker sig ved at være målrettede og gode nok.
Nu kommer så det her tiltag, som er fuldstændig som at trække et lod i lotteriet.
Der er alverdens gisninger om, hvilken effekt det her vil have på økonomien.
Principielt kunne det føre til, at en hel masse danskere fik fyldt op i vinkælderen eller kom på nogle eksklusive sommerferier, fordi de fik nogle flere penge mellem hænderne.
Det kan også være, at de alle sammen overfører pengene til andre pensionsopsparinger, og det kan selvfølgelig også være - hvad nogle selvfølgelig vil gøre - at de bruger dem på indenlandsk forbrug.
Det her er spredehagl uden nogen form for sikkerhed for, at man rammer noget som helst, og derfor burde regeringen jo gøre, som mange andre lande omkring os har gjort, nemlig at lave en målrettet vækstpakke med midlertidige initiativer i stedet for det her, der er brandslukning og roulettespil, og hvor vi ikke aner, hvad effekten er.
Måske går det, som det er gået med renoveringspuljen, nemlig at der i virkeligheden bliver så meget sendrægtighed med udbetalingerne, at vi slet ikke aner, hvornår en given effekt vil komme.
Derfor må jeg sige, at vi går ind for en målrettet, midlertidig indsats for at genoprette dansk økonomi, og derfor kan vi ikke støtte et forslag som det her, hvor det er fuldstændig udokumenteret, hvad effekten vil være.
Louise Schack Elholm (V), 2009-05-19:
Jeg undrer mig særdeles meget over, hvordan De Radikale kan være imod det her forslag.
Jeg troede sådan set, at De Radikale også tænkte på, hvad der var til gavn for borgerne.
Argumentationen lyder, at vi ikke kan være sikre på, at det er til gavn for samfundsøkonomien, at vi ikke har dokumentation for, hvilke effekter det har på samfundsøkonomien.
Nu er det ikke kun staten, der har økonomiske problemer.
Det er også danskerne.
Hvorfor skal vi dog sætte grænser for, at danskerne skal have hjælp til at kunne klare sig igennem situationen, som den er i øjeblikket?
Jeg synes da, det kun er positivt, at danskerne kan bruge pengene på, hvad de vil.
Vi skal da ikke sætte grænser for, hvad danskerne må bruge deres penge på.
Hvordan kan man være imod det?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Morten Østergaard (RV), 2009-05-19:
Det er jo rørende at høre fru Louise Schack Elholm tale om, at pengene har det bedst i borgernes lommer, men det var bare ikke regeringens synspunkt for ganske få måneder siden.
Der ønskede man jo, at borgerne skulle tage flere penge op af lommerne og indbetale til Den Særlige Pensionsopsparing.
Det er jo derfor, at argumenterne flagrer i vinden og bliver opfundet til lejligheden.
Det, der er behov for, det, som alle danskere har behov for, er selvfølgelig en regering, som tager ansvar for situationen med målrettede tiltag, med midlertidige tiltag, som vi f.eks. har gjort i vores »Vækstpakke for et grønt videnssamfund«, hvor vi har lagt vægt på, at de investeringer, vi laver, peger ud i fremtiden, og at de er med til at skabe et bedre samfund, også på sigt.
Fordi man konstaterer, at man er ved at få et gedigent hul i statskassen, opfinder man en mekanisme her, der kan lukke noget af hullet, og pakker det ind i kriseretorik.
Men den eneste sikre effekt er selvfølgelig, at det hjælper lidt på statens finanser - det stik modsatte af det, fru Louise Schack Elholm ønsker, nemlig at pengene havner i borgernes lommer.
Det her betyder, at pengene kommer væk fra pensionsopsparingen og i hvert fald for en dels vedkommende over i statskassen som skatteindtægter.
Louise Schack Elholm (V), 2009-05-19:
Det kan vi ligesom ikke være i tvivl om.
Derfor er det også borgerne, der får glæde af pengene.
Derfor er det her også et rigtig godt instrument, når der er trange økonomiske tider, også for borgerne.
Så jeg kan overhovedet ikke forstå den argumentation, som hr. Morten Østergaard bruger.
Vi må ligesom erkende, hvad det er for en situation, vi er i, og så agere efter det.
Jeg mener helt klart, at danskerne har krav på at få deres penge, så de rent faktisk har mulighed for at hjælpe sig selv.
Morten Østergaard (RV), 2009-05-19:
Jeg går ud fra, at det er gået op for Venstre og Venstres ordfører, at den eneste klart dokumenterede effekt af at få udbetalt SP'en, jo er, at staten får nogle skatteindtægter.
Derfor er det jo, vil jeg sige til fru Louise Schack Elholm, at også Venstre må erkende, at det, man er i gang med her, er brandslukning i statskassen og ikke alle de andre fine ord om, at borgerne skal have deres penge.
Bent Bøgsted (DF), 2009-05-19:
Der er blevet sagt meget om SP-ordningen.
Der er fremlagt mange grunde til, hvorfor pengene skal ud igen.
Dengang den blev indført, var begrundelsen, at der var en overophedning.
Man skulle trække penge ud af lommen på folk.
Så blev der lavet en skæv omfordeling, hvor dem, der indførte den - det var den daværende SR-regering - sagde: Når vi nu tager 1 pct. fra folks lomme, skal vi også sørge for at lave en omfordeling, så alle kan få lige meget.
Det vil sige, at den, der indbetalte 5.000 kr., fik ca. 2.300 kr. ind på sin konto.
Resten blev snuppet med et tag.
Haps, det tager vi.
Nu er der så krise, hvor vi skal have gang i hjulene igen.
Så kan Dansk Folkeparti ikke se, at der er noget forgjort i, at man igen sender pengene ud til de folk, der har indbetalt pengene.
For Dansk Folkeparti har det altid været at betragte som et misfoster, at vi har den SP-ordning, og den har kun været til gene for befolkningen.
Nu giver vi så mulighed for, at folk kan få penge tilbage.
Og ja, der er rigtig mange, der ønsker at bruge den mulighed.
Man vil have pengene ud.
Når det er sådan, at det er borgernes egne penge, er der også frit valg for, hvad man vil bruge pengene til.
Det kan være et spørgsmål om, at man vil have nogle forbedringer på huset.
Det kan være noget, man skal have købt ind.
Det kan være hvidevarer.
Der kan også være nogle, der bruger dem til opsparing igen.
Men kan vi da ikke være ligeglade med, hvad folk bruger deres egne penge til?
Vi skal vel ikke herindefra bestemme, hvad den almindelige borger skal bruge sine egne penge til.
Det er faktisk en glædens dag for Dansk Folkeparti, når vi nu kan sende pengene ud til borgerne igen.
I bund og grund har jeg faktisk håbet, at alle sammen vil hæve deres SP-opsparing, fordi det altid har været et misfoster, men det kan så ikke lade sig gøre i den her omgang.
Vi har fået store ændringer igennem.
Vi har fået lavet den omfordelingsnøgle.
Vi fik stoppet indbetaling til SP-ordningen, og nu bliver der også mulighed for udbetaling igen til dem, der ønsker det.
Der kommer et brev fra ATP inden ret lang tid om, hvordan man skal forholde sig.
Dem, der selv har flyttet SP-opsparingen til en bank, skal selv henvende sig til deres bank, eller hvor de nu har pengene, for at få dem udbetalt.
Så jeg synes egentlig, at man skulle være lidt large herinde i Folketinget og sige, at det er borgernes egne penge, og vi kan være ligeglade med, hvad de bruger dem til.
Og ja, det vil skabe arbejdspladser, når der kommer så mange millioner ud i omsætning i samfundet.
Det er klart.
Det er selvfølgelig svært at sige på forhånd, lige nøjagtig hvor mange arbejdspladser det giver.
Men der er ingen tvivl om, at det vil skabe en del omsætning, og det er Dansk Folkeparti rigtig godt tilfreds med.
Frank Aaen (EL), 2009-05-19:
Det er helt rigtigt, som hr. Bent Bøgsted her sagde, at Dansk Folkeparti har været med til at ødelægge det sociale element, der var i SP-ordningen, for tidligere var det sådan, at de, der havde allerallermindst i pensionsopsparing, fik lidt af dem, der havde allerallermest, og det er jo, fordi det danske pensionssystem i dag er bygget sådan op, at der er nogle, der kommer ud rigtig, rigtig fattige, fordi de har en meget dårlig pensionsopsparing.
Se, det fik Dansk Folkeparti ødelagt.
Men værre end det - og det kunne jeg godt tænke mig at få et svar på fra hr. Bent Bøgsted - er det jo sådan, at SP-bidraget bliver trukket fra i skat, og det vil sige, at de rige med topskat ikke betaler så meget af den ene procent som de fattige, der ikke betaler topskat.
Det er sådan, at det er billigere penge, om jeg så må sige, for de rigeste, og det er det så sandelig også i den her ordning nu, for Dansk Folkeparti har været med til at sikre, at når pengene nu bliver udbetalt, slipper de rigeste billigere i skat, fordi de slipper for topskat, hvorimod de fattige, der ikke betaler topskat, bare skal betale den samme skat som alle andre.
Det er igen en omfordeling til fordel for de rigeste.
Er det bevidst, eller er det bare noget, man er kommet til?
Eigil Andersen (SF), 2009-05-19:
Forslaget om at lade folk hæve deres penge i den Særlige Pensionsopsparing er og bliver en dårlig krisepolitik.
Det er en meget dårlig krisepolitik, men det er typisk borgerlig politik, når man prioriterer og stimulerer borgernes privatforbrug ved hjælp af deres egne penge - her er det altså pensionsopsparing - i stedet for at øge efterspørgslen gennem kollektive offentlige goder.
Sandheden er, at det simpelt hen er bedre både for beskæftigelse og for miljø og klima målrettet at investere i f.eks. energirenovering af folkeskoler, daginstitutioner og plejehjem.
Det er langt bedre end at give borgerne flere penge til at købe en ekstra ferie til Thailand for, et spabad eller noget helt tredje.
Sådan er det, og det viser også et svar, som den borgerlige finansminister gav Folketinget i 2003, hvor man sammenlignede, hvad der bedst gavner beskæftigelsen, om det er offentlige investeringer eller offentligt forbrug på den ene side, eller om det er skattelettelser på den anden side, hvad det her jo svarer til.
Der er også lavet en undersøgelse her for nylig af, hvad folk, der hæver deres SP-ordning, vil bruge pengene til.
Og resultatet er, at de fleste vil bruge dem til opsparing eller til at betale gæld med, og det er da selvfølgelig også udmærket set fra den enkeltes synspunkt, men det er ikke noget, som gavner beskæftigelsen.
19 pct. af dem, der er blevet spurgt, siger, at de vil bruge pengene til rejser til udlandet, som jo heller ikke er noget, der gavner beskæftigelsen i Danmark.
Sagen er, at regeringens forslag om SP desuden bidrager til økonomisk ulighed, fordi det er borgerne med de højeste indkomster, som får den største fordel af den særlig lave beskatning, der kommer her, og som er på 35 pct. og 50 pct.
Det er penge, der senere skulle have været betalt en topskatteprocent af.
Og oven i købet kan man her, som en, der er topskatteyder, i dag hæve sine penge til en gunstigere beskatning og sætte dem ind på en pensionsopsparing med 59 pct.s skattefradrag.
Så derfor er det de vellønnede og de velstillede, som hele vejen igennem især bliver belønnet gennem det her lovforslag.
Bent Bøgsted (DF), 2009-05-19:
Jamen, jeg tolker helt klart det her som et udtryk for den socialistiske holdning, hr. Frank Aaen besidder: at alle skal være lige, alle skal have lige meget, uanset hvad man laver.
Det er den måde, man sætter et samfund i stå på.
Så det må stå for hr. Frank Aaens egen regning, at hr. Frank Aaen også vil have det danske samfund på den måde.
Hvordan skattefolkene har udtænkt beskatningen af SP-ordningen, skal jeg ikke gøre mig klog på, for det er ikke mit område.
Jeg synes bare, at som det er nu, er Dansk Folkeparti rigtig godt tilfreds med, at pengene kommer ud til den enkelte borger.
Lars-Emil Johansen (SIU), 2009-05-19:
Det lovforslag, som Folketinget forhåbentligt vedtager lige om lidt, har været længe undervejs.
Forhandlingerne har været hårde, og somme tider har tonen også været hård, og derfor synes jeg, det er på sin plads lige at gøre status over forløbet, for det er et absolut positivt resultat, der er kommet ud af det.
Det lovforslag, vi har til diskussion lige nu, flytter forholdet mellem Grønland og Danmark fra ufrivilligt til frivilligt, det etablerer det grønlandske folk som et folk i henhold til folkeretten, det sikrer det grønlandske folk ejendomsretten til Grønlands naturgivne ressourcer, det skaber et helt nyt og positivt psykologisk klima mellem det grønlandske og det danske folk, det giver det grønlandske folk sin stolthed tilbage ved at støtte selvstændigheden, kulturen og sproget, det giver samarbejdet i riget et langt bedre fremtidsperspektiv end under hjemmestyret, og det viser viljen hos det danske folketingsflertal til at forstå og støtte den udvikling, Grønland ønsker.
Så er der jo selvfølgelig noget arbejde tilbage.
Herefter, når lovforslaget er vedtaget, vil der tilbage være en præsentation i FN i samarbejde mellem regeringen i Danmark og det kommende landsstyre og et samarbejde om overførsel af sagsområder i de kommende år.
Det er en trædesten på vejen mod selvstændigheden, en enestående fremtidssikret kvalitetsforbedring af forholdet mellem Danmark og Grønland.
Nu har det grønlandske folk talt ved en folkeafstemning sidste år, det grønlandske Landsting har ligeledes talt, og nu er det så vores tur her i Folketinget.
Der er grund til at sige tak til alle for det samarbejde, der har ført til den lovgivning, vi vedtager om lidt.
Juliane Henningsen (IA), 2009-05-19:
Tak for ordet.
Efter vedtagelsen af selvstyreloven må det første, der skal ske, efter at selvstyreloven er trådt i kraft, være, at Grønland og Danmark i fællesskab får meddelt i FN og andre internationale fora, at det grønlandske folk nu anerkendes som folk i folkeretlig forstand.
Overtagelsen af nye sagsområder fra staten skal ske i et tempo og en rækkefølge, som det grønlandske folk og Landstinget bliver enige om.
Vi forestiller os, at overtagelsen af disse områder kan ske inden for en overskuelig fremtid på mellem 1 og 2 år.
Selvstyret bliver uden tvivl en udfordring for Grønland.
Selvstyret skal udvikles i et tæt samarbejde med befolkningen.
For at det kan blive en succes, må udviklingen af det ske i en tæt dialog mellem det politiske system, erhvervslivet og befolkningen.
Udviklingen af selvstyret må ikke være baseret på hovsaløsninger, men skal baseres på gennemarbejdede forslag og fortsat debat om selvstyrets indhold også efter den 21. juni.
Tak for ordet.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-05-19:
Vi skal huske på, hvad grunden egentlig er til, at regeringen satte det her forslag i værk, den er jo netop at øge forbruget og dermed skabe flere arbejdspladser.
Denne sag synes jeg igen viser en regering, som sætter noget i gang, men som rent faktisk ikke kender konsekvenserne fuldt ud, og det ser egentlig heller ikke ud til, at de ønsker at kende dem.
Det viser også en regering, som står og praler af frit valg, og når man så vælger frit, ja, så bliver man også straffet.
Der er blevet stillet nogle spørgsmål i den her sag, også i forbindelse med høringssvarene.
Det har været gode spørgsmål, hvormed man netop har forsøgt at få regeringens svar på de her ting, og om, hvorfor regeringen nu gør, som de gør.
Men nej, desværre fik man ikke nogen gode svar, i stedet bruges nogle af de ord, som jeg nu vil sige, og som går igen: »Hvis tallene holder«, »det skønnes, at«, »det afhænger af« og »det er sandsynligt«.
En masse usikre ord, som man egentlig ikke ved hvad betyder.
Svarene viser klart og tydeligt, at regeringen skønner et øget forbrug, men at de langtfra kan være sikker i deres sag.
Det virker heller ikke, som om regeringen egentlig ved, hvad omkostningerne vil blive til it og andre ting.
Samtidig er der også stor usikkerhed om antallet af personer, som vil være fornuftige nok til at sætte pengene ind på en anden pensionskonto eller måske vil lade dem blive der, hvor de er.
Så kommer straffen for det frie valg, for har man enten valgt at flytte sin pension før eller valgt at lade den blive stående nu, skal man alligevel være med til at betale for, at andre kan få den udbetalt.
Lader man dem blive stående, kan man også risikere, at pengene ikke vil få den samme værdi, fordi ATP netop vil være nødt til at omlægge deres investeringsstrategi på grund af den usikkerhed, der er, omkring hvor mange der ønsker at hæve de her penge.
Ministeren skrev i et høringssvar til brancheorganisationen Forsikring & Pension, at en reguleringspulje til brug for udbetaling til de personer, som har flyttet deres penge til et andet pensionsinstitut, vil kræve en yderligere analyse.
I spørgsmål 11 ønsker man, at ministeren skulle kommentere brevet fra organisationen, men man har ikke kommenteret det.
Jeg har heller ikke set nogen analyse, så det må jo betyde, at regeringen ikke ønsker en retfærdig ordning
, selv om finansordføreren for De Konservative, hr. Mike Legarth, har været talsmand for, at netop denne ordning ikke er fair, og at han selvfølgelig gerne så den ændret.
Intet er sket, og derfor ønsker jeg selvfølgelig et svar fra hr. Mike Legarth på spørgsmålet om, hvor retfærdigheden er henne, men jeg ønsker også gerne et svar fra ministeren med hensyn til den analyse, man faktisk har lovet fra Forsikring & Pension.