runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2010-11-18:
Fru Pia Adelsteen har jo ret i, at som det er i Danmark i dag med det politiske flertal, der er, er den danske regering og det flertal, der er i Folketinget, i stand til at lave en politik, der næsten er værre end den, EU ønsker man skal have.
Så vil jeg bare sige, at pointen, som jeg ser det her, er, at i EU har man jo længe ønsket at få mere magt over den økonomiske politik i de enkelte lande, og så har man brugt den krise, der er opstået nu, til at rejse den diskussion og forsøge at mase det igennem.
Men man skal jo altid videre, og i EU skal man hele tiden videre med at give mere magt til EU og begrænse landenes magt tilsvarende.
Pia Adelsteen (DF), 2010-11-18:
Vi har dog lidt forbehold over for det med, at Danmark underlægges den borgerlige økonomiske politik, og det er jo nok der, forskellen er mellem Enhedslisten og Dansk Folkeparti.
Men resten kan vi bakke fuldt op om.
Af samme årsag har jeg valgt ikke at lave et forslag til vedtagelse, kan jeg sige, for vi er så ens på de her punkter.
Der bliver spurgt så meget til de her sanktioner, så jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Per Clausen, om ikke det er korrekt, at der i forvejen er mulighed for sanktioner, men at man har valgt aldrig at bruge dem.
Og i stedet for at tage dem i brug vælger man bare at lave det mere og bredere.
I øvrigt er jeg enig med hr. Per Clausen i, at både eurolande og ikkeeurolande får det samme.
Så kan man kalde det bøder eller manglende indtægt, men i princippet er det det samme.
Per Clausen (EL), 2010-11-18:
Vejen frem kunne være – og det ved jeg at ledende socialdemokrater på europæisk plan også tidligere har talt om – at de lande i Europa, som ønskede at gøre noget ved klimaproblemerne, som ønskede at skabe beskæftigelse og ønskede at forsvare velfærden, gik sammen i nogle aftaler og sagde: Det vil vi så i fællesskab arbejde på.
Jeg ved godt, vi skal lede længe efter de gode lande for tiden.
Men der kunne jo komme bedre tider, og så var det bedre, at de lande, der ville det, havde mulighed for at handle og agere i fællesskab, end at man er afhængig af, om man kan få lov til det af EU-bureaukratiet og af det flertal, der måske stadig væk skulle være af borgerlige regeringer i EU.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-18:
Jeg synes jo altid, det er interessant, når Enhedslisten og Dansk Folkeparti står sammen.
Jeg synes også, det er interessant at høre deres argumenter, så det vil jeg sådan set ikke spørge ind til.
Det er der i virkeligheden ingen grund til.
Det, der undrer mig meget, er, at hr. Per Clausen synes, at England lige præcis er det forbillede, vi skal have – det England, hvor der virkelig skæres ind til benet i velfærdsydelserne.
Det er åbenbart det land, som Enhedslisten synes er forbilledligt, og det vil jeg egentlig gerne have en uddybning af.
Altså, jeg tror da ikke, der er nogen, der i øjeblikket er i tvivl om, at det var forkert, at man ikke greb tidligere ind.
Det tror jeg alle har erkendt, men problemet er, om man skulle tage en mere selvstændig beslutning, end man skal fremover, hvor der er større automatik i det, eller om man har legitimeret den automatik, som man sådan set godt kunne have benyttet sig af tidligere.
Men det er nu ikke det, jeg tager ordet for.
Jeg synes, der er forskellige andre grunde til, at det er gået godt i Sverige, ud over devalueringen, herunder den måde, man har samarbejdet på i Sverige – også med andre partier.
Det synes jeg er rigtigt.
Er det grunden til, at man fra Venstres side kun ønsker at samarbejde med Dansk Folkeparti?
Erling Bonnesen (V), 2010-11-18:
Jamen jeg tror, at spørgeren overser det forhold, at teksten jo lige præcis siger fuld forplejning og ernæringsrigtig kost.
Det er jo sådan set det, det handler om, og det er sådan set svaret på det.
Inden for prisloftet skal kommunerne tilbyde fuld forplejning med næringsrig kost, tydeligere kan det næsten ikke siges.
Peter Westermann (SF), 2010-11-18:
Desværre er vi jo i en situation, hvor der netop nu bliver opkrævet ekstragebyr på mellemmåltider og desserter, fordi det i mange kommuner ikke bliver regnet som en del af den fulde forplejning.
Det betyder altså, at der er nogle ældre, der ikke får den kost, de burde have.
Hr. Erling Bonnesen brystede sig så af budgetterne på ældreområdet i de enkelte kommuner, og derfor undrer det mig, hvis Venstre ikke kan støtte en undersøgelse af konsekvenserne af kommunernes budgetmæssige ændringer på ældreområdet.
Erling Bonnesen (V), 2010-11-18:
Hvis spørgeren lige tænker på den tekst, der står om fuld forplejning og ernæringsrigtig kost, så dækker det jo, om jeg så må sige, lige præcis det, som ordene siger: fuld forplejning og ernæringsrigtig kost.
Om det så er fordelt på en, to, tre, fire retter, eller hvad det nu er – det er det, man skal forholde sig til i kommunerne.
Det synes jeg ikke vi skal gøre os til detailryttere over her i Folketinget og definere, for vi ved jo også, at når man kommer og besøger ældre rundtomkring, er der nogle, der gerne vil have én stor hovedret og sådan set ikke ønsker desserten, mens andre siger, at de gerne vil have lidt mindre hovedret og så have en dessert ved siden af og få det kombineret på den måde.
Derfor synes jeg, det er ganske fortræffeligt, at det er kommunalbestyrelserne, der har ansvaret for at tilrettelægge det, så man så godt som muligt kan tilgodese alle ældres individuelle behov for, hvordan der skal serveres.
Men det, der er afgørende, er, at økonomien er i orden for den enkelte.
Det er den med prisloftet, og så er det defineret som fuld forplejning med ernæringsrigtig kost.
Peter Westermann (SF), 2010-11-18:
Jeg vil gerne spørge, om hr. Erling Bonnesen og Venstre i øvrigt mener, det er beklageligt, hvis nogle ældre ikke får mulighed for nærende mellemmåltider eller dessert, særlig i en situation, hvor 60 pct. af de plejekrævende ældre er underernærede.
Erling Bonnesen (V), 2010-11-18:
Jeg har redegjort for, at jeg syntes, prisloftet var ærgerligt, men det var nødvendigt, for så var den økonomiske ramme på plads, så vi sikrede, at alle uanset indkomst- og formueforhold kan sikres at få tilbudt fuld forplejning.
Så kan jeg også med glæde konstatere, at langt, langt de fleste kommuner jo godt kan finde ud af at sammensætte retter og tilbyde deres ældre beboere det, der skal til.
Der er måske nogle enkelte steder, man ikke er tilfreds, og her må man så gå til kommunalbestyrelsen og få det diskuteret, hvis der er et flertal for at lave det om.
Jamen dengang vi skulle tage stilling til at indføre prisloftet – og det synes jeg sådan set var ærgerligt – var det jo nødvendigt, og vi fik lagt en overligger, fordi vi igen kunne se, at nogle ganske få kommuner ikke kunne finde ud af det, men lod priserne stige helt ublu og alt, alt for voldsomt, ud over hvad der er rimeligt.
Den er så nu reguleret til 3.111 kr., og vi ved, at for det beløb kan man tilvejebringe fuld forplejning med god og næringsrig kost.
Hvad det konkrete kosttilbud så skal være, synes jeg vi skal overlade til kommunerne og beboerne at finde ud af, ellers bliver detailreguleringen da alt for voldsom.
Jamen fra Folketingets side har vi helt naturligt et ansvar for, at der er nogle samlede økonomiske rammer til rådighed i kommunerne, så de kan løfte de opgaver, de er blevet pålagt, og som jeg også sagde i min ordførertale, glæder jeg mig over, at de rammer faktisk er udvidet.
Fra kommunal side vil man selvfølgelig altid gøre, hvad man kan, for så at sige at få kradset så mange kroner som muligt over på sin side af bordet i en forhandling, sådan er det.
Men jeg kan da glæde mig over, at resultatet så også er blevet, at der er gode rammer til rådighed for de ældre.
For så vidt angår det med tilfredsheden, om der nu skal være én ret eller to retter, er det, det handler om, jo, om der er fuld forplejning, og om det er sund, næringsrig kost.
Det er det, vi har stillet krav om og har forventning om her fra Folketingets side, og det er det, der er forventningerne til det.
Lise von Seelen (S), 2010-11-18:
Det er jo en utrolig mistillid, ordføreren tilkendegiver over for kommunalbestyrelserne, altså at det bare er sådan et spilfægteri, som de opfører for os her i forbindelse med budgetlægningerne, og at de ikke er kommet i tanker om nogle af de her – for mig at se lidt vanartede ideer – fordi de er så hårdt presset på økonomien.
Men det er altså ikke noget, der betyder noget.
Det er bare, fordi de har sådan en leg i gang.
Ordføreren mener altså, at de har rigeligt med penge at gøre godt med.
Jeg synes stadig væk, at ordføreren bør sige, hvad han mener om, at de her kommunalbestyrelsesmedlemmer ømmer sig og siger, at det her er for svært.
Jamen jeg er sikker på, at fru Vivi Kier sagtens kan huske, at vi Socialdemokrater var med på det.
Og Socialdemokraterne er optaget af, at vi så indfrier de forventninger til, at det her loft sikrer, at man kan få de her fælles oplevelser i forbindelse med det, der vedrører måltiderne.
Men vi ser det egentlig også som en anledning til at drøfte andre områder end alene ernæring og kost, for ernæring og kost er jo én ting, men det hænger sammen med hele det sociale liv, de ældre har der, hvor de bor.
Peter Westermann (SF), 2010-11-18:
Jeg vil holde fast i, at én kommune, der tager ekstraydelser for hensigtsmæssig kost for ældre, er én kommune for meget.
Det, vi har diskuteret i dag, er bl.a. Lyngby-Taarbæk Kommune, hvor det er hele 426 kr. ekstra, man opkræver den ældre om måneden.
Det er jo et anseligt beløb, når vi har et prisloft på 3.111 kr.
Men der er givetvis mange flere, og det er netop derfor, at vi i den her forespørgsel, vi har stillet, gerne vil have undersøgt, hvad de budgetmæssige konsekvenser af kommunernes prioriteringer på ældreområdet er på de enkelte plejehjem i forhold til øget egenbetaling på kost.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-18:
Det drejer sig igen om de kommuner, der tager ekstra for saft, kager og dessert, og jeg kunne godt tænke mig at høre, hvor mange kommuner der tager ekstra for de her ydelser.
Peter Westermann (SF), 2010-11-18:
For SF er det essentielt, at vi sikrer god og værdig pleje til de ældre i vores samfund.
I den sammenhæng spiller kosten en helt central rolle.
Kvaliteten af maden skal være i top, og den skal indtages i sociale omgivelser.
Vi skal være med til at sikre, at kommunerne kan give de ældre den bedst mulige pleje, og nej, det sker ikke ved regeringens nulvækst og skattestop, som tværtimod har den effekt, at plejehjem nu tvinges til kreative løsninger for at få hverdagen til at hænge sammen.
Det har vi set i Lyngby-Taarbæk Kommune, som det er blevet nævnt tidligere i debatten, hvor de ældre er blevet opkrævet et ekstragebyr på 426 kr., hvis de bl.a. vil have frugt i løbet af dagen.
Hele 60 pct. af de ældre på landets plejehjem er i dag undervægtige, og for dem er det vigtigt at have muligheden for at få flere små måltider i løbet af dagen.
Det er problematisk, hvis nogen bliver udelukket fra at få serveret frugt, brød, saftevand, kage, og det har bestemt ikke været hensigten med prisloftet på egenbetaling.
Tværtimod har det været at tilgodese alle ældre og beskytte dem mod stigende madpriser, uanset hvor mange penge de har, og uanset hvilken kommune de bor i.
Man kan frygte, at det bliver de svageste ældre – både sundhedsmæssigt og økonomisk – som betaler prisen, når kommunerne sætter en ekstra takst på kosten ud over de tre hovedmåltider.
Vi vil i SF garantere, at alle ældre får en værdig hverdag.
Jeg tror sådan set, at alle her i salen er indstillet på at give landets ældre de bedste tilbud og en service af høj kvalitet, men i øjeblikket er det bare ikke muligt for alle kommuner at gøre dette, i hvert fald ikke uden at hæve egenbetalingen for den enkelte ældre og dermed bryde prisloftet.
Det er bekymrende, hvis kommuner rundt i landet er nødsaget til at omgå de givne regler for at kunne tilbyde ældre en ordentlig service.
Det vil i sidste ende gå ud over de ældre, som kommer til at betale ekstra for ydelser, som burde være inden for prisloftet, og det vil gå særlig hårdt ud over dem, som ikke vil kunne finansiere en øget egenbetaling.
Så jeg må desværre konkludere, at konsekvensen af regeringens skattelettelser og nulvækst har været, at de svageste i samfundet endnu en gang kommer til at betale ved ikke at kunne få den nødvendige kost.
Det er endnu et udtryk for, at vi ser regeringen skubbe regningen videre til kommunerne og i sidste ende lade de svageste, i det her tilfælde de ældre, betale, hvis de kan, og ellers må de mangle nødvendige kosttilbud, hvis de ikke kan.
Helle Sjelle (KF), 2010-11-18:
Nej, det synes jeg ikke, vil jeg sige til hr. Per Clausen.
Jeg vil gerne understrege, at det på ingen måde handler om, at regeringen eller Det Konservative Folkeparti ønsker, at vi skal fifle med vores euroforbehold.
Det gør vi under ingen omstændigheder.
Det her handler om, at der skal bedre styr på økonomien i Europa, og det synes vi er ganske fornuftigt.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-18:
Jeg kan kun give Socialdemokraternes ordfører ret.
Det var også derfor, jeg i min ordførertale sagde, at vi skal holde øje med, hvad der sker på området.
Jeg vil bare ikke her og nu sige, at vi skal ind og detailregulere ned i mindste detalje, hvad kommunen skal, men vi skal også sørge for, at det ikke glider ud på et sidespor.
Alle har ret til at få en ordentlig ældrepleje, når de kommer på plejehjem, så jeg er helt enig.
Erling Bonnesen (V), 2010-11-18:
Nej, det er det ikke, men det glæder mig da, at også Socialdemokraternes ordfører sætter fokus på, at der er tilført flere penge til ældreområdet, så der er mere at gøre godt med, og så man har nogle muligheder for at prioritere det.
Så kender vi jo godt den sang, der er om det, nemlig at man skal skære ned, men vi ved jo også, at budgetterne hvert eneste år kun er gået en vej, og det er opad, og så skal man selvfølgelig have det til at hænge sammen og få det i balance.
Men vi kan bare konstatere, at den balance finder sted på et stadig højere niveau.
Så der er flere penge, ja, og det synes jeg da var godt at få bekræftet.
Lise von Seelen (S), 2010-11-18:
Jeg forstår, at ordføreren betragter det som sådan en form for eftertackling, at man sådan forsøger at lave den slags tilretninger, der skaber den ulighed.
Men lad nu det være.
Kan ordføreren følge den tankegang, at det er vores pligt at forebygge, at noget sådant måtte ske?
For alle har ret til at være en del af et fællesskab, når de flytter ind på plejehjem, hvor der er så mange områder, de er afhængige af andre mennesker på.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-18:
Nu har jeg kigget på et bestemt eksempel i Lyngby-Taarbæk Kommune, og der kan jeg gætte mig til, hvad problemet var.
Vi gik ind og lavede et loft over prisen, fordi Lyngby-Taarbæk Kommune var oppe i en pris, der nærmede sig de 5.000 kr. om måneden, og det syntes vi i Dansk Folkeparti var alt for urimeligt.
Uanset hvad man spiser, spiser en ældre person, som ofte er småtspisende, ikke for 5.000 kr., og derfor lavede vi et loft.
Det har bevirket, at de har kunnet mærke det på deres pengekasse, fordi de jo har budgetteret med deres madpenge.
Grunden til, de så begynder at tage ekstra, er, at de vil se, om de kan nå op på det samme.
Og det mener jeg er forkert, for så har de misforstået, hvad lovforslaget gik ud på.
Lise von Seelen (S), 2010-11-18:
Fru Liselott Blixt siger ironisk, at der er nogle, der får gode ideer om at lave sådan nogle ting – at man har den ulighed i et måltid.
Det synes ordføreren de skulle skamme sig over.
Har ordføreren en idé om, hvad der kunne få kommunalbestyrelser til at træffe den type beslutninger, der gør, at man skaber den her ubalance i en social begivenhed, som et måltid er på et plejehjem?
Liselott Blixt (DF), 2010-11-18:
Vi har da et stort ansvar, og det påtager vi os også gerne.
Jeg har det ansvar, at jeg faktisk har et dobbeltmandat, som mange ikke bryder sig om.
Jeg sidder i en kommunalbestyrelse, og jeg sidder i et socialudvalg, hvor jeg er med til at prøve at gøre det bedre for de ældre mennesker, vi har, uanset de rammer eller med de rammer, vi får.
Men vi kan jo se gang på gang, at andre politikere mener, at det er i orden at skære ned på ældreområdet.
Jeg kan komme med mange eksempler, men så synes jeg, at vi kommer lidt uden for det, forespørgslen handler om.
Line Barfod (EL), 2010-11-18:
Kommunalpolitikerne skal tage deres ansvar på sig, men hvad er det for et ansvar, fru Liselott Blixt tager på sig?
Hvad er det for et ansvar, som Dansk Folkeparti tager på sig, for at man har lavet så snævre økonomiske rammer ude i kommunerne, at vi har oplevet, at udgifterne pr. ældre er faldet med næsten 5 pct. over de seneste år, og at man altså ude i kommunerne ser sig nødsaget til, som vi ser her, at skære ned på ældreplejen på plejehjem, ved at man så siger, at dem, der har råd, kan få ekstra, og dem, der ikke har råd, må undvære en del ting?
Vi ser flere steder, at man ude i kommunerne er i gang med at genvisitere dem, som stadig bor i deres eget hjem og får hjemmepleje, for at skære ned på, hvor meget hjemmepleje de kan få osv.
Hvilket ansvar har Dansk Folkeparti for det?
Liselott Blixt (DF), 2010-11-18:
Jeg mener, at vi alle sammen har et ansvar, men at vi har et ansvar der, hvor vi er.
Jeg havde ønsket mig, at det ikke havde været nødvendigt, at vi var gået ind og havde lavet et loft, men at der var kommunalpolitikere ude i kommunerne, der selv kunne se, hvad der var nødvendigt, for at de ældre kunne give en fornuftig pris for det, de modtager på plejehjemmet.
Der har vi været nødt til at gå ind og sige: Jamen så laver vi en lov på det her område.
Det var det ansvar, vi tog.
Vi prøver hele tiden at undgå at gå ind og detailregulere ned i mindste detalje, og alligevel er der et ansvar, vi tager og bliver nødt til at tage, når vi ser, at det er nødvendigt.
Men jeg håber og tror på, at de kommunalpolitikere, der har ansvaret i den kommune, de sidder i, også tager det på sig.
Line Barfod (EL), 2010-11-18:
Ordføreren talte om ansvaret for kommunalpolitikerne, og selvfølgelig har kommunalpolitikerne et ansvar for det, de gør.
Mener ordføreren også, at folketingspolitikere og ministre har et ansvar?
Jeg synes, at det meget ofte ender med en ansvarsfralæggelse herinde, og derfor vil jeg gerne høre, om ordføreren mener, at folketingspolitikerne og ministrene også har et ansvar, når der indføres så stramme rammer, at ældreudgifterne pr. ældre er faldet med næsten 5 pct. fra 2007 til 2009?
Det viser f.eks. den seneste forskning, og der er intet, der tyder på, at det er blevet bedre siden 2009.
Har man et ansvar for det og dermed også et ansvar, hvis der er kommuner, der så vælger at gøre forskel på folk og sige, at nogle kan få dessert og nogle kan ikke, afhængigt af om de har råd til at betale?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-18:
Jeg tror, man kan sige, at det, vi arbejder for, er at sikre en gennemsigtighed og sikre nogle regler og sikre en tidligere reaktion, så vi undgår det morads, vi er havnet i i øjeblikket.
Per Clausen (EL), 2010-11-18:
For ikke at fortabe os i tilfældige papirer, som stammer fra Europa-Kommissionen, og som nok ikke er så tilfældige endda, vil jeg spørge ministeren, om det ikke er rigtigt, at det er den danske regerings ønske i forbindelse med Danmarks forpligtelse i forhold til at overholde de regler, der gælder omkring EU's økonomi, at vi skal være så tæt på de vilkår, som eurolandene har, som det overhovedet er muligt, uden at komme juridisk i konflikt med forbeholdet.
Det andet spørgsmål: Er det ikke rigtigt, at regeringen arbejder aktivt på at sikre, at Danmark skal kunne udsættes for de samme sanktioner, som eurolandene kan, og at man arbejder aktivt på at sikre, at det kan ske ved at udvide mulighederne for at tilbageholde indtægter fra EU til Danmark, altså, at det er det, regeringen arbejder for, og som regeringen jo ikke har fået protester fra et flertal i Folketinget imod?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-18:
Det, hr. Per Clausen siger, er jo, at fordi Enhedslisten har fremlagt nogle forslag i Danmark, så er det ikke sikkert, at udlandet kan vurdere det danske parlament alene på de forslag.
Altså, der kommer forslag fra Kommissionen, noget kan finde tilslutning, og noget kan ikke finde tilslutning, noget forhandler man, som man kan nå til enighed om.
Der er vi jo inde i en fuldstændig demokratisk proces, vil jeg sige til hr. Per Clausen.
Så derfor kan man ikke sige, at fordi der findes et EU-papir, så er det ligesom det, der er sandheden i den sag.
Det er jo en institution med et parlament, med et råd, med en kommission, hvor alle har nogle interesser, og det er jo det, vi prøver at få til at gå op i en højere enhed.
Jeg synes, det er særlig vigtigt på det her område.
Konkret til det spørgsmål, hr. Per Clausen stiller, vil jeg sige, at det jo er en mekanisme, vi kender i dag fra Samhørighedsfonden, som man så i forbindelse med forhandlingerne senere – hvis det er den vej, man går i forbindelse med de finansielle perspektiver – skal tage stilling til om også kunne gælde på landbrugsområdet f.eks., men det berører jo ikke den enkelte landmands rettigheder.
Per Clausen (EL), 2010-11-18:
Nu ved jeg jo ikke andet end det, der fremgår af regeringens og EU's egne papirer, så det er ikke sådan noget, jeg har fundet på.
Bare to spørgsmål til ministeren: Er det ikke rigtigt forstået, at ministeren mener, at forholdene for Danmark, forpligtelser osv., skal være så tæt på de forpligtelser, som eurolandene har, som det er muligt at komme, uden juridisk at komme i konflikt med forbeholdene?
Det andet spørgsmål: Er ministeren ikke enig med mig i, at når man gør det, at man giver mulighed for, at der kan modregnes i danske indtægter fra EU på grund af forseelser, som ville udløse en bod, hvis man var et euroland, og i samme kroner og øre-beløb eller eurobeløb, for at være mere præcis, som man ville få i bod, hvis man var et euroland, så er der tale om en forandring i forhold til den nuværende tilstand?
Pia Adelsteen (DF), 2010-11-18:
Det er blot et enkelt spørgsmål, for ministeren nævnte, at man i forbindelse med alle de her stramninger forsøger at forebygge den dominoeffekt, det kan have, når der opstår – hvad kan man sige?
uhensigtsmæssige finansielle problemer, sådan som det skete i USA med boligboblen og konkursen af Lehman Brothers
Og det, jeg vil spørge om, er, om ministeren mener, at de øgede sanktioner, der kommer mod ikkeeurolande, men som jo altså ikke eksisterer uden for EU-området, vil have en medvirkende effekt i forhold til at undgå sådan en dominoeffekt.
Per Clausen (EL), 2010-11-18:
Jeg er glad for, at jeg misforstod fru Lone Dybkjær, for jeg synes også, det lød helt usædvanligt, at fru Lone Dybkjær skulle have sagt det, eller i hvert fald ment det.
Men jeg vil godt spørge fru Dybkjær, om det alligevel ikke godt kan få hende til at blive en lille smule usikker på europrojektets styrke, at vi sådan set har set en meget, meget omfattende krise, baseret primært, i hvert fald i udgangspunktet, på finansiel spekulation, som er gået galt, når man tænker på, at det jo har været en af hovedhjørnestenene i EU, at man skulle sikre, at der var frie kapitalbevægelser.
Altså, man har jo selv åbnet en ladeport for spekulation, og det har været en del af EU-projektet.
Det har så været med til at skabe en stor finansiel krise, som euroen jo ikke har været i stand til at forhindre.
Har den situation aldrig fået fru Lone Dybkjær og Det Radikale Venstre til at overveje, om projektet nu også er så gennemsundt, som man ligesom siger at man tror det er?
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-18:
Nej, det mener jeg selvfølgelig ikke, og det ved Enhedslistens hr. Per Clausen også udmærket godt.
Det er jo heller ikke det, jeg har sagt, men det kan godt være, jeg har udtrykt mig uklart, i hvert fald åbenbart så uklart, at Enhedslisten ikke har forstået, hvad jeg mener.
Men det er da klart, at vi ikke havde gjort nogen speciel forskel.
Jeg tror, Irland havde været i en værre situation uden for euroen.
Desværre er Irland og Grækenland etc. jo også med til, at vi står i den værste krise i Europa, som Van Rompuy har sagt.
Jeg tror desværre, det er rigtigt, at det er meget vigtigt, at vi nu samler os om projektet – det økonomiske projekt, men så sandelig også projektet som helhed.
Jeg tror, det vil være dybt skadeligt for alle landene i Europa og i øvrigt altså også for verden som helhed, hvis projektet falder fra hinanden.