Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-05-05:
Mange tak for det.
Jeg synes, vi har haft en rigtig god debat i dag om rigsfællesskabet.
Den har været levende, og som jeg var inde på i min besvarelse, så synes jeg, at vi skal kunne tale åbent om de udfordringer, der er, også om de fælles udfordringer, der er.
Det har vi gjort i dag.
Jeg oplever her i Folketinget et ret stort engagement og et ægte engagement i rigsfællesskabet.
Det har vi også oplevet før ved de store debatter, så det må jo siges at være en god ting.
Jeg er også glad for det forslag til vedtagelse, som et bredt flertal har fremsat her i Folketinget.
Det er en vedtagelse, hvor vi har fokus på dialog og samarbejde, som det helt centrale i rigsfællesskabet.
Som vores debat her i dag også har berørt, så står Færøerne og Grønland over for økonomiske udfordringer, især på lidt længere sigt.
Det er sådan, at det er Færøerne og Grønland, der selv fører den økonomiske politik og også selv har ansvaret for at træffe de beslutninger, der skal sikre velfærden i fremtiden.
I regeringen interesserer vi os selvfølgelig for den økonomiske udvikling på Færøerne og i Grønland, og det er også derfor, at vi løbende drøfter den med det færøske og det grønlandske landsstyre.
Den demografiske udvikling på Færøerne og i Grønland betyder, at det er nødvendigt med reformer og nye indtægter, hvis der skal være råd til velfærden i fremtiden.
Vi vil følge arbejdet med den økonomiske politik på Færøerne og i Grønland i de kommende år.
Spørgsmålet om grønlandsk selvstændighed er nævnt flere gange her i dag, bl.a. af hr. Søren Espersen.
Som jeg forstår debatten i Grønland, er ønsket om selvstændighed ikke aktuel på den politiske dagsorden i Grønland, ligesom det heller ikke er det på Færøerne.
Og jeg vil gerne gøre det klart, at regeringens ønske er et dynamisk og stærkt rigsfællesskab, og det er et ønske, som vi heldigvis deler med et bredt flertal her i Folketinget.
Men samtidig anerkender regeringen naturligvis, at det er det grønlandske folk eller det færøske folk for den sags skyld, der i sidste ende selv beslutter, om de ønsker selvstændighed.
Sådan er vores selvstyreordning, og det har vi fuld respekt for.
Jeg er enig med hr. Søren Espersen og andre i, at vi i rigsfællesskabet er stærkest, når vi står sammen.
Jeg tror ikke, at der er nogen, der er i tvivl om min eller regeringens holdning til rigsfællesskabet, nemlig at det er en rigtig god ting.
Derfor er det at samarbejde i rigsfællesskabet også helt centralt for regeringen, hvilket også er afspejlet i den redegørelse, vi har lavet om rigsfællesskabet.
Men jeg mener ikke, at der er behov for en fælles kommission til at styrke det fællesskab, vi allerede har og løbende udvikler.
Vi har jo sådan set en ramme for, hvordan man løbende kan udvikle rigsfællesskabet.
Danmark, Færøerne og Grønland samarbejder allerede på en lang række områder.
Det er både inden for rigsfællesskabet, men faktisk også i forhold til resten af verden.
Et af de spørgsmål, der er blevet rejst her i dag, er om grænsehindringer, og det er rejst af flere medlemmer.
I forbindelse med behandlingen af et beslutningsforslag i foråret 2014 – det er B 34 – blev der fremhævet forskellige problemstillinger, som gjorde det nødvendigt at gennemføre en fornyet høring af alle ministerier og de to landsstyrer.
På grund af valget i Grønland har de grønlandske myndigheder først for nylig haft mulighed for at svare på høringen.
Derfor er der fortsat et arbejde i gang sammen med de færøske og grønlandske myndigheder for at få identificeret de nordiske grænsehindringer, som har betydning for Grønland og Færøerne, og selvfølgelig grænsehindringer inden for rigsfællesskabet.
Når det arbejde med at identificere grænsehindringerne er færdigt, vil regeringen i samarbejde med Grønland og Færøerne gå videre med de problemer, der er behov for at løse.
Både hr. Johan Lund Olsen, fru Doris Jakobsen og flere andre har taget sagen om servicekontrakten på Thulebasen op.
Det er en vigtig sag for både Grønland og Danmark, og som jeg også flere gange tidligere har nævnt, er det regeringens klare holdning, at Thulebasen fortsat i størst muligt omfang skal komme Grønland til gode.
Udenrigsministeriet og selvstyret – naturligvis – forhandler i øjeblikket med USA om en løsning, som er til mest mulig gavn for Grønland, og jeg forstår på udenrigsministeren, at de forhandlinger er inde på et konstruktivt spor.
Udenrigsministeren har redegjort for detaljerne i sagen, herunder forhandlingerne med USA.
Det gjorde han på et lukket samråd den 18. marts.
Så er der sagen om sælfangst, som flere har rejst igen, både hr. Johan Lund Olsen og fru Doris Jakobsen.
Som jeg nævnte i min besvarelse, er der ingen tvivl om, at afsætningen af grønlandske sælskind er alvorligt påvirket af bl.a. de negative kampagner, der har været mod sælfangst.
Regeringen har sammen med landsstyret arbejdet internationalt for at sikre Grønlands interesser i forhold til sælfangst.
Det blev der også kvitteret for, og det er jeg glad for.
Det, som er udgangspunktet, er, at sælfangst er et bæredygtigt og et legitimt erhverv.
Derfor har vi også gjort det klart i EU, at Kommissionen må informere om og udrydde misforståelserne i forhold til EU's importforbud og inuitundtagelsen.
I forhold til arbejdet med ændringen af EU's sælforordning har vi et tæt dansk-grønlandsk samarbejde om at varetage Grønlands interesser i de aktuelle forhandlinger.
Og jeg har egentlig fuld tiltro til, at det, der bliver gjort i øjeblikket, også vil være gavnligt.
Så blev der rejst et spørgsmål om sundhedspersoners autorisationsforhold i Grønland, og der vil jeg gerne sige til hr. Johan Lund Olsen, som rejste det spørgsmål, at alt sundhedspersonale i Grønland på nær grønlandsk uddannede sygeplejersker arbejder på grundlag af dansk autorisation.
Og det grønlandske sundhedsvæsen har jo også som arbejdsgiver på lige fod med danske arbejdsgivere, som f.eks. de danske regioner, mulighed for at få oplysninger fra Sundhedsstyrelsen om forhold for sundhedspersoner med autorisation.
Jeg kan så forstå, at Sundhedsstyrelsen på baggrund af den sag, der var i marts 2015, har ændret praksis, så de grønlandske og færøske myndigheder derudover nu underrettes særskilt, hvis der er tale om indskrænkninger i autorisationer.
Og sundhedsmyndighederne i Grønland har desuden opfordret tidligere patienter til at tage kontakt til sundhedsvæsenet i Grønland, hvis der i den konkrete sag er forhold, der har givet anledning til bekymringer.
Men da sundhedsområdet jo er overtaget af Grønland, er det de grønlandske myndigheder, der skal tage stilling til, hvordan der i øvrigt skal følges op på sagen.
Til hr. Edmund Joensen, som stillede spørgsmål til EU's styrkede banksamarbejde: Regeringen mener i udgangspunktet, at det vil være en fordel for Danmark at deltage i det styrkede banksamarbejde.
Vi vil først tage endelig stilling, når vi har set, hvordan samarbejdet fungerer i praksis, og når der er sket de nødvendige afklaringer.
Der er så nedsat en fælles arbejdsgruppe med Færøerne og Grønland, der ser nærmere på konsekvenserne for Færøerne og Grønland, i tilfælde af at Danmark deltager i det styrkede banksamarbejde.
Det arbejde er ikke afsluttet endnu, men det vil det blive snarest muligt.
Jeg vil dog allerede nu nævne, at ECB har tilkendegivet, at da Færøerne og Grønland ikke er medlemmer af EU, er institutter på Færøerne og i Grønland udelukket fra at deltage i samarbejdet.
Men når det er sagt, vil jeg også gerne understrege, at det ikke vil få konsekvenser for tilsynet med de færøske og grønlandske institutter.
Det kan under alle omstændigheder fortsætte som i dag, hvor institutterne er underlagt tilsyn fra Finanstilsynet.
Så der er i hvert fald klarhed over visse dele af denne sag.
Der blev af hr. Edmund Joensen – og det har jeg også lidt lyst til at gå ind i – spurgt til standarderne inden for f.eks. sundhedsområdet.
Der må jeg sige sådan generelt – det siger jeg jo hele tiden – at vi selvfølgelig respekterer Færøernes hjemmestyreordning og den kompetence, som de færøske myndigheder har til at lovgive og administrere på de områder, der er overtaget.
Færøerne har efter hjemmestyrelovens § 9 overtaget den regelfastsættende og administrative kompetence på dele af sundhedsområdet og socialområdet, og samtidig har Færøerne overtaget det fulde økonomiske ansvar og får et generelt statsligt tilskud.
Derfor er det altså op til Færøerne uden involvering fra staten at varetage områderne på samme måde, som hvis områderne var overtaget som særanliggender.
Og derfor er det op til Færøerne at prioritere og beslutte standarden inden for social- og sundhedsområderne.
Det er ikke – det er ikke – et dansk ansvar at sikre, at standarden på Færøerne svarer til standarden i Danmark på de områder, der er overtaget.
Nu har vi haft diskussionen mange gange, og derfor har jeg haft lyst til at sige, at det er sådan, det forholder sig.
Hvis et område er overtaget, så er det ikke den danske stat, der skal sikre, at standarden svarer til den danske på de områder, der er overtaget.
Hvis vi bare lige husker det svar, jeg gav i Folketinget i december, og som der også blev henvist til, så henviste jeg faktisk til de områder, hvor staten fortsat har den fulde kompetence, og som vi varetager på Færøerne.
Det er f.eks. politiet.
I forhold til de sagsområder er det rigtigt, at Danmark skal sikre, at standarden i udgangspunktet er den samme på Færøerne, som den er i Danmark – med de afvigelser, som kan begrundes i færøske forhold.
Jeg tror, det er vigtigt at få det her på plads, så der ikke opstår nogen misforståelser.
Hr. Sjúrður Skaale havde et meget bredt indlæg om mange forskellige ting.
Jeg vil tage et par af tingene.
Noget, som hr. Sjúrður Skaale ikke nåede, men som jeg ved han mener, og som andre også har rejst, er spørgsmålet om inddragelse af Færøerne i forbindelse med beslutninger om deltagelse i væbnet konflikt.
Og her vil jeg gerne slå fast, at regeringen naturligvis lægger stor vægt på, at vi løbende har dialog og informationsudveksling med landsstyrerne om udenrigspolitiske emner, der har særlig interesse for Færøerne og Grønland.
Men det er også sådan, at Danmarks deltagelse i væbnede konflikter skal behandles i Folketinget.
I den forbindelse er der selvfølgelig også debat i Udenrigspolitisk Nævn, hvor folketingsmedlemmer fra både Grønland og Færøerne naturligvis er repræsenteret.
Og i forhold til beslutningsforslag om f.eks. et yderligere dansk militært bidrag til støtte for indsatsen imod ISIL vil jeg gerne fremhæve, at Udenrigsministeriet gav Færøernes og Grønlands landsstyrer en orientering i forbindelse med Folketingets behandling af forslaget.
Det mener jeg er en korrekt måde at håndtere situationen på.
Så er der spørgsmålet, som også blev rejst, om forfatninger.
Kan man frit arbejde videre med egen forfatning henholdsvis i Grønland og på Færøerne?
Jamen det er jo op til henholdsvis Grønland og Færøerne at beslutte, om man ønsker at sætte sådan et arbejde i gang.
Men det vil også være sådan, at så længe Grønland og Færøerne er en del af rigsfællesskabet, vil forslag til forfatninger for de to rigsdele naturligvis skulle være forenelige med de retlige rammer, som følger af grundloven og af selvstyreloven.
Det hænger jo sammen med, at der ikke kan være nogen, der er interesseret i, at der skabes uklarhed om vores relationer og om henholdsvis Grønlands og Færøernes forfatningsmæssige stilling i riget.
Jeg tror, jeg er kommet hele vejen rundt.
Det har været en fremragende debat, synes jeg, hvor vi har diskuteret mange forskellige spørgsmål.
Og grundlæggende må man jo sige, også på baggrund af den debat, vi har haft i dag, at vi har et moderne, et levende rigsfællesskab, hvor vi hele tiden har lysten og viljen til at finde fælles løsninger i et ligeværdigt samarbejde.
Det mener jeg er en meget stor kvalitet, som vi skal holde fast i.
Jeg synes som sagt, det har været en god og konstruktiv debat her i dag, hvor vi har berørt nogle af de udfordringer, vi står over for, og også insisteret på at diskutere de udfordringer, vi står over for, med hinanden.
Så jeg vil gerne takke for en rigtig god debat, mange gode og interessante indlæg, og jeg ser frem til, at vi arbejder videre med at styrke og udvikle vores rigsfællesskab.