Tom Behnke (KF), 2007-05-09:
Jamen vi har jo en retssikkerhedslov.
Det er jo præcis det, vi har.
Vi har en retssikkerhedslov, så i stedet for at nedsætte en kommission, der skal sidde og kigge på det her, hvis man som Enhedslisten mener, der er nogle huller i retssikkerheden i forhold til borgerne på det sociale område, så skal vi jo tage fat fra en ende og stille konkrete forslag til, hvad det så er, man ønsker at få lavet i stedet for.
Og det kan Enhedslisten jo passende gøre, hvis man ønsker det.
Vi gør det på en lidt anden måde.
Vi tager nogle møder med socialministeren.
Det er jo den mulighed, vi har for at prøve at se, hvordan vi kan gøre det her bedre.
At vi laver en ny paragraf, der handler om et eller andet nyt – hvis man kunne have fantasi til det, det kan være Enhedslisten stiller sådan et forslag – hjælper jo ikke noget i forbindelse med den her onde kommune, som blæser på alle regler.
Enhedslisten kan jo lave 100 nye regler, det hjælper intet!
Det, der hjælper, er, hvis vi får et værktøj, som gør, at kommunerne overholder den lovgivning, vi har vedtaget.
Er der overhovedet noget lovgivning på det sociale område?
Er det sådan en bananrepublik, hvor vi sidder og kaster kokosnødder i hovedet på hinanden, når vi skal afgøre sager og tvister?
Det er det jo ikke.
Lad mig minde om, at vi rent faktisk har noget så fint som en retssikkerhedslov på det her område.
Vi har en retssikkerhedslov, der foreskriver, hvordan man i sagsbehandlingen ude i kommunerne skal forholde sig, således at retssikkerheden sker fyldest for borgerne.
Så vi har altså en lov her.
Det er bare lige for at præcisere det, for under debatten her og de korte bemærkninger synes jeg næsten det lyder, som om vi slet ikke har noget lovgivning på området.
Det har vi.
Forslaget fra Enhedslisten er en genfremsættelse, og jeg skal være ærlig og indrømme, at jeg sad på mit kontor og overvejede, om jeg nu skulle bruge tid på at lave en egentlig ordførertale én gang til, eller om jeg i stedet for skulle bruge min kostbare tid på at se på, om der eventuelt var nogle problemer, nogle konkrete opgaver, der skulle løses; altså om jeg skulle bruge mine ressourcer på at gøre sagsbehandlingen bedre ude i kommunerne, om jeg skulle tage møder med socialministeren og finde ud af, hvad kan vi gøre for at gøre det bedre.
Er det vigtigere, at jeg bruger min tid på det, end at jeg til en genfremsættelse af et forslag skal sidde og skrive en ny ordførertale?
Jeg valgte at lade være med at skrive en ordførertale, for det er min vurdering, at det er bedre, at jeg bruger min tid på at løse konkrete opgaver og konkrete problemer.
Og en af de ting, som jo er væsentlig i den her sammenhæng, er at huske på, at i stedet for at lave en kommission, der så kan sidde og arbejde og arbejde – det er sikkert godt for nogle DJØF’ere, der kan få lov at sidde der, det ville være fint – var det bedre, om man tog fat de steder, hvor vi alle sammen ved, at det måske halter derude, eller i hvert fald halter nogle steder derude.
Var det ikke bedre, om vi lavede en høring, hvor vi her og nu dugfrisk får nogle eksperters vurderinger af og kommentarer til, hvad der kan gøres bedre derude, og på baggrund af det handler videre og løser opgaverne i stedet for bare at tale om opgaverne?
Hvis der er nogle, der ønsker at se, hvad jeg sagde sidst, for da holdt jeg en lang og udførlig ordførertale, skal jeg sige, at det jo var den 28. april sidste år, og at det står i spalte 6310 – hvis man vil høre alle de her argumenter.
Så vil jeg godt sige som noget af det, som jeg gerne vil sætte streg under: Jeg deler ikke opfattelsen af, at borgere og kommune er to forskellige parter, der står over for hinanden og har en retstvist og er modstandere i det her system.
Jeg har den opfattelse, at borgere og kommune er medspillere og sammen skal finde den rigtige løsning for den enkelte borger, en løsning, som jo er meget, meget individuel, og hvor det kan være svært for os at sidde her og sige, om hr. Hansen eller fru Jensen skal have det ene eller det andet.
Det kan vi ikke gøre.
Men vi kan sikre et grundlag, og det er jo det, vi har gjort ved at lave en retssikkerhedslov.
Og retssikkerhedslovens § 5 foreskriver jo netop, at sagsbehandleren ikke kun skal kigge snævert på, hvilke problemer og ønsker og måske forslag til løsninger borgeren kommer med, men skal se på helheden, se på alle muligheder, på alle paragraffer, se på, hvilken løsning der ville være bedst i det her tilfælde.
Det har vi rent faktisk en retssikkerhedslov, der foreskriver.
Hvis nu der er nogle kommuner, der ikke overholder spillereglerne, bliver onde kommuner så gode kommuner, fordi vi nedsætter en kommission?
Næh, det gør de jo ikke.
Altså, de onde kommuner, hvor de nu end findes – jeg ved ikke, hvor de er henne – bliver jo kun bedre, hvis det er sådan, at ministeren får nogle beføjelser til at komme efter kommunerne og sørge for, at de lever op til spillereglerne.
Det er jo vejen frem.
Det er ikke vejen frem, at man nedsætter kommissioner.
Hvis en kommune f.eks. ikke overholder noget så simpelt som notatpligten; hvis man i en kommune har truffet den beslutning, at man ikke gider at lave notater om det, man foretager sig, er det i klar strid med loven.
Vil det hjælpe, at vi nedsætter en kommission?
Næh, det vil det da ikke.
Det, vi skal, er, at vi skal være i stand til at tage fat i den kommune og sige: Hov, hov, I skal overholde den lov, vi allerede har vedtaget.
Det nytter ikke noget at vedtage en ny lov, der bekræfter den lov, vi allerede har.
Der er nogle, der i de korte bemærkninger og spørgsmål til andre ordførere har været inde på, at der sker fejl derude i kommunerne, at man træffer forkerte beslutninger.
Og lad mig så sige: Det har jo ikke noget med retssikkerhed at gøre, det har noget med retfærdighed og rimelighed at gøre.
Retssikkerhed handler jo ikke om, at man træffer den rigtige beslutning eller den forkerte beslutning, retssikkerhed handler om, om vejen frem til beslutningen er i overensstemmelse med de love og de regler, vi har vedtaget i Folketinget.
Det er retssikkerhed.
Det andet handler om retfærdighed og rimelighed.
Så det, vi taler om her, er: Har man lavet en korrekt sagsbehandling med partshøring og notatpligt, har man overvejet alle muligheder osv. osv., som jeg har været inde på her?
Og det synes jeg er væsentligt at vi holder os for øje, nemlig at der er forskel på de to ting.