runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-04-29:
Nu kan jeg jo vældig godt lide hr. Finn Sørensen, men jeg synes, at det der er ved at være på grænsen: Det er hr. Finn Sørensen og Enhedslisten, der har forladt det forhandlingsbord, som døren stadig væk står åben ind til.
Døren ind til det forhandlingsrum står åben, og vi er nogle, der stadig væk gerne vil forhandle, fordi der ligger nogle rigtig vigtige ting på det bord inde i det forhandlingsrum.
Realiteten i dansk politik er, at regeringen gerne vil have flertal for sit forslag, og så indkalder man til forhandlinger.
Og det er jo ikke, fordi det er æbler og pærer, nej, det handler om nogle velfærdsydelser, som vi er bange for resulterer i social dumping, og derfor vil vi gerne have en række ting på bordet, som kan modstå det.
Men selvfølgelig vil jeg gerne støtte en erklæring om, at vi diskuterer de her ting – altid.
Men Enhedslisten skulle ikke være gået sin vej, det synes jeg virkelig ikke, og jeg håber virkelig ikke, at det ender med, at regeringen laver en aftale med de borgerlige, for den bliver asocial og usolidarisk, i modsætning til hvis man lavede en aftale med SF og Enhedslisten.
Vi så det også under finanslovsforhandlingerne, men jeg vil aldrig sige nej til at blive indkaldt til forhandlinger om at få sat en stopper for social dumping.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Tak til ordføreren for nogle klare politiske meldinger, som jeg er rygende, hamrende, uenig i, men jeg er glad for, at ordføreren i modsætning til de fleste andre ordførere, der har været på talerstolen, forholdt sig til den politiske substans i det; det kan jeg godt lide, for så får vi rene linjer, og så kan vælgerne også se, hvad det er, man har at vælge mellem.
Og det, som er den klare melding, som jeg læser den, er, at man fra Liberal Alliances side ikke er interesseret i, at vi får nogle redskaber, som kan sikre, at udenlandske virksomheder og udenlandske arbejdere opererer her i landet på lige vilkår.
Liberal Alliance er politisk set
rigtig godt tilfreds med reglerne om fri bevægelighed, fordi de netop giver den, så lad os kalde det konkurrence, i Liberal Alliances sprog, som gør, at vi er i gang med det, der hedder ræset mod bunden, når det drejer sig om løn- og ansættelsesvilkår på det danske arbejdsmarked.
Det er klar tale, tak for det.
Så skal jeg bare afvise, at vi med vores forslag ophøjer overenskomsterne til lovstof, eller at vi giver fagforeningerne lovstatus eller noget, der ligner; det er der overhovedet ikke tale om, det er totalt misforstået, og jeg forstår slet ikke, hvordan ordføreren når frem til det.
Bjarne Laustsen (S), 2014-04-29:
Af hensyn til protokollen skal jeg tilstå, at jeg glemte at sige, da jeg stod deroppe på talerstolen, at synspunktet om at afvise beslutningsforslagene også gælder Det Radikale Venstre.
Så er det på plads.
Så skal jeg spørge fru Pia Adelsteen til det der med, at man ikke synes, at danske arbejdere skal rejse ud.
Hvis der er danske firmaer, der får ordrer i udlandet, skulle de så ikke have en mulighed for at rejse ud?
Er det så ikke hykleri at ville stille nogle anderledes krav til folk, som kommer den anden vej her, frem for at have et åbent og frit marked?
Så vil jeg sige til det, som fru Pia Adelsteen har gang i, med at det er EU, der er en fjende i forhold til Danmark: Der kan EU slet ikke måle sig med Dansk Folkeparti.
Altså, i forhold til hvad Dansk Folkeparti har foretaget sig over for den samlede danske fagbevægelse både med hensyn til efterløn og med hensyn til dagpenge og med hensyn til fradrag for faglige kontingenter, er der ingen, der kan måle sig med de forslag, som netop Dansk Folkeparti er kommet med.
Derfor bliver det opfattet sådan, at den største trussel imod fagbevægelsen ikke er EU – det er Dansk Folkeparti.
Nick Hækkerup (S), 2014-04-29:
Det er jo det, der er sagen.
Mit parti går ikke ind for legalisering af cannabis.
Vi går ikke ind for, at narkotika skal være frit.
Præcis den samme argumentation, som spørgeren netop har anvendt, kan så efterfølgende anvendes på heroin eller på andre former for narkotika.
Vi går bare ikke ind for det, og det er jo en politisk holdning.
Så når der ikke er tale om et lægemiddel og man er uden for lægemiddelområdet, er det eneste, der er tilbage, spørgsmålet, om man vil have fri hash eller ej.
Det vil I.
Stine Brix (EL), 2014-04-29:
Der er flere forskellige ting, vi taler om.
Vi taler dels om medicinsk cannabis, altså egentlige produkter, som er tilberedt, og som findes i dag, dels om cannabis, som bruges medicinsk.
Det er fuldstændig rigtigt.
Det findes også i forskellige tilberedninger, også nogle, der ikke er godkendt i Danmark.
Det findes i fuldstændig ikkebearbejdet form.
Det findes i olier, og det findes i bl.a. en hollandsk udgave, hvor man har bearbejdet det.
Det er sådan set alle de ting, vi taler om i det her beslutningsforslag.
Camilla Hersom (RV), 2014-04-29:
Jeg bed bare mærke i, at et af de eksempler, der blev fremhævet fra talerstolen, handlede om folk, der røg en joint.
Det er i min optik helt almindelig cannabis, der er tale om, og ikke noget, der er bearbejdet på nogen som helst måde.
En anden ting er, at jeg lagde mærke til, at ordføreren på et tidspunkt omtalte, at patienter med posttraumatisk stress-syndrom kunne have glæde af at bruge cannabis.
Mener ordføreren, at det er anbefalelsesværdigt, at mennesker med en psykisk sygdom eller i hvert fald en psykisk sårbarhed selvmedicinerer sig med cannabis?
Eller mener ordføreren, at vi tværtimod har ret klare beviser på, at det forværrer ens psykiske tilstand, hvis man misbruger cannabis, og at det faktisk er et ret stort problem, vi kender til i psykiatrien i dag?
Stine Brix (EL), 2014-04-29:
Jeg kan fuldstændig bekræfte ordføreren i, at der er patienter, der medicinsk har glæde af at bruge cannabis, som ikke er tilberedt.
De efterspørger et tilberedt produkt, som de kan få adgang til lovligt.
Nogle tilbereder det selv, andre køber det af andre, der tilbereder det.
Det er jo det, der er virkeligheden i Danmark i dag.
Vi giver dem ikke nogen muligheder.
Vi giver dem ikke nogen alternativer til selv at dyrke det eller til at købe det ved kriminelle.
Det er for nogles vedkommende almindelig hash, som de bruger medicinsk, og som mange ville ønske de kunne erstatte med en tilberedning, f.eks. den hollandske udgave.
Det var til det ene spørgsmål.
I forhold til posttraumatisk stress: Ja, jeg kender selv til eksempler.
Det har også været omtalt i dagspressen.
Der var et norsk eksempel med en soldat, der havde posttraumatisk stress, der via Holland blev medicineret med Bedrocan, og som rejste til Holland og hentede sit produkt, og som havde god effekt af det.
Det handler jo ikke om misbrug af hash.
Det handler om at bruge det medicinske produkt, der er i hash, til at få hjælp til sin sygdom.
Han brugte tilberedningen Bedrocan til at få hjælp til sin posttraumatiske stress med god effekt.
Jane Heitmann (V), 2014-04-29:
Jeg er lille smule i tvivl om, hvad det helt præcis i virkeligheden er, som Enhedslisten mener.
For medicinsk og cannabis kan man vel godt argumentere for er en lille smule modsatrettede begreber.
Ordføreren nævnte indledningsvis en case med en fyr fra Information, som røg sig en joint, og det skulle han så tilsyneladende få det bedre af, altså selvoplevet.
Jeg har også hørt ordføreren rose den her form for selvmedicinering.
Så jeg vil gerne spørge ordføreren her: Er der andre diagnosegrupper end lige sklerose- og epilepsigrupperne, som ordføreren vil anbefale eksperimenterer med euforiserende, farlige stoffer?
Camilla Hersom (RV), 2014-04-29:
Det er gået op for mig i løbet af debatten i dag – sådan forstår jeg det i hvert fald – at når Enhedslisten taler om medicinsk cannabis, er det ikke medicinsk cannabis, Enhedslisten taler om.
Det, Enhedslisten taler om, er cannabis, som folk så selv bedømmer de bruger i medicinsk øjemed.
Vil Enhedslisten bekræfte, at det, Enhedslisten taler om, er cannabis?
Det har ikke noget at gøre med medicinske præparater.
Det har ikke noget at gøre med produkter, som er undersøgt, og som der er forsket i.
Det er cannabis, Enhedslisten fremhæver i sit beslutningsforslag.
Stine Brix (EL), 2014-04-29:
Vores forslag består jo af tre dele.
Den første, som jeg synes er meget væsentlig, uanset hvilket produkt vi taler om, handler jo om, at vi ikke mener, at de her patienter skal straffes for at træffe et valg, som de oplever medfører en væsentlig forbedring i forbindelse med den sygdom, de har.
Det mener Socialdemokraterne så.
Socialdemokraterne var også med til at skærpe straffen ad to omgange tilbage i 00'erne.
Det synes jeg er meget beklageligt.
Jeg tror ikke, det gavner nogen af de her patienter, og jeg forstår det faktisk ikke.
For i forbindelse med diskussionen af fixerum gik man jo ind på præmissen om, at der kan være situationer, hvor det ikke er gavnligt at straffe mennesker, som besidder et stof.
Så jeg forstår ikke, hvorfor man fastholder, at når det gælder patienter, der bruger cannabis medicinsk, skal der straffes.
Det er den ene ting.
Den anden ting angår det andet spørgsmål, som ordføreren stillede om udleveringstilladelser.
Ja, lad os da prøve at gå længere ned ad det spor.
Det sker bare ikke i dag, og derfor mener jeg, at vi har en forpligtelse til at lægge et pres på Sundhedsstyrelsen om ikke andet så for at sige, hvad det er, der skal til, for at vi kan komme videre ud ad det spor, så vi forhåbentlig kan skabe det vindue eller den mulighed, som faktisk ikke bliver brugt i dag.
Måske burde det ikke komme bag på mig, eftersom det var Venstre, der tilbage i 2004 tog initiativ til at kriminalisere besiddelse af euforiserende stoffer, altså det, at man har stof på sig til eget brug.
Det er jo lige præcis den regel, som rammer de patienter, som har gavn af cannabis.
Man tog også initiativ til så at skærpe straffen i 2007.
Kunne ordføreren måske hjælpe med at opklare det?
Jane Heitmann (V), 2014-04-29:
Det kunne ordføreren nemt.
Jeg skal jo beklage, at fru Stine Brix blander begreberne og måske ikke helt har forstået essensen af det at hjælpe og essensen af det at være liberal.
Det ene udelukker jo ikke det andet.
Der er ikke noget, jeg hellere vil som forebyggelsesordfører end at hjælpe syge mennesker til et bedre liv, til et liv uden smerter, men man skal gøre det på en sober, på en ordentlig, på en veldokumenteret og på en evident måde, og at frigive hash er hverken sobert, ordentligt eller veldokumenteret.
Stine Brix (EL), 2014-04-29:
Jeg ved ikke, om fru Jane Heitmann har talt med nogle af de mennesker, som har gavn af medicinsk cannabis i forhold til deres sygdom.
Jeg kender personligt flere, der er i den situation.
Der er tale om helt almindelige mennesker, for hvem det er grænseoverskridende at skulle skaffe sig det her produkt, som altså kan hjælpe dem imod smerter.
Jeg kan egentlig ikke forstå, hvordan fru Jane Heitmann kan gøre sig til dommer over, hvad der hjælper de patienter, når de patienter selv så klart udtrykker, at det faktisk gør en forskel.
Hvorfor skal fru Jane Heitmann bestemme, at det skal straffes med bøde eller fængsel?
Jane Heitmann (V), 2014-04-29:
Fru Stine Brix spørger, om jeg har talt med nogle af de her patienter.
Ja, jeg har talt med adskillige sclerosepatienter, både nogle, som har erfaringer med cannabis, og nogle, som ikke har det.
Stadig væk er mit udgangspunkt, at jeg rigtig gerne vil hjælpe syge mennesker, men jeg vil gøre det på en sober og på en ordentlig måde.
Jeg vil ikke hjælpe syge mennesker til at tage et stof, som vi ved er sundhedsskadeligt, og som vi ved kan skade de her mennesker – måske ikke i forhold til deres sklerose eller deres epilepsi, men i forhold til mange andre sundhedsparametre.
Uanset hvordan man vender og drejer det, er cannabis et euforiserende stof.
Det er farligt, og der er en grund til, at det ikke er lovligt.
Mette Bock (LA), 2014-04-29:
Tak for det.
Jeg synes faktisk, diskussionen om det her udmærkede beslutningsforslag fra Enhedslisten meget godt illustrerer, hvor ulykkeligt det kan være, når Christiansborg rammer virkeligheden.
Altså, her taler vi faktisk om mennesker, som er alvorligt syge, som er alvorligt smerterprægede, og som søger lindring for deres sygdom og for deres smerte.
De har bedt os politikere om at hjælpe dem til ikke at blive kriminaliseret, når de anvender cannabis i forbindelse med at søge lindring for deres sygdom.
Forslaget er jo meget enkelt.
Det handler om at sikre en straffrihed for borgere, som anvender cannabis, og for borgere, der dyrker cannabis til eget medicinsk forbrug.
Det handler om at undersøge mulighederne for at give udleveringstilladelse til den medicinske cannabis, som produceres og sælges i Holland, og det handler om at sikre klinisk forskning vedrørende medicinsk cannabis.
Jeg synes, det må være muligt at finde løsninger på de her problemer, og jeg synes simpelt hen ikke, vi kan være bekendt over for de her mennesker at afvise dem med, at der mangler evidens, afvise dem med, at der kan være bivirkninger – som om medicin ikke har bivirkninger!
Langt det meste medicin er stanghamrende giftigt, og det er fyldt med bivirkninger, men man anvender det alligevel, fordi man vurderer, at fordelene for patienterne er større end ulemperne.
Det stof, vi taler om her, er et stof, som vi kan have en helt anden diskussion om, med hensyn til hvorvidt det skal legaliseres eller ej, men det er i hvert fald et stof, som vi ved anvendes også af mennesker, som ikke er syge på den ene eller den anden måde.
Så det er et fredeligt forslag, som er efterspurgt af alvorligt syge mennesker.
Jeg synes, vi skylder at finde en løsning på det, og derfor ser vi positivt på Enhedslistens forslag.
Stine Brix (EL), 2014-04-29:
Tak til Folketinget for at behandle vores forslag, også selv om det er sent på aftenen.
Vi hører ofte fra personer, der selv bruger medicinsk cannabis for at lindre deres smerter.
Vi hører også fra pressen, at det faktisk er meget udbredt.
Jeg er ked af, at vi tilsyneladende ikke kan komme så meget længere i dag, for jeg mener faktisk, at det er at lukke øjnene for de mange patienter, der er derude, og som står med det problem, at vi ikke prøver at komme videre.
Lad mig prøve at fortælle et par af de historier, jeg selv er stødt på.
Der er Bo med sklerose, som optrådte i Information – det er ikke hans rigtige navn, men det er også sagen uvedkommende – og som sidder i kørestol.
Så snart han tager et par hiv, stopper spasmerne med det samme.
Der er ikke noget andet, der har hjulpet ham nogen sinde.
Han har prøvet kraftig kemoterapi, som fik ham til at få blod i urinen, og som gav en væsentlig forringet livskvalitet.
Der er Peter Svendsen, som var i samme situation som Bo.
Han har også sklerose, og han oplevede, at fordi han brugte medicinsk cannabis, bankede tre kriminalbetjente på hans dør og sagde, at det måtte han ikke.
Det er nogle af de her patienter, vi taler om, når det handler om medicinsk cannabis.
Der er også, som jeg selv berettede om, da vi var på samråd for nogle uger siden, patienter med meget stærke smerter, som vælger at bruge medicinsk cannabis frem for morfin, som vi jo skal huske er i familie med heroin, og som skaber voldsom afhængighed, til at dulme deres smerter i stedet for.
Vores forslag går som nævnt på tre forskellige punkter: for det første at fritage de patienter, som har en medicinsk grund til at bruge cannabis, fra straf; for det andet at gå nærmere ind i at undersøge, hvad der skal til for at få en udleveringstilladelse i forhold til Bedrocan, flere har sagt, at det godt kan lade sig gøre, det sker bare aldrig;
og for det tredje, at der afsættes ressourcer til forskning, flere har sagt, at de er positive, men de har også sagt, at det praktisk talt ikke kan lade sig gøre.
Jeg synes, at det er rigtig synd for de mennesker, som har et alvorligt problem, og som oplever, at cannabis hjælper dem i forhold til deres sygdom, at vi ved ikke at tage hånd om det her i realiteten tvinger dem til at begå kriminalitet, i realiteten tvinger dem til enten at dyrke et ulovligt stof selv eller gå ned og handle med rockere eller bander eller andre, der nu sælger cannabis, sådan som det er i dag.
Vi vil selvfølgelig forsøge at se, om vi nogle steder kan nå videre.
Jeg tror, at der er en mulighed, når det gælder forskning, men det kræver, at vi som Folketing forsøger at fjerne de barrierer, der er.
Der tror jeg at vi vil kunne gøre en voldsom forskel, ved at man ikke skal sidde med den stress, at man ud over at have en alvorlig sygdom også kan risikere, som Peter Svendsen oplevede det, at tre kriminalbetjente banker på ens dør.
Men tak for behandlingen.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-29:
Jeg vil gerne stille Enhedslistens ordfører, fru Stine Brix, et spørgsmål om de to meget illustrative patienteksempler, som ordføreren fremhæver her.
Har ordføreren spurgt dem, om de enten har forsøgt på fuldstændig legal vis at få udskrevet receptpligtig medicin til cannabis, hvilket lovgivningen giver mulighed for, nemlig Sativex, som er et godkendt præparat, og som er markedsført i Danmark til lige nøjagtig den patientgruppe, eller om de via speciallæge eller egen læge har forsøgt at få udleveret det let modulerede hashprodukt fra Holland, som også er en mulighed?
For hvis ikke det er forsøgt i de her to tilfælde, synes jeg faktisk ikke, de er repræsentative for beslutningsforslaget.
For lige nøjagtig dem burde der findes en anden mulighed, som er fuldt lovlig i dag.
Stine Brix (EL), 2014-04-29:
Jeg har ikke talt personligt med dem.
Jeg har læst deres historie, den enes i Information i sommer, og der beskriver Bo også, at han har fået recept både på Marinol og Sativex, men at det ikke har nogen effekt.
Der er en lille effekt af Sativex, men den er meget lille og ikke fuldt ud dækkende i forhold til det, som han ellers oplever.
Så man kan sige, at i hans situation er der prøvet de produkter, der findes.
Det er i øvrigt samme beskrivelse, som jeg oplever fra mange andre, som selvfølgelig prøver at undgå at skulle begå ulovligheder.
Det tror jeg ikke der er nogen der har lyst til, men de oplever, at de her produkter, der findes som medicinske præparater, faktisk ikke har den effekt, de efterspørger.
Jeg synes også, det er væsentligt at have med, at rigtig mange af de patienter, jeg taler med, ikke er interesseret i almindelig cannabis.
De er interesseret i en bearbejdning af cannabis, som ikke har en euforiserende effekt, altså en cannabisolie, som er meget vanskelig at få fat i i dag.
Men for mange af dem findes det alternativ ikke i dag, og det mener jeg at vi har en forpligtelse til at hjælpe dem med at få fat i.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-29:
De produceres kun på det illegale marked, det sorte marked.
Vi Socialdemokrater er fuldstændig enige i, at det ville være ønskværdigt, at der var et medicinalfirma, som tog den produktion op, så man fik noget, der entydigt havde en effekt, og som var undersøgt for bivirkninger.
Men jeg bliver nødt til at spørge til det tilfælde, der bliver nævnt, i forbindelse med at man gerne vil have hash som et let tillempet cannabisprodukt.
Der har vi Bedrocan, som kan udskrives, og derfor vil jeg bare sige, at hvis ordføreren eller jeg kommer i kontakt med patienter, så må vi anbefale dem at gå til deres egen læge eller deres egen speciallæge og prøve at få det udskrevet, for det er et let tillempet cannabisprodukt.
Det er ikke et olieprodukt, men jeg kan heller ikke se af beslutningsforslaget, at det er det, Enhedslisten faktisk vil tale for i dag.
Søren Espersen (DF), 2014-04-29:
Venstres ordfører siger, at så skal kommissionen komme med et forslag.
Hvordan harmonerer det med, at der står i den politiske aftale, at nedsættelse af kommissionen sker i en gensidig forståelse mellem aftaleparterne om, at aftaleparterne vil følge indstillingen fra kommissionen?
Så er det jo ikke et forslag, den her kommission kommer med, det er en færdig lov, som man så har bundet sig til at sige ja til.
Er det ikke temmelig usædvanligt?
Altså, lovgivningen lægges jo simpelt hen over i en kommission bestående af 4-6 medlemmer, og uanset om vi så kommer og siger, at nu skal folketingsmedlemmerne have 3 mio. kr. i løn, eller at deres løn skal halveres i forhold til det, de får nu, så vil man bare stemme ja.
Er det at komme med et forslag?
Pernille Skipper (EL), 2014-04-29:
Det synes jeg er spændende.
Hvad er det så, der er anderledes ved det forslag, Venstre havde tilbage i 2012, i forhold til det, vi så diskuterer i dag?
Det er sådan bare, fordi der nok er noget, jeg ikke har forstået.
Mike Legarth (KF), 2014-04-29:
Ja, det er der så – altså noget, der ikke er forstået – for der er ikke nogen forskel på det.
Det er klart, at når Folketinget stemmer, tager medlemmerne ansvar.
Og det er det samme, der er givet udtryk for tidligere, nemlig at Folketinget har ansvaret for de beslutninger, der bliver truffet her.
Det tror vi er en god model.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-04-29:
Jeg synes bare, det bliver lidt for tykt, selv om det er sidst på aftenen.
Det er fair nok, at man har skiftet synspunkt, og det må man jo så stå ved, og det synes jeg sådan set ordførerne for de øvrige partier, der har skiftet synspunkt, har gjort.
Jeg synes, det ville klæde Det Konservative Folkeparti at indrømme, at det, som partiformanden sagde for 2 år siden, altså var, at det var en rigtig dårlig idé, at man satte det over i en kommission, hvis indstilling man bare skulle følge.
I dag er det dét, man er tilhænger af.
Det interessante er jo ikke, at partiet har skiftet holdning – det interessante er, at man fortæller hvorfor og ikke bare lader som om, at det er det samme.
Mike Legarth (KF), 2014-04-29:
Det, der jo er afgørende, er, at vi får truffet en beslutning, der er respekt om.
Det ville der jo ikke være, hvis vi her i Folketingssalen bestemte, hvad vi skulle have i løn.
Det ville jo give alverdens problemer – det har vi jo set, det er laveste fællesnævner, og hr. Simon Emil Ammitzbøll er jo en af dem, der nu viser, at han også følger folkestrømningen i den her sammenhæng.
Det synes jeg at der danner sig et billede af.
Jeg tror på, at det her er den rigtige måde at få fastlagt et system, der er helhedsdækkende, og som tjener os bedst, og så er det altså, når dagen er omme, uanset hvordan man formulerer det, os selv, der tager ansvaret for det, ikke?
Man kan jo godt i en eller en anden vild fantasi forestille sig, at der kommer et eller en helt grotesk forslag, men så har man jo stadig væk muligheden for at forholde sig til indstillingen.
Det er vi, fordi vi har sikret os og er overbevist om, at den proces og den metode, der bliver bragt i anvendelse, giver et fair resultat.
Den indstilling har vi tænkt os at følge, men ansvaret er stadig vores.
Det er stadig væk os, der trykker på knappen og tager ansvaret for det.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-04-29:
Jeg synes, for nu at sige det, som det er, at det nærmer sig et overgreb på det danske sprog, som man gerne skulle værne lidt mere om herinde.
Altså, det er jo i virkeligheden nogle hårde beskyldninger imod hr. Lars Barfoed, der kommer fra Folketings talerstol, for hr. Lars Barfoed argumenterede for 2 år siden for det, som jeg argumenterer for, og nu får jeg at vide af hr. Mike Legarth, at det er et udtryk for laveste fællesnævner, og at det må man klare internt.
Det, jeg i al stilfærdighed og fredsommelighed spørger til, er: Hvad er det, der har gjort, at man har skiftet holdning fra at sige, at Folketinget ikke tog ansvar, hvis man lagde det i en kommission, til, at hr. Mike Legarth nu siger, at Folketinget tager ansvar, hvis man lægger det i en kommission?
Det er jo altså hinandens modsætninger, og jeg forstår ikke, hvorfor man skal forvride debatten på den måde, og at man ikke vil indrømme, at man har skiftet holdning, og forklare hvorfor.
Det har de andre, der har skiftet holdning, dog i det mindste taget sig selv så alvorligt at gøre.
Jeg synes faktisk, at man undlader at tage sig selv, sit parti og sine argumenter alvorligt, når man lader, som om to modsatrettede synspunkter er de samme.
Så er der jo ingen grund til at debattere, ingen grund til at diskutere.
Kom dog med en forklaring.