runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-10:
Nej, det synes jeg da ikke er besværligt.
Det er da en fin mekanisme, som sikrer, at hvis der er et virkelig, virkelig stort behov for en folkeafstemning generelt, så har man mulighed for det.
Men igen, jeg ved ikke, om jeg kan tilføje så meget nyt, fordi det jo er mange af de samme spørgsmål, jeg får igen og igen.
Jeg forstår også godt indvendingerne og pointerne i dem, men jeg tror ikke, at jeg kan sige så meget andet end det, jeg allerede har sagt, nemlig at vi synes, det ville være for voldsomt, hvis vi eksempelvis skulle tilslutte os en sådan retsforordning om, at det bliver nemmere for danske virksomheder at få gæld i tyske virksomheder, hvis vi skylder dem penge – og at vi så skulle have en folkeafstemning om det.
Nogle gange kan der være nogle ting, som er så indlysende og måske også tekniske, at det ikke har nogen interesse at lave en folkeafstemning om og heller ikke vil være rimeligt at kræve det.
Christina Egelund (LA), 2015-11-10:
Tak for det.
Ordføreren sagde, at, citat, der er intet vigtigere for Det Konservative Folkeparti end national suverænitet.
Det er jo et velkendt synspunkt fra Det Konservative Folkeparti, men jeg synes bare, at set i det lys er det jo meget underligt, at Det Konservative Folkeparti ikke griber chancen og stemmer for Enhedslistens ændringsforslag, som netop sikrer, at skal der afgives lige præcis national suverænitet i fremtiden, så skal det ske efter grundlovens § 20 og principperne, som er beskrevet deri.
I sit svar til fru Pernille Skipper sagde ordføreren, at, citat, det er besværligt at holde folkeafstemninger om ting, som kan have mere teknisk karakter, og det kan vi sådan set være enige om, men derfor er det jo så godt, at der lige præcis i Enhedslistens forslag er taget højde for den procedure, som er beskrevet i grundloven, nemlig at man kan gøre det med fem sjettedeles flertal her i Folketinget.
Derfor er mit spørgsmål: Synes ordføreren også, at det er besværligt at skulle have fem sjettedeles flertal i Folketinget, før man afgiver suverænitet?
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-10:
Jeg er helt enig i, at hr. Jeppe Jakobsen mudrer billedet over for befolkningen ved at sammenligne de to ting og gøre det til det samme, nemlig at Schlüter er kommet med en forkert forudsigelse engang omkring, hvordan EU skulle udvikle sig, og sammenligne det med en nedskrevet aftale mellem de politiske partier.
Jeg er helt enig i, at når hr. Jeppe Jakobsen drager den sammenligning, og hr. Hans Kristian Skibby også gjorde det, kan det være svært for folk udenfor at se forskel. Men der er en meget klar forskel på de to ting.
Jeppe Jakobsen (DF), 2015-11-10:
Tak for det.
Kan ordføreren så forstå, at det kan være svært som ganske almindelige borgere her i Danmark at sondre imellem, når politikere siger noget som værende en forudsigelse eller en aftale eller et løfte eller en hensigtserklæring, for jeg synes, at vi mudrer det lidt for de stakkels borgere her i landet, når man sådan skal have ualmindelig meget politisk snilde for at forstå, hvad politikerne egentlig lover, og hvad de ellers sådan bare tænker kunne ske.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-10:
Det er sådan, at man skal skelne mellem forudsigelser og vurderinger fra politikere og så politiske aftaler mellem politiske partier.
Det er meget forskellige ting.
Der er masser af eksempler på, at politikere er kommet med forkerte vurderinger, forkerte forudsigelser af, hvordan tingene kommer til at gå.
Men der er ikke masser af eksempler på, at man herinde i Folketinget er ligeglad med nogle klokkeklare nedskrevne aftaler mellem de politiske partier, som man endda sender ud til hele Danmarks befolkning til gennemsyn, og som man så bare bagefter blæser på.
Det er der altså ikke tradition for.
Hvis man som politisk parti begynder at løbe fra sine aftaler, er man bare færdig med at lave aftaler herinde, og så sætter man sig selv uden for politisk indflydelse.
Så derfor er politiske aftaler en meget stærk garanti, og det er en stærkere garanti end en juridisk garanti.
Det var også derfor, at vi hørte før under debatten med venstrefløjen, at der blev sagt, at muligheden for, at asyl- og flygtningepolitik blev en del af EU, var kommet længere væk med den her politiske aftale, vi har indgået, end den var før.
Christina Egelund (LA), 2015-11-10:
Men det er jo præcis til den slags spørgsmål, at vi har ordningen om fem sjettedeles flertal her i Folketinget, og når ordføreren siger, at han synes, at det er en fin mekanisme, og at man også kan gøre brug af den ordning, så vil jeg bare opfordre Det Konservative Folkeparti til at stemme for det af Enhedslisten stillede forslag.
Det kan I sagtens nå endnu.
Jeppe Jakobsen (DF), 2015-11-10:
Tak for det.
Ordføreren lagde ud med at minde Tinget om, hvor solide politiske aftaler var kontra juridiske aftaler.
Så vil jeg bare gerne følge lidt op der, hvor hr. Hans Kristian Skibby sluttede, nemlig udtalelsen i 1986 fra den konservative statsminister, hr. Poul Schlüter, som proklamerede, at Unionen var stendød.
Så jeg vil bare spørge ordføreren med hensyn til de løfter, som nu bliver givet af det store flertal i Folketinget, om det sådan er den samme årrække, altså om vi kan forvente, at det har en levetid på 7 år?
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-10:
Jeg forstår godt bekymringen, men jeg må igen sige, og jeg sagde det også før, at det her Folketing altså i forvejen har muligheder for at træffe nogle beslutninger, som er langt mere alvorlige end muligheden for at tilslutte sig nogle småaftaler inden for retsområdet i EU.
Og det er bare der, hvor jeg siger, at hvis ikke vi har tiltro til, at Folketinget kan træffe nogle beslutninger inden for det her begrænsede område, så har vi et større problem end lige den her folkeafstemning.
Så jeg tror ikke, det bliver sådan, at det bare kommer til at eskalere, og at der bliver tilvalgt en hel masse ting, som voldsomt udvider EU's betydning og indflydelse på danske forhold.
Christian Juhl (EL), 2015-11-10:
Jeg vil gerne have lov til at fortsætte lidt ad det der spor.
Man kunne blive enige om, at der er små ting og store ting.
Hvis man så er enige om, at grundloven befatter sig med suverænitetsafgivelse, dvs. afgivelse af magt i væsentligt omfang – væsentligt omfang – og om, at man skubber alle de små ting væk, er det så sådan, at Enhedslisten og hr. Jarlov er enige om, at de væsentlige ting principielt burde sendes til folkeafstemning eller i hvert fald have et kvalificeret flertal i Folketingssalen?
Det er ikke sådan, at jeg siger, at der er nogen, der er ukvalificerede, men der skal være fem sjettedeles flertal i salen, hvis de skal vedtages – de væsentlige ting.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-10:
Jeg siger, hvad min holdning vil være.
Hvis der kommer nogle meget, meget store ting, som skal overlades til EU, mener jeg, det er rigtigt at tage en folkeafstemning om det.
Det kommer vi ikke til.
Christian Juhl (EL), 2015-11-10:
Det vil sige, at vi er enige om det.
Men hvordan i alverden skaber vi så en situation, hvor hr. Jarlov kan få sine kammerater med i den der aftale?
Der er jo ingen garanti for, at det så sker, selv om hr. Rasmus Jarlov stemmer anderledes, end han har lovet inderkredsen at gøre.
Det er der, jeg synes problemet ligger, og det er det, vi kan løse ved at stemme for Enhedslistens forslag.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-10:
Det er jo fuldstændig rigtigt.
Og jeg skal helt sikkert anerkende Enhedslistens pointe med, at der her kan være noget, som jeg godt kan forstå gør, at der er nogle, der tænker: Overlader vi nu ikke for meget til Folketinget?
Men jeg kan jo ikke svare andet end det, jeg hidtil har sagt, nemlig at Folketinget i forvejen er et organ, som har mulighed for at træffe nogle meget, meget vidtgående beslutninger på Danmarks vegne, og at man er nødt til at have noget tiltro til, at vi vil træffe de rigtige beslutninger, også når det handler om tilvalg af aftaler på retsområdet inden for det her begrænsede område af EU.
Vi må så arbejde sammen om det, hvis der kommer nogle store ting, og så må vi jo kræve en folkeafstemning.
Men der er der en risiko, og den skal så opvejes af de meget konkrete problemer, der bliver løst for danske borgere og virksomheder, ved at vi får en tilvalgsordning, som jeg egentlig også synes er et ret generøst tilbud fra de andre medlemslande til Danmark, nemlig at vi kan tilvælge de ting, der er til fordel for os.
Esben Lunde Larsen (V), 2015-11-11:
Jeg takker for spørgsmålet.
Det er en prioritet for regeringen, at der er adgang til relevant videregående uddannelse i hele landet, og det forventer jeg selvfølgelig at uddannelsesinstitutionerne tager med i deres overvejelser.
Dels vil ikke vi efterlade en større gruppe af unge mennesker som ufaglærte studenter, fordi de ikke ønsker at rejse langt væk og der ikke er nogen tilbud om videregående uddannelse i området, dels er veluddannet arbejdskraft, som matcher arbejdsmarkedets behov regionalt og lokalt, centralt for øget vækst og beskæftigelse i virksomhederne.
Orla Hav (S), 2015-11-11:
Tak for det, og jeg læser op: Hvordan harmonerer eventuelle lukninger af mindre, decentrale uddannelsestilbud med regeringens ønske om at styrke et samlet Danmark?
Hvordan harmonerer eventuelle lukninger af mindre, decentrale uddannelsestilbud med regeringens ønske om at styrke et samlet Danmark?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til begrundelsen i spm. nr. S 211.
Esben Lunde Larsen (V), 2015-11-11:
Men det kan jo godt undre mig lidt, at spørgerens eget parti i finanslovsforslaget overhovedet ikke adresserer uddannelsesområdet under det ressort, som jeg har ansvaret for, hvis man er så optaget af at bevare uddannelsespladser i hele landet, ligesom det kan undre mig, at man har været medvirkende til at skære ned på hundredvis af studiepladser uden for hovedstaden, da man skar ned på antallet af studiepladser under SR-regeringen.
Lea Wermelin (S), 2015-11-11:
Vi ved jo, hvor afgørende lokale uddannelsesudbud er for netop vækst og udvikling, og det fremgik også fra bl.a. Center for Regional- og Turismeforskning på den høring, som Udvalget for Landdistrikter og Øer holdt.
Det påvirker selvfølgelig både dem, der får en uddannelse, men jo også det lokale erhvervsliv, men jeg kan forstå, at ministeren ikke rigtig vil komme det nærmere.
Hvis vi så står i den situation, hvor I vedtager de her nedskæringer, som får store konsekvenser for landets yderområder, vil ministeren så gribe ind, hvis det er sådan, at resultatet bliver at lukke uddannelsesudbud, altså hvis det er det eneste, som lederne kan se som en udvej?
Esben Lunde Larsen (V), 2015-11-11:
Men jeg giver ikke garantier, for dynamiske udviklinger i uddannelsessektoren vil være der til enhver tid.
Det er regeringens ambition, at uddannelsesforlægningerne ikke skal blive færre, men det er klart, at søgemønstrene afgør det.
Nu er det væsentligt at få finansloven på plads, og så optager vi naturligvis en grundig dialog med de institutionsledelser, der skal udmønte omprioriteringsbidraget.
Lea Wermelin (S), 2015-11-11:
Jeg deler sådan set fuldstændig ambitionen og målsætningen om, at vi skal have uddannelsesudbud i alle dele af landet.
Jeg synes bare, det er meget flot, at ministeren kan stå og sige, at man har sendt et signal om, at uddannelsesudbuddene på Bornholm og andre steder i landet skal bevares, når man samtidig skærer ned, mens man siger, at man har tillid til de ledere, der er på uddannelsesinstitutionerne, hvor de selv samme ledere siger: Jamen vi kan ikke få økonomien til at hænge sammen.
Det er jo lidt flot så at stå her og påstå, at resultatet vil være noget andet end det, som dem, der har fingrene nede i det, det handler om, siger vil være resultatet.
Så jeg vil bare endnu engang spørge ministeren i dag: Hvis der ikke bliver en nedgang i antallet af elever, kan ministeren så garantere, at der ikke kommer nogen lukninger af uddannelsesudbud ude i landets yderområder?
Esben Lunde Larsen (V), 2015-11-11:
Tak for spørgsmålet.
Jamen det er jo klart, at man aldrig kan afvise, at der er uddannelsesudbud, der vil lukke, hvis studerende ikke søger til de enkelte uddannelsesinstitutioner.
Og spørgeren ved jo fra Bornholm, at eksempelvis læreruddannelsen på Bornholm har haft en nedgang i antallet af ansøgere.
Det er jeg utrolig ærgerlig over, fordi jeg ønsker, at vi har forlagte uddannelsesudbud af en både god kvalitet og også et volumen. Så på den måde er det naturligvis ikke muligt at give garantier i det her land, for en uddannelsespolitik og et søgningsmønster er dynamisk.
Lea Wermelin (S), 2015-11-11:
Selv om ministeren måske ikke har set det, så har jeg faktisk siddet i salen og også hørt det, som ministeren sagde før.
Og i modsætning til ministeren var jeg faktisk også til høringen, hvor den her liste blev præsenteret med overskriften: Kommuner potentielt i farezonen.
Og det dækker jo over, at netop små uddannelsesudbud ofte koster mere.
Ministeren nævner det ekstraordinære tilskud, som bliver givet til Bornholm.
Det er jo så i øvrigt noget, som ministeren og jeg har skrevet lidt sammen om
jf. spørgsmål fra mig, fordi det tilskud allerede blev aftalt med den tidligere regering.
Det gjorde det, fordi små udbud jo nødvendigvis er dyrere, når der er færre elever, men det ændrer ikke på, at netop UCC, som bl.a. har ansvaret for nogle af de uddannelser, siger, at de ikke kan få økonomien til at hænge sammen, sådan som det ser ud nu, med de nedskæringer, der jo er blevet varslet.
Det er også derfor, at jeg spørger i dag.
For det er vel rimelig nærliggende at antage, hvis man deltog på høringen, at de her nedskæringer ikke alene vil ramme antallet af udbud – det sagde Camilla Wang, der jo er rektor for UC Sjælland, at de med sikkerhed ville – men også vil ramme kvaliteten af uddannelserne.
Så jeg synes, det er meget flot, at man kan stå og afvise, at det er et scenarie, som kan ske, som netop Danmarks Evalueringsinstitut også har oplistet.
Så er det ikke nærliggende, at der kan blive tale om, at uddannelsesudbud lukker, eller vil ministeren i dag afvise, at det kan ske?
Esben Lunde Larsen (V), 2015-11-11:
Nu er det lidt ærgerligt, at spørgeren, som jeg gerne vil takke for spørgsmålet, ikke er kommet herned lidt tidligere, for der afviste jeg i et lignende spørgsmål fra et andet folketingsmedlem den præmis, som spørgeren lægger til grund for spørgsmålet i forhold til Danmarks Evalueringsinstitut.
For Danmarks Evalueringsinstitut har i den konference, der har været, ikke udpeget uddannelser på Bornholm eller andre steder i landet som lukningstruede.
Den slide, som Danmarks Evalueringsinstitut præsenterede til høringen i Udvalget for Landdistrikter og Øer onsdag den 4. november, var en liste over kommuner med små uddannelsesudbud.
Og jeg kan sige det, som jeg også sagde til den forrige spørger: At være lille er altså ikke det samme som at være lukningstruet.
Det er en prioritet for regeringen, at der er adgang til relevant videregående uddannelse i hele landet, og det forventer jeg selvfølgelig at uddannelsesinstitutionerne tager med i deres overvejelser.
Jeg har stor tillid til, at uddannelsesinstitutionerne vil have fokus på at udbyde uddannelser af høj kvalitet og effektiv institutionsdrift.
I forhold til lige præcis Bornholm vil jeg gerne bemærke, at det særlige tilskud til uddannelse på Bornholm, som professionshøjskolen UCC modtager, fra 2016 er forhøjet til 4,2 mio. kr. årligt.
Herudover ydes der også særlige tilskud til aktiviteterne på Bornholm.
Tilsvarende har regeringen på finanslovsforslaget for 2016 afsat en særskilt bevilling for at sikre et fremtidigt og fortsat regionalt forankret udbud i forhold til kunsthåndværk, glas og keramik på Bornholm.
Fuldt indfaset andrager bevillingen 6,2 mio. kr. årligt.
Lea Wermelin (S), 2015-11-11:
Tak for det.
Hvad er ministerens holdning til, at Danmarks Evalueringsinstitut vurderer, at flere uddannelsesudbud på Bornholm er i farezonen for at lukke, hvis regeringen gennemfører de varslede uddannelsesnedskæringer, når vi ved, hvor stor betydning uddannelsesudbud har for lokal vækst og udvikling?
Orla Hav (S), 2015-11-11:
Ja, det er jo rigtig fint, at ministeren har stor tillid til institutionerne og dem, der tager beslutninger i institutionerne.
Men lader ministeren også institutionerne have en mulighed for at udleve den prioritet, at vi skal have gode uddannelsestilbud alle steder og til rigtig brede grupper?
Og her taler vi jo om sygeplejersker uddannet i Thisted til et smalt arbejdsmarked, og vi ved, at det er helt afgørende, at man kan rekruttere sygeplejersker til Thisted Sygehus.
Hvis det er sådan, at man risikerer, at den uddannelse falder væk i Thisted, så frygter jeg i høj grad rekrutteringsproblemer ved Thisted Sygehus oven i de rekrutteringsproblemer, der er i forbindelse med at skaffe læger til dette sygehus.
Jeg synes, det er kortsigtet, og jeg synes, ministeren skylder et bedre svar end at sige, at han har stor tiltro til de bestyrelser, der er blevet sat til at forvalte pengene mest lønsomt.
Lea Wermelin (S), 2015-11-11:
Hvad er ministerens holdning til, at Danmarks Evalueringsinstitut vurderer, at flere uddannelsesudbud på Bornholm er i farezonen for at lukke, hvis regeringen gennemfører de varslede uddannelsesnedskæringer, når vi ved, hvor stor betydning uddannelsesudbud har for lokal vækst og udvikling?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til oplægget fra Danmarks Evalueringsinstitut til høringen i Udvalget for Landdistrikter og Øer den 4. november om, hvilke konsekvenser regeringens forslag til besparelser på uddannelsesområdet vil få for uddannelser og uddannelsessteder uden for de større byer m.m.
Karina Adsbøl (DF), 2015-11-11:
Henset til at kommunalbestyrelsen i forbindelse med en hjemgivelse af et tvangsanbragt barn skal træffe beslutning om en hjemtagelsesperiode, mener ministeren så, at det er rimeligt, at kommunalbestyrelsen kan strække perioden i op til 6 måneder, og påtænker ministeren ændringer i serviceloven i forhold til hjemgivelse af anbragte børn, set i lyset af at børn mister tilknytningen til deres netværk, jo længere tid de er anbragt uden for hjemmet?
Esben Lunde Larsen (V), 2015-11-11:
Men derfor kan det da også godt undre mig, hvorfor spørgeren som medlem af det daværende regeringsparti i sidste periode bidrog til at nedskære i hundredvis af studiepladser på netop professionshøjskoler og erhvervsakademier uden for hovedstaden, vel at mærke uden at tage institutionsledelsernes bekymring til efterretning.
Karina Adsbøl (DF), 2015-11-11:
Nu taler ministeren om ældre børn, men det er sådan, at børn skal høres, så man kan jo passende spørge børnene om det, og så kan man jo høre børnenes ord om deres ønske og deres behov.
Noget andet er, at ministeren siger, at det ikke må vare længere, end hvad der er behov for.
Jamen hvornår må det så tage op til 6 måneder?
Jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren sige, hvornår en hjemgivelsesperiode må vare 6 måneder.
En række eksempler på det ville da være fantastisk at få.
Karen Ellemann (V), 2015-11-11:
Det kan tage op til 6 måneder.
Nogle gange kan det være i løbet af ganske få dage, og i udgangspunktet tror jeg ikke, at der er nogle, der sådan pr. automatik siger, at man har en interesse i sådan en meget lang hjemgivelsesperiode, medmindre der er behov for det.
Det var bl.a. min første del af besvarelsen, når vi taler om ældre børn, hvor man måske netop har et helt nyt netværk og har haft en hverdag i sin anbringelse.
Der kan der være tale om, at det er ganske fornuftigt at bruge noget tid på den forandring, som der jo alt andet lige sker i et barns liv.
Men der er jo vidt forskellige hensyn at tage, og det er også derfor, at man opererer med nærmest fra få dage og op til 6 måneder.
Det må være en konkret og individuel vurdering i hver enkelt sag.
Karina Adsbøl (DF), 2015-11-11:
Så jeg håber i hvert fald – og jeg bringer det videre – at de må rette henvendelse til ministeriet om de udfordringer, der er, i forhold til den her problematik om, at det kan tage 6 måneder, hvis man benytter sig af den og man ikke arbejder på den her hjemgivelse.
Nu ved jeg godt, at Ankestyrelsen siger, at anbragte børn skal have tid til at omstille sig.
Men omvendt skal man jo tænke på, at man kan fjerne et barn fra dets netværk på nul komma fem, og det skal man også gøre, hvis barnet er udsat for fare eller andet.
Det er bare for at se det i samme kontekst, som man siger man kan fjerne et barn ud fra.
Men en periode på 6 måneder er jo lang tid.
Karen Ellemann (V), 2015-11-11:
Jeg er sådan set enig i, at der jo netop tegner sig et billede af, at 6 måneder er maksimum, men at der også kan være tale om meget, meget få dage.
Derfor er det jo vanskeligt at vurdere, om lovgivningen er tilstrækkelig.
Jeg vil ikke stå sådan og kommentere enkeltsager.
Men når der er tale om ganske små børn og nogle børn, der har været anbragt, så er det jo stadig væk også en diskussion om, hvorvidt forældrene er rede til at tage vare på barnet, når barnet så igen bliver hjemgivet.
Det er den konkrete og individuelle vurdering, som kommunen som myndighed foretager hver evig eneste gang.
Karina Adsbøl (DF), 2015-11-11:
Tak for svaret.
Ministeren har også svaret skriftligt.
Men det, der undrer mig, er jo, at det, der sker, og som jeg får henvendelser i min indbakke om, er, at borgere oplever, at deres barn – måske er barnet nyfødt – bliver anbragt uden for hjemmet.
Så er der en hjemgivelsesperiode, og når der er blevet truffet en beslutning om, at barnet skal hjem, så trækker kommunen det ud i op til 6 måneder.
Og når der er tale om et nyfødt barn, er det sådan, at det barn hurtigt mister tilknytningen til sine forældre.
Derfor synes jeg, at vi skal se på, om der kan foretages ændringer i lovgivningen, når vi nu snakker om 6 måneder.
Ministeren taler om, at det skal være alt efter behov.
Men altså, er det ikke korrekt opfattet, at når et barn er anbragt uden for hjemmet, skal man arbejde for, at det barn skal hjemgives?
Altså at man skal arbejde for, at det bevarer tilknytningen til netværket, og at det ikke skal være anbragt uden for hjemmet altid.
Karen Ellemann (V), 2015-11-11:
Lad mig starte med at sige tak for spørgsmålet, som jo handler om kommunernes afgørelse om hjemgivelse af anbragte børn og netop også fastsættelsen af hjemgivelsesperiodens længde.
For det pågældende barn skal jo vænne sig til, at det så igen er forældrene, som står for den daglige omsorg, og det er klart, at der selvfølgelig formentlig både er venner og netværk i forbindelse med anbringelsen, som der så skal tages afsked med.
Det siger sig selv, at det er enormt store ændringer i et barns liv, og det er nogle ændringer, som et barn formentlig også skal have tid til at vænne sig til og til at forberede sig på.
Derfor er der fastsat regler i serviceloven om, at kommunerne som udgangspunkt skal fastsætte en hjemgivelsesperiode, når en anbringelse skal ophøre.
Og sådan en hjemgivelsesperiode kan vare op til 6 måneder, men den må heller aldrig være længere, end hvad der er behov for.
Det betyder, at hjemgivelsesperioden i nogle tilfælde kan vare få dage, men der kan også være tilfælde, hvor der kan være behov for at bruge den fulde længde, altså op til de 6 måneder.
Det vil jo selvfølgelig altid afhænge af den enkelte sag og ske under hensyn til barnets behov for kontinuitet og tryghed.
Og der skal kommunerne selvfølgelig sikre barnets kontakt til forældre og netværk under anbringelsen og jo også i hjemgivelsesperioden.
Der er tale om nogle regler her, som alle partier, undtagen Enhedslisten, støttede, da de blev indført tilbage i 2009, og spørgsmålet er, om jeg har tænkt mig at ændre på dem.
Der vil jeg så bare konstatere, at jeg sådan set grundlæggende mener, at der er tale om, at vi har nogle gode og fornuftige regler, som netop tager udgangspunkt i hensynet til barnet, og derfor har jeg ikke nogen planer om at ændre på de regler. En lille bonusoplysning er, at SFI er ved at lave en evaluering af de langsigtede effekter af lovændringerne om den her kontinuitet i anbringelsen fra 2009, og det er en rapport, som vi vil få forelagt senere.