Per Stig Møller (KF), 2011-02-10:
Beslutningsforslaget har til formål, som formanden allerede har læst op, at udelukke tv-stationer, der ikke følger dansk lovgivning, fra at få støtte fra public service-puljen.
Hvad ville det reelt medføre?
Det ville reelt medføre, at det kun var TV 2, der ville få fornøjelse af støtten, og det ville være i modstrid med den regel, der siger, at ingen enkelt tv-station kan modtage mere end 50 pct. af de samlede puljemidler; de ville få dem alle, så der ville man bryde den regel.
De øvrige tv-stationer, der kan ses af mindst 50 pct. af de danske husstande, er nemlig næsten alle sammen etableret i Storbritannien, der som bekendt er SBS- og Viasatstationer.
De skal derfor følge britisk lovgivning, da det er i Storbritannien, og de tillader reklameafbrydelser i programmerne.
Lad mig minde om, hvad der i sin tid var formålet med puljen, som alle forslagsstillerne var med til at vedtage.
Formålet var at give dansk drama og danske dokumentarprogrammer større udbredelse, end de får gennem DR og TV 2.
Derfor støtter puljen kommercielle tv-stationer, som har stor udbredelse, men som ikke nødvendigvis vil investere i programmer, der ikke er kommercielt attraktive, som f.eks. drama og dokumentarprogrammer.
Derfor var det klogt, at Socialdemokraterne, SF, Det Radikale Venstre, regeringen og Dansk Folkeparti vedtog, at public service-puljen også kunne gives til kommercielle stationer, fordi man derved også fik drama og dokumentarprogrammer af høj kvalitet ind i dem.
Og det har jo også været en succes; det kan jeg rose Socialdemokraterne, SF, Det Radikale Venstre, regeringen og DF for.
Beslutningsforslaget indeholder to forslag.
Det ene er at undersøge muligheden for at udelukke tv-stationer, som ikke overholder dansk lovgivning generelt – og det var altså det, man tillod før.
Det andet er at forbyde reklameafbrydelser i støttede programmer – det vidste man godt at man havde.
Med hensyn til det første forslag har Europa-Kommissionen uformelt oplyst, at den skønner, at det ikke vil være muligt at stille som betingelse for støtte, at en tv-station overholder dansk lovgivning i hele sin sendeflade, og det er da klart, hvis den sender fra London.
Det vil sige, at vi så skulle vende tilbage til gamle tiders jamming, hvor vi jammer fra London eller fra udlandet, men det gør vi ikke.
Men hvis vi indfører en sådan betingelse, risikerer vi jo netop at afskrække de tv-stationer, som er relevante i public service-pulje-sammenhæng, fra at søge, og det er jo altså så – om man kan lide det eller ej – de stationer, der har hjemsted i Storbritannien, og det havde de også, dengang Socialdemokratiet, SF, Det Radikale Venstre, regeringen og Dansk Folkeparti vedtog puljen.
Støtte fra public service-puljen er ikke en fuld finansiering, men beløber sig efter reglerne til maksimalt 50 pct.
I sin evalueringsrapport fra februar sidste år oplyste Det Danske Filminstitut, at støtteprocenten reelt havde været 35, altså havde tv-stationerne selv lagt resten til, og det skal vi jo kun rose dem for.
Jeg tror ikke, at de penge nødvendigvis var blevet brugt til dansk drama og danske dokumentarprogrammer, hvis ikke vi havde haft public service-puljen.
Forslagsstillerne ser en modsætning mellem på den ene side mediepolitikkens formål – at sikre pluralisme, demokratisk medleven, tilgængelighed, oplysning, kritisk journalistik og kvalitet i bredeste forstand – og på den anden side støtte til tv-stationer, der ikke følger dansk lovgivning.
Men det er jo ikke korrekt.
Vi bidrager med public service-puljen netop til at opfylde dette formål ved at øge udbredelsen af public service-programmer, sådan som Socialdemokratiet, SF, Det Radikale Venstre, regeringen og Dansk Folkeparti klogt besluttede for nogle år siden.
Det vil man så lave om nu, men derfor kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.