runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-05-06:
Der vil jeg nu nok vove at påstå, at vi skam også med denne regering har set eksempler på, at man forsøger at gennemføre it-projekter eller andet, hvor man faktisk har tilvejebragt besparelserne, allerede inden de overhovedet findes.
Så jeg vil sige, at jeg på den måde ikke tror, at de bemærkninger, der er i forslaget her, er så meget anderledes end det, vi nogle gange har set på lovgivningsområdet fra den her regerings side, hvor man kan skrive, at forslag er omkostningsneutrale, selv om vi andre netop påstår, at de kræver en investering.
Men nu når jeg har hørt Venstres ordførers, fru Sophie Løhdes, tale, er jeg overbevist om, at man var villig til at kigge på, om der skulle midler fra satspuljen til at igangsætte sådanne behandlingstyper.
Det kunne jo være noget, man kunne diskutere der, selv om Socialdemokratiets mening er, at vi bliver nødt til at finde penge uden for satspuljemidlerne.
Sophie Løhde (V), 2009-05-06:
Jeg skal beklage, hvis ikke jeg har markeret tydeligt nok.
Jeg er helt med på, at det fremgår af forslaget, at det på sigt kan medføre en besparelse.
Jeg vil blot høre ordføreren, om ikke det normalt er sådan, at der for på sigt at opnå en besparelse som regel skal tilvejebringes nogle midler til igangsættelse af et givent tilbud.
Er det i den forbindelse ikke også korrekt, at det ikke fremgår af forslaget, at der er tilvejebragt finansiering herfor?
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-05-06:
Det, jeg sagde i første omgang, var, at grunden til, at vi har haft fremsat det her forslag på den her måde, var, at alle i de kredse, der er vant til at arbejde med det her område, havde et meget klart budskab om, at det var udgiftsneutralt.
Det så vi ikke nogen som helst grund til at gå ind og indvende noget specielt imod.
Samtidig åbner jeg op for, at jeg faktisk også erkender, at der er mange af de diskussioner, som vi i øvrigt har, der kræver, selv når vi skal spare noget på længere sigt, at det kan have en investering.
Der er jeg så bare åben for, at det diskuterer vi i forløbet, når vi finder ud af, hvordan tingene skal hænge sammen.
Så åbne er vi altså i SF.
Marianne Jelved (RV), 2009-05-06:
Jeg er blandt dem, der sammen med ministeren var med til at aftale, at der skal være en evaluering.
Men der kan jo ikke blive en evaluering af noget, som ikke har fundet sted endnu, og det her handler jo om at fremme innovationsmulighederne i offentlige institutioner.
Det har været savnet længe, og jeg kan ikke se, at der er noget, der kan evalueres på lige netop det område, så derfor må jeg spørge ministeren: Hvad er det i evalueringen, som skal belyse, om det er klogt at fremme innovationen af offentlige institutioner?
Helge Sander (V), 2009-05-06:
I første runde nåede jeg ikke at sige, at mens fru Hanne Agersnap kan være afslappet ved, hvad globaliseringspartierne aftaler, synes jeg ikke, fru Hanne Agersnap som hovedforslagsstiller kan være afslappet over for, at man ikke har sendt forslaget i høring.
Når man helt utraditionelt fremsætter et lovforslag, bør man selvfølgelig følge de regler, som man forlanger regeringen skal overholde, og derfor har vi jo ikke fået de forskellige høringssvar, vi plejer at få, når vi behandler lovforslag her i Folketinget.
Med hensyn til handlingslammelse og at man ikke kan effektuere de ting, der er blevet aftalt i andre sammenhænge,
kan jeg ikke forestille mig det.
Jeg må tilstå, at jeg ikke tør stå her på talerstolen og sikre mig et samlet overblik over det meget, meget store materiale, der er om trepartsdrøftelserne, men jeg kan ikke forestille mig, at det er afhængigt af, at man ændrer loven om Rådet for Teknologi og Innovation, så derfor synes jeg stadig væk, det er vigtigt, at vi fastholder, at vi får resultatet af evalueringen og på det grundlag ser samlet på tingene.
Hanne Agersnap (SF), 2009-05-06:
Jamen jeg er overhovedet ikke spor afslappet.
Jeg er faktisk ret ophidset over, at man skyder sin handlekraft til hjørne, fordi man har besluttet at blive klogere på globaliseringsaftalens områder.
Det er jo en beslutning i trepartsaftalerne om Kvalitetsreformen at indføre offentlig innovation, og fordi man på nogle tekniske områder vil vide mere om, hvordan tingene virker, vil man deponere sin politiske handlekraft.
Det gør mig faktisk ikke spor afslappet.
Helge Sander (V), 2009-05-06:
Med hensyn til det første er det sådan, at uanset hvad der står i regeringsgrundlaget, er jeg meget tilfreds med, at vi har fundet penge, så vi kan få startet disse erhvervs-ph.d.-ordninger i det offentlige i 2010.
Hvor mange personer der kan komme på tale, tør jeg ikke give et bud på her, men de, der sidder og arbejder med det, vil givetvis kunne gøre det, og så kan vi svare skriftligt under udvalgsarbejdet.
Med hensyn til evalueringen kan jeg godt forstå, at fru Hanne Agersnap er forholdsvis afslappet, for SF er jo ikke en del af den kreds, der har aftalt evalueringen.
Men når jeg ser, hvilke to andre partier som er medfremsættere af forslaget her, må det da trods alt møde en vis forståelse, at vi sad i kredsen sidste år og aftalte, at området her ville vi udsætte til næste år, når vi havde evalueringen på plads.
Det synes jeg da er både rimeligt og fornuftigt i relation til forslaget her, da det jo rammer lige akkurat de områder, hvor vi afventer evalueringen.
Hanne Agersnap (SF), 2009-05-06:
Så kan jeg følge op på det sidste, som ministeren ikke nåede at svare på, nemlig om han ville bekræfte, at det står i regeringsgrundlaget og også i Kvalitetsreformen, at der allerede fra 2009 skulle indføres offentlige erhvervs-ph.d.er, og hvor mange der ville kunne finansieres af de midler, der tilvejebringes på finansloven for 2010.
Jeg lyttede meget grundigt efter, hvad argumentet kunne være for, at man vil afvise forslaget her, altså afvise at loven også kommer til at dække det offentlige.
Det eneste argument, jeg kunne høre, var, at man sammen med forligskredsen har besluttet sig for at blive klogere på nogle ordninger.
Er det sådan, at man igangsætter en strategiudvikling, der forklarer, hvordan offentlige innovationer skal udvikles, og så siger, at man ikke kan udmønte strategiens anbefalinger, fordi man på nogle helt andre områder har tænkt sig at blive klogere?
Jeg kan ikke se sammenhængen, og jeg vil høre, om det er det, der er argumentet for, at man vil afvise forslaget her.
Helge Sander (V), 2009-05-06:
Der er jo ikke noget til hinder for, at man kan gennemføre de mange initiativer og de forskellige forhold, som blev aftalt i forbindelse med trepartsdrøftelserne.
Det er bl.a. bevist ved, at der er afsat 3 mia. kr. til arbejdskraftbesparende teknologi.
Altså, der er jo en række områder, som jeg også nævnte i min tale, hvor der er igangsat initiativer, og hvor det er sådan, at man selvfølgelig skal innovere.
Jeg synes, det er meget afgørende, at der sker innovation i den offentlige sektor, for hvis 5 millioner danskere skal stå distancen, tror jeg, at vi skal trække på det allerbedste - både i det offentlige og det private.
Men det, vi går ind og rører ved her, er altså et specielt lovforslag om et råd, og det er jo ikke det her råd, der er altafgørende for, at den offentlige sektor kan innovere, og at man kan effektuere de forskellige forhold, som fremgår dels af trepartsdrøftelserne, dels af den store kvalitetsreform, som regeringen har lanceret.
Jeg må så sige, at jeg ikke her tør sige ...
Kirsten Brosbøl (S), 2009-05-06:
Jeg vil gerne bede ministeren bekræfte, at det er dér, man har drøftet de her ting, at det er dér, man har sat det her i gang, og at det her derfor i princippet ikke har noget med globaliseringsaftalen at gøre.
Det er noget, der ligger ud over de ting, der er blevet sat i gang via globaliseringsaftalen.
Det synes jeg er vigtigt at slå fast, for derfor har regeringen også ene og alene ansvaret for, at de her initiativer bliver gennemført, sådan som man har lovet treparterne det.
Og jeg vil gerne understrege, at de parter, som regeringen indgik trepartsaftalen med, jo fuldstændig bakker op om det forslag, som vi her fremsætter, fordi de også har det indtryk, at regeringen faktisk ikke lever op til det, man har lovet i trepartsaftalen.
Men jeg vil godt spørge ministeren - for nu nævner ministeren, at det her med erhvervs-ph.d.er i den offentlige sektor kører fuldstændig på skinner, og at det har man sat penge af til - for det første, om det ikke er korrekt, at der står i regeringsgrundlaget, at det skal gennemføres allerede i 2009, nemlig i år, og ikke først fra 2010, hvor ministeren jo altså først har sat penge af til, at det kan realiseres.
Så vil jeg for det andet godt bede ministeren om at fortælle, hvor mange erhvervs-ph.d.er der i det offentlige kan sættes i gang med de midler, man har afsat i 2010 og 2011.
Helge Sander (V), 2009-05-06:
Jeg kan starte med at bekræfte det, jeg sagde i min tale.
Det er fuldstændig korrekt, som det er gengivet af fru Kirsten Brosbøl.
Det, som jeg også bliver nødt til at gentage fra talen, er, at der ud over dette glimrende værk er en masse aktiviteter i gang.
Det, vi bare synes er lidt mærkeligt, er, at man pludselig kommer med sådan et forslag, få måneder efter at vi i hvert fald i globaliseringskredsen var enige om, at vi først skulle se resultatet af den evaluering, der var blevet iværksat.
Det var jo bl.a. grunden til, at vi ikke afsatte midler på det her område, da vi forhandlede globaliseringsmidlerne sidste efterår.
Så derfor flugter det fuldstændig med den linje, som regeringen har lagt i overensstemmelse med aftalen med globaliseringspartierne.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-05-06:
Jeg vil først bede videnskabsministeren bekræfte, at man jo selv har fået udarbejdet den her udmærkede strategi for innovation i den offentlige sektor - det nævnte ministeren også sin tale - og at der nærmest på den allerførste side i indledningen står følgende: »Rådet anbefaler derfor, at der stilles særskilte midler til rådighed til at gennemføre initiativer i strategien.
Rådet foreslår også, at det i lov om teknologi og innovation understreges, at rådets indsatser kan fremme vækst og innovation i hele samfundet.«
Det, vi jo sådan set gør med det her lovforslag, er at hjælpe regeringen med at kunne realisere sin egen strategi eller den strategi, man selv har bestilt, nemlig den, som vi, hvilket videnskabsministeren også nævner, fik oversendt i efteråret.
Og vi kan konstatere, at regeringen ikke har tænkt sig at efterleve de klare anbefalinger, der står på allerførste side i indledningen til den her strategi.
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-05-06:
Med hensyn til det der med tro og love kan jeg sige, at jeg har gjort det over for min hustru, for det er nok den eneste, jeg vil gøre det over for, når det kommer til stykket.
Liselott Blixt (DF), 2009-05-06:
Er det så ikke her, vi har muligheden for på tro og love at give hinanden vores ord på, at vi bringer det videre ud i vores partier, ud i systemet?
Jeg kan med sindsro sige, at vi i min kommune har en bred vifte, der både kan give familieorienteret behandling og individuel behandling, og vi sørger for, at vi dækker ind på alle områder.
Så er det sørgeligt at se, at der er kommuner, der ikke løfter det, de bør gøre.
Skal vi sige, at der ikke behøves at sidde politikere ude i kommunerne, og så sige, at vi bestemmer herindefra?
Så er det jo det, vi gør.
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-05-06:
Til fru Liselott Blixt vil jeg med det samme sige, at jeg slet ikke tør gå ind i den der debat om dobbeltmandater.
Den er simpelt hen for sprængfarlig.
Men jeg synes også, at det måske lige er på kanten af, hvad det er, vi diskuterer i dag.
Men der, hvor Dansk Folkepartis ordfører har ret, er i budskabet om, at vi alle sammen har en forpligtelse til også at holde vores lokale folkevalgte op på, at de udfører tingene så godt som overhovedet muligt.
Jeg har i bund og grund faktisk stor tillid til dem, men jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at vi da også skal sørge for det.
Det er da ikke nok, at vi bare tager den diskussion her.
Vi skal da også sørge for, at den går igennem i alle vores partier.
Liselott Blixt (DF), 2009-05-06:
Nu er der jo mange, der er imod dobbeltmandater.
Men det kunne jo være, at der var nogle flere af os, der skulle have det.
Jeg sidder i socialudvalget i min kommune, samtidig med at jeg sidder herinde.
Så jeg kan føre den politik ude i kommunen, som jeg ved, vi bør føre, og som vi fører.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Karl H. Bornhøft, om ikke han mener, at man burde gribe i egen barm og få fat i de politikere, som vi ved sidder derude fra vores egne partier, og sørge for, at de fører den politik, som vi mener de skal føre derude.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-05-06:
Jeg har ikke tallene med mig, men jeg vil gå hjem og tjekke efter, at de tal, der er opgjort, også svarer til en fordobling.
Det, der kan undre mig, er, hvad fru Pia Olsen Dyhr egentlig ønsker sig omkring økologien.
Jeg håber ikke, at det der med at gøre det nemmere at lægge om handler om at slække på kravene til økologien, for det er helt afgørende, at de økologiske produkter har en høj troværdighed.
Det har de i Danmark, qua den måde vi har indrettet kontrolsystemet på, og det ønsker jeg at fastholde.
Så kan jeg forstå, at det der med at gøre det nemmere måske handler om flere penge, men det undrer jeg mig også over. Vi har sat økonomi af til at kompensere for den belastning, det tab, der er for landmanden i forbindelse med omlægning.
Og der vil jeg da gå ud fra, at selv fru Pia Olsen Dyhr vil synes, at det er rimeligt, at vi går ind og kompenserer for det tab.
Vi skal vel ikke til at sætte yderligere, ekstra belønningspenge af, fordi man nu går over til en anden produktionsform.
Jeg synes, det gælder om at finde det beløb, der svarer til, hvad det er for et tab, man har i forbindelse med omlægning, og det tror jeg så også er motivation for landmændene til at lægge om.
Det er i hvert fald den udvikling, vi kan se.
Jeg synes faktisk, at vi fra regeringens side er ret ambitiøse, når vi nu sørger for at sætte de økonomiske rammer af, så der kan ske den her udvidelse af den økologiske produktion.
Vi sætter midler af til afsætningsfremme og satser jo i den grad på forskning i økologi, hvilket jo netop vil sikre, at vi fastholder en førerposition på området.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-05-06:
Jeg vil sådan set gerne have brede aftaler, men nu taler vi jo om et historisk forløb, der går tilbage til 2002, og der er det jo - det er et historisk faktum - regeringen sammen med Dansk Folkeparti, der har løftet kræftbehandlingen; med stor hjælp fra personalet, men vi har dog skabt den økonomiske ramme.
Det er jo historisk, at sådan er det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-05-06:
Jeg er egentlig lidt ked af ministerens svar, for jeg synes, det viser, at regeringen ikke tager den økologiske jordbrugsproduktion helt alvorligt nok.
For hvis man vil have flere til at omlægge fra konventionelt landbrug til økologisk landbrug, skal man også gøre det nemmere, især i den situation, vi står i i øjeblikket, hvor der er usikre fremtidsudsigter for alle.
Så det synes jeg er ganske ærgerligt.
Så siger ministeren, at det skal være noget, forbrugerne vil.
Jamen forbrugerne vil det allerede!
De fleste forbrugere vælger at købe økologisk; der er et stigende pres i forhold til økologiske fødevarer, og vi er nødt til at importere økologiske fødevarer, bl.a. frugt og grønt, fordi vi simpelt hen ikke kan producere det i Danmark.
Så efterspørgslen er der.
Det, der bliver interessant, er at gøre det nemmere for dem at omlægge.
Så vil jeg egentlig gerne have, at ministeren prøver et lille regneeksempel - det er altid godt, at man kan regne, også når man er minister: Hvis man gerne vil fordoble det økologiske jordbrug i Danmark, hvordan gør ministeren så det, når man siger, at man vil omlægge 11.000 ha pr. år frem til 2020?
Så vidt jeg ved, er arealet i dag på 150.000 ha, og det giver 11.000 gange 11 ikke.
Inger Støjberg (V), 2009-05-06:
Hr. Bjarne Laustsen har bare stadig væk et problem med sin argumentation, når han på den ene side siger, at man styrer kommunerne alt for stramt, og på den anden side siger, at nu skal vi også have sat nogle redskaber op, så vi kan styre kommunerne.
Det er jo altså en mærkelig form for argumentation.
Om arbejdsmarkedet vil jeg sige, at ideen jo netop er, at vi stadig væk har én arbejdsmarkedspolitik for Danmark.
Der er jo ikke 91 arbejdsmarkedspolitikker , for der er jo stadig væk en statslig styring af en enstrenget model.
Og det er jo det, der er hele styrken ved den her model, nemlig at der stadig væk er en statslig styring.
Men man kan jo omvendt også spørge sig selv: Hvem kender egentlig arbejdsmarkedet i Hjørring bedre, end de folk, der sidder og arbejder med arbejdsmarkedet i Hjørring?
Det må hr. Bjarne Laustsen da også ønske.
Bjarne Laustsen (S), 2009-05-06:
Ja, men der er jo nogle ting, som kommunen ikke har indflydelse på.
Der er spørgsmålet om, hvor mange job der bliver udbudt, og der er spørgsmålet om, hvor mange virksomheder der lukker.
Kommunerne har ingen indflydelse på det, for de kommunale budgetter er styret af, hvor meget regeringen vil give, så det kan let gå galt.
Og det er derfor, det er vanskeligt for kommunerne lige pludselig at skulle styre efter det.
Jeg spørger ikke til det for at få flere kontroller, for jeg synes slet ikke, at kommunerne skal have opgaven.
Vi skulle have ét arbejdsmarked i stedet for 91 forskellige arbejdsmarkeder.
Der er ingen interesse fra Frederikshavns Kommunes side i at få borgere fra Hjørring Kommune i arbejde, der er overhovedet ikke et eneste incitament til det.
Man er mest optaget af sine egne, og derfor bliver det sådan nu, at vi får et mindre mobilt og mindre fleksibelt arbejdsmarked.
Ministeren sagde jo i formiddags, at man holder et ekstra vågent øje med andre aktører osv. på det her område.
For ikke at få det, som vi åbenbart er enige om at vi ikke skal have, synes jeg, at det vil være rimeligt, når man stiller krav til alt muligt andet, at man også stiller krav til, at der er en ordentlig aktivering.
Inger Støjberg (V), 2009-05-06:
Lige før sagde hr. Bjarne Laustsen, at kommunerne bliver styret alt for stramt, og at den her regering efterhånden intet har overladt til kommunerne, og at den har fjernet det kommunale selvstyre.
Og det næste, hr. Bjarne Laustsen beder om, er så, at vi skal stille nogle regler op for, hvordan kommunerne skal lave deres aktiveringsindsats.
Det hænger jo altså ikke helt sammen, må jeg sige til hr. Bjarne Laustsen.
Men jeg er jo fuldstændig enig med hr. Bjarne Laustsen i, at det bedste ville være at få de ledige til at vende om i døren.
Det bedste er jo netop at få de ledige ud på arbejdsmarkedet igen.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå hvorfor kommunerne skulle gøre, for de får langt større udgifter i forbindelse med de ledige, hvis de ikke kommer i arbejde.
Men kommer de i arbejde, får kommunerne til gengæld færre udgifter og større indtægter via skatterne.
Bjarne Laustsen (S), 2009-05-06:
Hvilke specifikke krav er der stillet til kommunerne for at undgå, at vi får en dårlig kvalitet i aktiveringsindsatsen?
Altså, jeg vil jo hellere være med til, at man får de ledige til at vende om i døren, at man får dem ud i arbejde med det samme.
Men vi ved, at der er nogle, der har behov for opkvalificering.
Hvilke strenge er der at spille på?
Vi ved, at kommunerne i dag stort set ikke bruger AMU-centrene, fordi det er for dyrt, de har ikke råd til det.
Det vil blive på nøjagtig samme måde her.
Man er nødt til at lave en billig aktivering.
Den kan laves i kommunale institutioner, som vi kender det fra tidligere, og som der ikke kom noget godt ud af, andet end at det var konkurrenceforvridende i forhold til firmaer, der kunne yde den samme service.
Det fortrængte ordinært ansatte, fordi man brugte de folk, der var i aktivering, som en del af normeringen.
Jeg synes, at det vil være rimeligt at spørge, om der er nogle krav til, hvad kommunerne må, for i andre sammenhænge stiller man jo stærke krav til kommunerne.
Kunne man ikke stille nogle krav til kommunerne om, at de skal sørge for, at der er en ordentlig kvalitet i aktiveringsindsatsen?
Inger Støjberg (V), 2009-05-06:
Det er jeg jo så fuldstændig uenig med hr. Bjarne Laustsen i, for jeg tror altså ikke på, at kommunerne vil yde en dårligere indsats over for dagpengemodtagere - det var det, hr. Bjarne Laustsen specielt henviste til – for det vil altså både være en kortsigtet og en risikabel løsning at nedprioritere indsatsen over for dagpengemodtagere.
For hvis kommunen ikke sætter tidligt ind, skal den jo betale udgifterne til dagpenge efter en periode.
I starten er det så efter 18 uger, og så bliver det sat ned til efter 4 uger i 2013, og samtidig øges risikoen for langtidsledighed blandt de ledige markant.
Bjarne Laustsen (S), 2009-05-06:
Jeg kunne også have stillet dette spørgsmål: Hvordan vil ministeren undgå, at det bliver til billig madpakkeaktivering?
Det var jo det, vi hørte på høringen, det var det, professorerne sagde ville komme ud af det her.
Kommunerne bliver tvunget til at lavet en meget billig aktivering.
Jeg vil gerne for mit eget vedkommende føje til, at det vil blive en konkurrenceforvridende aktivering, fordi kommunen er nødt til at lave nogle projekter.
De ledige skal jo have et eller andet at lave, ikke?
Det vil fortrænge ordinær arbejdskraft, og det vil være noget meget billigt arbejde, man vil få lavet i kommunerne.
Og alt det her er skruet sammen, fordi ministeren samtidig har sagt, at hvis kommunerne ikke aktiverer så og så meget, får de ikke den refusion hjem, som er forudsætningen for, at kommunerne bare tilnærmelsesvis skal kunne holde skindet på næsen.
Så kommunerne vil selvfølgelig i fremtiden styre efter de incitamenter, som ministeren har lagt ind i loven.
Der er jo ikke noget som helst tilbage af det kommunale selvstyre.
Det er jo helt utroligt at tro, at der er nogen, der er glade for at få en opgave, de ikke har indflydelse på.
Det er for mig at se besparelser, og det har ikke noget med incitamenter at gøre, det er rene og skære besparelser, der går ud over dem, som skulle have et løft, som skulle have mulighed for at skifte fra et job, de har mistet, til et andet, som der er fremtidsmusik i.
Det får de ikke med det her.
Inger Støjberg (V), 2009-05-06:
I forbindelse med oprettelsen af det enstrengede beskæftigelsessystem overtager kommunerne som bekendt indsatsen over for de forsikrede ledige.
I den forbindelse er der fastsat et såkaldt rådighedsloft på 18.500 kr. pr. forsikret ledig pr. år.
Rådighedsloftet tager udgangspunkt i de nuværende gennemsnitlige aktiveringsudgifter pr. forsikret ledig.
Rådighedsloftet skønnes at give en gennemsnitlig refusionsprocent til kommunerne på lige under 50 pct. For aktiveringsudgifter, der ligger under dette rådighedsloft, får kommunerne refunderet halvdelen fra staten.
Jeg er opmærksom på, at den konkrete beskæftigelsesindsats i kommunerne kan medføre udgifter til aktivering, der ligger over rådighedsloftet.
Har kommunerne udgifter til aktiveringstilbud, der ligger over rådighedsloftet, betales denne del af udgifterne altid af kommunen uden refusion fra staten, uanset om det er kommunen eller andre aktører, der udfører indsatsen.
Fordelen ved rådighedsloftet er imidlertid, at det medvirker til, at jobcentret arbejder ressourcebevidst på at få ledige i et ordinært job.
Og kommuner med en effektiv beskæftigelsesindsats, der bringer de ledige i stand til at forsørge sig selv og deres familier, sparer jo samtidig udgifter til både dagpenge og aktivering, og ofte spares også andre kommunale udgifter.
Det vil dermed altid være økonomisk fordelagtig for kommunen at prioritere en aktiv beskæftigelsesindsats, også selv om en lille del af aktiveringsudgiften betales af kommunen alene.
For mig er det afgørende, at vi har de rigtige incitamenter i beskæftigelsespolitikken.
Det skal altid kunne betale sig at yde en ekstra indsats for at få ledige i arbejde.
Bjarne Laustsen (S), 2009-05-06:
Vil ministeren give eksempler på, hvordan kvaliteten i aktiveringsindsatsen kan sikres, når kommunerne overtager opgaven, og når der er fastsat et loft på kun 18.500 kr.?
Vil ministeren give eksempler på, hvordan kvaliteten i aktiveringsindsatsen kan sikres, når kommunen overtager opgaven, og når der er fastsat et loft på kun 18.500 kr.?