runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2011-02-04:
Jeg er helt med på, at man altid er nødt til at sætte tæring efter næring, og det er de også i kommunerne.
Nu er der bare den forskel, at vi jo som Folketing har indflydelse på, hvilke rammer de har i kommunerne.
Der er det jo altså regeringen, der har dikteret nulvækst og sparekurs i en tid, hvor kommunerne har færre indtægter.
Det betyder jo altså, at de i kommunerne er nødt til at spare på kernevelfærden.
Jeg står her med en pressemeddelelse fra Danmarks Lærerforening, der fortæller, at oven i, at der allerede er afskediget en række skolelærere, lægger man op til, hvis det tælles sammen for alle kommunerne, til august ved starten af det nye skoleår at nedlægge 1.536 lærerstillinger.
Er kommunerne ikke hårdt nok spændt for?
Er det ikke utidigt at komme med yderligere sanktioner?
Den konservative ordfører får det til at lyde, som om vores politik er, at man skal sprænge budgetterne.
Det er jo ingenlunde tilfældet.
Selvfølgelig skal man overholde sine budgetter.
Spørgsmålet er: Skal man straffes, hvis det er, at der kan være forskellige årsager til, at forudsætningerne ændres, så man kommer til at sprænge sit budget?
Det er det, der er dagsordenen her.
Den konservative ordfører taler om et overforbrug.
Jeg skal også høre, om Det Konservative Folkepartis ordfører kan bekræfte, at der lægges op til ret massive afskedigelser blandt skolelærere, at der er færre timer til skoleeleverne, at velfærden generelt bliver reduceret, at der er ringere normeringer til børnene i børnehaverne, at der er ringere hjemmehjælp.
Er det et overforbrug?
Eller er det i virkeligheden en situation, hvor Det Konservative Folkeparti sammen med regeringen vil presse kommunerne så meget i bund, at man kan bane vejen for det, som Det Konservative Folkeparti også taler om, nemlig skattelettelser og brugerbetaling?
Er det i virkeligheden det, der er dagsordenen?
Man taler om overforbrug, men det er i virkeligheden for at bane vejen for at få skattelettelser og for at få brugerbetaling.
Vores udgangspunkt er, at vi skal have et velfærdssamfund i Danmark, og vi har altså fået det klare svar, også fra regeringens eget Finansministerium, at hvis man skal have uforandret service i det danske samfund, er minimum en vækst på omkring 1 pct.
Når så regeringen siger, vi skal have nulvækst, er det jo det samme, som at Finansministeriet selv indrømmer, at der bliver ringere velfærd.
Derfor er vores udgangspunkt med vores udspil, »En Fair Løsning«, at sikre uforandret service.
Vi ved godt, at i en tid, hvor det er, at der er økonomisk smalhals, kan man ikke indføre et økonomisk slaraffenland, hvor man kan bruge endnu mere, men man kan holde velfærden på et niveau, hvor man kan regne med, at man får en lige så god folkeskole, som man har haft tidligere, at man ikke skal til at reducere i den.
Det må i hvert fald være et minimum i en situation, hvor vi står i en økonomisk krise, at vi holder fast i en ordentlig velfærd frem for at begynde at udhule den.
Sophie Løhde (V), 2011-02-04:
Hvis 74 mia. kr. mere til den borgernære velfærd er udtryk for en nedskæringsramme, kunne det jo være interessant at vide, hvad det så er for et niveau, som Socialdemokraterne helt præcis gerne vil tilbage til.
Er det niveauet fra 2001 under Nyrup?
For så må man jo komme med et forslag om at spare 74 mia. kr. i morgen.
Eller er det niveauet fra 2009, eller hvad?
Det kunne være interessant at vide.
Men hvis vi nu et øjeblik forestiller os, at Socialdemokraterne indtager statsministerposten efter næste valg, kunne ordføreren så oplyse os om, hvad der vil ske, hvis kommunerne overskrider budgetterne?
Rasmus Prehn (S), 2011-02-04:
Det er da fremragende.
Det, vi har brug for, er jo, at man satser på undervisningen, at man sikrer, at der bliver et løft af fagligheden i folkeskolen, at der bliver bedre undervisning.
Det er jo også derfor, vi er så bekymrede over, at man nu på grund af meget stramme budgetter i kommunerne føler sig tvunget til at skulle afskedige dygtige lærere.
Hele 1.500 lægges der op til at der skal afskediges her i august måned.
Regeringen taler om, at vi skal have en folkeskole i verdensklasse, men det, der så er virkeligheden i landets kommuner, er, at man er nødt til at give lærerne en fyreseddel.
Det er da den forkerte vej at gå.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-02-04:
Jo, men altså, jeg vil sige til hr. Rasmus Prehn, at jeg bare ikke synes, det flytter ret meget i virkelighedens verden.
Virkeligheden er, at Socialdemokraterne ved talrige lejligheder, både ved deres fødevareordfører og deres miljøordfører, har sagt, at der skal være tvang over for kommuner og regioner.
De skal pr. tvang indkøbe økologiske fødevarer.
Mit spørgsmål er noget helt andet, nemlig med hensyn til det, som ordføreren var inde på i forbindelse med folkeskolelærere.
Synes ordføreren ikke, det er rimeligt, at man f.eks. i Hedensted Kommune, hvor jeg kommer fra, har lavet en ny overenskomst, altså en lærertidsaftale, fordi vi kunne se, at vores lærere underviste små to lektioner mindre, end lærerne gjorde i nabokommunerne, Vejle og Horsens, og at man faktisk fra lærernes side gik frivilligt med til en ny aftale om, at hver lærer skal undervise en lektion mere om ugen?
Anser ordføreren det som værende en besparelse eller en logisk og rimelig tilpasning?
Rasmus Prehn (S), 2011-02-04:
Jeg kender ikke til den konkrete radiseudtalelse på Ritzau, det må jeg erkende, men det er rigtigt, at vi fra socialdemokratisk side naturligvis er meget optaget af miljø, af klima, af økologi.
Vi er også optaget af, at vores børn får sund mad, så derfor er jeg helt overbevist om, at det, der har været meldingen fra vores gode ordfører, har været, at det er en god idé med økologisk mad, med økologiske indkøb.
Men naturligvis er det Socialdemokratiets holdning, at der skal være et kommunalt selvstyre, og det er også derfor, at netop sådan et forslag som det her, hvor man lægger yderligere pres, yderligere sanktioner på, er den forkerte vej at gå.
Det, der er brug for, er, at man har tillid til, at kommunerne kan håndtere det her.
Kommunerne er gået et stykke selv for at få styr på de her ting, der er balance i budgetterne, og jeg synes, det er utidigt at komme med yderligere sanktioner nu her, midt i en tid, hvor man er virkelig presset på de kommunale budgetter.
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-04:
Nu har der jo ved de tidligere korte bemærkninger været fokuseret lidt på kommunerne, og ordførerens svar har også fokuseret på kommunerne.
Men jeg kunne godt tænke mig at kigge lidt på, hvad regeringen så er parat til her.
Aftaler er i min verden noget, der går begge veje: Man har en aftale om, at du yder noget, og at jeg yder noget andet.
Det, vi har set i slutningen af 2010, var jo, at på et tidspunkt, hvor kommunerne havde lagt budgetterne, og hvor de havde fået pengene til at passe, kom regeringen i sidste øjeblik i november-december med ændringer, der gjorde, at forudsætningerne for deres budgetter blev ændret, f.eks. ændringen af refusionerne på beskæftigelsesområdet, som flyttede meget store beløb mellem kommunerne.
Så mit spørgsmål er, om regeringen er parat til at gøre det, de skal, for at kommunerne kan holde det her – altså, om regeringen er klar til at lade være med at give kommunerne flere opgaver i de budgetår, der kommer.
Sophie Løhde (V), 2011-02-04:
Der er jo sådan set en fuld kompensation for kommunerne under et.
Det, som kommunerne også er meget optaget af, er, hvordan de her forskellige ting påvirker kommunerne internt imellem.
Det er jo det, som vi har sagt, i øvrigt i samarbejde med Det Radikale Venstre, Dansk Folkeparti og Konservative, er noget af det, vi skal se nærmere på i forhold til justeringen af udligningsreformen.
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-04:
Jeg er glad for, at ordføreren bekræfter, at der ikke var fuld kompensation, og jeg er også glad for, at ordføreren så bekræfter, at man er klar til at kigge på, om der er behov for yderligere kompensation til nogle kommuner efter det her lille kunstgreb med beskæftigelsesområdet.
Så det, vi mangler, er at få at vide, at man ikke fremover i det budgetår, der kommer, vil pålægge kommunerne yderligere opgaver, uden at de bliver fuldt kompenseret, så de har en chance for at overholde de her budgetter.
Sophie Løhde (V), 2011-02-04:
Når det er, der sker en ændring i opgaveporteføljen kommunerne, regionerne og staten imellem, er der tradition for, at man laver det, der hedder en DUT-kompensation.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-02-04:
Tak, hr. formand.
Det er altid interessant, når vi har den socialdemokratiske kommunalordfører på banen her i Folketinget, for man griber jo altid lejligheden til at kritisere og kritisere.
Jeg hører hr. Rasmus Prehn sige, at man ikke kan tilslutte sig sanktionspolitikken, og så vil jeg gerne spørge ordføreren, om man så fra Socialdemokraternes side kan tilslutte sig tvangspolitikken, for det var i hvert fald det, vi f.eks. kunne se i tirsdags.
Nu tager jeg bare et eksempel på socialdemokratisk kommunalpolitik, og det var jo faktisk, da Socialdemokraternes miljøordfører var ude at sige til Ritzau tirsdag, at kommunerne skulle tvinges til i alle kommunale institutioner at købe økologisk mad, på rådhuset, på plejecentre, i børnehaver, alle mulige steder skulle man tvinge lovgivningsmæssigt til, at det skulle være økologiske radiser, der blev brugt, og ikke almindelige radiser, som de måske havde lyst til at købe.
Synes ordføreren ikke, at det så klinger lidt hult, når man taler om kommunalt selvstyre, når selv samme parti samtidig i den samme uge går ud og siger: Vi vil tvangsregulere om radiser?
Jeg synes, det er noget, der skriger til himlen.
Karen Hækkerup (S), 2011-02-04:
At tillade anonyme vidner er altid noget, man skal give rigtig mange tanker med på vejen, for man står i et retssikkerhedsmæssigt dilemma, når man bevæger sig derud.
Vi har i Danmark siden 1987 tilladt, at man kunne vidne anonymt.
Det vil sige, at oplysninger om ens bopæl blev tilbageholdt over for den, man vidnede mod.
Og i 2002 blev det så fuldstændig anonymiseret, sådan at et vidne i særlige tilfælde, hvor retten har vurderet at der var et trusselsbillede, hvor vidneudsagnet ikke ville spille ind på tiltaltes mulighed for et forsvar, og hvis der var særlige omstændigheder, har kunnet få lov til at vidne anonymt.
Den mulighed for at vidne anonymt foreslås nu udvidet, som hr. Karsten Nonbo var inde på, til ikke kun at omfatte folk, man ingen relationer har haft til tidligere.
Men man siger i stedet for: Lad nu domstolene selv finde ud af, om det er fornuftigt i de her sager.
Det kan da godt være, der har været en perifer forbindelse, men lad det nu være op til domstolene at foretage en samlet vurdering, hvis de samme betingelser altså gør sig gældende, nemlig at det ikke går ud over tiltaltes mulighed for at have et forsvar, og at der er et hensyn til vidnets sikkerhed, som har afgørende betydning.
Det var de ting, som jeg valgte at lægge vægt på, da jeg læste det her lovforslag igennem, nemlig at vi viderefører en retspraksis, vi allerede har indført: Vi anvender anonyme vidner.
Hr. Karsten Nonbo var inde på de praktiske foranstaltninger, i forhold til hvordan man alligevel har indsigt i vidnets identitet, og hvad der er blevet sagt af forsvarsadvokaten, og derfor er der sådan set for mig at se ikke så meget andet at sige til det, end at det, man gør med den her ændring, er, at man siger til domstolene, at de selv må foretage en samlet vurdering af sagen.
Jeg har tillid nok til, at domstolene selv kan vurdere og finde ud af, hvis der i en sag bliver anmodet om anonymt vidneudsagn, om den frygt, der er blevet udtrykt, er velbegrundet.
Derfor vil Socialdemokraterne gerne støtte forslaget, men samtidig sige, at vi selvfølgelig forstår alle dem, der har skrevet de kritiske høringssvar.
Man kan sige at det er nogle helt fundamentale retspolitiske principper, altså om man har adgang til at vide, hvem det er, der står og anklager en for noget.
Der har vi bare valgt, som vi også gjorde i 2002, da man anonymiserede vidner, at sige: Jamen vi stoler sådan set stadig væk på, at domstolene kan foretage de vurderinger i de sager, hvor det er af afgørende betydning for vidnets sikkerhed, hvor vidner ellers ville være bange for at stille sig frem og vidne, og hvor det ikke har nogen betydning for tiltaltes mulighed for et forsvar, og så synes vi, det er i orden, at domstolene nu bliver bemyndiget til, ikke kun i sager, hvor folk slet ikke kender hinanden, men også i sager, hvor man kan have en perifer forbindelse, der at tillade, at der bliver brugt anonyme vidner.
Med de ord vil jeg sige, at Socialdemokraterne støtter forslaget.
Karsten Nonbo (V), 2011-02-04:
Jamen jeg kan da starte med at tilstå, at det bl.a. er et stærkt ønske fra min side, og jeg er retsordfører.
Jeg har arbejdet i politiet i over 25 år, jeg har efterforsket i mange sager, og jeg har oplevet, hvor sky og hvor bange vidner er, og hvor mange sager der går til, fordi de slet ikke når frem til retten.
Så der er masser af eksempler.
Jeg tør ikke sige, om der er lavet en egentlig større filosofisk undersøgelse, men jeg synes i hvert fald, at virkeligheden for mig at se er undersøgelse nok, så jeg og Venstre støtter helt det her forslag.
Som jeg også nævnte, er der jo altså stadig væk muligheden at få det her vidne på et ordentligt grundlag, for vidnet skal afhøres til bunds, og det er ikke sådan, at man bare kritikløst siger: Jamen du er nok et godt vidne, for du ønsker ham dømt.
Altså, politiet skal ud over at afhøre vidnet også kunne dokumentere meget af det, han siger, og så er der, som jeg også nævnte, endelig en 6-årig strafferamme, hvis der er en, der forsøger at få nogen dømt for noget, der er falsk.
Så det er ikke bare sjov at være vidne, og det er slet ikke sjovt at forsøge at vidne falsk.
Line Barfod (EL), 2011-02-04:
Jeg er enig i, at vi skal have dømt flest mulige, men kun hvis de er skyldige; det går jeg ud fra at vi er enige om.
Jeg er med på, at ordføreren forklarer, hvad det kan være for nogle situationer, men ligger der nogen dokumentation?
Altså, har man været ude at lave en undersøgelse?
Er det politiet, der har bedt om at få denne lovændring, eller er det anklagemyndigheden, eller hvad er det, der ligger bag, at man nu kommer med det her forslag, hvor man går videre?
Sidst man udvidede det, sagde man, at det var tilfældige mennesker.
Nu udvider man det, så det jo også kan være nogle, der er i miljøet, og som måske dermed bruger det til at få en rival af vejen for så at kunne overtage handelen med narko på det område.
Så hvor er det, behovet kommer fra?
Har ordføreren andet end sine fornemmelser?
Er der lavet nogen undersøgelse fra Justitsministeriets, fra politiets eller fra andres side?
Karsten Nonbo (V), 2011-02-04:
Det var sådan set det, jeg forsøgte at forklare i min ordførertale: Flere og flere vidner bliver truet.
Og det er jo svært i forbindelse med en sag at føre dokumentation for, at der ikke er blevet nogen retssag, fordi et vidne slet ikke har villet vidne eller har trukket sit vidneudsagn tilbage.
Det er jo sådan, at politiet tit må arbejde hårdt på at få overtalt vidner til overhovedet at ville stå frem.
Og der er det jo sådan, at det er en meget, meget svær kunst at få mange til at stå frem som vidne, og lykkes det ikke, vurderer politiet sammen med anklagemyndigheden mange gange, at det slet ikke kan betale sig at gå videre med en sag, fordi der ikke er nogen vidner, der vil stå frem, fordi vi ikke kan garantere vidnerne den anonymitet.
Så mange af de sager bliver kvalt for tidligt, faktisk allerede i fødslen, og det er jo især narkosager.
Og hvis der er noget, der i mine øjne er noget forbandet svineri, er det handel med narko, for der har vi jo rigeligt med ofre, så jeg er helt klart på den side, der mener, at vi skal have dømt flest muligt for f.eks. narkohandel.
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-04:
Da SF's ordfører ikke kan være til stede i dag, læser jeg hendes tale vedrørende L 124 op.
I forbindelse med bandekrigen har der været en fornyet diskussion om brugen af anonyme vidner, bl.a. fordi det har været ualmindelig svært for politiet at knække mange af skudepisoderne.
Årsagen er den, at det er svært at få folk til at tale eller vidne i et miljø, hvor det kan være forbundet med stor personlig risiko at åbne munden.
Lovforslaget medfører en udvidelse af muligheden for at bruge anonymiteten i andre tilfælde, end når der er tale om tilfældighedsvidner.
Det rejser naturligt nok spørgsmål.
Det kan, når den tiltalte har en berøringsflade med vidnet, men ikke kan få at vide, hvem vidnet er, være svært at forsvare sig mod beskyldninger, som fra vidnets side måske kan være motiveret af jalousi, penge eller et ønske om hævn.
Vi er imidlertid opmærksomme på den kritik, der er i en del af høringssvarene, primært fra advokater, der påpeger det retssikkerhedsmæssigt betænkelige i, at tiltalte ikke ved, hvorfra et vidneudsagn kommer, så han kan imødegå det.
Vi ønsker derfor en årlig indberetningsordning og høring af advokater og en større forskningsmæssig kontrol efter 3 år.
Vi håber på ministerens velvilje i den forbindelse, særlig set i det lys, at lovforslaget ikke har været forbi Straffelovrådet.
Vi har i SF selv krævet handling i forhold til at sikre vidner bedre, men vi kunne godt have tænkt os, at ministeren havde fremlagt en strategi for at støtte vidner i den åbne retspleje.
Det er af afgørende betydning, at man kan støtte disse i lokalsamfundet, så alle kan se, at det nytter, og at det er muligt at stå op imod eksempelvis bander.
Hvis vi skal have bugt med kriminaliteten, er det helt nødvendigt at få civilsamfundet til at sige fra.
Vi kan støtte lovforslaget under de nævnte betingelser.
Line Barfod (EL), 2011-02-04:
Jeg ville bare høre, om Venstres ordfører kan fortælle mig, hvad baggrunden for forslaget er.
Har der været nogen helt konkrete sager, hvor man har set, at det var nødvendigt?
Altså, det fremgår jo også klart af ordførerens tale, at der er nogle betænkeligheder ved det her forslag, at der er nogle retssikkerhedsmæssige problemer, så hvad er grunden til, at man mener, at det faktisk er nødvendigt at indføre det her, som man foreslår?
Jeg har ikke i lovforslaget kunnet finde nogen dokumentation for, at det skulle være nødvendigt.
Karsten Nonbo (V), 2011-02-04:
Så flytter vi debatten over til at handle om anonyme vidner.
De er ikke at forveksle med meddelere, som ringer anonymt og forbliver anonyme, men er altså folk, der er stået frem og har afgivet forklaring til rapporter.
Vi ved jo alle sammen, at det er sådan, at livet i de kriminelle miljøer bliver mere og mere råt, mere og mere barsk.
Flere og flere trues til at undlade at vidne, og det er altså ikke særlig godt for vores retstilstand.
Vi oplever sager, som simpelt hen ikke kan afdækkes, tiltalte, der ikke kan dømmes, fordi der ikke er nogen vidner, der tør stå frem, der tør vidne.
Det er jo især i de sager, hvor de til gengæld – altså de tiltalte – har deres egen retstilstand, hvor de går rundt og idømmer folk dummebøder i deres egen særlige ret, og hvor der ikke er nogen retstilstand overhovedet.
Før var det sådan, at man kunne anonymisere, hvis forholdet mellem den tiltalte og vidnet var totalt tilfældigt, altså hvis f.eks. en nonne havde overværet en skudduel mellem to rockere – man kan ikke just sige, at der er relation mellem dem – så kunne hun få anonym status med hensyn til at vidne.
Derfor bliver det også sådan, at anonymiseringen afgøres af retten i den enkelte sag, og så vil jeg også minde om, at hvis der er en, der forsøger at vidne falsk og få en person dømt for noget, der ikke er belæg for, er der jo stadig væk straffelovens § 164, hvor der er 4 års fængsel i strafferammen for at vidne falsk, og så er der yderligere 6 års fængsel i strafferammen for falsk anklage.
Så det her med bare lige at føle sig kaldet til at sige: Nu vil jeg godt være vidne, jeg vil godt være anonym, så skal jeg nok få ham ned med nakken for noget, han ikke har gjort, er stadig væk ikke særlig muligt.
Der gives også mulighed for, at retten selvfølgelig i de her sager kan bestemme, hvem der skal have den her anonymitet, og for at det ikke alene skal være en illusion, er det jo sådan, at man også får mulighed for, at den tiltalte føres ud, mens vidnet afgiver sin forklaring, for ellers var der ikke meget tilbage i den anonymitet.
Men det er et forslag, som er ganske godt, og som vi kan tilslutte os fra Venstres side.
Bertel Haarder (V), 2011-02-04:
Fordi der i 2009 var overskridelser på 5 mia. kr., og fordi der i 2010 måske er overskridelser af samme størrelsesorden.
Og det har de demonstreret i dag, hvor de har klædt sig nøgne i alles påsyn.
De har intet svar.
Det har vi, det er det, vi behandler, og jeg vil godt takke flertallet for, at det står vi fast på.
Rasmus Prehn (S), 2011-02-04:
Man må sige, at det var et meget tåget og vævende svar, vi fik her.
Sagen er, at Kommunernes Landsforening advarer imod det her, fordi der bliver for stor usikkerhed om kommunernes økonomi.
Bliver de straffet, eller bliver de ikke straffet?
Skal jeg sige en positiv ting, er det, at det glæder mig, at ministeren roser kommunerne for at have taget forholdsregler i forhold til økonomien, at have budgetteret forsigtigt.
Det er jo glædeligt, at ministeren også kan rose kommunerne.
Men hvorfor er det så, det bliver nødvendigt med de her sanktioner?
Når ministeren står og roser kommunerne for allerede at gøre det, der er nødvendigt, hvorfor er sanktionerne så nødvendige?
Hvorfor ikke arbejde med tillid frem for kontrol?
Bertel Haarder (V), 2011-02-04:
Jeg læser ikke høringssvaret så negativt, som hr. Rasmus Prehn gør.
Det er rigtigt, at kommunerne har et ønske om, at man skal kunne overføre uforbrugte midler mellem årene på institutionsniveau.
Det er jo det vigtigste budskab i høringssvaret, og det må vi selvfølgelig se på.
Men i lyset af de overskridelser, vi har haft, så er det nok ikke tiden i år til at indføre en elastik, altså noget, som kan bruges til at kaste en tåge over problemet med, om budgetterne bliver overholdt.
Så jeg tror, det er klogt i situationen at gøre det, vi nu gør, samtidig med at vi lytter til Kommunernes Landsforenings ønsker på længere sigt om større fleksibilitet på institutionsniveau.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-02-04:
Nej, det kan jeg ikke bekræfte.
Når vi næste gang skaffer penge til skattelettelser, fremlægger vi fuldstændig åbent et finansieringsforslag til det, ligesom vi altid har gjort.
Vi ønsker skattelettelser, og vi ønsker også, at man målretter velfærden.
I stedet for at give den til en masse mennesker, som ikke har behov for den, synes vi faktisk, at det er vigtigt, at man målretter den til de svage, og vi ser ingen grund til, at man omfordeler penge, altså opkræver penge fra folk i skat for at give dem til mennesker, der ikke har behov, eller endda for at give dem tilbage til dem selv i form af eksempelvis en børnecheck til de rige.
Hvad angår alle de andre tal, kender jeg som sagt ikke de enkelte tal, men man kan heller ikke argumentere på den måde, at man trækker et enkelt tal ud og så konkluderer derudfra, at der så må være tale om, at der mangler penge ude i kommunerne.
Når man ser på, om kommunerne har fået færre eller flere penge, er der kun et tal, der er relevant, og det er, hvor mange penge kommunerne har på deres samlede budget.
Og der er fakta, at det tal aldrig har været større, end det er i 2011.
Hvordan kommunerne så vælger at prioritere, eller hvorvidt der bliver reduceret lidt på folkeskolen, fordi der er færre børn, er alt sammen detaildiskussioner, men det store billede er, at kommunerne aldrig har haft flere penge, at de har i 2011.