runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Liselott Blixt (DF), 2012-10-24:
Jeg kunne have gjort det meget simpelt ved at spørge ministeren, om det er o.k. at få abort på grund af barnets køn.
Men samtidig vil jeg også tilføje spørgsmålet om, hvad ministeren agter at gøre, efter at vi i DR Nyheder i sidste weekend fik oplysninger om, at der er flere kvinder, der er rejst til Sverige og har fået en abort, fordi de har fået en kønsscanning i Danmark, der har vist, at de – for de flestes vedkommende – har ventet en pige.
Christian Langballe (DF), 2012-10-24:
Jeg har sådan set ikke mere at spørge om, så tak.
Liselott Blixt (DF), 2012-10-24:
Jeg er glad for, at ministeren faktisk svarede på mit andet spørgsmål, som jeg ville have stillet nu, for vi hørte netop også i udsendelsen, at der var nogle, der herhjemme havde anket og faktisk fået en abort på grund af kønnet.
Der mente man, at der var lovhjemmel til det i den abortlovgivning, som vi har i dag.
Men så kunne jeg godt tænke mig at høre, hvordan ministeren vil arbejde for, at vi eventuelt kunne få lavet nogle aftaler.
Vi arbejder jo efterhånden meget på tværs.
Nu er der jo møde i Nordisk Råd i næste uge, hvor man kunne tage det op med sine nordiske kollegaer.
Er det noget, ministeren vil arbejde på?
Kunne man f.eks. forbyde herhjemme, at gravide fik foretaget kønsscanninger før 18. uge, sådan at vi sikrer, at de ikke bare sådan kan tage til Sverige?
Så kan det være, at de så bare får lavet scanningen et andet sted, men er der nogle steder, hvor man ligesom kan sætte ind, eller hvor ministeren mener vi måske kan gøre noget, der sikrer, at vi ikke ser den her trafik, som man forventer vil stige med årene?
Karina Adsbøl (DF), 2012-10-24:
Jamen vi ser jo, at det ikke sker.
Vi ser jo, at der ikke er nogen, der griber ind, og vi ser, at de borgere, som får medhold, ikke får nogen hjælp.
Statsforvaltningen har jo ikke rejst nogle sager, for der er jo ikke givet nogen tvangsbøder til kommunalbestyrelsesmedlemmer.
Altså, hvis det fungerede i praksis – og loven og det hele fungerede – så ville vi jo ikke have de her sager, og det har vi jo.
Familien, som jeg omtalte, bor stadig væk på vandrerhjem, og det er dybt problematisk.
Altså, hvor langt skal man gå, for at borgerne får den hjælp, de faktisk har krav på efter lovgivningen, og som de sådan set har fået medhold i efter det sociale nævns afgørelse?
Vi bliver nødt til at handle hurtigt herindefra, der skal ske noget.
Jeg forventer, at ministeren gør noget ved det her, for det er simpelt hen uacceptabelt for de mennesker, det går ud over.
Jeg har i hvert fald spørgsmål 413 liggende foran mig, hvis ministeren ikke tror på, at jeg har stillet det spørgsmål om familien på vandrehjemmet, for det har jeg.
Ministeren siger også: Som sagen er beskrevet i den nævnte artikel synes der at være tale om en ganske kompleks sag, hvor Det Sociale Nævn tilsyneladende flere gange har kritiseret kommunen.
Det må forstås således, at sagen har været henvist til fornyet behandling i kommunen.
Om det med tillid til kommunen vil jeg sige, at man ikke skal være blind for, hvad der foregår, for når man kan se, at der er så mange sager i øjeblikket, hvor kommunerne ikke følger nævnets afgørelse, så skal vi træde i karakter herinde.
Mener ministeren så ikke, at der skal være nogle sanktionsmuligheder ud over tvangsbøder?
Kan man forestille sig, at en borger, der får medhold, men har fået frataget sit hjem eller andet, får en kompensation af kommunen, for det her kan jo godt gå hen og blive en spareøvelse ude i kommunerne, uanset om det drejer sig om personlig assistance, hvor man har ansat en hjælper, eller om det drejer sig om andre ting.
Der skal simpelt hen nogle sanktioner til, for at kommunerne efterlever lovgivningen.
Karen Hækkerup (S), 2012-10-24:
Nu er jeg ikke blevet spurgt om den konkrete sag, og jeg ved heller ikke, om jeg egentlig synes, at det ville være var passende at stå og kommentere en konkret sag.
Men jeg kan i hvert fald fortælle, at jeg selv har haft et møde med en familie, som bor på et vandrehjem, og at det er en sag, som jeg har fokus på.
Jeg blev spurgt om tvangsbøder, og der bliver jeg bare nødt til at sige, at det fremgår af økonomi- og indenrigsministerens svar på spørgsmål 8 i Socialudvalget, at i de sager, hvor der har været tale om en ulovlig udeladelse fra kommunens side, har kommunen rettet ind efter statsforvaltningens behandling af sagen.
Og så er der jo ikke grundlag for tvangsbøder.
Det, jeg igen må sige, er, at jeg synes, det er vigtigt, at vi har tillid til vores system.
Vi må regne med, at kommunerne lever op til det, de skal, men jeg ved godt, at der kan ske fejl, og der kan ske forhalinger.
Der kan også være tvister og skønsmæssige ting, man ikke er enig i.
Der har vi lavet et klagesystem, og det klagesystem betyder altså, at man har muligheden for at få sin sag bragt ind.
Men heldigvis er det jo sådan, at der bliver rettet ind.
Karina Adsbøl (DF), 2012-10-24:
Et af mine store problemer er jo, at det virker, som om ministeren har lidt blind tillid til kommunerne.
Når de her sager kommer op – og der kommer flere, det er jeg sikker på – så viser det jo netop, at det ikke fungerer efter hensigten.
I forhold til statsforvaltningens tilsyn har jeg også modtaget svar om, at der ikke er uddelt nogen tvangsbøder.
Der er noget her, der ikke fungerer, og det er simpelt hen borgernes retssikkerhed, det drejer sig om.
Derfor skal vi handle herindefra, og det skal vi gøre meget hurtigt.
Jeg har også oversendt en sag om en handicappet familie, som fire gange – tror jeg det er – har fået medhold i Det Sociale Nævn, men hvor kommunen stadig væk ikke følger afgørelserne og retter ind.
Hvad vil ministeren gøre her og nu for de her borgere, som har fået medhold i det sociale nævn, men hvor kommunerne ikke retter ind og følger nævnets afgørelse?
Det er jo et kæmpeproblem.
Den anden dag var det Emilsagen, der var oppe, som jeg stillede spørgsmål om, og som også havde fået medhold, men hvor kommunerne ikke efterlever afgørelsen.
Det er jo ikke rimeligt for borgerne, at de skal udsættes for den slags i systemet.
De får medhold i Det Sociale Nævn, kommunerne efterlever ikke afgørelsen, og så skal de klage igen, og så ryger sagen frem og tilbage, og sådan sidder de fanget i flere år.
Den her familie, som jeg også har sendt spørgsmål til ministeren om, har boet på vandrehjem i flere år og har ikke fået hjælp efter reglerne, og det er fuldstændig urimeligt.
Derfor vil jeg gerne have, at ministeren træder i karakter og indskærper over for kommunerne, at det her simpelt hen ikke er i orden.
Karen Hækkerup (S), 2012-10-24:
Tak for spørgsmålet.
Jeg synes, at det er rigtig vigtigt at slå fast, at når et af de sociale nævn har truffet en afgørelse om, at en borger har ret til en eller anden form for hjælp efter den sociale lovgivning, ja, så gælder afgørelsen jo som hovedregel med det samme.
Det betyder, at retssikkerhedslovens regler om, at klager som hovedregel ikke har opsættende virkning, træder i kraft, og derfor er det den enkelte kommunes forpligtelse helt uden unødvendig forsinkelse at efterleve de afgørelser, som nævnet har truffet i forhold til kommunen.
Når det så er sagt, vil jeg også gerne sige, at det jo gerne skulle være sådan i et land som Danmark, at man har tillid til, at de kommuner og de myndigheder, som skal håndtere borgernes sager, gør det ordentligt, og at de så naturligvis ændrer tingene, så de gør dem, som de skulle have gjort dem, hvis de får en påtale om, at de ikke har gjort dem ordentligt.
I et land som Danmark synes jeg at vi bare må have det udgangspunkt, at myndighederne overholder lovgivningen, men naturligvis har vi lavet et kontrolsystem for det tilfælde, at det ikke skulle ske.
Og det kontrolsystem går ud på, at lovgivning, som bliver varetaget efter reglerne i lov om kommunal styrelse, samt bindende afgørelser truffet af andre myndigheder, kan påklages, og det ligger under økonomi- og indenrigsministeren.
Økonomi- og indenrigsministeren har i et svar til Folketinget bekræftet, at tilsynet har kompetence til at gribe ind, hvis en kommune afviser at yde den hjælp, som Det Sociale Nævn har afgjort at borgeren har ret til.
Det vil altså sige, at alle statsforvaltninger, hvor tilsynet er placeret, er vidende om det her og de er blevet gjort opmærksom på det svar.
Så for at vende tilbage til det, jeg startede med at sige, må udgangspunktet være, at man må kunne have tillid til de offentlige myndigheder, og naturligvis gælder det også kommunerne.
Borgernes tillid er dog under ingen omstændigheder noget, vi bare skal tage for givet i den offentlige sektor.
Derfor er jeg også meget bekymret over de historier, der har været fremme i medierne, om, at kommunerne beskyldes for ikke at have iværksat den hjælp, som borgerne har ret til.
Det er jo helt tydeligt, at vi som samfund ikke kan acceptere det, hvis det er det, der er situationen, og kommuner ignorerer afgørelser fra ankesystemet, eller spekulerer i at forhale leveringen af noget hjælp.
Det er selvfølgelig vigtigt, at tilliden til systemet bevares, og derfor skal vi have manet de her historier i jorden ved at understrege, at kommunerne skal påtage sig et ansvar for, at loven følges.
Derfor vil jeg naturligvis også tage sagen op i de løbende drøftelser, jeg har med KL, for der er ikke nogen tvivl om, at kommunerne skal overholde loven.
Vi har et klagesystem, som skal påse, at det sker, og jeg tager en drøftelse med KL om de konkrete sager, der har været.
Karina Adsbøl (DF), 2012-10-24:
Tak, formand.
Spørgsmålet lyder: Vil ministeren indskærpe over for landets kommuner, at afgørelser truffet af de sociale nævn skal efterleves straks, og at man i kommunen ikke blot kan sætte afgørelsen på standby i den tid, hvor kommunen kører en ankesag ved Ankestyrelsen eller ved domstolene?
Vil ministeren indskærpe over for landets kommuner, at afgørelser truffet af de sociale nævn skal efterleves straks, og at man i kommunen ikke blot kan sætte afgørelsen på standby i den tid, hvor kommunen kører en ankesag ved Ankestyrelsen eller ved domstolene?
Ida Auken (S), 2012-10-24:
Jeg har ingen holdning til, hvor tingene skal ligge.
Jeg har den holdning, at der skal være det nødvendige kundegrundlag, for at det kan undgås, at man ikke bare stjæler fra de omkringliggende nabobyer og butikker.
Og det er, fordi jeg har en interesse i, at der er et levende handelsliv i hele landet.
Jeg synes ikke, at det giver mening, at man giver nogle særlige muligheder til nogle mellemstore byer for derefter at se alle de mindre byer rundtomkring miste deres butikker.
Det er simpelt hen bare politiske forskelle på Venstre og regeringen, der gør, at man i Venstre siger: Det er fint.
Lad os lave det vilde vesten, lad os sætte det hele fri.
Men så sker der det, at nogle få store vinder og tømmer vores bymidter og små bysamfund for butikker.
Det er vi bare uenige i at man skal gøre.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-10-24:
Ministeren.
Karen Hækkerup (S), 2012-10-24:
Hvis der er borgere, der kommer i klemme, er det ikke i orden, og det er noget af det, jeg også vil drøfte med KL.
Jeg synes også, det er vigtigt at sige, at det jo ikke er hovedreglen, at de sociale nævns afgørelser ikke bliver efterlevet.
Det bliver de jo.
Men vi har samtidig lavet den ordning, at hvis det ikke sker, har kommunaltilsynet mulighed for at skride ind.
Enhver kan rette henvendelse til kommunaltilsynet, dvs. også politikere, Det Sociale Nævn eller andre, der mener, at en kommune overtræder lovgivningen.
Det er naturligvis sådan i Danmark, at borgere skal have den hjælp, som de er berettiget til, og det bør sådan set ikke være nødvendigt, at det skal ske med inddragelse af kommunaltilsynet.
Det er derfor, vi har den sikkerhed, så vi kan være helt sikre på, at folk får den hjælp, som de har ret til.
Det er korrekt, at der er enkelte sager, der verserer i pressen, og jeg kender også til flere sager.
Dem vil jeg meget, meget gerne tage en nærmere drøftelse med KL om, for de skal naturligvis løses.
Men når der så igen bliver spurgt til tvangsbøder, vil jeg bare igen sige, at det fremgår af økonomi- og indenrigsministerens svar på spørgsmål 8 til Socialudvalget – når jeg nævner, at det er økonomi- og indenrigsministerens svar, er det, fordi den her lovgivning ligger under økonomi- og indenrigsministeren – at i de sager, hvor der har været tale om ulovlig undladelse fra kommunens side, har kommunen rettet ind efter statsforvaltningens behandling af sagen.
Og så må man jo konstatere, at selv om det er trist, at der nogle gange er mennesker, der kommer i klemme, så har vi heldigvis et system, der virker.
Christian Langballe (DF), 2012-10-24:
Der står jo også i grundlovens § 69, at andre trossamfunds forhold ordnes ved lov.
Når nu ministeren har så fornuftige holdninger på det her område, mener jeg sådan set ikke, at der er noget til hinder for, at man fra regeringens side kunne sige – og at ministeren kunne opfordre sin kollega til at sige – at hvad angår regnskaber, skal det, ligesom det er i folkekirken, være fuldstændig gennemsigtigt og transparent, hvor pengene kommer fra.
Det er vi vant til i folkekirken, og det synes vi er gavnligt, så alle borgere kan sætte sig ind i, hvor pengene kommer fra, og at man så i øvrigt kan bremse overførsler, hvis de kommer fra regimer, som vi tager afstand fra.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2012-10-24:
Spørgeren kan være helt sikker på, at regeringen fortsætter presset.
Jeg tager som sagt til Nordisk Råd, hvor jeg kommer til at have et møde med mine nordiske kollegaer.
Jeg ved også, at min svenske kollega, Ewa Björling, er meget bekymret for den her tendens.
Den finske handelsminister, Alexander Stubb, har også generelt en tendens til at være en stor fortaler for frihandel, så jeg tror faktisk, at vi derigennem i hvert fald kan skabe et pres.
Desuden har jeg et bilateralt møde bagefter med nordmændene for at gøre dem opmærksom på, at vi ser alvorligt på situationen.
Hvis vi kigger på nogle af de arbejdspladser, kan vi måske se, at Danmark kan eksportere til andre steder; måske kan vi finde nogle løsninger osv.
Men jeg synes måske, at det mest bekymrende er tendensen.
Der er jo tendensen i verden, at vi ser lande bure sig inde bag toldmure.
Det er sådan set ikke kun Norge, der gør det, det er noget, der er ved at ske generelt i landene som en beskyttelse af deres markeder i en økonomisk krise.
Problemet er bare, at det forværrer situationen.
Og når vi i EU kan se, at væksten i virkeligheden næsten er 0 pct. i Europa, har vi brug for også at komme uden for EU's grænser, og det mest oplagte eksempel er jo Norge, som desværre så burer sig inde.
Så jeg synes, der er en alvor i det her i relation til den globale økonomiske krise, som jeg desværre ikke synes nordmændene tager deres ansvar for at løse.
Anni Matthiesen (V), 2012-10-24:
I den sidste runde vil jeg egentlig gerne bare komme med den kommentar, at jeg helt klart fornemmer, at ministeren er parat til at fortsætte med at gøre en indsats.
Det håber jeg, for jeg tror, at det er nødvendigt at blive ved med at lægge pres på, ikke kun mundtligt, men måske også bilateralt, sådan at man sørger for at lægge et pres alle steder fra.
For det, jeg helt klart fornemmer, er, at det virkelig kan få store konsekvenser også rent arbejdspladsmæssigt, og at det let kan brede sig som ringe i vandet, så det pludselig også omhandler andre varer.
Så jeg håber også, at man er parat til at fortsætte presset rent skriftligt.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2012-10-24:
Jeg har også noteret mig, at den norske finansminister i et brev til mig skriver, at der er tale om en misforståelse.
Jeg har pænt svaret, at jeg ikke tror, at gartnerierne på Fyn opfatter det her som en misforståelse.
Der er tale om 20 arbejdspladser, der decideret er i fare, så at kalde det en misforståelse synes jeg måske er en anelse arrogant fra nordmændenes side.
Og problemet er jo, at det ikke er første gang, nordmændene gør det, altså laver en deklassificering – undskyld, at det bliver en lille smule nørdet.
Nede i toldlinjerne kan man flytte produkter på grund af forskellige regler, og her er det altså, at man – fordi der er en træsokkel på hortensiaerne – kan flytte dem over i en anden kategori og derfor lige pludselig kan opkræve told.
Det har vi også set at de har gjort på yoghurt, og det havde direkte konsekvenser for Arla, og vi har set det på andre produkter.
Så det er desværre en ting, der er sket gentagne gange, og det tyder på, at der ikke bare er tale om en misforståelse.
Når nogle gør tingene adskillige gange, begynder man at tænke, at der måske er en tendens til en vis form for overlæg i det her, og det mener jeg der er tale om i forhold til nordmændene.
Men spørgeren kan være ganske rolig.
Jeg håber sådan set også, at der kommer en norsk opinion om det her, for det første fordi forbrugerne i Norge kommer til at betale langt mere for deres ost, for deres oksekød og for deres lammekød, og for det andet fordi udbuddet bliver meget lille i norske butikker.
Når Oslo lige i øjeblikket planlægger at lave nogle torvehaller a la dem, der er på Israels Plads, så kan jeg forestille mig, hvordan det vil se ud med kun norske produkter – måske en lille smule trist.
Så jeg håber, at de norske politikere besinder sig og ikke har det med i deres statsbudget, når de vedtager det den 1. december.
Indtil da vil vi selvfølgelig lægge pres på.
Vi vil også lægge pres på i forhold til et tidligt indspil til Kommissionen, en genoptagelse af forhandlingerne med Norge osv.
Men hvis spørgeren har andre gode ideer, modtages de sådan set gerne.
Vi er i tæt dialog med gartnerierne, og vi er sådan set også i tæt dialog med Landbrug & Fødevarer, for den her regering er altså meget opmærksom på, at vi gerne vil fastholde de her arbejdspladser i Danmark, og derfor er vi selvfølgelig opmærksom på det, når et land som Norge agerer sådan her.
Men det er også en uskik, at vores nærmeste allierede i de internationale verdenshandelsforhandlinger, hvor de normalt over for resten af verden igen og igen taler om frihandel, hjemligt viser en anden adfærd.
Det mener jeg sådan set også at nordmændene burde få øjnene op for.
Anni Matthiesen (V), 2012-10-24:
Jeg vil takke ministeren, for jeg kan fornemme, at der stadig væk er stor fokus på det, for jeg synes virkelig, at det er et problem, som kommer til at berøre danske gartnerier og rigtig mange danskere, og det kan jo som nævnt i sidste ende resultere i, at vi mister arbejdspladser.
Der har været talt en del om, at nordmændene måske bare ville sige noget i retning af, at det er en form for teknisk fejl, som de jo bare har rettet op på nu.
Hvordan ser ministeren på det?
Thomas Danielsen (V), 2012-10-24:
Grunden til, at jeg spørger, om det er nogle kort, som ministeren har holdt tæt til kroppen – eller som SF og Socialdemokraterne op til valget holdt tæt til kroppen – er, at alle de ramte borgmestre, som har den samme farve som ministeren, er meget forbløffede og overraskede; de havde slet ikke set det her komme.
De er meget skuffede over, at de ikke får mulighed for at udvikle deres landsdel i en positiv retning med f.eks. et storcenter, som jeg godt ved at ministeren også prøver at holde fast i.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge: Kan ministeren slet ikke se en idé i at placere bare et storcenter f.eks. i det vestjyske eller nordvestjyske område, som kunne give handel fra f.eks. Norge?
Det kunne også hindre, at så mange skal tvinges til det østjyske for at gå i f.eks. en IKEA og samtidig lægger deres handel i nærliggende butikker.
Anni Matthiesen (V), 2012-10-24:
Jeg har fulgt arbejdet tæt, for som ministeren også selv nævner, så betyder det jo rigtig meget i forhold til de danske gartnerier og producenter af hortensia.
Jeg kunne godt tænke mig, at ministeren kom med et lidt mere konkret bud på, hvad ministeren helt konkret har af planer om at trykke på de der moralske knapper, kunne man kalde det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2012-10-24:
Da det jo måske ikke er alle lige bekendt, hvordan Norge har ageret, vil jeg bare fortælle, at Norge den 12. juli har valgt at øge toldsatserne på hortensia på 0 pct. til 72 pct., fordi de udendørs hortensia nu bliver behandlet på samme måde som de indendørs hortensia.
Norge har som bekendt generelt ret høj told på blomster.
Den danske regering har sagt til den norske regering, at vi finder det uacceptabelt.
For det første, fordi vi er midt i en økonomisk krise.
Det har konsekvenser for hele Europa, at landene omkring os vælger at bure sig inde.
Hvis vi skal have gang i væksten, kræver det sådan set, at samhandelen fortsætter, og en øgning af tolden er decideret det modsatte.
For det andet har det også konsekvenser for Danmark.
Helt konkret ved vi jo, at der er gartnerier, der mister arbejdspladser, men udfordringen er jo ikke kun hortensia, for det er også en tendens, som Norge desværre har valgt at fortsætte på sit statsbudget, altså at lægge told på ost, på oksekød og på lammekød.
Så vi har desværre kun set toppen af isbjerget, hvis man kan kalde det det.
Men nu er det jo ikke Danmark alene, der gør det her.
Vi er jo i et handelssystem under EU, og derfor er det selvfølgelig også EU, der forhandler med Norge og diskuterer med Norge.
Man kan altid diskutere, om de moralsk har retten til det – det mener jeg ikke de har – men formelt set er juraen i orden.
De kan vælge at øge toldsatserne.
Under EØS-aftalen står der i artikel 19, at man skal liberalisere på landbrugsprodukter, altså at man skal arbejde hen mod en handelsliberalisering af landbrugsprodukter, og jeg mener, at det, Norge har gjort, klart er i modstrid med ånden i artikel 19. Men man har altså ikke nogen muligheder over for Norge.
Dermed er ikke sagt, at Kommissionen ikke er opmærksom på det.
Kommissionen har også talt med Norge, og sagen kommer sådan set ikke til at ligge stille der, for der kommer jo også til at være et efterspil på den måde, at Norge jo løbende forhandler EØS-aftalen med EU, og der står det såmænd på dagsordenen.
Så det har vigtig prioritet for den her regering, og det er sådan set også vigtigt for EU.
Og vi er ganske opmærksomme på det.
Jeg har nærmest ikke bestilt andet end at være i norske medier.
Jeg tror, at jeg har været mere på forsiden i norske medier, end jeg nogen sinde har været i danske i den sidste halvanden måned, og det gør jo også, at nordmændene er meget opmærksomme på, at der er et problem, og at de norske forbrugere også er bekymrede over, at deres udvalg i butikkerne bliver mindre.
For det er faktisk det, der i sidste ende bliver konsekvensen: Det bliver dyrere, og udvalget bliver mindre.
Anni Matthiesen (V), 2012-10-24:
Tak for det, formand.
Jeg starter med at læse op: Vil handels- og investeringsministeren sikre, at den norske told, som er blevet pålagt hortensia, bliver fjernet?
Vil ministeren sikre, at den norske told, som er blevet pålagt hortensia, bliver fjernet?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2012-10-24:
Vi har møde i Nordisk Råd i næste uge, hvor Danmark har bedt om, at sagen kommer på dagsordenen.
Vi har simpelt hen et dagsordenspunkt, der hedder Norge.
Det er os, der indleder og har diskussionen i forhold til både hortensia, ost, okse- og lammekød.
Jeg tror, at noget af det, man også skal være opmærksom på, er, at udfordringen jo ikke kun er de toldsatser, de øger i forbindelse med budgettet nu her.
Det er jo også, at Norge generelt har høje toldsatser.
Derfor har vi næsten ingen svineeksport til Norge.
Jeg tror, at vi eksporterer svin til Norge for 100 mio. kr., mens vi derimod sælger svin til Sverige for 1,2 mia. kr., og de to lande er ellers normalt sammenlignelige.
Der er lidt forskel i befolkningen, men ellers er de sammenlignelige.
Så vi tager det op i Nordisk Råd, og vi tager det også op løbende med Kommissionen, og Kommissionen har drøftelser med nordmændene.
Der er visse dele, jeg ikke kan fortælle, fordi det selvfølgelig stadig væk er fortroligt.
Det, jeg kan sige, er, at den 30. oktober vender Kommissionen officielt tilbage med, hvad de har sagt til nordmændene, og så vil jeg selvfølgelig gerne sørge for, at spørgeren får svar på, hvordan Kommissionens samtaler med nordmændene har været.
Men jeg kan altså desværre ikke røbe det endnu.