Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-05-09:
Tak, formand.
Jeg kan jo forstå, at formålet med beslutningsforslaget i hvert fald ifølge forslagsstillerne er at styrke den danske overenskomstmodel og bekæmpe social dumping.
Det lyder umiddelbart sympatisk, og det lyder også meget sympatisk, at man med forslaget sigter mod, at danske skattekroner ikke anvendes til kontrakter med private virksomheder, der underbyder vilkår, der er overenskomstmæssige.
I Venstre er vi naturligvis enige i, at social dumping skal bekæmpes, men vi mener ikke, at lovgivning er den rette vej frem.
Jeg er en ung mand, men alt, hvad jeg har lært om den danske model, handler jo netop om, at arbejdsmarkedets parter mellem hinanden aftaler, hvordan arbejdsforholdene gælder, altså løn, overenskomst osv. osv.
Vi politikere, og det gælder sådan set alle dem, der sidder nede i salen, og mig selv, har en tendens til at lovgive om alt for mange ting.
Jeg er sikker på, at i det øjeblik Christiansborg lægger sin klamme hånd på et enkelt område og regulerer arbejdsmarkedet, går der ikke lang tid, før vi har et kvælertagslignende forhold, hvor vi blander os i alt, hvad der foregår på det danske arbejdsmarked.
Det går Venstre ikke ind for.
Samtidig betyder forslaget så også, at vi kommer til at pålægge virksomhederne uforholdsmæssig store byrder, særlig inden for byggeriet.
Det er jo navnlig kædeansvar, som vil være problematisk, især for de mindre virksomheder.
Så vidt jeg forstår kædeansvar, betyder det, at hovedentreprenøren på et byggeprojekt er ansvarlig for, at underentreprenøren overholder alle danske lov-, løn- og arbejdsvilkår – også i udlandet, altså at man eksempelvis som svensk underleverandør betaler skat til den svenske statskasse, i Litauen til den litauiske osv. osv.
Det er jo flere forhold, der er problematiske.
Forslaget resulterer i en forskelsbehandling af danske virksomheder, og så tror jeg i øvrigt også, at det er i strid med EU-retten, uden at være bedre bekendt med juridiske forhold, end ministeren er.
Samtidig er det også værd at tænke tanken lidt videre.
Begynder vi at forskelsbehandle virksomheder gennem forskellige regler i Danmark, kan andre EU-lande gøre det samme, og det betyder, at dygtige danske virksomheder, der er konkurrencedygtige herhjemme, vil få svært ved at blive konkurrencedygtige i udlandet, idet reglerne bliver anderledes.
Jeg tror i øvrigt også, at hvis vi gennemfører forslagsstillernes forslag, vil det kun være de største virksomheder, altså storkapitalen, hvis jeg må bruge Enhedslistens terminologi, der har ressourcerne og evnen til at kontrollere alle underleverandører ned i mindste detalje, og det kan vel næppe være ideen med forslaget fra forslagsstillerne at gå et ærinde for de allerstørste virksomheder og ekskludere de mindste virksomheder fra markedet.
Det synes jeg i hvert fald ikke er særlig sympatisk.
Jeg tror i øvrigt også, at regningen for den her ulige konkurrencesituation, yderligere bureaukratiske omkostninger osv. ender et sted, som den plejer, nemlig hos forbrugeren og derigennem hos samfundsborgerne.
Kort sagt, kædeansvar kommer i praksis til at udelukke mindre virksomheder fra at byde på en given opgave.
Jeg kunne sige meget mere, og det er jeg ikke sikker på at jeg vil, men jeg kan fortælle, at personligt synes jeg, at det forslag, man fremsætter, er sådan et udtryk for den tilgang til politik, hvor man gerne vil stoppe verden og hoppe af.
Jeg tror, at vi i stedet for skal bruge de regler, vi har herhjemme, et gennemsigtigt system, virksomheder, der bliver registreret i RUT, arbejdstilsyn, skattemyndighed og fagforeninger, der hjælper med at kontrollere, at forhold på det danske arbejdsmarked er ordentlige, bliver reguleret, og at folk ikke bliver underbetalt.
Jeg har tillid til arbejdsmarkedets parter, jeg har tillid til dansk byggeri, jeg har tillid til de forskellige faglige organisationer, og jeg mener ikke, og Venstre mener ikke, at yderligere lovgivning på området er vejen frem.
Derfor stemmer Venstre imod.
Tak for ordet.