runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-29:
Ikke alene er spørgsmålet forstået, arbejdet er også i fuld gang i ministerierne.
Hr. Ole Sohn vil så bare kortslutte det, ved at jeg skal sige nu, hvad vi fremlægger i finanslovforslaget.
Der er jo en proces i gang, der er sat budgetanalyser i gang, og det er udstukket, at ministerierne skal spare 0,5 pct. om året i 2011, 2012 og 2013.
Det, regeringen foretager sig, er uhyre konkret.
Det, der bare er så ærgerligt, er, at hr. Ole Sohn ikke vil fortælle, hvad hr. Ole Sohn vil.
Der kommer jo ikke et tal!
Jeg har nu efterlyst bare ét tal, som oppositionen er enige om, for vi vil da gerne høre det tal, uanset om det er for, hvor meget skatterne skal sættes op, eller fra hvornår efterlønnen skal afskaffes osv.
Det er jo bare at komme med et tal.
Vi er lutter øren.
Jesper Petersen (SF), 2010-04-29:
Efter det, finansministeren har sagt, tror jeg måske, man kan sige, at vi står lige.
Der bliver spurgt om, hvor oppositionens plan er, og den er da velkendt for alle.
Den bliver fremlagt inden sommerferien.
Den bliver der arbejdet på.
Vi anerkender fuldt ud, at der er en udfordring, og den kommer vi med en løsning på.
Vi ender med at fremlægge den, før regeringen gør, fordi det, finansministeren siger nu, er, at det er rigtigt, at regeringen heller ikke har nogen plan, den slynger nogle tal ud, men den har ikke nogen plan for, hvordan det konkret skal ske.
Det er noget, der bliver arbejdet med af nogle embedsmænd rundtomkring i ministerierne.
Det er da regeringen, der burde tage lederskab for at løse det her og komme med de klare forklaringer på, hvordan alle de her penge skal spares.
Hvem er det, der skal fyres?
Jeg står her med en annonce fra regeringen, hvor der står, at der skal fyres 8.000 mennesker i kommunerne.
Men kan vi da ikke få en forklaring til borgerne, der i forvejen oplever forringelser og nedskæringer i kommunerne lige nu?
Hvor er det så, der skal skæres 8.000 flere?
Hvorfor mener regeringen, at det skal gå ud over den offentlige sektor, at det skal skabe yderligere arbejdsløshed, når regeringen skal føre Danmark ud af krisen?
Morten Østergaard (RV), 2010-04-29:
Jeg skal lige starte med at korrigere en misforståelse fra min egen hukommelse i et tidligere svar til hr. Torsten Schack Pedersen.
Det er sådan, at den flypassagerafgift, som hr. Torsten Schack Pedersen taler om, rent faktisk indgår i Det Radikale Venstres skatteudspil, og det havde jeg i den sammenhæng lige fortrængt fra min hukommelse.
Men tilbage til spørgsmålet fra hr. Mads Rørvig: Jeg forstår ikke det der med, at hr. Mads Rørvig er uenig i forespørgslen.
Altså, forespørgslen handler om, hvordan vi skal leve op til EU's konvergenskrav, skabe holdbarhed i dansk økonomi.
Det kan selvfølgelig være, at hr. Mads Rørvig er uenig i, at vi skal leve op til det og skabe holdbarhed i dansk økonomi.
Det er jo typisk den måde, vi arbejder på.
Spørgsmålet er så, om der er nogle reformer, vi er enige om.
Jamen Det Radikale Venstre har fremlagt et gigantisk reformprogram, som ikke er matchet af noget parti og heller ikke af regeringen, hvori man kan forholde sig til vores reformer.
Så ved vi jo, at S og SF arbejder på deres reformudspil, og der vil givetvis være nogle sammenfald, f.eks. med en førtidspensionsreform, som vi har efterlyst i årevis.
Mads Rørvig (V), 2010-04-29:
Der vil givetvis være nogle sammenfald, siger man.
Altså, kan vi ikke få et konkret bud på, hvad det er for et udspil, som man kan forvente sig, og hvad det er for en økonomisk politik, man kan forvente af oppositionen?
Jeg synes, det er tankevækkende.
Nu nævnte hr. Morten Østergaard tidligere i debatten et skatteudspil, der hedder »Skat der virker«.
Altså, forudsætningen for, at det virker, er vel, at der er 90 mandater, der står bag.
Kan vi ikke få et bud på, hvad det er for en fælles økonomisk politik, som oppositionen gerne vil fremme?
Morten Østergaard (RV), 2010-04-29:
Jeg kan ikke lade være med at trække lidt på smilebåndet over, at der tilsyneladende er blevet delt boomeranger ud til Venstres gruppemøde, for nu kommer den jo så lige tilbage til hr. Mads Rørvig: Er der 90 mandater bag regeringens politik?
Det, vi har konstateret, er, at Dansk Folkeparti har sagt nej til den der omfordelingsplan på de 10 mia. kr. og har sagt, at der ikke skal spares 4 mia. kr. i kommunerne.
Så der må man i hvert fald sige, at det er der ikke noget der tyder på.
Derfor er det jo, at det bliver lidt hult.
Det, vi står fast på, er, at når man er regering, og hvis man ønsker at blive taget alvorligt, har man, når man mener, at der skal findes 24 mia. kr. i 2013, en forpligtelse til at forklare, hvor de skal komme fra. Hvor skal de sidste 10 mia. kr., som er ubesvarede, komme fra?
Når man siger, at der skal konsolideres med 31 mia. kr. i 2015, må man jo have en plan for det, for ellers bliver det jo bare målsætninger.
Det er jo de svar, vi mangler, og derfor er det jo, at hvis hr. Mads Rørvig og alle de andre fra Venstre er mere optaget af, hvad der sker, når regeringen kommer i opposition og oppositionen kommer i regering, vil jeg sige: Jamen så lad os dog tage det valg og få det overstået.
Det, der er absurd, er, at man bliver ved med at sidde her og kræve noget af oppositionen, som regeringen ikke har leveret.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-29:
Nu er det ved at være lang tid siden, den radikale ordfører holdt sin tale, men da sagde den radikale ordfører, at der var enighed i oppositionen, og derfor kan det jo godt virke lidt underligt, at den radikale ordfører nu har behov for at stå og skyde på alle andre i stedet for at svare konkret på de spørgsmål, der bliver stillet.
Alligevel har den radikale ordfører stået på talerstolen og sagt, at der var fuld enighed i oppositionen om den her forespørgselsdebat og det forslag til vedtagelse, der ligger, hvori man taler om klare prioriteringer og reformer.
Så kunne den radikale ordfører ikke bare komme med et punkt, hvor De Radikale, SF og S er enige?
Morten Østergaard (RV), 2010-04-29:
Hvad er det, oppositionen egentlig tilbyder regeringen i dag?
Det er at slutte op om, at vi overholder EU's konvergenskrav.
Men vi siger også, at regningen for den politik, der har været ført, og krisen ikke skal afleveres i folkeskolen, i daginstitutionerne og på plejehjemmene.
Vi skal finde andre veje til det.
Fornyet vækst og beskæftigelse går jeg ud fra at man også ønsker i Venstre, og så er der den langsigtede holdbarhed, hvor vi siger, at det er nødvendigt, at der er råderum til fortsat realvækst.
Det kan være, man siger: Næh, det skal der ikke være, det bliver smalhals for tid og evighed.
Men det tror vi bare ikke på i et aldrende samfund, og derfor siger vi, at vi må lave nogle klare prioriteringer og nogle reformer, så flere bliver længere på arbejdsmarkedet.
Det burde være en lækkerbisken for regeringen at have en opposition, der så ansvarligt er klar til at forpligte sig.
Men det, vi mangler, er jo, at regeringen lægger sin politik frem, så man kan forholde sig til den.
Det er det, vi påpeger, og der er det jo besynderligt, at også fru Ellen Trane Nørby vil stille sig op og sige, at oppositionen skal leve op til noget, som regeringen endnu ikke har leveret.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-29:
Nu er det jo ikke regeringen, der har stillet den her forespørgsel i dag.
Det er hr. Morten Østergaard og oppositionen.
Når hr. Morten Østergaard har stillet den her forespørgsel, må det jo være, fordi oppositionen har et samlet bud.
Det var også det, ordføreren sagde i sin ordførertale, nemlig at der var enighed i oppositionen.
Det vil jeg sådan set meget gerne have at vide af den radikale ordfører, og det synes jeg egentlig også at danskerne har krav på at få at vide.
Hr. Morten Østergaard står og taler om, der skal være ærlighed over for danskerne, og alligevel kan vi ikke få et eneste klart svar på, hvor det er, hr. Morten Østergaard er enig med hr. Ole Sohn.
Morten Østergaard (RV), 2010-04-29:
Jeg kan da give to konkrete eksempler fra den seneste finanslov, hvor vi jo forsøgte at få regeringen med til at prioritere fra passiv erhvervsstøtte og direkte ind i globaliseringspuljen, så vi kunne lave nogle investeringer i fællesskab.
Det var et fælles SR-udspil.
Vi er også enige om, at man kan reducere statens brug af konsulenter, hvor der bruges rigtig mange penge.
Der kan man måske hente op til 1 mia. kr.
Så det er jo ikke det, det handler om.
Og vi siger, at derfor er vi nødt til at skaffe os et råderum bl.a. igennem reformer, så flere bliver længere på arbejdsmarkedet.
Men det, som man ikke kan løbe fra, og det, som ingen Venstrefolk kan gemme sig bag, er jo, at regeringen ikke har fremlagt en økonomisk politik, der hænger sammen, en samlet økonomisk plan, og de elementer, man har fremlagt, har man ikke opnået opbakning til hos Dansk Folkeparti.
Derfor er situationen jo, at det bare bliver en boomerang, når man står her og kræver klare svar fra oppositionen, som i sagens natur altid kan stille en forespørgsel, når vi interesserer os for, hvad regeringens politik er på et givet område.
Mads Rørvig (V), 2010-04-29:
Tak for det.
Nu kan vi jo genoptage debatten her efter et par timer, så jeg håber, at hr. Morten Østergaard har brugt tiden til ligesom måske at snakke med oppositionen eller til at tænke sig godt om, for man har jo her stillet en fælles forespørgsel på vegne af både Det Radikale Venstre, S og SF, hvor man problematiserer noget, som jeg er dybt uenig i, men så må man jo også have en fælles løsning.
Så når man efterspørger reformer, vil jeg bare høre, om Det Radikale Venstre sammen med S og SF kan komme med tre bud på reformer, som man ønsker for det danske samfund.
Morten Østergaard (RV), 2010-04-29:
Det kræver jo ikke ret meget læsning i de økonomiske prognoser at se, at dette samfunds væsentligste udfordring i det kommende årti er, at der er for mange, der går på pension og anden form for passiv forsørgelse, og for få tilbage på arbejdsmarkedet til at skabe den værdi, der skal til i et samfund både for at skaffe vækst i den private sektor og for at have råd til den offentlige sektor, som vi kender den.
Derfor, vil jeg sige til hr. Frank Aaen, må alle partier forholde sig til, hvordan vi skaffer mere arbejdskraft, når de store årgange går på pension.
Hvis man ikke gør det, får vi en gentagelse af den situation, vi lige har været igennem, hvor krisen ramte Danmark hårdere, fordi vi var overophedet på det tidspunkt, hvor den internationale finanskrise slog igennem.
Det er den situation, vi skal undgå, det er der, regeringen har svigtet ved ikke at vise rettidig omhu, og det er derfor, det er så vigtigt, at vi er enige om, at holdbarheden bl.a. skal opnås gennem reformer, så flere bliver længere på arbejdsmarkedet.
Og så må man jo diskutere, hvordan man vil nå det resultat.
Frank Aaen (EL), 2010-04-29:
Jeg forstår simpelt hen ikke mekanismen.
Er der nogen arbejdsgivere, der siger: Hov, de har fjernet efterlønnen, jeg tror lige, jeg ansætter en mere?
Eller hvad er det, man forestiller sig?
Morten Østergaard (RV), 2010-04-29:
Nu kender jeg jo hr. Frank Aaen ganske udmærket og ved derfor, at han med sit spørgsmål gør sig mere uvidende, end han er.
Mekanismerne er jo velkendte, vil jeg sige til hr. Frank Aaen: Hvis man ikke har arbejdskraft nok i et samfund, driver det lønningerne op, og det driver væksten og konkurrencekraften ned, og derfor giver det mindre vækst.
Hvad skaber arbejdspladser?
Det gør i sagens natur vækst i samfundet.
Det er muligt, at hr. Frank Aaen stadig væk drømmer om de tider, hvor man kunne ansætte alle i den offentlige sektor, men det får vi heller ikke råd til.
Derfor er det bare, vi er nødt til at holde fast i, at hvis der skal være vækst i det danske samfund, skal der være tilstrækkelig arbejdskraft til stede, for ellers får vi en gentagelse af det, vi lige har set: Når der kommer økonomisk afmatning, og vi står med en overophedning, rammer krisen Danmark hårdere end andre lande.
Det er simpel matematik, at der, når de store årgange går på pension, er et gigantisk hul i kassen.
Den eneste måde at løse det på er at sikre, at der er tilstrækkelig arbejdskraft, så vi undgår overophedning igen.
Eyvind Vesselbo (V), 2010-04-29:
Det her drejer sig jo om troværdighed.
Det her forslag til vedtagelse er sådan en slags musketered mellem de fem musketerer, som står på papiret.
Der står også, at man vil få styr på dansk økonomi og råderum, og at man vil have klare prioriteringer og reformer.
Så står hr. Morten Østergaard og siger til hvert spørgsmål, der kommer, at der er en lang række af de ting, som S og SF kommer med, man ikke er enige om.
Og så var det, at fru Ellen Trane Nørby spurgte: Jamen hvad er det så, man er enig om?
Hvad er det så for nogen reformer?
Og så kommer der to reformer, man er enig om.
Kan hr. Morten Østergaard forklare, hvor meget råderum i milliarder disse to reformer, som man er enig om, skaffer?
For det må jo være noget, som hører med til begrebet troværdighed.
Morten Østergaard (RV), 2010-04-29:
Jeg er tilbøjelig til at være enig med hr. Frank Aaen i, at debatten jo bliver lidt løjerlig, for nu stiller hr. Eyvind Vesselbo det spørgsmål, jeg nu igen og igen har stillet til finansministeren.
Hvor finder man de 10 mia. kr., som man mangler at redegøre for, og som skal findes i overførsler m.m. uspecificeret?
Hvor finder man dem henne?
Det spørgsmål har hr. Eyvind Vesselbo tilsyneladende ikke noget svar på.
Det er sandelig troværdigt, når regeringen træder op og lægger sine målsætninger frem, også selv om vi endda har en nationalbankdirektør, der siger, at man ikke har haft styr på de offentlige udgifter de sidste 9 år og derfor formentlig heller ikke er i stand til at have det de næste 3 år.
Det, vi siger med det her, er jo, at vi er klar til at forpligte os til en række målsætninger og til række løsninger, og så er det jo velkendt, at vi er forskellige partier.
Vi har fremlagt vores plan, som hr. Eyvind Vesselbo kan være enig eller uenig i, men det korte af det lange er, at hvis man leder landet, har man jo helt anden forpligtelse til at lægge sin politik klart frem, i hvert fald når man er så specifik med hensyn til, hvad udfordringen er.
Eyvind Vesselbo (V), 2010-04-29:
Nu brugte hr. Morten Østergaard jo lang tid på at forklare mig, hvad det var, jeg skulle spørge finansministeren om, men nu er det jo altså hr. Morten Østergaard, der er på talerstolen.
Det er klart, at man kan snakke udenom i lang tid, og det gjorde hr. Morten Østergaard så også, men jeg tænker, at når man indgår sådan en musketered, som det her forslag til vedtagelse er, hvor det er en for alle og alle for en, så nytter det jo ikke noget, at man så, når man står på talerstolen, løber langt væk fra den og begynder at stikke de andre musketerer i ryggen ved at sige, at man ikke er enig med dem.
Derfor er det igen, at jeg spørger: Hvor meget giver de to ting, de to reformer, eller hvad det nu var, hr. Morten Østergaard sagde, i milliarder af kroner, som kan give det råderum, som er nødvendigt for at rette op på dansk økonomi?
Morten Østergaard (RV), 2010-04-29:
Det er jo en løjerlig politikopfattelse, hr. Eyvind Vesselbo giver udtryk for.
Jeg læste på et tidspunkt, at hr. Eyvind Vesselbo syntes, at Dansk Folkeparti havde alt for meget indflydelse på regeringens politik.
I den her sammenhæng ved vi jo, at Dansk Folkeparti har sagt nej.
De kan ikke tages til indtægt for de planer, regeringen har lagt frem.
Nu siger hr. Eyvind Vesselbo så, at partier, som ikke har regeringsansvaret nu, på forhånd skal være enige om alting for at blive taget alvorligt, mens regeringen ikke vil lægge sine ting frem, og de ting, den har lagt frem, bliver undermineret af det parlamentariske grundlag.
Det er jo da en meget kold og kynisk måde at underminere sin egen regerings troværdighed på sådan at gøre det i en debat med en oppositionsordfører.
De to ting, jeg nævnte, var bare eksempler, fordi fru Ellen Trane Nørby bad om konkrete eksempler.
Men det, som er vigtigt, er jo bundlinjen – det er jo bundlinjen.
Og derfor burde finansministeren tage imod med kyshånd, når oppositionen siger, at man er klar til at skaffe råderum til offentlig realvækst gennem klare prioriteringer og reformer, så flere bliver længere på arbejdsmarkedet.
Det burde da være en gave til finansministeren, at oppositionen stiller sig så ansvarligt an, men i stedet for sender man en hærskare af ordførere i byen med den ene boomerang efter den anden.
Frank Aaen (EL), 2010-04-29:
Det her er en meget besynderlig debat, hvor der ikke er ret meget politisk indhold, og det synes jeg faktisk er ærgerligt.
Jeg vil derfor spørge direkte til noget, som jeg ved De Radikale mener, for det er lagt frem af flere omgange.
Det handler om en fjernelse af efterlønnen, som efter Det Radikale Venstres opfattelse giver 90.000 flere i arbejde, og en halvering af dagpengeperioden, der skulle give 13.000 flere i arbejde.
Mit helt enkle spørgsmål til hr. Morten Østergaard er: Hvordan pokker betyder en fjernelse af efterlønnen og en halvering af dagpengeperioden, at der kommer 103.000 nye arbejdspladser?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-29:
Jeg havde troet, at vi slap for den debat, som hviler på et fuldstændig forkert grundlag.
Men igen kan jeg jo bare konstatere, at det, oppositionen siger, er, at der ikke skal røres ved kommunerne, og der skal vel heller ikke røres ved regionerne.
Der skal ikke røres ved nogen som helst steder, og alligevel siger oppositionen, at den er dybt uansvarlig.
Vi savner jo bare et lille glimt af, hvordan det så viser sig. For det er jo rigtigt, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn, at vi alle sammen er blevet fattigere på grund af krisen.
BNP er faldet sidste år, så kagen er blevet mindre.
Det er jo den virkelighed, vi alle sammen befinder os i, og vi håbede, at vi i debatten i dag kunne have fået oppositionens bidrag til, hvordan vi kommer videre.
I 2009 og 2010 fører vi en ekspansiv finanspolitik.
Vi bruger i år 95 mia. kr. mere, end vi har i indtægter for at føre Danmarks så skånsomt igennem krisen som muligt.
Hvad oplever vi for femte måned i træk?
Ledigheden holder sig i ro, økonomerne havde ventet, at ledigheden ville stige.
Vi kan se, at privatforbruget er på vej op, fordi vi jo bl.a. har frigivet SP-midler og har gennemført en skattereform.
Vi kan læse, at erhvervslivet begynder at få ordrer igen.
Så vi kan se, at regeringens politik virker, og det er da selvfølgelig møgirriterende og frustrerende for en opposition at skulle konstatere, at regeringens politik virker.
Men det er nu engang kendsgerningerne.
Når vi så er kommet igennem 2010, og vi kan se en stabil udvikling for os, siger vi, at så tager vi fat på konsolideringen, for vi vil ikke fortsætte gældsætningen af det her land.
Det er det, regeringens politik går ud på, og i første omgang har vi meldt det, der er relevant for kommuner, ud.
Astrid Krag (SF), 2010-04-29:
Jeg tror, at konklusionen i forhold til finansministeren indtil videre vist må være, at moral er godt, men at dobbeltmoral er dobbelt så godt, når finansministeren bliver ved med at revse oppositionen for ikke at have lagt svar frem.
Jeg synes sådan set, det er meget fornuftigt at forvente, at en regering, som er dem, der leder landet, gør det først.
Vi efterlyser nogle helt klare svar på, hvordan den nulvækst skal udmøntes, hvor det er, at de 8.000 stillinger skal spares.
Vi får så at vide af ministeren: Jamen i første omgang har vi kommuneaftalerne, og i anden omgang har vi finansloven.
Det er jo sådan, landet normalt ledes.
Hvor skal de penge findes henne?
Er det i ældreplejen, at der skal fyres flere medarbejdere, end der er blevet allerede nu?
Er det normeringerne, der skal hæves, så man også begynder at måle toiletter med, når man bestemmer, hvor mange kvadratmeter børnene skal have i børnehaverne?
Er det i folkeskolerne, at pengene skal findes?
Det synes jeg sådan set at regeringen skylder os nogle svar på allerede nu.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-29:
Det ville jeg være utrolig glad for.
Vi fører en ekspansiv finanspolitik i 2010, fordi vi skal så skånsomt igennem krisen som muligt.
Så har vi sagt, at vi skal holde de offentlige udgifter i ro, for fru Astrid Krag skal huske på, at siden vi overtog regeringsmagten i 2001, er der brugt 67.000 mio. kr. mere på velfærdsområdet i Danmark.
Der spørger vi: Som et bidrag til, at vi kan komme ud af den her krise, skulle vi så ikke lige i et par år holde det på det høje niveau, vi er på nu, altså som en skånsom måde at komme videre på?
Det betyder, at der så er det samme antal ansatte til næste år, som man har i år, og man får oven i købet fremskrevet det med pris- og lønregulering, så man kan også købe de samme varer og tjenesteydelser til næste år, som man købte i år, fordi priserne reguleres.
Så siger vi, at vi vender tilbage, for vi har sat et meget konkret arbejde i gang, men – og det håber jeg også at fru Astrid Krag værdsætter – vi arbejder ordentligt med tingene, så vi kommer med nogle fornuftige forslag, altså så vi ikke bare betragter den økonomiske politik som sådan en happening, man kan lave her i dag, hvor SF jo helt åbenbart savner ethvert meningsfyldt forslag til, hvordan vi kommer ud af krisen.
Astrid Krag (SF), 2010-04-29:
Jamen det er da meget flot, at regeringen skal skose oppositionen for at lave et gennemarbejdet, grundigt økonomisk udspil, mens ministeren står og siger, at han ikke vil være med til hovsaløsninger.
Det er da flot, at der skal stilles højere krav til oppositionen, end der skal til regeringen.
Jeg vil sige, at det lyder lidt på finansministeren, som om det var mig, der var minister, som om det var oppositionen, der var regering.
Og finansministeren bruger så ikke sin tid på at svare på de meget rimelige spørgsmål fra oppositionen og øvrigt fra mange borgmestre, inklusive borgmestre fra finansministerens eget parti, der stiller det meget reelle spørgsmål: Hvor skal de penge findes henne kommunalt?
Hvem er det, der skal fyres?
Man kan forstå på statsministeren, at han mener, at børnene skal være med til at betale det her, for der kommer færre børn og flere ældre, men vi ved jo alle sammen, at det slet ikke rækker.
Der kommer ikke så mange færre børn, at de kan finansiere det stigende antal ældre.
Der mener jeg bare, at regeringen, som jo er regering for det her land – i hvert fald frem til næste folketingsvalg – skal give de svar og ikke stå og skyde ansvaret fra sig.
Så det håber jeg bare at finansministeren vil, når han svarer, i stedet for at skyde bolden tilbage til mig.
Det er ikke os, der har regeringsmagten endnu.
Det er finansministeren, der er finansminister.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-29:
Jeg kan bare igen konstatere, at der ikke kommer ét forslag.
Vi står over for, at vi selvfølgelig skal føre ressourcer på folkeskoleområdet over til ældreområdet.
Der vil da ske nogle omflytninger, og den proces skal vi i gang med.
Når fru Astrid Krag nævner de 8.000, så lad mig lige i al beskedenhed sige, at der er 100.000, der forlader den offentlige sektor om året; det har der været i de senere år.
De går på førtidspension, de går på efterløn, de går på pension, eller de får job uden for det offentlige.
Så det, der er på dagsordenen i det offentlige, er selvfølgelig, at der er mangel på arbejdskraft i de kommende år.
Det er jo det, vi hele tiden diskuterer i forbindelse med demografi.
Men jeg vil sige til fru Astrid Krag, at jeg håber, at hun vil gøre sin indflydelse gældende i S-SF-samarbejdet, for det, vi har fået at vide, er, at der er en gennemarbejdet plan, så hvorfor skal vi ikke høre den?
Det er jo sådan set det, der er ubalancen i den her debat, vi oplever i dag, og det er uvist af hvilken grund.
For når man jo har en genial løsning til, hvordan Danmark kommer ud af krisen, er det da pokkers ærgerligt, at den ikke kan indgå i debatten i dag.