Karin Nødgaard (DF), 2013-02-05:
Når der tales om frit valg, lægges der op til, at borgeren selv kan bestemme over sit eget liv og selv træffe beslutning om, hvad borgeren ønsker sig af tilbud i tilværelsen.
Forslaget i dag om at ændre på den såkaldte fritvalgsordning for hjemmehjælp har da også flere aspekter, som kan lyde som værende ideelle for borgeren med hensyn til at have medbestemmelse i sit eget liv.
Der er dog også nogle svagheder, som Dansk Folkeparti gerne vil inddrage i dag for at nuancere intentionerne med forslaget og ydermere argumentere for, hvorfor vi, som også nogle af høringsparterne er det, er skeptiske over for dette forslag.
Jeg sætter pris på ministerens interesse for at samle os bredt politisk, men undrer mig over, at forslaget blev en del af finanslovaftalen med Enhedslisten.
Lidt specielt er det, da Enhedslisten i juni 2012 i et betænkningsbidrag til et aktstykke i Finansudvalget om statens bloktilskud til kommunerne for finansåret 2013 skriver, at nogle af elementerne, som er beskrevet i tillægget til KL-aftalen, peger i den forkerte retning, og at det især drejer sig om forenkling af frit valg på hjemmehjælpsområdet, som er hovedfinansieringskilde til regeringens bidrag til spareøvelsen.
Dansk Folkeparti er interesseret i det frie valg, men mener faktisk, at der med dette forslag bliver lagt nogle begrænsninger for borgernes frie valg.
Vi frygter, at det vil blive reduceret, og at det vil blive svært for den enkelte at vælge den løsning, der findes bedst forenelig med ens egne ønsker og behov.
En anden side af sagen er, ud over den enkelte hjemmehjælpsmodtager, udbyderen af hjemmehjælpen.
Vi frygter, at det i løbet af kort tid vil få den konsekvens, at det primært er de store firmaer, der vil få opgaverne, og at de små erhvervsdrivende går hårde tider i møde, da de vil få svært ved at klare sig på et marked med forholdsvis stor konkurrence. I Danmark er det vigtigt, at vi fortsat har små erhvervsdrivende, som bidrager til vores velfærdssamfund.
Der er risiko for, at flere små virksomheder må give op, og at de ikke vil kunne klare konkurrencen.
Dermed forsvinder vækstlaget af mindre servicevirksomheder.
Egentlig mener vi i Dansk Folkeparti på lige fod med ca. 90 pct. af de nuværende brugere ikke, at ordningen, som vi kender den i dag, er så ringe endda, at den bør laves markant om.
Jeg har en fornemmelse af, at der alligevel ligger noget sparemanøvre gemt i det.
I forslaget fremkommer det, som vi også hørte før, at der skal spares 132 mio. kr., et anseligt beløb, men alligevel ikke så stort, når det fordeles på samtlige landets kommuner.
At beløbet, der spares, skal bruges på borgernær service, lyder for så vidt godt nok, men alligevel ikke, da det jo ikke som udgangspunkt bliver penge rettet mod initiativer til forbedringer for den målgruppe, som benytter hjemmehjælp, primært de ældre medborgere.
Faktisk kan det resultere i, at de slet ikke får glæde af pengene, men at pengene går til f.eks. at reparere veje, som vel også kan falde ind under kategorien borgernær service.
Og det bekymrer os faktisk.
Umiddelbart må det også formodes – og det kan være, at ministeren kan redegøre for det senere – at de 132 mio. kr. faktisk kun kan skaffes gennem store udbud, hvor antallet af leverandører reduceres.
Havde der været voldsomme klager over den ordning, der eksisterer i dag, kunne man forstå, at der skulle laves ændringer, men det er jo ikke tilfældet, og derfor kan man godt tænke på, at det her måske er en spareøvelse.
At der i forslaget lægges op til, at flere dele af hjemmeplejen kan varetages af enkelte medarbejdere, ser vi positivt på.
Det er en fordel for borgeren, at der kommer færrest muligt i ens hjem, da det jo er en stor tillidssag at have andre i sit hjem; endvidere giver det tryghed og øget velfærd hos borgeren.
Så muligheden for, at hjælperen kan varetage så vel hjemmehjælp som personlig pleje, er en fin idé, såfremt kvaliteten selvfølgelig kan sikres.
Men når alt skal gøres op, mener vi i Dansk Folkeparti ikke, at det her forslag lever op til vores opfattelse af et reelt frit valg.
Vi finder ikke, at det er hos borgeren, udgangspunktet tages, og når der fra KL's side argumenteres med det positive ved øget konkurrence på prisen, har KL umiddelbart ikke et udgangspunkt for en ny fritvalgsordning med borgeren i centrum, hvilket for Dansk Folkeparti er meget vigtigt at have som udgangspunkt.
Når man i tilværelsen når til det tidspunkt, hvor man er afhængig af andres hjælp og assistance til såvel personlig som praktisk hjælp, er det vigtigt, at den enkelte har de muligheder og tilbud, som man finder egner sig bedst til at løse ens behov, og der skal være fokus på kvaliteten frem for prisen.