Johs. Poulsen (RV), 2006-12-15:
Når Det Radiale Venstre stemmer for det her forslag ved tredjebehandlingen i dag, hænger det sammen med, at det er vores vurdering, at man med lovforslaget får en betydelig bedre beskyttelse, end det hidtil har været tilfældet.
Vi har en situation, hvor der jo ikke mindst i de sidste års debatter er blevet skabt et billede af, at den miljøbeskyttelse og den naturbeskyttelse, der finder sted på det nuværende reguleringsgrundlag, er ganske god mange steder i landet.
Det er et synspunkt, vi er uenige i.
Vi mener, at en lang række af de problemer, vi i dag står med natur- og miljømæssigt, er en følge af, at man har et reguleringsgrundlag, der i dag bestemt ikke er tilfredsstillende.
Derfor har vi været optaget af at skabe et administrationsgrundlag for de nye kommuner fra den 1. januar 2007, som er betydelig bedre end det, man har haft hidtil, som er betydelig klarere, som kan føres ud i livet, og som først og fremmest også kan håndhæves, hvad der har været en del af problemet med det eksisterende administrationsgrundlag.
Så vi synes altså på alle måder, at den ny lovgivning er et fremskridt.
Vi har før fra den her talerstol sagt, at det naturligvis ikke er sådan, at den her nye lov betyder, at vi nu opnår en paradisisk tilstand miljøog naturmæssigt i Danmark.
Men vi har advaret mod, kan man sige, at lade ønsket om at få det allerbedste være det godes fjende i den her sag.
Og det er et fremskridt.
Som det nu efterhånden også er kendt for stort set alle partier, er der tale om et fremskridt med den her lovgivning.
Man kan så have forskellige vurderinger af, hvorvidt man vil være med til at gennemføre det fremskridt.
Jeg forstår på det, der her var den socialdemokratiske ordførers indlæg, at man fra Socialdemokratiets side særlig har to anker tilbage: Den ene er, at man ikke synes, at der er beskyttelse af mange af de små naturområder.
Det er ganske enkelt forkert.
Sagen er den, at alle de naturområder, som i dag er § 3-beskyttede, også vil indgå i en fremtidig vurdering, når der skal gives miljøgodkendelse af et landbrug.
Det er faktisk udtrykt i lovgivningen, at kommunerne skal lade det indgå i deres vurdering, hvorvidt der er særlige forhold naturmæssigt, som man skal tage hensyn til i en miljøgodkendelse.
Det er muligt, at man ikke har lyst til at se det, der står, men det, der står, er, at kommunerne skal tage det hensyn, når de skal give en miljøgodkendelse.
Det vil altså sige, at de skal foretage sig nøjagtig det samme, som amterne tidligere skulle på det område.
Det, der muligvis ikke er tillid til, er, at kommunerne er i stand til at løse opgaven inden for den her ramme.
Det tror vi til gengæld de er.
Og vi synes, det er fornuftigt, at der også er et vist råderum med hensyn til miljøpolitikken i den lokalpolitiske debat.
Det andet ankepunkt, som vi fra Socialdemokraternes side har hørt fra talerstolen her i dag, er, at de mener og påstår, at man ved at give miljøgodkendelser nu freder landbruget i 8 år.
Det er også en forkert påstand.
Det er sådan, at landbrug over en vis størrelse under alle omstændigheder skal have en miljøgodkendelse, uanset hvordan landet ligger.
Desuden er det sådan, at man også i givne situationer og under givne forudsætninger vil kunne gribe ind i forhold til eksisterende forhold, hvis det er nødvendigt.
Det, der har været debat om,
er, hvorvidt det vil være fornuftigt at lave en revisionsbestemmelse i 2010, som gør, at kommunerne til den tid så kan sige: Vi har nogle miljøgodkendelser, vi gerne vil revidere, og der tager vi afsæt i en revisionsbestemmelse.
Jeg vil da gerne igen henlede Folketingets og ikke mindst Socialdemokraternes opmærksomhed på, hvad der står i betænkningsbidraget fra flertallet.
Der står: »I tiden, indtil planerne foreligger,« – altså natur- og miljøplanerne – »inddrager kommunerne al tilgængelig viden om natur- og miljøtilstanden i sagsbehandlingen, herunder den viden, der på tidspunktet for godkendelsen er tilgængelig i forbindelse med udarbejdelse af vand- og naturplanerne og de opfølgende kommunale handleplaner, med henblik på at undgå, at etablering, udvidelse eller ændring af et husdyrbrug giver anledning til en miljøbelastning, der vil indebære en væsentlig risiko for, at natur- og miljømålene ikke kan sikres eller genoprettes i det pågældende område.«
Det betyder oversat til dansk, at man hver eneste dag får mere og mere viden om naturtilstanden, og hver eneste dag skal kommunerne inddrage den viden, når de skal lave miljøgodkendelser.
Det betyder altså, at man også i 2007, i 2008 og i 2009 vil inddrage al tilgængelig viden og tage højde for, hvad der er nødvendigt for at opnå naturmålene.
Hvis man lavede en revisionsbestemmelse i 2010, ville det rent faktisk betyde, at mange kommuner ville kunne sige: Vi har jo sådan set en sovepude indtil 2010, og nu kan vi bare give nogle miljøgodkendelser, hvori vi ikke behøver at forholde os til de kommende miljømål, og så kan vi revidere det engang i 2010.
Det, der er skrevet i betænkningsbidraget her, betyder, at man allerede fra den 1. januar 2007 vil inddrage al tilgængelig viden med henblik på at opnå bedre miljøtilstand.
Det vil altså sige, at den viden allerede kan inddrages fra begyndelsen af 2007.
Det ville da være helt tåbeligt at vente til 2010 med at inddrage den viden.
Det ville da være helt tåbeligt at lade 2-3 år gå, hvor man ikke så at sige gjorde det bedst muligt.
Det er man nu tvunget til med det, der ligger i betænkningsbidraget her.
Derfor er situationen den, at lovgivningen her er betydelig bedre, end hvis man bare havde lavet en revisionsbestemmelse som en sovepude, hvor man kunne sige: Vi vender tilbage til det på et eller andet senere tidspunkt.