Eigil Andersen (SF), 2010-05-31:
I SF mener vi, at det er fuldstændig uacceptabelt at forkorte dagpengeperioden for arbejdsløse fra 4 til 2 år.
Uanset de tal, der er blevet nævnt her fra talerstolen af beskæftigelsesministeren, og uanset de røgslør, der er lagt ud, vil realiteten i det her være, at tusinder af mennesker efter udløbet af de 2 år vil havne på kontanthjælp, og at der vil være tale om en væsentlig indtægtsnedgang, eller de vil havne i det såkaldt sorte hul, som det også er blevet nævnt, hvor den månedlige indtægt er 0,0 kr.
Det er ikke svært at forestille sig, hvad det betyder for ens økonomi, at indtægten er 0,0 kr.
Der er i Danmark i et gammelt ordsprog, som siger: Når krybben er tom, bides hestene.
Derfor er det her også noget, som desværre vil kunne føre til endnu flere splittede familier, end vi ser i dag.
Hvem er det, der bliver ramt af det her?
Jamen det er arbejdsløse, som i forvejen har mistet deres job og dermed en væsentlig del af deres funktion i samfundet.
De har mistet fællesskabet med kollegaerne, og i mange tilfælde er deres indtægt blevet halveret, allerede da de gik på dagpenge.
Det betyder altså, at det faktisk er medmennesker, som er i en situation, hvor samfundet ikke stiller job nok til rådighed til, at de kan få et job.
Det, der sker med det her lovforslag, som regeringen og Dansk Folkeparti vil gennemføre her i den kommende tid, er, at mennesker, der ligger ned, sparker man også til fra regeringens og Dansk Folkeparti side.
Det er særdeles umenneskeligt og forkert og uacceptabelt, og det vil vi selvfølgelig stemme imod i SF ud fra, at vi mener, at to af de vigtige danske værdier er tryghed og solidaritet, og de er i hvert fald ikke til stede her, de bliver tværtimod kraftigt forringet.
Når så det her forslag også f.eks. vil medføre, at antallet af ejerboliger, der skal på tvangsauktion, vil stige, kan man spørge sig selv, om det er en borgerlig politik, at der sigtes efter, at der skal være flere tvangsauktioner over huse i Danmark.
Flexicuritymodellen rejser regeringen rundt med, ikke bare i hele Europa, men i hele verden og forklarer om hvor god egentlig er.
Man har f.eks. været i Vietnam for 1 år siden for at gøre det.
Den reklamevirksomhed, som jeg egentlig synes er god, kommer til at stå i skærende kontrast til, at man ødelægger flexicuritymodellen, som det også er blevet nævnt her tidligere i dag.
Man fjerner jo en væsentlig del af det, som skal skabe security, altså sikkerhed og tryghed, med de her voldsomme ændringer fra 4 til 2 års dagpengeperiode.
Resultatet vil blive krav om længere opsigelsesvarsler, krav, som vil komme fra fagforbundene af naturlige grunde.
Det vil også betyde mindre fleksibilitet.
Noget af fordelen ved flexicuritymodellen er jo set med arbejdsgiverøjne, at man kan hyre og fyre uden voldsomt lange opsigelsesvarsler.
Det vil man så ikke kunne længere.
Det vil betyde, at man i højere grad vil være tilbageholdende med at fastansætte folk og bruge et hav af vikarer og korttidsansatte i stedet.
Det er i øvrigt en forringelse for lønmodtagerne, men det betyder også, at det, man kalder jobmobiliteten, nemlig folks lyst til at skifte til et andet job, bliver mindre, for hvis det nu ikke går i det nye job, vil man tænke på, hvad ens sikkerhedsnet så er bagefter.
Det bliver forringet med en dagpengeperiode, der er nede på 2 år.
Så jobmobiliteten i Danmark vil også blive forringet gennem det her.
Sandheden er, at det prekære punkt – et andet prekært punkt burde jeg sige – er, at regeringen har skabt alt, alt for få job under den her krise.
Den plan, »En Fair løsning«, som Socialdemokratiet og SF har lagt frem, indebærer bl.a., at man vil fremrykke investeringer i år for 5 mia. kr. og yderligere 10 mia. kr. næste år.
Jeg kan se, at jeg skal runde det her indlæg af.
Derfor vil jeg nævne til sidst, at det er meget forkert, at man også i den her pakke forringer de uddannelsesmuligheder, der er for arbejdsløse, og også for folk i arbejde.
Man gør det, at man nedsætter den godtgørelse, folk får til voksen- og efteruddannelse fra det nuværende dagpengeniveau til 80 pct. af dagpengeniveauet.
Dermed vil man spare 446 mio. kr.
Tag det blot som et eksempel på, at det går den helt forkerte vej med hensyn til at hjælpe arbejdsløse.