runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Nonbo (V), 2010-01-26:
Jeg mener nemlig at kunne huske, at lovforslaget blev gennemført af en SR-regering, så justitsministeren egentlig reparerer i den retning, som fru Lone Dybkjær ville have gjort for længe siden.
Hun har haft omtrent ni år i opposition til at forklare, og her kunne hun have repareret på det, som hun synes er noget skidt, og som er lavet af en SR-regering.
Er justitsministeren ikke enig med mig i det?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-01-26:
Nej, nu har vi valgt at lægge os fast på de 10 år, fordi vi ville give politiet de bedste måder at bekæmpe kriminalitet på.
Al erfaring viser desværre, at selv om man blot har været sigtet, er der en større sandsynlighed for, at man kommer i politiets søgelys senere hen.
Så det giver også politiet et bedre redskab til at opklare kriminalitet.
Da man samtidig har alle dømte inde i registeret, til de fylder 80 år, så har man et fornuftigt register og et fornuftigt redskab til at bekæmpe kriminalitet.
Kunne det så være mindre end de 10 år?
Vi vurderer også, efter at have læst præmisserne for dommen fra Menneskerettighedsdomstolen, at vi holder os inden for de præmisser ved de 10 år.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at regeringens opfattelse er den, at vi da helst ville have den situation fra før dommen med Menneskerettighedsdomstolen.
Vi har ikke haft nogen problemer med at opbevare dna-materiale fra sigtede personer, helt indtil de er 80 år, men vi overholder selvfølgelig den dom, der er fra Menneskerettighedsdomstolen.
Jo, det er rigtigt.
Det oprindelige forslag blev vedtaget i 2000, og på daværende tidspunkt sad der en SR-regering.
Forslaget er så blevet udvidet siden hen, men det oprindelige forslag blev vedtaget i år 2000.
Karsten Nonbo (V), 2010-01-26:
Jeg vil bare lige høre for fuldstændighedens skyld, hvad det er for en type forbrydelser, vi får med ved at nedsætte strafferammen fra 1½ år til 12 måneder.
Hvad er det lige nøjagtig, vi får ud af det?
Mig bekendt er strafferammen for langt de fleste forbrydelser i straffeloven 1½ års fængsel.
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Eller er det bare sådan: Comme si, comme ca, vi kommer med et lidt bedre bud end jer?
Marlene Harpsøe (DF), 2010-01-26:
Formålet med det fra Dansk Folkepartis side er at udvide dna-registeret – simpelt hen at udvide den gruppe, som bliver optaget i det her dna-register og dermed også udvide politiets mulighed for at opklare og efterforske forbrydelser.
Så en person, der begår dyremishandling, vil f.eks. ikke være omfattet af de her regler, og der må jeg sige, at sådan en person, som begår grov dyremishandling og får 1 år – jeg ved så ikke lige, hvornår det vil ske, for det er sjældent, at de her strafferammer egentlig bliver udnyttet til bunds – så jeg meget gerne kom ind i det her dna-register.
Det må jeg sige.
Karsten Nonbo (V), 2010-01-26:
Ja, det er selvfølgelig noget, vi kan få opklaret i udvalgsarbejdet.
Men mig bekendt optager man kun dna og fingeraftryk for overtrædelser af straffeloven og ikke for overtrædelser af særlove.
Men det finder vi ud af under udvalgsarbejdet.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-01-26:
Det må vi se nærmere på.
Om ikke andet er der i hvert fald noget graverende, der skal ændres.
Det er vi i hvert fald med på i Dansk Folkeparti.
Vi håber da også, at et flertal vil bakke op om det.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-01-26:
Jeg tror ikke, der er nogen tvivl om, at dna-registrering er en af de største landvindinger, når vi taler om politiets efterforskning af straffesager.
Jeg husker i hvert fald særlig en sag fra Sydjylland, hvor det lykkedes at opklare to grove voldtægtssager ved fundet af en coladåse i en indbrudssag senere.
Det synes jeg er helt fantastisk at man har mulighed for at gøre, og derfor skal vi selvfølgelig sikre, at politiet har nogle gode redskaber og nogle gode muligheder, når de skal efterforske straffesager.
Men nu er det jo sådan, at der er kommet en dom fra Menneskerettighedsdomstolen, og den siger netop, at der altså skal være forskel på dømte og ikkedømte, når vi lægger deres profiler i et register.
Dermed er det, vi har gjort i Danmark hidtil, altså ikke lovligt, hvor alle dna-profiler er blevet opbevaret i 80 år.
Det er ikke lovligt at have en tidsubegrænset opbevaring.
Derfor kan vi selvfølgelig i SF støtte det her forslag, for det giver en bedre retssikkerhed for ikkedømte, for folk, som har været sigtet i en straffesag.
Det er en klar forbedring.
Men vi vil ligesom andre partier her i dag gerne lufte vores usikkerhed om, om en 10-års-grænse netop er det rigtige.
Jeg synes, vi må prøve at få afklaret i udvalgsarbejdet, hvad det er, der ligger til grund for regeringens antagelse om, at lige præcis 10 år opfylder det krav, som menneskerettighedsdommen opstiller.
Det synes jeg i hvert fald der er nogle høringssvar der har peget på måske ikke er helt korrekt, og det er klart, at vi skal sikre de bedst mulige betingelser for de tidligere sigtede og ikkedømte.
Men som Socialdemokraterne så flot sagde, handler det her netop om at finde en balance mellem folk, som ikke er blevet dømt, og så det at have nogle gode efterforskningsmuligheder.
Jeg er omvendt også blevet bekendt med en sag, hvor der faktisk var en mand, der gerne ville registreres i det her register, fordi det ville give ham mulighed for at blive udelukket, hver gang der var en sædelighedssag i lige præcis hans område, hvor politiet ofte bankede på hans dør.
Det ville han godt have sig frabedt.
En lille ting skal jeg nævne her til sidst, og det er vedrørende opbevaring af celleprøver.
Der kan jeg simpelt hen ikke forstå, at ministeren sidder overhørig, at der er flere af høringssvarene, der faktisk peger på, at vi har behov for lovgivning på det her område.
Jeg synes altid, det er lidt betænkeligt, når ministeren bestemmer, at det er ministeren, der skal lave reglerne om, hvordan noget skal foregå efterfølgende.
Jeg synes, at vi skal diskutere os frem til i udvalgsarbejdet, om vi ikke måske kan finde en anden model.
Jeg ved ikke helt, hvordan det ligger med det – om det overhovedet kan lade sig gøre, når det nu står i bemærkningerne til forslaget.
Men SF kan i hvert fald støtte forslaget, som det ligger her.
Tom Behnke (KF), 2010-01-26:
Dna-profil-registeret er et rigtig godt og meget effektivt værktøj i politiets muligheder for at efterforske og opklare kriminalsager, udfinde gerningsmænd til forbrydelser, men også til at filtrere uskyldige fra, så man på et tidligt tidspunkt i efterforskningen kan udelukke nogen og sige: Det ikke er der, vi skal kigge; det er ikke den retning, vi skal arbejde i; det er nogle andre steder, vi skal hen.
Det viser sig også ved, at nogle af de gamle sager, der ellers var blevet henlagt, fordi man ikke kunne komme videre i efterforskningen, nu er blevet opklaret ved hjælp af dna-profil-registeret, der har givet nogle nye muligheder for at komme videre, og forbrydere er blevet dømt, og det er jo godt.
Men se, så sker der det, at Menneskerettighedsdomstolen i forhold til en sag i England har bestemt, at dna-profiler skal slettes tidligere, end vi gør, hvis det er sådan, at personen, der er taget prøvet af, er blevet frifundet, eller at der er truffet afgørelse om påtaleopgivelse, altså at man ikke kunne komme videre med den sag, eller at tiltalefrafald er besluttet uden vilkår.
Der synes jeg jo nok det er rettidig omhu, at regeringen her sørger for, inden vi også bliver dømt, at rette ind og rette til, sådan at vi lever op til de bestemmelser, som Menneskerettighedsdomstolen har fastlagt ved deres dom i forhold til England.
Så det retter vi ind, og derfor støtter vi forslaget om en afgrænsning på 10 år.
Lone Dybkjær (RV), 2010-01-26:
Nu kunne jeg ikke lige finde min sagsmappe, da jeg skulle herop, men jeg vil sige: Det Radikale Venstre støtter forslaget, men vi har nogle spørgsmål til forslaget, for vi kan jo se, at der er indkommet en række høringssvar, hvori man sætter spørgsmålstegn ved, om 10 år er den rette grænse, og også ved, hvilket tidspunkt man skal regne fra, altså fra hvilken dato man skal regne.
Men overordnet set er der sådan set ikke tale om en forbedring.
Vi vil bare gerne have undersøgt, om man er landet det rigtige sted, og det vil vi gøre i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Per Clausen (EL), 2010-01-26:
Så er jeg bange for, at fru Lone Dybkjær hurtigt skal finde sine papirer, for jeg har ikke så mange bemærkninger at gøre.
Som nogle vil vide, er jeg ikke retspolitisk ordfører, og derfor vil jeg nogenlunde holde mig til det manuskript, som jeg har fået udleveret.
Jeg vil sige, at Enhedslisten vil støtte det her lovforslag.
Det er ikke kun, fordi vi synes, at det er en rigtig god idé at følge de domme, der bliver afsagt ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, men også, fordi vi faktisk synes, at det er en forbedring.
Efter vores opfattelse er det et meget stort indgreb at foretage over for mennesker, som enten er blevet frikendt eller har fået tiltalefrafald – sagen er i hvert fald opgivet – at de mange år skal være registreret i et sådant dna-register.
Efter vores opfattelse burde man have den praksis, at når folk er frikendt, eller hvis der ikke bliver rejst sigtelse, skal de behandles ligesom alle mulige andre uskyldige mennesker og ikke længere stå i det her register.
Det vil efter vores opfattelse være den rigtige måde at håndtere det på.
Vi vil derfor også i løbet af udvalgsarbejdet se på, om man nu også lever op til den dom, der i det her tilfælde er kommet fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, idet vi nok har den klare opfattelse, at det vil være det eneste, der kan drive et flertal i Folketinget til yderligere at fokusere på den enkelte borgers retssikkerhed.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-01-26:
Jeg vil godt starte med at takke for den altovervejende positive modtagelse af forslaget.
Det plejer at være en undtagelse med hensyn til dna, men vi gør det også, når det gælder fingeraftryk.
Alle er jo enige om, at registeret har været en kæmpesucces.
Det har alene, siden det blev etableret i 2000, været et fantastisk godt redskab til at opklare kriminalitet og også til at udelukke eventuelle mistænkte for at have begået kriminalitet.
Præmissen er jo, som flere ordførere har været inde på, dommen fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, hvor Storbritannien blev dømt for at have krænket menneskerettighederne.
På grundlag af de præmisser for dommen har det været nødvendigt at fastsætte en tidsfrist for, hvor længe sigtede, men ikke dømte personer, må være registreret i dna-profil-registeret.
Hvorfor har vi så valgt de 10 år?
Det har været ud fra en afvejning af præmisserne, og vi har i en dialog med politiet fastlagt, at det er en fornuftig frist set i forhold til, at politiet også kan bruge materialet.
Jeg mener derfor, at vi med det foreliggende lovforslag sikrer, at vi både lever op til de internationale forpligtigelser, som vi har, og også varetager hensynet til en effektiv kriminalitetsbekæmpelse.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2010-01-26:
Vi samlede alle verdens ledere i København, vi satte Danmark på verdenskortet, vi gennemførte et flot arrangement, som også har høstet megen anerkendelse.
Men hvad sker der så for oppositionen i Danmark?
Man retter en nærmest perfid kritik mod vores statsminister på nogle procedureting, som om vi bare kunne få en FN-funktionær til at løse alle de her problemer.
Det, jeg prøver at adressere her, er, at der altså var nogle store nationer, som vi med rette måske havde lidt forventninger til, og heriblandt var Kina.
De svigtede, og – jeg gentager det igen – der var intet, der forhindrede de her nationer i at tage ansvar i forhold til at indgå en global, ambitiøs aftale.
Lise von Seelen (S), 2010-01-26:
Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol har slået fast – og det beror jo også på en dom mod England i anledning af de regler, de bruger der – at de regler, vi bruger, er i strid med retten til et privatliv, som er en grundlæggende og central rettighed. I forbindelse med den måde, man registrerer dna-profiler, biologisk materiale og fingeraftryk på, skal man have nogle kriterier for, hvordan man tilrettelægger det.
Naturligvis skal politiet have mulighed for at efterforske kriminalitet, og de værktøjer, de skal bruge til det, skal være velfungerende.
Men det er vores pligt som en demokratisk stat at sikre, at indgrebene er kendetegnet ved, at de skal være nødvendige, og at de skal være i overensstemmelse med konventionen.
Når Danmark sætter en tidsfrist i forslaget her på de 10 år, er det en lang tidsfrist i forhold til andre europæiske lande, vi kan sammenligne os med.
I forslaget står der, at politiet over for Justitsministeriet har anført, at man kunne komme ud for, at den politimæssige efterforskning ville blive vanskeligere med en frist på 10 år.
Det interesserer os at vide, hvad det er, politiet mener er vanskeligere her end med en kortere frist som i sammenlignelige europæiske stater, og vi vil spørge ind til, hvad det er, politiet på den måde synes er vanskeligere her i Danmark.
Vi kan jo se, at de europæiske lande, vi sædvanligvis sammenligner os med, har en kortere periode end de 10 år.
Det skal sammenholdes med, at Institut for Menneskerettigheder er i tvivl om, hvorvidt de 10 år kan leve op til konventionen.
Det gør, at vi interesserer os for det spørgsmål, men vi har da også fuld tillid til, at vi vil få det belyst under behandlingen af lovforslaget.
Vi har ikke noget andet bud end de 10 år, så vi synes måske – nu er det her jo sådan et nyt initiativ – at det kunne være rigtig, rigtig fornuftigt at få en revisionsbestemmelse ind, fordi vi netop har nabolande, vi sammenligner os med, som har et andet antal år, og det vil vi håbe at vi kan få opbakning til.
Vi skal finde en balance imellem, at borgere, der er uskyldige, indtil andet er bevist, selvfølgelig skal have deres grundlovssikrede ret – det er sådan, det hænger sammen i en retsstat – og at politiet også skal have gode redskaber til at opklare lovovertrædelser.
Det er den balance, man skal finde, og det synes vi sådan set at lovforslaget her er et godt udgangspunkt for.
Vi ønsker at få uddybet lidt, hvori vi adskiller os fra andre sammenlignelige europæiske lande, og vi vil meget gerne have en revisionsbestemmelse ind i lovforslaget.
Mette Gjerskov (S), 2010-01-26:
Jeg sætter pris på, at klimaministeren deler sine erfaringer fra EU-møderne med os.
Det er jo meget interessant, hvad der sker rundt om bordet, det skal vi selvfølgelig tage pejling af, men jeg er vældig interesseret i, hvad klimaministeren siger.
Hvad siger Danmark i EU?
Lægger klimaministeren det maksimale pres for at få EU til at gå op på de 30 pct.?
Det synes jeg er et meget klart spørgsmål.
Er man parat til at presse EU, alt hvad man kan?
Vil regeringen lave en evaluering af COP15, så vi hurtigt kan få en fornemmelse af, hvad det er, der er gået galt?
For så kan vi give Mexico nogle ordentlige, gode råd, også om, hvad der er gået godt.
Det er jo det, der ligger i en evaluering.
Det er mine spørgsmål.
Lise von Seelen (S), 2010-01-26:
Nu nævnede ministeren, at det, at man har holdt perioden på de 10 år op, også er efter en drøftelse med politiet.
Har man været inde at kigge på, hvad der adskiller vurderingen her hos os fra den vurdering, der har været i andre europæiske lande, der har valgt et lavere tal end 10?
Lykke Friis (V), 2010-01-26:
Jeg takker for komplimentet om logikken.
Igen vil jeg sige, at det, vi diskuterer, med EU jo er det fremadrettede.
Det, vi taler om her, med Danmark er sådan set mere her og nu-betragtninger, og der kan jeg ikke se at det sådan skulle ændre noget på nuværende tidspunkt.
Man må også sige helt overordnet, at i de møder, jeg i hvert fald har deltaget i i EU-kredsen, har det ikke været sådan, at Danmark bliver opfattet som nogen, der er bagud, når det gælder det grønne, og når vi ser på, hvad Danmark har gjort som sådan.
Derfor vil vi nu selvfølgelig i god ro og orden ikke bare få lavet klimastrategien færdig, men især jo også energiforsyningsstrategien og den samlede strategi, når vi ser Klimakommissionens rapport.
Mette Gjerskov (S), 2010-01-26:
Jeg glæder mig da over, at vi deler ønsket om en bindende klimaaftale, en juridisk bindende klimaaftale ved COP16 i Mexico til december, men sådan en aftale falder jo ikke direkte ned fra himlen.
Nu skal jeg prøve at lade være med at gøre statsministeren mere sur og lade være med at tale mere om COP15 og tale om COP16 i stedet for.
Hvad vil regeringen gøre nu?
Vi har helt usædvanlig set BASIC-landene, altså Kina, Indien, Sydafrika, Brasilien, her i weekenden decideret efterlyse den danske statsministers invitation til et møde, så man kan komme i gang med drøftelserne.
Hvad vil statsministeren svare, og hvornår?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-01-26:
Jeg tror ikke, at den socialdemokratiske ordfører kan gøre mig sur.
Jeg kan godt fornemme, at der er forsøg på det, tilløb til det, men jeg tror ikke, det kommer til lykkes, for så meget indtryk gør bemærkningerne fra den kant ikke.
Men jeg har jo også med glæde noteret mig, at BASIC-landene i weekenden så at sige står ved de aftaler, der er lavet i København, står ved ambitionen om at melde reduktioner ind på den internationale scene.
I øvrigt har jeg et ønske om, at forløbet frem mod Mexico sættes i gang nu.
Det er vi sådan set enige i.
Det kommer ikke til at bero alene på os, fordi, som jeg sagde før, og det tror jeg at klima- og energiministeren vil vende mere tilbage til, det er sådan, at vi har formandskabet, men det er også sådan, at Mexico har det til COP16.
Derfor har vi nu brug for at samle op på det her i en tæt dialog mellem Mexico, sekretariatet i Bonn og i sagens natur os selv, også i lyset af hvad det er for nogle meldinger, der her omkring månedsskiftet, uanset at deadline ikke er markant, men dog alligevel, kommer ind på Copenhagen Accord.
Det tager vi pejling af.
Så ønsker vi at påtage os ansvar for og selvfølgelig også facilitere, at drøftelserne kan fortsætte.
Der er også brug for at bygge bro til tyskerne, der jo meget generøst har tilbudt at hoste en konference omkring sommer.
Så der er mange, der må tage et fælles ansvar her.
Mette Gjerskov (S), 2010-01-26:
Jeg opfattede sådan set bare statsministeren som en smule knotten, men det er jeg da glad for at han åbenbart ikke er.
Men jeg er knap så glad for, at han ikke har tænkt sig at svare.
Det var jo meget enkelt.
Der kom rigtig mange ord fra statsministeren, men det, jeg spurgte om, var: Hvad vil man svare på den henvendelse ud i verden, som kommer fra Kina, Indien, Sydafrika, Brasilien om, at de beder det danske formandskab om at indkalde til et møde, så man kan komme i gang med drøftelserne frem mod COP16?
Hvad vil statsministeren svare, og hvornår har han tænkt sig at svare?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-01-26:
Det skal jeg så beklage, for det kan også godt være, at der er et behov for udtrykke sig meget enkelt, så det forstås.
Jeg tror derimod, at premierminister Singh, som har sendt et brev til mig, som jeg har modtaget her til morgen, har tålmodighed til at vente på et svar nogle dage, og jeg tror i øvrigt også, at han vil acceptere, at det ikke bare bliver super enkelt.
For jeg tror, at premierminister Singh ligesom jeg godt ved, at det her er en lille smule komplekst, i den forstand at vi altså har et dansk formandskab, vi har et mexicansk formandskab på vej, vi har en proces, der er sat i gang oven på København, hvor landene nu spiller op imod Copenhagen Accord, som desværre ikke har den skarpe juridiske status, som vi oprindelig kunne have ønsket, og så skal vi bringe det videre.
Det er vi indstillet på at bringe videre.
Til det hører naturligvis også, at man ikke venter med at holde møder, indtil man mødes i Mexico.
Jeg har meget klart
før svaret, at tanken om, at der hurtigst muligt kommer gang i drøftelserne igen, er jeg enig i.
Spiller Danmark en rolle her?
Ja, det er jeg enig i.
Præcis hvornår møderne skal holdes, præcis hvor de skal holdes, og hvem der skal stå som afsender på indbydelserne, har vi brug for at koordinere i tæt samarbejde med FN og det indkommende mexicanske formandskab.
Det kan godt være, det ikke var tilstrækkelig enkelt for den socialdemokratiske ordfører, men det er sådan, det bliver.
Jeg forstår så, at hr. Per Clausen alene baserer sin deltagelse i den her debat på medieindtrykket.
Jeg bliver bare nødt til at gentage – og jeg kan jo også føre sandhedsbevis for det – at det simpelt hen er en forkert fremstilling, når det bliver sagt, at G77-gruppen og alle ulandene argumenterede imod Copenhagen Accord og dens vedtagelse.
Det er simpelt hen positivt forkert.
Det er rigtigt, at G77 i en tidligere fase af konferencen var repræsenteret ved Sudans ambassadør – Sudan var i øvrigt det eneste land, hvis stats- og regeringsleder ikke ville have mulighed for at deltage i højniveausegmentet på topmødet, men det er jo bare en parentes – men det er jo lige så rigtigt, at den selv samme ambassadør, Lumumba, da han holdt sit indlæg om natten mellem fredag og lørdag eller rettere sagt tidligt om morgenen, understregede, at han nu talte på vegne af Sudan.
Derfor stod hans indlæg jo også i skarp kontrast til indlæggene fra Maldiverne, Den Afrikanske Union, Senegal, AOSIS-gruppen, Papua New Guinea, Filippinerne, Barbados, Ghana og en række andre lande, der tog ordet og støttede den officielle vedtagelse af Copenhagen Accord.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2010-01-26:
Det var godt.
Tak for det.
Men er det ikke korrekt, at det, der var rigtig alvorligt i det papir, var, at Kyotoforpligtelserne var skrevet ud, og at det faktisk var det frem for noget, der rigtig skabte problemer og mistillid?
Mit spørgsmål er så: Er det ikke korrekt, eller er statsministeren af den samme opfattelse, som jeg er?
Det andet er: Kan vi være sikre på, at Kyoto nu er med i Danmarks strategi igen?
Vil det også være en del af svaret til de såkaldte BASIC-lande, altså Indien, Kina, Brasilien og Sydafrika?
Den indiske premierminister har jo netop lagt meget vægt på, at det altså er i FN's to spor, man skal forhandle det her, og det ene af de spor er jo Kyoto.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-01-26:
Det, der var det alvorlige, var det spin, der fulgte med papiret, herunder jo altså også det mindset eller den tænkning, der har været bag den lækage.
Jeg skal ikke kunne sige, hvor det kommer fra, men jeg indrømmer da gerne, at det ikke var befordrende for processen.
Det er jo helt sikkert.
Derfor kan man også til den kontrafaktiske historieskrivning gøre sig sine overvejelser om det, når der nu var en sådan lækage af et papir, som er fejlagtigt fremstillet både, kan man sige, i sin ambition og i sin afsender: Altså, det her er Danmarks ønsker.
Nej, de papirer, der er lavet, er et forsøg på undervejs at sætte ned på prent, hvad man fornemmer i visse faser kunne være et udtryk for noget konsensus i forskellige grupperinger.
Der kan man selvfølgelig overveje, om man i det lys skulle have sagt: Prøv lige at høre, sådan her kunne et dansk papir se ud.
Uden at jeg kan gå tæt ind i, hvad for fortrolige diskussioner vi har haft, kan jeg bare helt ærligt sige, at det ikke var det papir, som var genstand for de sonderinger, vi havde i den fase af konferencen, hvor papiret blev lækket.
Det var sådan set på den måde allerede et historisk papir.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2010-01-26:
Der var en ting, som statsministeren ikke svarede på: Er det ikke korrekt, at Kyoto var skrevet ud af det papir, og at det papir jo faktisk var ude, længe før det blev trykt i The Guardian, og at man dermed havde et tilllidsproblem, fordi Kyoto var forsvundet pist op i ingenting, og at det derfor er fantastisk vigtigt, at man nu får Kyotosporet med ind igen, og at det må være en del og en vigtig del af den danske strategi at forsikre om, at Kyoto er på banen igen, også i det svar, som Statsministeriet og Klimaministeriet, går jeg ud fra, nu i de kommende dage skal formulere til Kina, Indien, Brasilien og Sydafrika?