Lars Løkke Rasmussen (V), 2007-10-23:
Det var jo en lidt blandet modtagelse, men jeg konstaterer dog med tilfredshed, at der er et flertal i Folketinget, der har tilkendegivet, at man agter at bære det her lovforslag igennem.
Det er jeg meget glad for, for det betyder jo, at regeringen kan leve op til den aftale, den har indgået med kommunerne under et, altså Kommunernes Landsforening.
Derfor er jeg også overrasket over, at det ikke er et enigt Folketing, der bakker op, for det er jo sådan et grundvilkår bag tanken om det kommunale selvstyre, at kommunerne under et agerer og indgår aftaler med regeringen.
Der er tale om en aftale, som går ud på, at vi i 2010 skal nå frem til den situation, at der for 25 pct. af opgavernes vedkommende spørges til prisen.
Om det så fører til, at prisen er bedst internt eller eksternt, og om opgaven derfor ender med at blive løst privat eller kommunalt, er sådan set den sag uvedkommende.
Det er en aftale, vi har indgået med kommunerne, og som i øvrigt betyder, at noget af den detailstyring, som jeg ellers forstår at mange i Folketinget er bekymret over, nemlig det gamle lovkompleks omkring servicestrategierne, nu erstattes af den her aftale, og den betyder, at kommunerne solidarisk må yde hver deres bidrag til at nå den aftale.
Nogle kommuner vil have en meget progressiv udbudspolitik, og andre vil måske have en mindre progressiv udbudspolitik, men det er ikke det afgørende.
Det afgørende er, at man samlet set når det her mål på en udogmatisk måde, og det er så også det, der fører til, at det er fornuftigt at lave et sæt fælles spilleregler for, hvordan man håndterer kontrolbud.
I min optik er det en meget jordnær og helt uideologisk leven op til den aftale, der er indgået med kommunerne, og jeg er derfor lidt forundret over, at det ikke er et enigt Folketing, der bakker op.
Jeg er sådan set endnu mere forundret over, at det ikke er et enigt Folketing, der bakker op om det andet element, nemlig de kommunale styreformer, der sådan set i al sin enkelhed gør det muligt for kommunerne at vælge en styreform a la den i Skanderborg uden at skulle spørge om lov i ministeriet først.
Det må jeg sige, det undrer mig altså.
Jeg tror, det var den radikale ordfører, der i en og samme tale først kunne vende ryggen til det med kontrolbud, fordi det var statsstyring, og så kunne gå imod at give kommunerne flere frihedsgrader og sige, at det kunne man da ikke bare lige gøre, uden at man først havde evalueret, om det nu er klogt, det, de gør i Skanderborg.
Altså, det hænger jo slet ikke sammen.
Så jeg er stærkt forundret over, at det ikke er et enigt Folketing, der simpelt hen klapper i hænderne og siger: Jamen kan kommunerne få lov at prøve forskellige måder at lave politisk styring på uden at skulle gå via ministeriet først og hente en dispensationsansøgning, er det da simpelt hen i pagt med hele tankesættet om det kommunale selvstyre.
Nå, jeg konstaterer i hvert fald, at der er et flertal, der ønsker at bære det her hjem, og jeg håber, at eftertanken melder sig, og at rygmarvsreaktionerne om, at når det kommer fra regeringen, bør man være imod sådan pr. intuition, forlades, når vi går ind i udvalgsarbejdet, så vi ender op med, at der er et massivt flertal i Folketinget, der bakker op om det her lovforslag, som loyalt lever op til de aftaler, som regeringen har indgået med kommunerne.
For hvordan skulle vi ellers have en forventning om, at kommunerne den anden vej lever op til de aftaler, vi indgår med dem?