Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Mange tak.
Jeg vil gerne indlede med at takke alle medlemmer af Folketinget for at møde op med så kort varsel.
Det er en vigtig beslutning, vi skal træffe i dag.
Der er ingen tvivl om, at ISIL er en af de største, måske endda den største sikkerhedspolitiske trussel, som det internationale samfund står over for i dag.
Bekæmpelsen af ISIL er en stor udenrigs- og sikkerhedspolitisk prioritet for regeringen af samme grund, og derfor var Danmark et af de første lande til at bidrage til den amerikansk ledede indsats mod ISIL, og samtidig var vi blandt de første til at afhjælpe den humanitære krise i regionen.
Hvad angår Enhedslistens forslag om at støtte kurdernes kamp mod ISIL i Syrien, vil jeg gerne understrege, at regeringen er meget opmærksom på den aktuelle situation i Syrien, i den nordlige del af Syrien, hvor ISIL's voldsomme fremfærd er gået hårdt ud over især den kurdiske befolkning.
Som bagtæppe for debatten om regeringens og Enhedslistens forslag vil jeg i det følgende fremsætte nogle generelle bemærkninger om situationen i regionen samt om baggrunden for regeringens beslutning og præsentere den samlede danske indsats.
ISIL's terror har i de seneste uger udløst massive flygtningestrømme i regionen.
Særligt Tyrkiet er blevet berørt af dette med op mod 200.000 nye flygtninge fra Syrien, især kurdere, der har krydset grænsen siden den 19. september.
Det kommer oven i de mange hundrede tusinde mennesker, der allerede er flygtet til Tyrkiet fra Syrien.
Flygtningene beretter om barbariske overgreb, om alvorlige krænkelser af menneskerettigheder, som ISIL har begået.
Det understreger endnu en gang det akutte behov for, at det internationale samfund aktivt bekæmper ISIL.
Danmark skal naturligvis tage et medansvar og bidrage til denne kamp.
Hvis ikke truslen fra ISIL standses, vil dette terrorregime vokse og sprede sig til stor fare for både regionen og resten af verden.
Et afgørende element i kampen mod ISIL er den diplomatiske indsats for at skabe en bred koalition, ikke mindst med deltagelse af lande i regionen.
Det er afgørende, at koalitionens indsats ikke bliver opfattet som en kamp mellem Vesten og islam, og derfor er det positivt, at mere end 50 lande nu står sammen, heraf 10 fra regionen.
Landene i regionen har forstået, at det er nu, der skal handles.
I sidste uge indledte Bahrain, Jordan, Qatar, Saudi-Arabien og De Forenede Arabiske Emirater sammen med USA et luftangreb mod ISIL i Syrien.
De gennemførte målrettede luftangreb mod ISIL-mål i Raqqa, som er terrorgruppens selvudråbte hovedkvarter, og derudover gennemførtes angreb i to andre områder, Deir al-Zor og Hasakeh, samt ved en grænseovergang til Irak, Abu Kamal.
Men ISIL kan ikke bekæmpes med militære midler alene, og derfor synes jeg også at det er den rigtige vej at gå, når USA har fremlagt en flerårig, sammentænkt ottepunktsplan til at bekæmpe ISIL.
Den strækker sig fra politiske og militære til økonomiske og humanitære bidrag.
Vi har været i løbende og tæt dialog med alle vores partnere og selvfølgelig især USA om, hvordan Danmark kan bidrage til den samlede pakke.
Og nu er amerikanerne altså nået så langt i deres planlægning af den samlede militære internationale indsats, at vi i sidste uge modtog en konkret anmodning overbragt af den herværende amerikanske ambassade, hvor vi blev bedt om at bidrage til den militære indsats mod ISIL i Irak.
Regeringen har på baggrund af den anmodning samt som opfølgning på den bredspektrede amerikanske ottepunktsplan besluttet at bidrage med en samlet dansk pakke bestående af både diplomatiske, civile og militære indsatser.
Jeg vil nu beskrive de danske bidrag.
For det første er der et diplomatisk spor, som er en grundlæggende forudsætning for en bæredygtig fred og stabilitet i Irak og i Syrien.
Som allerede nævnt, er der nu tale om en bred koalition af lande, og regeringen vil fortsætte med aktivt at forfølge det politiske spor under bilaterale samtaler i både EU, med koalitionspartnerne og i internationale fora.
Det var også et af hovedbudskaberne under mine seneste besøg i Saudi-Arabien, Iran og Libanon.
Det er afgørende, at de regionale magter tager ansvar og bidrager til at bekæmpe ISIL.
Kun løsninger, der er bredt accepteret og forankret i regionen på tværs af politiske og religiøse skel, er holdbare på længere sigt.
Jeddaherklæringen sendte et godt og positivt signal om det regionale ejerskab.
Det er vigtigt, at det bliver fastholdt.
For det andet indeholder det danske bidrag mere langsigtede udviklingsog stabiliseringsindsatser for at understøtte fred og stabilitet i regionen.
Det gør vi bl.a. gennem vores overgangsprogram for Syrien, der blev vedtaget i år, og som der også er afsat 100 mio. kr. til på finanslovsforslaget for 2015.
Formålet er at bidrage til en politisk løsning og konfliktforebyggelse, understøtte levering af serviceydelser og stabilisering, herunder politi- og retssektorindsatser, samt fremme menneskerettigheder og styrke civilsamfundet.
Dermed bidrager Danmark til Syriens moderate styrker og støtter de lokale myndigheder og strukturer, så de kan udgøre et troværdigt alternativ til de ekstremistiske grupper i Syrien.
I Irak er der også et stærkt behov for at understøtte inklusive politiske processer.
Vi vil derfor afsætte 75 mio. kr. over en flerårig periode til udviklingsindsatser, der retter sig mod en styrkelse af civilsamfund, medier og tværreligiøs dialog.
Som led i den langsigtede indsats støtter regeringen den af FN planlagte mission, der skal afdække ISIL's menneskerettighedskrænkelser og overgreb.
Varig fred og stabilitet kræver, at ISIL's forbrydelser synliggøres, og at gerningsmændene stilles til ansvar.
Endelig vil regeringen som en del af de mere langsigtede indsatser styrke modstandskraften blandt landene i regionen med henblik på at inddæmme ISIL.
Kombineret med den danske nærområdeindsats kan en styrket grænsesikkerhed i Libanon f.eks. bidrage til at begrænse ISIL's fremmarch og svække rekrutteringsgrundlaget.
For det tredje vil vi fortsætte vores aktive bidrag til at imødegå og forebygge voldelig ekstremisme i regionen som sådan, herunder bekæmpe terrorfinansiering.
Senest har regeringen i forbindelse med FN's generalforsamling netop fremlagt en række danske initiativer til bekæmpelse af voldelig ekstremisme globalt, herunder i Mellemøsten, og jeg vil også fremhæve, at FN's Sikkerhedsråd på et møde den 24. september enstemmigt vedtog en resolution, som grundlæggende har til formål at adressere problemet med foreign fighters.
Danmark var sammen med en række andre lande medforslagsstiller af dette resolutionsforslag.
Handels- og udviklingsministeren afgav indlæg i FN's Sikkerhedsråd og fremhævede bl.a. den nye danske nationale handlingsplan på området.
Da der er tale om en kapitel 7-resolution, er de operative bestemmelser bindende for FN-medlemsstater.
Timingen synes at passe fint ind i konteksten af den nye nationale handlingsplan.
For det fjerde bidrager Danmark ud over selve pakken til bekæmpelse af ISIL også til imødekommelse af de humanitære behov.
I relation til det konkrete beslutningsforslag, der er fremsat af Enhedslisten, skal det understreges, at Danmark yder markant humanitær bistand til at afhjælpe de enorme menneskelige lidelser, som kriserne i Syrien og Irak har forårsaget.
I 2014 har Danmark foreløbig ydet 49,2 mio. kr. til humanitære indsatser i Irak, primært i de kurdiske områder.
Herudover er der i 2014 fra dansk side bevilget mere end 288 mio. kr. til den humanitære indsats i relation til krisen i Syrien.
Dette inkluderer 55 mio. kr., som handels- og udviklingsministeren afsatte i sidste uge.
Det bringer den samlede danske humanitære bistand til ofrene for konflikten i Syrien op på næsten 835 mio. kr. siden 2011.
Senest har Danmark gennem partnerskabsaftalen med Folkekirkens Nødhjælp bidraget til at hjælpe 800 nyankomne syriske familier i Tyrkiet.
Danmark har således bidraget til en bredspektret indsats i og omkring Syrien med fokus på nødhjælp, beskyttelse, genhusning og forbedrede leveforhold.
Endelig, for det femte – og det er jo det, som regeringens beslutningsforslag i dag omhandler – er der det militære spor.
Som bekendt bidrog Danmark som et af de første lande med et C-130-transportfly.
USA har den 25. september 2014 fremsat en konkret anmodning om yderligere danske bidrag til den internationale koalitions indsats mod ISIL i Irak med henvisning til militære behov af hastende karakter.
Anmodningen omfatter ønske om F-16-bidrag både i en kamprolle og til informationsindhentning i Irak, statsbidrag til koalitionshovedkvarterer samt rådgivning, træning og uddannelse af de kurdiske og irakiske styrker.
Alle er punkter, som regeringen ønsker at imødekomme. Hvad angår det konkrete forslag, der er fremsat af Enhedslisten, skal det således fremhæves, at bevæbning af kurdere i Syrien ikke er omfattet af anmodningen, og at den danske militære indsats omfatter alene støtte til Irak.
Andre lande bidrager militært i Syrien, herunder med angreb mod ISIL's positioner omkring den kurdiske by Kobani i det nordlige Syrien, der p.t. er under ISIL-angreb.
Som en del af den samlede koalitions kamp mod ISIL bidrager Danmark dermed til at bistå befolkningerne i de berørte områder, herunder kurderne.
I den forbindelse kan jeg også oplyse, at ud over de fem lande i regionen, der har deltaget i militære operationer i Syrien, har Storbritannien, Frankrig, Nederlandene, Belgien og Australien også givet tilsagn eller deltager allerede i den styrkede militære indsats i Irak.
Som opsummering vil jeg blot fremhæve, at Enhedslistens forslag i min optik anlægger et snævert fokus på støtte af kurdere i Syrien.
Regeringens egen tilgang er en bred og helhedsorienteret indsats til bekæmpelse af ISIL.
Den omfatter diplomatiske, civile, militære og humanitære tiltag til afhjælpning af den krise, som ISIL har udløst i regionen, herunder det militære bidrag til kampen mod ISIL i Irak, som vi behandler i Folketinget.
Regeringens forslag afspejler, at kampen mod ISIL kræver en langsigtet og bredspektret indsats for at fremme varig fred og stabilitet i regionen.
Jeg vil derfor på regeringens vegne opfordre til, at forslaget til folketingsbeslutning, B 124, afvises, og jeg ser i øvrigt frem til den kommende debat.
Jeg vil gerne understrege, at jeg synes, det er en meget relevant diskussion, men når jeg føler mig overbevist om, at der er tale om en anden type indsats den her gang, er det, fordi der er en række faktorer, der gør sig gældende.
For det første er det her jo ikke en krig mod den irakiske stat – det er tværtimod en støtte til den irakiske stats mål om at beskytte sig selv og sin civilbefolkning; for det andet er der tale om en meget bred koalition, herunder med deltagelse af ti lande fra regionen; og for det tredje er der tale om en meget bredspektret indsats, hvor den militære intervention ikke står alene.
Det spørgsmål, som hr. Nikolaj Villumsen dybest set stiller, er, om det er nødvendigt med en militær indsats.
Det tror jeg det er, hvis vi skal stoppe ISIL's fremgang.
Ja, som jeg har forsøgt at beskrive i talen for lidt siden, har vi faktisk en lang række indsatser, som vi også lægger meget stor vægt på.
Hvis jeg skulle nævne en, hvor vi sådan har taget lederskab inden for koalitionen, er det at forebygge tilgangen af ekstremisme i de meget skrøbelige stater, der ligger bl.a. i den nordafrikanske region, i Sahelprovinsen, Mali, Somalia og flere andre lande.
Der går vi ind, laver en Somaliakonference i København, hjælper Europa-Kommissionen med at udmønte midler, der skal gøre de her stater i stand til at bekæmpe ekstremisme i deres egne lande gennem civile indsatser, om man vil.
Det er bare ét eksempel på, at det at sende F-16-fly altså ikke står alene – det er ikke et enten-eller, det er et både-og.
Men i den her diskussion om de militære indsatser skal man gøre sig klart, at hvis man siger nej til en militær indsats, er det også et valg.
Jeg synes ikke, det er noget let valg at sige ja, men man skal bare gøre sig helt klart, at det bestemt heller ikke er noget let valg at sige nej.
Og jeg er overbevist om, at det at gå ind militært nu er nødvendigt, hvis man skal stoppe ISIL's fremdrift.
Men det er selvfølgelig ikke nok til at få elimineret ISIL, og det er ikke nok til at løse problemet; dertil skal der en lang række andre indsatser til også.
Jeg tror bare ikke, at vi kan undgå eller undvære den militære del af det i den her omgang.