Søren Søndergaard (EL), 2015-11-03:
Tak, formand.
Vi kan fra Enhedslistens side støtte beslutningsforslaget om, at man pålægger regeringen at undersøge mulighederne for at igangsætte forhandlinger om en parallelaftale.
Det forslag kan vi støtte.
Vi kan ikke love, at vi vil støtte en sådan aftale, når den endelig foreligger.
Det afhænger af indholdet, så det får vi se.
Men vi kan selvfølgelig støtte, at man undersøger den mulighed for at have den største handlefrihed.
Man må jo undre sig lidt over ikke alene den nuværende, men også den tidligere regerings holdning i den her sag.
Altså, vi har jo hørt, f.eks. fra fru Trine Bramsen og fra justitsministeren, om alle de vederstyggeligheder, der vil overgå Danmark, hvis vi ikke fuldt og helt tilslutter os Europol: Danmark vil stort set synke i havet og blive overtaget af kriminelle.
Men den situation har været kendt siden 2009, hvor Lissabontraktaten trådte i kraft.
I 6 år har det været klart, at den situation ville opstå, og i 6 år har skiftende regeringer siddet på hænderne og ikke gjort noget som helst – intet har de gjort! – selv om de har vidst, at den situation ville opstå.
De tekniske sonderinger, der har været,
har man endda valgt at afbryde.
Man kunne have fortsat de tekniske sonderinger, men det ville man ikke; dem har man afbrudt.
Angiveligt fordi Europol skal bruges som murbrækker, ikke for at være med i Europol, men for at få afskaffet den danske befolknings ret til at bestemme over retspolitikken i Danmark.
For det er jo det, folkeafstemningen handler om.
Jeg har længe søgt forklaringer, og nu har jeg så i dag fået en forklaring fra justitsministeren.
Og forklaringen lyder: Grunden til, at vi ikke har forhandlet og fortsat de tekniske sonderinger, er, at vi ikke aner, hvad der kommer til at være resultatet af de forhandlinger, der foregår om en ny Europol-forordning.
Vi ved slet ikke, hvordan det kommer til at se ud, så hvordan skal man da kunne få en parallelaftale om noget, man overhovedet ikke kender?
Det er jo et interessant argument.
Jeg er villig til at købe det, men så er der bare en ting, jeg ikke vil købe: Hvordan kan man bede den danske befolkning om at gå til en folkeafstemning om noget, som er fuldstændig ukendt for hele landet – så ukendt, at man ikke engang kan lave tekniske sonderinger om en parallelaftale?
Jeg er nødt til at sige: Jasidens
argumentationen hænger i denne sag overhovedet ikke sammen.
Altså, vi har hørt justitsministerens forklaring om, at når Norge kun kunne søge 2.000 gange i Europols database, som vi kunne få lov at søge 70.000 gange i, så skyldes det, at Norge ikke er fuldt medlem af Europol.
Jeg spurgte så justitsministeren om, hvor mange gange Sverige har søgt, og justitsministeren svarede selvfølgelig ikke.
For Sverige er jo fuldgyldigt medlem af Europol, og hvad er virkeligheden?
Virkeligheden er, at Sverige har søgt færre gange – færre gange! – i Europols register, end Norge har.
Der er altså overhovedet ikke nogen sammenhæng mellem, om man er med i Europol, og hvor mange gange man søger.
Det har noget at gøre med, hvordan man tilrettelægger sit politiarbejde.
Og der har jeg jo stillet et spørgsmål til justitsministeren, som justitsministeren desværre ikke vil svare på, nemlig:
Er der en sammenhæng mellem bekæmpelsen af kriminalitet, og hvor mange gange man sender en anmodning til Europols register om at få nogle oplysninger?
Danmarks ansøgninger til Europols register udgør næsten 20 pct., altså næsten en femtedel, af samtlige anmodninger.
Det er 35 gange flere end Norge.
Betyder det, at kriminaliteten er 35 gange mindre i Danmark end i Norge?
Betyder det, at Danmark, fordi vi søger så mange gange, har en betydelig bedre kriminalitetsbekæmpelse end Sverige eller Tyskland eller andre omgivende lande?
Nej, så heller ikke i detaljen hænger jasidens argumentation sammen.
Jeg forstår godt, hvorfor man laver en plakat med en yndig politikvinde, der står foran Kronborg og skal minde os om, at Holger Danske sidder nede i katakomberne og er klar til at vågne op, når landet stander i våde.
Jeg forstår det godt.
For så snakker man om noget andet end det, som det her egentlig handler om, nemlig at man ønsker at afskaffe befolkningens retsforbehold og i stedet for lave et tilvalg for politikerne.
Det støtter Enhedslisten ikke.
Men Enhedslisten kan støtte, at man begynder en forhandling om en parallelaftale med de øvrige lande i EU.