runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lykke Friis (V), 2010-02-10:
Jeg er naturligvis ked af, hvad der ærgrer hr. Ole Hækkerup.
Altså, jeg gentager: Regeringens politik på det her punkt ligger fast.
Dernæst vil jeg sige, at jeg da synes, det er glædeligt, at den danske klimakommissær, nej – det må man ikke sige, det hedder ikke den danske klimakommissær – EU's klimakommissær nu vil lægge sig i selen for, at EU kan melde så ambitiøst ud som overhovedet muligt, for det er jo præcis også den danske regerings politik.
Så det synes jeg da er gode nyheder, som hr. Ole Hækkerup nu kan overbringe mig her efter hjemkomsten fra Kina og Indien.
Så må jeg altså også anholde, at jeg skulle have sagt, at der var en modsætning mellem arbejdspladshensynet og muligheden for at vinde længere frem i det grønne kapløb.
Det, jeg sagde, var jo bare, at når vi skal føre vores klima- og energipolitik, er det altså vigtigt, at vi tager højde for tre overordnede hensyn.
Det er beskæftigelsen som sådan, da der kan være sektorer, der kan komme i klemme, hvis man går op fra den ene dag til den anden; det er der nok heller ikke nogen, der vil gøre anyway.
Dernæst er der hele spørgsmålet om, at vi nu virkelig ser, at der er yderligere arbejdspladser at hente i det grønne kapløb.
Og endelig er der hele pointen omkring de fossile brændsler, altså at det naturligvis på sigt, hvis ikke vi får ændret vores energipolitik, vil føre til, at vi sender penge ud af landet til f.eks. Mellemøsten, som vi i højere grad kunne have investeret i kloge hoveder i Danmark.
Så derfor skal man se det her som et samlet hele, og det er præcis det, som Danmark gør.
Kim Mortensen (S), 2010-02-10:
Spørgsmålet, jeg har stillet, lyder således: Hvorledes vil ministeren sikre, at Danmark får andel i de 20 millioner nye grønne arbejdspladser inden for vedvarende energi, som en rapport fra 2008 fra FN's miljøorganisation UNEP vurderer der er globalt?
Lykke Friis (V), 2010-02-10:
Dette er også et meget relevant spørgsmål, så mange tak for det vil jeg sige til hr. Kim Mortensen.
I takt med at den globale efterspørgsel efter nye klima- og energiløsninger stiger, opstår også muligheder for øget grøn eksport og flere grønne job.
Det er også præcis det, den undersøgelse, hr. Kim Mortensen refererer til, siger.
Det er min ambition, at Danmark skal være med forrest i det såkaldte grønne kapløb, som jeg har kaldt det.
Det gælder særlig inden for energiteknologier som f.eks. vindmøller, pumper og varmeisolering, men også inden for klimatilpasning og miljøteknologier.
Vi skal nu til at udmønte erhvervsklimastrategiens initiativer, som sætter ind i hele innovationskæden for grønne teknologier fra idé til vækst og eksport, og vi stopper ikke med det.
På det grønne temamøde i Vækstforum i denne måned skal vi bl.a. drøfte, hvordan vi i fællesskab med erhvervslivet og videninstitutionerne kan skabe endnu bedre vilkår for danske virksomheder.
Det kan f.eks. ske ved at styrke efterspørgslen efter energieffektive produkter.
Senere på året kommer jo så Klimakommissionens rapport, som vil præsentere bud på, hvornår og hvordan Danmark kan blive uafhængigt af fossile brændsler.
På den måde har vi i høj grad fokus på at udnytte potentialet i den grønne vækstøkonomi.
Det vil der jo så komme en række bud på, bl.a. fra Klimakommissionen, men også i form af andre initiativer fra bl.a. Vækstforum.
Kim Mortensen (S), 2010-02-10:
Tak for svaret.
Når jeg har stillet spørgsmålet, er det selvfølgelig også i respekt for, at det for en række virksomheder inden for energiteknologien ingen hemmelighed er, at vindmøllesektoren, som jo er en af de store, har efterlyst en mere offensiv og langsigtet strategi fra regeringen.
Situationen i Danmark er jo, at vi i øjeblikket taber job inden for energiteknologi og taber job inden for vindmøllesektoren.
Vi kan også se, at nogle af vores gode venner og naboer i EU – man kunne tage England med Gordon Brown i spidsen, hvor man faktisk meget aktivt investerer i en række havmølleparker og får lavet et boost af hele denne sektor i Storbritannien.
Man kunne også gå lidt sydpå til Tyskland, hvor forbundskansler Angela Merkel har sat sig i spidsen for på samme måde at være med til at booste hele den tyske industri inden for grønne job.
Vi har under de foregående spørgsmål efterlyst nogle højere ambitioner, der skal være med til at være den trækkraft, som faktisk er med til at skabe jobbene.
Vi har ikke kunnet få klare meldinger om de lidt højere ambitioner, vi godt kunne ønske os, men her kunne vi måske få en uddybning af, hvad regeringens engagement er, og hvor regeringen vil gå forrest i at være med til at understøtte det erhvervsliv og den teknologi, som vi skal leve af i Danmark.
Lykke Friis (V), 2010-02-10:
Man må jo konstatere her, at der ingen tvivl er om, at jeg deler det grundlæggende synspunkt, og det har jeg jo også givet udtryk for i mine svar til de foregående spørgere.
Vi befinder os i et stærkt intensiveret grønt kapløb, og på den tur, jeg lige har været på i Indien, måtte man jo også konstatere, at Indien nu er nr. 1 inden for vindturbiner og nr. 1 inden for solpaneler.
De er rejst hjem fra København og har sagt, at nu skal de have yderligere fart på, så der er ingen tvivl om, at konkurrencen intensiveres markant i disse år.
Derfor skal Danmark naturligvis være opmærksom på, at vi ikke alene er i stand til at udbygge de styrkepositioner, vi har, men naturligvis også er i stand til at finde nye.
Der bliver efterspurgt, hvad det kunne være, og det kunne f.eks. være inden for smart grids.
Det kunne også være muligheden for at lære at producere vindenergi til batterier til elbiler.
Jeg kan se, at jeg ikke har mere svartid, men jeg vil igen bare referere til, at den overordnede strategi bliver lagt i samarbejde med Klimakommissionen, når Klimakommissionen er kommet med sin rapport.
Kim Mortensen (S), 2010-02-10:
Det er naturligvis ærgerligt, for nu nærmede vi os jo nogle af de konkrete tiltag, som vi faktisk har stået og efterlyst.
Jeg lagde mærke til, at ordene elbiler og infrastruktur dukkede op på ministerens papir.
EU har lige nu et spansk formandskab, der netop har gjort elbiler og udbredelsen af dem til et af indsatsfelterne på EU-plan, og vi har efterlyst, at regeringen er mere offensiv og spiller ind i forhold til elbiler.
Vi får faktisk i næste måned et beslutningsforslag i Folketinget, der netop er et forsøg på at sætte gang i udbredelsen af elbiler og få lavet de investeringer, der skal til, og vil regeringen så være med til sammen med os at lave en strategi for, hvordan vi får udbredt elbiler?
Vil regeringen være med til at investere i den infrastruktur, der vil gøre, at de danske virksomheder, der beskæftiger sig med denne teknologi, også kan være med i det, som ministeren kalder et kapløb?
Hvorledes vil ministeren sikre, at Danmark får andel i de 20 millioner nye grønne arbejdspladser inden for vedvarende energi, som en rapport fra 2008 fra FN's miljøorganisation UNEP vurderer der er globalt?
Lene Espersen (KF), 2010-02-10:
Jeg vil sige til hr. Orla Hav, at det jo lige præcis er det, vi er i gang med nu.
Jeg tror, at der er to meget vigtige faktorer.
For det første tror jeg, at VisitDenmark fremover skal organiseres på en måde, hvorpå det er professionelle aktører, der sidder og udgør bestyrelsen og er med til at fokusere den markedsføring, der sker, af Danmark i udlandet.
Jeg tror på, at vi har en chance for at tiltrække flere turister til Danmark, men forudsætningen for den er altså, at vi ikke spreder os over 20 forskellige områder, men at vi mere klart viser, hvad Danmark står for.
De lande, der har gjort det, får altså tiltrukket flere turister.
Og vi vil som sagt om ganske kort tid fremlægge vores bud på, hvad der skal til, og så håber jeg meget på, at det er noget, der vil vinde bred tilslutning i Folketinget.
Orla Hav (S), 2010-02-10:
Det, jeg blot gerne vil have ministeren til at give et tilsagn om, er: Får vi sat gang i en proces, hvor vi får sat fokus på det her, hvor vi får udarbejdet en plan ikke alene for organiseringen af turismen – den er blevet ændret nogle gange i tidernes løb – men også for at ændre på de vilkår, der er gældende, for at tiltrække flere turister til Danmark?
Jeg er enig med ministeren i, at vi ikke kan klare os med lavpristurisme, men det, vi så serverer, skal vi kunne gøre med fynd og klem, og så skal vi kunne gøre det attraktivt alligevel at være i Danmark som turist.
Får vi et tilsagn om, at ministeren vil være indstillet på at sætte et stykke arbejde i gang for at lave en strategi, som afhjælper erhvervets problemer?
Morten Bødskov (S), 2010-02-10:
Men det er jo forhåbentlig ikke julefrokoster og store personalefester, pengene er gået til.
De er gået til at behandle patienter, syge mennesker, som har fået en handling, og som har fået en bedre behandling, og som har fået noget dyrere medicin.
Det er jo det, der er hele pointen i det her.
Og der er kassen tom nu.
Vil man fortsat forhindre regionerne i at give kræftpatienten en bedre behandling, at give hjertepatienten en bedre behandling, at sikre, at de ældre medicinske patienter ikke skal ligge på gangene?
Eller vil man bare konstatere, at det sådan set er regionernes egne problemer, kassen er tom, de har brugt pengene på patienter og bedre behandlinger, men nu er kassen tom en måned inde i budgetåret, og så er der ikke noget at gøre, og så må det gå ud over patienterne?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-02-10:
Den beskrivelse, hr. Morten Bødskov giver, er ikke rigtig.
Det er jo hele humlen i det økonomistyringsrod, som de har.
De ansatte for mange medarbejdere.
Der blev ikke behandlet så mange, og derfor er man nødt til at fyre folk.
Hr. Morten Bødskov giver udtryk for, at det er den omvendte situation.
Men der synes jeg da, at hr. Morten Bødskov skulle spørge sin partifælle Vibeke Storm Rasmussen i Region Hovedstaden, som jo har ansvaret for det her, hvordan den faktiske situation er.
Og den er altså, at man havde ansat alt for mange mennesker, og at der ikke var patienter til det.
Derfor må man fyre folk.
Det er da et vaskeægte rod.
Rasmus Prehn (S), 2010-02-10:
Jeg synes jo nok, at det på mange måder er en lidt usædvanlig adfærd, vi oplever fra finansministeren her.
Det er altså en minister, der skal tage ansvar for den økonomiske situation i Danmark, som så sådan set bruger hele sin taletid på at løbe fra ansvaret og tørre det af på andre.
Situationen er den, at man sådan set har udstyret befolkningen med meget høje forventninger i forhold til, hvad der kan lade sig gøre på det her område
: Jamen bare kom til her, der er behandlingsgaranti osv., der er masser af muligheder, bare kom.
Så siger man til regionerne: I har godt nok nogle rimelig stramme budgetter.
Når de to ting så helt selvindlysende ikke kan gå op i en større enhed, siger man til regionerne: Det er jer, der har problemet.
Det er jer, der ikke har styret de her budgetter ordentligt.
Jeg synes da, at det er usædvanlig ringe ledelse, og det er da også meget tarveligt af en minister på den måde at løbe fra ansvaret og så sparke nedad.
Er det virkelig den form for ledelse, som man udfører i regeringen i dag?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-02-10:
Jeg forstår jo sådan set godt, at hr. Rasmus Prehn vil dække over sin partifælle i Region Hovedstaden, og det fortjener da al ære og respekt, at man optræder så loyalt i et parti, at uanset hvordan det foregår, vil man stille sig op på barrikaderne.
Hatten af for det, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn.
Men det, vi ligesom diskuterer her, er problemerne på sygehusene.
Grunden til, at jeg interesserer mig for sygehusene, er jo, at hr. Rasmus Prehns kollega, hr. Morten Bødskov, har spurgt om sygehusene.
Jeg vil naturligvis meget gerne deltage i en debat om rigets almindelige økonomiske stilling, for det kunne den godt trænge til, men hr. Rasmus Prehn må ligesom forstå, at spillereglerne her er, at jeg svarer på det, jeg bliver spurgt om, og ikke på noget andet.
Hvis vi nu skal skære ind til benet – der synes jeg så, at hr. Rasmus Prehn skal kontakte sin partifælle ude i Region Hovedstaden – er problemet, at man har ansat for mange læger og øvrigt personale til, hvad aktiviteten kunne bære.
Det vil sige, at man ligesom bare har ansat folk, og det er da stærkt utilfredsstillende for de medarbejdere.
Tænk, at de stakkels medarbejdere, som vil kæmpe og slås for at udføre deres arbejde ordentligt, har en ledelse, som bare kører sådan en stop and go-politik, hvor de så bliver fyret, og så bliver de ansat.
Det er helt utilfredsstillende.
Rasmus Prehn (S), 2010-02-10:
Jeg er fuldt ud overbevist om, at man har prøvet at ansætte det antal medarbejdere, der skulle til, for at leve op til de meget høje forventninger, som regeringen har været med til at pumpe op.
Men det, der så bliver råbt, er happy hour.
Og når regningen så skal betales og der simpelt hen ikke er penge nok – der er blevet brugt meget mere, end der er råd til – så skælder man ud på bartenderen over, at han har givet happy hour, når nu der kun var penge til en omgang.
Det er lige præcis den måde, der er uansvarlig ledelse på.
Man lover en hel masse, man sætter forventningerne højt, men når regningen skal betales, tørrer man ansvaret af på nogle, der bare sidder i saksen, og som ikke selv kan administrere det her, fordi det er regeringen, der har sat forventningerne op.
Er det ikke korrekt opfattet?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-02-10:
Jeg tror, at hr. Rasmus Prehn for meget politisk er inde sådan i noget med værtshuse og fadbamser osv., at han har interesseret sig for meget for det.
Jeg interesserer mig mere for problemerne på sygehusene og for, at vi så får ryddet op i det rod, der er blevet skabt her.
Det, der jo er helt centralt her, er, at regionerne bekræfter, at de vil leve op til den aftale, vi har truffet, og den aftale, vi har truffet, er, at vi jo har tilført hospitalerne 800 mio. kr. mere i 2010 og 300 mio. kr. mere til sygehusmedicin, og vi har løftet det år for år.
Men alt det her forudsætter jo, at man har en økonomistyring, der gør, at man kan overholde budgetterne, og at man ikke bare hælder det ud på de enkelte sygehusafdelinger, som alt for optimistisk har ansat folk, og så var der ikke patientgrundlag for det.
Morten Bødskov (S), 2010-02-10:
Jeg må igen bede finansministeren forholde sig til det, vi rent faktisk spørger om.
Kernen i det her er, at regionerne i forhold til det, man i sommer har aftalt med regeringen, allerede nu har gennemført de behandlinger og brugt de penge, som man har fået til behandlinger i 2010.
Det er det, der er pointen.
Det er derfor, der er nul til resten af året.
Altså: I 2009 har man brugt de penge, som man skulle bruge til behandlinger i 2010.
Det har intet som helst at gøre med Vibeke Storm Rasmussen eller alt muligt andet.
Og det er så bare der, hvor man må gå ud fra, at en finansminister, som har ansvaret for økonomiaftalen med regionerne, har overblikket og nogle forventninger til, hvordan man kan nå de meget ambitiøse mål, som regeringen har, på områder som kræftbehandlingen og hjertebehandlingen, på det medicinske område og andre områder, som regionerne har ansvaret for.
Hvordan vil regeringen sikre, at der er penge til at nå de mål, når der nu står et stort rundt nul på bundlinjen for resten af 2010?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-02-10:
Ansvaret for styringen og forvaltningen af de offentlige midler til sygehusvæsenet og en ordentlig forvaltning er jo forudsætningen for, at vi kan have et forstærket kommunalt og regionalt selvstyre her i landet, og det er jo også det, som vi opnåede ved kommunalreformen.
Jeg hæfter mig ved, at man i redegørelsen har forklaret de fyringer, der er foregået, og at mange regioner jo kan klare det ved at tilbyde at besætte andre stillinger.
Jeg så jo også, at i hovedstaden er personaleomsætningen 20 pct. om året, så der opstår jo ret mange ledige stillinger, og jeg håber så, at regionerne kan klare det på den måde.
Morten Bødskov (S), 2010-02-10:
Mener ministeren, at nulvækst i regionerne i 2010 er uden konsekvenser for ansatte og patienter på landets sygehuse?
Dette ligger jo delvis i forlængelse af det forrige spørgsmål: Mener ministeren, at nulvækst i regionerne i 2010 er uden konsekvenser for ansatte og patienter på landets sygehuse?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-02-10:
Som jeg var inde på i min besvarelse af forrige spørgsmål, forventer regeringen, at regionerne samlet overholder økonomiaftalen for 2009.
Dermed vil der, som det også har været tilfældet i alle årene under denne regering, være et betydeligt råderum også i 2010 til flere behandlinger og ny sygehusmedicin.
Det, der lige nu ligger klart, er, at der er lokale økonomistyringsproblemer.
Det slår ud i regnskabsoverskridelser, og de regnskabsoverskridelser er de konkrete sygehuse, som jeg har forstået det, i gang med at rette op, så økonomien igen kommer i balance.
Dermed vil der også være et vækstråderum i 2010 til nye behandlinger og ny sygehusmedicin.
Jeg hæfter mig også ved, at Danske Regioner i januar afleverede en redegørelse for situationen til regeringen, hvor regionerne tager et klart ansvar for at drive sygehusene og for at overholde økonomiaftalerne.
Når der så spørges til konsekvenserne for de ansatte, vil jeg godt benytte lejligheden til at understrege, at det sundhedsfaglige personale er afgørende for, at det danske sundhedsvæsen kan levere resultater i topklasse.
Siden regeringen kom til i 2001 og alene frem til 2008 er der kommet 9 pct. flere sygeplejersker og 27 pct. flere læger, og tallene for 2009 tyder på, at den udvikling er fortsat med et markant beskæftigelsesløft.
Vi har så sammen med regionerne været opmærksomme på at tilrettelægge lægernes uddannelsesforløb mest optimalt og at øge antallet af praktikpladser i sektoren.
Jeg hæfter mig også ved, at der i regionerne gøres forsøg på at genplacere afskedigede medarbejdere, f.eks. søger Region Hovedstaden at give mulighed for at blive ansat på andre sygehuse i regionen.
Vi forudsætter derfor i regeringen, at regionerne samlet set overholder den aftale, som vi indgik i sommer, og dermed vil der også være et nyt råderum i 2010 til flere behandlinger og ny sygehusmedicin.
Det er jo en udmærket beskrivelse, hr. Morten Bødskov giver her af det økonomistyringsproblem, som er i regionerne.
Det er jo ikke et spørgsmål om, at regeringen ikke har prioriteret sygehusvæsenet højt nok, og jeg har også noteret, at man i Region Hovedstaden er ved at foretage den nødvendige tilpasning på de konkrete sygehuse.
Derfor må jeg fastholde, som jeg jo også sagde for et par uger siden, da der blev stillet et tilsvarende spørgsmål om sygehusene, at jeg er tilfreds med den redegørelse, vi har fået fra regionerne, som viser, at Danske Regioner klart tager et ansvar for budgetkaos og for at drive sygehusene og for at overholde økonomiaftalerne.
Sådan skal det være.
Når man indgår nogle aftaler, så overholder man dem, og det er jeg rigtig glad for at regionerne bekræfter.
Morten Bødskov (S), 2010-02-10:
Nu har vi for vane, finansministeren og undertegnede, sådan at bede hinanden om at lytte efter.
Eller jeg siger, at jeg gerne vil have svar på det, jeg spørger om.
Det bunder også i et ønske om at høre efter, hvad der så bliver spurgt om.
Pointen er den, at problemerne for regionerne er, at der ikke er flere penge i kassen.
Kassen er tom.
De penge, man har fået til behandlinger i 2009 og 2010, har man altså her en måned inde i 2010 allerede brugt.
Derfor står den på nulvækst i resten af 2010.
Det er bare det, vi spørger om.
Mener regeringen, at der er behov for at revurdere økonomiaftalen med regionerne eller ej?
For vi må da gå ud fra, at man er enig i, at hvis de ikke har flere penge og kassen er tom, så har det nogle konsekvenser for patienterne, for medarbejderne, for de ældre medicinske patienter, for hjertepatienterne og for kræftpatienterne.
De kan jo ikke blive behandlet i samme omfang, som de kunne, hvis der var penge i kassen.
Så når der ikke er penge i kassen, går det ud over patienterne og medarbejderne.
Og mener regeringen så, at der er behov for at revurdere aftalen med regionerne eller ej?
Inger Støjberg (V), 2010-02-10:
Jeg er fuldstændig klar over, hvad der foregår.
Jeg vil også gerne sige det, som jeg har sagt mange gange både i samråd og her i Folketingssalen, at det for mig er fuldstændig afgørende, at den aktivering, der foregår i kommunerne, er målrettet og af høj kvalitet.
Jeg tror egentlig, at man må sige, hvis man samler det hele under en hat, at vi grundlæggende har fuldstændig det samme mål.
Vi vil have høj kvalitet, og vi vil have, at der er gode muligheder for at uddanne sig.
Det mener jeg at der er i dag, og jeg mener også, at jobcentermedarbejderne er ekstremt gode til at bruge de muligheder, der er for de ledige.
Men jeg skal også være den første til at indrømme, at der indimellem dukker nogle ting op, som ikke ser særlig godt ud.
Det har jeg aldrig nogen sinde lagt skjul på, og det vil jeg heller ikke fremover lægge skjul på, for jeg er ikke af den systembevarende type, men er tværtimod den type, der gerne hele tiden vil være med til at se på, om vi måske også i fællesskab nogle gange – det kunne jo være dejligt – kunne rette tingene til, så de kommer til at fungere endnu bedre.
Eigil Andersen (SF), 2010-02-10:
Det glæder mig, at ministeren er blevet lidt mere kritisk, for de hidtidige svar på samrådene har været, at man altid kan finde to til tre arbejdsløse, der er utilfredse med et eller andet.
Der er her tale om titusinde mennesker, der bliver kastet ud i noget, der er helt, helt urimeligt.
Jeg kan så sige, at vi er enige om målet, men regeringen er utrolig dårlig til at nå frem til det mål.
Der er Socialdemokratiet og SF, som ministeren har skudt nogle gange på i den her debat, meget mere enige om, hvordan man skal nå frem til det mål.
Er ministeren klar over, at når man som arbejdsløs får at vide, at man skal på jobsøgningskursus, og siger, at man er arbejdsløs bogholder og derfor hellere vil have et opfriskningskursus i revision, får man typisk nej fra den her private aktør?
Det gør man, fordi den private aktør selv skal betale for det rigtige efteruddannelseskursus.
Det er jo en grotesk situation, og man må sige, at regeringen har arrangeret det ufattelig dårligt, ved at den private aktør også skal dække de uddannelsesmuligheder, der er.
Efter min mening burde det skilles ad, så det ikke er økonomi og overskud til det private firma, der er bestemmende for, om den arbejdsløse får et ja eller nej.
Inger Støjberg (V), 2010-02-10:
Nu siger hr. Eigil Andersen, at regeringen gør det ufattelig dårligt og er ufattelig dårlig til at nå sine mål, og så må jeg jo lidt frækt have lov til at konstatere, at hr. Eigil Andersen hører ufattelig dårligt og husker ufattelig dårligt.
Vi har jo netop haft mange samråd om det her, og jeg har aldrig nogen sinde prøvet at påstå, at der ikke kunne findes eksempler på, at tingene ikke fungerer.
Jeg har også hele tiden sagt, at vi skal undgå det, fordi det for mig virkelig er afgørende, at der er kvalitet i tingene.
Det skylder vi simpelt hen de ledige.
Det skylder vi også hinanden, synes jeg.
Det er jo også sådan, at systemet er indrettet på den måde, at de private virksomheder eller de andre aktører, som de også bliver kaldt, bliver aflønnet på baggrund af, om de har succes med deres ting eller ej.
Derfor er der jo på alle mulige måder et incitament for de private til at få det her til at fungere på den bedst mulige måde og dermed få de ledige i job.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-02-10:
Nu har jeg ikke den store hukommelse, men jeg synes, det er meget let at huske, hvad regeringen gør på det her område og på mange områder.
Det er jo ikke så meget, så det kan selv jeg følge med i.
Hr. Eigil Andersen tog jo en ting op, som er utrolig vigtig, nemlig angående det med jobsøgningskurser.
Jeg vil sige, at der har jeg, og det tror jeg vi alle har, mange sager liggende.
Mange folk ringer og skriver til os og føler egentlig bare, at de er på kaffekurser, på kurser, hvor man lærer at lægge lidt kabale og sådan nogle ting, og det bliver der måske meget mere af nu, fordi der måske er penge i det for kommunerne.
Jeg vil sige til ministeren, at problemerne er her, og så vil jeg bare spørge: Når problemerne er her, hvad vil ministeren så gøre?
Ministeren må da se problemerne og så gøre noget ved dem.
Inger Støjberg (V), 2010-02-10:
Jeg er helt enig med hr. Leif Lahn Jensen i, at hvis der er problemer, skal vi se på dem, og så skal vi også prøve at løse dem.