Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Det interessante kunne jo egentlig også være, om man kunne få en bekræftelse på, at Enhedslisten kunne tænke sig at gå ind i det her arbejde, og om Enhedslisten vil kigge lidt frem og sige
: Lad os se, om vi kunne indrette en endnu bedre offentlig sektor, end vi har nu; lad os se, om der er flere forslag derudeomkring; lad os se, om det, der skete i børnehaven Bangsbo i Struer, var noget af det, der kunne tages med her, hvor de også har skabt mere arbejdsglæde, hvor de har fået mere ud af de timer, der er, til stor tilfredshed for både ansatte og børn og forældre; lad os se, om succesen fra Herlev sygehus kunne gentages, hvor ventetiderne til strålekanonerne er blevet nedbragt; lad os se, om vi andre steder kunne få mere kvalitetstid til børnene; og lad os se, om der findes andet end det på Vejle Sygehus.
Jeg tror, at der gør, og jeg tror, at hvis hr. Frank Aaen ville træde ud af den her osteklokke på Christiansborg, gå ud og se sig lidt omkring og tage kontakt til nogle af de ansatte, kunne vi faktisk nå langt.
Men jeg håber, at hr. Frank Aaen vil være med i de forhandlinger.
Nu var det sådan set
ikke et forsøg fra min side på at gøre mig lystig over for Enhedslisten.
Det er selvfølgelig helt fejlagtigt opfattet.
Jeg var simpelt hen bare ikke klar over, at Enhedslisten har indgået den her alliance om slotte og fredningen af slotte.
Det er også meget specielt, at det er sådan noget, Enhedslisten kaster sig - over flyveforbud i Japan og andre spændende ting.
Kvalitetsreformen går netop ud på, at vi skal prøve at se, om vi kan indrette det offentlige system bedre.
Det kunne de på Kastaniebakken i Birkerød, det kunne de på Vejle Sygehus; Herlev Sygehus er andet eksempel.
Der er masser af eksempler på, at hvis man tilrettelægger arbejdet anderledes, hvis man spørger de ansatte, hvis lederne og de ansatte sætter sig sammen og ser på, om de kan gøre tingene på en anden måde, om de kan gøre det bedre, så finder de ofte en løsning, som jeg ikke, og jeg tror heller ikke hr. Frank Aaen, kunne gennemtænke her på Christiansborg.
Det er det, kvalitetsreformen handler om, og det er jo det, der har vist sig i Birkerød, hvor de pludselig har fået mere tid til børnene, end de havde før, simpelt hen fordi arbejdet er blevet tilrettelagt anderledes.
Der skal jo ingen tvivl herske om, at de forhandlinger, som vi skal i gang med om kvalitetsreformen og også de øvrige forhandlinger, kommer til at handle om at afbureaukratisere.
Vi har klart sagt: Er der regler, er rapporter, er der ting, der bliver lavet rundtomkring i institutionerne, som er helt unødvendige, så skal de selvfølgelig fjernes. Vi har også sagt, at vi gerne vil udfordres af de institutioner, der har en god idé.
Nu havde man f.eks. en rigtig god idé på Kastaniebakken i Birkerød til at indrette arbejdet lidt anderledes.
Der er sikkert rigtig mange gode ideer mange steder.
Det har vi også set under hele arbejdet op til kvalitetsreformen, hvor ministre og folketingsmedlemmer har rejst rundt i landet og besøgt institutioner og snakket med sygeplejersker og lærere og ledere rundtomkring, som er kommet med nogle gode forslag.
For nylig lavede børnehaven Kastaniebakken i Birkerød deres egen kvalitetsreform.
Børnehavens ledere og ansatte valgte at organisere arbejdet på en ny måde.
Det har frigivet mere kvalitetstid til børnene, og det har lettet de ansattes hverdag.
En pædagog fra børnehaven siger således om sin nye arbejdsdag: Jeg har fået en mere afklaret hverdag, mit arbejde er blevet mindre stressfyldt, og jeg kan gå mere tilfreds hjem, når jeg ikke risikerer at skulle forlade 20 børn i frokosten på grund af et telefonopkald.
Eksemplet fra Birkerød illustrerer kernen i Venstres og regeringens mål om en kvalitetsreform.
Vi skal ikke have mere af det samme, vi skal have mere af det bedste.
Kvalitetsreformen er regeringens næste store projekt.
Målet er enkelt: Hvis vi gør livet lettere for kommunerne og for de offentligt ansatte, har de overskuddet til at gøre livet bedre for borgerne.
Vi gør livet lettere ved at regelsanere, ved at udvikle og ved at uddanne.
Vi har klart sagt, at hvis nogen kan påvise, at en regel er overflødig, så fjerner vi den.
Vi har gode forslag til udviklingen af den offentlige sektor.
Men vi har også sagt, at vi gerne vil udfordres.
Hvis en institution kan gøre det bedre, kan de få lov til at prøve det.
Vi er ikke bange for at gøre det endnu bedre.
Men jeg vil også gerne i dag fastslå, at det ikke er en opgave for regeringen alene, også kommunerne har nu en gylden mulighed og derfor også et ansvar for at bidrage konstruktivt til en kvalitetsreform.
For det er ude i de nye og styrkede kommuner, at den daglige drift af skoler, ældreområdet og børnepasningen er placeret.
Men kvalitetsreformen gør det ikke alene.
Den største udfordring for det danske samfund i de kommende år handler om arbejdskraft.
Hvis vi fortsat skal sikre fremgang, velstand og velfærd, skal vi skaffe flere medarbejdere.
Regeringen har præsenteret en ambitiøs jobplan.
Jobplanen er en værktøjskasse med redskaber til at skaffe mere arbejdskraft.
Hver gang en borger vinker farvel til arbejdsløshedskøen og siger goddag til arbejdsmarkedet, gavner det både vedkommende selv og samfundsøkonomien.
Vi vil også give folkepensionister bedre mulighed for at arbejde uden at blive trukket i pension, og vi vil give de studerende mulighed for arbejde mere ved siden af studiet uden at blive trukket i SU’en.
Et andet vigtigt redskab er det at tiltrække og fastholde kvalificeret arbejdskraft fra udlandet.
Vi vil bl.a. udvide jobkortordningen og styrke integrationen af den udenlandske arbejdskraft.
Der er bred opbakning i Folketinget til at finde en løsning på, hvordan man skaffer mere arbejdskraft.
Enhedslisten har sidste år kørt deres helt egen jobplan for offentligt ansatte.
Mange medarbejdere i ministerierne har som direkte konsekvens af Enhedslistens omkring 2.000 § 20-spørgsmål brugt tusindvis af mandetimer alene på at betjene Enhedslisten.
Heldigvis kan man sige, at vælgerne også har lavet deres egen jobplan ved at reducere Enhedslisten med en tredjedel.
Så hvis antallet af spørgsmål også falder med en tredjedel, kan vi jo ligefrem frigøre arbejdskraft til service til borgerne.
Men så går vi selvfølgelig glip af - det anerkender jeg - svar på spændende og relevante spørgsmål som dem om hampdyrkningen i Thylejren, kronhjorte på Djursland, japanske flyveforbud og fredningsbetingelser for udvalgte slotte.
Jobplanen rummer en række værktøjer, som skal skaffe flere hænder og hoveder til det danske arbejdsmarked.
Venstre vil føje endnu et redskab til værktøjskassen, nemlig en skattereform.
Venstre ønsker et skattesystem, der understøtter udviklingen i vækst, velfærd og velstand.
Vi ønsker et skattesystem, der gavner både den enkelte borger og samfundet som helhed.
Lavere skat på arbejde er en effektiv måde at skaffe mere arbejdskraft på, det siger såvel eksperter som erfaringen.
I 2004 sænkede vi skatten på arbejde.
Effekten var klar.
Beskæftigelsen er siden steget markant, og store grupper på kanten af arbejdsmarkedet har nu fået fodfæste og gode, faste job.
Det gavner både den enkelte og hele samfundsøkonomien.
Før valget indgik Venstre og Konservative en skatteaftale med Dansk Folkeparti.
Aftalen betyder bl.a., at skatten på arbejde sænkes yderligere.
Vi vil fortsætte linjen på skatteområdet - skattestoppet står fast.
Vi skal fortsat sikre, at skattesystemet er indrettet hensigtsmæssigt.
Venstre ser en sund fornuft i, at regeringen vil nedsætte en skattekommission, der skal udarbejde kvalificerede bud på, hvordan fremtidens danske skattesystem skal se ud.
Vi ønsker en skattereform, hvor skatten på arbejde sænkes markant; en skattereform, der gør det endnu mere attraktivt at arbejde; en skattereform, der belønner energibesparende og miljørigtig adfærd; en skattereform, der er socialt afbalanceret, og en skattereform, der fortsat sikrer et skattestop.
Der er bred opbakning i Folketinget til at se på, om vi kan forbedre vores skattesystem.
Venstre rækker hånden frem og opfordrer til et samarbejde om en skattereform.
De offentligt ansatte gør hver dag et stort arbejde for at få velfærdssamfundet til at hænge sammen.
Vi anerkender deres store indsats.
Nogle mener, at Folketinget skal diktere de offentligt ansattes løn; det er måske den lette løsning på lønspørgsmålet, men det er ikke den rette løsning.
Utidig politisk indblanding i lønforhandlingerne vil skade mere, end det vil gavne.
Politisk indblanding i lønspørgsmålet underminerer aftalesystemet og skaber splittelse mellem de offentligt ansatte.
De seneste dage har vi set, hvordan fagforbundene er begyndt at bekrige hinanden for at opnå politikernes gunst.
Hver eneste politiske udmelding om løn får splittelserne til at blusse endnu mere op.
Venstre vil ikke være med til at bære ved til det bål.
Politisk indblanding i lønspørgsmålet vil skabe usikkerhed for lønmodtagerne.
I dag er man sikker på den løn, som arbejdsmarkedets parter har forhandlet hjem; men det, politikerne giver den ene dag, kan de tage igen den anden dag.
Hvis vi opgiver aftalesystemet, så kaster vi lønmodtagerne ud i utryghed og usikkerhed.
Det vil Venstre ikke være med til.
Vi bidrager, hvor vi kan.
Vi har fået noget ud af skattestoppet og skattelettelserne.
Alle får et bedre arbejdsmiljø, bedre ledere, bedre efteruddannelse og mere trivsel med den kvalitetsreform, der er fremlagt; men vi vil ikke diktere løn.
Alt i denne verden skal ikke dikteres fra Christiansborg - det er et centralt princip for Venstre.
Det gælder ikke kun, når det er lønforhandlinger, vi taler om, det gælder også kvalitetsreformen.
Man har ikke brug for de samme standardskabelonløsninger over hele landet.
Børnehaven i Birkerød har valgt en løsning; en børnehave i Brønderslev vil måske vælge en helt anden løsning.
Og man kan kun behandle folk ens ved at respektere deres forskellighed.
Vi skal ikke have mere af det samme, når vi indretter fremtidens Danmark, vi skal have mere af det bedste.
Folketinget skal træffe vigtige beslutninger med stor betydning for det danske samfund.
Venstre rækker hånden frem og opfordrer alle partier til bredt samarbejde i det kommende folketingsår.