runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-04-24:
Godt nok kender jeg fru Sophie Løhde som en tidligere kollega i Region Hovedstaden, men jeg tror alligevel ikke, vi er begyndt at blande navne endnu.
Jeg vil sige det sådan, at jeg synes, ministeren giver nogle meget underlige svar.
Faktum er, at 300 mio. kr. nu går i statskassen, og det beløb bliver ikke mindre i de kommende år, hverken for kronikere eller for andre, for sandheden er jo, at nogle af beløbsgrænserne vil stige i de kommende år.
Det kan godt være, at man har fastfrosset nogle beløbsgrænser her i det første år for nogle bestemte grupper, men i de kommende år vil det nye satsreguleringsprincip betyde, at medicinpriserne kun kan stige og ikke falde, ligesom vi ellers har set det før, hvor et fald i priserne også betød et fald i tilskuddet og omvendt.
Derfor er det ganske utroligt, at brugerbetaling på det her område kun kan gå i den forkerte retning på nuværende tidspunkt, den kan overhovedet ikke på noget tidspunkt gå i den rigtige retning.
Det er bare stadig væk en ulighedsdiskussion, som handler om, at nogle folk skal betale mere.
Så vil jeg også sige, at kronikere jo er rigtig mange ting.
Kronikere er også diabetikere, som oplever, at meget af deres medicin får de tilskud til, og at der også er meget medicin, de ikke får tilskud til, og der er rigtig mange, der oplever, at de slet ikke når de grænser, der gør, at de opnår en kronikerbevilling, og de mennesker vil altså også blive ramt, fordi de nødvendigvis ikke tilhører børnefamilier eller andet.
Jesper Langballe (DF), 2008-04-24:
Det er da utroligt, at hr. Svend Auken benægter det, som han har sagt for nogle få minutter siden.
Vi vil kunne slå op i Folketingets forhandlinger, at han sagde, at der med forfatningstraktaten var tale om Europas Forenede Stater.
Man må sige, at det nu om dage går stærkt med at ændre ordenes betydning.
Så er der noget andet, som jeg godt lige vil sige.
Hr. Svend Auken var inde på tilblivelsen af de fire forbehold, og det er jo fuldstændig klart, at det, europaterne i Folketinget nu sigter på, er en pakke bestående af Lissabontraktaten, som er den gamle forfatningstraktat minus nogle symboler, plus fjernelse af forbeholdene.
Det er rigtigt nok, at da vi fik de forbehold, var de resultatet af en lidt tilfældig botanisering.
Jeg vil gerne spørge hr. Svend Auken, om han er enig med mig i, at hvis vi ser principielt på de fire forbehold, mønten, borgerskabet, militæret og retsvæsenet, har vi i de fire punkter i og for sig hovedpunkterne i det, der karakteriserer en suveræn nation, og at det jo nok er derfor, de skal væk.
Svend Auken (S), 2008-04-24:
Jeg har sagt, at der var nogle tilløb, som modstanderne dengang gjorde et stort nummer ud af, nemlig at det var en forfatningstraktat, givet af en grundlovgivende forsamling, med fælles flag, fælles sang, fælles nationaldag og mange andre ting, og at det altså var sådan en egentlig forfatningstraktat, og forfatningsteksten var skrevet som sådan.
Hr. Langballe og jeg har det tilfælles, håber jeg, at vi lever ved ordets kraft.
Vi ved selvfølgelig også, at når de ord bliver pillet ud, har det en betydning.
For mig har det altså haft den betydning, at man nu endegyldigt har stoppet den efter min mening futile diskussion om, hvorvidt vi bevægede os i retning af Europas Forenede Stater eller ej.
Det er ikke det samme som at sige, at Unionen er stendød, som hr. Schlüter engang sagde, tværtimod.
Det europæiske samarbejde lever, og det lever inden for rammer med større beslutningskraft og mere demokrati, men uden at vi bevæger os i retning af Europas Forenede Stater.
Lone Dybkjær (RV), 2008-04-24:
Det er simpelt hen ikke korrekt, hvad fru Line Barfod siger.
Det er ikke kun ved hjælp af en regeringskonference, at man kan sikre ordentlige sociale arbejdsvilkår - for at forkorte udtrykket.
Det er rigtigt, at der er mange, der har udtrykt stor bekymring, også Poul Nyrup Rasmussen som formand for De Europæiske Socialdemokrater, men man har ikke på noget tidspunkt hørt ham sige, at man ikke skal godkende Lissabontraktaten.
Per Clausen (EL), 2008-04-24:
Det er jo sådan, at hr. Svend Auken bliver trist til mode, når man taler om den hemmelige debat om Lissabontraktaten.
Så begynder han altid at tale om alle de spørgsmål, der er blevet stillet igennem Folketingets Europaudvalg.
Og jeg er glad for, at jeg på den måde åbenbart giver politisk legitimitet til den her proces.
Det er jo altid rart at have været med til det.
Men det, jeg godt vil spørge hr. Svend Auken om, er: Når nu denne traktat er så vigtig, den vigtigste europapolitiske begivenhed i masser af år, hvad er så forklaringen på, at den danske befolkning ikke får mulighed for at stemme om den?
Hvad er forklaringen på, at man, når man ikke har kunnet komme igennem med en ny forfatning, laver det samme, sådan at lige præcis den sidste af alle EU-traktater skal den danske befolkning ikke have mulighed for at stemme om?
Svend Auken (S), 2008-04-24:
Det er jo netop det spørgsmål, vi har brugt så kolossal lang tid på at belyse på en, synes jeg, saglig og god måde.
Vi kom ikke til det samme resultat, men alle præmisserne var der.
Vi undersøgte, om der efter grundlovens § 20 var behov for en afstemning.
Eksperterne mente det ikke, og et stort flertal i Folketinget mente det ikke.
Var der tilløb til, at vi alligevel til trods for navneforandringen stod over for et tilløb til en ny grundlov, en ny forfatning i Europa, som kunne udløse behovet for en folkeafstemning?
Svaret på det spørgsmål var også efter en grundig analyse og debat forskelligt for hr. Per Clausens og det store flertals vedkommende, men vi har været igennem hele analysen.
Vi har diskuteret det, jeg ved ikke hvor mange gange, i Folketinget.
Så det spørgsmål har virkelig været grundigt belyst.
Per Clausen (EL), 2008-04-24:
Det er da fuldstændig rigtigt, som hr. Svend Auken siger, at sagen er blevet belyst.
Og af samme grund er den sidste af alle EU-traktater ikke blevet udsat for nogen grundig folkelig debat, som det påvises af flere store aviser i dag.
Men så vil jeg spørge fremadrettet til forbeholdene: Er hr. Svend Auken enig i, at det ikke vil være tilfredsstillende, at man, hvis forbeholdene sættes til folkeafstemning ved en beslutning i Folketinget, så afsætter cirka halvanden måned til at gennemføre en folkelig debat, inden der stemmes?
Vil hr. Svend Auken og Socialdemokraterne dog i det mindste sikre, at afstemningerne om forbeholdene sker efter en grundig folkelig debat?
Svend Auken (S), 2008-04-24:
Jeg har ikke sagt, at Lissabontraktaten var den sidste traktat.
Fordi man forestiller sig et sølvbryllup, har man ikke af den grund afskrevet sig hele kvindekønnet.
Man kan meget vel forestille sig andre traktater.
Jeg tror bare, det er en ret lang periode, vi lever med den.
Det ene er beslutningskraften, nu hvor der er mange flere medlemmer, og det andet har været mere demokrati.
Der er ingen tvivl om, at der burde have været en folkeafstemning, hvis der havde været den mindste tvivl om grundlovens § 20, eller hvis der havde været tilløb til en egentlig forfatning.
Det er det, vi har sagt hele vejen igennem.
Jeg kan love hr. Per Clausen, at der både her i Folketinget og over for offentligheden, hvis, såfremt og ifald der kommer en folkeafstemningssituation, så bliver et lige så solidt og grundigt arbejde som det, vi har haft her.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-24:
Hr. Svend Auken gør meget ud af at understrege, at der ikke er tale om en ny forfatning, og at der ikke er tale om, at vi får Europas Forenede Stater, og at vi kan tage det med ro.
Så vil jeg bare gerne spørge: Når nu hr. Svend Auken sammenligner forfatningen, der faldt, da Holland og Frankrig sagde nej, med Lissabontraktaten, vil hr. Svend Auken så ikke pege på et par love, som EU ville have kunnet regulere med hjemmel i forfatningen, men ikke længere kan regulere med hjemmel i Lissabontraktaten - altså bare pege på et par eksisterende danske love, som EU kunne have reguleret, hvis forfatningen var blevet vedtaget, men nu ikke længere har mulighed for at regulere, når Lissabontraktaten bliver vedtaget?
Svend Auken (S), 2008-04-24:
Altså, det her drejer sig om, hvorvidt der er sket ændringer i Lissabontraktaten i forhold til forfatningstraktaten.
Jeg mener, at den vigtigste forskel ikke er alle de indholdsmæssige bestemmelser, herunder også hvad det får af betydning for enkelte love, men selve den ramme, inden for hvilken det foregår.
Er det projekt, vi er på vej til at lave, Europas Forenede Stater eller noget, der minder om det, eller som bare er et tilløb til det, eller er det en fortsat udbygning af det samarbejde, vi kender, med større beslutningskraft og mere demokrati?
Det er de der principielle ting, det drejer sig om.
Det er ikke, at man kan pille en enkelt lov ud og give et eksempel, og jeg er overbevist om, at hvis jeg vovede mig ud i konkrete eksempler, ville hr. Messerschmidt forfølge mig, til jeg segnede.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-24:
Jeg kan love hr. Svend Auken, at jeg vil forfølge ham, men henset til den store udholdenhed, som hr. Svend Aukens embede vidner om, ved jeg ikke om det vil ske, lige indtil han segner.
Jeg synes alligevel, at det, der er relevant, når vi taler om EU, og det, der er relevant, når vi taler om nye traktater, trods alt er, hvilken lovgivningskraft EU's institutioner får over Danmark.
Og der er ingen tvivl om, at bl.a. hele charteret om grundlæggende rettigheder, som nu indføres, er en kæmpe nyskabelse, som vil føre til langt mere EU-regulering.
Men når nu hr. Svend Auken netop peger på, at forfatningstanken er død med Lissabontraktaten, så er det vel kun rimeligt, at hr. Svend Auken så også peger på, hvad det præcis er for nogle initiativer, der så at sige er døde.
Altså, hvad er det, EU ikke kan lovgive om med Lissabontraktaten, som man ville have kunnet lovgive om, hvis forfatningen var trådt i kraft?
Det må da være rimeligt at få et svar på det, når hr. Svend Auken netop understreger forskellene og siger, at det her ikke er en forfatning.
Svend Auken (S), 2008-04-24:
Det er hele karakteren af dokumentet.
Alle de tilløb, der var, og som hr. Messerschmidt givetvis havde gjort meget ud af, hvis vi var kommet ud i en folkeafstemning om forfatningstraktaten i sin tid, alle de attributter, som man normalt forbinder med en grundlov, er simpelt hen pillet ud.
Det er en ændringstekst, som handler om beslutningsprocedurer osv.
Det er ikke et ligegyldigt dokument, for man går fra enstemmighed til flertalsafgørelser på en række områder, men det er ikke et tilløb til en forfatning, og det vil også sige, at en række af de udviklingsbestemmelser, som går igen i den her traktat, i forhold til den oprindelige traktat selvfølgelig vil blive administreret, tror jeg, med betydelig større tilbageholdenhed efter det, der er sket med det franske og hollandske nej.
Jeg personligt - og jeg vil ikke sige, at alle mine partifæller vil være enige med mig - har den opfattelse, at Lissabontraktaten er et betydelig bedre egnet arbejdsredskab, end den tidligere forfatningstraktat var, men det er altså min personlige præference.
Og det er netop, fordi man har pillet alt det ud, der kunne give anledning til forestillinger om, at vi bevægede os hen i retning af Europas Forenede Stater.
Jesper Langballe (DF), 2008-04-24:
Hr. Svend Auken beroliger os med, at Lissabontraktaten slet ikke er noget, der ligner den gamle forfatningstraktat, hvor man ville indføre Europas Forenede Stater.
Det er der slet ikke tale om nu, men det var der dengang.
Men hvad var det egentlig, vi hørte om i sin tid, da vi diskuterede den såkaldte forfatningstraktat?
Forfatningstraktat var bare sådan et ord, det skulle man ikke tage for mere, og angående det der med en præsident kunne man da bare kalde ham for noget andet, man kunne kalde ham formand.
Der var alle de her beroligelser.
Nu, hvor det ikke er den, men Lissabontraktaten, vi skal tage stilling til, har forfatningstraktaten pludselig ændret karakter.
Nu bliver forfatningstraktaten brugt som den mørke baggrund, hvor den før var fuldstændig harmløs og uskyldig.
Hvis det ikke er fup, så ved jeg ikke, hvad fup er.
Erling Bonnesen (V), 2008-04-24:
Sagt meget enkelt: Når kommunerne samlet under et har de største budgetter nogen sinde og hver kommune har fået sin andel, så har man altså fået større budgetter, end man havde året før.
Og så må vi sige, at hvis det så er, det viser sig i forbindelse med sammenlægningen som udkast - når man får lagt det hele sammen - at det er kommet i gang på et lidt for højt niveau, så er det da sådan set kun godt, at man får taget fat i det her i starten af året med de her nye forskellige tiltag.
Så det må da roses, at man tager fat på det og får det rettet til.
Det er sådan set også det, der er meningen.
Så jeg kan bare konstatere, at vi er på rette vej.
Ole Vagn Christensen (S), 2008-04-24:
Det er det, der er meningen med en udligningsreform.
Så bliver kommunerne pålagt af staten, og også af hr. Bonnesens parti, at de nu skal lave skattelettelser.
Men de penge, som man har brugt til at forhøje skatten med, er i virkeligheden nogle, som alle kommuner, der har været med i den her udligningsreform, troede at de sådan set havde til rådighed.
Det er det, der er problemet, og jeg kan ikke forstå, at man ikke kan forstå det.
Erling Bonnesen (V), 2008-04-24:
Nu er det meget sjældent, at man hører - jeg har heller ikke hørt det igennem længere tid - nogen, der har brokket sig over at skulle have en skattelettelse, og da slet ikke blandt borgerne.
Og så må vi sige, for så vidt angår den kommunale udfordring, at det jo hænger sammen i en lidt større helhed, som spørgeren sikkert godt ved, netop som led i de tekniske regler, der var for gennemførelsen af kommunalreformen.
Og vi kan jo sige, at regeringen nu, altså VK-regeringen, rent faktisk leverer mere velfærd, end SR-regeringen gjorde tidligere, og det er vel der, frustrationen i sidste ende sidder.
Rasmus Prehn (S), 2008-04-24:
Fra socialdemokratisk side var vi glade, da regeringen under folketingsvalgkampen i efteråret lovede, at kommunernes økonomi skulle fredes, og at eventuelle straffeaktioner og dummebøder tilsyneladende ville blive aflyst.
Skuffelsen og chokket var derfor desto større, da regeringen straks efter valget også løb fra dette løfte.
Regeringen har valgt skattelettelser til de rigeste frem for velfærd for danskerne, og nu skal tommelskruerne sættes på landets kommuner, hvis de bruger så meget som én øre for meget.
Regeringen har etableret et tæskehold af nye regler og restriktioner frem for at sikre det, der i virkeligheden er vigtigt, nemlig at kommunerne har nogle realistiske økonomiske rammer til rådighed.
Sandheden er jo den, at der er et kæmpe gab mellem de forventninger, som regeringen ikke mindst i løbet af valgkampen har skabt i form af løfter om mere og bedre velfærd, og så de økonomiske rammer, som regeringen stiller til rådighed for kommunerne til at indfri de selv samme løfter.
Det hænger ganske enkelt ikke sammen.
Ud over skuffede velfærdsforventninger bliver resultatet desværre nok større politikerlede i befolkningen.
Med de tre lovforslag, vi behandler i dag, ser vi med uhyggelig tydelighed, at regeringen foretrækker kontrol frem for tillid, centralisme frem for lokaldemokrati, styring frem for frihed og systemet frem for borgeren.
Det er uhyggeligt, men sandt.
Mistillid og straf er de bærende principper for en regering, der ellers ynder at kalde sig selv liberal.
Lovforslaget her er i sig selv begrænset i sit indhold og i sin virkning, det må man erkende.
Fra socialdemokratisk side vender vi os imidlertid imod den opfattelse, der hersker i regeringen af, at kommunerne skal trues til at overholde den aftale.
Det er vist ikke lige det, der kendetegner en gensidig og frivillig aftale.
Hvilke sanktionsmuligheder har kommunerne over for regeringen, kunne man passende spørge.
For regeringen har jo også i år vist, at den også kan finde på at bryde aftaler, og det kan kommunerne ikke stille så meget op over for.
Med den pludselige indførelse af et anlægsloft står kommunerne magtesløse over for et eklatant brud på aftalen, som betyder, at utallige velfærdsprojekter må stilles i bero rundtom i kommunerne.
Jeg spørger bare: Hvem sagde gensidighed?
For det vil være sådan, at de enkelte kommuner, når de sidder og lægger deres budgetter, ikke vil vide, om de nogle måneder senere vil få et mindre beløb til rådighed end den ramme, de har lagt budgettet i forhold til.
Derfor stemmer vi fra Socialdemokratiets side imod dette lovforslag.
Erling Bonnesen (V), 2008-04-24:
Det var mange ting, der blev blandet sammen.
Man kan næsten sige, at ordførertalen sådan var i overensstemmelse med de socialdemokratiske teser, nemlig først lidt den ene vej og så lidt den anden vej.
Det undrer mig jo, at man også fra ordførerens side går ud og nærmest først kritiserer, at der kommer nogle hjælperedskaber, så kommunerne kan overholde tingene, og så efterfølgende i den selv samme tale kritiserer, at regeringen faktisk gav kommunerne lov til at fortsætte med budgetterne for 2008.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren, hvordan det hænger sammen, at man i den ene halvdel af talen faktisk kritiserer, at vi kommer med nogle nye regler og redskaber til at overholde dem, og i den anden halvdel af talen kritiserer, at kommunerne faktisk fik lov til at fortsætte med de budgetter for 2008, som var lagt, og som faktisk er højere end de oprindelige.
Rasmus Prehn (S), 2008-04-24:
Det er rigtigt, at vi i Socialdemokratiet har meget på hjerte.
Det her er et meget stort angreb på kommunerne, og derfor er vi også nødt til, når der er tre lovforslag, her under det første lovforslag at rulle hele vores argumentation ud.
Når det er sådan, at man siger, at man freder kommunerne, og at budgetterne forbliver uberørte, sker det jo kun, fordi regeringen har lagt sig på lur med en dobbelt straf i 2009.
Der er altså en meget større straf, som ligger lige henne om hjørnet, og det er derfor, at vores argumentation hænger sammen.
Man sagde, at man ville frede kommunerne, men man gjorde det faktisk ikke.
Man ligger på lur i 2009 med de her forskellige sanktioner.
Det er dem, vi behandler i dag, og derfor er det helt på sin plads, at Socialdemokratiet italesætter den sammenhæng, der er her, og det problem, der opstår, når regeringen siger ét og gør noget andet.
Erling Bonnesen (V), 2008-04-24:
Vi har jo rent faktisk fredet de budgetter, som man nu får lov til at fortsætte med.
Men vi har også været vidne til for ikke ret lang tid siden, nemlig i forbindelse med vedtagelsen af finansloven, at en lang række uafhængige økonomer har løftet pegefingeren over for politikerne og Folketinget og sagt: Pas nu på, I går helt til stregen af, hvad samfundsøkonomien kan bære, den er næsten på kogepunktet, så pas nu på.
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører: Vil man bare lade stå til og sige, at det er man sådan set fuldstændig ligeglad med?
Hvis Socialdemokraterne havde magt, som de har agt, kan jeg forstå, at de her hjælpemekanismer ikke skulle indføres, så skulle det bare have lov til at sejle, eller hvad?
Rasmus Prehn (S), 2008-04-24:
Jeg synes, at det er en hård beskyldning, der kommer fra Venstres ordfører, om, at kommunerne skulle lade økonomien sejle.
Jeg tror, at ethvert byrådsmedlem og enhver borgmester er meget optaget af, at der er styr på økonomien.
Jeg tror, at de lægger meget stor prestige i, når de sidder og lægger deres budgetterne, og når de undervejs følger op på dem, at der er styr på økonomien.
De ville aldrig nogen sinde finde på at bruge én krone for meget, hvis det ikke var for at sikre en ordentlig velfærd.
Jeg forestiller mig slet ikke, at kommunerne bare vil bruge løs.
Det er jo slet ikke det, der er tilfældet.
Vi har fra socialdemokratisk side tillid til, at man ude i kommunerne kan tage vare på det her.
Det har man gjort år efter år, og man har kunnet få tingene til at hænge sammen.
Vi tror ikke, at der kommer et bedre klima i samarbejdet mellem kommunerne og regeringen ved at lave de her straffeaktioner.
Vi tror på tillid i samarbejdet.
Mike Legarth (KF), 2008-04-24:
Tusind tak, det var min fejl, det skal jeg rette til næste gang.
Jeg nøjedes med at trykke på knappen.
Jeg vil bede ordføreren om at bekræfte, at påstanden over for hr. Erling Bonnesen er forkert.
Ordføreren manipulerede med hr. Erling Bonnesens udsagn.
Han spurgte nemlig om, hvad Socialdemokratiet ville gøre.
Det vendte ordføreren til et spørgsmål om kommunerne, som ikke ville forholde sig til nationaløkonomien.
Hr. Erling Bonnesen bad ordføreren om at forholde sig til nationaløkonomien, når det nu er et faktum, at den er på kogepunktet.
Det er det, vi gerne vil have et svar på.
Rasmus Prehn (S), 2008-04-24:
Vi skal være meget ansvarlige i forhold til de her ting.
Det er derfor, at jeg som landspolitiker har tillid til, at de kan administrere på fornuftig vis.
Jeg tror ikke, at man får en bedre ordning af, at vi her på Christiansborg sidder med en løftet pegefinger og laver restriktioner og straffeaktioner.
Jeg tror på, at man med det aftalesystem, som vi har haft i mange år, har en god model.
Der har været en særlig situation i 2008, hvor der har været meget store forventninger til velfærden, og man er så kommet til at bruge lidt mere end aftalt, men udgangspunktet må være, at vi har tillid til, at kommunerne kan styre det her.
Det er ved at have gensidighed, frem for at man alene fra Christiansborg og fra regeringens side dikterer, hvordan tingene skal være, at der kan laves aftaler.
Mike Legarth (KF), 2008-04-24:
Synes ordføreren, at man er ansvarlig, når vi kan se, at kommuneaftalen har betydet, at serviceudgifterne under et er blevet overskredet med 900 mio. kr. og loftet for skattestigninger er overskredet med 1,4 mia. kr.?
Ordføreren og jeg er ikke uenige om, at man forsøger at være ansvarlig.
Det er jeg helt sikker på at man gør.
Rasmus Prehn (S), 2008-04-24:
Jeg er sikker på, at den konservative ordfører kan spørge hvert enkelt byrådsmedlem og hver enkelt borgmester om det.
Vi kan bare tage den konservative borgmester i Høje Taastrup, Michael Ziegler, og så vil han sige: Vi har ikke brugt én krone mere end det, der var nødvendigt for at sikre et ordentligt velfærdsniveau.
Når vi ser på, hvor meget de har overskredet budgetterne med, er det jo under 0,5 pct
Jeg tror stadig væk på, at det er tillid, der skal til, og jeg tror, at kommunerne vil gøre alt, hvad de kan, for at holde sig inden for aftalerne - hvis det vel at mærke er aftaler, hvor der er gensidighed, hvor de selv har sagt ja til tingene.
Der er ingen af kommunerne, der ser det som deres daglige mission at løbe fra aftalerne.
Naturligvis er der ikke det.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-04-24:
Det er jo sådan, at man rolig kan konkludere på nuværende tidspunkt, at de to ordførertaler, vi har været vidne til fra henholdsvis Venstres og Socialdemokraternes side, har været ret så forskellige i både ord, indhold og konklusioner.
Men det er ikke nogen overraskelse, at jeg kan meddele, at Dansk Folkeparti kan støtte det her lovforslag.
Det er jo en del af den aftale, som er indgået mellem regeringen, Dansk Folkeparti og Ny Alliance om kommunernes økonomi og om ændring af de styremekanismer, vi har for at sikre kommunernes fremtid.
Flere har allerede nu sagt under debatten, at det her er et dårligt signal at sende over for kommunerne, det er noget, som gør, at kommunerne føler, at de bliver bundet på hænder og fødder, og det er noget, som gør, at kommunerne får mindre decentralt styre.
Tværtimod har vi den opfattelse i Dansk Folkeparti, at det klart er et redskab, som skal bruges positivt, og at det er et redskab, som skal gøre, at der er større troværdighed bag de aftaler, som indgås mellem KL, regeringen og Folketinget.
Og det betyder selvfølgelig, at man er nødt til at acceptere, at man skal have nogle redskaber, som kan gøre, at man, såfremt de indgåede aftaler ikke overholdes, har nogle muligheder til rådighed.
Med L 172 er det balancetilskuddet, som man ønsker at gøre lidt mere fleksibelt med hensyn til, at 1 mia. kr. skal gøres betinget, og det har vi ikke nogen problemer med i Dansk Folkeparti.
Vi synes faktisk, at det er den rigtige måde at gribe tingene an på.
Derfor kan jeg meddele, at vi kan støtte lovforslaget.