Bjarne Corydon (S), 2012-12-04:
Mange tak, formand.
Med Venstres forslag til folketingsbeslutning opfordres regeringen jo til at konkurrenceudsætte statens køb af advokatydelser og til at ændre den eksisterende kammeradvokatordning, så der indgås aftale med flere leverandører, eksempelvis ved at man foretager en fagopdeling eller en regional opdeling af udbuddet.
Hovedbegrundelsen for det forslag er, at der ifølge forslagsstillerne kan opnås besparelser ved at gennemføre et udbud og tilrettelægge købet af advokatydelser på en anden måde, end vi gør i dag.
Det er imidlertid sådan, at prisen ikke er det eneste hensyn, der skal indgå i vurderingen af, hvordan staten tilrettelægger købet af juridiske tjenesteydelser.
Der er andre væsentlige hensyn, som skal tages i betragtning, og det er bl.a. kvalitet, driftssikkerhed, og at borgernes retssikkerhed tilgodeses gennem en ensartet behandling i forbindelse med retssager mod staten.
På den baggrund er det afgørende for regeringen, at vi foretager en samlet vurdering af pris og de øvrige nævnte hensyn, så løsningen af statens advokatopgaver sker på den økonomisk set mest fordelagtige måde.
Det er derfor, at jeg, som jeg tidligere har oplyst her i Folketinget, har bedt embedsmændene i Finansministeriet om at foretage en grundig gennemgang af, hvordan den nuværende kammeradvokatordning fungerer, og komme med forslag til, hvordan man bedst kan tilrettelægge statens køb af juridiske tjenesteydelser i fremtiden.
Jeg vil imidlertid gerne allerede nu, hvor jeg får muligheden for at kommentere forslaget, udfordre nogle af de argumenter, der ledsager det forslag, vi i dag behandler.
Det er efter min opfattelse ikke retvisende at tale om, at det er Kammeradvokaten, der har monopol, dels fordi staten også anvender andre advokater end Kammeradvokaten, dels fordi Kammeradvokatens omsætning udgør omkring 2 pct. af advokatmarkedets samlede omsætning.
Det er korrekt, at der, som det anføres i bemærkningerne til forslaget, ikke findes opgørelser af, hvad der skal forstås ved det, der i kammeradvokataftalen betegnes som sædvanligt advokatsalær, men det indebærer ikke, at det ikke kan kontrolleres, at aftalen er økonomisk fordelagtig for staten.
Det er sådan, at både under den tidligere og den nuværende regering har konklusionen været, at ordningen er tilstrækkelig økonomisk fordelagtig for staten.
Den henvisning, der er i forslaget til salær i fri proces-sager, er efter vores opfattelse misvisende.
Forskellen i salær til Kammeradvokaten og til advokater for personer, der har fået bevilget fri proces, kan ikke danne grundlag for at konkludere, at Kammeradvokaten har brugt for mange timer eller på anden måde skulle tage overpriser.
Det skyldes, at salærerne fastsættes på et forskelligt grundlag.
Det er muligt, at der, som hævdet i forslaget, kan opnås besparelser ved anvendelse af lokale advokater på grund af lavere transportudgifter, men der vil i givet fald være tale om relativt set meget små besparelser, og de skal ses i sammenhæng med de stordriftsfordele, der uden tvivl er knyttet til anvendelse af aftaler, der samler statens volumen.
Jeg skal understrege, at staten eller regeringen, det er jo kun regeringen, finder, at man altid skal interessere sig for, om der kan ske forbedringer af indgåede aftaler.
Jeg mener bl.a., at der ved tilrettelæggelsen af en fremtidig ordning skal sikres institutionerne større budgetsikkerhed og større gennemsigtighed i prisfastsættelsen og salærafregningerne vedrørende advokatydelser.
Afslutningsvis vil jeg gerne gentage, at det forudsætter grundige overvejelser at tage stilling til, hvordan statens køb af juridiske tjenesteydelser skal tilrettelægges i fremtiden, og de overvejelser får vi nu lejlighed til at drøfte i forbindelse med udvalgsbehandlingen, og det hilser jeg velkommen.