runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birgitte Josefsen (V), 2007-12-13:
Venstre ser ikke det, at man reducerer antallet af parlamentsmedlemmer fra 14 til 13, som at vi får mindre indflydelse, og jeg synes, at vi fra dansk side skal glæde os over, at vi er godt repræsenteret af nogle parlamentsmedlemmer, som faktisk udfører deres hverv meget, meget godt og fornuftigt, uanset hvilket parti de tilhører.
Derudover synes jeg også, at man er nødt til at forholde sig til, hvordan fordelingen skal være, når nu EU er blevet så stort, som det er blevet, og måske bliver større.
Hvis vi kigger på det, i forhold til hvor mange indbyggere hvert parlamentsmedlem repræsenterer, kan man sige, at vi sådan set er godt med fra dansk side sammenlignet med de store lande.
Det er i orden.
Jeg vil sige, at med den vedtagelse, der forhåbentlig bliver af det forslag, der er lagt på bordet her, gør vi det, at Valgretsnævnet får kompetence til at behandle partinavnesager.
Vi er i Venstre faktisk ret godt tilfredse med, at der eventuelt bliver truffet den beslutning, da vi synes, at det er afgørende, at en ansøgning om et partinavn foretages af et uafhængigt og kyndigt udvalg, så der ikke kan være nogen neutralitets- og habilitetsproblemer.
Derfor ser vi som sagt med meget positive øjne på den sag.
En anden del af det her lovforslag er, at vi skal tage en beslutning om at ændre antallet af parlamentarikere i EU-sammenhæng, og da vi jo har sagt ja til at ratificere EU-udvidelsen med Bulgarien og Rumænien, ser Venstre heller ikke nogen problemer i, at vi dermed nedsætter antallet af parlamentsmedlemmer fra 14 til 13. Det sidste punkt i lovforslaget er en ændring af det at kunne brevstemme.
Det, der ligger i forslaget, er jo, at eksempelvis kvinder på krisecentre nu kan få mulighed for at afgive stemme på centeret.
Det synes vi er ret positivt, for der er ikke nogen som helst begrundelse for at udsætte folk for at bevæge sig uden for centeret i den situation og møde nogen, som de ikke ønsker at møde.
I det hele taget synes vi, det er lidt vigtigt i den proces, der skal foregå efter behandlingen i dag, at man meget nøje får kigget på, hvordan man kan tilgodese, at så mange som muligt af borgerne får mulighed for at udøve deres demokratiske ret ved eksempelvis at afgive deres stemme via brev.
Så Venstre er meget åbne over for at drøfte det element i lovforslaget, når vi kommer videre til udvalgsbehandlingen.
Det, der ligger i forslaget på nuværende tidspunkt, kan vi tilslutte os.
Karen Jespersen (V), 2007-12-13:
Nej, men jeg forestiller mig, at der bestemt er et stykke arbejde at gøre med at få tydeliggjort, hvad velfungerende pædagogiske opholdssteder drejer sig om, og jeg har inviteret både LOS, altså Landsorganisationen for Opholdssteder, og Kommunernes Landsforening til en samtale om det her.
De har taget imod invitationen med glæde, for lige præcis i den sag - jeg beklager, at jeg nævnte den, men den kører, og den er på en måde en meget god illustration - er der blevet efterlyst mere tilsyn, f.eks. en gang om måneden.
Men faktisk er der lige præcis her blevet ført tilsyn en gang om måneden, og jeg mener, at det at diskutere det pædagogiske indhold jo også er en måde til at sikre på, at der er nogle gode tilbud, vi giver, også når det er videregivet til andre, i dette tilfælde nogle opholdssteder.
Birgitte Josefsen (V), 2007-12-13:
På mit papir står der, at det er lovforslag nr. L 18, så jeg håber, at det er det, vi behandler.
Line Barfod (EL), 2007-12-13:
Nej, jeg har kigget på virkeligheden.
Privat dagpleje, den mulighed har man, men det bliver i den grad nu undergravet af de regler og den økonomi, som regeringen og Dansk Folkeparti har gennemført, og som betyder, at rigtig mange kommuner laver 100-børns-institutioner og opsiger aftalerne med deres dagplejere eller pålægger dem med den nye lov, som Dansk Folkeparti har stemt for, at de skal have fem børn at tage sig af, hvad mange dagplejere ikke kan holde til.
Så er der den lille hjemmegående husmor, der kan lave et rengøringsfirma.
Det var det, man gav mulighed for med hjemmeserviceordningen.
Det gav rigtig mange mulighed for, at de kunne få et firma, at de kunne komme til at arbejde hvidt stedet for at arbejde sort.
Den ordning gik regeringen og Dansk Folkeparti ind og fjernede.
Det, man gør med de her udbud, er, at man i høj grad giver de store virksomheder mulighed for at gå ind og underbyde og lave aftalerne.
Det er det, vi ser på busområdet og på en række andre områder: Det er de store firmaer, der kan underbyde, og når de så har haft det et stykke tid, skruer de priserne op, og så er der ikke nogen andre, som kan udfordre dem med hensyn til at få priserne længere ned, og der er ikke længere de offentligt ansatte, fordi man har nedlagt hele den afdeling.
Så hvis man ser på, hvad det er for en virkelighed, vi oplever i Danmark, fremmer den politik, som regeringen og Dansk Folkeparti fører, i høj grad monopoler frem for små og mellemstore virksomheder.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-12-13:
Jeg noterede mig med stor interesse fru Line Barfods kommentar, nemlig at hvis vi ikke passer på, vil vi inden ganske længe jo opleve, at det kun vil være store, jeg havde nær sagt multinationale virksomheder, som vil stå for alt det her.
Det vil være monopollignende vilkår, og så vil priserne ellers blive skruet op.
Det var i hvert fald klar tale fra ordførerens side.
Men der vil jeg så gerne spørge ordføreren, om ikke man lever lidt i en, jeg vil ikke sige drømmeverden, men så i en mareridtsverden, for de mennesker og de virksomheder, der typisk kan drage fordel af det her, er jo ikke Coca Cola og A.P. Møller.
Nej, det er faktisk den lille hjemmegående husmor, som måske gerne vil prøve at være selvstændig med et rengøringsfirma; det er måske også hende, der vil prøve at lave en privat dagpleje; og det kan også være en, der gerne vil slå sig ned som privat entreprenør og lave kloakrenovering for en kommune osv. og give bud på nogle mindre entrepriser.
Der er altså langt fra den her type virksomheder og så op til A.P. Møller.
Så jeg vil gerne spørge ordføreren, om det ikke er noget, ordføreren har misforstået.
Line Barfod (EL), 2007-12-13:
Først vil jeg kort sige om monopoler, at det jo er de store virksomheder, der har muligheden for at gå ind og underbyde; det er de store virksomheder, der har muligheden for at have konsulenter, der kan gå ind og lave de bud, der skal til, søge alle de mange mærkelige puljer osv., som regeringen opretter.
Og det underbygges jo så nu af den statslige indkøbsaftale, hvor man vælger nogle få, store firmaer ud som dem, der så skal have monopolet på at levere, hvad enten det er kuglepenne, konsulentydelser eller andet.
Med hensyn til delegering går vi varmt ind for, at man laver selvforvaltning, hvor man i høj grad selv får lov til at styre, medarbejdere og borgere sammen.
Britta Schall Holberg (V), 2007-12-13:
Ser fru Line Barfod mon ikke spøgelser ved højlys dag?
Der er jo faktisk mulighed for, at noget af det udbud kan deles op, sådan at også mindre virksomheder kan byde på det.
Der er jo ikke tale om, at der er nogen monopoldannelse her eller noget som helst.
Det må da i hvert fald være op til kommunalbestyrelsen selv at finde ud af, hvordan de vil dele det op.
Har fru Line Barfod dog ingen forståelse for, at der ligger en kvalitet, også en arbejdsmæssig kvalitet, for ledere og medarbejdere i at få en sådan kompetence?
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-12-13:
Så vil jeg da gerne spørge fru Birgitte Josefsen, om det så ikke kunne give anledning til, at man i Venstre ville overveje, at der også blev mulighed for at lave valgforbund ved folketingsvalg.
Når nu ordføreren synes, det er en glimrende idé i forbindelse med valgte til Europa-Parlamentet, må det vel også være Venstres politik, når det drejer sig om parlamentarikere valgt til Folketinget.
Anders Samuelsen (NY), 2007-12-13:
Ganske kort til det sidste: Nej, det er jeg ikke specielt bekymret for.
Det, jeg kan være bekymret for, er, at man låser kommunerne fast i en bestemt model og ikke giver dem mulighed for at benytte sig af andre modeller.
Fra min tid i Det Radikale Venstre kan jeg huske, at Holbæk Kommune i høj grad var eksperimenterende på området og havde stor, stor succes med det.
Jeg synes, at vi skal give plads til så meget som muligt af den del.
Til den første del af spørgsmålet, om vi skal have grundigt belyst, i hvor høj grad det her kan føre til yderligere bureaukrati osv., vil jeg sige, at selvfølgelig skal vi det, og derfor nævnte jeg det også i min indledende ordførertale.
Jeg nævnte også, at vi skulle tage det op i forbindelse med kvalitetsreformforhandlingerne.
Nu behøver det jo ikke nødvendigvis at være en situation, hvor målet er at tjene penge på det.
Det er også at åbne op for, at selvejende institutioner og andre kan komme ind på et område og måske yde en bedre service end den, der kan ydes i kommunalt regi, fordi de måske har en specialviden på specifikke områder, som man ikke kan sidde med i den enkelte kommune, men hvor man tværtimod kan sidde med et bredere udsyn.
Jeg vil gentage, at generelt er vores indgang til det her, at vi ikke er så bange.
Hvis man giver tilstrækkelige frihedsgrader til kommunerne og mulighed for at lave opgavevaretagelse på så mange, varierede måder som overhovedet muligt, er vi også sikre på, at kommunerne vil komme ud som vindere langt de fleste gange.
Line Barfod (EL), 2007-12-13:
Nu vil jeg ikke gå ind i en lang debat med ministeren om, hvad jeg sagde for fem minutter siden om mangfoldighed, men ministeren kom selv ind på Tøndersagen.
Nu ved jeg kun, hvad der er foregået, fra pressen, men derfor kan man jo godt gå ind i sagen.
Forestiller ministeren sig virkelig, at man skal have så detaljerede retningslinjer, ligesom vi på ældreområdet har fuldstændig detaljerede retningslinjer med 3 minutter til øvre toilette, 4 minutter til nedre toilette osv.?
Forestiller ministeren sig, at man kan få et godt pædagogisk tilbud ved at lave så detaljerede retningslinjer, og at det skulle være løsningen for at sikre, at de allermest udsatte børn får noget god omsorg?
Anders Samuelsen (NY), 2007-12-13:
Nej, det mener jeg ikke, og hvis problemet virkelig skulle opstå i det skrækscenarie, som den radikale ordfører spørger ind til, er jeg sikker på, at Folketinget selvfølgelig ville forholde sig til det igen.
Men jeg mener ikke grundlæggende, at det er et problem.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-12-13:
Jeg synes, det er utrolig interessant, at fru Line Barfod eksempelvis nævner de private dagplejere, som jo faktisk er et område, hvor der har været en stor stigning i antallet af private virksomheder.
Jeg læste en artikel for ikke så længe siden om en, og det var om en, der havde valgt kun at have tre børn i pleje, hvoraf det ene var hendes eget.
Vedkommende, som i øvrigt er uddannet pædagog, siger, at det faktisk var alle tiders med den her type af fleksibel dagpasning, fordi man har mulighed for både at tilgodese sit eget barn og det, at andre kan få en institutionsplads, hvor der er en mindre normering end den, man typisk har i kommunens regi. Så jeg synes, det er lidt underligt, at man så skal opleve Enhedslistens ordfører stå og tale imod, at vi har tilbuddene om privat dagpleje, når det faktisk er noget, som forældrene efterspørger.
Line Barfod (EL), 2007-12-13:
Jeg talte netop for dagplejeordninger.
Vi har haft dagpleje i masser, masser af år, men dagplejerne forsvinder nu rigtig mange steder.
Det, som Hans Kristian Skibby taler om, er ikke dagpleje, men de ordninger, hvor forældre kan få penge til at passe deres eget barn og eventuelt passe nogle andre forældres børn også.
Det er noget fuldstændig andet end dagpleje.
Det er kun i den korte periode, hvor ens eget barn skal passes.
De andre dagplejere er dem, der er regulerede i lov om dagtilbud, og som nu med det, som regeringen og Dansk Folkeparti har gennemført, kan risikere at blive pålagt, at de skal have fem børn - nogle gange også fem børn under 2 år.
Jeg ved ikke, om hr. Hans Kristian Skibby nogen sinde har prøvet at skulle håndtere fem børn under 2 år en hel dag.
Det er ikke særlig nemt, og det får rigtig mange til at holde op.
I forvejen har de en 48-timers arbejdsuge og har ikke nogen særlig god løn, så de nye krav, der er gennemført, får rigtig mange til at holde op.
Samtidig går rigtig mange kommuner ind og laver 100-børns-institutioner, så forældrene får svært ved nu at have det valg mellem, om de vil have et lille sted til deres barn eller de vil acceptere det store tilbud.
Line Barfod (EL), 2007-12-13:
Nu kommer vi pr. definition ikke til at kunne sammenligne æbler med æbler, fordi kommunerne stadig væk har forpligtelsen til at sikre, at borgerne får hjælp.
Kommunen skal have et beredskab til, når det private firma går konkurs - som vi ser at det sker indimellem - at kunne levere hjemmehjælpen med det samme, så der ikke er ældre, der ikke kommer i seng eller ikke får tøj på eller ikke kommer på toilettet, eller hvad det er for en hjælp, de skal have.
Så pr. definition er der ikke lige vilkår.
Det andet er så spørgsmålet om, hvem det er, der pålægger bureaukratiet.
Det er regeringen, som kræver, at der skal være det bureaukrati, og som ikke vil gå med til, at der kan være selvforvaltning.
Der har jo været masser af forsøg, også før man begyndte på hele det her med konkurrenceudsættelse, hvor buschaufførerne f.eks. har fået lov til at tilrettelægge deres egne vagtplaner og har kunnet gøre det langt bedre.
Vejle Sygehus er blevet fremhævet mange gange, og der har personalet selv kunnet gå ind og lave en ændret måde at tilrettelægge deres arbejde på.
Men det kræver altså, at man har nogle kommunalbestyrelser, der tør sige ja til, at man ikke følger den lovgivning, som regeringen og Dansk Folkeparti har vedtaget.
Mike Legarth (KF), 2007-12-13:
Nu kommer det sikkert ikke bag på mange, at jeg som konservativ stort set er uenig i hele argumentationen fra fru Line Barfod, men lad mig forholde mig alene til konkurrenceudsættelsen.
Der forstår jeg simpelt hen ikke argumentationen.
Formålet med det her er at øge konkurrencen mellem det private og det offentlige; det er overhovedet ikke for at privatisere mere, men for at sikre, at kommunerne og borgerne får mest muligt for pengene.
Så taler fru Line Barfod om monopoler, men det er jo netop de offentlige monopoler, fru Line Barfod beskytter, og det er jo det, vi nu forsøger at udfordre, sådan at borgerne ikke betaler alt, alt for meget for de serviceydelser, kommunerne leverer.
Så det er jo i virkeligheden fuldstændig modsat.
Jeg mener ikke, det er korrekt, når fru Line Barfod siger, at det er regeringen, der er årsag til, at administration og ledelse sluger en meget stor del af de kommunale budgetter.
Jeg forholder mig ikke til, om de kommunalt ansatte, regionalt ansatte og statsligt ansatte løber stærkt eller ikke løber stærkt, jeg ved bare, at man nogle gange kan arbejde smartere, hurtigere og nemmere, og hvis man aldrig bliver udfordret og der aldrig er en eller anden form for konkurrencesituation, sådan at man bliver nødt til at tage sin arbejdsmetode op til revision, så får vi skabt et monopol.
Og når vi så ikke engang, når vi sammenligner tilbuddene, er sikre på, at vi sammenligner æbler med æbler og ikke æbler med bananer, så får vi selvfølgelig aldrig brudt det monopol.
Det er det, vi gerne vil gøre nu: sikre, at borgerne får mest muligt for deres penge.
Line Barfod (EL), 2007-12-13:
Det er muligt, at hr. Mike Legarth og Konservative har den opfattelse, at man betaler alt for meget i dag.
Så skal man jo overveje: Hvad er det, der koster alt for meget?
Er det, fordi man synes, at de offentligt ansattes løn er for høj?
Det synspunkt kan man jo have.
Jeg tror, at rigtig mange offentligt ansatte og også rigtig mange andre end de offentligt ansatte selv synes, at mange har en alt for lav løn.
Så kan man sige, at de arbejder for lidt.
Det tror jeg også at man ville få meget svært ved at få opbakning til fra dem, der ser, hvor hurtigt rigtig mange af de offentligt ansatte løber.
En stor del af dem har vagtplaner, hvor der ikke engang er indlagt tid til en tissepause.
Der er hjemmehjælpere, der må sige nej til en kop kaffe, fordi de ikke har tid til at drikke den, men også fordi de overhovedet ikke har tid til at gå på toilettet bagefter.
Så jeg har svært ved at se, at man seriøst kan mene, at de løber for langsomt.
Så er spørgsmålet: Hvor er det så, man kan gå ind og få pengene henne?
Det er rigtigt, at hvis man lod være med at have alt det bureaukrati, man har i dag, så ville man kunne hente rigtig meget, men det er altså regeringen, der fastholder, at der skal være alt det bureaukrati.
Kristian Jensen (V), 2007-12-14:
Det er en overraskende følsomhed, hvis SF mener, at det, at man gentager deres politik, er et angreb.
Jeg konstaterede sådan set bare, at hr. Jesper Petersen og SF tilsyneladende ønskede at hæve afgifterne med 3,6 mia. kr.
Hvis det er et angreb at fremføre og gentage SF's politik, hvis man er så følsom over for sin egen politik, at det er et angreb at blive holdt op på den, så skal jeg gerne frede hr. Jesper Petersen resten af julen og undlade at gentage SF's politik.
Jeg vil bare sige, at vi i regeringsgrundlaget sådan set ganske klart har lagt op til, at vi vil have en skattekommission, der skal kigge på, hvordan man kan sænke skatten på arbejdsindkomst markant.
En af de ting, de skal kigge på, er, om der er elementer inden for afgiftsstrukturen, der kan understøtte vores klima- og miljøpolitik, og som kan medvirke til at finansiere en sådan sænkning af skatten på arbejde, præcis som vi i øvrigt har gjort med lovforslaget her og med hele pakken omkring lavere skat på arbejde: Vi hæver energiafgifterne og sætter skatten ned på arbejde.
Det har vi lagt åbent frem, og det gjorde vi før valget.
Vi har fået vedtaget både før og nu her igen efter valget, at det er regeringens politik.
Men hvis SF synes, det er følsomt, at jeg gentager, hvad SF mener, og hvad der er deres politik - hvis det er et angreb, så skal jeg for julefredens skyld afstå fra det.
Jesper Petersen (SF), 2007-12-14:
Skatteministeren har mange forslag at behandle her til formiddag, og han vil gerne slippe hurtigt; han taler i hvert fald udenom, for jeg blev for lidt siden angrebet for at ville hæve afgifterne - i det samme svar, som skatteministeren brugte på at sige, at det faktisk hjalp at hæve afgifterne.
Derfor siger jeg bare ganske stille og roligt, at det jo ikke er så tosset, når nu erkendelsen er givet, at det rent faktisk hjælper at hæve afgifterne, hvis man til gengæld sørger for at kompensere lavindkomstgrupper, hvilket SF vil gøre, og sænke skatten på indkomst, ja, man kunne måske forestille sig, at man hævede børnechecken for de børnefamilier, der ville blive ramt af, at energiafgifterne skulle stige mere, end der er lagt op til her.
Det ville der jo faktisk være så rigeligt råd til, hvis man hævede energiafgifterne yderligere.
Regeringen har ikke råd, fordi den har givet skattelettelser og ikke vil lave de nødvendige stigninger i afgifterne her.
Jeg skal ikke gøre det meget længere, men bare sige, at vi bliver angrebet for at ville hæve afgifterne til gengæld for at sænke skatten på anden indkomst.
Det kan jeg høre vi er enige om slet ikke er så dumt, så jeg tror, skatteministeren skal ophøre med de her angreb, hvis ikke han vil komme ud på endnu dybere vand.
Kristian Jensen (V), 2007-12-14:
Når man ændrer på skatterne, ændrer man på folks adfærd: Når man beskatter noget mindre, får man mere af det, når man beskatter noget mere, får man mindre af det.
Det er sådan set på grund af den menneskelige natur, at skatter og afgifter virker; de ændrer adfærden.
Jeg håber bare, at den erkendelse, at det, vi sætter skatten ned på, får man mere af, vil brede sig til andre områder for SF, f.eks. når vi forhåbentlig skal til at tale om skatten på arbejde: at det, man får mindre beskatning på, bliver der også et større udbud af.
Det håber jeg er en erkendelse som SF vil fortsætte med at have.
Jesper Petersen (SF), 2007-12-14:
Jeg vil gerne lægge mig lidt i forlængelse af hr. Niels Helveg Petersen.
For et øjeblik siden fik skatteministeren sagt i et svar, at afgifter virker.
Han indrømmede jo faktisk, at man ville reducere udledningen af CO2 med 100 millioner t. Så afgifter virker.
Derfor er det også glædeligt, at vi holder op med at udhule dem fuldstændig ved at indføre det her forslag lige om et øjeblik.
Men er det nok?
Det, der er problematikken her, er jo, at vi faktisk allerede nu kan se, at det ikke er nok.
Regeringen har jo ifølge regeringsgrundlaget faktisk selv tænkt sig at hæve afgifterne yderligere.
Jeg blev for lidt siden angrebet for, at vi ville hæve afgifterne, og det er rigtigt, men som jeg læser regeringsgrundlaget, kommer vi til at se, at man hæver nogle afgifter for så at sænke skatten på indkomst.
Det lyder i mine ører rigtig fornuftigt, og det vil SF gerne medvirke til.
Vi er på den måde lidt på forkant, kan man sige, med regeringens planer.
Så når skatteministeren kommer og rent faktisk også selv vil hæve nogle afgifter for bagefter at sænke skatten på indkomst, skal det ikke komme ham til skade.
Men tak for indrømmelsen af, at afgifter virker, at det hjælper på miljøet.
Det vil vi gerne hjælpe med at gøre endnu mere.
Så det ser vi frem til.
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-12-14:
Jeg synes, skatteministeren tager fejl.
Jeg har slet ikke påstået, at der var noget hokuspokus i det her.
Det er fuldstændig gennemsigtigt, hvad regeringen her planlægger: Man planlægger en udhuling af realværdien af energiafgifterne.
Det er det, der vil ske.
Det står som ild til vand til den linje og holdning, som Danmark anlægger internationalt.
Det er ikke kun det, der er tvetungetheden i dette, men også at man ligesom binder sig frem til 2015.
Det er efter min vurdering en al for lang bindingsperiode i betragtning af, hvordan energimarkedet udvikler sig.
Jeg har to bemærkninger til skatteministeren.
For det første: Ja, vi vil i Det Radikale Venstre regulere energiafgifterne, men vi vil bruge det provenu krone for krone til nedsættelse af indkomstskatten.
Det er jo det, der er det, skal vi sige fremadrettede; det er det, der er perspektiv i; det vil være til gavn både for miljøet og skattesystemet og arbejdsudbuddet.
Så for det andet reguleringens højde: Skatteministeren anvender tallet 1,8 pct. om året, og det er gennemsnittet af de sidste 3 år.
I det første af de sidste 3 år var det 1,38 pct., derefter var det 1,98 pct.
Det giver 5,4 pct., og så dividerer man med tre, og så får man 1,8 pct.
Men det er jo ikke et retvisende billede af, hvad der foregår i virkeligheden.
Virkeligheden er, at stigningstakten er betydelig højere end de 1,8 pct. - bare her sidste år 2,04 pct..
Det er procentvis betydelige forskydninger, der over så mange år, fra 2008 til 2015, vil give en meget stor afvigelse fra realværdien af energiafgifterne.
Det er det, der er kritikpunktet.
Jeg kan godt regne ud, hvad en tredjedel af 5,4 pct. er, det er nemlig 1,8 pct.
Men skatteministeren klarer jo ikke frisag, når det allerede sidste år var 2,04 pct.
Og hvad er det næste år?
Tendensen har jo været stigende energipriser og dermed en opadgående spiral.