Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-11-21:
Forleden sagde USA’s ny præsident, Obama, følgende til tv-programmet 60 Minutes: Jeg har sagt gentagne gange, at jeg har til hensigt at lukke Guantánamo, og det vil jeg gennemføre.
Ifølge Obama er det for at højne USA’s moralske anseelse, og det er ærlig talt også på tide.
Guantánamo er i den grad et symbol på det hykleri, der er forbundet med kampen mod terror.
Kampen for at forsvare grundlæggende menneskerettigheder og demokrati vindes ikke ved at underminere demokratiske rettigheder, og præcis derfor er det så meget desto mere foruroligende, at vi i dag behandler et forslag, som forringer forholdene for retsløse mennesker, og som viderefører Guantánamoprincipper i Danmark i stedet for at afskaffe dem.
Argumentet for Guantánamo var, at de pågældende personer var så farlige, at det betød, at principperne om, at man er uskyldig, indtil det modsatte er bevist, og at man har krav på at komme for en dommer, ikke skulle overholdes.
Det bør være åbenlyst for enhver, at det argument ikke holder.
Grundlæggende menneskerettigheder gælder for alle og kan ikke gradbøjes, heller ikke selv om anklagerne er alvorlige.
Præcis den pointe er også baggrunden for den kritik, USA har fået, ikke bare fra Amnesty International og menneskerettighedsorganisationer, men også fra vores egen statsminister, der jo ellers som bekendt er en stor beundrer af George Bushs indsats for menneskerettigheder rundtomkring i verden.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at citere statsministerens kritik af Guantánamo, fordi den sådan set rammer meget godt og præcist ind i vores diskussion i dag, og jeg citerer fra Berlingske Tidende den 3. maj 2006:
»Det er en svaghed for koalitionen, for de vestlige frihedsidealer og for kampen for at udbrede menneskerettighederne.
Man kan ikke bare holde folk tilbage år ud og år ind, uden at de får en retslig afklaring med de garantier, der er i en retsstat.« Hvis der var nogen i salen, der ikke fangede den, så siger statsministeren altså, at man ikke kan holde folk tilbage år ud og år ind, uden at de får en retslig afklaring med de garantier, der er i en retsstat.
Når det handler om mennesker på tålt ophold, som berøres af det her forslag, er det mennesker, der hverken har ret til at arbejde, til at uddanne sig, til en bopæl eller til at stifte familie.
De er afskåret fra helt basale rettigheder.
Det hævdes, præcis som i forbindelse med Guantánamo, at det er nødvendigt at indføre de her urimelige forhold af hensyn til de pågældende personers farlighed, eller fordi de har begået meget alvorlige eller grove forbrydelser.
For det første er det ikke et gyldigt argument for at fratage folk deres rettigheder, og for det andet har historierne om, hvem der befinder sig på tålt ophold, jo vist, at det langtfra er alle, som kan betegnes som yderst farlige for samfundet.
En af dem er iraner, han har holdt vagt for hashpusherne på Christiania, og derfor er han blevet udvist.
En anden er en kinesisk abortlæge, som har udført nogle meget sene aborter, og som ifølge Flygtningenævnet ikke har været berettiget til asyl.
Lad mig blot sige, at vi godt kan være enige om, at de her personers handlinger er moralsk forkerte, men ingen af dem kan altså udsendes af landet, og ingen har udsigt til i den nærmeste fremtid at kunne blive udsendt.
Regeringen vil altså nu indespærre de her mennesker potentielt set på livstid.
Efter Enhedslistens opfattelse bør der være en bagatelgrænse for, hvilke forbrydelser og handlinger der gør, at man kan havne på tålt ophold, og samtidig bør der være en øvre grænse for, hvor lang tid man kan være underlagt indespærring.
De konkrete stramninger, vi behandler her i dag, skyldes jo altså sagen om, at en række personer ifølge Politiets Efterretningstjeneste havde planlagt at myrde tegneren Kurt Westergaard.
En af de tre mistænkte blev løsladt og går på trods af den her meget grove mistanke frit rundt.
Den anden blev på baggrund af hemmelige beviser udvist af Danmark, og vi kan ikke vide, hvor han er kommet hen.
Den tredje skal så sidde i Sandholm, potentielt set resten af sine dage, og være underlagt den her frihedsbegrænsning.
Og det er vel at mærke, uden at nogen andre end PET og to ministre har set de beviser, som siges at være i sagen.
Integrationsministeren siger i dag i Politiken, at hun var utilpas ved at underskrive den administrative udvisning.
Samtidig har Højesteret underkendt beslutningen om at frihedsberøve manden.
Vi har at gøre med et helt klart brud på de garantier, der burde være i en retsstat, et brud med princippet om magtens tredeling, og et brud med, at ingen skal kunne pålægges straf uden at blive stillet for en dommer.
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget, og vi vil opfordre regeringen til at trække det hurtigst muligt og få fjernet de elementer i dansk lovgivning, som er oprettet ud fra Guantánamoprincipper.