runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-04-22:
Jeg er overhovedet ikke blind, og derfor har jeg også en meget klar besked til de små virksomheder, der går med den bekymring: Lad være med at bekymre jer.
I får den fordel alligevel, selv om vi stemmer nej.
Den eneste forskel er, at I også skal tage et patent i Danmark.
Mig bekendt koster det 5.850 kr.
Det er ikke alverden.
Til gengæld vil det være sådan, at hvis man ikke er patenthaver, men er et ganske almindeligt andet firma som f.eks. et murerfirma eller et revisionsfirma, så bliver man ved et dansk nej skærmet mod søgsmål, som kan blive ført i Bulgarien, Rumænien eller i Frankrig for den sags skyld, fordi det er sagsøger, der bestemmer, hvor sagen skal behandles.
Så jeg tror tværtimod, at siger vi ja, kan det blive en belastning for små danske virksomheder – særlig i forhold til softwarepatenter.
Det er ganske korrekt, at man stadig væk vil kunne tegne et dansk patent, selv om vi siger ja til EU-patentdomstolen.
Men forskellen er, at alle de patenter, som godkendes af det europæiske patentkontor – og det er mange, mange flere end i Danmark; faktisk er det sådan, at alene i dag er det kun en tiendedel af de patenter, som EU's patentkontor godkender, der bliver gældende i Danmark – vil være gældende med det samme i Danmark.
Det kan føre til en stor stigning i antallet af krænkelsessager, og bliver man anklaget for at have krænket et af de her mange nye patenter, der kommer til at gælde i Danmark, så kan sagsøger beslutte, at den retssag ikke skal føres i Danmark, men skal føres i det land, hvor sagsøger finder det betryggende, langt væk fra Danmarks grænser.
Det mener jeg er et stort problem.
Og der må man bare sige, at det problem er langt større, end jeg tror den minimale fordel, man vil have, er, hvis man er en dansk virksomhed, som jo, lige meget om Danmark stemmer ja eller stemmer nej, fortsat vil kunne tage et enhedspatent, men så bare også skal kunne tage et dansk patent, hvis vi stemmer nej.
Preben Bang Henriksen (V), 2014-04-23:
Hvad er ministerens holdning til ministeriets rekvirering og udlevering til retsudvalgsmedlemmer af bestemte domme?
Skriftlig begrundelse
Det præciseres, at der ikke er tale om holdningen til en generel domsdatabase.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-04-24:
Jamen der er flere grunde til, at vi ikke kan støtte det.
For det første er det et opgør med optjeningsprincippet, og for det andet må jeg sige i forhold til den del, som hr. Finn Sørensen henviser til, at der skriver Enhedslisten direkte i sit forslag, at det vil være i strid med EU-retten.
Fra Venstres side har vi jo gjort klart, at vi faktisk er temmelig pragmatiske, i forhold til hvad det er for værnsmekanismer, man sætter op.
Vi er optaget af at sikre en rimelighed, og jeg tror, at man, hvis man følger godt med i debatten rundtomkring i landet, vil se, at det jo er et ønske, som vækker stor, stor genklang.
Og jeg må sige, at jeg ikke synes, det er rimeligt, at man med et meget, meget kort ophold kan få fuld adgang til en børnecheck.
Vi har foreslået en lang række forskellige tiltag – jeg tror, hr. Finn Sørensen er bekendt med dem alle – og jeg må sige, at det har været vanskeligt for os at få regeringen til at indse rimeligheden i vores forslag.
Men lad os nu tage den optimistiske hat på og så håbe på, at regeringen kommer til fornuft i de videre forhandlinger.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-24:
Venstres repræsentanter har gentagne gange sagt, at der skal findes et værn imod, at børnechecken kan tages med ud af landet.
Jeg har et ordret citat fra hr. Claus Hjort Frederiksen, der siger nøjagtig det.
Og det er bare ét eksempel; der er mange eksempler på det.
Nu ligger der et lovforslag her, som vil give et værn imod, at børnechecken tages med ud af landet.
Hvorfor vil Venstre så ikke støtte det?
Det forstår jeg ikke.
Det kan vel ikke undskyldes med, at vi samtidig fjerner et optjeningsprincip – altså, når der nu er en mulighed for at få gennemført et stærkt ønske fra Venstres side.
Det er det ene spørgsmål.
Når ordføreren så ikke vil støtte vores lovforslag – og det vil han sikkert ikke – må jeg jo også spørge: Hvad er det så for et værn, Venstre vil have indført?
Hvordan skal det værn konkret udformes, sådan at man sikrer, at børnechecken ikke tages med ud af landet?
Morten Østergaard (RV), 2014-04-24:
Jeg tror også, at det indgik i debatten den dag, at det nu ikke er så ualmindeligt.
Det skete adskillige gange under VK-regeringen, at man henviste til EU-regler og derfor ikke fulgte beslutningsforslag eller tilkendegivelser fra et flertal i Folketinget.
Der står et sted herude på frisen i Vandrehallen, at med lov skal land bygges, og det er jo det, som Enhedslisten forsøger her, nemlig at fremsætte et lovforslag.
Det er klart, at hvis man får vedtaget et lovforslag, der siger, at vi skal se stort på vores internationale forpligtelser, er det jo så det, der er gældende lov.
Det er ikke det, der står i den nuværende lovgivning.
Der står netop, at vi skal tage højde for de internationale forpligtelser.
Man har bare i bemærkningerne beskrevet en retstilstand, som ikke kan opretholdes, for sådan er de internationale forpligtelser ikke.
Derfor handler det her jo ikke om, hvad man synes, eller hvad regeringen vil.
Det handler om en fuldstændig klar statsretlig vurdering af, hvad man kan, og hvad man ikke kan, og som ikke er modsagt af nogen som helst andre end jurister valgt til Folketinget.
Der er fuldstændig enighed både blandt juristerne i regeringskontorerne og dem, der beskuer dansk politik udefra, om, at den danske praksis ikke er i overensstemmelse med EU-retten og regeringen ikke bare kan vælge at følge et beslutningsforslag, der skal et lovforslag til.
Sådan et har Enhedslisten fremsat.
Jeg håber ikke, at det bliver vedtaget.
Det ville da være mærkeligt, om et flertal i Folketinget skulle mene, at vi skal se stort på vores internationale forpligtelser i den her eller en anden henseende.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-04-24:
Det lovforslag fra Enhedslisten, som vi nu skal behandle, er, som skatteministeren sagde, i fuld forlængelse af Enhedslistens beslutningsforslag B 50, som vi behandlede her i Folketingssalen den 3. april.
Det handler så igen om børnefamilieydelsen, populært kaldet børnechecken.
Vi havde en lang debat den 3. april, og jeg kunne være fristet til at gentage alle pointerne fra debatten dengang, for det er faktisk en meget vigtig debat.
Men jeg skal prøve at gøre det en smule kortere og slå fast, at der har været tale om et helt særegent forløb.
For det er nu 1 år siden, at Kommissionen rettede henvendelse til den danske regering omkring optjeningsprincippet for børnechecken, og i stedet for at tage kampen op og forsvare optjeningsprincippet valgte regeringen at lægge sig fladt ned, og derfor meddelte regeringen så Kommissionen i juni, at man ville fjerne optjeningsprincippet for EU-borgere.
Siden juni er administrationen af reglerne så ændret, uden at regeringen har ændret dansk lovgivning eller regeringen har sikret sig parlamentarisk opbakning hertil.
Det må siges at være temmelig uhørt og vel nærmest uden sidestykke.
Lad mig slå fast, at for Venstre er det meget simpelt: Vi synes ikke, det er rimeligt, at man med meget kort ophold i Danmark skal have fuld adgang til børnechecken.
Det var derfor, vi i sin tid indførte optjeningsprincippet; vi mente, det var rimeligt, at for at få adgang til børnefamilieydelsen, børnechecken, så skulle man altså have bidraget til det danske samfund i en periode, for at man kunne få fuld adgang.
Det er et princip, som vi fra Venstres side gerne vil forsvare, og det må vi jo så bare konstatere at regeringen ikke har villet gøre.
Der foregår stadig forhandlinger om det, og jeg må sige, at hvor det lander henne tør jeg ikke spå om i dag, men for Venstre er det afgørende, at vi sikrer en rimelighed i, hvordan man får adgang til bl.a. børnechecken.
For vi synes ikke, det er rimeligt, at man med kortvarigt arbejde skal have fuld adgang til børnefamilieydelsen.
Vi har sagt, at vi ønsker et værn mod, at det europæiske samarbejde, som vi jo er stærkt begejstret for, udvikler sig til en social union; det er jo et synspunkt, vi deler med en række andre europæiske lande.
Vi ønsker måske bare gerne at se, at regeringen så også kommer på banen i den her sag.
Men for at skære ind til benet i forhold til Enhedslistens lovforslag, går Enhedslistens lovforslag jo ud på at ophæve optjeningsprincippet, og jeg har understreget, at vi fra Venstres side synes, optjeningsprincippet er et rigtig fornuftigt instrument, vi synes, det sikrer en rimelighed, og derfor kan vi naturligvis ikke støtte et lovforslag fra Enhedslistens side, som går ud på at ophæve optjeningsprincippet.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-24:
Nu kommer så også det med EU-retten ind.
Det undrer mig jo lidt, for ordførerens parti har da slået fast sammen med Konservative, at der kun er én ting, der kan afgøre, om noget er i strid med EU-retten, og det er EU-Domstolen, og i det her forslags bemærkninger står der ikke, at det er i strid med EU-retten, der står, at det kan være det.
Så det undrer mig – netop fordi jeg deler ordførerens opfattelse af, at det er Domstolen, der i sidste ende må afgøre det.
Så hvordan kan det blive en forhindring for at stemme for det her forslag, når ordføreren jo samtidig selv har opfordret regeringen til at administrere efter et lovforslag, som alle andre end ordførerens parti og Konservative egentlig godt ved er i strid med EU-retten?
Jeg synes ikke, den argumentation hænger sammen.
Så må jeg spørge igen, for man må da selv have nogle konkrete ideer: Hvad er det for nogle værn, man vil have indført, der kan sikre det, som hr. Claus Hjort Frederiksen sagde, nemlig – og nu oversætter jeg det lidt – at vi faktisk skal håndhæve det, der er bogstavet i denne lov, altså at forudsætningen for at få børnechecken er, at børnene opholder sig her i landet?
Hvad er det helt konkret, Venstre vil have for et værn, som kan sikre det?
John Dyrby Paulsen (S), 2014-04-24:
Det sidste først: Ja, jeg mener, at der fuldstændig er levet op til det løfte.
Jeg mener også, at man kan se, hvis man ser på tallene for børneog ungeydelserne, at den samlede gevinst for Danmark ligger på den anden side af 250 mio. kr. om året.
Det var det sidste.
Så det første: Hvis man ser på de internationale forpligtelser, som Danmark har i forhold til EU, er det soleklart, at vi ikke på et område, hvor det klart er tilkendegivet, at vi ikke vil gå imod EU-retten, kan gøre det.
Men derfor kunne vi jo godt sammen med Enhedslisten blive enige om at sige: Jamen så er der noget galt med optjeningskravet.
Og hvis det er det, jeg ligesom hører i Enhedslistens ordførers kommentarer, så er vi da med på at kigge yderligere på det.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-04-24:
Jeg skal gerne gentage de forslag, vi har præsenteret fra Venstres side.
Det er et forsvar for optjeningsretten; det er et spørgsmål om, hvor mange timer der skal til; det er et spørgsmål om, om man kan indeksere i forhold til leveomkostningerne der, hvor børnene opholder sig; og det er et spørgsmål om, om man kan løse det over skattesystemet på anden vis.
Jeg tror, hr. Finn Sørensen kender alle de forslag, vi har præsenteret fra Venstres side.
Og det hele bunder jo i et ønske om, at der skal være en rimelighed i, hvordan man får adgang til børnefamilieydelsen.
Vi synes ikke, det er rimeligt, at når Kommissionen retter en henvendelse, lægger regeringen sig fladt ned og vil ikke forsvare et optjeningsprincip.
For vi synes, at man altså må bidrage, for at man kan trække en fuld børnecheck.
Det er det, der er hovedgrunden til, at vi indførte det i sin tid, og vi synes stadig væk, det er en god idé.
Og når man ser rundtomkring i andre lande, kan man jo i hvert fald også se, at der er indikationer på, at reglerne administreres forskelligt.
John Dyrby Paulsen (S), 2014-04-24:
Tak for det, formand.
Det er fuldstændig rigtigt, som min kollega fra Venstre og skatteministeren før ham pegede på, at lovforslaget fremsat af Enhedslisten, som vi nu behandler, jo er i direkte forlængelse af et tidligere beslutningsforslag fra Enhedslisten.
Vi havde debatten i starten af april, men derfor tager vi den gerne endnu en gang.
Jeg synes, at det, man skal lægge mærke til ved det her forslag – og det må jeg rose Enhedslisten for – er den fuldstændig krystalklare ærlighed, der er at genfinde i forslaget, nemlig en passus om, at det her lovforslag formentlig strider imod de internationale rammer, der er for Danmarks virke også på det her område, altså i det her tilfælde EU-forordningerne.
Jeg hæfter mig også ved, at der i lovforslaget gøres en del ud af, at når man giver børnechecken eller børne- og ungeydelsen til borgere, der ikke har bopæl i Danmark, men har arbejde og lægger deres skat i Danmark, så burde man i virkeligheden foretage en regulering af den her børnecheck og af børne- og ungeydelsen, der relaterer sig til leveomkostningerne.
Der har vi jo sagt allerede for noget tid siden, og statsministeren sagde det meget klart, at en af de ting, man kunne forestille sig at Danmark gik til EU med, var at få en eller anden form for leveomkostningsindeksering af børnechecken.
Ellers har jeg ikke så mange supplerende bemærkninger i forhold til det, skatteministeren sagde, andet end at understrege, at af den årsag, nemlig at det her lovforslag strider imod Danmarks internationale forpligtelser og aftaler, kan Socialdemokraterne naturligvis ikke støtte forslaget.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-24:
Tak til ordføreren.
Jeg har to spørgsmål.
Det første er: Hvad er der blevet af ordføreren og ordførerens partis politiske holdninger?
I 2010 var vi enige om, at man skulle afskaffe optjeningskravet, og vi var også enige med Socialdemokraterne om lige nøjagtig spørgsmålet om, at børnechecken er forbeholdt børn, der opholder sig her i landet.
Hvor er der blevet af ordførerens politiske holdninger, hvad det angår?
Det var det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Mener ordføreren, at ordførerens parti har levet op til de mange løfter, der er givet igennem årene, nemlig at medlemskabet af EF og EU ikke ville få konsekvenser for den danske velfærdsmodel?
Hvis jeg må citere hr. Poul Nyrup Rasmussen fra den 15. maj 1993, sagde han: Det er udtrykkeligt slået fast i Edinburghaftalen, at det enkelte land helt bestemmer sin sociallovgivning.
Citat slut.
Mener ordføreren, der er levet op til det løfte?
Nu vil vi jo gerne holde fast, og det tror jeg at ordføreren godt ved, i det, som vi faktisk var enige med ordførerens parti om i 2010, og som vi stadig væk står på, men som ordføreren har forladt, nemlig det synspunkt, at det rimelige i den her sag er, punkt 1, at der ikke er noget optjeningskrav – det er vi sikkert principielt stadig væk enige om, bortset fra at ordføreren jo er med til et lovforslag fra regeringens side, som opretholder diskriminationen – og punkt 2, at det er en forudsætning for at få udbetalt børnechecken, at barnet opholder sig her i landet.
Men det sidste punkt har ordføreren jo forladt, fordi man hellere vil underkaste sig EU-reglernes bestemmelser om, at sådan skal det ikke være.
Dennis Flydtkjær (DF), 2014-04-24:
Det glæder mig da trods alt, at man vil følge et lovforslag, der er vedtaget af Folketinget, men jeg undrer mig stadig væk over, hvorfor man ikke vil følge et flertal, der har fremsat et beslutningsforslag, som stort set siger det samme.
Altså, føler regeringen sig ikke forpligtet til at følge det flertal i Folketinget?
Normalt er det jo sådan, at man måske vælger at sige, at så må man tage et folketingsvalg, men det undrer mig bare meget, at man ikke vil støtte et flertal bag et beslutningsforslag, men godt vil gøre det bag et lovforslag.
John Dyrby Paulsen (S), 2014-04-24:
Altså, lad mig nu sige det meget klart: Det er jo ikke et spørgsmål om, at så har man valgret på alle hylder, så man kan tage det i EU, man synes godt om, og til nogle andre ting, som man ikke synes godt om, kan man så sige: Duer ikke, væk.
Det her er jo et område, hvor vi er underlagt en EU-forordning, og siden 2010 er der kommet afgørelser i et par sager, som klart viser, at det kan man altså ikke som enkeltland.
Og så må man jo bare sige, at det må vi tage til efterretning.
Det gør vi i regeringen, og det gør vi også i mit parti, og det synes jeg egentlig også at Enhedslisten burde gøre.
Og så kunne vi jo sammen lave en løsning på de udfordringer, der nu er, der bl.a. afskaffer optjeningsretten, som også er på kant med EU-retten.
Men det kunne være, man kunne finde nogle andre gode og fornuftige løsninger på det her, bl.a., som jeg sagde, en indeksering i forhold til det land, som børnene befinder sig i, af børne og ungeydelsen.
Og det er som sagt også det, jeg lidt læser ud af lovforslaget.
Der står her i lovforslaget: »Familieydelserne er netop tilpasset leveomkostningerne for familier med børn, der har bopæl i Danmark.«
Det indikerer jo – måske – at Enhedslisten også er interesseret i en indeksering af børnechecken og børne- og ungeydelsen i forhold til det land, som børnene opholder sig i.
Nick Hækkerup (S), 2014-04-24:
Der er kræftsygdomme, som vi ved man dør af, men der er jo også, som ordføreren siger, kræftsygdomme, hvor vi må konstatere, at det er nogle, man lever med, til man dør.
Sådan er det på den ene side, men på den anden side kan man spørge: Hvad dør danskerne af i dag?
Den enkeltsygdom, der er flest der dør af, og som er enkeltårsagen til flest dødsfald i Danmark – det er, taget frit fra hukommelsen, omkring 30 pct. af dem, der dør hvert år i Danmark – er kræft.
Men jeg deler ordførerens bemærkning om, at det jo ikke er et argument for, at den sygdom så skal have en særlig positiv forskelsbehandling, tværtimod skal det være sådan, at vi gør det bedste i forhold til de forskellige sygdomme, som der er.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-04-24:
Det er en debat om et vigtigt emne, nemlig forholdene for nogle af de patienter, som har det svært, fordi de er i slutningen af livet, men stadig har brug for at få en behandling og en bedre livssituation, mindre smerter, komme ordentligt igennem den sidste tid.
Det er til gengæld også en debat, hvor det i hvert fald indtil nu har været svært at oppiske en stemning sådan til de store uenigheder.
Det nærmede sig vel mest at være tilfældet mellem S og SF – om man måtte stille spørgsmål eller ej – og det kan vi jo så diskutere i Udvalget for Forretningsordenen på et tidspunkt.
Jeg synes, det er godt, at vi får taget det her op, så vi kan få processerne til at blive hurtigere og få dem sat i gang og vi kan sørge for at lære af det katalog, som er kommet, og som viser, hvad det er, man skal gøre.
Så i stedet for at man bare har det liggende og siger, at det burde man gøre, kan vi ligesom få hånd i hanke med, at man også gør det i den praktiske virkelighed.
Det pålægger vi jo så i enighed sundhedsministeren at tage sig af i samarbejde med Sundhedsstyrelsen.
Jeg forestiller mig ikke, at det er et pålæg, som sundhedsministeren er særlig bekymret over at modtage, så det er sådan, at vi egentlig i bredeste forstand kan arbejde videre med det her på en fornuftig måde.
Så er der alligevel sådan lidt debat indimellem hist og her om lighed i sundhed osv.
Det er jo ikke et begreb, vi bruger så meget i Liberal Alliance.
Jeg kan sådan set godt lide det, der også står i forslaget til vedtagelse, om, at man bliver stillet lige.
Det er jo sådan set det, det handler om, nemlig at man får de samme muligheder og de samme tilbud.
Det er sådan set det, som bør gennemsyre sundhedsvæsenet, og ikke nødvendigvis det her lighed i sundheds-begreb, som jeg stadig ikke helt har fået afklaring af hvad er, ud over at vi alle sammen skal leve en mere ens tilværelse, sådan at vi kommer til at opfylde nogle statslige standarder.
Det tror jeg ikke bliver særlig rart.
Jeg synes, det er godt, at vi samles om at give folk en værdig afslutning på livet og hjælp, når de er i en situation, som er rigtig svær.
Så vi er glade for at kunne bakke op om det fælles forslag til vedtagelse.
Nick Hækkerup (S), 2014-04-24:
Tak for det.
Jeg kan, som ordførerne samstemmende har gjort det, også tilslutte mig bemærkningerne om det her vigtige emne, vi har haft i debatten.
Jeg synes, det vigtigste, der står tilbage efter debatten i dag, er, at den palliative indsats skal tage udgangspunkt i patientens behov, uanset om man er syg af kræft, KOL eller en anden livstruende sygdom, og at indsatsen selvfølgelig skal baseres på en konkret sundhedsfaglig vurdering af, hvad det er for en sygdom, man har.
Derfor er jeg også glad for, at Sundhedsstyrelsen med de faglige anbefalinger fra den palliative indsats, der blev offentliggjort i december 2011, kom med en række anbefalinger, som gælder sygdomsdiagnoserne.
Så er det, vi kommer til det her med, at man selvfølgelig ikke kan afvise, at der i lokalkommunerne, hos almen praksis, på sygehuset har været særligt fokus på kræftpatienterne, da denne gruppe jo udgør en stor andel.
Derfor synes jeg også, det er rigtigt i forlængelse af debatten her i dag at bede Sundhedsstyrelsen – noget, vi er enige om – i løbet af 2014 endnu en gang at følge op på, om der sker en utilsigtet forskelsbehandling af patienterne i kommuner og regioner, og det vil jeg så, som det også er ønsket, selvfølgelig efterfølgende give Folketinget en orientering om.
Så har der undervejs i debatten – og det synes jeg der er grund til at adressere – været rejst et spørgsmål om terminaltilskud.
Jeg tror, at når det sneg sig ind i debatten her, var det, dels fordi vi jo snakker om terminalpatienter, dels fordi debatten jo udspringer af avisomtale, som der har været.
Der har jo også i forbindelse med terminaltilskud været omtale af det her med, at de døende patienter, som vælger at tilbringe den sidste tid hjemme frem for på sygehuset, ikke skal stilles økonomisk ringere, og for bare at afklare det er det sådan, at det er den læge, der varetager patientens behandling, det være sig sygehuslægen, den praktiserende læge, som kan ansøge Sundhedsstyrelsen om terminaltilskud til patienten.
Den eneste betingelse, der stilles for at modtage terminaltilskud, er, at lægen i ansøgningen erklærer, at patienten opfylder kriterierne for terminaltilskud, som er, at patienten er døende og med forventet kort levetid, og at behandlingen med henblik på helbredelse må anses for udsigtsløs.
Er det sådan, opfylder man betingelserne, og så vil man kunne få terminaltilskud.
Så der er ikke noget krav om, at patienten skal være døende af en bestemt sygdom.
Men igen her er vi måske i den situation, som debatten også har bevæget sig lidt omkring, at det jo ikke kan afvises, at kræftlæger er mere opmærksomme på muligheden for terminaltilskud, end læger i andre specialer er.
Det er et af de områder, hvor den formelle lighed jo utvivlsomt er der, men hvor den reelle lighed måske lader noget tilbage at ønske, og også her er uddannelse bare en stærk markør for, om patienterne også reelt får de tilskud, som de skal have.
Jeg takker for debatten og glæder mig meget til at orientere Folketinget om den opfølgning, som nu vil finde sted.
Liselott Blixt (DF), 2014-04-24:
Så er jeg også fri for bagefter at gå op og takke alle ordførerne.
Det kan jeg gøre med det samme og sige, at jeg er rigtig glad for, at vi kan stå sammen om et forslag til vedtagelse, fordi det er noget, der rører os alle sammen.
Jeg tænker også på, om ministeren er med på, at vi, når vi nu får en evaluering, så ser på: Er der noget, der skal laves om?
Vi ved jo, at tidligere var det sådan, at når man fik en kræftsygdom, var man næsten sikker på, at det var det, man døde af, hvorimod det i dag er sådan, at kræft er blevet en kronisk sygdom og mere på linje med nogle af de andre sygdomme, som man kan leve længere tid med.
Og det er måske en af de ting, man skal tage op og se på: Hvordan kan vi sidestille det?
Det skal ikke forstås sådan, at kræftpatienter skal have en dårligere palliativ behandling, men vi skal sikre, at den bliver på linje med KOL-patienters og hjertepatienters.
Er det noget, ministeren er villig til at se på efter en evaluering?