runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2010-11-19:
Det glæder mig meget, at den konservative ordfører bekræfter, at regionerne skal følge anbefalingerne.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt der skal være en jordemoder til stede under hele den aktive del af fødslen, var der jo en undersøgelse i slutningen af 2003, som viste, at det kunne man kun regne med på 13 pct. af fødestederne.
Nu må vi jo se, hvad den nye redegørelse, vi får fra ministeren til januar, viser.
Men de meldinger, vi får ude fra fødestederne, fra jordemødre og fra fødende og andre, er jo, at man heller ikke i dag kan være sikker på det, at det ikke er blevet bedre siden 2003, og at man ikke kan regne med, at der skal være en jordemoder til stede.
Derfor vil jeg bare gerne igen høre, om De Konservative mener, at noget af det allerallervigtigste at sikre er, at man har en jordemoder, når man føder.
Julie Skovsby (S), 2010-11-19:
Jeg er meget glad for det, som fru Lone Dybkjær siger om det at få besøg af en jordemoder i de tilfælde, hvor fødslen er ambulant, og 1-2 dage efter at fødslen har fundet sted.
Som jeg læser Sundhedsstyrelsens anbefalinger, er der ikke tale om tvang, men om et tilbud, der bliver stillet til rådighed, og som det vil være muligt at takke nej til.
Har ordføreren ikke læst det på samme måde?
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-19:
Altså, det, der for mig er afgørende, er, at vi sætter ind over for dem, der virkelig har behov for det, og der er det jeg mener, at kvinder, der har født en gang før, givetvis har mindre behov, medmindre der har været tale om en kompliceret fødsel.
Så jeg synes, det er noget, vi kan diskutere, når vi får resultaterne ind, det er jo netop det, den her arbejdsmetode bliver mulighed for, og jeg er glad for, at vi får den mulighed for at finde ud af, om de der regler er rigtige, eller om de er for overordnede eller for detaljerede.
Det synes jeg er svært at gennemskue på nuværende tidspunkt.
Bertel Haarder (V), 2010-11-19:
Når jeg ikke bad om ordet, var det, fordi vi jo var rørende enige om det forslag til vedtagelse, som bliver vedtaget på tirsdag.
Og jeg fik hvisket til fru Lone Dybkjær, at jeg meget gerne vil indkalde til en uformel drøftelse af både det spørgsmål, hun har rejst, og også det, som fru Line Barfod lige nævnte.
Det passer meget fint med, at jeg i forvejen har planer om at indkalde til en drøftelse om forskellige ting, herunder også for tidlige fødsler.
Så det gør jeg meget gerne.
Så vil jeg bare til sidst tage fru Liselott Blixt lidt i forsvar.
Jeg synes da, det er i orden, at hun nævner, at antallet af fødsler pr. jordemoder er faldet fra 63 til 56 på 10 år.
Det skal da lige med i debatten.
Det synes jeg hun har ret i.
Vivi Kier (KF), 2010-11-19:
Fra konservativ side er vi helt enige i, at vi skal have fokus på udredning og diagnose som en naturlig forløber for den egentlige behandling.
Derfor er det jo også glædeligt, som andre har været inde på før mig, at regeringen er i arbejdstøjet.
Den 1. januar i år indførte vi det udvidede frie valg til diagnostiske undersøgelser, en diagnostisk pakke, hvor man får mulighed for at kunne gå et andet sted hen, hvis man står og venter alt for længe.
Der har været snakket rigtig meget om kræftplan III, som netop har fokus på den tidlige diagnose for kræftpatienter.
Og i kræftplan III kommer vi også med en helt ny screening for tyk- og endetarmskræft.
Jeg mener ikke som i forslaget her, at man skal opbygge særlige diagnosecentre.
Jeg synes faktisk, det vigtigste blot – og det siger jeg i gåseøjne – er at få de forskellige verdener til at arbejde sammen.
Det kan være i team eller alle mulige andre steder.
Jeg må sige, at vi nu lægger rigtig meget vægt på kræft i kræftplan III, det siger sig selv.
Det gælder om en tidlig diagnose, for vi ved, at jo tidligere en alvorlig sygdom kan konstateres, jo langt større chance har man også for at overleve.
Men jeg er helt enig i, at uanset hvad man måtte have af symptomer, er det rigtig vigtigt for den enkelte at få stillet en diagnose, også selv om det ikke drejer sig om alvorlige sygdomme som kræft og lignende.
Derfor glæder det mig rigtig meget, at der faktisk sker en udvikling.
Regionerne er i fuld gang.
Vi har hørt om eksemplet i Silkeborg, hvor man bare kan komme hen, og hvor der er sådan et team, som den praktiserende læge kan henvise til.
Men jeg kan jo også nævne, at jeg da er blevet meget imponeret af, at man på Odense Universitetshospital har siddet og kigget lidt på alt det her med mennesker, der skal have lavet en eller anden form for undersøgelse, en røntgenundersøgelse, eller hvad det måtte være.
I gamle dage sendte den praktiserende læge et brev ud til sygehuset, hvor der stod, at min patient lige skal have lavet et billede af det eller det.
Så sad sygehuset først og rodede rundt i papirerne, og så sendte de et brev og skrev
Så prøvede man noget helt fantastisk, nemlig at sige: Vi lader være med at sende alle de her breve og tider.
Alle patienter kan bare møde op mellem kl. 9.00 og kl. 13.00 hver dag.
De var lidt bange derude på Odense Universitetshospital, men ved I hvad: Der er ingen patienter, der sidder i kø.
Så det kan altså godt lade sig gøre.
Det er ikke altid os, der har lagt en hel masse barrierer ned over de her sygehuse.
Det er faktisk lidt rart at se, at de tænker kreativt, og at de tænker nye tanker.
Så jeg tror på, at der er rigtig mange muligheder, også for kræftpatienterne med hele kræftplan III.
Jeg må sige, ligesom fru Birgitte Josefsen sagde før, at jeg afviser forslaget, men jeg er også meget åben over for, at vi kunne sidde og lave en beretning om det her, og måske kunne vi tage nogle af alle de der gode initiativer med ind, som vi kan se foregår, og så lade de andre sygehuse og regioner blive inspireret.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-19:
Det er bare en kommentar til, at man nu fra regeringens side, altså også fra De Konservatives side, taler om, at det, Socialdemokratiet ønsker, er nogle centre, og at det, man ønsker fra De Konservatives side, er nogle pakkeforløb eller nogle udredningsforløb eller lignende.
Der vil jeg bare gøre opmærksom på, at i Silkeborg, som jo er et af de steder, mange fremhæver som eksempel på, at man arbejder med diagnostikken, er det jo et diagnostisk center, man har oprettet.
Man ser også på det lige nu i Odense, og det interessante er jo, at man samstemmende siger, at det giver nogle bedre effektive forløb, sikrer en hurtigere udredning, der betyder, at patienten hurtigere kan komme til behandling, men det er jo også med til at spare penge, siger flere, at man kan gøre det mere effektivt.
Så lad os nu ikke været så forhippede her og bange for, at der måske skal bruges nogle kroner og øre på at starte nogle egentlige centre op, hvis det omvendt kan betyde, at patienten ikke skal løbe spidsrod fra den ene del af hospitalet i den ene ende til den anden del.
Det synes jeg at vi hører om lidt for ofte.
Per Clausen (EL), 2010-11-19:
Nu er beslutningsforslaget jo ikke et forslag om, at vi skal kommercialisere sundhedsvæsenet.
Det tager udgangspunkt i den kendsgerning, at vi har en kommerciel medicinalindustri og for den sags skyld også medicoindustri.
Og er hr. Orla Hav ikke enig i, at når vi skal regulere forholdet mellem privat og offentligt, er vi nødt til at tage udgangspunkt i, at den private sektor, private virksomheder, har det grundsynspunkt, at formålet med deres produktion, ud over alt det gode, de gerne vil producere og gøre, er at tjene penge, og at vi derfor må anerkende, at de har en kommerciel interesse?
Lige så vel som hvis hr. Orla Hav eller en læge køber aktier, er det, fordi man har en forventning om, at det giver et vist afkast.
Orla Hav (S), 2010-11-19:
Jeg er selvfølgelig enig i, at det er den interesse, som kommercielle foretagender har, men det bliver bare efter min bedste overbevisning ikke bedre af, at man vil trække endnu flere begreber fra den kommercielle verden ind i sundhedsverdenen.
Jeg synes, vi skal sikre, at det er etikken og lægefagligheden og sundhedsfagligheden, der driver vores sundhedsvæsen, og ikke lukke flere begreber fra den kommercielle verden ind i den direkte sundhedslovgivning.
Og vi bidrager gerne til at sikre et godt grundlag herfor i det videre arbejde.
Per Clausen (EL), 2010-11-19:
Nu skal man jo ikke ødelægge den gode stemning her en fredag eftermiddag – det er der ingen grund til, det går jo sådan set meget godt – men jeg vil alligevel spørge hr. Orla Hav, om han ikke tror, det kan være en lille smule farligt at have det udgangspunkt, at det, der driver læger, er så meget anderledes end det, der driver advokater.
Hvis man ligesom bekræfter, at man tror, læger er bedre end advokater, så ligger der i det også sådan lidt en kritik af advokater, som jeg aldrig kunne drømme om at begive mig ud i.
Jeg tror altså, vi er nødt til at tage udgangspunkt i, at læger, selv om de er professionelle og dygtige og kompetente og er blevet læger af alle mulige ideelle grunde, er drevet af de samme motiver, som driver mange andre mennesker, og vi lever desværre i en verden, hvor det kommercielle og penge spiller en stor rolle, så vi bliver nødt til også at regulere forholdet mellem læger og industri med udgangspunkt i, at der her er tale om kommercielle interesser.
Orla Hav (S), 2010-11-19:
Ja, vi skal regulere, men jeg synes, vi skal regulere sundhedsvæsenet på sundhedsvæsenets betingelser, og så skal vi regulere de kommercielle aktører på deres betingelser.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-19:
Forslagsstillerne fremsætter dette forslag, for at det skal bringe lægerne på omgangshøjde med advokater og revisorer, hvad angår adskillelse af interesser.
I Dansk Folkeparti har vi også stillet spørgsmål om lægernes interessekonflikter i forhold til medicoindustrien.
Vi har tidligere stillet spørgsmål til ministeren om det her, og ministeren har derefter oplyst, at efter § 3, stk. 2 og 3, i apotekerloven må læger, tandlæger og apotekere ikke drive eller være tilknyttet en lægevirksomhed uden tilladelse fra Lægemiddelstyrelsen.
Pligten til at søge om tilladelse gælder for alle læger og tandlæger med patientbehandling i Danmark.
Der skal ansøges for hver enkelt tilknytning, medmindre tilknytningsforholdet er af ubetydeligt omfang eller ulønnet.
Som næste sanktionsmulighed nævnes en politisag med bøde.
For vores vedkommende er det vigtigste, hvad der er til gavn for patienterne.
Hvis lægerne fuldstændig udelukkes fra lægemiddelindustrien, vil det gå ud over forskning og viden, som er nødvendig.
Derfor vil det ikke gavne den enkelte patient, at det forbydes.
Dog skal der være regler, og de skal følges, så vi kan være sikre på, at man som patient får den bedste behandling til ens diagnose og ikke dér, hvor lægen får størst profit. Som forslagsstillerne skriver i deres forslag, er der forskellige episoder, der i de seneste år har set lidt mistænkelige ud, eksempelvis boreleatesten, som er den eneste, der blev anbefalet af den læge, som så selv tjente penge på den.
Her må man være mere lydhør for at afprøve andre måder, når sådanne oplysninger kommer frem.
Det vil være til gavn for patienterne, men da også for den læge, hvis det viser sig, at han har ret.
Samtidig kan det også være kritisk, at vi har medicinalvirksomheder, der sælger vacciner, og som sidder med i udvalg, hvor man skal tage stilling til, hvordan man stiller sig til de vacciner.
Der skal være meget mere åbenhed på området, sådan at vi som borgere og patienter kan føle os sikre på, at der bliver gjort de rigtige tiltag.
Derfor glæder det os at høre, at ministeren tager sagen alvorligt og vil iværksætte visse tiltag, som vil lægge op til drøftelse af mulighederne for en ny regulering og justering af området.
Dansk Folkeparti kan ikke stemme for forslaget, men imødeser ministerens initiativer samt det, at vi kan tage det op i Sundhedsudvalget i alle partierne.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-11-19:
Jeg synes, jeg kunne fornemme på den socialdemokratiske ordfører, at man var lidt langt ude, hvis man var nødt til både at rose Enhedslisten og ministeren på en gang.
Hvis det er rigtigt opfattet, vil jeg også vedgå, at jeg i dag er langt ude.
For vi ved jo godt, at det, når en sygdom rammer os, altså er helt afgørende, at vi hurtigst muligt får den rigtige hjælp, og hvad den rigtige hjælp er, vurderes jo af den enkelte læge.
Det betyder altså rent faktisk, at syge mennesker står i en meget sårbar situation, hvor de er afhængige af, at den enkelte læge samvittighedsfuldt anbefaler den bedste behandling.
Forholdet mellem patient og læge er baseret på den dybeste tillid.
De fleste af os stoler fuldt og fast på, at lægen anviser den rette behandling, og sådan skal det også gerne være.
Det er nemlig grundkernen i lægegerningen, at lægen vil os det bedste, og hvis vi skal være helt ærlige, må vi sige, at vi uden tillid i den situation jo nok alle var ilde stedt.
Men vi er altså også nødt til at erkende, at vi har oplevet tilfælde, som gør, at man indimellem kan stille sig spørgsmålet, om det nu også er helt i orden, og derfor vil jeg heller ikke lægge skjul på, at der i forslagets bemærkninger jo også er nævnt eksempler, hvor man – med rette – godt kan sætte spørgsmålstegn ved, hvad det egentlig er, der har drevet det i den konkrete situation, altså om det var patientinteresse eller det var økonomisk interesse eller det var et samspil mellem de to faktorer, og det er derfor vigtigt, at vi får taget hul på den her diskussion.
Så vi har som sagt stor sympati for Enhedslistens forslag om at gribe ind over for lægers interessekonflikter.
Vi synes, det er vigtigt, at vi fra politisk side gør alt, hvad vi kan, for at sikre patienterne den behandling, der gavner deres helbred mest, og ikke den behandling, der eventuelt kunne gavne en pengepung mest, og derfor er det også vigtigt at sige: Det her er overhovedet ikke i modstrid med lægernes interesse.
Det er nemlig også i lægernes interesse, at der ikke er en berettiget tvivl.
Så jeg kan altså ikke understrege nok, at vi er meget positive over for indholdet i forslaget.
Jeg vil dog ikke lægge skjul på, at vi synes, det er et forslag, der skal arbejdes videre med, fordi vi faktisk synes, at der er dele af forslaget, som i deres nuværende form ikke rigtig harmonerer med den måde, som sygehusvæsenet fungerer på i dagens Danmark.
Så derfor er det jo ikke lige præcis det konkrete forslag, vi her står og siger ja til, det, vi står og siger ja til, er, at vi er villige til at gribe ind over for lægers interessekonflikter, men på en mere nuanceret måde, hvor der tages hensyn til det, vi kalder sundhedsvæsenets kompleksitet.
Det er derfor, vi gerne vil bidrage i det videre forløb.
Vivi Kier (KF), 2010-11-19:
Jeg får sådan en lyst til at fortsætte i forlængelse af hr. Orla Havs udmeldinger og sige: Sikken dejlig dag det er i dag.
Nu står vi med dagens tredje forslag, og det er faktisk lykkedes os på tværs af partiskel at nå frem til bred enighed om dem alle sammen.
Så vil jeg også starte med at rose hr. Per Clausen, for jeg synes, det faktisk er et rigtig godt forslag, vi står med; et godt forslag, forstået på den måde at jeg har stor, stor forståelse for det, der ligger bag.
Jeg forstår godt bekymringen: Er vi nu sikre på, at der er fuld åbenhed og gennemsigtighed i det arbejde, der foregår mellem lægerne og industrien?
Det er et arbejde, som jeg godt vil pointere at jeg anser for værdifuldt og vigtigt, men som skal være omfattet af klare og tydelige regler.
Derfor blev jeg også rigtig glad for ministerens udsagn, som lagde op til at nedsætte en arbejdsgruppe til gennemgang og eftersyn af de nuværende regler.
Det hilser jeg meget velkommen, så det overrasker nok ikke hr. Per Clausen, at jeg siger, at jeg ikke kan tilslutte mig beslutningsforslaget.
Jeg hørte ønsket om en beretning, men måske kunne det også være, at vi i fællesskab i udvalget udformede en række konkrete ønsker, vi kunne oversende til ministeren, og som vi gerne ville have belyst i det arbejde, der kommer til at foregå i den arbejdsgruppe, som bliver nedsat.
Så alt i alt tak for debatten.
Jeg forstår bekymringen og forstår, at vi faktisk alle sammen er enige om, at vi glæder os over, at ministeren nu sætter noget i værk, så vi får mere klare og tydelige regler på dette område.
Orla Hav (S), 2010-11-19:
I min tale har jeg forberedt mig på at ville rose Enhedslisten mindst en gang for at rejse den her problematik, men jeg bliver nødt til at følge op med to gange ekstra ros.
Jeg er nødt til at rose ministeren for at tage pænt imod det gode forslag og være indstillet på at gøre en indsats i forhold til at skaffe nogle regler, som gør, at patienterne kan være sikre på, at der ikke er andre interesser end alene helbredsmæssige ind over lægens gøren og laden i forhold til patientens tarv.
Det synes jeg er rigtig godt, og det bidrager vi gerne med og til i det udvalgsarbejde, der kommer efterfølgende.
Så vil jeg også rose fru Birgitte Josefsen fra Venstre og sige, at det er rigtig godt, og jeg tror, det vil være rigtig godt, hvis det er alle partier, der kan bakke op om, at vi får skabt et grundlag for at sikre, at patienterne aldrig nogen sinde kan komme tvivl om, at det, der er omdrejningspunktet i det, der sker i lægens behandling, i sundhedsvæsens behandling af personen, sker af hensyn til patientens tarv.
Det er det, der er alfa og omega i den tillid, der skal eksistere i et velfungerende sundhedsvæsen.
Jeg tænker blot på eksempelvis lægers involvering i pensionssager, hvor vi samfundsmæssigt har tildelt dem en stor rolle.
Derfor skal vi ikke klandre lægerne for, at de bliver brugt i den sammenhæng.
På hele det offentlig-private samarbejde har vi behov for, der hele tiden udvikles nye behandlingsmetoder, nye præparater, nye maskiner, som kan bruges til at gøre livet bedre for patienterne.
Så gerne et tilbundsgående stykke arbejde for at gøre tingene endnu bedre og få det kommunikeret ud til patienterne.
Så bare en enkelt løftet pegefinger til Enhedslisten: Vi er ikke så forhippet på at få endnu flere begreber og spilleregler fra den kommercielle verden, der gælder for revisorer og advokater, hevet ind i sundhedsvæsenet.
Sundhedsvæsenet er noget helt særligt, og det skal vi værne om, også fra Folketingets side.
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-19:
Så tror jeg, at vi måske kan finde fælles fodslag for at komme videre og få sikret, at patienterne kan være helt vis på, at når de sidder over for en læge og skal behandles, ja, så er det med de objektive øjne, det sker.
Per Clausen (EL), 2010-11-19:
Jeg synes ligesom fru Birgitte Josefsen, at det var et meget positivt indlæg, ministeren kom med.
Det er jo rart, at vi er enige om det; det skal man nyde, når det kan ske.
Jeg vil bare spørge fru Birgitte Josefsen om en ting mere, og det er, om Venstre også er indstillet på, at vi i en drøftelse i Sundhedsudvalget muligvis kan lave en beretning, der kan give lidt vejledning til ministeren i retning af, hvad vi gerne vil have undersøgt.
Vivi Kier (KF), 2010-11-19:
Jamen jeg er fuldstændig enig: Det er ikke patienten, der skal løbe spidsrod, det er lægen, der skal løbe spidsrod hen til patienten.
Så hvad er det, de venter på?
De skal bare komme i gang, trække i arbejdstøjet og gøre alle de her ting.
Der er ikke nogen lovgivning herindefra, der forbyder dem at tænke kreative tanker og gøre det meget nemmere at være patient i det her land.
Per Clausen (EL), 2010-11-19:
Men er ministeren ikke også enig i, at når man har sagt alt det om medicinalindustriens fortræffeligheder, inklusive deres enestående evne til at tjene penge, er vi også i den situation, at medicinalindustriens forbindelse med læger jo godt kan påvirke lægers vurdering af, hvad der skal til?
Jeg vil komme med et af de mest oplagte eksempler.
Der er nu opstået en debat om, hvorvidt den rette vej til at løse fedmeproblemer er operation eller at opfinde nogle piller, der gør, at man kan tabe sig.
Det ville måske være sådan, at hvis man fra samfundets side i stedet ofrede nogle flere ressourcer på at lave om på folks livsstil og f.eks. havde en fødevareindustri, der ikke producerede fødevarer, som faktisk skabte fedmeproblemer, at man så ville finde en anden løsning på problemet.
Det, at medicinalindustrien og lægerne er så tæt forbundet, betyder, at der kommer en ekstrem fokus på de løsningsmodeller, som handler om medicin i stedet for andre løsningsmodeller.
Bertel Haarder (V), 2010-11-19:
Jeg synes, man skal prøve at se det positive i det forhold, at der hele tiden arbejdes med nye lægemidler, med nye metoder og også med nye måder, hvorpå man eventuelt med operative indgreb kan løse borgernes problemer.
Jeg er enig i, at økonomiske interesser ikke må forvride den lægefaglige vurdering og den lægefaglige beslutning, og så synes jeg egentlig ikke vi kan komme ret meget længere med den sag.
Jeg vil altså ikke bebrejde lægemiddelindustrien, at den nu er blevet Danmarks største eksportområde, det vil jeg ikke bebrejde lægemiddelindustrien, og det tror jeg heller ikke spørgeren vil.
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-19:
Lad det være sagt med det samme, uanset om det er en læge, en advokat, en revisor eller en anden person, der har til opgave at hjælpe et andet menneske, skal den pågældende holde sin sti ren, så der ikke skabes tvivl om den ageren, der er i forhold til i det her tilfælde patienterne.
Klienten skal være sikker på, at opgaven løses af personer med uvildige øjne.
På den anden side vil det også være skadeligt, såfremt vi kom dertil, at den pågældende ikke kan søge viden og udveksle erfaringer, som kan give en bedre patientbehandling, og derfor vil jeg gerne sige, at vi med det her beslutningsforslag og med det, jeg har hørt fra ministerens side, synes, vi skal tage imod den udstrakte hånd fra ministeren.
Lad os se på, om der skal justeringer til i forhold til nugældende praksis, som jo er reguleret i apotekerloven, for der skal ikke sås tvivl om lægernes uvildighed ved lægeordinationer og andre produkter, der bruges i sundhedssektoren.
Vi vil derfor opfordre til, at alle partier støtter op om, at ministeren får nedsat et udvalg, der kan gennemgå området og komme med forslag til, hvordan fremtidig praksis på området kan være, og at der kommer en meget tydelig information ud til lægerne, der præcist får formuleret, hvad der er gældende praksis.
Så har jeg jo været inde at se på Lægemiddelstyrelsens hjemmeside, og den kunne godt bruge lidt opjustering og opdatering, så det synes jeg sådan set også ministeren skal gå i gang med.
Det var så også det, jeg i talen hørte ministeren ville gøre.
Så hvis vi kan blive enige om den linje, synes jeg, det er den vej, vi skal gå.
Vi kan ikke støtte op om beslutningsforslaget, som det ligger.
Per Clausen (EL), 2010-11-19:
Jeg skal starte med at takke ministeren for hans indlæg her i dag.
Det er lige før, at jeg er tilbøjelig til at sige, at hvis ministeren nu havde skrevet det, som han nu har sagt, i nogle af sine svar til mig, kunne det være, vi ikke havde behøvet at have haft et beslutningsforslag i dag.
Det er jo ikke, fordi ministeren og jeg er fuldstændig enige.
Men det, at ministeren erkender, at der er et problem, og at der er behov for opstramninger, er jo i hvert fald positivt.
Jeg vil godt stille ministeren et enkelt spørgsmål: Er det ikke rigtigt, at så længe der eksisterer den mulighed, at en læge kan tjene penge på at fremme salget af bestemte produkter, eksisterer der en interessekonflikt, som gør, at man altid, uanset hvor omfattende man laver kontrolforanstaltningerne, kan sætte spørgsmålstegn ved lægens disposition?
Julie Skovsby (S), 2010-11-19:
Årsagen til, at jeg spørger, er, at jeg kan fornemme, at ordføreren har gjort sig megen umage med ikke at komme til at sige, at anbefalingerne skal følges, men i stedet sige, at tingene skal gøres i overensstemmelse med dem.
Hvorfor er det så, at det er et vigtigt spørgsmål?
Jeg ville gerne have haft, at der i det forslag til vedtagelse, som vi alle sammen støtter, havde stået, at anbefalingerne skal følges, i stedet for at der står »bl.a. kan sikres«.
Det her med, at man måske eller måske ikke kan anvende anbefalingerne, at der måske skal spares på det her område, at der måske eller måske ikke skal flyttes nogle penge rundt, skaber en tvivl, som jeg ikke synes er rimeligt at stille de kvinder, som skal føde, over for.
Vi bliver nødt til at sige helt klart, at anbefalingerne skal følges, og at der i Region Syddanmark vil komme en jordemoder på hjemmebesøg, hvis man føder ambulant.
Så ja eller nej: Mener ordføreren også, at anbefalingerne skal følges?