runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Steen Gade (SF), 2011-05-31:
Vi er jo i den heldige situation, at der, i hvert fald sådan som opinionsundersøgelserne ser ud, ikke kun er optimisme hos S og SF, hvad angår nogle af vores bud.
Det er der sådan set hos et flertal i den danske befolkning.
Men det får vi jo prøvet senere.
Der er faktisk rigtig mange, der håber, at vi får en anden regering; der håber, at vi får rettet op på de fejl og skavanker, der ligger i det danske samfund.
Det var f.eks. en fejl, at man ikke i tide så, at vi skulle gøre noget mere for eksporten til BRIK-landene.
Nu har statsministeren udnævnt nogle ambassadører til at gøre et kraftigt arbejde for det.
Jeg synes, det er rigtig godt.
Man skulle have gjort ligesom Tyskland, som også satser på vækstsektorer i deres eksport og i deres økonomi.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-05-31:
Tilbagetrækningsreformen har ingen fugle på taget.
Det er en meget, meget konkret reformbeslutning.
Der ligger nogle meget solide forudsætninger bag, herunder jo også forudsætninger om, at der selvfølgelig fortsat vil være nogle folk, som, hvis efterlønnen fortsatte i samme form som i dag, ville gå på efterløn, men som nu går på seniorførtidspension i stedet for.
Sådan vil det være.
Men det er nu en rimelig anerkendt sammenhæng i al økonomisk politik og teori, at når man øger arbejdsudbuddet, følger beskæftigelsen også med.
Det så vi også dengang, da den tidligere socialdemokratiske regering afskaffede overgangsydelsen.
Så der er ingen fugle på taget her overhovedet.
Ingen fugle på taget overhovedet.
Jeg har fuld respekt for, at man i SF og Socialdemokratiet har lagt en plan frem, der skaber optimisme hos Socialdemokratiet og SF.
Det er jo fint nok.
Altså, det var bare rart, hvis det så også var en plan, der for alvor kunne skabe en optimisme, der kunne bundfælde sig i realiteter, og det ville jo kræve, at det var en plan, der hang sammen.
Det er derfor, vi spørger lidt interesseret ind til alle de steder, hvor det er meget, meget fluffy, og hvor man ikke kan få klare svar, men lad nu det være.
Omkring eksporten: Jo, vi skal gøre en forøget indsats i forhold til eksporten på det, man kunne kalde fjernmarkederne, de markeder, der er i vækst.
Det er jo præcis grunden til, at vi i den vækstpakke, vi har aftalt, nemlig »Danmark som Vækstnation«, oven på et budget, der hænger sammen, hvor vi har styr på pengene, har aftalt en målrettet, fokuseret indsats mod de fire BRIK-lande og mod en pulje af de mest lovende Next Eleven-lande.
Det er derfor, vi udnævner eksportambassadører, det er derfor, vi nu laver strategier for de her forskellige markeder.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-05-31:
Det virker, som om statsministeren ikke kender til det her.
Der var i hvert fald ikke noget, der mindede om et svar.
Det er ellers et meget, meget konkret spørgsmål: Hvad er den saglige begrundelse for, at en japaner efter 3 måneder ikke skal bestå en danskprøve, hvorimod en mand fra Argentina efter 3 måneders skal bestå en prøve i dansk?
Grunden til, jeg spørger, hvad den saglige begrundelse for det er, er, at det jo ellers er diskrimination.
Så jeg prøver igen, ikke sådan om de store ord og alt muligt i regeringens udlændingepolitik og pointsystemet, nej, helt konkret vil jeg spørge statsministeren: Hvad er årsagen til, at en mand fra Argentina skal bestå en svær prøve i dansk efter 3 måneder, men en mand fra Japan ikke skal?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-05-31:
Derfor skal vi være et åbent samfund, men vi skal ikke være pivåbent.
Vi skal sørge for, at de mennesker, der kommer til Danmark, vil leve hele deres liv her, at de har viljen til at ville Danmark.
Frem for mere firkantede regler med at stille et alderskrav op, som ubetinget er den eneste forhindring, man skal springe over, er det mere rimeligt at lave et pointsystem, som er i den enkeltes egne hænder, og hvor man selv, nogle måske med et længere tilløb end andre, kan springe over barrieren.
Carina Christensen (KF), 2011-05-31:
Det kan jeg sådan set godt forstå at fru Margrethe Vestager som partiformand for De Radikale skal sige.
Jeg kan jo forstå, at hvis man er radikal, er det politikken frem for alt – det er til hver en tid politikken frem for alt – og nu ved vi, at Det Radikale Venstre har kæmpet benhårdt for den her reform af efterlønnen, og vi er rigtig glade for, at Det Radikale Venstre er med i aftalen, men fru Margrethe Vestager vil støtte en statsminister, som i den grad har sagt, at hun nægter at føre radikal politik, at hun nægter at føre det her ud i livet.
Så hvis man som radikal vælger gerne vil have sin politik ført ud i livet, skal man bare ikke stemme på De Radikale.
Så skal man jo stemme på et af de andre partier.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-05-31:
For hvis det system bliver til virkelighed, vil det være sådan, at hvis en dansk kvinde finder sig en mand i Argentina eller i Brasilien, skal den mand bestå en endda ret svær prøve i dansk efter 3 måneder.
Ellers ryger han ud, og så kan den danske kvinde ikke få lov til at leve her i sit eget land med sin udenlandske ægtefælle.
Men hvis den danske kvinde finder sig en mand i Israel eller Japan, skal han ikke bestå en prøve i dansk efter 3 måneder.
Kan statsministeren forklare mig rimeligheden i det?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-05-31:
Hvordan kommer vi videre?
Vi kommer videre ved at omsætte alt det, vi nu har aftalt, til lovgivning og vedtagelser, der kan effektueres i virkelighedens verden.
Vi starter i morgen med boligjobordningen, et 2-årigt forsøg, og så er der nogle af de tunge beslutninger, som først kan træffes på den anden side af et valg, fordi vi ikke har forhåndsannonceret dem.
Så det er jo sådan, vi kommer videre.
Ja, der bliver brug for reformer.
Der bliver også brug for reformer af den offentlige sektor.
For der er en diskussion ved siden af den, der handler om, hvilket forbrugsniveau vi har i den offentlige sektor, nemlig den diskussion, der handler om, hvordan vi bruger pengene.
Det kommer vi til at fokusere meget skarpere på.
Vi kommer også til at åbne den offentlige sektor over for den private.
Noget af det, som er en fremtidig eksportmulighed, er velfærdsteknologi.
Det er jo noget af den knowhow, som det danske samfund har bygget op, fordi vi er et skandinavisk velfærdssamfund.
Men det er en viden, som i dag er monopoliseret i den offentlige sektor og derfor dårligt kan gøres til genstand for eksport.
Så der bliver bestemt brug for fortsatte reformer.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-05-31:
Jeg er glad for, at Ritt Bjerregaard ikke er hele svaret, især fordi man kunne frygte, det vil blive en politik, hvor sloganet skulle være, at det, som ikke alle kan eksportere, skal ingen eksportere.
Det, som jeg lagde mærke til i statsministerens første tale i dag, var, at det skulle bygge på reformer, reformer og atter reformer.
Vi sad jo og blev noget glade her på de bageste liberale rækker, for det, man kunne forestille sig, var, at de reformer ville bestå af en personskattereform, en selskabsskattereform og en reform af den offentlige sektors størrelse.
For det er jo tre markante reformer, som kunne have afgørende betydning for, at Danmarks konkurrenceevne kunne blive bedre, at Danmark kunne blive et mere attraktivt land at investere i.
Derfor må jeg spørge: Hvad er det næste reformniveau, man har tænkt sig at komme op på?
Det er jo fint nok, at man har lavet nogle småting, at man er kommet lidt i gang – det er vi sådan set meget glade for – men hvordan kommer vi videre og sørger for, at vi ikke kommer til at ligge i bunden blandt de rige lande i forventet vækstniveau?
For det er jo stadig det, vi har udsigt til, selv med den fælde, man har fået vores tidligere partifæller til at gå i.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-05-31:
Nej, det er nok ikke hele svaret; nu er det så også i forhold til Kina, vi i særlig grad sætter Ritt Bjerregaard ind, og det vil nok ikke umiddelbart have gennemslag på det amerikanske marked.
Der er ambitionen om at sænke selskabsskatten markant fra 25 pct. til 20 pct., fuldt finansieret via en omlægning af de direkte erhvervstilskud til generelt bedre rammevilkår; der er tanken om at lave skattekreditter, sådan at ikke mindst små virksomheder, der investerer i forskning og innovation, i virkeligheden får en hjælpende hånd; der er forslaget om at lave et 3-årigt regelstop; og så er der jo ikke mindst også det forhold, der handler om at have en sund offentlig økonomi, der frigør de ekstra ressourcer, der skal til for fortsat at satse på forskning.
Vi har øget den danske forskningsindsats med 35 pct. over de sidste 5 år – man kunne jo få et andet indtryk, når man lytter til oppositionen her i dag – vi har løftet de danske forskningsudgifter realt med 35 pct. på 5 år.
Det er jo også et sted, vi skal sætte yderligere ind for at understøtte en ordentlig erhvervsudvikling.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-05-31:
Altså, lige først kan jeg i forhold til diskussionen med fru Karen Hækkerup fra før berolige med, at Liberal Alliance jo ikke møder op med ultimative krav; den slags efterlod vi i det radikale gruppeværelse, dengang vi forlod det parti.
Jeg synes faktisk, jeg vil have lov til at rose statsministeren for det helt fantastiske indlæg, der var her i anden runde, hvor man jo fik afsløret, at det, oppositionen i virkeligheden går til valg på, er udgifter, det er afgifter, det er skatter, og det er socialisme.
Andet var der sådan set ikke i det, og det synes jeg egentlig at statsministeren fik demaskeret på flotteste vis.
Jeg vil sige til statsministeren, at der, hvor vi i Liberal Alliance er bekymrede, er med hensyn til, hvad man har tænkt sig i forhold til væksten.
Altså, man hører lidt om eksportambassadører og Ritt Bjerregaard, og hvad ved jeg.
Men helt ærligt, er Ritt Bjerregaard svaret på en udfordring om, at tyske og amerikanske virksomhedsledere fremadrettet skal sørge for at vælge at placere deres virksomhed i Danmark?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-05-31:
Jeg kan ikke forstå, hvorfor spørgeren på den måde i virkeligheden står og undsiger sin egen økonomiske plan.
Hvis jeg ellers har forstået den plan, går den jo dybest set ud på, at alle danskere altså nu skal til at tvangsarbejde 1 uge mere om året for at øge arbejdsudbuddet.
Derfor må man sige, at der da i hvert fald er én ting, som oppositionen og regeringen er enige om, og det er, at vi i de kommende år står over for den udfordring, at vi er nødt til at få nogle flere hænder ud på arbejdsmarkedet for at kompensere for, at arbejdsstyrken ellers falder.
For situationen er jo altså den, at der, for hver gang der er fem, der forlader arbejdsmarkedet for at gå på pension, så kun er fire, der træder ind for at tage over.
Derfor går det danske samfund i ubalance, og vi har ingenting til at nære væksten med, hvis vi fra nu af og i de kommende år ikke øger arbejdskraften i en styret, ordentlig proces.
Og det er det, vi gør med tilbagetrækningsreformen, som fases ind fra 2014.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-31:
Det er der jo i meget høj grad.
De seneste dages økonomiske debat, bl.a. i Berlingske, har jo vist, at det historisk set har været sådan, at selv om arbejdsudbuddet – dvs. udbuddet af mennesker, der kommer ud på arbejdsmarkedet – stiger voldsomt, er det slet ikke det samme, som at antallet af job stiger i samme omfang.
Jeg vil også her sige, at hvis en fabriksejer i dag har brug for 100 medarbejdere, hvorfor i alverden skulle den fabriksejer så have brug for 105 medarbejdere i morgen, bare fordi folk kommer senere på efterløn og kan være færre år på efterløn?
Sådan hænger tingene jo ikke sammen, og derfor betyder det jo altså, at der vil være titusinder af mennesker, måske 50.000 eller flere endnu, der hidtil har kunnet gå på efterløn, som vil ende med at blive arbejdsløse og måske ende på kontanthjælp, som i mange tilfælde er på 0,0 kr.
Man havner i det sorte hul.
Det kan samfundet ikke være bekendt, og det kan statsministeren ikke være bekendt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-05-31:
Jeg synes, at det er fint at være glad.
Jeg står faktisk og appellerer til, at der kommer en smule glæde og optimisme over de tegn på fremdrift, der er i det her samfund, frem for at vi vender os mod befolkningen og forsøger at tale håbet ud af dem.
Det er sådan set ikke det, der er brug for, for det går faktisk ret fornuftigt den rigtige vej.
Må jeg så sige omkring tilbagetrækningsreformen, at den er kommet for at blive.
Det er jo noget af det, der er skabt klarhed over i dag, for der er altså de fire partier bag aftalen, Venstre, Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre, og meget klare meldinger også fra Liberal Alliance, hvis det kommer dertil.
Det betyder jo, at i alle situationer uden et rent rødt flertal er tilbagetrækningsreformen kommet for at blive, og derfor havde fru Helle Thorning-Schmidt heller ikke ret, når hun før sagde, at der er skabt maksimal usikkerhed.
Der er ingen usikkerhed.
Den er kommet for blive.
Og hvorfor er den nødvendig?
Af den simple grund, at når vi kigger nogle år frem, vil der være 225.000 flere folkepensionister i en situation, hvor der vil være 70.000 færre på arbejdsmarkedet.
Det er en strukturel ubalance, vi skal have tacklet.
Per Clausen (EL), 2011-05-31:
Jeg ved godt, at det i dag åbenbart er upassende at være glad.
Så det glæder jeg mig til.
Så har jeg bare et enkelt spørgsmål.
Når nu vi er i den situation, at det, man kalder arbejdskraftreserven, vokser og i dag er på 265.000, og som altså er mennesker, som står ude og banker på og gerne vil ind at have et arbejde, hvordan er det, at afskaffelsen af efterlønnen er løsningen på den udfordring?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-05-31:
Jeg har meget svært ved at få øje på det uklare.
Forslaget til vedtagelse her lægger op til behovet for sikker politisk handling, der øger væksten og nedbringer ledigheden.
Det forudsætter en ansvarlig økonomisk politik.
Det er den, der nu er resultatet af et meget langt forhandlingsforløb, der sikrer, at der er balance i de offentlige finanser i et 2020-perspektiv.
Og det er den første og væsentligste forudsætning for at få holdbar vækst igen.
Det er det, der gør, at boligejerne kan sove trygt om natten uden risiko for pludselige isolerede danske rentehop.
Det er det, der gør, at boligejerne kan sove trygt i vished om, at der ikke er et hul i kassen, som nogle pludselig vil fylde ud med øgede boligskatter.
Det er det, der er forudsætningen for, at erhvervslivet har nogle sikre rammevilkår at investere inden for.
Oven på det er der så en stribe vækstinitiativer, og dem appellerer vi jo til bliver vedtaget her, for de skal vedtages først.
Et af de meget væsentlige skal vedtages allerede i morgen, nemlig den nye boligjobplan.
Margrethe Vestager (RV), 2011-05-31:
Statsministeren omtaler jo også nu udfordringer fremadrettet, og hvis det er et udtryk for, at statsministeren erkender, at den førte økonomiske politik ikke er tilstrækkelig, så synes jeg, vi har en ny situation, for så er det udtryk for en stor selverkendelse, nemlig at de investeringer, man har planlagt i uddannelse og forskning, ikke er tilstrækkelige; at den politik, man gennemfører, ikke kan give den vækst, der egentlig skal til.
For, som statsministeren siger: En ting er at være tilhænger af vækst, noget andet er at se på statistikken over, hvordan det går.
Det er blot for at sige, at vi gerne fra radikal side vil kvittere fuldstændig uden nogen form for polemik for det, der står om tilbagetrækningsreformen.
Men vi er sådan lidt ærgerlige over, at resten af teksten er så uklar.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-05-31:
Jeg skal opfordre fru Margrethe Vestager til at stemme for det.
For det afspejler jo sådan set meget godt det, der er brug for.
Der er brug for reformer.
Der er brug for en ansvarlig økonomisk politik, der sikrer sikre ressourcer til velfærd.
Der er brug for fugle i hånden og ikke på taget.
Når fru Margrethe Vestager i øvrigt er leder af et parti – og det vil jeg gerne kvittere for – som har været med til at lægge en af de tungeste brikker i det puslespil, der skaber den sammenhæng, nemlig tilbagetrækningsreformen, jamen så er det da bare at trykke på den grønne knap, når vi på et tidspunkt kommer til afstemning om dette forslag til vedtagelse.
Margrethe Vestager (RV), 2011-05-31:
Jeg synes, debatten har udviklet sig sådan lidt underligt her til sidst, for statsministeren er kommet ned i et mere realistisk leje.
Jeg var nemlig meget overrasket, da jeg så forslaget til vedtagelse fra Venstre, Konservative, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance.
For i forslaget til vedtagelse er man jo egentlig noget mere nøgtern, end statsministeren var i sin tale.
Man taler om, at Danmark står over for betydelige udfordringer.
Der kræves politisk handling.
Væksten skal øges, ledigheden blive mindre.
Det er i virkeligheden en sådan meget nøgtern vedtagelsestype: Nå ja, det går måske i virkeligheden ikke så godt.
Det synes jeg står sådan lidt i kontrast til statsministerens egen tilgang her ved afslutningen af debatten.
Det synes jeg egentlig er underligt, for det, jeg hæfter mig ved, er, at ud over regeringens samlede økonomiske politik er der jo i forslaget til vedtagelse en entydig og i og for sig meget præcis fremhævelse af, at der er foreslået en tilbagetrækningsreform, som faktisk gør noget konkret, noget finansielt godt, men også noget for beskæftigelsen.
Det burde da kunne have smittet af på resten af forslaget til vedtagelse.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-05-31:
Jeg vil bare konstatere, at det altså er lykkedes uden de voldsomme menneskelige omkostninger.
Vi har en arbejdsløshed, der er toppet, og som er lavere, end den på nogen dag var op gennem 1990'erne.
Vi har nogle gode forudsætninger for at få gang i væksten igen.
Jeg er tilhænger af vækst, men hvad er de to væsentligste vækstforudsætninger?
Det er som det ene sunde offentlige finanser, der hænger sammen, og hvor der ikke er et hul på 22 eller 39 mia. kr., man ikke kan gøre rede for, og som en eller anden dag sætter sig i panikforslag om nye skatter eller sætter sig i, at de internationale finansmarkeder siger: De der mennesker har ikke styr på det, vi straffer dem med, at renten går op.
Det er den ene forudsætning.
Det har regeringen styr på, der er der et hul hos oppositionen.
Den anden forudsætning er, at vi tilvejebringer den arbejdskraft, der skal bruges, til de virksomheder, der efterspørger arbejdskraft.
Det har regeringen sikret.
Alt, hvad S og SF foreslår, trækker den modsatte vej.
Villy Søvndal (SF), 2011-05-31:
Det er jo ganske bemærkelsesværdigt, også efter debatten i dag, synes jeg, at statsministeren forsøger at tegne et fuldstændig forkert billede af den plan, S og SF har fremlagt.
Den store forskel er jo, at regeringen har den opfattelse, at den måde, vi skal komme igennem krisen på, er at gøre lagkagen, der skal fordeles, stadig mindre.
Der har været manglende vækst nu i to kvartaler, i modsætning til situationen i vores nabolande.
Man kan kigge til Tyskland, man kan kigge til Sverige, man kan i øvrigt også kigge til Norge, hvor det går rigtig godt, og en af grundene til, at Danmark også bliver trukket op, er, at det går rigtig godt i vores nabolande.
Og så har vi et land, der hænger fast i lavvækst.
Er der ikke behov for en mere alvorlig diskussion, frem for bare at sige, at dem, der påpeger det faktum, er med til at tegne et mørkt billede?
Steen Gade (SF), 2011-05-31:
Tak for det.
Da jeg hørte statsministerens opsummering, syntes jeg egentlig, det var sådan en underlig småsur mangel på alvor, der prægede den.
Og jeg kan egentlig ikke forstå, hvorfor vi så ikke kan diskutere på de vilkår, som er sådan, at regeringen har en model, som den er optimistisk ved, og at vi andre har et andet bud, som skaber optimisme hos os, og som vi tror på og er sikre på giver vækst og beskæftigelse.
Men det er bare en indledning til det sted, hvor statsministeren siger, at der, hvor der er grund til lidt optimisme, er med hensyn til eksporten, og det er jeg bestemt glad for.
Men så vil jeg bare bede statsministeren være lidt alvorlig og svare på: Er det ikke rigtigt, at vi er kommet alt for sent i gang med at eksportere til BRIK-landene?
Er det ikke rigtigt, at vi ville have haft 20 mia. kr., måske mere, i eksportindtægter, hvis vi havde været lige så hurtigt ude som Tyskland?
Er det ikke rigtigt, at mange små virksomheder ønsker mere støtte til eksport?
Per Clausen (EL), 2011-05-31:
Jeg deler statsministerens opfattelse af, at der er grund til at være optimist.
Der er nybrud på vej, og det er en dejlig ting i politik.
Så det er jeg helt enig med statsministeren i.
Jeg stillede jo det der spørgsmål om, hvorfor det var svaret på en arbejdskraftreserve på 265.000, at man afskaffede efterlønnen.
Så fik jeg at vide af statsministeren, at det var, fordi der engang i fremtiden ville blive mangel på arbejdskraft.
Det kunne være interessant at høre.
Arbejdskraftreserven består så af 190.000, der gerne vil have et arbejde, men ikke kan få et.
Er det et udtryk for, at det er det niveau, som statsministeren mener det skal være på?
Det kunne være spændende at få en afklaring af det.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-05-31:
Det vil være sådan, at andelen af befolkningen, der er i beskæftigelse, medmindre vi gør noget, falder i forhold til det, vi oplevede i årene op mod den internationale krise.
Det er en ubalance.
Den kan man ikke klare med vækst.
Den kan man ikke via vækst hoppe hen over.
Det fylder ikke hullet ud, og derfor er vi nødt til at sørge for at træffe de rigtige reformbeslutninger, der sikrer flere hænder på arbejdsmarkedet.
Det forstår jeg at vi også, måske bortset fra Enhedslisten, egentlig grundlæggende ser ens på, for det er vel det, der driver tanken om, at danskerne skal tvinges til at arbejde 1 uge mere om året.
Nu laver vi ikke nogen massakre.
Jeg skal gerne medgive, at da jeg holdt min nytårstale, havde jeg den politiske ambition, at efterlønnen skulle helt væk.
For jeg synes ikke, at vi i en tid, hvor vi er på jagt efter penge til sygehuse, til uddannelse, til forskning, skal betale raske mennesker for at træde ud af arbejdsmarkedet.
Men det har jeg ikke kunnet komme igennem med, for vi lever jo i et folkestyre og et demokrati, hvor regeringen stod over for et parti, Dansk Folkeparti, som kæmpede imod det her synspunkt.
Derfor er vi jo landet på at lave en ordning, hvor efterlønnen er der.
Den er 3-årig.
Den er mere fokuseret.
Den er mere socialt balanceret.
Og så har vi jo i øvrigt samtidig lavet en seniorførtidspensionsordning, der gør, at folk, der reelt er nedslidte, uanset om de står i a-kasse eller ej, uanset om de er skrevet op til efterløn eller ej, har en mulighed for at stå af.
Det er jo situationen.
Så der er ikke tale om nogen massakre.
Hvorfor gør vi det?
Vi gør det jo af de grunde, jeg har nævnt.
I en situation, hvor vi lever længere og længere – og heldigvis for det – og også hurtigere lever længere end det, man regnede med i 2006, så skal vi sørge for at have en ordentlig balance mellem dem, der går på arbejde, og dem, der ikke går på arbejde.
Klaus Hækkerup (S), 2011-05-31:
Jeg bad sådan set statsministeren om at bekræfte størrelsen af de beløb, vi taler om, ikke om, at de skulle have pengene tilbage, for det står jo i aftalen.
Men jeg kan bare gøre op, at statsministeren altså indirekte bekræfter, at vi taler om, at man forøger underskuddet i 2012 med godt 20 mia. kr., og at man forøger underskuddet frem til 2020 med 48 mia. kr.
Hertil kan vi lægge det, hr. Per Clausen sagde, nemlig at vi har en kæmpe arbejdskraftreserve for øjeblikket.
Så der er hverken arbejdsmæssige grunde eller økonomiske grunde til at lave den massakre på efterlønnen, man har lavet.
Så mit spørgsmål til statsministeren er: Hvorfor i alverden gør regeringen så det, hvis ikke det er for at genere dem, der ellers går på efterløn?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-05-31:
Jeg kan sagtens bekræfte, at når vi laver så grundlæggende om på ordningen, som vi gør nu, ved at forvandle en 5-årig efterløn til en 3-årig efterløn, så er der et tilbud om, at de mennesker, der vil ud af ordningen, kan gå ud af ordningen og få deres penge tilbage.
Dem skal de jo have tilbage.
Jeg ved ikke, om hr. Klaus Hækkerup havde forestillet sig, at de ikke skulle have dem.