runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2010-04-09:
Tak for det.
Jeg vil da gerne starte med at sige tak for den gode debat, der har været her, og jeg synes også, der er kommet mange synspunkter frem, som lægger op til, at vi får en god forhandling – det tror jeg på.
De synspunkter, som jeg har hørt fra ordførerne, har jo ikke direkte medført, at der er nogen spørgsmål, som jeg skal svare på som sådan, og det er vel også kun naturligt, når vi er på vej ind i en forhandling.
Så jeg synes ikke decideret, der er noget, som jeg vil begynde at svare på.
Men jeg vil godt lige bare for en ordens skyld sige, at med hensyn til liberalisering har jeg godt hørt, at det er forskelligt, hvad ordførerne sådan får ud af en artikel og af et brev; det giver nogle forskellige vinkler.
Jeg vil bare stadig væk fastholde det, jeg har sagt hele tiden, og det, som jeg i øvrigt også har udtalt til pressen, nemlig at under de forhandlinger, som vi har haft, og i forhold til de forlydender, der er kommet fra forskellige sider – for den sags skyld også fra nogle lande, hvor jeg har set, hvordan man fortolker, hvordan man skal forstå det her direktiv – har jeg bare sagt og skrevet til Kommissionen, at jeg meget gerne ville have, at de skrev til os, om de havde nogle ændringer, om de var inde i nogle overvejelser, om der var andre lande, der havde nogle overvejelser osv.
Derfor har jeg sagt, at det vil jeg sådan set rigtig gerne have at vi får et svar på.
Jeg er også glad for, at vi godt kan gå i gang med forhandlingerne; det synes jeg jo er fint.
Jeg ser ikke, når jeg kigger på liberaliseringen, at det er en forudsætning for, at vi kan gå ind i forhandlinger.
Jeg har selvfølgelig lyttet til, at der er nogle af ordførerne, der siger, at de finder, at de ting er kædet meget sammen.
Det har jeg lyttet til, og det synes jeg vi skal tage ad notam, og så skal det selvfølgelig indgå i de forhandlinger, vi skal have nu.
Men jeg er altså også bare nødt til at sige, at når man kigger på den kommende liberalisering, er det jo ikke det, der er hovedproblemet.
Det er jo den måde, vi kommunikerer på, som faktisk er det, der skaber den situation, at vi får problemer her.
Men jeg er meget indstillet på at tage de ting med, som ordførerne har sagt, sådan at vi samlet kan diskutere det, når vi nu skal i gang med forhandlingerne.
Jeg vil så også bare sige, at der vil være rig mulighed for at stille de spørgsmål, der skal stilles, i forbindelse med hele vores forhandling, og jeg er også meget indstillet på, hvis det er sådan, at man i Trafikudvalget gerne vil have, at ministeren kommer og redegør for nogle af de her ting, at stille mig til rådighed.
Så jeg håber på, at alle føler, at vi vil få mulighed for at undersøge alle de spørgsmål, som vil fremkomme i forbindelse med det her spørgsmål.
Erika Lorentsen (RV), 2010-04-09:
Jeg vil også gerne rose Enhedslisten for at rejse den her debat, som jo virkelig er godt timet.
Jeg vil også gerne rose ministeren for en meget fin og saglig gennemgang af problemstillingerne.
Der er jo ingen tvivl om, at vi i de her år helt naturligt ser et voldsomt fald i brevforsendelserne.
Når forsendelserne sker mere sikkert og hurtigt digitalt, skal den udvikling selvfølgelig støttes.
Den udvikling betyder så også, at det kan blive dyrt for statskassen at opretholde et sikkert og godt postsystem, der bringer post fysisk ud 6 dage om ugen i alle dele af landet.
Det er et udbredt ønske, at det fortsat skal være muligt at få post i alle dele af landet, og at systemet fungerer sikkert og lever op til det, forbrugerne loves med hensyn til, hvornår posten er fremme.
Der er vist ingen tvivl om, at Post Danmark har et godt system til det, men med den faldende postmængde kan det jo blive en meget dyr affære, og det kan være usikkert at hæve priserne yderligere, da det kan betyde, at postmængden kan falde mere end i dag.
Så på en eller anden måde må vi i forligskredsen gøre et eller andet, som situationen er, og da især med den liberalisering, der står for døren.
Jeg synes, det er rigtig fint, at ministeren har anmodet om en udskydelse af liberaliseringen.
Jeg tror, at vi i de kommende år vil komme til at se, at pakkepost vil stige rigtig markant, fordi e-handel bliver mere og mere populært.
Netop i udkantsområderne er det jo rigtig rart at kunne e-handle.
Det kunne være en af måderne at opretholde en sund forretning på, så vi undgår at skulle give Post Danmark statstilskud.
Men jeg ser meget frem til forhandlingerne i forligskredsen og vil indgå i dem konstruktivt og åbent.
Fra Det Radikale Venstres side lægger vi vægt på, at vi får et godt og velfungerende postvæsen i alle dele af landet, og at posten kommer både frem til tiden og sikkert frem.
Henriette Kjær (KF), 2010-04-09:
For os i Det Konservative Folkeparti er det vigtigt, at vi har et godt og pålideligt postvæsen.
Vi lægger vægt på befordringspligten, som betyder, at alle borgere i Danmark har krav på at få posten bragt ud fra dag til dag med undtagelse af søndag.
Desværre kan vi se, at Post Danmark står over for nogle store udfordringer.
Vi hørte ministeren nævne det fald i postmængden, som har været tydelig over de seneste år.
Vi sender ganske enkelt færre breve og pakker, og det kan godt ses på Post Danmarks økonomi.
Det betyder, at vi er nødt til at se på, hvordan Post Danmark kan drives som en selvfinansierende virksomhed også i fremtiden.
Vi Konservative ønsker ikke et postvæsen, der skal have statsstøtte, der skal på finansloven, for vi tror på, at Post Danmark kan drives som en rentabel virksomhed.
Post Danmark er da også allerede en af de mest effektive og veldrevne postvirksomheder.
Gennem investeringer i avanceret teknologi er Post Danmark en af Europas mest moderne postvirksomheder.
Og det er meget, meget positivt, at Post Danmark gennem årene har investeret så fremadrettet og fornuftigt.
Men ud over de udfordringer, vi har, med den faldende postmængde, står vi også over for en kommende liberalisering, som skal træde i kraft senest i 2011.
Det betyder, at der kan komme andre spillere på markedet og konkurrere med Post Danmark om kunderne.
Det kan være både godt og ondt, for det kan betyde, at vi danskere får billigere og bedre postudbringning, men det sætter selvfølgelig også Post Danmark i en særlig situation, som de skal finde ud af at håndtere.
Netop nu er vi i gang med forhandlinger om Post Danmarks kommende rammevilkår, og ligesom vi skal forberede markedet til en liberalisering, skal vi altså også se på, hvordan vi stiller krav til Post Danmark i fremtiden – politiske krav, som de kan udføre, samtidig med at de får overskud.
Vi Konservative ønsker en stabil og rettidig postudbringning.
Det er vigtigt for os, at alle i hele Danmark kan få en god postservice, og her taler vi om alle: både mennesker, der bor på landet, og mennesker, der bor i byen, og både private og virksomheder.
Vi vil ikke lægge os fast på, hvilke krav vi politisk vil stille til Post Danmark.
Derfor støtter vi også det forslag til vedtagelse, som Venstres ordfører har fremsat, og så ser vi i øvrigt frem til forhandlingerne med forligspartierne.
Jesper Petersen (SF), 2010-04-09:
Jeg mener absolut, at Post Danmark skal blive ved med at styrke sig med hensyn til sine kernekompetencer.
Som ordføreren selv var inde på, er der faktisk inden for Post Danmark rum til at investere yderligere i og gøre sig endnu dygtigere til kernekompetencerne.
SF var med til at bakke op om, at fusionen med det svenske postselskab blev lavet.
Det er jo også en del af den tankegang, at man skal lave en virksomhed, som simpelt hen er bedre rustet til at effektivisere, få ny teknologi, gøre sig endnu dygtigere til kernekompetencerne.
Men laver man et liberaliseret marked, mener jeg, at man skal se på, at Post Danmark også skal have lov til at udvikle sig og udvikle nye produkter, og at det faktisk også er en måde, som Post Danmarks økonomi kan forbedres på, så der ikke kun sker forringelser, men faktisk også sker en udvikling af virksomheden.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2010-04-09:
Med hensyn til omsorgen for landdistrikterne er det jo et faktum, at SF i mange år støttede bl.a. den daværende miljøminister i, at der skulle være en meget restriktiv politik for erhvervsvirksomhed på landet; der var politikken jo nærmest, at alt skulle ske i byerne, og at landet bare skulle være et dejligt sted at besøge.
Men jeg er glad for, at man har set lyset og også vil give mulighed for erhvervsudvikling på landet.
Men lad det nu ligge.
Med hensyn til de her nye tjenesteydelser synes jeg, det er interessant, at man sådan vil begynde at sprede Post Danmark ud på en bred vifte af ting.
Jeg tror nu på det gamle ordsprog: Skomager, bliv ved din læst.
Jeg tror på, at der er nogle kernekompetencer, man har i Post Danmark.
Så mener SF for alvor, at Post Danmark skal begynde at sprede sig ud på helt nye områder, eller skal man blive ved den læst, man er god til, nemlig udbringning af post og dertil nært tilknyttede funktioner?
Hans Christian Schmidt (V), 2010-04-09:
Jeg kan godt forstå, at spørgeren rejser det her synspunkt, for hvis man har siddet her og overværet debatten og ikke mindst det, forespørgeren for hele forespørgslen har sagt, må man nok sige, at der er blevet brugt rigtig mange kræfter på det spørgsmål – indimellem næsten flere end på at diskutere det, som vi i grunden skal til at diskutere i forligskredsen.
Som et direkte svar på spørgsmålet vil jeg sige, at formålet med liberaliseringen jo er at sikre en mere effektiv og omstillingsparat postsektor, hvor der hele tiden løbende udvikles produkter, der er tilpasset kundernes behov.
Det er sandt; det er det, som i grunden skal ske med liberaliseringen.
Jo, jeg vil helt klart gentage mit svar til fru Henriette Kjær, som jo klart gik på, at det var sådan, at man skulle have det i sine tanker, når man skruer systemet sammen, at det bliver en fair konkurrence.
Og det er klart, at er der ikke en fair konkurrence, så vil der opstå nogle urimeligheder, som jeg ikke kan definere nærmere i dag.
Frank Aaen (EL), 2010-04-09:
Jo, men det er jo sådan, at når en debat også fører til en vedtagelse, bliver den nogle gange taget mere alvorligt både af deltagerne i debatten og af offentligheden og af medierne.
Altså, jeg mener, at det jo ikke har noget med demokrati at gøre, og det er altså i en sag om at føre krig.
Derfor kan jeg ikke forstå, hvorfor man, når man synes, det er vigtigt hvert eneste år at tage strategien op til overvejelse, så ikke sørger for, at den kommer frem til en åben debat i Folketinget, hvor det også er muligt at påvirke processen i stedet for bare at skulle tage den til efterretning.
Jeppe Kofod (S), 2010-04-09:
Jeg har ikke det fjerneste imod en god og hyppig debat, heller ikke i Folketingssalen, om Afghanistanindsatsen.
Der ligger som også tidligere nævnt et klart mandat for den indsats, vi har, som er vedtaget her i Folketinget.
Så jeg støtter fuldstændig, at vi kan få en ordentlig debat om de her ting – både om de udfordringer, der er i Afghanistan, for dem er der mange af, og også om de positive ting, der er sket, siden vi blev engageret.
Der er blevet nævnt andre tal, men jeg synes, at noget af det, man eksempelvis kan notere sig, er, at 70 pct. af befolkningen ifølge en måling i 2009 mener, at landet er på den rette vej.
Det er en stigning på 30 procentpoint i forhold til en lignende undersøgelse ved udgangen af 2008.
Så der sker altså fremskridt i Afghanistan.
Det er bl.a. også derfor, at vi har den årlige revidering af Helmandstrategien; det er for at få en debat, for at se, om de mål, vi satte os sidste år i Helmandplanen, er nået i løbet af det år, der er gået, og også se på, hvordan vi så styrker de mål eller ændrer dem, så vi tilpasser os den virkelighed, vi befinder os i.
Frank Aaen (EL), 2010-04-09:
Det er muligt, at vores forslag ikke har meget med virkeligheden at gøre – det har det i hvert fald nok langt fra for et flertal i Folketinget – men har regeringens og forligspartiernes plan for krigen i Afghanistan noget med virkeligheden at gøre?
Var det ikke relevant at debattere det i Folketinget?
Var det ikke relevant at rykke det ud fra de lukkede forhandlinger mellem forligspartierne, at rykke det ud fra de lukkede forhandlinger i Nævnet og ned i Folketingssalen, hvor vi kunne få en åben debat?
Vi ved jo, at der er store modsætninger mellem det, Socialdemokratiet, De Radikale, regeringen og Dansk Folkeparti står for i forbindelse med førelsen af den her krig?
Var det ikke en god idé at få den uenighed, der jo er, om, hvad der er klogt og mindre klogt, frem i en åben debat, i stedet for at det bare er et stykke papir, der bliver forelagt til orientering i Det Udenrigspolitiske Nævn på et lukket møde?
Michael Aastrup Jensen (V), 2010-04-09:
Der er jo en fuldstændig falsk præmis i den måde, som Enhedslistens ordfører prøver at bygge det op på, nemlig som om, at der ikke sker noget, at der ikke er nogen fremgang.
Som jeg lige har nævnt med bare de her få tal – men jeg kunne blive ved at nævne mange andre gode tal – er der en lang række gode resultater i Afghanistan.
Men de er alle sammen sikret ved, at vi først har skabt sikkerheden, og så kunne den civile indsats gøre sit.
For hvis det var Taleban, der havde muligheden for fuldstændig at komme ind, ville de jo aldrig have tilladt, at en eneste pige kom i skole.
Taleban ville hellere have haft, at det tal var nul.
Frank Aaen (EL), 2010-04-09:
Jeg undskylder selvfølgelig, at jeg ikke helt havde styr på titlerne.
Nu er jeg jo selv både forsvars- og udenrigsordfører, og derfor kan det være svært lige at holde øje med forskellen hos andre partier.
De der store fremskridt, som regeringen og regeringspartierne hele tiden nævner, er jo ikke skabt af soldater.
De er skabt af nødhjælpsorganisationer af forskellig art, som har arbejdet i Afghanistan i årtier.
Må jeg bare spørge en gang mere?
Forudsætningen er at skabe sikkerhed.
Det er det, vi hørte forrige år, forrige år, forrige år, sidste år og i år.
Mener man fra Venstre virkelig – både som udenrigsordfører og på regeringens vegne – at vi bare skal fortsætte krigen, som den hidtil har været ført?
Michael Aastrup Jensen (V), 2010-04-09:
Det er den ene ting.
Den anden ting er, som det jo også er klart, at vi altid har sagt, at sikkerhed er nummer et.
Derefter kommer den civile opbygning, og det er vi jo fuldstændig godt i gang med i et nært samarbejde med de andre nationer, der er aktive i Afghanistan.
82 pct. af afghanerne har nu adgang til sundhedsvæsenet mod 9 pct. i 2002.
Tre gange så mange afghanere har strøm i dag end i 2002.
I 2001 gik 90.000 drenge i skole.
I dag går mere end 7 millioner børn i skole, heraf 2,4 millioner piger osv. osv.
Det er alt sammen noget, vi har været med til at sikre, ved at vi skabte sikkerhed og derefter gik i gang med at bygge landet op.
Og det gør vi selvfølgelig stadig væk noget ved i den nye Helmandplan 2010.
Frank Aaen (EL), 2010-04-09:
Hr. Michael Aastrup Jensen starter med at sige, at forslaget fra Enhedslisten bare går ud på at bøje sig for Taleban.
Det får mig til at sige: Jeg tror ikke, at hr. Aastrup Jensen har læst vores forslag.
Jeg tror i øvrigt heller ikke, at hr. Aastrup Jensen har hørt udenrigsministerens svar på vores forslag.
For et af elementerne deri var jo, at man skulle prøve at fremme fred og forsoning i Afghanistan, og det er i virkeligheden det, vores forslag går ud på, altså at få ændret krigen til en freds- og forsoningsproces.
Det synes jeg måske nok man kunne have forholdt sig lidt mere til i stedet for bare at tale om fortsat krig.
Er det virkelig Venstres forsvarsordførers linje, at krigen skal fortsætte, som den har kørt hidtil, med masser af døde allierede soldater, med masser af døde afghanere, herunder en frygtelig masse døde civile afghanere inklusive børn?
Jævnligt, hele tiden, kommer der nye meldinger om civile ofre for krigen.
Er det virkelig den linje, der bare skal fortsætte?
Lene Espersen (KF), 2010-04-09:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at der jo er helt klare regler for, hvordan man håndterer den slags ting politisk, og man kan sige, at grundlaget for vores Afghanistanindsats jo er et beslutningsforslag, der er vedtaget her i Folketingssalen, som giver mulighed for, at vi kan sende danske soldater til Afghanistan.
Vi har så netop for at holde en fremdrift i processen valgt at sige, at vi årligt laver en strategi for, hvordan vi så skal prioritere tingene, f.eks. i forhold til vores indsats i Helmand.
Det har vi selvfølgelig gjort i forligskredsen også denne gang.
Ganske ligesom vi gør det på alle andre politiske områder, hvor der er politiske forlig, mødes forligskredsen og drøfter justeringer med hinanden, og når man så når til enighed, går man ud og fortæller det til offentligheden.
Det er måden, som det normalt fungerer på, og jeg vil sige, at der heldigvis er masser af saft og kraft i Afghanistandebatten, og mange af de ordførere, der er her i dag, deltager aktivt i den debat.
Så der er masser af demokratisk debat om Afghanistan.
Frank Aaen (EL), 2010-04-09:
Jeg spurgte lidt til demokratiet i så væsentlig en sag som, hvordan Danmark fører krig.
Altså, så vidt jeg kan forstå, er retningslinjerne for, hvordan krigen skal føres, aftalt bag lukkede døre af en kreds af partier.
Den blev så forelagt for Folketinget i et lukket møde, der oven i købet altid er omgivet af fortrolighed, og så er det vedtaget, dvs. uden nogen inddragelse af offentligheden, uden nogen inddragelse af Folketinget i form af en åben debat, uden at der bliver fremsat et beslutningsforslag, som der kan tages stilling til, eventuelt stilles ændringsforslag til.
Det bliver bare kørt igennem af en kreds af partier uden om Folketinget.
Er det en rimelig måde at regulere den måde, Danmark fører krig på?
Lene Espersen (KF), 2010-04-09:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at vores Helmand 2010-plan fuldstændig følger de samme procedurer, som der har været gældende tidligere, nemlig at der nu blandt partierne er enighed om en tekst, og før den kan blive offentliggjort, er reglerne jo sådan, at man skal orientere Udenrigspolitisk Nævn om den, og det vil ske på onsdag.
Derfor er det også begrænset, hvad jeg kan sige om den ud over de helt generelle bemærkninger, jeg i dag har givet til pressen.
Jeg vil gerne sige, at jeg synes, at det har været en rigtig god proces for de partier, der står bag vores Afghanistanstrategi, stor ros til partierne for at være meget konstruktive og villige til at finde nogle fornuftige kompromiser undervejs.
Det, jeg jo synes er vigtigt også i forhold til den offentlige debat, er at sige, at der sker noget afgørende nyt i 2010, og det er, at vi nu får en afghansk kandak, altså en afghansk bataljon, ned til det område, hvor de danske soldater er, og dermed får mulighed for at virkeliggøre det, vi i forligskredsen har ønsket fra starten, nemlig gradvis at kunne overdrage ansvaret til afghanerne.
Frank Aaen (EL), 2010-04-09:
Som ministeren nævnte, er der åbenbart blevet indgået en ny aftale om Danmarks strategi i Afghanistan.
Det er altså en strategi for, hvordan vi fører krig, og derfor det helt enkle spørgsmål: Vil så vital en ting som, hvordan Danmark fører krig, og hvordan den krig skal videreføres ifølge et flertal, ikke komme til åben debat i Folketingssalen, og vil der ikke være mulighed for i Folketinget at tage stilling til den strategi, eller er det bare en, som ministeren sammen med partierne bag Afghanistankrigen klapper af bag lukkede døre, og så er det bare den måde, som tingene fortsætter på uden en demokratisk debat?
Jesper Petersen (SF), 2010-04-09:
De ting er der skåret ned på.
Det var absolut ikke med vores gode vilje, og det var noget, vi også kritiserede.
I forhold til erhvervsudvikling og andre ting er SF absolut med, når det handler om at sikre fremgang i udkantsområderne.
Jeg tror snarere, det er Venstre, der for tiden oplever, hvordan presset fra baglandet i udkantsområderne er noget hårdt, fordi man føler sig ret svigtet på landet.
Jeg skal ikke gøre mig til ekspert på, præcis hvilke nye tilbud og præcis hvilke nye udbud Post Danmark skal lave, som gør det rentabelt.
Min pointe er bare, at alt ikke skal blive ved det gamle, og at Post Danmark altså stadig væk har muligheden for at udvikle sin forretning.
Hvorfor sige, at alt bare skal være, som det er nu?
Der kan da opfindes nye produkter og nye services, der gør, at Post Danmark bliver en mere rentabel virksomhed og ikke kun går ad den vej, der handler om at skulle forringe servicen eller hæve priserne.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2010-04-09:
Jeg kan bekræfte, at jeg har et optimistisk syn på den her sag.
Jeg synes, at vi som en generel livsholdning skal se mulighederne frem for begrænsningerne.
Det er der også i den her sag.
Jeg har noteret mig, at SF har gjort meget ud af at være et økonomisk ansvarligt parti, og derfor tror jeg egentlig også, at SF kan indse, at vi er nødt til at forholde os til, at brevmængden rasler ned, og at vi er nødt til at lukke det økonomiske hul, der kommer.
Jeg går nemlig ikke ud fra, at Socialistisk Folkeparti ønsker, at vi skal til at bruge en halv eller en hel milliard kroner på finansloven hvert eneste år til at dække et underskud i vores postvæsen.
De penge vil vi formentlig hellere bruge sammen i bl.a. transportforligskredsen til fremadrettede investeringer i vores infrastruktur.
Jeg tror egentlig, at vi er meget enige om, at vi er nødt til at gøre noget.
Og der er kun de muligheder, som jeg ridsede op, nemlig enten at hæve prisen for udvalgte dele af postomdelingen eller at justere nogle ting, som det er til at leve med for borgerne, for vi skal grundlæggende garantere en god postkvalitet.
Det er jo det, vi skal forhandle om i de kommende uger, og det skal vi selvfølgelig ikke gøre her fra talerstolen i dag.
Jesper Petersen (SF), 2010-04-09:
Jeg synes, hr. Kristian Pihl Lorentzen er dejlig optimistisk i sit indlæg med hensyn til, hvordan der kan findes en løsning på de udfordringer, der er.
Hr. Kristian Pihl Lorentzen nævner selv den undersøgelse, der er kommet fra Forbrugerrådet, hvor det at skulle hæve priserne absolut ikke er tillokkende for forbrugerne.
Det vil for mange føre til, at de siger, at det simpelt hen er for dyrt i forhold til den service, de får.
Kan hr. Kristian Pihl Lorentzen uddybe det om priserne?
Er det i virkeligheden Venstres løsning på problemet simpelt hen bare at give los for at hæve priserne?
Karen Hækkerup (S), 2010-04-09:
Man må jo sige, at i Sverige og i Norge, hvor man har forbudt animeret børneporno, har man jo været de samme overvejelser igennem.
Man har indhentet ekspertudtalelser fra selv samme eksperter, der har beskæftiget sig med det, og jeg kan ikke forstå, hvorfor den danske justitsminister tror, at man i Danmark ville komme frem til et andet svar end det, som forskere i krænkeradfærd har fundet frem til i Norge og i Sverige.
Jeg vil gerne for at understrege sagens alvor sige, at jeg ikke synes, at det er nok, at vi nu putter det her i en syltekrukke.
Vi ved fra Sverige, hvor det altså er forbudt at have animeret børneporno, at der findes tusindvis af sider, og man ved det jo, fordi man registrerer dem, fordi det er forbudt.
I Danmark registrerer vi dem ikke, for det er ikke forbudt.
Det er kun forbudt, hvis det er visuelle billeder.
Men der er da intet, der tyder på, at vi i Danmark har mindre børnepornografisk materiale liggende på nettet, og det, at man kan gå ind på sådan nogle lukkede netværk og sidde og kigge i fora, der hedder Drenge udsat for tortur, får da ikke folk til at søge behandling, men at søge videre ind i det her univers.
Derfor er jeg meget optaget af, at det skal gå hurtigt med at få lukket de her sider.
Så jeg synes, at det ville være rart, hvis man ville love, hvornår man ville komme videre med et forslag.