Meta Fuglsang (SF), 2010-11-16:
Når noget lyder for godt til at være sandt, så er det ofte for godt til at være sandt.
Og jeg er bange for, at løfterne i det her forslag om væsentlige besparelser i den offentlige sektor uden nogen svækkelse af kvaliteten af sagsbehandlingen ikke helt holder.
SF er meget positiv over for muligheden for at hjælpe kommunerne med at kunne effektivisere og for, populært sagt, at kunne få mere for pengene, men der er rejst en række spørgsmål i forbindelse med høringen i det her lovforslag, der gør, at vi må stille yderligere spørgsmål til forslaget, før vi kan tage endelig stilling til det.
Man kan sige, at sporene fra oprettelsen af overførslen af skatteopgaver til staten må skræmme, når det siges, at der er god økonomi i at samle sagsbehandlingen i et centraliseret organ.
P.t. kan vi konstatere, at de kommunale og statslige tilgodehavender stiger og stiger uanset løfterne om en effektivisering.
Så der mangler nogle troværdige beregninger på, hvad der kan spares, og nogle flere svar på de spørgsmål, vi har stillet, før det hele er belyst her.
Selve forslaget her er jo første del af et projekt, nemlig selve etableringen af Udbetaling Danmark.
Det betyder også, at lovprocessen her kan virke lidt besynderlig.
L 57, som vi har at gøre med her, er udelukkende en oprettelseslov i forhold til den selvejende institution Udbetaling Danmark, og det er det, der førstebehandles her.
Først engang i 2011 kommer Folketinget så til at forholde sig til selve indholdet, som er sammenhængen mellem de enkelte ydelseslove og selve serviceloven, som er kernen i ideen om objektiv sagsbehandling.
Det vil sige, at det i den her sammenhæng ikke i tilstrækkelig grad får vendt problemerne i forhold til myndighedsansvar, sammenhæng i opgavevaretagelsen og placering af de statslige centre her i Folketinget.
Især spørgsmålet om, i hvilket omfang myndighedsudøvelsen kan placeres i en institution som Udbetaling Danmark, giver anledning til en række spørgsmål.
Derudover bryder forslaget med et helt væsentligt princip i den kommunale borgerbetjening, som er sammenhængen i opgavevaretagelsen.
For de fleste borgere, som modtager sociale pensioner, børnetilskud m.m., vil forslaget ikke have nogen betydning, da de har så lidt kontakt til kommunen, men for de borgere, som har problemer, er det typisk, at man ikke har et, men flere problemer, som breder sig over flere områder: sociale ydelser, børnebidrag, boligstøtte, anbragte børn osv., alt sammen problemer, der skal ses og løses i en sammenhæng.
Det burde også være det bærende princip for regeringen, hvis overskrifterne fra deres egen kommunalreform skulle stå til troende.
Her talte man om at have bæredygtige kommuner, der kunne løse alle borgernes problemer, uden at borgerne blev placeret mellem to stole.
SF vil bidrage med en række spørgsmål under behandlingen af lovforslaget.
Det gælder spørgsmål til beregningerne, til tidsforbruget i kommunerne, og jeg kan fuldt ud tilslutte mig de spørgsmål, der er stillet af den socialdemokratiske ordfører i ordførertalen.
Dertil kommer en række spørgsmål, som også skal op.
Et sidetema, men bestemt ikke et uvæsentligt et af slagsen, er, om det er klogt at slanke kommunerne for opgaver i de områder af Danmark, der ikke har for mange opgaver og deraf følgende job i forvejen, det, der populært kaldes Udkantsdanmark.
Jeg skal slutte med at sige, at jeg er enig i, at forslaget bør lægges i Kommunaludvalget, og at det vil være en god idé med en høring om det her spørgsmål, samt sige, at SF forholder sig endeligt til det her forslag, når det er belyst, og når vi har fået svar på de spørgsmål, som kommer frem under forslagets behandling, en behandling, som forhåbentlig bliver grundig og giver os svar på vores spørgsmål.