runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-08-20:
Ja, specifikt da beskæftigelsesfradraget blev indført af VK-regeringen, for da var budskabet det samme fra SF, nemlig at det var ufinansierede skattelettelser til de mest velstående her i landet.
Den retorik har man brugt, hver gang den tidligere regering satte skatten ned på løn.
Så vil jeg bare i al mindelighed spørge, om ikke skatteministeren så med den begejstring, han udtrykker for beskæftigelsesfradraget i dag, og som vi deler – det var derfor, vi indførte det – måske var lige voldsom nok i retorikken, da beskæftigelsesfradraget blev indført.
Man skal jo altid glæde sig over, at folk i dag ser på tingene på samme måde som en selv i dag, særlig hvis de så anderledes på tingene tidligere, men det vil bare være befriende, hvis skatteministeren vil sige, at det ikke var den største fejl og det mest vanvittige, VK-regeringen fandt på, da den indførte beskæftigelsesfradraget og løftede grænsen for, hvornår der skulle betales mellemskat, som den gjorde i 2004 og 2007.
Der er jo elementer i det her, der harmonerer fint med, hvad vi tidligere har lavet, og derfor vil jeg bare gerne, om ikke skatteministeren vil give den ros til den tidligere regering, da man indførte beskæftigelsesfradraget i 2004.
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-08-20:
Det er ikke korrekt forstået.
Provenuet anvendes naturligvis, i takt med at det kommer ind.
Grunden til, at vi mener, det vil være uansvarligt at finansiere skattelettelser med skattelettelser, inden effekterne realiseres i den faktiske økonomi, er, at det let kunne tage overhånd, også for personer som spørgeren.
Stine Brix (EL), 2012-08-20:
Tak for det.
Dagpengene giver jo, som vi har talt om tidligere i dag, en meget vigtig tryghed for mange af de mennesker, som har et arbejde i dag.
Og hvis man f.eks. arbejder på et slagteri, som lukker og flytter til udlandet, så er de en vigtig forudsætning for, at alting ikke lukker ned omkring en selv og ens families økonomi.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren, hvad ministeren mener en rimelig dagpengedækning egentlig skal være sådan i procent af en løn.
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-08-20:
Det er selvfølgelig en diskussion, som er relevant, og det er også noget, som jeg sådan set synes er fair at Enhedslisten bringer ind i debatten.
Det, som regeringen har været optaget af i forbindelse med skattereformen her – det har jeg også forsøgt at gøre meget klart –
er, at vi er nødt til at tage politisk ansvar for, at der bliver skabt job her og nu, for det er det, som de arbejdsløse først og fremmest har en interesse i, og dernæst synes vi også, at det er fornuftigt, at dem med lav- og mellemindkomster får en større andel af deres løn, altså får mere ud af at gå på arbejde.
Logikken her er, at det får man så selvfølgelig også glæde af, når man som arbejdsløs får et arbejde.
Stine Brix (EL), 2012-08-20:
Ministeren må da kunne svare på, hvad en rimelig dagpengedækning skal være.
Det er da utrolig afgørende for en lønmodtager, for vi må jo erkende, at det er en risiko i dag, at man kan miste sit job.
Det vil det også være i 2022.
Jeg synes faktisk, at ministeren og regeringen bør tage politisk ansvar for, at de med den her skatteaftale udhuler dagpengedækningen.
3F's a-kasse har beregnet, at dagpengedækningen for en ufaglært falder fra omkring 65 pct. til omkring 60 pct. og for en faglært fra omkring 60 pct. til omkring 55 pct.
Det er et væsentligt tab, man så står med som lønmodtager, når man mister sit arbejde, og det er et væsentligt tryghedstab, man står med.
Så jeg kunne egentlig godt tænke mig, at ministeren forholdt sig til det og tog et politisk ansvar for den skatteaftale, som også betyder, at dagpengedækningen altså udhules med den her aftale.
Ministeren bør forholde sig til, hvad en optimal dagpengedækning bør være.
Så kunne vi ikke få et bud på det, altså en procentsats på det?
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-08-20:
Jeg håber ikke, at der er nogen her i salen, der er i tvivl om, at jeg tager politisk ansvar for den reform, vi behandler.
Jeg, hele regeringen, regeringspartierne og i øvrigt også aftalepartierne står i den grad bag reformen, og vi synes, at det er en god reform.
Grunden til, at jeg ikke sætter en præcis procentsats på, er jo, som spørgeren sikkert også ved, at det også varierer fra faggruppe til faggruppe, hvad dækningsgraden er i dag, og hvad den i øvrigt også vil være i fremtiden.
Men vi kan da altid fortsætte diskussionen.
Jeg tror ikke, der er nogen af dem, der har fulgt den skattepolitiske debat over de sidste 10 måneder, der kan være i tvivl om, at regeringen faktisk synes, at beskæftigelsesfradraget er fornuftigt, og at vi også er glade for næsten at kunne fordoble det i forbindelse med den her skattereform.
Spørgeren var også inde på, hvorvidt man skal rose den tidligere regering for at gennemføre ufinansierede skattelettelser, men jeg mener fortsat, det var et problem for dansk økonomi, og det er en del af den oprydningsopgave, vi så har døjet med.
Fair nok med det.
Derudover er jeg glad for at kunne understrege igen, at fokusset er flyttet i skattepolitikken, for nu handler det om lav- og mellemindkomster og ikke om bankdirektører, når man diskuterer skattereformen.
Regeringen synes, det er afgørende, at der er tryghed, også når man bliver arbejdsløs.
Derfor står vi sådan set vagt om det, at vi har et fællesskab og i øvrigt også et dagpengesystem, som tager sig af de ledige.
I forhold til reguleringen af dagpengene er det, der er lagt op til, at der i en afgrænset periode skal ske en lidt langsommere stigning, end der ellers var planlagt.
Hvad det har af betydning for dækningsgraden, vil variere fra faggruppe til faggruppe, men det er sådan set det, regeringen har vurderet er inden for skiven.
Så er vi i øvrigt hele tiden optaget af, hvordan vi sikrer, at folk, der er så uheldige at have mistet deres arbejde af den ene eller den anden grund, får de bedste muligheder for at komme i arbejde igen, dels ved at få gode tilbud om opkvalificering, dels ved at vi tager politisk ansvar for, at der faktisk er job at få.
Det er der, vi har investeret alle vores ressourcer, al vores politiske energi, og det er også det, som hele det næste år i den grad vil komme til at handle om.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2012-08-20:
Det burde simpelt hen være muligt at svare på det her spørgsmål, især nu, hvor jeg ikke engang beder ministeren om at sætte tal på, men bare spørger helt åbent, om det er regeringens mål, at man, hvis man mister jobbet, får en bedre dagpengedækning, end man har i dag – og her tænker jeg på en gennemsnitlig lønmodtager – eller en mindsket dagpengedækning.
Altså, hvad er regeringens mål?
Jeg kan forstå, at ministeren taler om tryghed for de ledige.
I Enhedslisten har vi den holdning, at noget af det, der skaber tryghed for de ledige, er, at det økonomiske tab, hvis man mister jobbet, ikke er alt for stort.
Derfor synes vi også, det er et stort politisk problem, at man igennem de sidste mange år har fået en lavere dagpengedækning.
Det betyder, at faldet, hvis man mister jobbet, ned til en ledighedsydelse bliver større.
Er det regeringens mål at få en bedre eller at få en dårligere dækning på dagpengeområdet for en gennemsnitlig lønmodtager?
Det er egentlig et ret simpelt spørgsmål.
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-08-20:
Jamen regeringen har ingen planer om at justere dagpengesatserne ud over det, der ligger i den skattereform, vi behandler nu, som altså giver en mindre stigning i en afgrænset periode end det, der ellers var planlagt.
Så på den måde er der sådan set ikke lagt op til en justering i forhold til det, som allerede er kendt stof.
Jeg er helt enig i, at det at have tryghed i forhold til den økonomiske dækning betyder meget for de ledige.
Regeringen og jeg selv er også af den opfattelse, at det, som for alvor også betyder noget for ledige, når man lige pludselig står i den situation, at man ikke har noget job, er at vide, at der er et stærkt fællesskab, som gør alt, hvad der står i fællesskabets magt, for at hjælpe den ledige i job igen.
Det betyder dels gode muligheder for opkvalificering, det betyder dels, at der bliver taget politisk ansvar for rent faktisk at skabe arbejdspladser her og nu.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2012-08-20:
Jeg kan forstå, at ministeren ikke vil sætte tal på, hvad dagpengedækningen skal være i procent, men så kan jeg stille spørgsmålet lidt mere simpelt op: Er det regeringens holdning, at dagpengedækningen skal øges, eller at den skal mindskes?
Skal tabet, hvis man er så uheldig at miste sit job, blive større, eller skal det blive mindre?
Her tænker jeg på en gennemsnitslønsmodtager.
Som ministeren selv siger, er det jo et ret relevant spørgsmål ikke mindst i en tid, hvor tusindvis af mennesker har mistet jobbet, og hvor tusindvis af mennesker går rundt og frygter at miste jobbet.
Så hvad er regeringens holdning?
Nu spørger jeg så for tredje gang – fru Stine Brix har spurgt to gange: Skal dagpengedækningen, hvis man mister arbejdet, stige eller det modsatte?
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-08-20:
Jeg tror bare, vi, uanset hvilken målestok man vælger, må konstatere, at der er lidt forskel på fokus i skattepolitikken fra den foregående regering til den nuværende regering.
Bedst udtrykt er det vel med den her meget omdiskuterede bankdirektør, som jo må siges at være omdrejningspunktet og fokuspunktet i den såkaldte rødvinsreform, også kaldet forårspakke 2.0, som den tidligere regering gennemførte med Dansk Folkeparti.
Hvis man f.eks. kigger på gevinsterne for den her omdiskuterede bankdirektør, vil man se, at der er noget forskel mellem den skattereform, vi behandler i dag, og den, som blev vedtaget af den tidligere regering og støttepartiet, Dansk Folkeparti.
Frank Aaen (EL), 2012-08-20:
Nu har skatteministeren flere gange sagt, at det er en fuldt finansieret skattereform.
Men hvorfor er finansieringen fundet ved at tage fra de arbejdsløse, fra meget store grupper af pensionister og fra efterlønsmodtagere?
Hvorfor er det lige der, man har fundet finansieringen?
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-08-20:
Der er en bred vifte af finansieringstiltag i reformen.
Det vidner lovforslagene også om, også det lovforslag, der skal behandles senere på aftenen.
Det er klart, at det, regeringen har været optaget af i en tid, hvor lønmodtagerne har udvist løntilbageholdenhed, har været at give et skulderklap særlig til lønmodtagerne med de mindste og mellemste indkomster på arbejdsmarkedet.
Det har været sigtet med skattereformen.
Al finansiering er svær.
Det letteste ville være, hvis man anvendte metoder, som andre her i Folketinget prædiker, nemlig metoder, der betyder, at man ikke tager ansvar for finansieringen.
Det mener vi bare vil være uansvarligt.
Derfor har vi også lagt op til, at der skal ske en mindreregulering af visse overførselsindkomster fra 2016 og frem.
Det er en del af finansieringen, der muliggør, at de førtidspensionister og folkepensionister, der har mindst, faktisk kan få et markant løft, ligesom vi kan skabe job her og nu til de arbejdsløse og lønmodtagerne med de laveste lønninger kan få en reel skattelettelse.
Frank Aaen (EL), 2012-08-20:
Arbejdsløse i det her samfund er sakket bagud i indkomst i årevis.
De er sakket bagud i forhold til dem, der er i arbejde.
Indkomsttabet fra at være i arbejde og til at blive arbejdsløs er bare vokset og vokset.
Alligevel er det den gruppe, man siger skal betale for skattelettelser til dem, der er i arbejde.
Det forstår jeg simpelt hen ikke en brik af.
Hvorfor er det lige præcis den gruppe, man synes skal finansiere festen for dem, der er i arbejde?
Jeg tror heller ikke, det lå i kortene, da vi fik en ny regering, at det var dem, der var arbejdsløse, der skulle betale for skattelettelser til f.eks. bankdirektøren.
Det er et underligt valg.
Synes ministeren i virkeligheden ikke også det?
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-08-20:
Det er jo heldigvis blevet understreget et par gange her fra talerstolen i løbet af dagen, at beløbet for både dagpengemodtagere og kontanthjælpsmodtagere fortsat vil blive reguleret.
Der vil altså fortsat ske en stigning i kontanthjælp og dagpenge.
Det er afgørende for regeringen, købekraften skal ikke forringes.
Det er det, som alle de arbejdsløse gerne vil have.
Det, jeg helt tydeligt siger i dag, er, at vi også er nødt til at tage politisk ansvar for at skabe de job.
Det er klart, at hvis en arbejdsløs får et job – det får de fleste heldigvis, og vi skal tage politisk ansvar for, at endnu flere får det – får man heldigvis også glæde af, at skatten på løn er sænket.
Det synes jeg sådan set er rimeligt nok.
Meningen er ikke, at personer skal være arbejdsløse i årevis, tværtimod.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-08-20:
Tak for det.
Det undrer mig lidt, at ministeren fremhæver, at særlig lønmodtagerne med de mindste og mellemste indkomster får de største skattelettelser.
Som jeg har forstået det, er det klart lønmodtagerne med de største indkomster, der kronemæssigt får de største skattelettelser.
I foråret var der en diskussion i ministerens eget parti, SF, hvor ministeren var ude at sige, at SF ikke skulle kæmpe for de særlig privilegerede mennesker; det var piloter, advokater, overlæger og professorer.
Hvorfor får de så den største skattelettelse, når man laver en skattereform?
Jeg synes især, det er lidt underligt, for man ved, at regeringen jo havde et valg.
Man kunne have valgt at lave en skattereform med Enhedslisten, der ikke tog penge fra dem på overførselsindkomster, og som ville have givet færre penge i skattelettelser til de her grupper.
Hvorfor valgte regeringen med en SF-skatteminister at tage det politiske valg?
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-08-20:
Det var to spørgsmål i et.
Undskyld, hvis jeg ikke når det hele her i første runde.
Først er der spørgsmålet om, hvordan regeringen har prioriteret skattelettelserne.
Vi har prioriteret næsten en fordobling af beskæftigelsesfradraget og et særligt beskæftigelsesfradrag til de enlige forsørgere, og vi har prioriteret at hæve grænsen for, hvornår man skal betale topskat.
Det er klart.
Derfor synes vi også, det er fornuftigt og rimeligt at bede den gruppe om at bidrage til finansieringen.
Det er noget nyt i skattepolitikken.
Derfor har vi, da vi lavede skattepolitikken, haft fokus på og prioriteret de store provenuer for lav- og mellemindkomster.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-08-20:
Så det var vigtigt for regeringen at give skattelettelser, og det var også helt fint, at de skattelettelser mest ramte de allermest velstillede i det her samfund?
Men hvorfor skulle de tages fra dem på overførselsindkomster, altså fra arbejdsløse, fra fattige og fra syge?
Vi har hørt fra De Radikale i dag, at det var for at øge arbejdsudbuddet, som så skulle betyde løntrykkeri, der skulle skabe arbejdspladser.
Vi må ikke kalde det løntrykkeri, vi skal kalde det stabil lønudvikling.
Men er det resten af regeringens politik?
Var det derfor, at man skulle forringe overførselsindkomsterne?
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-08-20:
Først er jeg nødt til at anfægte den præmis, der ligger for spørgerens første sætning, nemlig at vi skulle have haft fokus på de mest privilegerede i den her skattereform.
Det tror jeg simpelt hen er vigtigt at få understreget.
Det har ikke været regeringens fokus.
Det, jeg forsøgte at sige lige før, var, at når man letter skatten på løn – vi synes faktisk, det er fornuftigt at mindske beskatningen af arbejdsindkomst og i stedet for beskatte andre kilder – er det rigtigt, at med de metoder, vi har valgt, nemlig en forøgelse af beskæftigelsesfradraget og en forhøjelse af topskattegrænsen, vil der også være mere velstillede grupper, der nyder godt af det.
Det har vi sådan set ikke noget imod, al den stund det er skatten på løn, der kommer ned.
Det, der så bare er centralt, er, at de grupper også bidrager til finansieringen.
Det er også tilfældet med den her skattereform.
Vi synes sådan set, at danske lønmodtagere i den grad har fortjent en god løn.
Vores forhåbning er da også, at vi fremover vil opleve en velstandsfremgang blandt danske lønmodtagere, fordi vi faktisk som land evner at blive dygtigere, producere mere og vinde ind på nogle af de vækstområder, hvor Danmark forhåbentlig har en chance i en global verden.
Det skal ske både ved at skabe nye arbejdspladser, men også ved at få mere ud af det, vi arbejder med.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-08-20:
Tak for det.
Det er mest på grund af skatteministerens beskrivelse af den tidligere regerings skattepolitik, jeg tager ordet.
Skatteministeren svarer på en række spørgsmål, at der er fokus på mellem- og lavindkomsterne, fordi vi i fællesskab øger beskæftigelsesfradraget og løfter grænsen for topskat.
Det er et klart budskab, og det er vi sådan set enige i, og derfor har vi lavet en aftale.
Så er der bare noget, der undrer mig lidt.
Da VK-regeringen sammen med Dansk Folkeparti i 2004 og 2007 indførte beskæftigelsesfradraget og løftede grænsen for, hvornår man skulle betale den daværende mellemskat, var det også til gavn for lav- og mellemindkomstgrupperne og ikke ufinansierede skattelettelser til de rige, som jeg tror skatteministeren fik sagt.
Jeg håber, at skatteministeren vil komme med den erkendelse, at det ikke er noget nyt, at der er fokus på, at det skal kunne betale sig at arbejde, og jeg håber, at skatteministeren vil indrømme, at det var helt centrale elementer, da VK-regeringen indførte et beskæftigelsesfradrag og løftede grænsen for, hvornår man skulle betale mellemskat.
Det var vel ikke skattelettelser til de mest velstillede her i landet.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-08-20:
Tak for goddag mand økseskaft-svaret.
Jeg spurgte ind til et element, der er en udgift i skattereformen, nemlig tredoblingen af beskæftigelsesfradraget for enlige.
Spørgsmålet lød: Er det en tidsel i Det Konservative Folkepartis måde at se på skattereformen på, eller er det et element, som Det Konservative Folkeparti står helhjertet på mål for og også ville have haft med, hvis Det Konservative Folkeparti selv kunne vedtage en skattereform?
Brian Mikkelsen (KF), 2012-08-20:
Vores finansiering til en skattereform er lavere og færre offentlige udgifter.
Vi har en stigningstakst i de offentlige udgifter, som efter vores mening er for høj.
Den måde, vi vil finansiere skattelettelser på, er ved færre offentlige udgifter.
Det har vi lagt en plan frem om, som er meget ambitiøs, som vil tage fat på at sænke marginalskatten betragteligt i det danske samfund, og som samtidig vil gøre det lettere at være dansker og beholde produktion og arbejdspladser i Danmark.
Det vil sige, at vi ville finansiere det ved lavere offentlige udgifter, hvis vi havde 90 mandater.
Stine Brix (EL), 2012-08-20:
Hvis vi nu forestiller os, at vi skruer tiden 10 år frem, altså til 2022, hvor den her reform vil være fuldt indfaset, kunne det sagtens være, at en, der i dag har et arbejde, f.eks. på en industriarbejdsplads, i 2022 mister sit arbejde.
Det kan være, at fabrikken lukker, eller at der er andre former for nedskæringer, som gør, at vedkommende mister sit arbejde.
Den person vil så få nogle dagpenge, som er 13.000 kr. mindre værd om året end det, der ellers ligger i dag.
Hvorfor er det interessant?
Det er det, fordi vi samtidig ser en lønudvikling, som vil gå opad.
Faldet i indtægten for den person, der mister sit arbejde 2022, vil blive større, end faldet er i dag.
Dagpengedækningen vil blive mindre, i forhold til hvad den er i dag.
I dag er dagpengedækningen 64 pct. for en ufaglært, i 2022 vil den være 59,7 pct.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre SF's ordfører: Hvad betyder det for vores arbejdsmarked, som tidligere er blevet rost for at være fleksibelt, samtidig med at vi har en tryghed?
Hvad betyder det for trygheden for de hårdtarbejdende danskere, som i dag har et arbejde, at dagpengedækningen falder?
Jonas Dahl (SF), 2012-08-20:
Konkret vil man have 48.000 kr. mere end i dag.
I det øjeblik, man bliver arbejdsløs, vil man have 48.000 kr. mere på bundlinjen om året, i forhold til det man har i dag.
Man vil også kunne købe præcis de samme varer som i dag, som man har brug for til at forsørge sin familie, endda lidt mere end i dag.
Så købekraften vil sådan set blive bevaret.
Jeg tror, at det helt afgørende for en person, der bliver arbejdsløs, er at bevare nogenlunde den livsstil, vedkommende har, at man rent faktisk kan købe den mad og det brød, man kunne inden man blev arbejdsløs.
Så kan man yde sit bidrage, for det vil man som arbejdsløs, og samfundet vil have brug for det, for alt peger i øvrigt på, at vi vil have behov for alle hænder, når vi ser 10 år frem i tiden.
Så jeg tror og håber på, at vi i den grad har brug for arbejdskraft til den tid.
Stine Brix (EL), 2012-08-20:
Jeg håber, at regeringen bliver langt mere ambitiøs end det, vi hidtil har set.
Altså, forholdet mellem, hvor mange arbejdspladser der skabes og antallet af arbejdsløse, er i den grad stigende, synes jeg.
Ordføreren sagde noget interessant, som vi er meget enige om: Det er vigtigt for de arbejdsløse i en eller anden forstand at kunne opretholde det liv, de har.
Det er netop det, der svækkes, når dagpengedækningen mindskes så markant.
Når man har en højere løn, end man har i dag, og den løn accelererer i forhold til udviklingen af dagpengene, bliver det vanskeligt at opretholde det liv, man har i dag.
Lad os sige, man har købt et hus, men man kan ikke længere betale afdragene på det, fordi faldet bliver så drastisk, når man mister sit arbejde.
Det er der, hvor regeringen virkelig gambler med noget, der er enormt vigtigt, og som vi roses og beundres for i hele verden, nemlig trygheden ved vores arbejdsmarked, som gør, at der er en fleksibilitet.
Jeg tror nemlig ikke, vi vil se, at folk ikke bliver arbejdsløse i fremtiden.
Det vil vi også se i 2022, men hvis vi har et sikkerhedsnet, der griber dem, så de hurtigt kan komme videre, så sker der måske ikke den store sociale katastrofe ved det.
Så hvorfor er det, at regeringen gambler med flexicuritymodellen på den måde, man gør nu, hvor man i den grad udhuler dagpengene?