runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-04-12:
Det sidste var jo meget interessant.
For der kom hr. Karsten Lauritzen til at sige, at han synes, at det er helt legalt at sige, at når man er kroniker, belaster man også det her samfund, og så skal man ikke have nogen rettigheder.
Jeg taler ikke om, at der skal tages specielt hensyn til kronikere, eller at der skal gøres noget specielt for kronikere.
Jeg stiller bare det meget, meget simple spørgsmål: Hvis man i øvrigt lever op til alle de krav, der bliver stillet, både når det gælder permanent ophold, og når det gælder regeringens forslag her om familiesammenføring, er det så rimeligt, at man, fordi man er så uheldig at have en kronisk sygdom, eksempelvis astma, og nødvendigvis må få et tilskud på grund af den her astma, så bliver forhindret i at kunne få en familiesammenføring og i at kunne få et permanent ophold?
Men på Venstres vegne fik vi nu at vide af hr. Karsten Lauritzen, at det synes man sådan set er o.k., for de belaster jo samfundet, ved at de er kronikere og dermed får medicintilskud.
Det var det, der kom ud af spørgsmålet.
Så har jeg i øvrigt ikke sagt, at vi ville komme med noget beslutningsforslag.
Det, jeg sagde til hr. Karsten Lauritzen, og som jeg til enhver tid står ved, var, at jeg gerne – hvor det end måtte være – tager en debat med hr. Karsten Lauritzen om pointsystemet.
Det har jeg overhovedet ikke nogen problemer med.
Spørgsmålet er, vil jeg sige til hr. Martin Henriksen, om vi måske er i samme båd.
Jeg er da meget i tvivl, om der er flertal for regeringen og Dansk Folkepartis forslag her – det må vi se, hvis vi nogen sinde når hen at trykke på knapperne.
Men det forhindrer ikke, at Socialdemokratiet sammen med SF har været meget præcis på det her område.
Vi har sagt, at det uddannelsessnobberi, som regeringen og Dansk Folkepartis forslag er udtryk for, og de mange usikkerhedsmomenter, som det giver for en række danskere, ønsker vi ikke.
Vores mål med det her er at fastholde de krav, vi i øvrigt kender, og så lægger vi til, at man skal vide, at hvis man gerne vil være i Danmark, gerne vil leve sit liv i Danmark, så skal man forberede sig på at være en del af det danske samfund.
Derfor har vi opstillet fem parametre, hvor man skal kunne krydse sig af ved de to.
Det er for at sende et signal om, at det at komme til Danmark også betyder, at man skal være en del af uddannelsesmarkedet, jobmarkedet – i det hele taget være en del af det danske samfund.
Så for os handler det om integration, og det tror jeg er det klogeste og det rigtigste.
Martin Henriksen (DF), 2011-04-12:
Jo, men sagen er jo den, at regeringen og Dansk Folkeparti har fremlagt et lovforslag.
Vi har en aftale, som vi lægger frem – der kommer jo et valg om ikke så forfærdelig lang tid – og så kan folk se, hvad det er, vi ønsker at gennemføre i Danmark.
Så er spørgsmålet bare det enkle: Hvad ønsker Socialdemokratiet, Socialistisk Folkeparti, Det Radikale Venstre og Enhedslisten så at gennemføre?
For det står jo klart for enhver, at Socialdemokratiet klart har tilkendegivet over for Det Radikale Venstre, som er imod vores pointsystem og imod Socialdemokraternes pointsystem, at det er det socialdemokratiske pointsystem, der skal gennemføres.
Det vil sige: Det Radikale Venstre får ingen indrømmelser; det har hr. Henrik Sass Larsen jo tilkendegivet meget klart.
Spørgsmålet er så: Hvordan vil man så finde flertal for den politik, som Socialdemokraterne sammen med SF ønsker at føre, når både Det Radikale Venstre, som ønsker at lempe endnu mere end Socialdemokraterne, ikke kan få indflydelse, og Enhedslisten dermed heller ikke kan få indflydelse?
Hvordan ønsker man så at få gennemført sin politik?
Det er det ene spørgsmål.
Er det kun for højtuddannede?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-04-12:
Jeg tror nu ikke engang, at det har været refereret i nogen formiddagsavis.
Det har jeg ikke nogen problemer med.
Men jeg må sige til hr. Karsten Lauritzen, at det første spørgsmål vidner lidt om, at ordføreren ikke helt har forstået pointen her, ligesom ministeren ikke forstod den, da vi havde debatten for en uges tid siden.
Vi taler ikke om, at man ikke er beskyttet af internationale konventioner, hvis man er kronisk syg, eller som ministeren antydede, da vi havde debatten, at vi synes, at bare fordi man var kronisk syg, skulle man også have lov til at have permanent ophold.
Det er jo slet ikke det, vi taler om.
Vi taler om, at fordi man har en kronisk sygdom og f.eks. får tilskud til astmamedicin, bliver man nægtet retten til at kunne få permanent ophold.
Så bliver man nægtet retten til at kunne få familiesammenføring.
Det er det, vi taler om, må jeg sige til hr. Karsten Lauritzen.
Vi har aldrig nogen sinde indtil nu fået et svar på spørgsmålet om det rimelige i det, og det kan jeg godt forstå at vi ikke har fået et svar på, for jeg synes, at det svar må være meget vanskeligt at finde.
Villy Søvndal (SF), 2011-04-13:
Men det forekommer nu underligt at sige, at man gør det her for at værne om velfærden, når en del af aftalen er, at man har indskrevet et mål om, at de offentlige udgifter, der i dag fylder 29 pct. af BNP, skal reduceres med to procentpoint ned til 27 pct. af BNP.
Det er jo fint i en situation, hvor der er vækst, for det er jo en meget fleksibel aftale, afhængig af væksten i den private sektor, men når man samtidig ved, at der er lagt op til nulvækst i de kommende år – jeg antager, at regeringen fastholder nulvæksten i den offentlige sektor, med den konsekvens, vi har set, over for ældre, der får forringet deres hjemmehjælp, over for folkeskoler, hvor stadig flere dumper ned på minimumstimetallet, over for hospitaler, hvor der fortsat nedlægges stillinger – så er det vel den situation, som statsministeren betegner som at beskytte velfærden.
Jeg tror slet ikke, at de kan genkende, at det, der sker nu med en række yderligere velfærdsforringelser, skulle være gjort af hensyn til at beskytte velfærden.
Og det er jo derfor, at vi stiller spørgsmålet igen: Er det ikke skattelettelser, der igen er regeringens politik?
Man vil bare ikke sige det nu før et valg.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-04-13:
Jeg bliver nu stillet et spørgsmål i Folketingssalen, hvor jeg skal måle tyngden på tre konservative partiformænd; det er jo meget, meget interessant.
Må jeg ikke bare sige til hr. Villy Søvndal, at formålet med reformpakken, der blev lagt frem i går, er at sikre velfærden i det danske samfund.
Den er nemlig under pres.
På grund af den krisestyring, der har været, hvor vi har fremrykket offentlige investeringer, givet skattelettelser, forbedret kredittider, forbedret eksportkreditordninger, lavet renoveringspuljer og andet,
er vi nu kommet fri af krisen med en arbejdsløshed, som er meget lavere end den, alle gik og frygtede – lavere, end den på noget tidspunkt var under Poul Nyrup Rasmussens regering.
Men jeg indrømmer jo også, at den genopretningspakke, vi har lavet, selvfølgelig har haft en omkostning, og vi har her haft et par år, hvor der ikke har været råd til at udvikle velfærden.
Det vil jeg gerne lave om på.
Og derfor er der ikke plads til skattelettelser inden for rammerne af det, der er blevet foreslået i går.
Det fremgår i øvrigt også af udspillet.
Villy Søvndal (SF), 2011-04-13:
Når spørgsmålet om skattelettelser er interessant, er det jo, fordi man i går i Berlingske Tidende kunne læse, at vicestatsministeren åbnede op for en ny runde skattelettelser.
Nu kan Venstres formand, statsministeren, selvfølgelig godt hævde, at man normalt har meget godt greb om De Konservative, at man normalt fra Venstres side kan styre deres udfald, og det er jeg enig i.
Som generel betragtning tror jeg at det er rigtigt, at statsministeren har meget godt fat i De Konservative, når de skejer ud.
Men lige præcis på det her område må man bare medgive, at De Konservative har en særlig magi.
De Konservatives tidligere formand, hr. Bendt Bendtsen, fik gennemført skattelettelser, og fru Lene Espersen fik gennemført skattelettelser, og kan man virkelig forestille sig, at vicestatsministeren, den nuværende formand, ikke har samme tyngde som sine to forgængere?
Derfor vil jeg sige til statsministeren, at det jo er relevant at diskutere.
Nu laver man en nedskæringspakke, der rammer efterlønnere, der rammer folk, 0,5 millioner mennesker, der får udskudt deres pension, der rammer studerende osv. osv.
Og så er det da interessant at vide, at hvis historien går, som den plejer at gå, plejer De Konservative at trumfe deres vilje igennem, hvad angår spørgsmålet om skattelettelser.
Hvad skulle grunden være til, at de ikke kan det den her gang?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-04-13:
Med al respekt for Folketinget er det ikke altid, man får noget ud af at komme ned og stille spørgsmål her i Folketingssalen.
Altså, statsministeren ønsker hverken at se mig ind i øjnene – og det får så være, hvad det er – eller vicestatsministeren og sige: Der bliver ikke givet skattelettelser.
Det kan vi ikke få et svar på i dag.
Hvorfor er det så svært at svare på det?
Er det, fordi statsministeren skjuler noget?
Er det, fordi efterlønsmodtagerne skal have taget deres efterløn, ligesom folkepensionisterne skal have senere folkepension, så der netop på et andet tidspunkt bliver råd til at give de her skattelettelser?
Det er vores holdning til det her, for det er lige præcis det, regeringen har gjort før.
Det kan godt være, at statsministeren ikke ønsker at tale om fortiden – det kan jeg sådan set godt forstå, eftersom den økonomiske politik, man har ført, har været så fejlagtig, og fordi der har været givet ufinansierede skattelettelser – men det er dog ikke uvæsentligt for befolkningen at se meget, meget tydeligt, at man vil gøre præcis det samme, som man har gjort hidtil, nemlig at man vil forlange nogle forringelser af helt almindelige borgere, som ikke har gjort noget som helst i forhold til den økonomiske krise, og at man vil bruge pengene på skattelettelser.
Og det har jeg ikke kunnet få afkræftet i dag.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-04-13:
Det vil jeg også meget gerne svare på.
Det er sådan, at der i den fuldt finansierede skattereform, som blev aftalt i 2009, hænger nogle skattelettelser, som vi frøs ned i forbindelse med »Genopretningspakken«, og som fru Helle Thorning-Schmidt jo også har taget til indtægt.
Det er faktisk det eneste rigtige finansieringselement, der er i »En Fair Løsning«.
Det er jo bestemt mit ønske og min ambition, at de skattelettelser, som er fuldt finansierede af danskerne selv, bliver tøet op igen.
Så jeg både håber, tror og regner med, at de skattelettelser, som var aftalt i 2009, og som er fuldt finansierede, men som er sat på standby for at samle den umiddelbare kriseregning op, kan komme til udbetaling.
Selvfølgelig håber jeg det.
Jeg synes, det er lidt trist at blive ved med at skændes om fortiden.
Jeg har jo det udgangspunkt, at man må lede landet herfra, hvor vi er nu.
Og det er jo spændende at snakke om, hvad der har været finansieret og ufinansieret – de skattelettelser, regeringen har givet gennem årene, har været fuldt finansierede.
Jeg har da i øvrigt også noteret mig, at det provenu, vi har brugt til at give skattelettelser for, i hvert fald ved en enkelt lejlighed også har optrådt i Socialdemokratiets finanslovforslag med et ønske om at finansiere nogle velfærdsrettigheder – men så har nogle af de velfærdsrettigheder, Socialdemokratiet på et eller andet tidspunkt har bedt Folketinget om at stemme om, måske også været ufinansierede.
Måske fik vi her forklaringen på, hvorfor der er den her uenighed, for nu står hr. Villy Søvndal og siger, at han antager, at der er nulvækst.
Jo, men så kan jeg godt forstå, at vi diskuterer forbi hinanden.
Altså, for hele den her reformpakke går jo sådan set ud på, at vi kommer fri af nulvæksten – den nulvækst, som vil være alternativet, hvis ikke vi laver reformer.
Uden reformer vil der være udsigt til noget, der ligner nulvækst i de kommende 10 år.
Med reformpakken vil det være muligt for os, når »Genopretningspakken« er overstået, at få realvækst igen: 0,8 pct. om året, på niveau med det, som efter min bedste hukommelse var det, Poul Nyrup Rasmussen opererede med i sin 2010-plan.
Det er fire friske milliarder om året.
Det er ikke nulvækst, det er vækst.
Det er holdbar vækst.
Det er finansieret vækst.
Så der må være en eller anden misforståelse.
Jeg ved ikke, hvor den er opstået, men jeg er da glad for, at jeg så har haft mulighed for at afklare det her i dag.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-04-13:
Nu er vi jo ikke de eneste, som ikke har godtaget regeringens forklaring om, at skattelettelserne i 2004 og 2007 var finansierede.
Det var de ganske enkelt ikke, og lige meget hvor mange gange statsministeren prøver at sige det, så bliver de altså ikke mere finansierede af det.
I vismandsrapporten fra efteråret 2007 står der: »Bortset fra et lille finansieringsbidrag fra indekseringen af energiafgifterne er skattelettelserne ikke finansierede på kort sigt«.
Så skriver økonomiprofessor og tidligere overvismand Peter Birch Sørensen: »Det er også velkendt, at man både i 2004 og 2007 vedtog ufinansierede skattelettelser«.
Derfor må statsministeren tilgive os, at vi er lidt bekymrede for, at man vil forsøge at gøre det en gang til, altså at man vil give skattelettelser for de forringelser, man gennemfører over for pensionisterne, og afskaffelsen af efterlønnen, og at man ikke vil sige det rent ud.
Nu sagde statsministeren jo en hel masse, men jeg fik ikke svar på mit spørgsmål.
Kan statsministeren garantere, at der ikke bliver givet skattelettelser frem mod 2020?
Det er et enkelt, kontant spørgsmål, som egentlig bare kræver et enkelt, kontant svar.
Frank Aaen (EL), 2011-04-13:
Som andre har været inde på, fattes riget penge, og derfor bliver der skåret ned i uddannelsesstøtten, i efterlønnen, der skal spares på førtidspensionen, der er en stram økonomi ude i kommunerne, og der skal være en højere pensionsalder.
Det var det, vi hørte om i går.
Altså, jeg har lige gennemført en ny undersøgelse: Q8, Nestlé, Unilever, Kraft Foods, Kelloggs, Fujitsu, Leaf – 0 kr. i skat, igen i år.
I helt op til 28 år har et multinationalt selskab undladt at betale skat i Danmark.
Så var vi jo faktisk blevet så glade, fordi regeringen med den tidligere skatteminister havde indkaldt Folketingets partier til forhandlinger om, hvordan vi kunne stramme reglerne, stramme indsatsen over for de multinationale selskaber for at få et betydeligt milliardbeløb i kassen.
Det var forhandlinger, som ved et tilfælde ikke blev afholdt til aftalt tid, men som der skulle indkaldes til, og som oven i købet var forberedt med et meget grundigt notat fra Skatteministeriet, hvor man opregnede en hel stribe af forskellige forslag, der kunne gennemføres for at sikre, at de multinationale selvfølgelig kommer til at betale skat i Danmark, for det skal de naturligvis.
Så kommer der en ny skatteminister, og dagen efter er de her forhandlinger aflyst og erstattet med et orienteringsmøde om, hvad regeringen gør, men intet om, hvad man yderligere vil gøre for at få de her multinationale selskaber til at betale skat.
Er statsministeren enig med den nye skatteminister i at aflyse forhandlinger med Folketingets partier, der kunne have ført til, at de multinationale selskaber kom til at betale noget mere i skat?
Var den aflysning klog, når man mangler penge?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-04-13:
Vi har et skattestop, og det står vi fast på.
De reformer, vi i øvrigt har foreslået, har jo ikke det sigte at ramme nogen.
Det er reformer, der har det sigte at skabe forudsætningerne for, at vi kan vedligeholde og udbygge det her samfund.
Når vi foreslår en førtidspensionsreform, er det sådan set, fordi vi synes, det er menneskeligt uholdbart at se på unge mennesker, der parkeres på en livslang førtidspension.
Når vi foreslår en SU-reform, er det, fordi vi synes, det er en god idé at give vores SU-system et drej, så de unge bliver lidt hurtigere færdige og kommer ud at arbejde, så vi kan investere noget mere i folkeskolen.
Derfor er jeg også så glad for, at når det handler om det, der for alvor betyder noget økonomisk, nemlig tilbagetrækningsreformen, er der hundrede procents sammenfald mellem regeringens position og Det Radikale Venstres position.
Så kan vi selvfølgelig godt bruge mange kræfter på at se, om vi kan finde nogle andre områder, vi kan diskutere og blive uenige om.
Vi kan også glæde os over den her enighed og så hver især gøre, hvad der står i vores magt, for at sikre et bredt flertal.
Regeringen har haft et tæt samarbejde med Dansk Folkeparti om den økonomiske politik hele vejen, og jeg vil gerne give det tilsagn, at jeg da vil gøre, hvad jeg kan, for at prøve at fremme vores fælles synspunkt i relation til Dansk Folkeparti.
Og hvis fru Margrethe Vestager så vil gøre det samme i forhold til Socialdemokratiet, er det jo der, nøglen ligger.
Det Radikale Venstre og regeringen er enige, Dansk Folkeparti møder konstruktivt ind til forhandlingerne uden ultimative krav, så nøglen ligger hos Socialdemokratiet.
Skulle vi ikke bruge vores kræfter på det?
Margrethe Vestager (RV), 2011-04-13:
Det, at man ikke kan spise mursten, tror jeg at der er rigtig, rigtig mange finansielle institutioner som vil være helt uenige med statsministeren i.
Når jeg bliver lidt ærgerlig over statsministerens svar, er det, fordi statsministeren manipulerer og siger: Jamen lige nu i den konkrete situation ... .
Statsministeren har lige netop sagt i sit oplæg til hele den her debat, at vi nu står mere gunstigt, at vi nu skal se fremad, fordi vi har et problem frem til 2020.
Det, statsministeren så tilbyder befolkningen, er, at vi bliver ved med at gældsætte os – forhåbentlig i mindre grad, men vi bliver ved med at gældsætte os – og i 2020 er der balance, og så fortsætter gældsætningen derefter.
Det siger jo kun noget om alvoren i den situation, vi står i, at det, man kan levere fra regeringens side, er, at vi ét år inden for de næste 10 år vil være i balance.
Resten af tiden vil vi gældsætte os, og derfor er statsministerens mantra om tro, håb og gældsætning i virkeligheden statsministerens eget.
Så alvorlig er situationen, og jeg beklager også, at heller ikke Radikale Venstre kan bringe balance med det samme – sådan er det.
Jeg synes, det er tankevækkende, at statsministeren siger: Det går ikke nu.
Nej, men det, vi diskuterer, er 2020, og jeg forstår fortsat ikke, at statsministeren vil lade studerende, førtidspensionister, efterlønnere, almindelige pensionister, børnefamilier og andre mennesker bidrage til at håndtere den her dybt alvorlige situation, Danmark står i, samtidig med at statsministeren afsætter 4 mia. kr. til fortsatte skattelettelser til boligejerne.
Det, der gør det lidt tricky, er, når statsministeren på den måde bøjer det danske sprog, for regeringen har nu nedsat boligskatten fra ca. 1 pct. til 0,6-0,7 pct.
Det er fair nok, sådan er det, og det har jeg ingen ambitioner om at forsøge at rulle tilbage eller sætte op eller noget som helst i den stil.
Jeg siger bare så jordnært og så ydmygt, som det næsten kan gøres: Det at fortsætte med at lette skatten på boliger, det endda at have afsat, hvad der svarer til 4 mia. kr., for at gøre det er mere, end hvad der skal hentes ind på SU, og det er mere, end hvad der skal hentes ind på førtidspension.
Det kan jeg slet ikke få til at nå sammen.
Jeg kvitterer meget gerne for, at der er enighed mellem Radikale Venstre og Venstre og Konservative om at ville afskaffe efterlønnen.
Det ærgerlige ved det er jo så, at hvis vi skulle stemme om det her i dag, ville der ikke være flertal for det, fordi hverken Socialdemokraterne eller Dansk Folkeparti, som også er med i forliget, går ind for det, så det må vi jo tage på fredag.
Det her handler om den store plan og regeringens vilje til at fortsætte skattelettelsen på boliger, samtidig med at skattelettelsen på arbejde er indefrosset og risikerer at blive permafrost.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-04-13:
Vi planlægger ikke med nogen skattelettelser til boligejerne, vi arbejder med et skattestop.
Det er da heldigvis en meget gammel nyhed, at regeringen har et skattestop, og det værner vi om.
Og de økonomiske afledte effekter af et skattestop har vi taget højde for i reformpakken.
Så vi opererer ikke med at sætte skatten på boliger ned, men vi opererer altså heller ikke med det, fru Margrethe Vestager gør, nemlig tanken om at sætte den op.
Det gør vi ikke.
Det, der er hovedomdrejningspunktet her, er en tilbagetrækningsreform.
Vi skal ikke føre forhandlingerne her, de starter på fredag, og jeg glæder mig utrolig meget til det, for jeg kan jo se, at der er hundrede procents sammenfald mellem regeringens og Det Radikale Venstres synspunkter på hele spørgsmålet om tilbagetrækning, så det er jo på den flade hånd at blive enige om det.
Så er det da muligt, at vi ikke også kan blive enige om at sætte boligskatterne op – det kan vi ikke blive enige om – men det skal jo ikke ødelægge, at vi er enige om noget så centralt som en tilbagetrækningsreform.
Margrethe Vestager (RV), 2011-04-13:
Nu har jeg med stor interesse fulgt første del af debatten i dag, og en af de ting, som jeg synes er mærkelig, er den her snak om, at der ikke bliver givet skattelettelser, for i statsministerens plan er der jo afsat 4 mia. kr. til fortsatte skattelettelser til boligejerne.
Det er 4 mia. kr., som i meget vid udstrækning vil tilfalde de rigeste boligejere, og det er skattelettelser, som regeringen ønsker at give, samtidig med at lettelser i skatten på arbejde er indefrosset.
Det har jeg meget svært ved at få til at hænge sammen med den alvor, som statsministeren lægger for dagen, når han siger, at alle kommer til at bidrage: de studerende, førtidspensionisterne, efterlønnerne, folkepensionisterne og børnefamilierne i »Genopretningspakken«.
Jeg synes, det ville være rigtigst at sige: Jamen hvis der ikke er nogen skattelettelser, er der ikke nogen skattelettelser, heller ikke for boligejerne.
Jeg synes, det ville klæde statsministeren at følge sin egen logik og sige: Jamen hvis alle skal betale, skal alle betale, og derfor aflyser vi skattelettelserne, også dem, der skal gives til boligejerne.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-04-13:
Genopretningspakken løser halvdelen af den udfordring, Danmark står med.
Genopretningspakken betyder, at vi regulerer for lønstigninger og prisstigninger i 2011, 2012 og 2013.
Oven i det laver vi nu reformpakken, som betyder, at vi herefter kan vedligeholde, udvikle, udbygge velfærden – moderat, det indrømmer jeg gerne, men til gengæld er det med rigtige penge.
Det er ikke fugle på taget, det er ikke tro, håb og gældsætning.
Det er det, det går ud på.
Det er hele formålet, og derfor er der ikke skattelettelser i det her.
Jeg ved godt, at hr. Villy Søvndal har en sådan nærmest ideologisk modstand mod skattelettelser, og på et tidspunkt er det jo interessant at få afklaret, om ikke den her voldsomme modstand, man mærker, både hos fru Helle Thorning-Schmidt og hos hr. Villy Søvndal, over de skattelettelser, regeringen har givet a tre omgange, så ikke sætter sig i et synspunkt om, at de skal rulles tilbage.
Det er jo åbenbart nærmest en forbrydelse, vi har begået mod danskerne, at give tre gange fuldt finansierede skattelettelser.
Så tag dem da tilbage.
Villy Søvndal (SF), 2011-04-13:
For helt at få sikkerhed for, at det, sætningen betød, var, at regeringen i 2012 og 2013 aflyser nulvæksten i den offentlige sektor, vil jeg spørge: Var det det, statsministeren sagde?
Det tror jeg da vil glæde mange her tæt på, at der skal laves kommunale forhandlinger, men det var formentlig ikke det, statsministeren sagde, eller var det?
Så vil jeg godt vende tilbage til diskussionen om De Konservative.
Kan statsministeren ikke godt forklare, hvordan det kan være, at statsministeren vurderer, at Barfoed skulle være den første konservative formand – af de tre seneste – der ikke er i stand til det, som de to forrige var i stand til, nemlig at sikre, at skattelettelser blev sat igennem?
Det tror jeg virkelig undrer.
Er han efter statsministerens opfattelse svækket i regeringen i forhold til de to foregående, som var i stand til at kæmpe det her igennem?
Eller hvad er grunden til, at statsministeren vurderer, at lige præcis Barfoed i modsætning til sine to forgængere ikke vil være i stand til at kæmpe de skattelettelser igennem, som altså hans to forgængere var i stand til?