runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Jeg skal bare så stilfærdigt, når nu hr. Kim Andersen gør så meget ud af det personlige ansvar, spørge, om hr. Kim Andersen så også mener, at bankdirektørerne har et personligt ansvar,
ellers forstår jeg det simpelt hen ikke.
Jeg forstår ikke logikken i, at når bankdirektørerne har truffet en række forkerte beslutninger, der betyder, at pengene fosser ud af bankerne til spekulanter, så er der intet personligt ansvar - man kan ikke engang sætte spørgsmålstegn ved, om de skal have alle deres bonusordninger; der er intet personligt ansvar - men bankkunden, der, fordi han er blevet arbejdsløs, ikke har råd til at betale på sit boliglån og ikke kan få en ordning i sin bank, fordi banken har lukket for kreditten på grund af alle de penge, de har tabt på spekulanterne, har et personligt ansvar, kan jeg forstå.
Det hænger bare ikke helt sammen for mig, så jeg vil bare høre hr. Kim Andersen, hvorfor han mener at skatteborgerne skal betale for bankdirektørernes beslutninger, men at man ikke skal gå ind og sikre rådgivning til den, der er blevet arbejdsløs.
Kim Andersen (V), 2009-04-21:
Jamen jeg køber ikke spørgerens præmis, for jeg har jo netop ikke sagt, at vi ikke skal foretage os noget i forhold til den almindelige borger, den arbejdsløse eller den syge, som kommer i økonomiske problemer, og som skal have gældsrådgivning osv.
Det er jo derfor, regeringen har taget en række tiltag; det er jo det, der er redegjort for i forbindelse med den foregående sagsbehandling, og som også vil blive det i forbindelse med den kommende.
Der er jo taget en lang række initiativer.
Når det drejer sig om bankdirektøren, ja, så er der jo tale om kontraktlige forhold.
Hvis de er overskredet, går jeg ud fra, at bestyrelsen skrider ind.
Hvis de ikke er i overensstemmelse med banklovgivningen, går jeg ud fra, at Finanstilsynet skrider ind.
Endelig kan der jo rejses civilt søgsmål mod de ansvarlige bestyrelser og for den sags skyld mod bankernes direktioner.
Det er der jo klare regler for.
Men det er jo ikke det samme som at sige, at alle, også dem, der er bankdirektører og sidder i en banks bestyrelse, har et ansvar, også et personligt ansvar, og det også kan gøres gældende.
Vivi Kier (KF), 2009-04-21:
Uanset hvornår jeg står i salen, synes jeg, at jeg plejer at deltage i de debatter, der er, og jeg gør det altid gerne med glæde.
Socialdemokraterne har stillet de her tre forslag, og i det allersidste forlag står der, at det skal ses som en samlet pakke.
Men forslagene er jo ikke mere omfattende, end at jeg synes, jeg vil påpege, at det ville have klædt Socialdemokraterne, at de havde samlet dem i ét forslag, som vi så kunne have behandlet.
Som jeg sagde under B 33, og som jeg også har tilkendegivet i dag, er det da et område, vi skal følge nøje.
Når hr. Benny Engelbrecht spørger, som han nu spørger, uden at vide, hvad det vil ende med at vise, kan jeg sige, at det er et meget hypotetisk spørgsmål, og det svarer jeg ikke på.
Men alle de tiltag, jeg som politiker er med til at sætte i gang, følger jeg også gerne, og jeg tager gerne ved lære af det, som de måtte vise.
Og først og fremmest glæder jeg mig rigtig meget til at se hele den kulegravning, som erhvervs- og økonomiministeren har sat i gang, og hvor hun også har fået hele den finansielle sektor med til at gå ind og kigge på, hvad det er, vi kan gøre.
Allerede der er der sket fremskridt.
Ja, det skal have vores bevågenhed.
Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Jeg synes, det er rigtig vigtigt at snakke om personligt ansvar.
Jeg kan så bare godt undre mig en lillebitte smule over, at det kun er det personlige ansvar for de mennesker, der har taget lån, men ikke noget personligt ansvar for de bankdirektør, der har lånt masser af penge ud til folk, der i kæmpe erhvervseventyr viser sig ikke at kunne betale, så bankerne er ved at gå nedenom og hjem, og ikke noget som helst personligt ansvar for de politikere, der har liberaliseret finansmarkedet totalt, så der ikke er nogen styring på det osv.
Det er jo derfor, at man i de andre nordiske lande har indført offentlig gældsrådgivning.
Det har man gjort, fordi man har sagt: Vi har som politikere et ansvar
; når vi har liberaliseret markedet, så det er blevet meget nemmere at låne, og når vi bygger hele samfundets indretning på, at folk skal tage lån, for at samfundet kan hænge sammen med boligmarkedet osv., så har vi også et ansvar for at sikre, at folk så også kan få noget råd og vejledning, hvis de kommer i klemme.
Nøjagtig ligesom man på alkoholområdet, på spilområdet osv. er gået ind og har sagt: Vi har et ansvar; fordi vi har et samfundsproblem, har vi også et ansvar for at sikre, at der er nogle muligheder for at hjælpe dem, der kommer i klemme.
Vivi Kier (KF), 2009-04-21:
I Det Konservative Folkeparti tager vi skam alting alvorligt og seriøst og prøver at behandle det ordentligt og seriøst.
Det gør vi også, når det drejer sig om finanspolitikken, og hvordan vi får vores samfund til at fungere, således at det hele ikke går i stå.
Med hensyn til hele den finanspolitiske del vil jeg sige, at jeg ikke er finansordfører, så den skal jeg ikke lige gå ind og kommentere yderligere på.
Men jeg synes overhovedet ikke, der er noget odiøst i at snakke om ansvar.
De mennesker, der kan finde ud af at løse deres udfordringer selv, har det jo også bedst med dét, men jeg er altid villig og altid garant for at gå ind og give en understøttende hånd til de mennesker, hvor det hele sejler og de ikke kan se en udvej på deres problemer.
Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Jeg synes da, det lyder rigtig godt, hvis fru Vivi Kier siger, at samfundet skal gå ind at give folk en hånd, så folk kan få hjælp til at få løst deres problemer, i stedet for at problemerne bliver meget større.
Det er jo det, man har gjort i de andre nordiske lande i mange år med gældsrådgivning, ligesom vi i Danmark i mange år har haft tilbud om, at man kan komme og få hjælp, hvis man har alkoholproblemer, eller hvis man har problemer i forhold til spil eller mange andre ting.
Her har vi sagt, at man kan komme og få noget hjælp, og hvis man har sociale problemer, kan man komme og få rådgivning om det.
Så jeg synes da, det er fint, hvis Det Konservative Folkeparti nu siger, at de også mener, at man skal have mulighed for at komme og få hjælp, hvis det er økonomiske problemer, der er tale om.
Så er vi kommet rigtig, rigtig langt.
Hvis det er en ny holdning hos De Konservative, vil jeg virkelig glæde mig meget over det, fordi det jo er det første og allervigtigste skridt, at man begynder at sige: Ja, økonomiske problemer er det lige så vigtigt at få rådgivning om som om sociale problemer, alkoholproblemer eller andet.
Vivi Kier (KF), 2009-04-21:
Nogle gange hører man de svar, man gerne vil høre.
Ja, jeg synes, det er vigtigt, at folk kan komme ind at få rådgivning.
Der må jeg igen vende tilbage til, at det godt kan være, at fru Line Barfod mener, banker er noget frygteligt noget og nogle onde mennesker, men rigtig mange banker er altså villige til, hvis man går hen og snakker med dem, at prøve at hjælpe med, hvordan man kan løse den udfordring, man står over for.
Så er der igen rigtig, rigtig mange velfungerende mennesker, som ikke kan lide at gå hen i deres bank og optage lån, som i stedet for har optaget tonsvis af forbrugslån alle mulige andre steder.
Der kan man altså også gå i sit pengeinstitut.
Så har vi altså også en masse frivillige organisationer, hvor man som borger kan henvende sig og sige: Jeg kan ikke lige overskue det her, og få noget hjælp.
Ja, jeg vil gerne være med til at sikre, at mennesker har et sted, hvor de kan gå hen at spørge om råd og vejledning.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-04-21:
Men jeg hørte i hvert fald en mere positiv stemning herfra, end jeg hørte fra Dansk Folkeparti, og det synes jeg i sig selv er ganske godt.
Jeg synes, det, der måske lidt mangler, og som er humlen, er at erkende, at de 16 mio. kr., som er afsat i satspuljen, som SF også er en del af, fordi vi synes, det er en god idé med den rådgivning, ikke er nok.
Det er derfor, det her forslag er relevant.
Mener ordføreren, at de 16 mio. kr. er nok, eller er ordføreren ganske klar over, at det langtfra er nok i forhold til de henvendelser, der er?
Vivi Kier (KF), 2009-04-21:
Jeg skynder mig at takke for de første pæne ord.
Så det tager jeg til mig.
Så kan man jo spørge: Hvornår er nok nok?
Er 16 mio. kr. nok?
Skal vi op på 32 mio. kr.?
Jeg har adskillige gange i forskellige sammenhænge stået og diskuteret med Socialistisk Folkeparti, og der er beløbene ligesom aldrig nok.
De 16 mio. kr., som satspuljepartierne fandt frem til og afsatte, synes jeg det er lidt tidligt og lidt hurtigt at fru Pia Olsen Dyhr er ude at sige overhovedet ikke er nok.
Det er dårligt kommet i gang.
Vi ved faktisk ikke rigtig endnu, hvordan det virker.
Det skal da følges tæt og nøje, og så finder vi ud af det.
Men jeg er i hvert fald ikke vidende om, at det allerede nu har vist sig, at der er en kæmpe storm, og at pengene for første år allerede er brugt op, overhovedet ikke.
Så det skal jeg ikke bevæge mig ud på, men jeg vil selvfølgelig spørge i Socialministeriet, hvordan det går.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-04-21:
Et realkreditinstitut oplyser, at der er over 200.000 danskere, der har overgældsat sig.
Tro mig, 16 mio. kr. er langtfra nok.
Det kan godt være, at det er, fordi jeg normalt er trafikordfører og er med til at snakke om 5 mia. kr. til det ene og 2 mia. kr. til en eller anden motorvej, som nogle gerne vil have osv. osv., at jeg synes, 16 mio. kr. ikke er det helt store beløb.
Jeg synes i hvert fald, at det bør vække til eftertanke, at der er 200.000 danskere, der har overgældsat sig.
Dem skal vi finde en løsning for, for det er ikke kun deres problem.
Det er også samfundets problem, når de går fra hus og hjem.
Når de står og ikke har noget sted at gå hen, ender de jo også med at blive en belastning, hvis man skal se på det sådan kynisk fra samfundets side.
Når ordføreren siger, at de fravælger at gå ned i deres eget pengeinstitut og hellere vil gå ud at låne andre steder, synes jeg måske, det er en smule ekstravagant.
Det er jo sådan, at mange af de her mennesker ikke kan låne i deres pengeinstitutter eller banker, fordi de ikke bliver godkendt som gode låntagere, og så finder de selvfølgelig andre veje.
Sådan er det jo, når man er fattig.
Vivi Kier (KF), 2009-04-21:
Nu har jeg i mine år lavet rigtig, rigtig meget frivilligt socialt arbejde og færdes blandt rigtig, rigtig mange forskellige mennesker.
Fru Pia Olsen Dyhr har fuldstændig ret.
Der er stor, stor forskel på de over 200.000 mennesker, der er overgældsatte.
Det er vi helt enige om.
Der er dem, som stort set ikke har noget at gøre med.
Så er der dem, som måske bliver nødt til at gå fra hus og hjem.
Der er alle variationer af mennesker inden for det her.
Jeg mener ikke, det er ekstravagant, når jeg står og siger, at der er nogle mennesker, der ikke kan lide at gå ind i deres bank og bede om et lån til en cykel, en bil, eller hvad det nu måtte være, fordi det sidder dybt i de mennesker.
Det er her, hvor jeg er inde og snakke om en holdningsændring.
Vi er nødt til at snakke med hinanden om, hvad man kan bruge sin bank til, hvordan man lægger et fornuftigt budget, hvordan man får det til at hænge sammen, og hvis tingene begynder at skride, at man så reagerer i tide.
Det hjælper jo ikke noget, at vi synes, det er os, der skal påtage os ansvaret for alting.
Jeg vil gerne være med til, at det ansvar smitter lidt af, og at man selv prøver at sige: Hov, nu er der et eller andet, der ikke hænger sammen.
Nogle er måske nødt til at gå fra hus og hjem, fordi de har sat sig i alt, alt for meget gæld.
Bente Dahl (RV), 2009-04-21:
Gældsrådgivning og gældssanering hænger sammen - ja, gør det det?
Man kan sige, at de i højere grad, end tilfældet er i dag, burde gøre det.
I Norge, Sverige og Finland har kommunerne pligt til at sikre adgang til gældsrådgivning for overgældsatte, mens vi her i landet har temmelig begrænsede muligheder for den samme adgang til at få rådgivning, hvis vi har været så uheldige – eller selv er ude om det - at stifte uoverskuelig gæld.
Her i landet har vi private aktører på området.
De tager sig naturligvis betalt for ydelsen, og de yder kun, hvis der er sikkerhed for en gældssanering bagefter.
Den sikkerhed kan ikke være til stede altid, og den skal ikke kobles sammen med gældsrådgivning.
Mennesker i gældsklemme har brug for rådgivning, uanset om den rådgivning kan følges op af en saneringsløsning.
De mennesker, som skaffer sig uoverkommelig gæld på halsen, er helt sikkert en meget sammensat gruppe.
Vi ved ikke ret meget om dem.
I Sverige viser undersøgelser, at cirka 6 pct. af befolkningen befinder sig i denne gruppe.
De undersøgelser viser også, at denne gruppe er overrepræsenteret i sundhedsvæsenet.
Det samme må vi antage er tilfældet i Danmark, men vi har ingen sikker viden om det.
Vi kan se, at antallet af familier, der sættes ud af deres boliger, fordi de ikke betaler husleje, er stigende.
Bag alle de her tal gemmer der sig ulykkelige mennesker og ikke mindst børn i de familier, der er kommet i den her kedelige situation.
Der er en svag stigning i antal gældssaneringer, men talmæssigt er det meget få, vi taler om, helt præcist 2.606 ansøgere i første kvartal 2005, og 2.846, hvoraf 892 fik tilsagn om gældssanering, i første kvartal 2006.
Tænk på alle de skæbner, der gemmer sig bag dem, der ikke får gældssanering, også dem, der får det.
Men dem, der får det, er dog bedre stillet.
Det er ikke kun de primært involverede, det går ud over.
Det koster samfundet ekstra i tabt arbejdsfortjeneste, tabt arbejde og øgede sundhedsudgifter.
Det er et samfundsproblem, også fordi vi skal tage os af hinanden.
Der er et hul her, som samfundet må tage sig af at stoppe.
Det Radikale Venstre er positive over for B 116.
Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Jo, men jeg forstår så ikke helt hr. Kim Andersens lange tale om det personlige ansvar, og at vi andre skulle være ude på fuldstændig at fjerne det personlige ansvar fra folk, fordi vi går ind og taler for, at man skal have en mulighed for at få en offentlig gældsrådgivning, som man har i de andre nordiske lande.
Det var jo det, hr. Kim Andersens indlæg gik ud på, og jeg kan bare ikke få det til at hænge sammen med, at samfundet går ind og giver millioner og milliarder til de banker og bankdirektører, der har truffet en række forkerte beslutninger og ladet pengene fosse ud til spekulanter.
Det hænger bare ikke sammen for mig, at man der siger, at samfundet der er nødt til med det samme at gå ind og give millioner og milliarder til bankdirektører og spekulanter, men at man mener, at det er ret forargeligt, at vi andre taler for, at der skal være en ordentlig gældsrådgivning til alle dem, der kommer ud og får forskellige økonomiske problemer, bl.a. fordi de bliver arbejdsløse her under krisen, og ikke kan få kreditmuligheder, fordi bankerne har lukket for kreditterne.
Colette L. Brix (DF), 2009-04-21:
Forslaget her er identisk med det forrige beslutningsforsalg.
Jeg kan kun gentage, at en arbejdsgruppe er i gang med at se på de problemer, som der nævnes i beslutningsforslaget, herunder om overgældsætning.
Der er derfor ikke brug for en gældskommission.
Skal man gøre noget ved dette problem, skal man starte i skolerne, hvor børnene i undervisningen kan lære om penge, renter og gæld.
Der kan også informeres mere over for forbrugere og de unge om låntagning.
Det sker allerede i dag på internetsiden pengepriser.dk.
Denne internetside, der drives i samarbejde med Forbrugerrådet og Finansrådet, kan eventuelt udbygges med mere information, med gode råd, materialer og f.eks. et panel, som forbrugerne kan rette henvendelse til, hvis de har spørgsmål eller ønsker gode råd.
En mulighed kan også være, at Forbrugerstyrelsen i højere grad informerer om, hvad forbrugerne skal være opmærksomme på, når de optager et lån.
Der er mange muligheder.
Vi støtter ikke forslaget.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-04-21:
Det er de fattige, der kommer i klemme, når gælden i samfundet øges, og vi har en pligt til at sikre, at det ikke sker.
Derfor giver det god mening med en national overvågning af gælden.
For vi har ikke i dag i Danmark et samlet overblik over omfanget af overgældsætning, defineret som gæld, der er så stor, at skyldneren over længere tid ikke har kunnet betale alle afdrag og regninger, og vi ved stort set intet om de konsekvenser, som overgældsætningen har.
De registre som bl.a. RKI, der findes over dårlige betalere, er jo drevet af private virksomheder, og adgangen til data og oplysninger er derfor ikke offentlig.
Den svenske regering har for nylig offentliggjort en rapport, der analyserer gældsætningen i Sverige og de konsekvenser, det har.
Det bør vi jo lære af, for der er meget, der tyder på, at de samme ting gør sig gældende i Danmark.
Overgældsatte er f.eks. mere syge og har derfor flere sygedage.
Overgældsætningen er således et stort, men et uerkendt problem.
Skal man supplere gældsrådgivning med forebyggelse, kræver det altså, at vi har større viden om gældens omfang, årsager og følger.
I England er der f.eks. nedsat et tværministerielt koordinationsudvalg til overvågning af gældsætning, politisk koordination og udarbejdelse af årlige rapporter.
Det kan vi også lære af.
Det er simpelt hen nødvendigt, at vi i de her internationale krisetider og krisetider i Danmark får forøget viden om den danske gældsætning, så der kan sættes ind med virkningsfulde initiativer, der kan reducere omfanget af overgældsætning og de negative konsekvenser.
Derfor foreslår Socialdemokraterne nu, at der etableres en permanent gældskommission, der skal følge overgældsætningen i Danmark og rådgive Folketinget om nødvendige initiativer, og det forslag kan vi i SF godt støtte.
Vivi Kier (KF), 2009-04-21:
Det glæder mig, at det er de samme ordførere, der stadig væk sidder i salen, for som jeg sagde, da vi behandlede beslutningsforslag nr. B 116, har jeg læst i det her beslutningsforslag, at det skulle ses som en samlet pakke, så jeg har tilkendegivet vores holdninger.
Så jeg har ikke yderligere kommentarer, og vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Benny Engelbrecht (S), 2009-04-21:
Jeg skal bare lige - ikke for at være polemisk, men ikke desto mindre stille fru Vivi Kier det oplagte spørgsmål, om hun dermed anerkender, at vi faktisk ikke har den viden, der er nødvendig for i tilstrækkeligt omfang at kunne handle i forhold til området.
Det, jeg hørte, var i hvert fald, at man mener, at arbejdsudvalget er det, der skal finde frem til løsninger.
Kim Andersen (V), 2009-04-21:
Det er korrekt forstået, at vi mener, at det her område skal betragtes med den største seriøsitet, og at vi er tilfredse med de tiltag, regeringen har taget, herunder at der er nedsat den pågældende arbejdsgruppe til at overvåge og varetage tingene fremadrettet.
Det er vores melding i dag, og det vil det også være i morgen, og hvad der ellers refereres til fra for måneder siden, skal jeg ikke her svare på eller tages til indtægt for.
Jeg ved i øvrigt heller ikke, hvad det er for en kilde, der henvises til fra spørgerens side, men det her er Venstres stillingtagen i den foreliggende sag.
Bente Dahl (RV), 2009-04-21:
I de lande, vi normalt sammenligner os med, er lånemarkedet langt mere reguleret end i Danmark.
I Danmark har vi ikke et samlet overblik over omfanget af overgældsætning, men vi har tal, der er alarmerende, og en stigning i antallet af udsættelser fra boliger og lignende.
Vi kan også skele til nabolandenes tal og undersøgelser.
De regler, der er i de lande, Sverige, Norge og Finland f.eks., er med til at forebygge en overdreven og uoverstigelig gældsætning, og det er grunden til, at vi også her i landet tager fat på at få en systematisk forebyggelse af uoverkommelig gældsætning.
Men det virker, som om vi her i landet har den holdning, at det er folk selv ude om, og derfor må de også selv klare sig ud af problemerne igen.
Det Radikale Venstre anerkender, at vi alle har et personligt ansvar for den måde, vi håndterer vores liv på, men mennesker, som har gældsat sig over evne, er mange forskellige mennesker.
Der er sociale hensyn at tage, hvis en familie har gæld og derfor lever på eller under fattigdomsgrænsen, og det primære hensyn er her ikke at henvise til det personlige ansvar.
Det er i samfundets interesse at forebygge overgældsættelse, det er i fællesskabets interesse, at så få som muligt bliver fanget i gældsfælden, og det er i fællesskabets interesse at hjælpe dem, der bliver fanget der, med at få en gældssanering, så de kan leve et værdigt liv igen.
Beslutningsforslagets ordlyd om gældsovervågning får alle mine naturlige reflekser til at vågne.
Overvågning er ikke lige et ord, jeg bryder mig om, men indholdet i beslutningsforslaget er nødvendigt.
Det er nødvendigt at sætte ind målrettet og systematisk, så omfanget af overgældsætning kan reduceres og de menneskelige omkostninger kan mindskes.
Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Gæld er et meget alvorligt samfundsproblem, som rammer flere hundrede tusinde mennesker, som rammer familier og børn og kan give meget, meget store problemer, kan give problemer i mange, mange år og ødelægge folks liv fuldstændigt.
Der har meget længe været meget lidt fokus på gældsproblemer i Danmark, og det er glædeligt, at det efterhånden er ved at brede sig, at der virkelig er store problemer, men at der faktisk også er gode muligheder for at gøre noget.
Derfor er det selvfølgelig også glædeligt, at Socialdemokraterne har erkendt, at der er tale om et samfundsproblem, og vil gøre noget.
Jeg ved ikke, om det lige skal være en permanent gældskommission, vi skal have.
Vi kan jo også overveje, om vi, ligesom vi har et Råd for Større Færdselssikkerhed, et Råd for større Badesikkerhed, Det Kriminalpræventive Råd osv., skal have et råd, som ser på, hvad vi gør i forhold til gældsproblemer.
Jeg synes i hvert fald, det er værd at overveje - også, hvordan sammensætningen skal være osv. Jeg tror også, det er nødvendigt at lave et videncenter, hvor man sikrer, at der løbende bliver indsamlet viden, forskning osv., og hvor man også selv kan igangsætte den forskning, man mener der kan være behov for på forskellige områder.
Vi har efterhånden nogen forskning om den store sammenhæng, der er mellem hjemløshed og gæld - både det, at folk kommer ud i hjemløshed på grund af gæld, og det, at folk har svært ved at holde op med at være hjemløse på grund af gæld - vi ved, at der er en sammenhæng mellem kriminalitet og gæld osv. Så der er en masse at tage fat på og samle viden om.
Jeg tror, vi både skal have et råd eller en kommission, der løbende diskuterer tiltag for det her område og kan lave oplysningskampagner osv., og et videncenter, der kan indsamle viden, ligesom der er behov for at sætte gang i en række andre tiltag, herunder - som noget af det vigtigste - gældsrådgivning, som vi talte om før.
Men jeg håber, vi kan tale videre om det, at vi i hvert fald i oppositionen kan få lavet en samlet plan for, hvad vi gør i forhold til gæld, og at vi kan have nogle samlede forslag, som vi så kan fremsætte i næste samling, hvor vi virkelig sætter ind med en handlingsplan på det her område.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-04-21:
Jeg vil da blot sige, at jeg synes, at man er kommet ud på et vist stykke, når man nærmest begynder at sammenligne legalisering af hash med legalisering af knive og skydevåben, og hvad ved jeg.
Nu har jeg aldrig hørt, at der er nogen, der har slået andre mennesker ihjel med en klump hash eller noget i den stil, men det er måske det næste.
Jeg synes, at vi skal prøve at få debatten ned på et lidt mere sagligt plan, hvis man kan tale om det.
Nu er det jo en liberal herre, der står på talerstolen, og derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge ordføreren, om han ikke kan bekræfte, at mafiaen i USA, efter at man igen legaliserede alkohol, havde mindre held med at sælge alkohol i USA.
Det var den ene ting.
Den anden ting er, om ordføreren ikke kan bekræfte, at det er utrolig let at få adgang til hash i Danmark i dag.