Niels Sindal (S), 2008-10-23:
Det nordiske samarbejde er under forvandling.
En forandret verden, et anderledes Europa, globalisering, klimaforandringer - alt det betyder, at den redegørelse, der ligger på bordet i dag, er meget forskellig fra, hvordan en tilsvarende redegørelse så ud for 20 år siden.
Jeg er ikke specielt kritisk over for ministerens redegørelse, men det er jo som så ofte før sådan, at det, der ikke er nævnt, er mere interessant, og det giver måske anledning til nogle spørgsmål.
For at gå lige til kernen kan det f.eks. undre, at det uformelle nordiske samarbejde på forbrugerområdet ikke nævnes i ministerens redegørelse.
Sidste år nægtede det finske formandskab at svare på en henvendelse fra Nordisk Råds Medborger- og Forbrugerudvalg om fremtiden for det nordiske samarbejde og ikke mindst samarbejdsprogrammet for forbrugerområdet, som skulle løbe frem til 2010.
Ministerens forgænger, fru Connie Hedegaard, satte ellers på plads, at det var det nye, store næringsministerråd, der havde ansvaret for forbrugerspørgsmål.
Jeg vil gerne opfordre ministeren til at snakke med sine kollegaer og til at tage samarbejdsprogrammet op igen.
Vi har her et område - nordisk forbrugerpolitik - hvor man havde opnået vellykkede resultater; det lykkedes ikke kun gennem traditionelt politisk arbejde i ministerrådet at skabe regler og løsninger til gavn for de nordiske forbrugere, det skete også i forhold til EU-regler på området, hvor de nordiske landes ministre evnede at samarbejde sig frem til nogle gode løsninger for forbrugerne.
På dette punkt har vi så en anden vinkel.
Det nordiske samarbejde er meget vigtigt, når det gælder EU, for de måder, der implementeres forbrugerregler på i de enkelte lande i Norden, er måske forskellige, og Norden kunne stå stærkt i EU, hvis man eksempelvis tog det her område mere alvorligt og arbejdede konsekvent for forbrugerne på nordisk plan.
Når det er sagt som en lille kras indledning, vil jeg gerne sige, at den danske delegation til Nordisk Råd og Socialdemokratiet har haft et positivt og fornuftigt samarbejde med ministeren, og det vil jeg gerne kvittere for.
Så vil jeg gerne komme med nogle betragtninger med hensyn til Norden og Europa.
Vi oplevede bl.a., hvordan middelhavslandene fandt sammen om forskellige programmer og samarbejdsformer, og med alle østersølandene i EU - undtagen Rusland, selvfølgelig - opstod der nye behov for dagsordener i det nordiske samarbejde.
Redegørelsen, som vi har på bordet i dag, reflekterer til fulde den kendsgerning.
Norden har bl.a. kastet sig helhjertet ind i østersøsamarbejdet arbejdsmarkedsforhold, energi, miljø, sikkerhed i et mere og mere besejlet farvand og ikke mindst det kulturelle område er en meget vigtig del af dette samarbejde.
Med en oldefar, der sejlede med sin skonnert til Riga, Karlshamn og Stettin med bl.a. kul, træ og korn, siger det mig, at det skæbnefællesskab skal udvikles og genetableres i alle dets facetter.
Når Danmark overtager formandskabet i juli 2009, får vi således lejlighed til at præge samarbejdet med gode og fremadrettede tiltag.
På den parlamentariske side skal vi, Folketinget, være vært for Østersøkonferencen.
Et andet arbejdsområde, der er vokset ud af en forandret verden, er det arktiske samarbejde.
Dette er også delt op i en ministerdel og en parlamentarisk forsamling.
Det nordiske samarbejde udfordres derudover af den ændrede geopolitiske situation i Nordatlanten.
Efter USA forlod Keflavik i Island og med såvel canadisk som russisk interesseudøvelse i det cirkumpolare område, kan man vist konstatere, at en ny sikkerhedspolitisk situation er en kendsgerning.
De nordiske lande bliver simpelt hen nødt til at spille en aktiv rolle i bestræbelserne på at sikre stabile forhold i området.
I forhold til EU arbejdes der under begreberne den nordlige dimension og det arktiske vindue.
Som en naturlig konsekvens af medlemsstaternes interesseområder er EU engageret både med forskellige aktiviteter og på politisk plan.