runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
Jamen det glæder mig, at spørgeren har lejlighed til at øse af sine erfaringer med nedlæggelse og oprettelse af ministerier og omkostninger i forbindelse med det.
Vi er i øjeblikket i gang med processen.
Vi kigger på omkostningerne, vi finansierer dem på finansloven for 2012, og det er mit indtryk, at både omkostningerne og forløbet ligger i snorlige forlængelse af, hvad man har gjort hidtil under andre regeringer, også den regering, som spørgeren har siddet i.
Kristian Jensen (V), 2011-10-12:
Jamen enhver regering og enhver statsminister har ret til at indrette sin regering, som statsministeren vælger.
Det brugte vi som nævnt også i den tidligere regering.
Vi startede dog med at nedlægge en række ministerier, dengang vi kom til i 2001.
Det er bare sådan, at ethvert nyt ministerium kræver en vis organisation, der ikke bare tages fra den eksisterende pulje af ansatte, og derfor vil jeg gerne vide, måske lidt mere specifikt – ikke i forbindelse med proceduren, for den anerkender jeg fuldt ud at regeringen har lov til at bruge, men i forbindelse med omfanget – hvad regeringen gør sig af overvejelser om de ekstraudgifter, man påfører skatteyderne ved etablering af nye ministerier.
Jeg vil så sige, at den seneste vurdering, jeg har set, ikke fra Finansministeriet selv, men fra andre kilder, er, at det at oprette et familie- og forbrugerministerium i sin tid kostede 22 mio. kr. i forhold til den tidligere organisering.
Så man kan ikke blot oprette fem nye ministerier, uden det også har en effekt på forbruget.
Og derfor er spørgsmålet ikke, om det skal finansieres, og heller ikke om man må, men hvilke overvejelser ministeren har gjort sig om omfanget af ekstraudgifter.
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
Det fremgår af grundlovens § 14 – og det tror jeg vil være spørgeren bekendt – at statsministeren bestemmer antallet af ministre og forretningernes fordeling imellem dem.
Nu er der kommet en ny regering i Danmark efter folketingsvalget.
Den fører en ny politik, og det er på den baggrund meget klart og naturligt, at en ny politik fører til et behov for at ændre på antallet af ministerier og deres sammensætning.
Vi er i Finansministeriet på nuværende tidspunkt i gang med at afklare de nærmere konsekvenser af ressortfordelingen, og den vil vi finansiere krone til krone på finansloven for 2012.
Så vil jeg gerne føje til, at det er mit indtryk i forbindelse med det her arbejde, at de ansatte i ministerierne er i ganske god træning, når det gælder om at gennemføre ressortomlægninger.
Den tidligere regering, som hr. Kristian Jensen har været medlem af, nåede at oprette fire nye ministerier, et integrationsministerium, et klima- og energiministerium, et familie- og forbrugerministerium og et velfærdsministerium, og nåede så oven i købet at nedlægge to af ministerierne igen, nemlig Familie- og Forbrugerministeriet og Velfærdsministeriet, inden vi fik en ny regering, så det er en velkendt problemstilling, vi diskuterer i dag.
Kristian Jensen (V), 2011-10-12:
Tak for det.
Allerførst vil jeg nu tillade mig at glæde mig over regeringens nyfundne tillid til USA.
Det er der, og spørgsmålet er: Hvad har ministeren gjort sig af overvejelser i forbindelse med de udgifter, der er forbundet med at drive de ekstra ministerier, regeringen har oprettet, og de omkostninger, der er forbundet med flytninger af kontorer og ansatte som følge af omlægning og udvidelse af antallet af ministerier?
Ulla Tørnæs (V), 2011-10-12:
Jeg kan ikke dy mig, jeg bliver nødt til at benytte lejligheden til at understrege over for ministeren, at vi bestemt er parat til at påtage os vores del af ansvaret, når vi kommer til lovarbejdet, men vi afventer jo fortsat regeringens lovkatalog og dermed også muligheden for at kunne komme i gang med det egentlige lovgivningsmæssige arbejde herinde.
Jeg har endnu et faktuelt spørgsmål til ministeren, og det lyder sådan her: Vil ministeren redegøre for, hvilke metoder regeringen vil anvende for opgørelse af den officielle ledighed?
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
Regeringen har indført klare regler for anvendelsen af særlige rådgivere.
Reglerne regulerer dels hvor mange rådgivere der kan ansættes, dels hvilken løn de maksimalt kan få.
Reglerne er offentliggjort på Finansministeriets hjemmeside.
Udgangspunktet er stadig, at der maksimalt kan ansættes en rådgiver pr. minister, og så har vi derudover givet mulighed for, at der kan ansættes op til to rådgivere for de i alt ni ministre, der er medlemmer af regeringens økonomiudvalg og regeringens koordinationsudvalg.
Det har vi suppleret med nogle maksimumsrammer for rådgivernes løn.
Disse lofter muliggør på den ene side, at vi kan rekruttere kvalificerede rådgivere, på den anden side holder vi lønningerne under kontrol.
Udgangspunktet er, at lønnen til rådgiverne inklusive pensionsbidrag maksimalt kan udgøre 75 pct. af den pågældende ministers vederlag.
Vi har dog fastsat et loft på 85 pct. af ministerens vederlag for rådgivere for ministre, der er medlem af økonomiudvalget og koordinationsudvalget.
Det er i lyset af de ekstra koordinerende opgaver, der er i lige præcis disse job.
Det vil sige, at der er kommet helt klare rammer for såvel antallet af rådgivere som deres aflønning og dermed også et loft over de samlede omkostninger.
Det er alt i alt set fra mit synspunkt en bedre styring af området, end man har haft under den tidligere regering.
Kristian Jensen (V), 2011-10-12:
Hvad har ministeren gjort sig af overvejelser om den samlede udgift til antallet af særlige rådgivere, når der skal ansættes to særlige rådgivere i flere af ministerierne, samtidig med at antallet af ministerier stiger, herunder udgifter til løn, pension, telefon, aviser og andre personalegoder?
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
På det punkt er spørgeren og jeg ikke nødvendigvis fuldstændig enige i synet på den økonomiske politik.
Den kickstart, der lægges op til, vil ikke alene kunne sikre 135.000 nye job.
Sådan var det i øvrigt heller ikke i 1990'erne.
Kickstarten er jo en start på at vende en udvikling, der er gået skævt, hvor arbejdsløsheden har været stigende og har udsigt til at ville stige også fremadrettet.
Vi står i en kritisk økonomisk situation globalt og i Danmark med nogle mørke fremtidsudsigter.
Kickstarten er et bidrag til at få tingene ind på en anden bane i en mere positiv retning, hvor vi øger vækst og beskæftigelse og også gør det langsigtet.
Sådan var det også i 1990'erne, sidste gang det lykkedes.
Finn Sørensen (EL), 2011-10-12:
Fra Enhedslistens side er vi jo helt enige i den del af regeringsgrundlaget, der siger, at vi – om jeg så må sige – skal kickstarte økonomien, for nu at bruge en god betegnelse, der vækker gode mindelser fra 1990'erne, hvor Nyrupregeringen fik sat gang i beskæftigelsen.
Men når man kigger på det beløb, der er afsat til egentlig jobskabelse, er det vel ikke ministerens forventning, at det vil kunne give en øget beskæftigelse, altså i form af job til 135.000 mennesker ud over dem, der i beskæftigelse i dag?
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
Ja, det er klart formålet.
Ellers hænger regnestykket jo ikke sammen, og det er derfor, jeg klart siger til spørgeren, at den nye regering vil føre en ny økonomisk politik, der går på to ben, præcis ligesom i 1990'erne, hvor vi bl.a. i samarbejde med spørgerens parti sikrede et historisk langt økonomisk opsving i Danmark ved med den ene hånd at sørge for vækst og beskæftigelse med en aktiv økonomisk politik og med den anden hånd at sikre det nødvendige arbejdsudbud.
Så vi skal øge arbejdsudbuddet markant, og vi skal sørge for, at der er job til de mennesker, der gerne vil arbejde.
Finn Sørensen (EL), 2011-10-12:
Forskellen er vel her, at man nu har en meget håndfast udtalelse fra finansministeren om, at hvis man øger arbejdsudbuddet, dvs. udbuddet af villig arbejdskraft, med 135.000, så opstår der også 135.000 nye arbejdspladser, som disse mennesker så kan komme ind på.
Det er jo det, jeg tillader mig at sætte et spørgsmålstegn ved, fordi jeg synes, at så er der nogle mangler i regeringsgrundlaget og i planerne for kickstart af økonomien.
Kristian Jensen (V), 2011-10-12:
Nu kan jeg jo godt forstå, at enhver regering ønsker at blive rådgivet godt, og jeg kan særligt forstå, at den nuværende regering med den fremlagte politik har brug for markant flere rådgivere end den tidligere.
Men det er bare sådan, at i forhold til mit spørgsmål om, hvad ministeren har gjort sig af overvejelser om den samlede udgift, altså hvad den samlede udgift vil beløbe sig til, så var der ikke antydning af forsøg på at svare på spørgsmålet.
Så jeg kunne godt tænke mig, at ministeren ville være lidt mere præcis om, hvad det er, man forventer, at den samlede udgift vil være inklusive de personalegoder, der naturligt følger med, når man nu ønsker at udvide antallet af rådgivere, og dermed også får andre ting med.
Igen: Når spørgsmålet er stillet, er det jo ikke nødvendigvis, fordi jeg ikke under den nye regering at blive rådgivet godt.
Men det er jo sådan, at der ligger en stribe valgløfter, som regeringen har valgt at bryde med begrundelsen: Det har vi desværre ikke råd til.
Vi ville meget, meget gerne, men vi var simpelt hen ikke klar over, at dansk økonomi var presset.
Desværre, vi vidste ikke for 4 uger siden, at økonomien var så klemt, at vi ikke har råd til det.
Hvis jeg kigger på den liste over nettolønninger, der er udarbejdet af Finansministeriet – og det står opført på Finansministeriets hjemmeside som løn eksklusive eget og arbejdsgivers pensionsbidrag – og så sammenligner med den liste over lønninger, der blev offentliggjort i f.eks. Ugebrevet A4 for et års tid siden, så er man meget tæt på hinanden lønmæssigt, da listen i Ugebrevet A4 var opgjort inklusive pensionsbidrag.
Derfor må det være, fordi man har valgt at sige, at vi bruger flere penge på at rådgive os selv, men færre penge på at leve op til vores valgløfter.
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
Nu er jeg jo faktisk ikke i stand til at give hr. Kristian Jensen noget præcist skøn over, hvad udgifterne til rådgivere bliver, for det, der er tale om, og det, der er vedtaget fra den nye regerings side, er jo maksimumsrammer for, hvor mange rådgivere man kan ansætte, og hvor meget de må få i løn.
Det der med maksimumsrammer for, hvor meget de må få løn, er jo en nyskabelse i forhold til den tidligere regering, og det tror jeg vi vil blive glade for også fremadrettet.
Jeg kan i forhold til spørgsmålet om gennemsnitslønninger oplyse, at sådan, som det er oplyst for mig, vil man med de rammer, vi har lagt fast nu, hvis de bliver udnyttet fuldt ud, dvs. helt op til loftet, få en maksimal gennemsnitsløn for nye rådgivere i regeringen på 820.000 kr. plus pensionsbidrag.
Så der er tale om et loft, som bidrager til at sænke lønningerne.
Spørgsmålet lægger sig jo i forlængelse af de spørgsmål, der også er blevet rejst af hr. Kristian Thulesen Dahl og hr. Kristian Jensen, og den nøgleformulering, man hæfter sig ved fra spørgeren og fra de nye oppositionspartier, er jo formuleringen om, at den nye regerings politik bygger videre på den gamle regerings økonomiske politik.
Jeg tror, at det har givet anledning til den misforståelse, at den nye regering skulle være imponeret af eller fascineret af, begejstret for den tidligere regerings økonomiske politik og have en lyst til at gennemføre eller til at videreføre den økonomiske politik.
Det er ikke tilfældet.
Tilfældet er bare, at man udviser en ny ansvarlighed i forhold til den tidligere regering, der hedder, at når man ændrer den økonomiske politik, skal der punkt for punkt være anvist konkret finansiering til at foretage de ændringer, og det er præcis det arbejde, vi sætter i gang nu.
Det er den opgave, jeg har sammen med de andre medlemmer af regeringens økonomiudvalg, og det gælder også i forhold til kommunernes økonomi.
Peter Christensen (V), 2011-10-12:
Kan ministeren bekræfte, at det er regeringens politik at fastholde nulvæksten i kommunerne i 2012 og 2013, idet aftalen om genopretning af dansk økonomi fra maj 2010 udgør en del af regeringsgrundlaget for regeringens økonomiske politik og en del af aftalen er nulvækst i kommunerne i perioden 2011-13?
Kan ministeren bekræfte, at det er regeringens politik at fastholde nulvæksten i kommunerne i 2012 og 2013, idet aftalen om genopretning af dansk økonomi fra maj 2010 udgør en del af grundlaget for regeringens økonomiske politik og en del af aftalen er nulvækst i kommunerne i perioden 2011-13?
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
Hr. Kristian Jensen har faktisk ikke fået noget svar på, at det bliver dyrere.
Hr. Kristian Jensen har fået svar på, at der nu er, synes jeg, lagt bedre, strammere og mere gennemsigtige rammer for brugen af særlige rådgivere end under den tidligere regering.
Det er da muligt, at hr. Kristian Jensen føler sig stolt over at have været en del af en regering, der for år tilbage havde nedbragt underskuddet.
Det gør vi ved at styre ud fra et forsigtighedsprincip, som gør, at vi gennemfører de forslag, der er skrevet ind i regeringsgrundlaget, og det, der i øvrigt måtte være ytret ønske om fra partiernes side i valgkampen, i det tempo, vi kan skaffe pengene.
Det er en ny praksis i forhold til den regering, hr. Kristian Jensen har været medlem af, og det synes jeg han skulle lade sig inspirere af, også i sit oppositionsarbejde.
Kristian Jensen (V), 2011-10-12:
Den regering, jeg var en del af, var med til at sikre, at vi fik afviklet statens gæld, sådan at vi, da vi blev ramt af den internationale krise i 2008, i stedet for at have en nettogæld havde et nettotilgodehavende.
Det er jeg sådan set ganske stolt over.
Det gav os rygstødet til at kunne tage en række initiativer for at holde hånden under beskæftigelsen, sådan at de menneskelige omkostninger ved krisen blev mindre end frygtet.
Det, der egentlig er spørgsmålet her, er, at der, også efter at det såkaldte forsigtighedsprincip blev lanceret, blev givet en stribe løfter om, hvad man ønskede at gøre.
Der blev givet løfte om, at man ville lave sundhedstjek; der blev givet løfte om, at der skulle være en maksimal ventetid på skadestuerne; der blev givet løfte om, at der skulle være mulighed for tandlægebesøg, og en hel række andre ting.
De løfter vælger regeringen så ikke ikke at efterleve, de er skrevet ud af regeringsgrundlaget.
Det, der er skrevet ind i regeringsgrundlaget, er, at man skal rådgive sig selv noget bedre og købe noget mere rådgivningskraft uden for huset, og jeg er da glad for at få det svar, at det samlet set bliver dyrere med det antal rådgivere, regeringen ønsker at have.
Mit spørgsmål er bare: Hvorfor er det det valg, man har taget?
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
Man får det indtryk, at hr. Kristian Jensen i virkeligheden hellere vil diskutere spørgsmålet om den generelle økonomiske politik end spørgsmålet om særlige rådgivere, og det er jeg også helt parat til.
Jeg er ikke sikker på, at tiden helt tillader os at komme til bunds i begge dele.
Når det gælder de særlige rådgivere, er der lagt rammer for brugen af særlige rådgivere, som jeg personligt finder strammere og bedre og mere gennemsigtige, end tilfældet var under den tidligere regering.
Når det gælder den almindelige økonomiske politik, er det simpelt hen ikke korrekt, at man har brudt garantier til vælgerne, i forhold til hvad der blev sagt under valgkampen.
Man har lagt en ansvarlig økonomisk politik frem, som bygger på et forsigtighedsprincip, der blev meldt klart ud allerede under valgkampen af mit parti og SF, og som handler om, at de forslag, vi har fremlagt, og det, der står i regeringsgrundlaget, skal gennemføres i den takt, vi finder penge til det, sådan at vi sikrer, at der kommer styr på økonomien, i modsætning til den regering, hr. Kristian Jensen selv var en del af.
Kristian Jensen (V), 2011-10-12:
Jamen jeg anerkender sådan set fuldt ud, at loftet godt kan være med til at sænke lønningerne i forhold til tidligere – det er bare ikke så voldsom en sænkning, når man ser på, at der både er flere ministerier og en række ministre, der skal have dobbeltrådgivning.
Derfor er kernen i og baggrunden for mit spørgsmål sådan set bare, hvorfor man har valgt at udvide antallet af rådgivere i stedet for at leve op til den lange række af valgløfter, man har valgt at forlade, altså at bryde.
Der er jo en stribe valgløfter, som regeringen – de enkelte partier og især finansministerens parti – har givet, og som man for få uger siden garanterede vælgerne, at dem ville man helt sikkert gennemføre, men hvorom man nu har sagt: Nej, det gør vi ikke alligevel.
Jeg tror da, at der må være andre end mig, der undrer sig over, hvorfor man vælger at bruge midlerne på særlige rådgivere i stedet for at leve op til de ting, man har lovet.
Finn Sørensen (EL), 2011-10-12:
Så vil jeg benytte lejligheden til at ønske tillykke med valget og håbe på et godt samarbejde, ikke mindst om de kommende finanslovforhandlinger.
Det kan jo hurtigt blive for teknisk, men jeg kan nu ikke helt få tallene til at passe.
For i tilbagetrækningsreformen, som er det fine ord for en forringelse af efterlønnen og folkepensionen, står jo, at man forventer et øget arbejdsudbud på 65.000, men hvis man kigger på genopretningspakken, hvilket også er en helt misvisende betegnelse for en pakke, der bl.a. medfører tusindvis flere arbejdsløse offentligt ansatte, fremgår det, at der står, at den samlet set vil give et øget arbejdsudbud på 14.000.
Så jeg kan ikke helt få de tal til at passe.
Men jeg vil håbe, at man måske fra ministerens side lige vil kigge på det, og så vil jeg da også gerne kigge på, om jeg måske har misforstået noget, så vi kan få opklaret det, for det har jo noget med budgetterne at gøre.
Det, jeg så vil spørge om, er: Ligger der til grund for regeringens økonomiske politik en forventning om, at hvis man øger arbejdsudbuddet med 135.000, kommer der også 135.000 i beskæftigelse?
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
Det er der fuld forståelse for.
Regeringens økonomiske politik hviler på to ben: Vi vil skaffe nye arbejdspladser, og vi vil sikre fremtidens arbejdsudbud, præcis som man i øvrigt gjorde i 1990'erne, da vi sidste gang havde en socialdemokratisk regering.
Vores første store opgave er at lede Danmark ansvarligt ud af krisen, og det kræver en kickstart af dansk økonomi, som vi lige har diskuteret med den tidligere spørger.
Vi skal have gang i væksten, vi skal have gang i beskæftigelsen, og vi vil bl.a. fremrykke offentlige investeringer for i alt 10 mia. kr.
Derudover vil regeringen iværksætte et reformarbejde, der skal skabe grundlag for vækst og give et økonomisk råderum, så vi kan investere i styrkelsen af velfærd, uddannelse og forskning.
Det vil bidrage til at skabe nye arbejdspladser.
Herudover er det regeringens mål at gennemføre reformer, der samlet styrker det strukturelle arbejdsudbud med 135.000 personer, heraf bidrager genopretningsaftalen og den aftalte tilbagetrækningsreform med ca. 80.000 personer, og det er nye reformer, der skal bidrage med de ca. 55.000 personer, som spørgeren sigter til.
Det fremgår direkte af regeringsgrundlaget, side 9, hvor der står følgende: »Det er regeringens mål at gennemføre nye reformer, som yderligere skal øge arbejdsudbuddet strukturelt med ca. 55.000 personer frem mod 2020 for at skabe råderum i økonomien.
De 55.000 personer er ud over effekten af genopretningspakken fra 2010 og den aftalte tilbagetrækningsreform.«
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-10-12:
Tak, formand.
Spørgsmålet lyder: Vil regeringen stoppe boligjobordningen ved årsskiftet, og hvad forventer ministeren at den isolerede effekt i 2012 vil være, dels i forhold til arbejdspladser i håndværksbranchen, dels servicejob i øvrigt?
Vil regeringen stoppe boligjobordningen ved årsskiftet, og hvad forventer ministeren, at den isolerede effekt i 2012 vil være, dels i forhold til arbejdspladser i håndværksbranchen, dels servicejob iøvrigt?
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
Jeg vil på ingen måde i øjeblikket tage hul på, hvad det er for en konkret skattereform, for et konkret skattereformforslag, vi kommer til at fremlægge.
Regeringsgrundlaget beskriver klart, hvad det er for nogle krav, det skal leve op til.
Det skal sænke skatten på arbejde.
Det skal gøre det markant.
Det skal sikre en øget arbejdsudbud på 7.000 personer, større råderum i dansk økonomi, øget vækst, og det skal gøre det på en socialt balanceret måde.
Det er stramme krav.
Det er klare krav.
Vi er klar til at diskutere dem, men det vil vi gerne gøre på baggrund af et konkret forslag, og det iværksætter vi et arbejde omkring.
Peter Christensen (V), 2011-10-12:
Kan finansministeren forestille sig, at man kan sænke skatten på den sidst tjente krone, uden at det vil øge uligheden målt i Ginikoefficient?
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
Nej, det kan hr. Peter Christensen ikke udlede.
Jeg synes ikke, at der er tale om nogen løs eller ligegyldig diskussion, når det gælder social balance.
Det er en diskussion, der er vigtig for den nye regering og for mig personligt.
Jeg er sikker på, at vi kommer til at diskutere det intenst, når vi ser på det forslag til skattereform, regeringen fremlægger, og sammenligner det med den skattepolitik, vi får at se fra Venstre i den kommende valgperiode, hvor vi jo ikke i øjeblikket ved, hvad man i grunden står for, ud over det, man allerede har gennemført.
Peter Christensen (V), 2011-10-12:
I de her diskussioner plejer man at tage udgangspunkt i noget, som er målbart.
Det er den målemetode, Socialdemokratiet tidligere har brugt til at kritisere den tidligere regering med.
Når jeg så spørger, om man fremover vil bruge den samme målemetode og vil garantere, at uligheden ikke stiger, så kan jeg ikke få svar.
Derfor må jeg sådan set udlede, at »en rimelig social balance« bare er ord, og vi vil kunne komme til at forvente, at målt i Ginikoefficient vil en skattereform øge uligheden.
Bjarne Corydon (S), 2011-10-12:
Nej, det synes jeg ikke er en rimelig fremstilling af mit svar.
Jeg påpeger over for den tidligere skatteminister, at man i Venstre burde være glad og tilfreds med, at vi nu har sat en skattereform, der markant sænker skatten på arbejde, på dagsordenen, for den nye regering er åbenbart klar til at samarbejde om det formål.
Så stiller den nye regering i det nye regeringsgrundlag et yderligere krav til en skattereform, som ikke havde interesse, da hr. Peter Christensen var skatteminister, nemlig at den skal have social balance, når det gælder fordelingen.
Det vil vi så søge at leve op til efter bedste evne, og jeg glæder mig til at diskutere det spørgsmål nærmere med hr. Peter Christensen, når vi kommer med et konkret forslag.
Peter Christensen (V), 2011-10-12:
Det polemiske svar undrer mig noget, fordi i en og samme omgang kritiserer finansministeren den tidligere regering for, at skattereformen øgede forskellen på at være i arbejde og ikke være i arbejde, med udgangspunkt i Ginikoefficienten.
Når jeg så spørger til, hvad målet er for den nye regering i forhold til en skattereform, så vil man ikke måles.