Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-05-15:
Jeg får lidt et sug i maven af at stå her i dag, og det gør jeg af to årsager.
Den anden årsag er, at jeg er helt vildt glad for, at det trods alt er mig, der står her i dag og kan forsvare et forslag, vi forhåbentlig får vedtaget her inden sommerferien, der gør, at en masse mennesker nu kan få hjælp til at overleve deres stofmisbrug uden at få smitsomme sygdomme som hepatitis og hiv, til måske ikke at få amputationer i fremtiden og til måske en dag at kunne se deres eget liv i øjnene og søge behandling, hvad enten det er heroinbehandling, metadonbehandling eller stoffri behandling.
Socialdemokraterne arbejder for at mindske udbredelsen af illegale stoffer og hjælpe stofafhængige til et værdigt liv, og det kræver en bred og helhedsorienteret indsats, hvis færre skal udvikle et stofmisbrug og flere skal ud af deres afhængighed, samtidig med at skaderne af det misbrug, der trods alt finder sted, begrænses.
Der er stadig rigtig store udfordringer på narkotikaområdet.
Det vurderes, at antallet af stofmisbrugere i Danmark er steget fra 28.000 til 33.000 fra 2006 til 2009, og antallet af narkotikarelaterede dødsfald, dvs. overdoser, forgiftninger m.m., er ligeledes steget – fra 239 dødsfald i 2008 til 276 dødsfald i 2009 og næsten det samme i 2010.
Brugen af kokain i de større byer er voksende, og det samme er antallet af indlæggelser med forgiftninger på landets sygehuse, og vi ser også et stigende antal stofrelaterede diagnoser blandt patienter i psykiatrisk behandling.
Alt det her sker på trods af en stigende og stadig dyrere indsats.
Det er også mit svar til hr. Tom Behnke, som siger, at der ikke er sket noget, og at Socialdemokraterne ikke har bakket op.
Jo, vi har bakket op alle de steder, vi kunne, men vi har bare ment, at det ikke var nok.
Vi kan jo se, at det ikke er nok, fordi der er stadig væk mange mennesker, der dør af det, og der er stadig væk mange mennesker, som lever nogle uværdige liv.
Nu vil jeg egentlig godt lave et sceneskift, og det sceneskift er til min egen opgang på Vesterbro i går, hvor jeg var nede og hente posten.
Jeg tog nogle billeder af, hvordan der ser ud, når opgangen fungerer som fixerum, og hvor uværdigt det er, når der er blod over det hele og der ligger brugte kanyler.
Der har siddet mennesker i en beskidt opgang, måske alene, måske sammen med en anden, der skulle passe på dem, og indtaget deres stoffer i håbet om, at det var det rigtige stof, og at det ikke var noget, de pludselig ville få en overdosis af, for så ville der ikke være nogen hjælp at hente i min opgang langt væk fra det hele.
Jeg synes, det er interessant, at dem, der er imod de her stofindtagelsesrum, ikke kan se, hvor uhygiejnisk og farligt det er, at mennesker sidder uden at kunne få hjælp, og hvor utryg det er for os borgere at komme ned og måske en dag finde et menneske, som er i nød, som er døende, eller som i hvert fald er uden for rækkevidde, fordi vedkommende har siddet i al stilhed og taget stoffer.
Det er den negative side af sagen.
Rambøll Management har tidligere dokumenteret, at 51 pct. af børnefamilierne på Vesterbro er utrygge ved at lade deres børn færdes frit, fordi de er bange for, at de skal falde over kanyleaffald.
Det taler også sit eget sprog, når man ved, at Københavns Kommune vurderer, at der samles 3-4 t sprøjter op hvert eneste år på Vesterbro.
Det svarer til næsten 1 million sprøjter.
Det er altså rigtig, rigtig mange kanyler, og hvis man er i tvivl om, hvordan det ser ud, så kan man gå ind på min facebookhjemmeside og se det billede, jeg tog.
Når jeg så vender den historie om, er den positive side af historien, at SprøjtePatruljen, som er en gruppe af mennesker med gule jakker af tidligere eller nuværende stofmisbrugere – mange af dem er måske i metadonbehandling på tiende år, men lever et rigtig godt liv – faktisk går rundt og hjælper med at samle det affald ind, som de mennesker, som ikke kan overskue det, efterlader sig.
Det er hverdagen for rigtig, rigtig mange mennesker.
Vi har lige nu sådan cirka 33.000 stofmisbrugere i Danmark, og omkring 13.000 af dem injicerer stoffet, som det hedder rent teknisk – andre ville kalde dem stiknarkomaner.
Men det korte af det lange er, at det vurderes, at vi kun er i kontakt med cirka en tredjedel af de mennesker – en tredjedel af de mennesker, der efter min mening har behov for hjælp.
Der er altså rigtig mange mennesker, vi ikke er i kontakt med.
Vi Socialdemokrater og regeringen tror på, at det, der skal til for at få folk tættere på behandlingssystemet, er, at man på gadeplan rækker hånden ud og giver folk et sted at være, hvor der ikke er uhygiejnisk, og hvor det ikke er farligt at være, og hvor man kan hjælpe folk, den dag de er motiveret til at gå i behandling.
Tak for ordet.
Det er lige præcis status i dag, at mange mennesker har brug for at få råd til det næste fix, enten ved at prostituere sig selv eller ved at lave rapserier eller røverier eller andre ting.
Det er status i dag.
Jeg er ikke mirakelmager, jeg tror ikke på, at en verdensompændende, organiseret kriminalitet eller efterspørgslen efter stoffer stopper i morgen, fordi vi indfører nogle stofindtagelsesrum.
Det har jeg heller aldrig nogen sinde foregivet nogen mennesker, jeg har aldrig nogen sinde prøvet at bilde nogen mennesker ind, at vi med en snuptagsløsning kan ordne den kæmpe, kæmpe udfordring, der er på verdensplan med illegale stoffer.
Det, jeg taler om, er at skabe en værdighed, og det er at sikre en overlevelse.
Ordføreren har totalt misforstået mig, hvis han tror, at jeg brokker mig som beboer over, at der ligger kanyler i min opgang.
Det gør jeg ikke.
Jeg brokker mig, fordi jeg synes, at det er uværdigt, at der er nogle mennesker, der ligger i min opgang og måske dør, fordi der ikke er nogen overvågning af, at de indtager de her stoffer.
De ved ikke, hvad der er i de her stoffer, og det er det, jeg er bekymret for.
Jeg er bekymret for menneskers liv.
Kriminaliteten skal vi have fat på ved at lave indsatser, der går ind og tager fat i bagmændene og angriber den organiserede kriminalitet.
Det får vi altså ikke ved at sikre os, at folk sidder ude på gaden og dør.
Jeg vil sige til hr. Tom Behnke, at vi ikke accepterer ulovlige stoffer.
Men jeg har hørt hr. Tom Behnke være ude på vegne af De Konservative og foreslå to ting.
Den ene ting er et akuthus, hvor man skal kunne komme ind fra gaden og komme i behandling, ligesom man har det i Vancouver i Canada.
Der vil jeg godt gøre opmærksom på at i de lande er indgangen et stofindtagelsesrum, og når man så sidder og har fixet og bliver opmærksom på og motiveret til at gå i behandling, har de akuthuset bygget oven på.
Det har Københavns Kommune foreslået.
Men forudsætningen er altså, at man når mennesker i første omgang, f.eks. i form af et stofindtagelsesrum, at man får folk inden for, så de ikke ligger i min opgang og dør.
Den anden ting, jeg har hørt hr. Tom Behnke tale for, er en udvidelse af heroinbehandlingen i Danmark, således at dem, der er der, ikke kun skal injicere det, de skal have lov til at ryge det, ligesom man har kunnet gøre det i Holland.
Der stod jeg på den her talerstol og talte lige netop for, at man inkluderede nogle flere heroinmisbrugere, så det synes jeg da også bare at vi skal tage en drøftelse om.
Men selvfølgelig skal De Konservative så også være med til at anvise, hvor de 120 mio. kr. til det forslag skal komme fra.