Bjarne Laustsen (S), 2008-06-03:
Når vi her ved andenbehandlingen skal behandle L 147, er der grund til lige at ridse op, hvad lovforslaget handler om.
Det handler jo om, at vi fik en ny regering i 2001, og vi fik også beskæftigelsesministeren, som har ry for at være chefstrateg, og han fortæller befolkningen, at det, man sagde før valget, skal man også sørge for kommer til at ske efter valget, hverken plus eller minus, man skal holde det, man lover.
Det, som regeringen fortalte - og det har vi dusinvis af udtalelser fra bl.a. statsministeren om - var, at man ikke rører dagpengene.
Alligevel forsøgte man i 2003 at lægge et loft over, således at hvis man var over en bestemt grænse, kunne man ikke få understøttelse i en periode, altså en karensperiode.
Nu har vi så oplevet, at regeringen - det kom de så heldigvis ikke igennem med, men det var deres intention, hvis ikke deres bedrag var blevet afsløret - er i gang med at skære i de supplerende dagpenge.
Det er jo sådan et system, vi har på et fleksibelt arbejdsmarked, hvor arbejdsgiveren kan sende folk hjem, hvis der ikke er noget at lave, og så er der et loft over, hvor lang en periode man kan få supplerende dagpenge i.
Der er grundlæggende to systemer.
Det ene er, at for dem, der har et opsigelsesvarsel, kan arbejdsgiveren skrive en frigørelsesattest.
De har været underlagt nogle regler om, at det var 52 uger inden for 70 uger.
Så har der været en lang række andre grupper, der aldrig nogen sinde har været omfattet af det her.
De er også blevet inddraget i det, og de nye regler er, at det hedder 30 uger inden for 104 uger.
Det kommer til at få meget, meget store konsekvenser.
Det hersker der ingen som helst tvivl om.
Vi spurgte bl.a. til fiskeindustrien, og så oplyste ministeren, at der var 400, der ville blive ramt i forbindelse med hjemsendelse.
Det, der er problemet i det her, er, at der er mange, mange flere - mere end det dobbelte antal - der vil blive ramt, for ministeren fortalte overhovedet ikke Folketingets partier, at for alle dem uden opsigelsesvarsel, dem, der er ansat på fuld tid, men som ikke kan arbejde på grund af vejrlig eller på grund af mangel på kvoter eller noget andet, eller hvor det er en tagdækker, der ikke kan lægge tag på, fordi det regner, eller hvad det nu kan være, har man ret til at sende hjem, indtil det bliver ordentligt vejr igen eller der er fisk at forarbejde.
Det er det store problem i den sag, nemlig at man tager alle de her grupper med.
Så siger regeringen, at det er for at imødegå, at der er nogle - en uhellig alliance, tror jeg man kalder det, imellem arbejdsgiver og lønmodtager - der aftaler at arbejde på fast nedsat tid.
Her vil jeg gerne sige til ministeren, at det vil vi gerne se, hvis der findes nogle af dem, for så må vi da gribe ind, men ministeren har aldrig fremsat et eneste lovforslag.
Vi har til gengæld i Arbejdsmarkedsudvalget haft mange deputationer inde, bl.a. fra Bornholm, som er et af de steder, der bliver rigtig hårdt ramt.
Så sker der det, at i perioder er man nødt til at få suppleret op.
Hvis man ville lave noget, kunne man jo tage fat i arbejdsgiverne.
Her fremsætter man altså et lovforslag, der ensidigt er rettet mod lønmodtagerne, og det er det store problem i det her.
Som sagt er min holdning den, at jeg tror, at både Det Radikale Venstre og desværre også Dansk Folkeparti er blevet snydt, for hvis man havde stillet de rigtige spørgsmål, havde man selvfølgelig fået at vide, at det handlede om mere end det dobbelte antal af det, ministeren oplyste.
Jeg ved udmærket, at Det Radikale Venstre vil sige, at det er, fordi vi er med, fordi vi har fået det gjort knap så slemt, men det hjælper ikke noget, hvis indgrebet rammer helt forkert.
Det var også begrundet med, at der var et fald i den generelle ledighed.
Det var ikke så stort, når der var tale om de supplerende dagpenge.
Derfor skulle man gribe ind.
Vi har også igen spurgt om tallene.
Vi fik kun tal for et år, og så måtte vi spørge igen.
Så kom der nye tal frem, og så viste det sig, at der havde været et fald i de supplerende dagpenge - jeg tror, det var på 36 pct. - fra 2006 til 2007, det vil sige at grundlaget for at gribe ind her og nu ikke er til stede.
Det, der vil ske på området, er jo selvfølgelig, at man får mindre fleksibilitet, og det betyder, at vi risikerer, at de fiskefabrikker, der er der, vil gå over til at bruge udenlandsk arbejdskraft, fordi man ikke kan få det til at hænge sammen.
Sagen er jo den, at når folk rammer loftet på de 30 uger, kan de ikke få suppleret op mere.
Derfor svarer ministeren selvfølgelig også, at der bliver 900 flere fuldtidsledige på baggrund af indgrebet i de supplerende dagpenge.
Det er da helt tosset.
Vi har 50.000 ledige, og det gør man ikke noget ved, men til gengæld, når det drejer sig om nogle, der næsten er selvforsørgende, skal der gribes ind.
Det er helt uforståeligt.
Derfor handler det også om, at jeg tror, at det, der vil ske, selvfølgelig er, at folk vil kræve, at der udelukkende bliver tilbudt fuldtidsarbejde, og så ryger fleksibiliteten i bl.a. fiskeindustrien, og hvor det ellers kan være.
Der er en ting, der er helt sikker med det lovforslag, og det er, at mange af dem, når de når senioralderen, og når der bliver lukket for de supplerende dagpenge og den mulighed ikke eksisterer mere, selvfølgelig vil begynde at se på, om de kan komme over på efterløn.
Og så vil de råbe hurra og halleluja.
Men det er jo ikke det, vi vil herinde i Folketinget.
Vi vil gerne have, at folk fortsætter med deres arbejde, og at de bliver motiveret til det og ikke bliver straffet, og derfor er det fuldstændig tosset, at folk, der er i gang med et stykke arbejde, bliver afbrudt i det.
Jeg kunne sagtens forestille mig, at vi kunne komme et stykke vej ved at ændre på tingene.
I morgen har jeg jo kaldt ministeren i samråd, for at vi kan tage en ny omgang med det her, og i morgen vil der til Arbejdsmarkedsudvalget ligge et forslag fra Socialdemokratiet om, at ministeren får en bemyndigelse til det, og at man vil kigge på det.
Det ved vi jo at der allerede er, for det er jo en fantastisk lovgivning.
Hvis det var sådan, at den havde været gennemført i dag, var der 22.000 mennesker, der ville blive ramt af det her, der ikke kunne få supplerende dagpenge mere.
Af dem er der 16.000 kvinder, der vil blive ramt.
Det ved vi helt præcist.
Vi ved, hvor de bor, hvilke cpr-numre de har osv., vi ved næsten også, hvor de arbejder henne.
Derfor ved vi, at hvis man ikke kan ændre adfærd, bliver man meget, meget hårdt ramt af det her.
Dernæst er det sådan, at yderområderne, Lolland-Falster, Bornholm, vores øer, bliver meget hårdt ramt. Alene i Nordjylland
er der 5.000 mennesker efter de opgørelser, som ministeren selv har forelagt os, der bliver ramt af det her.
Det vil sige, at det er yderområderne.
Hvad hjælper det, at der måske er arbejde som social- og sundhedshjælper i Ikast Kommune?
Skal pigerne så flytte fra Skagen til Ikast?
Og hvem skal så lave fiskearbejdet i Skagen?
Det er den slags spørgsmål, vi mangler at få svar på herinde i Folketinget i dag, inden vi vedtager det ved tredjebehandlingen.
Jeg håber som sagt, at vi kan få en konstruktiv dialog.
Jeg vil meget gerne hjælpe forligspartierne til at få en mulighed, således at sagen ikke skal tages op igen, når det her går galt, ved at komme med det ændringsforslag, der giver ministeren en bemyndigelse.
Derfor håber jeg, at der er lydhørhed for det forslag, som skal behandles i Arbejdsmarkedsudvalget i morgen, og som der skal stemmes særskilt om ved tredjebehandlingen, inden den her lov bliver vedtaget.
Jeg har selvfølgelig noteret, at der er et flertal.
Jeg håber dog trods alt, at man til sidst vil lytte så meget, at man også lytter til fornuftige argumenter med hensyn til det her.