Pernille Skipper (EL), 2014-05-09:
Vores forsvarsordfører i Enhedslisten, hr. Nikolaj Villumsen, kunne desværre ikke være her i dag, og derfor er jeg til stede.
Men som ordførerne også kan høre på mine egne spørgsmål, skal man være velkommen til at stille spørgsmål alligevel, på trods af at jeg egentlig ikke er ordfører på lovforslaget.
Jeg vil starte med at sige, at i Enhedslisten er vi enige i, at der skal være et center for cybersikkerhed; vi er enige i, at der skal være beskyttelse mod hackerangreb og mod det, der er udtrykt i alle de fine intentioner, vi har.
Sådan skal det være.
Det skal vi forsøge at løse.
Datainfrastruktur er ekstremt vigtig for vores samfund, så der skal være en beskyttelse.
Når det er sagt, vil jeg sige, at den måde, vi gør det på, selvfølgelig også skal tage hensyn til de grundlæggende rettigheder, man har som borger i et demokrati.
Dertil vil vi sige i Enhedslisten, at den her måde samlet set er uacceptabel.
Nok kan man kan tale om beskyttelse mod angreb fra andre lande, men vi udsætter stadig væk med den her konstruktion os og danske borgeres personfølsomme data for risiko for misbrug her i landet.
Sågar blev der i går under høringen i Retsudvalget sagt, at det her skaber risiko for systematisk overvågning.
Det er jeg sådan set enig i.
Det handler først og fremmest om placeringen under Forsvarets Efterretningstjeneste, som betyder, at man blander civile og militære opgaver sammen.
Det betyder, at det bliver placeret under måske den myndighed i Danmark, som vi har allermindst indsigt i og kontrol med, og som har de videste beføjelser til at undgå at overholde den basale lovgivning, som alle andre myndigheder skal.
Det udvider muligheden for at behandle oplysninger om danskere for FE, som jo altså ikke er underlagt store dele af dansk lovgivning.
De må bruges i Forsvarets Efterretningstjenestes øvrige arbejde og også udveksles med samarbejdspartnere i andre lande.
Det blev bl.a. påpeget i går af Dansk Industri, at vi jo ved, hvordan andre efterretningstjenester, som danske efterretningstjenester også samarbejder med, aktivt medvirker til at hjælpe deres nationale virksomheder med industrispionage.
Det er jo helt absurd, hvis vi når dertil, at for at beskytte danske virksomheder og offentlige institutioner får vi dem til at tilmelde sig Center for Cybersikkerhed, hvorefter Forsvarets Efterretningstjeneste kan give deres oplysninger videre til andre efterretningstjenester, der så kan bruge dem til industrispionage mod de danske virksomheder.
Så har vi jo aktivt medvirket til det, som vi ønsker at undgå.
Der er problemer med, at man må bryde krypteringen; der er problemer med meget lange opbevaringstider; der er problemer med, at både indhold og trafikdata må videregives til tredjemand; informationer lagres og behandles uden retskendelse; og man har den her meget løse definition af, hvad der udgør en såkaldt sikkerhedshændelse.
Det giver problemer med menneskerettighederne, det er et indgreb i privatlivets fred, når man registreres på den her måde.
Så er der jo altså tale om en proportionalitetsafvejning, som jeg og vi i Enhedslisten mener går helt skævt.
Heldigvis er vi også blevet præsenteret for en hel del løsningsforslag allerede, som gør, at det her kan justeres og der kan sørges for, at man ikke i så høj grad krænker grundlæggende rettigheder og kompromitterer retssikkerheden for danske borgere.
Det har vi fået en lang række forslag til, bl.a. forslag til, hvordan man kan definere en sikkerhedshændelse bedre og mere præcist, og også f.eks. forslag om, at man indsætter en revisionsklausul.
Jeg kan allerede nu sige, at det vil Enhedslisten stille ændringsforslag til.
Vi håber selvfølgelig, at der er andre partier, der vil medvirke i det arbejde.
De sidste 36 sekunder vil jeg bruge på at sige, at vi har en stor debat lige nu i den danske offentlighed om databeskyttelse.
Samtlige partier har været på banen i de forgangne par uger og snakket om, at der er behov for en bedre sikring af danske borgeres personfølsomme oplysninger.
Man vil gøre alt muligt for at stramme op.
Problemet er, at nu er vi i gang med at lave præcis den samme fejltagelse igen.
Selvfølgelig stiger risikoen for misbrug, når man samler så meget information ét sted.
Som det blev sagt i går, er det ikke et spørgsmål, om der kommer til at ske misbrug, men hvornår det kommer til at ske.
Hvis vi har lært noget på baggrund af de mange sager, der er blevet oprullet i den seneste tid, er det, at et fromt ønske, et formål, en hensigt altså ikke er godt nok.