Vivi Kier (KF), 2010-03-04:
Denne gang trænger høreforsorgen ikke til et løft, som det gjorde ved det sidste beslutningsforslag fra SF om høreforsorgen; denne gang skal høreforsorgen forbedres.
Forbedringer synes jeg altid er positivt, og jeg vil også bemærke, at det faktisk var den tidligere SR-regering, som indførte den frit valg-ordning på høreomsorgsområdet, vi kender i dag.
Det første element er det med høj kvalitet, og høj kvalitet er rigtig vigtigt, også når det gælder høreomsorg.
Der findes rigtig mange myter om høreapparater, og vi har hørt dem i debatten i dag.
Vi har hørt om høreapparater, der ligger i skuffen.
Jeg hører også myter om folk, der kan gå hen næsten hver anden måned og bare få et nyt høreapparat, hvis de har tabt det eller lignende.
Til gengæld har jeg også lyttet efter, hvad ministeren sagde i sin tale, og ministeren kunne jo fremlægge nogle tal, som viser, at 85 pct. af de udleverede høreapparater bruges.
Så man kan ligesom sige, at der er en stor forskel imellem de myter, vi hører, og de fakta, vi kender indtil nu.
Så jeg er meget åben for, at vi prøver, om vi kan få det her undersøgt nærmere og få nogle nyere tal end dem, der ligger tilbage fra 2008.
Det andet element er en fælles indkøbsaftale, og til det må jeg sige, at det jo til forveksling ligner forslaget fra sidst, som var fyldt med faktuelt forkerte tal og mangler.
Ministeren gennemgik den besparelse, der er lagt op til i det her forslag, ret så grundigt, og den holdt ikke helt vand, desværre.
SF glemmer igen at beregne noget med en høreprøve og noget tilpasning og moms og det ene og det andet.
Lad os se bort fra det.
Den enkelte borger skal føle sig tryg og sikker, når en ørelæge henviser til en klinik.
Tryghed opnås i mine øjne igennem gennemsigtighed og åbenhed.
Lovgivningsmæssigt har vi jo besluttet, at der skal være uvildighed, og der er en helt masse faste regler og procedurer, som skal følges.
Jeg har også siddet og lyttet her under debatten til bl.a. fru Lone Dybkjær og fru Julie Skovsby, der lagde op til, at der er nogle interessekonflikter her, og at der er noget, der foregår, som det ikke skal foregå.
Er det bare myter, eller er det sandhed?
Jeg synes også, vi er nødt til at prøve at få nogle eksempler på bordet, så vi kan spørge ind til, om det her er i overensstemmelse med den lovgivning, vi faktisk har vedtaget.
Til slut vil jeg bare sige, at vi desværre ser en stor, stor stigning i antallet af mennesker med en høreskade.
Jeg tror, at noget af det hænger sammen med, at det i dag er blevet rigtig moderne at sidde med musik helt inde i ørerne.
Når jeg kører i tog, hvad jeg gør rigtig, rigtig tit,
kan jeg sådan set høre det musik, alle de unge mennesker sidder med inde i ørerne, så det er i hvert fald alt for højt.
Derfor får de måske alt for tidligt en forringet hørelse.
Til gengæld er der i dag heldigvis opnået en kæmpe teknologisk udvikling på hele høreapparatområdet, der gør, at det er både smart og nemt og ikke spor tabubelagt at benytte det her hjælpemiddel, som også medvirker til, at mennesker med høretab fortsat kan deltage i arbejdslivet og indgå i sociale aktiviteter.
Jeg er altid åben for en debat om at se på høreforsorgen med helt nye, friske øjne, og jeg synes, at der er nævnt nogle ting her i dag, og der står nogle ting i oplægget, som jeg er villig til at kigge på i udvalgsarbejdet.
Vi er nødt til at have nogle konkrete eksempler på, at lovgivningen ikke overholdes, så vi kan arbejde videre derfra.
Så det er jeg gerne med til at kigge på.