Connie Hedegaard (KF), 2007-03-14:
Tak til ordførerne for de velvillige kommentarer til de to lovforslag, som gennemfører EU’s miljøansvarsdirektiv fra 2004.
Jeg tror, at alle har meget stor forståelse for, at man synes, det er ekstremt kompliceret, for det er det jo.
Det er ekstremt kompliceret at få sådan nogle fuldstændig nye gennemgribende principper indarbejdet i et lands lovgivning i et land, hvor der er rigtig meget miljølovgivning i forvejen.
Så det er i hvert fald en selvstændig grund til, at det har denne meget, meget komplekse karakter.
Det er klart, at hvis man ikke havde noget og ligesom startede på bar mark, så ville det jo ikke være nær så komplekst.
Jeg kan jo høre, at der hele vejen rundt er stor opbakning til formålet med lovforslaget.
Formålet er at få en effektiv og en ensartet håndhævelse af en række EU-regler om natur og miljø og også at sikre forureneren betaler-princippet.
Som sagt er det altså udmøntningen af et EU-direktiv, så det er jo ikke bare i Danmark, vi skal igennem den her øvelse.
Det her er grundlæggende en måde at gøre det langt lettere at håndhæve miljøovertrædelser på i hele EU.
Det er jo faktisk to love, vi behandler her.
Den ene lov, miljøskadeloven, L 176, er en ny lov, som definerer miljøskader og giver regler for påbud om undersøgelse og afhjælpning af skader, og den anden lov, L 175, indeholder de ændringer i miljøbeskyttelsesloven og 13 andre love, som giver myndighederne hjemmel til at afgøre, hvornår der foreligger en miljøskade i direktivets forstand, og hvem der er ansvarlig for den.
Direktivet gælder for betydelige skader på jord, vand, beskyttede arter og naturtyper, som måtte opstå i fremtiden.
Altså, det handler om sager som de store gamle benzinstationer, de store renserisager, deponeringen i Kærgård Klitplantage og den slags.
Det er den slags ting, som man i fremtiden med det her i langt højere grad vil kunne drage nogen til ansvar for.
Da det kun handler om betydelige skader, vurderes det, at vi måske taler om i størrelsesordenen 5 til maks. 15 sager om året, hvor det her lovkompleks vil komme i anvendelse.
Direktivet opererer med to former for ansvar; et ubetinget ansvar, som vi kender det fra jordforureningsloven – det gælder for en række erhvervsaktiviteter, som er opregnet i et bilag – og et skyldbaseret ansvar for alle andre erhvervsaktiviteter, som skader beskyttede naturtyper, dyre- og plantearter.
Og så giver direktivet altså mulighed for at lempe det ubetingede ansvar, når der er tale om udtrykkeligt tilladte udledninger eller aktiviteter, og når det drejer sig om de såkaldte udviklingsskader; skader, der altså er opstået, selv om man ikke på udledningstidspunktet havde videnskabelige eller tekniske grunde til at tro, at det, man gjorde, var skadeligt.
Direktivet stiller ganske vidtgående krav til afhjælpning af opståede skader, men i overensstemmelse med Danmarks holdning under forhandlingerne stiller det ikke krav om, at miljømyndighederne skal påtage sig opgaven, hvis der ikke findes en ansvarlig skadevolder, eller hvis skadevolderen ikke kan betale.
Desuden forpligter direktivet medlemslandene til at anspore markedet til at udvikle forsikringer og lignende, men det indeholder ikke noget krav om forsikringspligt.
Man kan sige, at måden, vi så har valgt at gøre det på i det udspil, der ligger fra regeringen, er, at man meget direkte gennemfører de centrale begreber i direktivet, nemlig de skader, det omfatter, og den afhjælpning, det foreskriver.
Og på de områder, hvor vi i dag i Danmark har mere vidtgående regler, fastholder vi det danske beskyttelsesniveau.
Det er jo et valg, og det er så et valg, vi har truffet, men det er selvfølgelig ikke med til at forenkle processen.
Lovforslaget er indpasset i den gældende lovgivning til en konsistent og sammenhængende regulering.
Der er flere, der har været inde på det her med muligheden for at lempe det ubetingede ansvar for udledninger eller aktiviteter, som myndighederne udtrykkelig har tilladt, og det vil jeg godt knytte et par kommentarer til, for det mener jeg sådan set er noget af det meget politiske i det her.
Det er jo heller ikke med til at klargøre det eller gøre det mere enkelt.
Men jeg og regeringen synes ud fra sådan en rimelighedsbetragtning, at det må være sådan, at hvis en mand eller en virksomhed foretager sig en eller anden handling i dag, som de af en ansvarlig myndighed har fået en udtrykkelig og konkret tilladelse til, så kan vi altså ikke om 20 eller 30 eller 40 år, når vi er blevet klogere, eller når videnskaben ved noget mere, komme efter den pågældende og sige: Hov, du havde altså faktisk et ansvar dengang, og det stiller vi dig nu ligesom til ansvar for.
Det er klart, at man ikke uden videre bare kan sige, at så er der en blankocheck for den ene eller den anden virksomhed til at gøre det ene eller det andet.
Virksomheden skal selvfølgelig kunne godtgøre, at den har overholdt de vilkår, der er givet i en konkret tilladelse, den skal kunne godtgøre, at den ikke har handlet uforsvarligt, men det må altså være rimeligt, at vi laver denne undtagelse.
Det er ikke altid rimeligt at pålægge den driftsansvarlige det ubetingede ansvar for miljøskader, og derfor fik vi på dansk foranledning en mulighed ind i direktivet for, at man også kan fordele ansvaret til producenter.
Det foreslår regeringen at vi bruger til at indføre et nyt producentansvar for pesticider, biocider, gmo og gødning og affaldsprodukter til jordbrugsformål.
Brugeren, som i forhold til det, jeg lige nævnte, jo typisk vil være landmanden, skal alene hæfte for eventuelle skader, hvis ikke han har anvendt produkterne i overensstemmelse med forskrifterne.
Så der laver vi altså et ansvar, hvor producenten har en del af ansvaret, og brugeren har ansvaret for, hvordan han så anvender et produkt.
Gennemførelsen af direktivet må efter regeringens opfattelse ikke føre til nogen svækkelse af den lovgivning, vi allerede har.
I den situation vil grundejeren eller brugeren have pligt til at lovliggøre ulovlige forhold fuldstændig som hidtil.
På havmiljølovens område fastholder forslaget tilsvarende, at ejeren af et skib skal dække udgifterne til bekæmpelse af olie- eller kemikalieforurening, hvis rederen, som er den, der bli ver ansvarlig efter de nye regler, ikke kan findes eller ikke kan betale.
På miljøbeskyttelsesloven og jordforureningslovens område foreslås et ubetinget ansvar for alle forurenende aktiviteter, uanset om der er tale om store eller små skader, og uanset hvem der har forårsaget dem.
Derfor indfører vi ikke en liste over de aktiviteter, der er omfattet, svarende til den, der er i direktivet, for her siger vi: Vi skal altså ikke gå ind og svække, hvad vi har i forvejen i Danmark.
Så her følger vi det system, vi allerede har i jordforureningsloven, og her går vi altså lidt videre end direktivet.
Samtidig bliver reglerne samlet i miljøbeskyttelsesloven, så alle typer af forureninger behandles under et, og det drejer sig altså om jord, luft, støj, vand osv.
Specielt for jordforurening fastholder lovforslaget det nuværende oprydningsniveau for skader på jord, og det forudsætter, at man genopretter tilstanden uanset ejendommens anvendelse, mens direktivet kun kræver oprydning, så forurening ikke er til risiko for den nuværende eller den planlagte anvendelse.
Her er de danske regler altså også noget mere ambitiøse end direktivets.
Endelig stiller direktivet ikke krav om forsikringer, og der er altså heller ikke i dag et tilstrækkeligt erfaringsgrundlag til at tilbyde forsikringer til en fornuftig præmie.
For at fremme udvikling på det område vil regeringen nedsætte en arbejdsgruppe med deltagelse af de berørte interesseorganisationer og ministerier til at vurdere mulighederne en gang i fremtiden.
Desuden rummer lovforslagene de i direktivet krævede regler om gebyrfinansiering af myndighedernes sagsbehandling og krav om at stille sikkerhed for afhjælpning af miljøskader.
Myndighedernes forpligtelser er de samme som nu.
De har pligt til at gribe ind, hvis der er alvorlig fare for sundheden, eller der er brug for øjeblikkelig indgriben for at afværge en væsentlig forurening.
Som man kan høre, er det ikke sådan lige ud ad landevejen, det er ikke nok bare sådan at have en eller anden principiel holdning til det her, det er meget, meget kompliceret jura.
Jeg mener selvfølgelig, at det er lykkedes at finde en balanceret og fornuftig tilgang til den her opgave med at implementere miljøansvarsdirektivet i dansk ret, men jeg er da helt sikker på, at det, som flere af ordførerne har sagt, kræver en overordentlig grundig udvalgsbehandling, og på baggrund af de meget positive og imødekommende bemærkninger, der er faldet, så tror jeg også, at det vil lykkes os at implementere det på fornuftig vis i dansk lov.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslagene overgik derefter til anden behandling.
Afstemning