Helge Sander (V), 2010-01-29:
Jeg er helt enig med forespørgerne i, at åbne standarder er et særdeles vigtigt emne på den politiske dagsorden.
Det er også ganske rigtigt, at det er et emne, som vi løbende har beskæftiget os med, og at åbne standarder er vigtige, fordi de sådan lidt forsimplet sagt kan få forskellige programmer til at tale sammen.
Det er vigtigt, at forudsætningerne er i orden, således at offentlige it-systemer uanset valg af software kan udveksle informationer på tværs, og det er vigtigt for en velfungerende konkurrence og innovation på it-software-markedet.
Jeg håber helt i forlængelse af begrundelsen for forespørgslen, at vi her ved debatten i Folketingssalen i dag kan bekræfte hinanden i, at vi for det første fortsat skal arbejde for indførelsen af åbne standarder, og at vi for det andet skal fastlægge nogle rammer, som understøtter konkurrencen, men som samtidig ikke pålægger de daglige brugere unødvendige byrder.
Regeringen arbejder sammen med partierne i Folketinget for at indføre åbne standarder i det offentlige, og jeg er rigtig glad for, at vi er kommet så langt, som tilfældet er – ja, faktisk så langt, at mange andre lande kigger efter den danske model.
Der er dog særlig ét hjørne af de åbne standarder, som er blevet debatteret, nemlig de standarder, som omhandler dokumentformater, altså de formater, som vi bruger, når vi udveksler dokumenter.
I modsætning til de øvrige åbne standarder har der på dette område været to standarder i en såkaldt prøveperiode.
Og vi står nu over for at skulle træffe et valg om, hvilken og hvilke standarder vi skal anvende fremover.
Jeg har derfor gennem en længere periode drøftet valg af dokumentformater med Folketingets it-ordførere, og jeg er selvfølgelig glad for, at vi nu er nået så langt, som tilfældet er.
Men det er også et vigtigt valg, som vi her skal foretage, og det vil have store konsekvenser for det daglige arbejde i den offentlige sektor, hvis vi ikke finder en hensigtsmæssig løsning.
Jeg mener ikke, at vi kan negligere et uafhængigt ekspertudvalgs og Konkurrencestyrelsens entydige konklusioner, nemlig at de to nuværende standarder er for umodne til, at der her og nu kan træffes valg om den ene standard frem for den anden.
Vi skal finde en løsning, som gavner konkurrencen, og som er fremtidssikret, men vi skal også samtidig finde en løsning, som ikke pålægger de offentligt ansatte en unødig administrativ byrde, og som ikke pålægger den offentlige sektor en kæmpe ekstraregning.
Åbne standarder er en vigtig forudsætning for en velfungerende konkurrence og innovation på it-software-markedet, og det er noget, som regeringen fortsat vil arbejde for.
Min ambition er, at vi i fremtiden udelukkende vil kommunikere ved hjælp af åbne standarder.
Men det er for mig vigtigt, at vi i den forbindelse træffer nogle valg, som har en reel værdi og betydning for den måde, som vi kommunikerer digitalt på, og som medfører en reel integration mellem it-systemerne.
Det må ikke blive et spørgsmål om at træffe nogle beslutninger, som alene har symbolsk og principiel karakter, og som utilsigtet risikerer at gøre hverdagen mere besværlig for de mennesker, som skal bruge it- systemerne i det daglige.
Men vi må jo erkende, som også fru Hanne Agersnap omtalte det i sin begrundelse for forespørgslen, at det har været svært at blive enige om detaljerne med hensyn til de nødvendige beslutninger, som skal træffes.
Jeg har oplevet mange forhandlinger her i Folketingssalen gennem de sidste 26 år, men det her er dog en helt speciel sag, der har haft et helt specielt forløb.
Og jeg må ærligt tilstå, at jeg aldrig har oplevet en sag og et forløb, der har været tilsvarende det her om åbne standarder.
Lad mig ganske kort illustrere det ved at nævne blot nogle af de betegnelser, der er blevet drøftet, når vi taler om åbne standarder.
Det er ODF, PDF, ECMA 376, ISO/IEC 29500, OIO, OASIS, ISO 26300, OIOUBL, OIOXML, FESD, DS 484 osv. Ja, jeg kan sandelig godt forstå, hvis der er nogen uden for både Folketingssalen og den snævre kreds, der beskæftiger sig med åbne standarder, som undrer sig over den debat, der foregår.
Når vi nedsætter et ekspertudvalg, som Folketinget allerede har gjort på netop dette område, er det i tillid til, at netop de har en særlig ekspertise og viden.
Den ønsker vi som lovgivere at trække på, og vores opgave som politikere er derimod at diskutere holdninger og politiske værdier.
Så lad os derfor glæde os over, at vi er nået langt, som vi er, og lad os derefter debattere holdninger og ikke tekniske detaljer.
Derfor vil jeg gerne afslutte besvarelsen med at sige tak for de mange spændende drøftelser og det samarbejde, der har været om et utrolig teknisk og vanskeligt emne.