runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2012-02-23:
Nu taler hr. Simon Emil Ammitzbøll om en saglig debat.
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at tage ordet, men efter gentagne gange at have hørt hr. Simon Emil Ammitzbøll referere til den tidligere justitsministers svar bliver jeg altså nødt til at gøre opmærksom på, hvad jeg egentlig tror hr. Simon Emil Ammitzbøll udmærket ved, nemlig at den eneste grund til, at der ikke kunne gives en garanti for, at 14-årige ikke kom i fængsel, var, at der kan opstå helt ekstraordinære situationer, hvor man ikke lige præcis her og nu ved, hvor man skal anbringe den pågældende.
Der kan gå nogle timer, hvor man skal finde ud af, hvilken institution den pågældende skal anbringes på.
Der kan man i sådan nogle ganske få timer komme i en ekstraordinær situation, hvor det kan blive nødvendigt at anbringe vedkommende i fængsel – formentlig i nogle få timer.
Det var sådan nogle helt ekstraordinære situationer, der gjorde, at den tidligere justitsminister ikke kunne give en garanti for, at det aldrig nogen sinde kunne ske.
Andet lå der ikke i det, og det tror jeg egentlig godt at hr. Simon Emil Ammitzbøll inderst inde ved.
Så der er ingen som helst saglig grund til at anføre det synspunkt, at så kan man ikke gå med til en kriminel lavalder på 14 år.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-02-23:
Jeg er glad for, at den tidligere justitsminister bekræfter, at jeg havde ret i, at den tidligere justitsminister ikke kunne give en garanti for, at 14-årige ikke ville komme i fængsel.
Anne Baastrup (SF), 2012-02-23:
fastsatte man en kriminel lavalder på 14 år.
Så kom man i tvivl, og i begyndelsen af 1930'erne hævede man den til 15 år, og det vil sige, at man har haft den i 70-80 år, sådan som jeg husker det.
Når man har et system, hvor man har 15 år som kriminel lavalder, og når 15-årige selv kan administrere de penge, de har tjent – der har så undervejs også været nogle andre elementer – så synes jeg i og for sig, det er et led i dansk kultur.
Men det kan vi jo diskutere.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-02-23:
Først og fremmest vil jeg sige, at det ikke er Liberal Alliances indfaldsvinkel, at vi spørger de kriminelle, hvilken straf de gerne vil have.
Det bliver aldrig vores udgangspunkt, men hvis det er Dansk Folkepartis, så velkommen til det.
Til det andet spørgsmål vil jeg sige, at vores holdning er, at ja, der skal være en særlig kriminalforsorg for de 12-17-årige, som skal være et separat system, men det betyder jo ikke, at man kan bevæge sig frit rundt.
Det synes vi bestemt ikke er det, der er pointen, tværtimod.
Men pointen er, at man ikke skal være sammen med voksne fra 18 år og derover.
Det er sådan set det, der er det afgørende for os.
Pia Adelsteen (DF), 2012-02-23:
Må jeg ikke godt først sige, at jeg synes, det er positivt, at man fra Liberal Alliances side er indstillet på at se på, om den kriminelle lavalder kunne komme helt ned på 12 år.
Det ser vi jo gerne i Dansk Folkeparti.
Men en ting, der undrer mig, er, at man ikke ville gå med til at sætte den ned til 14 år, dengang det forslag kom, på grund af at det ikke kunne garanteres, at der ikke kom unge mennesker i fængsel.
Det har jo aldrig været meningen, vil jeg sige, men det er rigtigt, at det sker.
Og den garanti kan jo være svær at udstede, eftersom der rent faktisk – i hvert fald sådan, som jeg har forstået det – er nogle af de unge, som siger, at det vil de gerne.
For de har også en mulighed for at vælge.
Jeg skal så bare lige forstå det rigtigt, for er det Liberal Alliances holdning, at selv 16-17-årige, som måske har voldtaget en, ikke skal i fængsel?
Det vil jeg meget gerne vide.
Jeg undrer mig bare over noget.
Vi ved jo alle sammen, at SF gerne vil have valgretsalderen ned til 16 år, men så kan jeg jo med rette stå og påstå, at det er en del af den danske kultur, at valgretsalderen er 18 år og aldrig nogen sinde skal ned på 16 år, og så kan vi aldrig ændre nogen ting.
Det er faktisk derfor, jeg undrer mig lidt over, at man står og siger sådan noget.
Jeg synes, det er noget forfærdeligt sludder.
Sådan er det.
Anne Baastrup (SF), 2012-02-23:
Det gider jeg sgu ikke høre på.
Hvis ordføreren siger, at det, jeg siger, er noget sludder, så er vi bare lidt uenige, og det er i orden.
Preben Bang Henriksen (V), 2012-02-23:
I fortsættelse af det, der lige blev spurgt om af fru Pia Adelsteen, vil jeg sige, at ordføreren nævnte, at der i dansk ret gjaldt mange andre tilfælde, hvor aldersgrænsen var 15 år.
Anne Baastrup (SF), 2012-02-23:
Der hæver vi bl.a. aldersgrænsen for knallertkørsel til 16 år.
Sådan som jeg husker det, gik Venstre meget ind for, at den skulle være på 15 år.
Jeg tror nok, at Venstres ordfører har fanget mig på det forkerte ben lige her, for jeg har ikke andre eksempler.
Men det kan jeg få i morgen, når jeg får tænkt mig om.
Michael Aastrup Jensen (V), 2012-02-23:
Tak for det.
Jeg må indrømme, at jeg godt kunne tænke mig at få et svar fra SF's ordfører på en lokal sag fra Randers, hvor der decideret er en ungdomsbande, som har floreret igennem længere tid.
Tre af dem var 14 år, da det skete, at de decideret slog midaldrende folk ned i tusmørke og på andre tidspunkter.
Det gør nu, at man simpelt hen ikke tør gå i den her park efter midnat og om aftenen osv.
De tre 14-årige kunne ikke blive dømt, selv om det var kommet frem, at de decideret havde brugt redskaber, som det hedder, til at slå de her midaldrende folk ned med.
Der var baseballbat i brug, og der var mange andre ting i brug.
Anne Baastrup (SF), 2012-02-23:
Jeg er lidt usikker på, hvor Venstre nu er.
Venstres retsordfører, hr. Karsten Lauritzen, har jo hele tiden sagt, at de ikke skal i fængsel.
Nu kan jeg så forstå, at der er en anden fra Venstre, der synes, at de ligesom skal spærres lidt mere inde end det, Venstres retsordfører har sagt.
Det, jeg siger som svar, er, at Randers Kommune har et problem, hvis ikke de på et langt tidligere tidspunkt har taget fat i de her børn og sørget for, at de enten fik en mentorordning, som gjorde, at de kom i skole om morgenen, sørgede for, at de fik noget mad, eller sørgede for, at der var nogle forældre, som rent faktisk kunne håndtere de her børn.
Det der er ikke acceptabelt, men det hjælper jo ikke, at man sender dem i fængsel, hvilket jeg heller ikke tror er Venstres opfattelse.
Michael Aastrup Jensen (V), 2012-02-23:
Så jeg støtter varmt SF's ordfører i, at det gør de ikke godt nok.
Men lad os nu komme tilbage til den konkrete sag.
Jeg synes, at jeg kan høre, at man fra SF's side bare ønsker at omfavne dem med pædagogiske tilbud, og at kommunen må håndtere opgaven, men det er jo den samme kommune, som man åbenbart ikke har ment har gjort opgaven godt nok, før overfaldene skete, men som man åbenbart godt mener kan håndtere opgaven, efter overfaldene er sket.
Helt ærligt
, holder den der konkrete eller ukonkrete holdning?
Er det virkelig noget, man mener?
Jeg må indrømme, at jeg er lidt rystet, og jeg er virkelig rystet, fordi jeg har fået tonsvis af henvendelser fra borgere i Randers, som simpelt hen er dybt nervøse for, at de skal møde de her tre 14-årige en mørk aften i Randers.
Svaret fra SF's side er bare: Jamen det må være kommunens problem.
Helt ærligt, det synes jeg ikke er et godt nok svar til borgerne i Randers.
Anne Baastrup (SF), 2012-02-23:
Altså, nu kender jeg ikke den konkrete sag.
Men hvis det er, at det er på det niveau, som man fra Venstre nu siger, så vil jeg sige, at så har de i Randers Kommune en udfordring af meget betydelig karakter.
De der børn skal ikke gå rundt på gaden om aftenen og natten.
De skal ikke slå gamle damer ned.
Der skal man tage fat, og der har vi servicelovgivningen – jeg ved jo, at hr. Michael Aastrup Jensen selv har været borgmester i Randers for nogle år siden – og man ved godt, og ordføreren bør i hvert fald vide det, at man kan tvangsfjerne børn.
Når børn er truet på den måde af sig selv og sine omgivelser og laver så alvorlig kriminalitet, skal man ikke være i Randers i en periode, og sådan er det.
Det er det, den sociale servicelovgivning lægger op til, for disse børn skal beskyttes mod sig selv.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-02-23:
Det er da en utrolig opstandelse, der kan komme over det her forslag, som næppe i virkeligheden kommer til at betyde ret meget, hvis man nu skal være ærlig.
Det er sådan, at Liberal Alliance måske har en lidt mere kompleks politik på det her område end de fleste partier, eftersom vi i princippet går ind for at sænke den kriminelle lavalder til 12 år, men ud fra en forudsætning om, at børn på 12-17 år under ingen omstændigheder kan komme i fængsel.
Vi kunne ikke i den tidligere valgperiode få en garanti fra den daværende justitsminister om, at det ikke ville være tilfældet for de 14-årige, og derfor synes vi, at det var åbenlyst, at vi skulle være imod at nedsætte den kriminelle lavalder, da vi ikke vil have børn i fængsel.
Hvad kommer der så til at ske med det, man gør nu?
De kommer sandsynligvis til at sidde i de fuldstændig samme institutioner, som de hidtil har siddet i, men bare igennem et andet system, så det går jo nok – ophidselsen er svær ligesom at gå med på.
Det, der egentlig fik mig til at gå herop, var Venstres ordførers indgangsreplik, nemlig at nu havde vi alle sammen læst de her ting om, at der er nogle, der begår forskellige former for meget grov vold, og at de bliver lukket meget tidligt ud, og hvad ved jeg.
Der er sikkert mange af os, der har læst den kronik i Politiken.
Der vil jeg bare for Liberal Alliances vedkommende sige, at hvis der er flertal i Folketinget, eller hvis der er nogen, der mangler 9 mandater for at sørge for, at voldsforbrydere og folk, der forsøger at myrde andre, skal sidde længere tid i fængsel, så medvirker vi meget gerne til det, men det er sådan set bare ikke det, vi her skal stemme om.
Her stemmer vi om nogle helt andre ting, nemlig om vi skal hæve den kriminelle lavalder fra 14 år til 15 år.
Så må man også sige, at når man hører debatten, skulle man tro, at det er dem på 14 år, der begår mest kriminalitet.
Altså, sænker vi den kriminelle lavalder til 14 år, vil der stadig være 13-årige, der begår kriminalitet, og sænker vi den til 13 år, vil der stadig være 12-årige, der begår kriminalitet.
Det er, ligesom når vi hæver den til 15 år, så vil problematikken også være der, men i den anden ende af skalaen.
Så i virkeligheden synes vi, at så længe man hverken kan få konservative eller socialdemokratiske justitsministre til at garantere, at 14-årige med en kriminel lavalder på 14 år ikke kommer i fængsel, så medvirker vi ikke til at sætte den ned.
Men skulle man en dag få lyst til at lave en egentlig kriminalforsorg for unge 12-17-årige, som er det, vi går efter, medvirker vi selvfølgelig gerne til det og også til, at der kommer lovgivning, der passer til det system, men tingene må hænge sammen.
Derfor er vi glade for at kunne støtte dette lovforslag.
Tom Behnke (KF), 2012-02-23:
Jeg synes jo egentlig, vi har haft debatten meget grundigt under førstebehandlingen, men når nu ministeren kalder på mig, tager jeg gerne ordet med en bemærkning til ministeren.
For det, jeg gerne vil understrege, er, at fra konservativ side fremsatte vi forslaget om at nedsætte den kriminelle lavalder til 14 år, fordi vi mente, det var nødvendigt.
Det var det, der var det drivende for os, ikke noget med at rafle med nogle terninger og gætte et tal.
Det var, fordi det var nødvendigt, og det virkede.
Vi oplevede, at der pludselig var tomme pladser på de sikrede institutioner, selv om dommedagsprofetierne fra de røde partier var, at de ville blive overfyldt, at det ville flyde ud over kanterne og fængslerne ville blive fyldt op med unge.
Nej, der skete det modsatte, fordi de unge holder op med at begå kriminalitet.
Hvad vil fremtiden så bringe?
Det var der, ministeren kaldte på mig, og der vil jeg bare understrege, at fra konservativ side vil vi, når vi har flertallet igen, vurdere nødvendigheden af det her og ikke sætte den kriminelle lavalder ned bare for at gøre det.
Men hvis det er nødvendigt, så gør vi det.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2012-02-23:
Tak til hr. Mikkel Dencker for at rejse den her udmærkede debat, og tak til ministeren for en god redegørelse.
Fra Radikale Venstres side mener vi jo, at nordsøolien er en hjørnesten i dansk økonomi.
Der investeres fortsat betydelige summer i Nordsøen, og der kommer fortsat meget store mængder olie op.
Det er til glæde for betalingsbalancen, for statskassen og for de involverede virksomheder.
Uden nordsøolien ville de danske tal se meget anderledes ud, og vi har en fortsat interesse i produktion fra de danske felter, og vi skal sikre, at der er ordentlige rammevilkår for udnyttelsen af olien.
Det er selvfølgelig en betingelse, at det sker miljømæssigt forsvarligt.
En anden betingelse er, at statskassen får sin rigelige andel af det, der er en fællesskabsejet ressource.
Derfor er det også på sin plads at foretage et serviceeftersyn af aftalen med operatørerne i Nordsøen, i lyset af at oliepriserne er steget så kraftigt, som de er, og at vi kan se for os, at oliepriserne kommer til at stige yderligere.
Serviceeftersynet sker i respekt for de indgåede aftaler.
Vi glæder os fra radikal side til afdækningen af aftalens økonomi i serviceeftersynet, og først når vi har de rigtige tal på bordet fra eftersynet, vil vi handle på tallene ...
Jeg skal på vegne af Socialdemokratiet, Venstre, De Konservative, Liberal Alliance, Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »De danske ressourcer af olie og gas skal udnyttes til størst mulig gavn for det danske samfund og samfundsøkonomien.
Tilrettelæggelse af efterforskning og indvinding af de danske olie- og gasressourcer i Nordsøen skal ske i respekt for indgåede aftaler og på en sådan måde, at samfundet sikres størst muligt udbytte, og således at det foregår sikkerheds- og miljømæssigt fuldt forsvarligt.«
Per Clausen (EL), 2012-02-23:
Jeg vil prøve at skabe lidt mere klarhed over, hvad der menes, når man skriver, at man vil respektere indgåede aftaler.
Derfor vil jeg spørge hr. Rasmus Helveg Petersen, om han ikke er enig med mig i – sådan har jeg i hvert fald forstået den radikale position indtil nu – at den aftale, man har indgået, ikke forhindrer, at man laver skattemæssige ændringer, uanset om DUC, altså Shell, Chevron og Mærsk, bare for at understrege, at det meste af det her jo handler om udenlandske multinationale selskaber og ikke om det hæderkronede Mærsk, mener, at det er rigtigt og rimeligt eller ej, og at det altså er en lidt mærkelig diskussion, som de borgerlige partier lægger op til, når de ligesom antyder, at det skulle være sådan, at DUC har vetoret i forhold til skattelovgivningen i det her land og under alle omstændigheder har krav på fuldstændig erstatning for det, de måtte skulle betale i skat.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2012-02-23:
Jeg vil i lighed med flere af de tidligere talere sige, at skatteudskrivningsretten selvfølgelig ligger i Folketinget, men jeg vil også i lighed med flere af de øvrige talere sige, at vi respekterer den indgåede aftale og forudsætter for ændringer efter et serviceeftersyn, hvis vi skønner, at der er grundlag for det, at de sker efter forhandling med de involverede parter.
Per Clausen (EL), 2012-02-23:
Det er jo godt nok, men så vil jeg bare spørge hr. Rasmus Helveg Petersen om det, han siger, er, at politisk har Det Radikale Venstre og måske også regeringen besluttet sig til at give DUC eller for den sags skyld de borgerlige partier – og det er nok i den her sag fuldstændig det samme interessemæssigt og indholdsmæssigt – vetoret i forhold til eventuelle ændringer af skattelovgivningen.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2012-02-23:
Tak for spørgsmålet.
Jeg ved ikke, om man kan sige, at vi har besluttet os for at give nogen vetoret over noget som helst.
Vi har jo indgået en aftale, som vi er tilfredse med, bl.a. sammen med de borgerlige partier tilbage i 2003, og den står vi fuldt ud ved.
I den aftale indgår det, at hvis der sker dramatiske ændringer i forudsætningerne, kan aftalen genforhandles.
Også det står vi ved.
Sådan er det jo, når man ikke har absolut flertal.
Så må man forhandle med andre partier.
Jesper Petersen (SF), 2012-02-23:
Den olie, der er i Nordsøen, og hvor man ellers måtte finde den i Danmark, hvor der kan findes olie og gas, er fællesskabets ejendom.
Der er ikke nogen virksomheder, der har krav på den, det er de danske borgere, der ejer den olie og de ressourcer, og derfor må det bærende princip for hele den her diskussion altid være, at vi skal gå efter at få det størst mulige udbytte til borgerne af den olie, den gas og de naturressourcer, vi har.
Der skal være rimelige vilkår, det er klart, men enhver overnormal profit bør i princippet ligge i fællesskabets kasse, og derfor skal vi selvfølgelig holde grundigt øje med, hvordan effekten af de aftaler og de love, der gælder på området, er.
SF var meget kritiske over for 2003-aftalen og medvirkede ikke til den i sin tid.
Vi mener ikke, der blev taget højde for, at olieprisen kunne udvikle sig så voldsomt, som den gjorde.
SF blev nærmest gjort til grin, da vi bad om beregninger på oliepriser, der ikke engang kom så højt op som der, hvor oliepriserne er nu.
Kunne man forestille sig, at der i 2012 ville være oliepriser på den anden side af 120 dollar?
Det var sådan noget, som vi blev spottet for at spørge om dengang.
Der bliver jo nu lavet forskellige rapporter og undersøgelser af, hvordan indtægterne til staten kunne have været, hvis man havde lavet andre aftaler om beskatningen.
Hvad man så kan sige, der trods alt er positivt ved den aftale fra 2003, som vi jo så har tilsluttet os nu fra SF's side, fordi vi er blevet en del af regeringen,
er jo, at hvis forudsætningerne ændrer sig, kan der laves en genforhandling, så kan der laves justeringer, og det må man jo sige de har.
Der er i høj grad ændrede forudsætninger.
Så begynder der jo at gå al mulig sådan aftalesnak i den, og jeg vil godt sige, at vi står ved aftalen i dag.
Vi har tilsluttet os den, og hvis serviceeftersynet giver grundlag for at ændre aftalen, vil vi fortsat lægge vægt på, at der er en bred opbakning til den.
Det er en vigtig aftale, og det er vigtigt, at der er klare forudsætninger for de store investeringer, der foretages i udvinding af olie.
Men vi mener også, at der absolut er grund til at foretage det serviceeftersyn, som bliver gjort nu, og til at se på, om der skal laves justeringer af aftalen.
Lars Christian Lilleholt (V), 2012-02-23:
Mener ordføreren, at det kræver enighed mellem parterne, dvs. den danske stat og olieselskaberne, hvis den her aftale fra 2003 skal ændres?
Jesper Petersen (SF), 2012-02-23:
Som det vist efterhånden står klart, og som Venstres ordfører også selv sagde, så er der ikke nogen, der er uenige i, tror jeg, at beskatningsraten og lovgivningen omkring beskatning her i landet er noget, vi foretager her i Folketinget.
Så er der lavet en aftale på det område.
I den aftale indgår også, at hvis der er ændrede forudsætninger, så kan man genforhandle den, og det er jo det, vi skal se nu med serviceeftersynet om der er baggrund for.
Jeg vil godt sige, at jeg ønsker, som jeg sagde før, at der er bred opbakning til, hvordan forholdene er på det her område, fordi det er et område, hvor der foretages store investeringer.
På den måde er der jo ikke uddelt vetoret til nogen, men det er ønskeligt, at der er klare flertal bag sådan nogle aftaler, og at en eventuel ny aftale kan laves i forståelse med de selskaber, det handler om.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2012-02-23:
Vi ønskede dengang vi i Socialdemokratiet, at man fulgte Kulbrintebeskatningsudvalgets anbefalinger.
Man havde uden at skulle finde penge andre steder kunnet bevare efterlønnen.
Når vi afviste aftalen i 2003, ud over at vi syntes, der var nogle ualmindelig uheldige klausuler og formuleringer med, så var det også, fordi man ikke fulgte den anbefaling, der var om, hvordan den lovgivning skulle skrues sammen.
Det har betydet, at man har banket et gevaldigt hul i den danske statskasse, som man kunne have undgået.
Vi ville rigtig gerne have haft de midler i dag og særligt nu, hvor vi står i en økonomisk krise.
Vi synes faktisk, det ville have været hensigtsmæssigt, at man har en større indtægtskilde end det, man havde haft.
Mikkel Dencker (DF), 2012-02-23:
Jeg er da glad for, at ordføreren kan anerkende, at det er en bedre aftale, der kom i 2003, end der var før, og at det har givet et betragtelig større provenu, end det var tilfældet før.
Det er måske derfor, at man alligevel endte med at stemme for, selv om man var så meget imod.
Men det må fru Rosenkrantz-Theil måske konferere af med dem, der var ordførere dengang.
Hr. Ole Stavad skulle da i hvert fald være til at få fat i.
Hr. Auken kan vi jo desværre ikke spørge længere.
Så jeg vil bare høre, om det er sådan, at det, vi lavede i 2003, var så skidt, selv om det har givet over 100 mia. kr. i statskassen til sammenligning med de beskedne summer, der var dengang.
Så det er vel ikke så ringe endda.
Lars Christian Lilleholt (V), 2012-02-23:
Jeg vil gerne vide, om ordføreren mener, at aftalen kan ændres, uden at der er enighed mellem parterne.
Og svarer ordføreren ja, vil jeg også gerne vide, om man er parat til at gennemføre lovgivning her i Folketinget, som pålægger selskaberne at betale en højere skat.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2012-02-23:
Jeg vil gerne sige til hr. Lars Christian Lilleholt, at jeg synes, at man skal passe meget på med at blande de selskaber ind i noget som helst, der handler om beskatning.
Jeg hørte sådan set Venstres ordfører selv sige her fra talerstolen, at retten til at lave skattelovgivning ligger et sted, nemlig i Folketinget.
Jeg tror egentlig, at alle parter vil have bedst af, at vi er enige om det.
Det er ikke en ret, man kan videregive til selskaber.
Det er en ret, der ligger i Folketinget.
Vi står ved den aftale, der er lavet, og vi mener sådan set, at Venstre med den aftale lavede en rigtig fornuftig passus, der handlede om, at hvis forudsætningerne forandrede sig, kunne man genforhandle den.
Derfor ser jeg selvfølgelig frem til, at vi får en genforhandling, og jeg regner da med, at vi selvfølgelig i al mindelighed kan ende med en løsning, som alle parter kan se sig selv i.
Mike Legarth (KF), 2012-02-23:
Jeg vil gerne følge op på det spørgsmål til fru Pernille Rosenkrantz-Theil og spørge, hvordan en genforhandling så defineres.
Jeg håber, vi er enige om, at begge parter skal være enige, for at kontrakten kan ændres – eller går fru Pernille Rosenkrantz-Theil ind for, at det skal ske med tilbagevirkende kraft, altså at vi bryder en aftale, som vi har indgået, uden at den ene aftalepart er enig?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2012-02-23:
Jamen jeg mener, at det står fuldstændig klart i teksten, at hvis forudsætningerne forandrer sig, er der grundlag for en genforhandling.
Og så går man da ind i forhandlingslokalet med det for at øje at komme ud med en aftale, alle parter kan se sig selv i.
Så mit udgangspunkt er altså, at vi står ved den aftale, der er indgået.
Jeg er også ret overbevist om, at der er meget forskellige interesser omkring det forhandlingsbord, men herre du milde gud, vi er gode til at lande aftaler, og vi skal ud af det lokale med flere penge i statskassen.
Mike Legarth (KF), 2012-02-23:
Jeg vil bare gerne have en bekræftelse på, hvad Socialdemokratiet mener.
Står man ved de aftaler, man indgår, eller vil man, uden at modparten er enig, ændre præmisserne, ja eller nej? Som kommer den anden del af spørgsmålet.
Jeg ved jo, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil ejer en bil.
Den blev købt, der blev foretaget en investering, fordi man vidste, hvad skatteprovenuet ved at købe bilen og køre i den over en periode var.
Så kommer der en ny regering, som er rød, som hæver beskatningen til det dobbelte.
Ville det være fair?
Forudsætningen er ikke ændret, men det, fru Pernille Rosenkrantz-Theil render rundt og underholder med, er, at der pludselig skal ændres på præmisserne i forhold til den investering, der er foretaget.
Det ville dybt kritisabelt at gøre.