Tina Nedergaard (V), 2010-02-25:
Det mener jeg at vi i vidt omfang tager hånd om.
Det er helt åbenlyst, at vi skal gøre mere, for vi har jo ikke nået målene.
Jeg vil også sige, at vi jo ikke fra regeringens side tøver med at arbejde videre på, at flere skal ud i ungdomsuddannelse.
Et paradoks er faktisk, at vi måske har en lidt bedre chance nu, hvor der er lidt krise – eller temmelig meget krise – i verdensøkonomien, fordi det måske betyder, at de unge er mere tilbøjelige til at vælge uddannelse frem for at gå ud som ufaglærte på arbejdsmarkedet.
Men i den sammenhæng er det også klart, at vi hele tiden skal optimere den vejledning, vi giver.
Jeg kan jo ikke tage æren for noget som helst i forbindelse med den globaliseringsaftale, der blev lavet i efteråret, hvor partiet var med, men som jeg jo ikke forhandlede.
Så er der 10 pct., der straks opgiver, og dem skal kommunen ind og have fat på nu, og så er der yderligere 10 pct., der opgiver, når de er gået i gang med en uddannelse, og det er det, som ungepakken tager hånd om nu kombineret med de mange muligheder, vi også har skabt i fleksible tillæg til fleksuddannelserne.
Jeg tror, det fører for vidt for mit vedkommende her på dag to som minister at omdøbe et meget stort forlig, som er indgået på tværs af partierne i efteråret, men jeg forstår godt, hvad fru Marianne Jelved sigter til, altså om man i denne gruppe af unge er opmærksom på, at der er et alternativ.
Men jeg mener altså fortsat ikke, at der er brug for et parallelt system.
Og jeg har også vanskeligt ved at se, hvordan det bliver institutionelt forankret, når det i beslutningsforslaget bl.a. ikke indgår, hvem der ligesom skal have ansvaret for uddannelsens gennemførelse.
Der har vi lavet en meget klar ansvarsplacering, hvad angår EGU'en, og det savner jeg i hvert fald i beslutningsforslaget for at kunne komme det lidt nærmere.
Men jeg takker i hvert fald for beslutningsforslaget, for det er jo relevant hele tiden at diskutere, om der er mere, vi kan gøre.
Nej, jeg anerkender selvfølgelig ikke, at der er huller i argumentationen, for det, der er situationen, er, at der er opstået en vis bekymring i regeringen, i hvert fald når vi noterer os, at man siger, at det skal være en afløser for den fri ungdomsuddannelse.
For vi vil altså ikke medvirke til, at vi laver alternative ungdomsuddannelser, som betyder, at unge, der alternativt ville have tilvalgt en kompetencegivende uddannelse eller være gået i beskæftigelse og dermed havde fået en direkte adgang til de fleksible uddannelsesforløb, vi netop har skabt, bruger det som alternativ.
Det ønsker vi simpelt hen ikke.
Vi mener ikke, at det er et mål i sig selv at gøre vejen til kompetence så lang som overhovedet mulig for disse unge.
Man må også sige, at det jo ikke skal være sådan, at hvis den unge tilvælger en ordinær uddannelse – hvis man nu kommer i gang med en gymnasieuddannelse – og det viser sig at være lidt vanskeligt, så siger man: Du har kun ét alternativ i denne verden, og det er ud af uddannelsen igen.
Det er jo sådan set tanken, at unge, der har kompetence til at gå i gang, også skal understøttes i at forblive i uddannelsen eller alternativt at træffe et omvalg – og ikke et fravalg – af uddannelse.