runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2009-04-02:
Først vil jeg godt gøre klart, at det, jeg forholdt mig til, var, at i henhold til folkeretten må man ikke gøre brug af uproportionel magtanvendelse, og man skal i videst muligt omfang undgå, at civile bliver ofre.
Det er derfor, vi ønsker at få kortlagt, hvad det er, der er sket, og det er derfor, vi siger ja til at lave den FN-undersøgelse i forhold til beskyldningerne om overtrædelse af folkeretten.
I øvrigt synes vi sådan set, det bør gælde begge veje, for i henhold til folkeretten er det heller ikke sådan, at man må gemme sig bag civile ofre, som der i hvert fald har været mange historier fremme om at Hamas rent faktisk har gjort i Gazastriben.
Med hensyn til forsoning: Ja, vi synes, det er vigtigt, at man får skabt forsoning mellem de palæstinensiske fraktioner, og hvis det så skulle ende med, at Hamas indtræder i en regering, synes jeg, det er meget vigtigt at se på, hvad det er, den regering så vil.
Hvis den regering ikke vil følge køreplanen for fred, og hvis den regering ikke vil, at man kan finde en tostatsløsning og finde en varig fredsløsning, har jeg nemlig ikke den store lyst til at anerkende den regering, må jeg altså sige.
Jeg vil derimod meget, meget gerne anerkende en palæstinensisk regering, der rent faktisk vil arbejde frem mod de mål, ligesom jeg meget gerne vil anerkende den israelske regering, hvis den arbejder frem mod det mål, som rent faktisk er, at man kan få tostatsløsningen og få en endelig, samlet fredsslutning.
Pernille Frahm (SF), 2009-04-02:
Om befolkningen er uden ansvar?
Mener hr. Søren Espersen virkelig, at det er i orden?
Det kommer meget bag på mig.
Søren Espersen (DF), 2009-04-02:
Nu ved jeg ikke, om det er noget, SF's fokusgrupper har fundet på, at man nu også skifter holdning til det her, men det kunne vi måske lige få opklaret, altså om man nu har fundet ud af, at Hamas er en terrororganisation.
Men vi hører også, at det palæstinensiske folk på en eller anden måde er uskyldige ofre i forbindelse med Hamas’ terrorangreb ind i Israel.
Når nu fru Pernille Frahm fremhæver, at det her er en lovlig valgt regering, altså at Hamas er lovlig valgt, og at det dermed er det palæstinensiske folk, der har valgt en terrororganisation til at repræsentere sig, er befolkningen så fuldstændig uden ansvar?
Lene Espersen (KF), 2009-04-02:
Jeg synes, at den her debat bliver mere og mere interessant.
Jeg håber faktisk, at alle malere, tømrere, murere og elektrikere, der har mulighed for at følge den her debat, går tilbage og undersøger, hvad det er, Socialdemokratiet har sagt her under tredjebehandlingen.
For sagen er jo den, at man kun kan bruge pengene en gang, og jeg vil komme med et eksempel, som alle mennesker kan forstå.
Sådan som jeg forstår det, vil Socialistisk Folkeparti og Socialdemokratiet have, at det kun skal være noget, der alene er meget, meget energirigtigt.
Jamen hvis man udskifter vinduer, koster materialerne alene - altså de mest energirigtige - 115.000 kr.
Lønnen, altså den arbejdsløn, der er, og de timer, der bliver lagt i det, er 27.000 kr., og det vil altså sige, at for hver gang, du bruger 5 kr. på materialer, bruger du 1 kr. på at sætte nogen i beskæftigelse.
Det er klart, at et sådant forslag er med i vores pulje, og det er en af mulighederne, men hvis man kun kørte med sådan et forslag, ville det have en meget negativ effekt på beskæftigelsen i forhold til det, som regeringen sammen med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance foreslår.
Så det er noget, der vil have 100 pct.s beskæftigelseseffekt, eller i hvert fald 99 pct., fordi der ikke tilgår så meget til materialer.
Så jeg vil sige til hr. Thomas Jensen, at hvis Socialdemokratiet var optaget af at løse arbejdsløshedsproblemet, valgte man ikke den position, man har valgt i den her sag.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-02:
Jeg skal ikke kaste mig ud i en gentagelse af debatten fra andenbehandlingen, men nu får ministeren jo så sin ordning - ikke den energirenoveringsordning, som vi ville have foretrukket - og det illustrerer jo et eller andet sted, at når det kommer til stykket og den endelige handlekraft, er regeringen og De Konservative ikke så grønne, som man kunne få indtryk af, når man hører de flotte taler ved festlige lejligheder.
Men det spørgsmål, jeg vil stille til ministeren her ved afslutningen af debatten, er, om man alligevel ikke fra regeringens side vil beklage, at den proces, man har valgt i forbindelse med den her ordnings tilblivelse, indtil videre kun har forværret den økonomiske krise i byggebranchen.
Med det kluntede forløb, hvor man altså ikke havde styr på sit flertal og derfor over uger var nødt til at forhandle langstrakt i Finansministeriets kælder, eller hvor det foregik, var man med til at sætte en bremse i en branche, der i forvejen havde det svært og forværre den økonomiske krise.
Det er jo en ærlig sag, når tingene løber en lidt af hænde, men jeg synes bare, at det var på sin plads i det mindste fra ministerens side i dag at beklage over for de mennesker, der har mistet deres arbejde på baggrund af den uheldige håndtering, regeringen har haft i den her sag.
Lene Espersen (KF), 2009-04-02:
Det er naturligvis klart, at når man fra politisk side tilkendegiver, at der kommer tilskud til en ordning, så bliver der simpelt hen trykket på pauseknappen.
Det har jeg også erkendt under både første- og andenbehandlingen, og det har også været begrundelsen for, at lovbehandlingen skulle foregå hurtigt, selv om den skulle foregå grundigt.
Det synes jeg faktisk den har gjort, og de 2 uger tror jeg at alle kan leve med.
Det har faktisk også givet branchen selv mulighed for at komme med ganske gode høringssvar, der har betydet, at vi har justeret på ordningen.
Så nu kan folk tage en rolig påskeferie, og så kommer der virkelig gang i tingene lige præcis efter påske, når det begynder at vælte ind med ansøgninger.
Så jeg vil sige: Jo, der er altid en omkostning ved at lave en tilskudsordning, fordi så afventer folk selvfølgelig, indtil man kender præmisserne for det.
Men det vigtigste er jo, at vi har gjort vores yderste for at blive hurtigt færdige og så få lavet en ordning, der får sat flest mulige i beskæftigelse.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-02:
Uanset hvad man mener om det endelige resultat, er det jo ikke Folketinget, der har bidraget til problemerne.
Jeg tror ikke, man kan forestille sig en behandling i Folketinget, der kunne være gået meget hurtigere.
Det, vi taler om her, er jo det forløb, hvor regeringen først aftalte med Dansk Folkeparti i forbindelse med skatteaftalen, at man ville lave den her ordning.
Så kom man i tanke om, at man for øvrigt havde en finanslovpartner i Liberal Alliance.
Så gik alting i stå
alting gik jo i stå - folk stoppede med at hyre håndværkere, opsagde aftaler, de havde lavet, fordi nu skulle man afvente og se, om der kom en sådan ordning.
Ledigheden steg.
Jeg tror, at vi alle sammen kan huske et tv-indslag med tagdækkeren, der havde sagt, at to mand skulle have startet på mandag, men nu blev de sendt hjem, fordi der ikke var arbejde til dem.
Det var jo, fordi regeringen ikke havde styr på, hvad det var for nogle aftaler, man havde, hvad det var for nogle forløb, man havde.
Havde man haft det, kunne vi have haft den her behandling klaret langt tidligere, og derfor er det bare, at jeg siger: Lad os nu kigge hinanden i øjnene og sige o.k., vi var ikke enige om, hvordan det her skulle indrettes, og folk stemmer, som de gør, men regeringen må da beklage, at man kom til at annoncere en ordning, man ikke havde styr på sit flertal for, og det dermed forværrede den økonomiske krise i byggebranchen, også selv om man nu er ved at rette op på det.
Lene Espersen (KF), 2009-04-02:
Hvad hr. Morten Østergaard og tidligere partifæller har af ting på hinanden, er altså noget, som jeg ikke orker at bruge kræfter på.
Men jeg vil sige, at jeg synes, at det er en god dag for dansk økonomi.
Vi får vedtaget en ordning, der får sat rigtig mange mennesker i beskæftigelse.
Jeg skal beklage, at ikke alle partier har haft så meget øje for beskæftigelseseffekten, men måske mere på andre områder, men det positive er jo, at der er meget bred politisk opbakning til at få sat ordningen i gang, og det vil jeg gerne takke for.
Thomas Jensen (S), 2009-04-02:
Det er jo sjældent, at der er to boligforslag på samme dag, så jeg er på igen.
Jeg vil sige, at forarbejdet til det her lovforslag har været præget af en amatørisme; det har virkelig været en farce.
Ministeren satte nemlig helt tilbage i 2005 parterne på lejeboligmarkedet til at forhandle om en revision af lejeloven og boligreguleringsloven.
De har så siddet og forhandlet i 3 år, og endelig er de nået frem til et kompromis eller et enighedspapir på 57 punkter.
Og detaljen i forhold til det her lovforslag var så, at et af de punkter, som parterne var kommet frem til, sad ministeren sideløbende og forhandlede med Folketingets partier om - i satsforhandlingerne herinde.
Lige pludselig stod man med en indstilling fra de folk, som virkelig ved noget om, hvad der rører sig ude på lejeboligmarkedet.
Det var en indstilling om, at antallet af dage for en påkravsfrist, hvis man ikke betaler sin husleje, skulle være på 7 dage.
Samtidig sad vi herinde og forhandlede os frem til et andet antal dage, og lige pludselig stod ministeren med to forskellige muligheder for at vælge antallet af dage.
Det siger jeg ikke for at gå i detaljen i forhold til det her lovforslag.
Jeg vil sige, at Socialdemokraterne selvfølgelig bakker op om det her.
Det er satsstof, og vi bakker op om den påkravsfrist, det antal dage, vi er kommet frem til i satsforhandlingerne.
Men i forhold til lejelovsforhandlingerne vil jeg gerne sige, at det er meget amatøragtigt over for parterne på lejeboligmarkedet, at man sætter dem i gang med at forhandle og blive enige om et forslag, og så bagefter vil man ikke optage det og lave det om til en lov.
Det er jo sådan, at de 57 punkter, som man er blevet enige om, bl.a. involverer, at man sammenskriver lejeloven med boligreguleringsloven.
Og det er simpelt hen nogle klare forenklinger og forbedringer for både lejere og udlejere.
Det er parterne enige om, men ministeren vil ikke lytte til dem.
Den her proces, hvor man sætter parterne til at forhandle og man ikke vil fremsætte det som et lovforslag fra ministerens side, viser jo bare, at ministeren ikke vil sikre bedre regler og en regelforenkling på lejeboligområdet.
Det er endnu en syltekrukke, som lejere og udlejere er blevet sendt tilbage til her i februar måned.
Men i fredags fik vi så en yderligere udvikling i sagen, nemlig den, at lejerne simpelt hen skrev til ministeren, at de nu ikke ville være med til at forhandle længere; de kunne ikke se, at de kunne få noget ud af det.
Derfor synes jeg, det understreger over for ministeren, at ministeren nu må til at handle.
Vi har 57 punkter, som lejere og udlejere er enige om.
Det er noget, der kan skabe en bedre lovgivning for udlejere, og det er noget, der kan skabe en bedre lovgivning for lejere.
Ministeren burde fremsætte det forlig som en revision af lejeloven.
Jeg vil gerne høre, om ministeren her i dag fra talerstolen kan garantere, at vi får fremsat forslaget på de 57 enighedspunkter som en revision af lejeloven og boligreguleringsloven?
Anita Knakkergaard (DF), 2009-04-02:
Jeg vil godt spørge ordføreren fra Socialdemokratiet, om det ikke er korrekt, at ministeren tilbød at ændre det til det, som der var foreslået af lejer- og udlejerorganisationer, men at Socialdemokratiet, Enhedslisten og Socialistisk Folkeparti sagde, at de så til gengæld ville have alle 57 punkter ind, selv om de så ikke var færdigbehandlet, og man ikke var færdig med at forhandle udlejer- og lejerorganisationer og minister imellem.
Er det ikke korrekt, at ministeren tilbød det, og at man sagde nej?
Og i dag har vi 14 dages påkravsfrist, det er en skandale!
Er det ikke korrekt, at ministeren, som det fremgår af spørgsmål 10, har tilbudt at forhandle, og at hun også har foreslået det, som der er sket, og som der er foreslået af både lejer- og udlejerorganisationer?
Og er det ikke korrekt, at man nu skal til at have noget, der hedder 14 dages påkravsfrist, som vi i Dansk Folkeparti har gjort alt for at få ændret, og som BL direkte advarer imod, da det vil sætte mange lejere, der ikke betaler deres husleje til tiden, ud og give endnu flere udsættelser, og samtidig vil det give meget, meget bøvl for både alle de lejer- og udlejerorganisationer, der er?
Thomas Jensen (S), 2009-04-02:
Det er stadig væk den der kunstige modstilling mellem energibesparelser og beskæftigelseseffekt, som ministeren ekserserer rundt i, der får mig til at tage ordet.
Jeg vil sige, at det er fuldt ud muligt at sige til de danske borgere: Her er en pulje, der er øremærket til energibesparende foranstaltninger.
Og så har jeg fuldt ud tiltro til, at de danske borgere selv kan finde ud af at lave de projekter hjemme i deres boliger og ansøge om at få tilskud til dem, så vi kan få en kæmpemæssig beskæftigelsesmæssig effekt ud af det.
Hvorfor er det nu, at ministeren prøver at stille den der kunstige modstilling op?
Det er simpelt hen, fordi Dansk Folkeparti har trukket regeringen rundt ved næsen i den her sag.
Det er jo sådan, at vi jo gerne fra Socialdemokratiets side som en del af energiforligskredsen fra 2008 vil bidrage til, at vi også opnår det mål om energibesparelser i de danske hjem, i de danske boliger, i de danske bygninger, som vi har forpligtet hinanden på.
Men med det her forlig mellem regeringen, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance er regeringen gået i seng med fjenden i forhold til energibesparelser og har sikret, at den her historiske mulighed for virkelig at sætte gang i energibesparelser, bliver forspildt, og derfor forspilder man både muligheden for at få en ordentlig beskæftigelseseffekt og en ordentlig effekt på energibesparelserne.
Lene Espersen (KF), 2009-04-02:
Jeg vil sige til hr. Thomas Jensen, at man jo kun kan bruge pengene en gang, og hvis man har 1,5 mia. kr. og man ligesom vælger at sige, at det er det, der er rammen, er det sådan, at jo mere af det, man vælger at sige der skal gå til energibesparende materiale, desto færre penge er der altså til at betale håndværkeren med.
Og derfor må jeg sige, at Socialdemokratiet simpelt hen blæser og har mel i munden samtidig.
Man kan jo ikke både sige, at det her kun skal gå til energirenoverende foranstaltninger, så alle pengene bliver brugt på varmepumper, og at det også skal gå til beskæftigelse, for det vil nemlig betyde, at der vil være en meget, meget lille andel af det, der bliver brugt på noget, der rent faktisk kan få folk i beskæftigelse.
Så man kan ikke have begge synspunkter, hvis man ligesom accepterer, at der er en bestemt sum penge.
Jeg vil sige til hr. Thomas Jensen, at så skulle man gå ind på en tankegang om, at det er helt bestemte, specifikke typer arbejde, der alene er noget, der kan gives tilskud til.
Så kommer vi ud i et andet problem, og det er, at så kommer den her pulje jo ikke til at have en effekt her og nu; så er det noget, hvor folk virkelig skal til at udtænke, at hvis man skal have tilskud, skal det være det, som politikerne har bestemt sig for, et bestemt scenarie.
Og så vil det i hvert fald ikke have nogen beskæftigelseseffekt her og nu.
Men hvad der er væsentligt for mig at få understreget her, er, at så medfører et tilskud på 1,5 mia. kr. faktisk en lønsum på 3,75 mia. kr., så det er virkelig noget, der får sat gang i byggeribranchen, og det er noget, som byggeribranchen trænger til.
Thomas Jensen (S), 2009-04-02:
De seneste tal fra Danmarks Statistik viser, at der er 70.000 ledige i Danmark, og at ledigheden stiger med 1.000 personer om ugen.
Derfor er det vigtigt at tage alle de skridt, man kan, for at sætte gang i beskæftigelsen.
Socialdemokraterne har foreslået en vækstplan på boligområdet for at sætte gang i bygge- og anlægsarbejderne i 2009 og 2010.
Herved vil der komme 18.000-20.000 flere i arbejde.
Men, men - forslaget her er desværre kun et meget, meget lille skridt i den rigtige retning, og under andenbehandlingen kunne ministeren ikke svare klart på, hvad beskæftigelseseffekten ved den her renoveringspulje vil være.
Det har også været et cirkus med det her forslag, et cirkus, der i sig selv har kostet arbejdspladser.
Siden regeringen begyndte at forhandle med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance, er alle aktiviteter med at renovere ude i de små hjem jo stoppet.
Siden da har håndværkerne haft travlt med at give tilbud - ikke med at lave noget, men med at give op mod 600.000-700.000 tilbud, anslås det af nogle, ude i de små hjem, og vi ved fra ministerens svar på spørgsmål 34, at beskæftigelseseffekten maksimalt vil komme op på 2.400 lønmodtagere.
Man kan derfor - med den farceagtige proces in mente sige, at det måske er lige lidt i overkanten, fordi aktiviteten nu i en måneds tid har været gået i stå i byggebranchen.
For at tilhørerne ikke skal tvivle på beskæftigelseseffekten ved det her forslag, vil jeg derfor godt bede ministeren om at svare på, om det er korrekt, at beskæftigelseseffekten ved at investere 1,5 mia. kr. i den her renoveringspulje maksimalt bliver på 2.400 personer.
Nanna Westerby (SF), 2009-04-02:
Vi i SF har her i Folketingssalen ved både første- og andenbehandlingen af det her lovforslag fået en del spydige kommentarer fra økonomi- og erhvervsministeren, fordi vi vil stemme for det her lovforslag.
Særlig har ministeren undret sig over, hvordan vi kan stemme for, når vi samtidig har stillet ændringsforslag ved andenbehandlingen, så det vil jeg gerne lige forklare særlig ministeren her i dag.
Derfor har vi fremlagt en jobpakke, der skal skaffe næsten ti gange flere job end den renoveringspulje, som vi står og diskuterer her i dag.
Men når nu regeringen ikke vil være med til det, så er det klart, at vi også stemmer for det her forslag, der, selv om det ikke gør nok ved den alvorlige situation i forhold til ledigheden i byggebranchen, trods alt er et skridt i den rigtige retning.
Så er det rigtigt, at vi helst havde set, at det her lovforslag var indrettet anderledes på en række punkter.
For det første ville vi gerne have, at flere mennesker havde adgang til den her renoveringspulje.
Vi synes i SF, at det er dybt uretfærdigt, at lejere i det her land ikke har fået adgang til puljen på samme vilkår som ejere.
For det andet har vi foreslået, at puljen burde være større.
Det tror vi er nødvendigt for at give en ordentlig effekt på beskæftigelsen i byggebranchen.
Det er der virkelig brug for.
Og for det tredje ville vi gerne have, at vi med den her pulje tog fat på at gøre noget ved den klimakrise, som vi ved at vi skal have løst på et tidspunkt.
Det ville være logisk for os.
De tre ting: Mere beskæftigelse, mere social retfærdighed og en bedring af klimaet ville vi gerne have gjort noget for med forslaget, men det var der ikke flertal for.
Det er vi helt ærligt ærgerlige over, og det er vi også lidt undrende over for, men det betyder ikke, at vi stemmer imod den her pulje, for selvfølgelig er det vigtigt for os, at vi får sat gang i beskæftigelsen.
Og der er det her et lille skridt i den rigtige retning.
Det er måske too little and too late, men det er bedre end ingenting.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-02:
Vi har stillet fælles ændringsforslag, og faktum er jo, at processen omkring det her hidtil alene har ført til et stop og en forværring af krisen og øget ledighed i byggesektoren og intet andet.
Når vi i Det Radikale Venstre gør regnebrættet op, er det klart, at vi ikke vil stemme imod forslaget, for vi synes ikke, at vi vil forhindre regeringen i at tage et skridt, der trods alt er en eller anden form for reaktion på krisen, om end meget sent og meget kluntet udført; på den anden side vil vi heller ikke tage ansvar for forslaget, fordi vi har de her meget hvasse kritikpunkter, og derfor vil vi undlade at stemme.
Nanna Westerby (SF), 2009-04-02:
Altså, jeg vil bare sige til økonomi- og erhvervsministeren, at der sidder nogle rigtig kreative og dygtige embedsmænd i Økonomi- og Erhvervsministeriet.
Jeg har mødt dem, og jeg er helt, helt overbevist om, at de er dygtige embedsmænd, der kender lovgivningen så godt, at de sagtens kunne have skruet en ordning sammen, så flere mennesker kunne byde ind på den her renoveringspulje, så lejerne også kunne få adgang på lige vilkår til den her renoveringspulje.
Det er jeg helt overbevist om at man godt ville kunne have klaret.
Det er rigtigt, at der så ville have været flere om buddet, og det er rigtigt, at det så ikke kun ville være ejerne, der kunne byde ind; så ville det også være lejerne.
Der er det så bare, jeg gerne vil have, at regeringen står ved, at de har foretaget en prioritering, at de har sagt: Vi vil ikke have, at der skal være flere om buddet, for så skal vi sprede de her penge ud på et større antal mennesker, og derfor vil vi gerne sige, at det primært skal være boligejerne, der har adgang til det her, det skal ikke være lejerne; det skal ikke være lejerne, der bor i lejligheder, det skal ikke være de almene lejere, det skal primært være boligejerne, for ellers vil der være for mange om buddet.
Lene Espersen (KF), 2009-04-02:
Men jeg vil sige, at jeg her helt klart gerne vil tilkendegive: Jo, der er tale om en prioritering.
Og det er netop, fordi vi synes, det ville være fuldstændig urimeligt, hvis et enkelt boligselskab med én ansøgning tirsdagen efter påske skulle tømme en femtedel af puljen; det synes vi simpelt hen ikke ville være fair.
Vi synes, at de mennesker, der bor i yderområderne i Danmark - og faktisk flest mulige borgere - skal have adgang til den her pulje.
Og det er jo en politisk prioritering: Ønsker man at prioritere én bestemt sektor, én bestemt type af boligform, ja så kan det jo godt være, at man skulle følge Socialistisk Folkepartis tankegang.
Men regeringen har sammen med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance valgt at sige: Vi vil gerne tilgodese flest mulige danskere med den her ordning, og derfor er det altså ikke pr. selskab, men det er pr. cpr-nummer, at man kan få dette tilskud.
Nanna Westerby (SF), 2009-04-02:
Jamen det var jo en helt, helt klar prioritering, der kom her fra økonomi- og erhvervsministeren.
Det her er den mest lejerfjendske regering, vi har haft i Danmark.
Lejerne har i rigtig mange år stået bagest i køen til velstandsstigninger.
De har ikke fået særlig meget ud af skattestoppet, de har ikke fået renoveret deres boliger, og nu bliver de også stillet om bag i køen til den her renoveringspulje.
Det vil sige, at de, der bor i Gellerupparken, i nedslidte lejligheder, ikke får adgang til at få renoveret deres boliger på samme vilkår som parcelhusejerne.
De, der bor i nedslidte landlejeejendomme rundtomkring, små lejeboliger ude på landet, kan ikke få lov til at få adgang til at få renoveret deres bolig ud fra den her renoveringspulje.
Folk, der bor i nedslidte andelslejligheder rundtomkring i storbyerne, kan ikke få adgang til at få renoveret deres bolig ud fra den her renoveringspulje.
Der er jo nærmest ikke så meget at spørge ministeren om i det her.
Det eneste, jeg kan undre mig over, er, at man ikke har valgt den her lejlighed til at købe aflad over for de lejere, man har svigtet i rigtig mange år, og så kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren: Er det, fordi man har glemt lejerne?
Er det, fordi man har glemt, at der eksisterer lejere i det her land, at man gang på gang overser lejerne?
For det kan virkelig undre mig, at man ikke har benyttet den her chance til at købe aflad for, at man i rigtige mange år har svigtet lejerne rundtomkring i Danmark.