runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Hækkerup (S), 2012-03-29:
Tak, formand.
Som det allerede er nævnt, ønsker Dansk Folkeparti med det her beslutningsforslag at skærpe straffene for seksuelle overgreb mod børn.
Socialdemokraterne mener, at der skal være en markant straf for overgreb mod børn.
Det er jo, som det allerede er nævnt, noget af det mest modbydelige.
Vi mener jo helt generelt, at man skal gøre, hvad man kan, for at forebygge overgreb.
Man skal straffe overgreb markant.
Man skal hjælpe ofrene bedre.
Og man skal sørge for, at den dømte bliver behandlet, så det ikke kommer til at ske igen.
I den forbindelse har vi i øvrigt netop med Retsudvalget været i Herstedvester og hørt om behandlingen, der foregår af dømte.
Det er selvsagt uhyre vigtigt, hvis man kæmper for at forhindre det næste overgreb.
I den forbindelse støtter vi også varmt den behandling, også med medicin, der dæmper kønsdriften, og for så vidt også den medicinske kastration, altså hele den behandling, vi hørte om derude.
Det her beslutningsforslag handler så alene om straffen.
Som det allerede er nævnt, mente den gamle regering, at der var behov for at få set straffene igennem i forhold til sædelighedsforbrydelser.
Det handler selvfølgelig også om mere end bare overgreb mod børn.
Men arbejdet med at gennemgå hele området er, som jeg tror det blev nævnt af ministeren, færdig omkring sommer.
Og så bliver det selvfølgelig Folketingets opgave at arbejde videre og se på, hvad der er behov for af ændringer i den forbindelse.
På den baggrund kan vi så ikke støtte forslaget fra Dansk Folkeparti.
Karsten Lauritzen (V), 2012-03-29:
Tak til ordføreren for ordførertalen.
Hr. Ole Hækkerup har jo gentagne gange været ude i forbindelse med nogle af de sager, der har været, og givet udtryk for, at der skal straffes hårdere.
Og nu kunne vi jo forstå på ministeren, at ministeren ikke vil forholde sig til, hvornår man afventer Straffelovrådets udtalelse. Så vil jeg bare høre hr. Ole Hækkerup, om hr. Ole Hækkerup ikke godt kunne tænke sig, at der kom et lovforslag i en kommende samling, der tog hånd om nogle af de her ting, og imødekommer det, hr. Ole Hækkerup selv siger i JydskeVestkysten den 22. november sidste år, nemlig
Der er tale om mere end et halvt drab, når overgrebene er gået ud over så mange børn over så lang tid.
Hvis hr. Ole Hækkerup mener det, han sagde dengang – det er jo fair nok, hvis han mener noget andet nu – så må man også se på enten strafudmålingen eller på at øge strafferammen.
Det ville bare være rart at få et tilsagn om det fra ordførerens side.
Ole Hækkerup (S), 2012-03-29:
I virkeligheden tror jeg, at jeg i mange af de her sager, uden at jeg jo konkret har været til stede under selve domsforhandlingen, er mest tilfreds, når nogle af de her alvorlige tilfælde ender med forvaringsdomme.
Det er selvfølgelig lidt svært på afstand at vurdere det, når man ikke har siddet med de konkrete tilfælde og med de konkrete undersøgelser osv.
Men jeg tror i virkeligheden, at det er der, jeg ender med at have den største tryghed og også sikkerhed for, at det ikke kommer til at ske igen.
Når det er sagt, synes vi, at straffen for sexovergreb mod børn skal være hård og markant.
Jeg vil ikke sige, at den skal være så hård og markant, som hvis man har begået mord, altså livstidsdomme, men den skal være hård og markant.
Der skal selvfølgelig være en vis sammenhæng mellem, hvor slemt det, man har begået, er, og den straf man får.
Derfor er jeg tilhænger af, at der er hårde og markante straffe for sexovergreb mod børn.
Jeg vil ikke op på niveau med det med at have begået mord, men jeg synes, det skal være hårde og markante straffe.
Så kan man tage nogle af de sager, der har været meget omtalt i medierne, altså Brønderslev og Esbjerg, og senest har vi haft sagen fra Rebild.
Og i nogle af dem synes jeg, at det har været et fornuftigt strafniveau.
Hvis vi konkret snakker om sagen fra Esbjerg, som jeg jo også er citeret for i bemærkningerne hertil, så må jeg sige, at min umiddelbare vurdering af den sag var, at det var lidt i underkanten af, hvad jeg ville have fundet rimeligt, efter det jeg havde kunnet se i medierne.
Karsten Lauritzen (V), 2012-03-29:
Men det var sådan set ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte, om ordføreren mener, at strafferammen skal øges, som der bliver lagt op til her, eller i høj grad udnyttes af domstolene.
Og hvis den i højere grad skal udnyttes af domstolene, skal vi jo nok ind og nærmere definere det i lovgivningen.
Altså, mener ordføreren, at der er behov for en lovændring eller ej?
Det er relativt simpelt.
Peter Skaarup (DF), 2012-03-29:
Og forslaget fra Dansk Folkeparti går ud på, at man skærper straffene for seksuelt misbrug af børn markant, og det er så det, ministeren ikke vil.
Anderledes kan det, som ministeren siger, vel ikke tolkes.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge justitsministeren, om det ikke også undrer ham, at de straffe, man oplever, når der afsiges domme i forbindelse med pædofili, faktisk aldrig rammer loftet.
Altså, vi oplever aldrig, at den maksimale straf gives; det kunne være 8 års fængsel, som den ene del af paragraffen angiver, og det kunne være 12 års fængsel, som den anden del af paragraffen angiver.
De straffe gives aldrig.
Hvordan kan det være?
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-03-29:
Jo tak.
Jeg synes ikke, jeg fik svar på mit spørgsmål, så nu vil jeg bare spørge igen: Kommer det til at fremgå af lovforslaget, der fremsættes om en måned, hvor mange patienter man regner med at der kommer hurtigere til og derved er billigere at behandle, fordi man har opdaget deres symptomer tidligere?
Kommer det til at fremgå, og kommer økonomien i det her til at fremgå af lovforslaget?
Liselott Blixt (DF), 2012-03-29:
Jeg mener, at hvis man er økonomisk ansvarlig, må der også være nogle beregninger over, hvad det her vil kunne spare, sådan at man ved, hvilken økonomi der ligger i at give den her udredningsret.
Det kunne jeg godt tænke mig at vide, for der må jo ligge et beløb på det.
Så meget har den nye regering jo ikke lagt ind i sundhedsvæsenet, for mange af de penge, der er sat af til medicinske patienter osv., kommer fra satspuljen, hvilket vi alle sammen har været med til.
Men så vil jeg også gerne høre, om ministeren vil give mig ret i det, der står i den vejledning, der allerede ligger til det udvidede frie sygehusvalg, hvor der står: Tilrettelæggelsen af patientforløb og tilbud til patienterne på baggrund af indikationsniveau for undersøgelse og behandling samt prioritering af patienter og arten af behandlingstilbud skal altid ske på et lægefagligt forsvarligt grundlag.
Det regner jeg med bliver det sidste spørgsmål til den fungerende minister, som jeg så kan takke for den tid, der har været, inden vi får den gamle sundhedsminister tilbage.
Så vil jeg spørge, om jeg har forstået det ret, at det er den enkelte læge ude i praksis, der faktisk bestemmer, hvem der er alvorligt syg, og hvem der er mindre alvorligt syg, uanset diagnosen.
Benedikte Kiær (KF), 2012-03-29:
Jamen jeg synes ikke rigtigt, at vi fik svar på fru Gitte Lillelund Bechs spørgsmål om det her med besparelsen.
Vi venter jo spændt på at se det her lovforslag, der er berammet til at komme i slutningen af april.
Det er lidt ærgerligt og lidt sørgeligt at høre, fordi vi netop i dag har talt meget om, hvorvidt man sparer penge ved, at folk skal vente længere tid, eller ej.
Så kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre ministeren, om ministeren ikke kan forklare, hvordan det kan være, at man sparer penge på, at der er en borger, der skal vente 2, 3 eller 4 måneder længere på at få udført en behandling, som faktisk er afgørende for, at den enkelte borger kan komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Hvordan kan det være, at man sparer penge på det, når man samtidig har en borger, som ikke er produktiv, som ikke er på arbejdsmarkedet, og som skal have sygedagpenge?
Joachim B. Olsen (LA), 2012-03-29:
Jeg må sige, at jeg på sin vis synes, at det er tragisk at høre ordføreren, og det er ud fra den betragtning, at ordføreren repræsenterer et parti, som kalder sig selv for et socialliberalt parti.
Det, man kan høre på ordføreren, er, at det er et parti, der fuldstændig har svigtet sit værdigrundlag.
Ordføreren står og siger, at det godt kan være, at det har været godt for individet, at det kunne blive behandlet hurtigere, men nu skal staten altså på vegne af kollektivet vælge, hvad der er bedst for den enkelte.
Det er et svigt, det er et ideologisk svigt, og ordføreren taler, som om hun lige så godt kunne være medlem af et fuldblods socialistisk parti.
Jeg vil gerne spørge ordføreren: Er ordføreren af den opfattelse, at det, at der er kommet en øget konkurrence mellem private hospitaler og offentlige hospitaler, som bl.a. er et resultat af behandlingsgarantien, har medført, at der også er kommet en produktivitetsstigning på de offentlige hospitaler, som er kommet alle danskere til gavn?
Peter Skaarup (DF), 2012-03-29:
Tak for besvarelsen fra ministeren til det her beslutningsforslag og for holdningstilkendegivelserne.
Jeg må sige, at det undrer mig meget, at ministeren, der er socialdemokrat, står her på talerstolen og siger, at man ikke vil have højere straffe for seksuelt misbrug af børn, for pædofili, specielt fordi Socialdemokraternes ordfører, der sådan er talsmand for partiet, jo i talrige avisartikler har sagt, at det vil man have.
I JydskeVestkysten her den 22. november 2011 siger Socialdemokraternes retsordfører, hr. Ole Hækkerup, at domstolene dømmer for mildt i en bestemt sag, og at straffen bør sættes op.
Der er altså talrige udtalelser.
Jeg mangler så, at Socialdemokraterne og ministeren handler.
Hvorfor vil man ikke gøre det, man siger man vil gøre?
Morten Bødskov (S), 2012-03-29:
Hvis vi skal have en så at sige ordentlig diskussion af det her, så skulle hr. Peter Skaarup starte med at høre efter, hvad jeg siger.
Jeg siger – og jeg gentager det lige – i de to sidste afsnit af min tale, at fordi vi gerne vil afvente Straffelovrådet, vil jeg derfor heller ikke i dag gå ind i en diskussion af, om straffene bør skærpes, eller om det skal være lettere at idømme forvaring i sager om sædelighedskriminalitet over for børn.
Og så siger jeg videre: »Mit udgangspunkt vil dog nok være, at de eksisterende regler om forvaring er fuldt tilstrækkelige ...«.
Der er altså tale om forvaringsspørgsmålet.
Når det handler om spørgsmålet om straffen, er det noget, som vi jo ser på helt i forlængelse af det kommissorium, som Straffelovrådet har fået til sit arbejde.
Så den diskussion synes jeg at vi skal tage, når Straffelovrådet har haft lejlighed til at se på det samlede kompleks, se på kapitlet, altså det vel efterhånden berømte kapitel 24, som Straffelovrådet sidder og kigger på.
Sophie Løhde (V), 2012-03-29:
Det er jo noget, som det er ganske vanskeligt at få et konkret svar på.
Altså, patienterne vil ikke få nogen rettigheder i forhold til at vide, om de har retten til at vælge ventetiden fra inden for 1 måned, inden for 2 måneder, inden for 3 måneder og andet, det er noget, der må bero på en lægefaglig vurdering.
Hvis vi tager to identiske patienter, som begge to har gigtplagede knæ og skal have en operation, og den ene er SOSU-assistent og den anden er bankdirektør: Hvem af de to kommer til at opleve den største forringelse, når man fjerner retten til at kunne få lov til at vælge ventetiden fra efter 1 måned?
Tror ordføreren, at det vil være SOSU-assistenten, som lige sørger for at hæve de sidste par måneders løn og selv går ud og køber den behandling, eller vil det være bankdirektøren?
Jonas Dahl (SF), 2012-03-29:
Nu bliver det så et spørgsmål om sundhedsforsikringer, og det vil jeg sådan set gerne vende tilbage til.
Men for mig at se er det helt afgørende – ligegyldigt om man er direktør i Danske Bank eller man er social- og sundhedsassistent i Aarhus Kommune – sygdommens alvor, og jeg har fuld tillid til, at den læge, der i givet fald skal se på bankdirektøren eller på SOSU-assistenten, vil kunne vurdere, om det er den ene eller den anden, der har det største behov for at blive behandlet, altså afhængigt af deres smerter og afhængigt af lidelsens alvor.
Så vil jeg i forhold til spørgsmålet om det der med sundhedsforsikringerne sige, at vi jo ikke har fjernet retten til at have en sundhedsforsikring, vi har fjernet fradragsretten, og det er jo to meget forskellige ting.
Så bed jeg også mærke i, at Liberal Alliance sammenlignede det lidt med det at have en bilforsikring.
Jeg synes bare ikke, man kan sammenligne de to ting.
Sophie Løhde (V), 2012-03-29:
Jeg spurgte faktisk overhovedet ikke til sundhedsforsikringerne; jeg ved ikke, hvordan det er kommet ind.
Men hvis ordføreren gerne vil snakke om det, kan man i sit stille sind jo stille sig selv spørgsmålet, om flere eller færre vil benytte sig af deres sundhedsforsikring i fremtiden, når nu regeringen fjerner patienternes ret til en hurtig behandling inden for 1 måned.
Det svar tror jeg giver sig selv.
Det, jeg spurgte til, var, at hvis vi har to identiske patienter, begge med gigtplagede knæ, og det er lige alvorligt, og den ene er SOSU-assistent og den anden er bankdirektør, hvem er det så, det vil det gå hårdest ud – SOSU-assistenten eller bankdirektøren? For når nu man nu fjerner retten til en hurtig behandling inden for 1 måned, hvis det offentlige ikke kan levere den, vil bankdirektøren jo altid, til enhver tid, uanset hvilke systemer og andet vi skaber herinde, have muligheden for at kunne købe sig foran i køen, i modsætning til i dag, hvor alle uanset pengepung har ret til en hurtig behandling, og hvor SOSU-assistenten dermed er prioriteret på fuldstændig samme niveau som alle andre.
Jonas Dahl (SF), 2012-03-29:
For mig er det helt afgørende, at det i sidste ende bliver alvorligheden af ens sygdoms alvorlighed, der afgør, hvor hurtigt man bliver behandlet.
Hvis det er sådan, at man er SOSU-assistent og er alvorligt syg, synes jeg ikke, det er rimeligt, at man skal vente 1 måned for så i givet fald at skulle vente noget ekstra tid ude på et privathospital.
Hvis det er det, der er Venstres synspunkt, siger jeg værsgo, men jeg er bare ikke enig.
Jeg synes, at det er vigtigt og så da gerne, hvis det er en alvorlig sygdom, at man blev behandlet i morgen – og hvis det var meget alvorligt, så helst i løbet af eftermiddagen.
Det må da altid være alvorligheden af ens sygdom, som afgør, hvor hurtigt man skal behandles, og der har jeg faktisk tillid til at de lægefaglige folk, vores sundhedspersonale, godt kan finde ud af at vurdere det.
Den tillid har jeg til det offentligt ansatte personale, som i sidste skal stå og lave den udredning af patienterne.
Men det ser vi meget forskelligt på.
Jeg tror på, at hvis vi styrker det offentlige sundhedsvæsen, kan vi skabe en hurtigere og mere effektiv behandling til gavn for både bankdirektøren og SOSU-assistenten.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-03-29:
Det er sjældent, at jeg faktisk er enig med ordføreren, men det er jeg faktisk.
Jeg er faktisk enig i noget af det, som ordføreren sagde, nemlig at det kunne være dejligt, hvis det offentlige sygehusvæsen udkonkurrerede det private.
Det synes jeg også ville være fuldstændig fint.
Det kræver bare, at det sker på lige vilkår, altså at man rent faktisk får en reel konkurrence mellem de to.
Og hvis de kan konkurrere på lige vilkår, så lad den bedste vinde.
Det synes jeg ville være helt fint, for det ville jo komme borgeren til gode i sidste ende.
Det ville komme os alle sammen til gode i sidste ende, for så ville vi få mest mulig sundhed for pengene.
Det tror jeg vi kan være enige om.
Så vil jeg gerne stille et spørgsmål.
Bent Hansen har været ude at sige, at når han sender 10.000 MR-scanninger på markedet, kan han på det private marked få det til mellem 60 og 70 pct. af prisen.
Er det så et udtryk for, at de offentlige hospitaler bliver overbetalt?
Jonas Dahl (SF), 2012-03-29:
Jeg bliver altid en lille smule bekymret, når hr. Joachim B. Olsen siger, at vi er enige om noget.
Men det er jo godt, at vi også kan finde vores områder, og det er jeg sådan set glad for.
Det kan godt være, at vi kan samles i toget mod Aarhus på et tidspunkt og udveksle videre erfaringer.
Jeg er faktisk meget enig med hr. Joachim B. Olsen i, at der skal være lige vilkår.
Hvis der skal være lige vilkår, kræver det også, at man har en lige afregning, og man må bare konstatere, at Rigsrevisionen, statsrevisorerne og flere uafhængige rapporter har slået fast, at der er foregået overbetaling af privathospitalerne.
Det er baggrunden for, at man bl.a. har taget fat på det.
Og jeg må jo så kvittere for, at den tidligere regering i det mindste anerkendte, at der var behov for det, og dermed sænkede betalingen til privathospitalerne.
Så det er klart, at hvis man skal have en lige konkurrence, kræver det også, at der skal være en fair afregning.
Og så kommer vi tilbage til det med udbuddene.
Hvis der samlet set kan ydes en bedre kvalitet til en billigere pris, så har jeg sådan set ikke det store problem med, at man i givet fald foretager de behandlinger et andet sted.
Det har jeg også selv været med til som medlem af regionsrådet i Midtjylland.
Men jeg har bare en ambition om, at vi på lang sigt får styrket det offentligt sundhedsvæsen så godt, at vi ikke nødvendigvis har behov for at sende noget i udbud.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-03-29:
Men når man har set produktivitetsstigninger i det offentlige gennem de seneste år, endda ganske voldsomme produktivitetsstigninger, og når bl.a. Bent Hansen også siger, at det har noget at gøre med, at der er kommet en øget konkurrence, er det så ikke en idé at få styrket den konkurrence?
Jeg gider ikke den der overbetalingssag; jeg skal nok få stillet nogle spørgsmål til Finansministeriet i forhold til overbetaling osv. for at høre, om de mener det samme, som de mente dengang.
Så kan vi se, om de gør det.
Men når der på en lang række områder er ganske store besparelser ved at sende ydelser i udbud, hvad vil SF så gøre, for at der kommer flere sundhedsydelser i udbud?
Den enkelte patient er fuldstændig ligeglad med, om man er på et privathospital eller på et offentligt hospital.
Den enkelte patient vil have den bedste behandling hurtigst muligt.
Jonas Dahl (SF), 2012-03-29:
Jeg er enig med hr. Joachim B. Olsen i den del, der går på, at der har været en produktivitetsstigning i det offentlige sundhedsvæsen.
Det tror jeg bl.a. skyldes at vi har haft nogle social- og sundhedsassistenter, nogle portører, nogle sygeplejersker og nogle læger, der faktisk har ydet en ret ekstraordinær indsats og faktisk har sørget for, at flere patienter er blevet behandlet på vores offentlige sygehuse.
Det synes jeg faktisk vi skal være stolte over, og jeg synes, at vi i fællesskab skal sende dem en tak for, at de rent faktisk har ydet en stor indsats.
Jeg kan se, at vi er enige om det, og det er jeg sådan set glad for.
Som jeg sagde før, synes jeg også, at der udmærket kan være et behov for nogle gange at sende nogle ting i udbud.
Hvis det er sådan, at man kan få en billigere pris og en bedre kvalitet, synes jeg også, man skal være åben over for det.
Men på den lange bane tror jeg bare, vi skal styrke det offentlige sundhedsvæsen.
Og jeg synes desværre, vi kan se, der er nogle områder, hvor de private ikke kan levere, og hvor der ikke er nogen konkurrencemuligheder.
Benedikte Kiær (KF), 2012-03-29:
Ordføreren fra SF fremhæver en række af systemets repræsentanter, som har været ude at sige, at de er helt med på regeringens linje med differentierede ventetider, og ordføreren for SF spørger, om ikke det er tankevækkende.
Nu vil jeg citere en af repræsentanterne for patienterne, som sådan set er dem, vi fra konservativ side tænker mest på, og det er Lars Engberg, som er formand for Danske Patienter, som er en organisation med 750.000 medlemmer.
Han sagde til Politiken i december 2010: »Vi går ikke ind for SF og S's forslag om differentieret ventetid.
Vi har en patientrettighed, der hedder behandling inden for 1 måned.
Den står i loven, og den vil vi holde fast i«.
Men det er jo nok, fordi de er bekymrede for den SOSU-assistent, som har en knælidelse, og som er sygemeldt fra arbejdet, men som ikke har en sundhedsforsikring, fordi vedkommende med regeringens forslag om differentierede ventetider kommer til at stå meget, meget dårligere og i en meget ringere situation , end hvis man beholdt behandlingsgarantien på 1 måned.
Bekymrer det slet ikke ordføreren fra SF?
Jonas Dahl (SF), 2012-03-29:
Jeg synes, det er meget interessant, og hvis man læser videre i det, Lars Engberg siger, siger han nemlig på Danske Patienters hjemmeside i forbindelse med udspillet fra S og SF: »Rigtig mange af forslagene i S og SF's samlede sundhedsudspil bygger på erfaringer og viden fra patienter og fagprofessionelle. Udspillet griber fat om mange af de udfordringer, som vi længe har kendt til, blandt andet udfordringerne med at skabe bedre sammenhæng i systemet og med at hjælpe mennesker, der har alvorlige psykiske problemer«.
Og så fortsætter han.
Så jo, jeg synes faktisk netop også, at der er en rigtig stor anerkendelse i det citat af Lars Engberg fra Danske Patienter.
Vi har også hørt fra Gigtforeningen, og jeg anerkender da fuldt ud, at der er nogle, som måske synes, det er en dårlig idé og er bekymret.
Men jeg synes faktisk også, at der i forbindelse med de møder, man nu har brugt tid på at holde med dem, rent faktisk er en meget stor respekt for det.
Også hvis man tager fat i det, daværende formand for Lægeforeningen, Yves Sales, sagde, og jeg citerer: Men det er et blålys, fordi patientrettigheder på 1 måneds ventetid gælder for en meget lille andel.
Jeg synes da, det er tankevækkende at sætte fokus på, at Lægeforeningen faktisk mener, at de her rettigheder kun har gældt en snæver, snæver patientgruppe.
Benedikte Kiær (KF), 2012-03-29:
Så vil jeg gerne fortsætte det citat, jeg begyndte at læse op fra, for det er ikke det samme som det, ordføreren har: »Hvis der ikke er ressourcer nok, må Folketinget enten tilføre flere ressourcer, så de lever op til den lov, de selv har lavet, eller sikre, at hospitalerne bliver mere produktive.
Det siger Lars Engberg til Politiken.
Hvis man gerne vil finde flere ressourcer, så man kan beholde den her behandlingsgaranti,
Det kan nemlig gå ind og betyde, at man kan beholde behandlingsrettigheden, så SOSU-assistenten uden en sundhedsforsikring kan komme til behandling inden for 1 måned, hvis der er problemer med knæene.