runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Lykketoft (S), 2010-02-03:
Det er bare for at gøre mit synspunkt helt klart for udenrigsministeren.
Det, der er min pointe, er, at uanset hvad den danske regering eller alle vi andre mener om Hamas og raketangrebene ind i Israel, så er det uhyre vigtigt, at regeringen over for den israelske regering, som man har kontakt til, som man har forbindelse med, præciserer, at vi synes, at det svar, de gav, og konsekvenserne, det havde for den civile befolkning, omfanget af omkomne mænd, kvinder og børn – civile – var fuldstændig uacceptabelt.
Det er det, jeg beder udenrigsministeren om at gentage, hver eneste gang han møder israelske regeringsmedlemmer.
Per Stig Møller (KF), 2010-02-03:
Det gør vi da så sandelig også, men vi må også være klar over, at Israel jo heller ikke kan leve med, at der konstant bliver smidt raketter ind i Israel.
Det svarede jo til, hvis vi sad i København, og man ovre i Kalundborg konstant fik raketter i hovedet.
Så ville man jo også forlange noget – uanset hvor mange der døde i Kalundborg, for det er jo en konstant trussel med raketter, der rammer området – og sige til regeringen i København: Hvornår foretager I jer noget, vi kan ikke acceptere, at der er alle disse raketangreb, der ødelægger vores dagligdag.
Der må man jo sige, at Hamas – de sidste har de nok ikke sendt, men så har de grupper, som de har ladet sende dem – har ladet for meget ske.
Hamas er jo også en bevægelse, der prøver at holde Gaza i et jerngreb.
Men, og så kommer vi over til det næste spørgsmål: Israel skal være langt mere hjælpsom, og det skal være tydeligt, at Israel prøver at hjælpe befolkningen ud af Hamas’ jerngreb.
Derfor har jeg gentagne gange sagt til Israel: Hjælp Abbas, så fredssporet bliver mere værd end krigssporet.
Og det er det, vi skal svare på i næste spørgsmål.
Det skal føre til, at Israel skal føre en anden og mere åben politik, en mere venlig politik over for den palæstinensiske befolkning.
Men palæstinenserne – og der er Abbas jo en god mand – skal altså også levere.
Han leverer, hvad han kan, og derfor har han også nu nedsat den komité, der skal undersøge anklagerne på den palæstinensiske side.
Men Hamas deltager altså ikke.
Per Stig Møller (KF), 2010-02-03:
Jeg kan oplyse, at efter Gazakonflikten sluttede i januar 2009, har sikkerhedssituationen i Gaza været nogenlunde rolig, men der har været adskillige raketangreb, senest i januar fra Gaza og ind i det sydlige Israel, og der har også været israelske gengældelsesangreb, der har dræbt og såret palæstinensere.
I december og januar har der været et stigende konfliktniveau og et stigende antal angreb og modangreb, men det ser ud til at have dæmpet sig nu.
Politisk er situationen i Gaza den, at Hamas styrer Gaza stramt – som jeg nævnte før.
Der er endnu ikke afgørende fremskridt i de egyptisk ledede bestræbelser på at forsone de palæstinensiske fraktioner, og selv om Abbas har tilsluttet sig det seneste egyptiske aftaleudkast, har Hamas ikke gjort det.
Der er heller ikke fremskridt i forhold til at få løsladt Gilat Shalit.
Det har der været forhandlinger om, men de synes at være gået kraftigt i stå.
Den humanitære situation i Gaza er fortsat meget alvorlig, og genopbygningen efter konflikten er meget sparsom.
Adgangsforholdene er helt utilstrækkelige, men de er dog blevet lettet på det seneste.
Der er kommet 28 pct. flere varer ind i Gaza i 2009 end i 2008, og der er også eksport fra Gaza nu af jordbær og andre ting.
Men, men det ændrer ikke ved, at isolationen har medført en vækst i den organiserede kriminalitet, der sikrer fødevareforsyninger og andre forbrugsvarer gennem omkring 1.000 tunneller mellem Egypten og Gaza, og det agter Egypten nu at skride ind over for med en underjordisk stålkonstruktion.
Vi arbejder primært sammen med de andre EU-lande, FN og Verdensbanken på at få skabt bedre adgangsforhold og bedre betingelser for den humanitære indsats og genopbygning af området, hvad jeg også har sagt til den israelske udenrigsminister bør ske.
Fra dansk side tager vi emnet op i relevante fora, og jeg har selv, som Folketinget ved, og som jeg nævnte før, drøftet sagen med Israels udenrigsminister for at få forbedret adgangen til Gaza.
I den anledning er det jo også lykkedes os, da vi fik gjort opmærksom på det, at få nogle af de varer ind, som var blevet standset.
Jeg kan bekræfte, at FN på forskellig vis er til stede i Gaza og monitorerer forholdene.
FN afrapporterer herom i forskellige sammenhænge, herunder i forbindelse med den månedlige Mellemøstdrøftelse i Sikkerhedsrådet.
Det skete senest den 27. januar, hvor situationen blev gennemgået meget nøje, og der blev redegjort for præcis det, hr. Mogens Lykketoft ønsker, nemlig for fremskridt eller mangel på samme i redegørelsen til Sikkerhedsrådet.
Mogens Lykketoft (S), 2010-02-03:
Tak for svaret.
Jeg vælger at tolke det sådan, at udenrigsministeren, uanset de små procentfremskridt, han henviser til, er enig i, at indespærringen af 1,5 millioner mennesker i Gaza i en nu meget, meget lang periode siden krigen, er helt uacceptabel humanitært set, og at det i øvrigt også – og det vil jeg godt høre udenrigsministeren om – er helt utilfredsstillende, at man må forstå, at den israelske regering nægter repræsentanter fra vi lande, der faktisk støtter befolkningen i Gaza, adgang til overhovedet at inspicere, hvad der foregår i byen.
Jeg vil godt spørge udenrigsministeren, om det ikke var et passende skridt for EU i fællesskab at reagere imod dels denne afspærring af Gazas befolkning fra omverdenen og stadig væk fra de mest elementære forsyninger – det er jo en kendsgerning, at israelerne ikke engang tillader byggematerialer til genopbygning, fordi de siger, at de også kan bruges militært – dels den afspærring, vi andre åbenbart er genstand for i forhold til overhovedet at se, hvad der foregår inde i Gaza.
Bjarne Laustsen (S), 2010-02-03:
Altså, ministeren må gerne drage min hæderlighed og troværdighed i tvivl.
Men nu refererer jeg til nogle tal, som jeg ved, at Foreningen af Kommunale Beredskabschefer også har sendt til beskæftigelsesministeren, og de siger, at der er tale om ca. 250 mennesker, der har mistet deres hovederhverv og som følge deraf er i gang med at tælle ned i forhold til de 30 uger, som er grænsen.
Så hvorfor tror ministeren ikke på de tal, når FKB selv har været ude at undersøge de her ting?
Kan ministeren ikke bekræfte, at det tal på 30 er fra 2006 og 2007, hvor der var en helt anden ledighedssituation end den, vi kender i dag?
Så vil jeg gerne spørge til en anden problemstilling – det er to spørgsmål, det er jeg klar over, men det går nok – og det er rekrutteringen.
Er det ikke sådan, at hvis man går ud og spørger nogle brandmænd, om de vil være deltidsbrandmænd, så vil det første spørgsmål, man får, være: Har I fået løst det der med dagpengereglerne?
Ellers er der ingen, der har interesse i at gå ind i det her.
Sådan tror jeg at problemstillingen er.
Jeppe Kofod (S), 2010-02-03:
Er udenrigsministeren enig i, at der ligesom i Storbritannien og Holland bør nedsættes en dansk undersøgelseskommission om Irak-krigens grundlag, der bl.a. kan afklare, om de politiske hensyn vejede tungere end folkeretten, da regeringen med et snævert flertal i Folketinget valgte at gå i krig i Irak?
Inger Støjberg (V), 2010-02-03:
Altså, det her er jo ved at blive en lettere grotesk situation, vil jeg sige til hr. Leif Lahn Jensen, for jeg beder egentlig hr. Leif Lahn Jensen om at fremlægge nogle af de mange gode ideer og løsningsforslag, som jeg kan forstå at hr. Leif Lahn Jensen har rejst land og rige rundt hver eneste mandag for at finde.
Hvis det er sådan, at hr. Leif Lahn Jensen nærmest sprudler af gode ideer og forslag, må det da være nu.
Hr. Leif Lahn Jensen har taletiden lige nu og her og har flere minutter til at fremlægge alle sine gode ideer.
Men nej, det ønsker hr. Leif Lahn Jensen ikke.
Man jeg kan da trøste hr. Leif Lahn Jensen med, at fagbevægelsen, som jeg jo ved at hr. Leif Lahn Jensen i hvert fald har tætte bånd og kontakter til, er meget glad for den proces, der er blevet sat i værk her.
Det er sådan, at netop fagbevægelsen sammen med DA er kommet med 23 forslag, som vi jo får lejlighed til at diskutere lige om lidt, og at vi allerede har gennemført et af forslagene.
Det må dog være noget, der kan få det til at lysne lidt i selv det mest triste sind, som hr. Leif Lahn Jensen tilsyneladende går rundt med.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-02-03:
Har ministeren kigget på de 23 forslag, som LO og DA har præsenteret for ministeren, og overvejer ministeren at bruge nogle af disse forslag for at løse den stigende ledighed?
Inger Støjberg (V), 2010-02-03:
Der skal ikke herske tvivl om, at jeg er bekymret over langtidsledigheden og især er bekymret over, at langtidsledigheden nu for alvor begynder at stige.
Der er behov for en massiv indsats, så mennesker ikke hænger fast i ledighed.
Jeg har allerede lyttet til DA's og LO's input, som jo i øvrigt var et fælles input.
Det gjorde jeg på mit møde med LO og DA, hvor vi så også blev enige om straks at gennemføre et af de forslag, som de havde med, nemlig at styrke varslingsindsatsen.
Regeringen og Dansk Folkeparti har derfor netop allerede vedtaget at afsætte 20 mio. kr. til LO's og DA's forslag om bedre mulighed for uddannelse til fyringstruede i varslingsindsatsen.
At være ledig i lang tid er menneskeligt utrolig hårdt.
Vi skylder simpelt hen de ledige, at vi tager de bedste beslutninger nu, og derfor har jeg altså også brug for at tale med folk uden for Christiansborg og omegn, folk, der rent faktisk arbejder med at få ledige i job hver dag, og som ved, hvad det er, der lige præcis kan hjælpe dem.
I den kommende tid vil jeg således, som jeg også oplyste hr. Leif Lahn Jensen om for lidt siden, rejse rundt i landet og samle inspiration fra virksomheder og jobcentre, hos medlemmer af de lokale og regionale beskæftigelsesråd, deriblandt også arbejdsmarkedets parter, samtidig med at jeg også vil holde tæt kontakt til parterne lidt mere centralt set.
Mit mål er soleklart: Vi skal trække på alle de gode kræfter, der overhovedet er, så jeg i løbet af foråret kan fremlægge et samlet udspil med en række konkrete initiativer netop til bekæmpelse af den stigende langtidsledighed.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-02-03:
Jeg er da bestemt glad for, at ministeren lytter, jeg er også glad for, at ministeren har kigget dybt i de her forslag og også har haft møde med både LO og DA.
Nu viser det sig så, at ministeren har taget et af de 23 forslag til sig og har truffet en beslutning, og det er da også rart.
Men der er noget, jeg godt kunne tænke mig lige at få at vide.
Når jeg kigger på det her papir, ser jeg jo mange rigtig gode forslag i det, og det kan også godt være, at ministeren siger, at hun selvfølgelig også er nødt til at tage ud og snakke med andre mennesker, men jeg kan da se, at nogle af de her ting også er ting, som jeg hører andre folk sige ude på andre fagforeningskontorer, mennesker, som ikke nødvendigvis sidder her på Christiansborg og i omegnen.
Jeg ved ikke, om LO og DA ligger i det, ministeren kalder omegnen, men mange af tingene rammer rimelig rigtigt, i forhold til hvad andre folk siger, og det vil ministeren nok også opleve, når hun tager på den fine inspirationstur, som hun skal på.
Hvorfor drejer det sig kun om et forslag?
Er det, fordi ministeren ikke kan bruge de 22 andre forslag, eller hvad er grunden?
Inger Støjberg (V), 2010-02-03:
Nogle gange må man altså bare sige, at det at lave politik simpelt hen bare er utaknemmeligt.
DA og LO kommer med 23 forslag, jeg slår til lige med det samme ved det ene af forslagene, gennemfører det samme dag, fordi jeg synes, det er et knaldgodt forslag, jeg er villig til at finde pengene, det er Dansk Folkeparti også, og derfor kan vi umiddelbart gennemføre det.
Det må selv hr. Leif Lahn Jensen egentlig kunne glæde sig over.
Jeg ved godt, at det er en mørk og kold tid, men man må dog alligevel tro, at det her kunne varme selv hr. Leif Lahn Jensens hjerte en lillebitte smule, også mere, end hr. Leif Lahn Jensen måske sådan umiddelbart giver udtryk for.
At der så er 22 andre forslag, er jo meget spændende, og de vil selvfølgelig indgå i de videre diskussioner, som jeg nu også skal have med arbejdsmarkedets parter rundtomkring i landet, for det er jo rent faktisk sådan, at fagbevægelsen bakker helt op om den her proces og har bedt om også at få plads ved bordet under de inspirationsmøder, som jeg skal holde.
Så jeg må sige, at hr. Leif Lahn Jensen tilsyneladende står lidt alene med det synspunkt, han ligesom prøver at frembringe her i Folketingssalen i dag.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-02-03:
Jeg synes ellers selv, at jeg snakker et okay almindeligt dansk.
Det kan godt være, at ministeren ikke synes det, selv om vi næsten kommer fra samme egn.
Jeg stod også og roste ministeren lidt og sagde, at det er fantastisk, at ministeren også kunne tage et forslag med, der kommer fra fagbevægelsen.
Det er jo ikke noget, vi ser så tit.
Så jeg var rosende, og jeg var faktisk venlig – og jeg prøver på at være det, selv om det godt nok er svært med den minister og regering, for det er en kold tid både herinde og udenfor.
Det har ministeren fuldkommen ret i.
Jeg kan alligevel ikke lade være med at sige til det om, at jeg står alene med det, at jeg har en pressemeddelelse, hvori der står, at LO ikke kan forstå, hvorfor der ikke sker noget nu, og spørger, hvad skal man med en inspirationstur.
DA er lidt mere afventende og siger: Gå nu ud og blive lidt klogere, så kan vi snakke bagefter.
Hvorfor ikke bare kigge på det her?
Kan ministeren svare mig på, hvorfor man ikke bare går ind og kigger grundigt på det og siger, at det og det kan man godt bruge, og det og det kan man ikke bruge, når nu de forslag er så gode, i stedet for at tage på inspirationstur?
Prøv dog at komme lidt tættere på.
Inger Støjberg (V), 2010-02-03:
Jeg tror altså godt nok, at jeg lige bliver nødt til at anfægte det, som hr. Leif Lahn Jensen ligesom prøver at sige, nemlig at fagbevægelsen ikke skulle være glad for den proces, der er blevet sat i gang.
Det er faktisk lige modsat.
I virkelighedens verden er det egentlig lidt besynderligt.
Jeg tror, at hr. Leif Lahn Jensen og jeg sammenlagt har brugt 10 minutter på at stå og diskutere proces.
Hr. Leif Lahn Jensen kunne jo have brugt de 10 minutter på at fremlægge, hvad Socialdemokratiet egentlig vil, i stedet for ligesom at stå og prøve på at sige: Puha, der sker ikke rigtig sker noget.
Hr. Leif Lahn Jensen har haft alle muligheder for at melde sig ind i kampen.
Jeg har tre gange efterspurgt, om jeg kunne få hr. Leif Lahn Jensens forslag, for jeg vil utrolig gerne høre, hvad Socialdemokratiet egentlig har at byde på.
Jeg har hørt, hvad arbejdsmarkedets parter har at byde på.
Jeg har oven i købet allerede nu, inden jeg er kommet så langt som til at fremlægge det samlede forslag, gennemført et af forslagene.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-02-03:
Jeg står her og kigger på dagsordenen, og der står: Besvarelse af oversendte spørgsmål til ministrene.
Hvis man er minister, mener man vel, at man har en eller en pligt til at svare på de spørgsmål, der bliver stillet.
Og det her er jo et punkt på dagsordenen, hvor man skal svare på spørgsmål.
Men hvis ministeren ikke har lyst til at bruge tid på det, kan ministeren bare sige til, så er der andre, der gerne vil være minister.
Jeg stiller spørgsmål og forventer at få svar.
Det er ikke meget svar, jeg har fået, og vi kan diskutere andre forslag et andet sted.
Inger Støjberg (V), 2010-02-03:
Nu må man jo sige, at der ikke er meget spørgsmål i det, som hr. Leif Lahn Jensen kom med her til sidst.
Jeg kan bare sige, at jeg stadig væk kan undre mig lidt over den mærkværdighed, der ligger i, at hr. Leif Lahn Jensen bruger 10 minutter på at skælde ud over en proces og på at sige, at det er noget frygteligt noget, regeringen har sat i værk, nemlig at den vil lytte til gode ideer rundtomkring i landet.
Jeg kan undre mig lidt over, at hr. Leif Lahn Jensen synes, at det er så stort et problem, at man ligefrem lytter og har til sinds at gennemføre nogle af tingene.
Jeg ved ikke, om det for øjeblikket er svært at være opposition, eller om den bare generelt er lidt mut.
Men jeg glæder mig meget over, at DA og LO er kommet med forslag, og jeg glæder mig meget over, at jeg sammen med Dansk Folkeparti umiddelbart kunne gennemføre et af forslagene, som vi netop har tilvejebragt 20 mio. kr. til.
Jeg kan bare sige til hr. Leif Lahn Jensen, at jeg ikke er sikker på, at alle gode ideer fødes på Christiansborg.
Sådan er jeg og hr. Leif Lahn Jensen så forskellige.
Bjarne Laustsen (S), 2010-02-03:
Er ministeren enig i, at det er en skærpende omstændighed, at endnu en deltidsbrandmand må stoppe, denne gang i Brønderslev, selv om han tillige er holdleder på brandstationen, og er det meningen, at redningsberedskabet skal køres helt i sænk, før ministeren vil handle?
Inger Støjberg (V), 2010-02-03:
Det er både ærgerligt og beklageligt, når en person mister sit arbejde og oven i købet må gå ledig nogen tid, før den pågældende igen kommer i beskæftigelse.
Heldigvis finder størstedelen af modtagerne af supplerende dagpenge fuldtidsbeskæftigelse inden udløbet af perioden med supplerende dagpenge.
Det fremgår tydeligt af redegørelsen fra arbejdsgruppen om deltidsansatte brandmænd, og det fremgår også deraf, at op mod 30 deltidsbrandmænd om året vil nå at opbruge deres ret til supplerende dagpenge, inden de igen når at finde fuldtidsarbejde.
Til sidst vil jeg blot sige, at beredskabet, også før reglerne om supplerende dagpenge blev ændret, havde udfordringer med rekruttering og fastholdelse af deltidsbrandmænd, og vi har derfor iværksat en række initiativer til at imødegå de udfordringer.
Bl.a. har vi jo sammen med Dansk Folkeparti afsat en pulje på 2 mio. kr. til støtte til lokale rekrutteringsinitiativer.
Bjarne Laustsen (S), 2010-02-03:
Ministeren har sagt, at der ikke er nogen, der bliver fyret og mister deres arbejde, og at de nok hurtigt finder et arbejde igen osv.
Jeg vil gerne spørge, om ministeren vil anerkende, at det grundlag, hvorpå arbejdsgruppen arbejdede sidste år, består af gamle tal, og at de ikke har noget hold i virkeligheden, for tallene er fra en periode med betydelig bedre beskæftigelse, end der er i dag.
Det er den ene ting.
Noget andet er, at når nu folk begynder at falde ud af dagpengesystemet, fordi de mister deres arbejde i deres hovederhverv, så har det en konsekvens lige nøjagtig for vores beredskab, og jeg tror ikke, at ministeren endnu helt har fattet, at det her er meget, meget voldsomt.
Her er det en holdleder, og det er en skærpende omstændighed, mener jeg, og det er selvfølgelig derfor, jeg gerne vil høre ministeren, hvad hun egentlig har tænkt sig at gøre ved det her forhold.
Vi ved, at der over hele landet måske er 250.
Det er mange, mange flere end de 30, som ministeren omtaler i sin rapport.
De er begyndt nedtællingen fra uge 1 og op til de 30 uger, og når der er gået 30 uger, er det altså for sent.
Hvorfor skal man helt ned i møget?
Hvorfor skal der lig på bordet, før man griber ind her og siger, at de her regler skal ændres og føres tilbage til før ændringen af reglerne om de supplerende dagpenge?
Inger Støjberg (V), 2010-02-03:
Jeg kan også fuldstændig henholde mig til de tal, der er i rapporten, nemlig at det er op mod 30 deltidsbrandmænd, der om året vil opbruge deres ret til supplerende dagpenge.
Derfor kan jeg heller ikke anerkende de tal, som hr. Bjarne Laustsen bringer frem her.
Jeg henholder mig helt til den rapport, der er udarbejdet, og som jeg mener er et meget grundigt arbejde.
Hvad angår rekruttering, er det, som jeg nævnte i min første besvarelse, ikke et nyt fænomen, at det kan være svært at rekruttere og også at fastholde brandmændene, og det er derfor, Dansk Folkeparti og regeringen i finanslovforhandlingerne afsatte en pulje på 2 mio. kr. til netop at gøre noget på det her felt.
Men det ændrer ikke på, at den her sag ligger mig meget på sinde.
Det ved hr. Bjarne Laustsen også udmærket at den gør, og jeg ønsker selvfølgelig ligesom hr. Bjarne Laustsen, at vi skal have et velfungerende beredskab.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-02-03:
Jeg er godt klar over, at ministeren lytter med glæde.
Jeg vil så også håbe, at der sker en del handling, så man kan tage det her lidt mere seriøst.
Inspirationsturen er jeg meget, meget interesseret i at vide lidt mere om, for det er da et punkt, hvor jeg vil give ministeren ret, selv om ministeren mener, at vi andre ikke gør noget.
Nu er det godt nok om onsdagen, vi stiller spørgsmål, men om mandagen sidder vi ikke bare derhjemme og triller tommelfingre.
Der er vi også ude at snakke med folk – det gør jeg hver eneste mandag – og få alle de her gode forslag.
Jeg kunne godt tænke mig, at ministeren kom lidt mere ind på, hvad det er for nogle ting, ministeren forventer at skulle ud og høre, som man måske ikke kan læse i det, vi skal snakke om om lidt, fra LO og DA.
Hvad er det, ministeren vil finde af nyt?
Kan ministeren komme lidt mere ind på det?
Inger Støjberg (V), 2010-02-03:
Jeg er simpelt hen bange for, at hr. Leif Lahn Jensen efterhånden lidt glemmer, hvad politik egentlig handler om, og jeg vil sige til hr. Leif Lahn Jensen, at politik handler om, at man skal prøve at lytte til hinanden, at man skal prøve at finde nogle løsninger på problemerne.
Det er, som om hr. Leif Lahn Jensen har sin glanstid hver eneste onsdag i Folketingets spørgetid, for der kan man komme og ligesom prøve at se, om man kan sætte lidt lus i skindpelsen.
Det ville være langt bedre, hvis Socialdemokratiet – og måske også hr. Leif Lahn Jensen selv – fremlagde nogle af de mange gode ideer, som jeg kan høre man sprudler med.
Det er bare mærkeligt, at man ikke rigtig har trang til at lægge dem frem.
Nu har hr. Leif Lahn Jensen chancen.
Han har oven i købet et spørgsmål mere, og der kunne hr. Leif Lahn Jensen jo rolig bruge tiden på at komme med alle sine gode forslag.
Det lytter jeg med glæde til.
Per Stig Møller (KF), 2010-02-03:
Jeg kan jo henvise til det sidste svar.
Jeg svarede jo på det lige før.
Jeppe Kofod (S), 2010-02-03:
Det er meget symptomatisk for den debat, der er, at udenrigsministeren beskylder en tidligere udenrigsminister for nogle ting – vi har tidligere haft debatten – og jeg kan beklage, at hr. Niels Helveg Petersen ikke er i salen, så han kan forsvare sig.
Nu vil jeg spørge udenrigsministeren direkte: Var regeringen bekendt med den tvivl, der var om det juridiske grundlag for Irakkrigen, som bl.a. er kommet frem fra det britiske udenrigsministerium?
Var man bekendt med den tvivl, der var i forskellige notater fra det britiske udenrigsministerium, og var det nogle, der tilflød det danske Udenrigsministerium, den danske udenrigsminister og regering?
Var det en tvivl, man var bekendt med, for det er vigtigt at vide, når vi har de høringer i Storbritannien, som afslører nye ting, for så undrer også befolkningen sig her i Danmark over det?
Havde man en lignende viden i Danmark, som ikke er kommet frem?
Ministeren siger, at vi har haft folketingsdebatter – ja, ja, men vi ved jo godt, hvordan folketingsdebatter foregår.
Er det sådan, at alt i den her sag, al korrespondance, som er relevant for grundlaget for Irakkrigen, er kommet frem i offentlighedens lys her i Danmark?
Eller var der advarsler om, at det juridiske grundlag måske ikke var i orden, sådan som man så det i Storbritannien?