runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Adelsteen (DF), 2015-03-24:
Jeg ville ønske, at jeg troede på julemanden.
Det ville være dejligt – rigtig, rigtig dejligt.
Lad mig sige det sådan, at det har været et ønske, at vi fik mandekrisecentre på finansloven, men jeg har aldrig været ude at stille forslaget, fordi jeg også skal finde pengene.
Så jeg er godt klar over, at det her sådan er en lille smule letkøbt, kan man måske sige, men alt andet lige må man sige, at det beløb, som mandekrisecentrene skal have, trods alt er så lille i forhold til det statsbudget, vi har, at det burde man kunne finde.
Det mener jeg virkelig.
Det er sådan den ene ting.
I forhold til at man siger, at der er mange ønsker og vi bare kræver flere og flere penge, vil jeg sige, at det synes jeg egentlig ikke at vi gør.
Det, vi egentlig siger, er, at de her ting, der står i redegørelsen at vi sætter fokus på og vi laver handleplaner for og vi gør dit og vi gør dat, er papirpenge.
Forstå mig ret, man bruger en masse penge på at lave nogle planer.
Når de så skal føres ud i livet, har vi ikke flere penge, fordi vi har brugt dem på planer.
Så vil jeg hellere have færre planer og så putte nogle penge ud og få det gennemført.
Jeg håber, at ordføreren forstår, hvad jeg mener.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-03-24:
Det er meget interessant at høre Dansk Folkeparti.
Uanset hvilken debat det er, mener Dansk Folkeparti, at der skal gøres mere, og at der skal sættes flere penge af.
Hvor finansieringen kommer fra, og om de selv har prioriteret det, er altid sådan en gåde for os andre.
Jeg har forhandlet satspulje on/off i 7 år, i al den tid, jeg har siddet her.
Jeg har ikke en gang hørt Dansk Folkeparti komme til forhandlinger med det krav, der hedder, at mandekrisecentre skal have flere penge –
ikke en gang.
Vi forhandlede også den her gang, og der hørte jeg heller ikke Dansk Folkeparti sige, at der skulle være flere midler.
Derfor kunne jeg godt tænke mig lige at høre: Nu hvor det ikke er via satspuljen, man vil finde pengene, har Dansk Folkeparti det så med via deres finanslovsudspil?
Er det nogle penge, de har sat af der, eller tænker Dansk Folkeparti ligesom med alle sine andre forslag, at det er julemanden, der kommer med penge?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-03-24:
Det var jo derfor, at regeringen i sin tid sammen med det daværende regeringsparti SF og sammen med Enhedslisten netop udvidede refleksionsperioden.
Vi syntes, det var ganske fornuftigt.
Nu spørger Enhedslisten så, om vi gerne vil have mere, og det er et ærligt synspunkt, men det er nu ikke på vej her fra regeringens side.
Men jeg hørte også hr. Jørgen Arbo-Bæhr anerkende den aftale, vi har lavet, og at det er et skridt i den retning, som Enhedslisten efterlyser.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-03-24:
Jeg hørte jo, at hr. Rasmus Horn Langhoff sagde, at han ikke vil have det udvidet, sådan at man kan give opholdstilladelse til folk, som bevisligt er blevet handlet til prostitution i Danmark, og det ærgrer mig selvfølgelig lidt.
Men som udgangspunkt vil jeg spørge, om ikke man kan give dem en mulighed mere, i forhold til det der kaldes refleksionsperioden, som jo i dag er på 3 måneder.
Kan vi ikke sætte den mere op, sådan at der bliver bedre mulighed for at få undersøgt, hvem der er bagmændene i menneskehandelen?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-03-24:
Udfordringen på det her område er jo, at vi ikke ved det.
Der er forskellige tal, og der er forskellige måder at opgøre de her ting på, og der er jo også stor forskel på, hvad de officielle tal er.
Så udfordringen ligger jo der.
Det eneste, vi ved med sikkerhed, er, at der er mange flere tilfælde af menneskehandel, end der bliver identificeret som sådan.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-03-24:
Tak, og tak til ordføreren.
Jeg vil prøve at følge op på det, der handler om menneskehandel.
Det er rigtigt, at den nuværende regering har gjort en lille smule for at bekæmpe kvindehandel, men jeg vil spørge ordføreren, om ikke det er rigtigt, at der stadig væk er flere, der bliver handlet til prostitution i Danmark, end der blev før i tiden.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-03-24:
Det at holde forældreorlov er jo en vigtig del af forældrenes rettighed, men det er jo ikke det eneste.
Noget af det, der også er med i »Perspektiv- og handlingsplan«, og som jeg jo også selv nævnte i min ordførertale, er i forhold til den måde, det offentlige kommunikerer med forældrene på.
Vi har jo en række eksempler, og jeg har selv gjort opmærksom på dem i pressen, hvor vi kan se, at det kun er mødre, der har en rettighed på et område, eller kun er mødrene, der bliver informeret om nogle regler.
Det skal vi have gjort op med, og det er jo et af de initiativer, som regeringen også sætter fokus på, altså hvordan vi kan sikre, at fædre også får de informationer, som de naturligvis skal have.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-03-24:
Det er meget interessant, det er det andet nej fra ordføreren i dag: nej til at øremærke barslen, nej til beskyttelse af kvinder, der bliver handlet.
Derfor kunne jeg godt tænke mig så at spørge om noget andet.
Jeg har jo tidligere hørt, at regeringen har sagt, at det er meget vigtigt, at mænd får rettigheder til at være sammen med deres børn, og man vil gerne give flere muligheder.
Så kunne jeg godt tænke mig at høre, om der, når målet er, at flere mænd skal tage barsel, så er nogle initiativer på vej, som ikke er øremærket barsel.
Man må endelig ikke misforstå mig, for jeg ved det godt, og det kunne jeg aldrig drømme om at gå ind for længere.
Men er der nogen andre initiativer på vej, som kunne være med til ligesom at skubbe i den retning?
Fatma Øktem (V), 2015-03-24:
Og tak for redegørelsen.
Diskrimination er naturligvis ikke i orden – ingen former for diskrimination.
Men der er et særligt område, som vi også har været i samråd med ministeren om, hvor der meget tydeligt er en diskrimination på arbejdsmarkedet.
Der er undersøgelser, der underbygger, at mandlige pædagoger ikke føler sig trygge, og at de føler, at de nærmest er potentielt anklaget for pædofili.
Og der er nogle begrænsninger for, hvad de kan med børnene i daginstitutionerne.
Vi var i samråd med ministeren om det, og dengang fortalte ministeren, at der var en dialog ugen efter med KL osv. Jeg kunne godt tænke mig at høre: Når det er så tydeligt, at det ikke handler om pædagoger, men at det handler om mandlige pædagoger, altså at der er nogle særlige spilleregler, nogle særlige regler for mandlige pædagoger, kan ministeren så sige, om der er sket noget siden?
Har ministeren gjort sig nogen tanker om det?
Er der sat noget i gang?
For ministeren sagde jo selv, at det selvfølgelig ikke var i orden.
Men hvad er der sket siden?
Pia Adelsteen (DF), 2015-03-24:
Det har jeg helt klart sagt.
Jeg synes, at det er underligt, at de erstatningsbeløb, der er, har været de samme i 20 år.
Det synes jeg er mærkeligt, og derfor har jeg også sagt, som jeg har gjort.
Så det mener jeg at man skal se på.
Ja, jeg kom med en joke.
Det var en dårlig joke, og det prøvede jeg egentlig også at give udtryk for.
Er det seksuel chikane?
Det behøver det ikke at være, det kan vi godt være enige om, og der er også nogle, der synes, at det her er helt okay.
Det er også helt okay måske at kramme, men der er også nogle, der ikke kan lide det og ikke bryder sig om det, men ikke kan lide at sige fra.
Der kan da være en underforstået seksuel orientering i det eller underliggende seksuel mening med det.
Jeg fik vist udtrykt mig lidt kluntet, men jeg håber, at ordføreren forstår.
Det kan der faktisk godt ligge i det, og det var det, jeg prøvede på at pointere, nemlig at der er mange måder.
Så det er bestemt ikke for at negligere det – tværtimod.
Merete Riisager (LA), 2015-03-24:
Det kan være meget korrekt, men nu har SF jo altså ikke fremlagt helt konkrete forslag til ændringer, som skal finde sted.
Så det kunne jo være spændende, hvis SF på et tidspunkt fremlagde et beslutningsforslag om, hvad SF mener at der rent faktisk skal ske lovgivningsmæssigt.
Jeg vil mene, at det emne, som vi berører i dag, er et emne, som primært skal løses af arbejdsmarkedets parter.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-03-24:
Tak for anerkendelsen af, at det er vigtigt at tage sådan en debat, og af, at ord også kan være med til at rykke virkeligheden derude.
Grunden til, at jeg tager ordet, er, at ordføreren siger, at det jo ikke alene kan gøres ved lovgivning, og det er jeg fuldstændig enig i.
Det er også derfor, jeg vil spørge, om det i forhold til lige præcis denne del af det ikke er korrekt, at hvis man skal gøre noget ved erstatningsniveauerne, så kræver det en lovgivning?
Hvis man skal gå ind og kigge helt konkret på, om det skal være arbejdspladsen, der skal stå til ansvar, så kræver det en lovgivning.
Så der er også nogle ting, vi er nødt til at gøre via lovgivning, og som man ikke alene kan tale sig ud af.
Er det ikke korrekt?
Merete Riisager (LA), 2015-03-24:
Når man rejser en debat som denne om et så vigtigt emne, er det også væsentligt, at man gør sig klart, hvad det præcis er, man ønsker at opnå, og hvordan man tænker at gå til det her emne.
Hvad er det, vi mangler?
Er det viden, forskning, statistik, lovgivning, vejledning?
Og så er det også vigtigt, at man forsøger at definere det begreb, som man tager op, nemlig sexchikane.
Hvad er sexchikane?
Hvordan forstår man det begreb?
I Liberal Alliance forstår vi det som overgreb, trusler, overskridelse af personlige grænser.
Det er et meget alvorligt emne, som SF har taget op her, og som er vigtigt, hvilket ordføreren også påpeger, for de mennesker, som bliver udsat for det, og som får overskredet deres personlige grænser.
Det er også et emne, man må forvente at arbejdsmarkedets parter tager hånd om.
Det er et emne, som er ekstremt svært at styre og regulere herinde fra Borgen, det er den enkelte arbejdsgiver, som skal skride ind, hvis der sker overgreb på arbejdspladsen.
SF er et parti, som tager sociale problemer op, der også ligger, kan man sige, uden for lovgivningen, og det er vigtige emner.
Sexchikane er et vigtigt emne, mobning, som SF også arbejder meget med, er et vigtigt emne, og det er også rigtig godt at have en diskussion om det, for det er også vores forståelse af det, der ændrer på de reelle vilkår.
Men det er også vigtigt at erkende, at når det gælder relationen mellem mennesker, empatien, ansvaret, ordentligheden, kan vi ikke lovgive helt ud i relationen mellem mennesker altid.
Det betyder ikke, at vi ikke skal gøre noget, men det betyder, at vi skal gøre os helt klart, hvad det er, vi skal gøre herinde fra Folketinget, og hvad det er, man skal gøre ude på arbejdspladserne, og hvad det er for et ansvar, der ligger mellem mennesker.
For vi kommer nogle gange til kort; vi kan ikke – desværre – regulere os til anstændighed og ordentlighed i alle livets forhold, selv om vi gerne ville.
Og det er noget, som vi i Liberal Alliance tager med os.
Det personlige ansvar fylder noget, det skal fylde noget, sådan må det være.
Pia Adelsteen (DF), 2015-03-24:
Det er jo altid et godt spørgsmål.
Det kommer så sandelig an på, hvordan det bliver finansieret.
Medmindre vi er i gang med noget andet, hvilket jeg har en fornemmelse af at man er i Beskæftigelsesudvalget, hvor man ser på erstatningsbeløb, for det er mig bekendt noget, man er i gang med at arbejde på derovre, synes jeg det, afhængigt af hvad forslaget ellers går ud på.
Nu har ordføreren jo ikke sagt noget fast beløb, men jeg synes helt bestemt, at man skal kigge på det.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-03-24:
Det er helt klart, at der er forskellige opfattelser af, hvad seksuel chikane er, og det er jo nok også derfor, at det er sjældent, at den, der bliver udsat for det, er i tvivl.
Tit er det den, der udsætter personen for seksuel chikane, der siger, at nu ødelægger du lidt den gode stemning.
Jeg tror, at i det her tilfælde må man jo ligesom lytte til den, der bliver udsat for det.
Men forstår jeg det korrekt, at hvis vi fremsætter et beslutningsforslag her i Folketingssalen, hvor man hæver erstatningsniveauerne, vil Dansk Folkeparti stemme ja til det?
Det handler jo ikke om, at man bliver krammet.
Vi snakker om mennesker, der dag efter dag bliver udsat for et verbalt overgreb, og om mennesker, der bliver taget alle mulige steder på kroppen, og som går ned på det, så jeg synes også, man skal passe på i sproget, at man ikke negligerer det ved at snakke om krammeri, for det er jo ikke det, det handler om – heller ikke om, hvad det er for nogle signaler, man sender.
Man er jo ikke et øjeblik i tvivl om, at det, man oplever, ikke er særlig rart.
Jeg skal lige spørge om noget.
Dansk Folkeparti er uenige i, at vi skal have en handlingsplan, for ellers ville de jo være med på vores forslag til vedtagelse.
Ordføreren siger i 3F-bladet, at hun synes, at vi skal hæve erstatningsniveauerne.
Jeg vil gerne høre, om det er Dansk Folkepartis officielle holdning.
Jacob Lund (S), 2015-03-24:
Der i hvert fald én ting, der er sikker: Vi vil gerne forhindre seksuel chikane under alle omstændigheder på alle mulige måder.
Vi skal have sikret et godt arbejdsmiljø for alle de lønmodtagere, der er på arbejdsmarkedet, både inden for og uden for arbejdstiden.
Og seksuel chikane er ikke acceptabelt under nogen omstændigheder.
Ét tilfælde er ét for meget, og det er hele vores holdning til det her.
Det er helt sikkert.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-03-24:
Nu kunne jeg godt tænke mig at høre, om Socialdemokraterne selv tager et ansvar.
Nu er I med i de der forhandlinger, og så vil jeg gerne høre: Er det noget, som Socialdemokraterne vil foreslå til de forhandlinger, nemlig at man gerne vil have en handlingsplan?
Så kunne man jo få hele æren selv.
Det er jeg fuldstændig ligeglad med, bare der bliver lavet en handlingsplan, så derfor vil jeg spørge: Er det noget, Socialdemokraterne kæmper for i forhandlingerne?
Er det en del af oplægget fra regeringen?
Vil man gerne have en handlingsplan, eller vil man ikke have en handlingsplan?
Jacob Lund (S), 2015-03-24:
Men vi følger jo den strategi, der er.
Der er løbende forhandlinger i forligskredsen om det her, og der er SF og Enhedslisten jo absolut velkomne til at deltage, hvis de har lyst til at tage det medansvar, der ligger i det arbejde.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-03-24:
Det er lidt interessant, for ordføreren starter med at sige, at han ikke kan svare fyldestgørende i forhold til 2020-planen, da ordføreren for Enhedslisten spørger, hvad man har gjort for at opnå det.
Bagefter siger ordføreren for Socialdemokraterne: Jamen jeg opfatter det som en handlingsplan.
Det er ikke en handlingsplan, og det er det, vi diskuterer i dag.
Vi diskuterer, om der skal være en handlingsplan i forhold til sexchikane.
Og det, regeringen har lavet i forhold til 2020-planen, er ikke en handlingsplan.
Det er der, den store forskel er, altså om man skal gå ind og sige: Vi skal prøve at samle diverse problemstillinger for at kunne komme med et oplæg til, hvordan en handlingsplan kunne se ud.
Det er helt bevidst, at vi ikke har lagt indhold i, at vi ikke har sagt, at det skal være det og det og det.
Jeg har nævnt nogle af elementerne i min tale, men det er faktisk fuldstændig op til regeringen at beslutte og sige: En handlingsplan kunne indeholde nogle juridiske ting og noget i forhold til erstatning og noget i forhold til vidner.
Det kunne man gøre, og derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge: Hvorfor vil man ikke have en handlingsplan?
Det var helt bevidst, vi ikke fortalte, præcis hvad der skulle være i handlingsplanen, fordi vi tænkte, at arbejdsmarkedets parter sammen med ministerierne, sammen med fagfolkene, sammen med eksperterne kunne sidde sammen og fortælle om, hvor det ville gøre størst gavn i forhold til en handlingsplan.
Jeg er selv kommet med nogle bud på, hvor det kunne være, og hvis vi havde gjort det, ville Liberal Alliance sige: Nu bliver det for konkret; det der, det der og det der kan vi ikke være med på.
Merete Riisager (LA), 2015-03-24:
Det er også helt korrekt, at SF og Liberal Alliance sikkert ønsker fuldstændig forskellige lovgivningsrammer.
Vi mener altså også, at det handler om initiativet – hvor skal initiativet komme fra?
Og der må man også sige, at arbejdsmarkedets parter har et ansvar og en initiativret i forhold til det her, i forhold til at løse de her problemer, i forhold til også at beskrive, hvad det skal være.
Og der mener jeg sådan set at man igen her fra Christiansborgs side skal passe på med ikke at forcere ting, som vi ikke er i primær berøring med.
Arbejdsmarkedets parter har et ansvar her, og jeg forventer, at eventuelle initiativer også kommer fra dem.
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-03-24:
Jeg beklager selvfølgelig, at det spørgsmål bliver stillet, for nu har vi diskuteret det her i et antal timer, og vi er to ministre, som har været på talerstolen.
Jeg hørte i hvert fald mig selv være meget analytisk og præcis i forhold til det, og sådan hørte jeg faktisk også min kollega være det, og jeg har hørt ordførere være det, og det er selvfølgelig lidt ærgerligt, at ordføreren så stiller det spørgsmål.
Jeg synes faktisk, at vi, ud over at vi har haft en debat, som har handlet om holdninger og principper, så også har været præcise.
Jeg forsøgte i hvert fald at være det i mit indlæg, da vi startede debatten.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-03-24:
Ministeren siger, at nu skal der ikke sådan helt konkret forventes noget i forhold til det her.
Altså, hvad synes regeringen at man bør gøre?
For regeringen anerkender jo, at det er et problem.
Det er et rigtig, rigtig højt tal, og det er jeg rigtig glad for at regeringen anerkender.
Men hvad mener regeringen man bør gøre?
Og nu snakker jeg ikke om forhandlinger, men det er bare sådan med hensyn til, hvad regeringens holdning er, i forhold til hvad man kan gøre.
Det kunne det være interessant at høre lidt om.
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-03-24:
Jeg er ikke sikker på, at fru Özlem Sara Cekic skal forvente sig så forfærdelig meget konkret af de forhandlinger, som vi er i gang med lige præcis på det her område, men mere generelt i forhold til, at vi vil køre videre med at sikre et godt arbejdsmiljø i Danmark.
Jeg forstod måske ikke det mellemste spørgsmål, for det er jo rent faktisk sådan, at når Arbejdstilsynet kommer ud, så er det virksomheden, som har et ansvar på det her område.
Det er også virksomheden, som bliver pålagt at skulle sørge for, at der er et rådgivningsforløb, hvis der har været seksuel chikane, og det er virksomheden, som mister sin smileyordning.
Så virksomheden er i høj grad omdrejningspunkt i forhold til det her.
Så vil jeg, når det gælder erstatningen, jo sige, at der er det helt konkrete, at vi i Danmark har en god tradition for – hvad jeg bifalder, og jeg synes også, vi skal fastholde det på det her område – at det i bund og grund er domstolene, som afgør den slags ting.
Jeg tror ikke, det er klogt, at vi, uanset hvor sympatisk man kunne synes det var, tager et område ud og siger, at her lovgiver vi så i forhold til det.
Jeg holder sådan set meget af, at vi tredeler magten i det danske samfund.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-03-24:
Tak for debatten.
Jeg kunne godt tænke mig lige at høre noget, og jeg har jo forståelse for, hvordan det er.
Man siger fra regeringens side, at der nu er de her forhandlinger, og jeg glæder mig til at se alle de gode resultater, vi kommer til at skabe med det her; det bliver helt fantastisk.
Men jeg kunne godt tænke mig lige at høre, hvad der er ministerens holdning til det.
Hvad er ministerens holdning til, at man nu kan gå efter arbejdspladsen, så man på den måde også kan lave et tilsyn?
Altså, mener ministeren, det er en god idé, eller mener ministeren, at vi skal blive ved med at have det, vi har i dag?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er i forhold til erstatningsniveauer.
Mener ministeren, at der er behov for at kigge på erstatningsniveauer?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-03-24:
Jeg tror, det var fru Özlem Sara Cekic, som indledningsvis refererede til nogle hjemmesider, og da bliver man jo helt klar over, at det at være udsat for seksuel chikane er noget, som kan have og også har ganske alvorlige konsekvenser.
Det tror jeg ikke der er nogen der er i tvivl om, og derfor kan man sige, at der er flere led, hvor man skal arbejde med den her problemstilling, og det har debatten vel sådan set også vist.
Der er det med, at vi som lovgivere har et ansvar, der er det, som handler om det ansvar, man påtager sig som ansat ude i en virksomhed, at man har fokus på de her ting, og så er der også det der med at have mod til at tage de her debatter.
Ordet handlingsplan har fyldt relativt meget i debatten.
Det er selvfølgelig lidt et temperamentsspørgsmål, om der er handlingsplan eller der ikke er handlingsplan, men jeg synes faktisk, jeg indledningsvis forsøgte at være meget præcis i forhold til at sige, at det, når det gælder sexchikane og det tilsyn, som vi har fra Arbejdstilsynets side, så ikke bare er noget tilfældigt noget, men at den opfølgning, der er, når man støder på det her, er meget præcis, med de påbud og den måde, det skal håndteres på, med fjernelse af smileyordninger osv. osv.
Så det bliver rent faktisk taget ganske alvorligt.
Og også nogle af de tiltag, som vi bl.a. sammen med SF og Enhedslisten har fået lavet – der er det med de 2 mio. kr. her på det sidste – viser, at det er i en proces.
Jeg medgiver så, at tallet på de 3 pct. ikke rigtig har bevæget sig, og det gør jo, at der er grund til, at vi fortsat har opmærksomhed på det, og det gør vi bl.a. med en debat som her i dag, men også med konkrete tiltag.
Jeg kan da bare glæde mig over, at vi i den forholdsvis korte tid, jeg har haft ansvaret som beskæftigelsesminister, jo så ad nogle omgange har kunnet have fokus på det og i øvrigt også har kunnet træffe nogle konkrete beslutninger.
Og det bliver der også brug for i de kommende måneder og de kommende år.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-03-24:
Det har jeg gjort, fordi jeg synes, det er et kæmpeproblem.
Tal fra ministeriet viser, at det drejer sig om 70.000 mennesker.
Det er næsten det dobbelte, tror jeg, af, hvor mange der er faldet ud af dagpengesystemet, bare for at sætte det sådan lidt i perspektiv.
Jeg synes også i høj grad, at det handler om en kultur, der har udviklet sig i vores land, i forhold til hvad man kan tillade sig, og hvad man ikke kan tillade sig over for kvinder.
For langt de fleste af dem, der bliver udsat for sexchikane, er kvinder.
Jeg har indkaldt til den her forespørgselsdebat for at diskutere, hvad vi kan gøre fra Folketingets side.
Forud for den her forespørgselsdebat har der jo også været et samråd om sexchikane, hvor begge ministre har været til stede, både beskæftigelsesministeren og ligestillingsministeren, og hvor vi har prøvet at klargøre mange af de problemstillinger, der er i forhold til erstatningsniveauer, i forhold til at få rejst de her sager, i forhold til at få vidner til at fortælle om det, de har oplevet, men også i forhold til hvor svært det er for de her kvinder at rejse sagerne, for rent psykisk knækker mange af dem undervejs.
Nu har vi jo stillet en række spørgsmål og har fået en række svar.
Nogle af spørgsmålene vil ministrene slet ikke forholde sig til, men vi har da trods alt fået en del svar.
Men man skulle også kigge det lovgivningsmæssigt igennem.
Er der noget, vi kan gribe an på en anden måde?
Det er derfor, at det, der ligesom er hele rammen om den her debat, er, hvad vi kan gøre her fra Folketingets side.
Derfor har vi også lavet en tekst til et forslag til vedtagelse, og jeg kan se, at det er SF og Enhedslisten, der bakker op om, at der skal være en handlingsplan, og jeg kan se, at regeringen så afviser det med deres egen tekst.
Det skal jeg nok komme ind på senere, når jeg skal samle op på debatten.
Jeg glæder mig til debatten, og jeg håber også, at vi i fællesskab på en eller anden måde kan rykke os lidt tættere sammen, for der er ingen tvivl om, at det her ikke bare er et problem for den enkelte.
Det er også et samfundsproblem, når der er en kultur, der i den grad tillader sexchikane.