Lissa Mathiasen (S), 2007-05-16:
Jeg vil da godt starte med at sige tak for debatten, og så vil jeg samtidig tilkendegive, at det egentlig er en fantastisk oplevelse at stå her ungefær et år efter, vi sidst havde en debat om skimmelsvamp og lejere, som altså ikke selv har aktionsretten, og konstatere, at det eneste svar, der sådan set ligger fra ministeren, fra regeringspartierne, er, at der af økonomi- og erhvervsministeren er sat en undersøgelse i gang.
Jeg må konstatere, at det for det første var interessant, at man først satte den i gang her i januar.
Det vil sige, at det ikke jager så meget, fordi det jo bare er nogle lejere, det går ud over.
Det synes jeg sådan set er det svar, der ligger, når man først satte den i gang her i januar.
For det andet viser det sig altså, at den undersøgelse formentlig meget, meget lidt vil give svar på lige nøjagtig det, der er kernen i det her: Hvordan får vi lejerne ud, så de undgår sundhedsfaren ved at bo i noget, der er direkte sundhedsskadeligt at bo i?
Ministeren siger, at vi har et regelsæt, der giver svaret.
Hvis vi havde det, havde vi jo ikke rejst problemet.
Vi havde ikke fremsat forslaget for et år siden, vi havde heller ikke fremsat forslaget i dag, vi havde heller ikke lagt an til den høring i Folketingets Boligudvalg, hvis regelsættet i dag og generelt bagud og fremad gav lejerne den her sikkerhed.
Så var der jo ingen grund til at tage diskussionen.
Hvis nu man havde brugt lidt mindre tid på at læse de henvendelser, der er kommet, og så til gengæld måske bare var taget ud og havde besøgt, skal vi sige 10 eller 15 eller 20 af de personer bag de henvendelser, kunne det være, man havde fattet, hvad det er, de her mennesker er udsat for, når de som lejere står og er fuldstændig afmægtige, når der ikke sker noget.
Vi har på det seneste haft en sag ude fra Dragør, som er meget interessant: lejere, der bor i en bolig med skimmelsvamp.
De har også været i deputation i Boligudvalget.
Igennem et par år har kommunen givet påbud.
Kommunen er nået til nu at indgive en politianmeldelse.
Men det, der er det interessante i det, og som virkelig sætter fokus på vores forslag i dag, er: Lejerne har hele tiden i den periode, der er gået her, boet med skimmelsvampen, fordi udlejeren ikke ville gøre noget.
Så kan jeg selvfølgelig glæde mig over, at man fra hr. Jakob Axel Nielsens side er blevet klogere siden den diskussion, vi havde sidste år, hvor jeg mødte en meget vred reaktion, da jeg sagde: Regelsættet duer ikke.
Det er godt, at vi nu er nået lidt videre.
Men vi er ikke nået langt nok, for det er jo ikke nok, at folk skal vente i 1 eller 2 eller 3 år, og når det så endelig bliver afklaret, at vi her har en bolig, der er direkte sundhedsskadelig, så skal de ud 5 minutter efter.
De skal ud, så snart der er en velbegrundet mistanke, som er blevet undersøgt, og som konkluderer, at her er skimmelsvamp.
Vi har mennesker, der bliver syge af at opholde sig i en bolig, hvor der er skimmelsvamp – der bliver vanvittigt syge af det.
Vi har nogle meget klare hilsener fra Statens Byggeforskningsinstitut, og jeg kan godt undre mig over, at ministeren og de borgerlige partier ikke i højere grad lytter, når Statens Byggeforskningsinstitut så firkantet, som de rent faktisk gør, melder ud, at det handler om hver ottende bolig, og at der skal reageres straks, når man oplever, at der er mistanke om skimmelsvamp.
Alligevel er man fodslæbende fra ministerena, fra de borgerliges side, fra et flertals side.
Af lejekontrakten fremgår det jo i øvrigt, at lejemålet skal være vel vedligeholdt, det er jo også derfor, en udlejer får betaling for det.
Lejeren må – og det er vi da meget enige i –
selvfølgelig ikke misligholde et lejemål.
Formålet med vores forslag her er udelukkende at sikre, at lejere, så snart de får en begrundet mistanke, også kan få en garanti for, at der meget hurtigt sker noget.
Derefter får man afdækket, om lejligheden er usund at bo i, dvs. sundhedsskadelig, for så skal man have en erstatningsbolig.
For os er det underordnet, om det er en bolig, eller det er et hotelværelse, man skal bare væk.
Man må ikke blive ved med at opleve, at man rent faktisk bliver udsat for den her sundhedsfare.
Formålet er simpelt hen, at der skal handles, og der skal handles med det samme, når mistanken er der om, at man bliver syg af at opholde sig i sit hjem.
Det er ikke nok at lufte ud, hvis der er skimmelsvamp.
Tværtimod får det svampesporerne til at flyve endnu mere rundt, når man lufter ud, det vil sige, at man bliver endnu mere syg.
Jeg synes, det er fantastisk at opleve, at vi står her et år efter og hører en minister, der giver det svar, at man nu vil komme med en vejledning, som ingen garanti rummer for lejerne – og vi ved altså, at det er over 300.000 mennesker, der er belastet af skimmelsvamp, hvoraf en stor part af dem, cirka halvdelen, er lejere.
De skal så høre i dag, at ministerens svar et år efter, at ministeren blev gjort opmærksom på, at her var et stort problem – for jeg kunne forstå, at ministeren ikke var klar over det inden, for inden havde man ikke gjort nogen anstrengelser overhovedet for at agere –
er, at der nu hen over sommeren kommer en vejledning.
Det vil sige, at de her mennesker stadig væk skal vente på, at der så måske i kraft af vejledningen vil ske noget.
Jeg synes, det er en meget ubehagelig måde, man rent faktisk sender en hilsen til de mange mennesker på, som er dybt belastet af det her.
Huslejenævnet har ikke ekspertise på det her felt.
Man bliver nødt til at lytte til læger, der har tilset de borgere, og som nøjagtig ved, hvad det er, det her drejer sig om.
Der er nogle, der endda når så langt, at deres korttidshukommelse forsvinder.
Læger siger, at det her kan komme til at betyde, at børn resten af livet vil være belastet.
Jeg synes, det er en tung byrde, man fra den borgerlige regering, fra flertallet herinde, påtager sig.
Nu har vi for et år siden og igen i dag rejst det her spørgsmål, der er en høring undervejs, og svaret er stadig væk: Nej, vi vil ikke sikre lejerne en hurtig udrykning, når der er fare på færde.
Det er et kontant svar at give lejerne.
Jeg synes også, det er et farligt svar at give lejerne, men det er måske, fordi lige nøjagtig den her gruppe af lejere ikke typisk er den borgerlige regerings vælgere.
Jeg siger tak for den støtte, som vi fik fra SF, og jeg kan kun sige, at vi bliver ved, indtil lejerne får retten til at kunne sikres ordentlige, sunde boligforhold, og til de sikres, at de ikke skal tvinges til at bo i en bolig, der er direkte sundhedsskadelig.