runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-02:
Så vil jeg gentage det, som jeg svarede lige før.
Der er sket en stigning i første halvår af 2009 i forhold til året før.
Med hensyn til de forslag, som ligger i Socialdemokraternes beslutningsforslag, vil jeg sige, at vi ikke finder, at de er løsningen på nogle af de problemer, som vi ser med udsættelse af familier.
Faktisk har vi jo set, at Folketinget har vedtaget et lovforslag sidste år.
Jeg synes, at det er en rigtig god idé, at man ser, hvordan det virker, og derefter ser, hvad det er for yderligere tiltag, man kan sætte i gang.
De forslag, som ligger i det her beslutningsforslag, mener vi ikke har nogen effekt.
Det er også derfor, vi siger, at dem kan vi ikke støtte.
Som jeg sagde i min tale, så er det et problem, når børnefamilier bliver udsat fra deres bolig.
Den stigning, jeg nævnte, var i det første halvår af 2009 – ikke i første kvartal.
Der er faktisk nogle uudnyttede muligheder ude i kommunerne, som kommunerne kan tage fat på, så der er sat en lang række initiativer i gang på området, som også skal have lov til at virke.
foreligger ikke endnu.
Jeg refererede til første halvår af 2009.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-03-02:
Altså, som jeg kan huske, var tallet steget fra 2.000 til 3.000 husstande, der blev sat på gaden.
Nu siger ministeren, at der er en række tiltag ude i kommunerne.
Jeg har selv været med til at vedtage en af dem med satspuljen, hvorefter man skal orientere kommunen, inden boligselskabet sender regningen til fogedretten.
Vi kommer da bare ikke uden om, at når der er en overrepræsentation af kontanthjælpsmodtagere, som bliver sat på gaden, handler det her om fattigdom.
Ministeren erkender også selv, at vi har et fattigdomsproblem.
Med de fattigdomsydelser, der er, og som regeringen har sat i værk, producerer de jo fattige.
Nu siger ministeren oven i købet, at 300-timers-reglen virker.
Hvad vil ministeren gøre for, at de fattige ikke bliver sat på gaden, når det i sidste ende handler om kroner og øre?
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-02:
Nu forholder jeg mig til det beslutningsforslag, som er fremsat, hvori det foreslås, at man faktisk går ind og skal tilbyde en anden varig og billigere bolig.
Vi vil egentlig meget hellere sætte ind, før man skal igennem det ret hårde forløb, som det kan være at blive sat ud af sin lejlighed.
Vi vil gerne have, at man sætter ind med hjælp, som drejer sig om, at kommunen faktisk får nogle muligheder for at gå ind i en dialog med den enkelte børnefamilie.
Det kan f.eks. dreje sig om, at man får mere styr på sin privatøkonomi, for hvis vi ser på den SFI-undersøgelse, som er blevet lavet, siger tre ud af fire faktisk, at de har nogle problemer med at administrere deres egen økonomi.
Det er blot ét eksempel på, hvad den enkelte kommune kunne gøre i forhold til den børnefamilie eller den lejer, som er udsættelsestruet.
Vi ønsker blot at sætte ind, før det kommer så vidt, at man bliver sat ud, i stedet for at begynde at snakke om, at vi hurtigt skal tilbyde en anden bolig og så sætte en familie under administration.
Thomas Jensen (S), 2010-03-02:
Så kom der lys i lampen hernede.
Tak – og tak til ministeren.
Det er da dejligt at høre, at ministeren erkender, at der er et problem med tvangsudsættelser.
Og det er sket på bare 5-6 år, og det synes jeg er tankevækkende.
Det er også derfor, at Socialdemokraterne i dag fremsætter det her beslutningsforslag, for vi vil ikke bare udskyde det hele, skrive rapporter og nedsætte kommissioner.
Konkret kan vi se, at der er mange, der bliver sat på gaden.
Vi kan se, at der er mange børnefamilier, der bliver sat på gaden.
Dermed er der mange børn, der bliver revet ud af deres hverdag, væk fra de kammerater, som de går i skole med, og væk fra der, hvor de føler sig trygge.
Ministeren står her og siger: Ja, det er jo bare, fordi folk ikke kan finde ud af at styre deres egen økonomi.
Dertil vil jeg sige, at der foreligger en rapport, som vi har her.
Der står, og jeg citerer: Udsatte lejere rekrutteres således fra lavindkomstgruppen, og en medvirkende forklaring på, at antallet af udsættelser er steget i perioden 2002-2006, kan findes i, at lavindkomstgruppen er blevet større, hvilket har medført et større rekrutteringspotentiale for udsættelser.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-03-02:
Ministeren vil rigtig gerne sætte en hel masse ting i værk, men synes, at vi lige er nødt til at vente.
Der er en række rapporter, som åbenbart venter på at blive færdige.
Som jeg kan forstå det, har regeringen så været i gang med det de sidste mange, mange år.
Som ordføreren fra Socialdemokratiet, fru Yildiz Akdogan, lige før også sagde, så er tallet på folk, der bliver sat på gaden, fortsat stigende.
Det er ikke bare i første kvartal.
Det har det været et stykke tid nu. Derfor vil jeg bare rigtig gerne høre: Hvor mange familier skal fortsat sættes på gaden, før ministeren synes, at det her er et problem, og derfor vil tage ansvaret på sig og handle?
Er det 5 familier, er det 10 familier, er det 1.000 familier?
Det kunne være rigtig interessant at høre.
Erling Bonnesen (V), 2010-03-02:
Jamen jeg har overhovedet ikke udstedt nogen trusler.
Som sagt er vi midt i en eksamen, og der prøver vi at tage en drøftelse af, hvor vi står lige nu.
Sådan som jeg ser det, er der både plusser og minusser på tavlen, og desværre er der så nogle regioner på minussiden, som siger: Jamen det er nogle andres skyld.
Jeg synes, det står på minussiden med de regioner, der skyder ansvaret fra sig.
Fra regeringens side er der sørget for både flere penge og flere hænder, og at man har muligheden for at gennemføre flere operationer, så der er mange gode ting på plussiden.
Men når vi skal vurdere det samlet, må vi sige, at man skal tage ansvaret for det, man har fået af opgaver, og det er jo det, der ikke ses alle steder.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-02:
I det foreliggende forslag defineres de uddybende oplysninger, som en forbruger eksempelvis kan udbede sig, slet ikke.
Jeg nævnte lige før fem oplysninger, som man sagtens kunne forestille sig indgik i faktureringspligten.
Kan hr. Flemming Damgaard Larsen ikke uddybe, om der kunne være andre elementer ud over dem, jeg netop har nævnt, som man kunne bede om fra en forretningsdrivende, og om de oplysninger, som jeg nævnte før, er komplette?
Altså, jeg kan da i hvert fald godt forstå, hvis de erhvervsdrivende står lidt undrende over for, hvad det i grunden er, de kan blive bedt om ud over faktureringspligten.
Og finder ordføreren det slet ikke bekymrende, at der kan blive tale om ret omfattende krav til de oplysninger, som reelt vil gøre det mere omkostningsfuldt for virksomhederne, hvis faktureringspligten ophæves?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Vi vil gerne svare yderligere på det, men et skud fra hoften nu er, at sundhedsydelser ikke er momspligtige, og det er et godt eksempel på en serviceydelse, som ikke er momspligtig.
Så der er altså eksempler på det.
Det vil sige, at skal man nævne en lov, der dækker, er det markedsloven, og derudover er der momsloven, som dækker.
Så er der god markedsføringsskik, men det er forskellige elementer.
Med hensyn til Dansk Erhverv vil jeg sige, at jo, det gør stort indtryk på mig.
Det gør bemærkningerne fra de forskellige ordførere for øvrigt også, også bemærkningerne fra fru Pia Olsen Dyhr.
Derfor vil jeg også godt gå ind i en dialog med udvalget om, hvordan man kan gøre det her bedre, for der er kun ét formål med det, og det er, at det skal være administrativt lettere at være virksomhed i Danmark, samtidig med at der skal være forbrugerbeskyttelse.
Men der er altså også blevet ændret i forhold til Dansk Erhvervs høringssvar.
F.eks. er det blevet præciseret, at forbrugeren kun kan anmode om yderligere oplysninger i særlige tilfælde, og en af de ting, som Dansk Erhverv påpeger, er, at de ikke skal blive spurgt hver eneste gang, men at det er i helt særlige tilfælde, de skal spørges.
Så vi har på nogle punkter imødekommet også henvendelsen fra Dansk Erhverv.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-03-02:
Jeg må bare notere mig, at det i, jeg tror, det er § 13, stk. 6, ikke er defineret klart, hvad særlige tilfælde er, og derfor kommer både forbrugeren og i virkeligheden også erhvervslivet i klemme.
Hvad er det for yderligere oplysninger, hvordan er de defineret, og i hvor høj grad kan man som forbruger stille krav om yderligere oplysninger om noget, der måske er sket for et par år tilbage?
Det er jo det, der gør det problematisk.
Derfor vil vi gerne være med til at stille nogle faste krav til, hvad en faktura skal indeholde.
En faktura skal altså være retvisende, så ingen af dem bliver snydt i den sidste ende.
Jeg hører ministeren åbne lidt mere, end han gjorde tidligere i sit indlæg, i forhold til at snakke om, at vi måske skulle kigge på det her endnu en gang.
Jeg håber, at ministeren vil være villig til f.eks. at lade Forbrugerombudsmanden komme med nogle forslag til, hvordan vi kan løse det her problem.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Jamen jeg er altid åben over for at finde de bedst mulige løsninger.
Det er altså ikke regeringen, der siger det, men det er Center for Kvalitet i ErhvervsRegulering, som siger, at det netto vil spare 255 mio. kr.
Samtidig er der en forbrugerbeskyttelse helt eksplicit formuleret i forhold til faktureringspligten.
Men hvis man kan gøre det bedre, vil jeg gerne snakke om det. Der er ikke noget politisk formål, andet end at det skal være lettere at være virksomhed, og at der skal være en forbrugerbeskyttelse.
Så det synes jeg da vi må tage en dialog om i udvalget, og hvis der kommer nogle gode forslag ind, vil jeg da selvfølgelig overveje dem og se på dem.
Ole Vagn Christensen (S), 2010-03-02:
Det fører så hen til spørgsmålet om forebyggelse af svindel, som også blev nævnt tidligere af hr. Benny Engelbrecht.
For jeg vil gerne stille et spørgsmål til ministeren.
Ministeren siger nu: Vi vil godt være med til at kigge på det, også på det med kravene, også på det med forbrugerbeskyttelsen.
Og i det hele taget går jeg ud fra, at det også handler om sagsbehandlingen.
Hvad angår sagsbehandlingen – når man nu skal til at snakke om forbrugerombudsmanden – var det jo rart at vide, om den her situation medfører, at de får et øget antal sager ved Forbrugerombudsmanden.
Det hænger jo også lidt sammen med forbrugerbeskyttelsen.
Jeg forstod, at man tidligere havde afvist de her ting, men jeg går virkelig ud fra, at ministeren ikke går ind for, at vi skal øge mulighederne for svindel.
Men vi skal netop begrænse mulighederne for svindel.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Jeg synes, vi har en stærk og god og kompetent forbrugerombudsmand, som udfører sit arbejde rigtig godt, og man vurderer jo hele tiden og løbende ressourcerne til Forbrugerombudsmanden.
Lige nu synes jeg, at det er på et fornuftigt niveau, og så må vi se på, hvordan tingene udvikler sig.
Ole Vagn Christensen (S), 2010-03-02:
Jeg forstod, at ministeren godt ville være med til en drøftelse af, hvordan vi kan gøre det her bedre.
Og det kan være nødvendigt for at sikre sig mod svindel, at man også kigger på hele spørgsmålet om økonomi, altså sådan at forbrugerombudsmanden ikke kommer i den situation, at han må sige til Folketinget: Jeg kan ikke gennemgå sagerne på den rigtige måde, hvis jeg skal overholde de her tidsfrister.
Derfor vil det også være nødvendigt, at disse ting kan indgå i den dialog.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Regeringen viser jo altid rettidig omhu, og hvis vi havde en situation, hvor man sagde, at man ikke kunne udføre sit arbejde, må vi vurdere den situation.
Men som situationen er i dag, har regeringen slet ikke planer om at tilføre Forbrugerombudsmanden flere ressourcer.
Det er en stærk institution, så at sige, og de udfører et godt stykke arbejde.
Det gør de for de penge, de har til rådighed.
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Tak til ministeren.
Jeg vil også sige, at jeg synes, det er rigtig godt med administrative lettelser til erhvervslivet.
Det er jo det, vi skal gå efter.
Vi skal nå meget.
Men jeg bliver nødt til at spørge igen.
Nu leger vi, at jeg er maler.
Nu maler jeg, og jeg er færdig nu.
Så skriver jeg en faktura til kunden, altså fra malermester Jensen, og kunden får den.
Hvori ligger besparelsen for den samme maler, som skriver en faktura, som han altid har gjort?
Hvor er besparelsen for maleren i det her forslag?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-03-02:
Jeg er lidt forvirret.
Så vidt jeg ved, gælder det her lovforslag serviceydelser og faktureringer i forbindelse med serviceydelser.
Derfor vil det give god mening at diskutere bl.a. kørsel, fordi det som regel er noget, der involveres i en serviceydelse.
Jeg har også siddet og tænkt på, hvilke serviceydelser der er, der ikke er momsbelagt.
Det må ministeren da meget gerne gøre rede for, for normalt er serviceydelser også momsbelagt, og derfor vil de høre til under momslovgivningen.
Det er den ene del af det.
Gør det ikke indtryk på ministeren?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Det er jo derfor, at man, når man støder på den virkelige verden, vil jeg sige til hr. Morten Østergaard, så f.eks. støder på det tilfælde, at det virker lidt omsonst for bagermester Hansen at skulle opgøre, hvor meget kørselstillægget for, at han stanger et franskbrød hen over disken, er.
Altså, det er jo derfor, der står tre elementære ting, som man kan forlange af en faktura.
Så kan man som forbruger, hvis man ikke henvender sig til bagermester Jensen, men til skorstensfejer Hansen, måske spørge: Hvad er dit kørselstillæg for at køre her ud og rense min skorsten?
Det er derfor, der er fleksibilitet.
Jeg synes, det var nogle relevante betragtninger, hr. Morten Østergaard kom med, og som jeg har tænkt meget over, og i en af de andre ordførerrunder var der også en dialog med den konservative ordfører, hvor hr. Morten Østergaard lidt polemisk startede med at sammenligne med kommunerne.
Det, jeg da i hvert fald har hørt fra Det Radikale Venstre tidligere – og det er regeringen også enig med Det Radikale Venstre i – er, at man ikke skal lægge alt for store byrder på, at man ikke skal være for eksplicit i sine krav til kommunerne.
De skal have noget frihed til selv at kunne bestemme.
Det er jo præcis det, regeringen vil med det her forslag.
Der er frihed for den enkelte virksomhed med nogle få undtagelser, og det giver administrative lettelser for virksomhederne, og det giver forbrugerbeskyttelse.
Frank Aaen (EL), 2010-03-02:
Vi kan i Enhedslisten støtte den del af lovforslaget, der betyder en mulighed for forlængelse af forbrugerombudsmandens virke; det er en god ting.
Vi er enige i, at der skal være tvang med hensyn til at medsende en specificeret faktura.
Vi er også enige med de partier, der i debatten har sagt, at listen over, hvad der skal være af oplysninger i fakturaen, er for lille.
Den ønsker vi udvidet, som andre har sagt, og vi håber, at vi får det gennemført og dermed kan støtte det samlede lovforslag.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-02:
Ministeren repræsenterer naturligvis hele regeringen, men kommer jo samtidig fra et parti, der gerne slår på, at der skal være lov og orden, og kommer for ganske nylig fra et ministerområde, som også i højeste grad har at gøre med det.
Hvis det nu var sådan, at der ikke fandtes kreative håndværkerpriser her i landet, og hvis det var sådan, at der ikke var sager, der f.eks. omfattede flyttemænd med alternative virkelighedsopfattelser, når det handler om fakturering,
så var det jo selvfølgelig ideelt.
Er ministeren slet ikke bekymret for, at der, når vi f.eks. ophæver faktureringspligten fra forretning til forretning, kan opstå problemer?
Hvor er sikkerheden i forhold til, at dette system ikke kan misbruges?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Med hensyn til business to business er der jo altså generelle lovgivningskrav både i forhold til momsloven og i forhold til revisionsloven, som sikrer, at de oplysninger, som spørgeren henviser til, selvfølgelig er tilgængelige for alle myndigheder, altså skattemyndighederne, og for det pågældende selskabs revisor, og når det er business to business, må man jo gå ud fra, at det er en handel mellem to selskaber, to erhvervsdrivende, som så må kommunikere, og at de så må blive enige om, hvad for nogle oplysninger der skal udveksles.
Den konkrete besparelse ligger jo i, at han ikke skal kigge i forskellige lovgivninger og se, hvad reglerne er.
Nu er der en markedsføringslov, som man skal overholde.
Da det er en maler, er han jo momspligtig, hvis han er en legitim maler, og så skal han selvfølgelig også overholde momsloven.
Men der er den måde, som regnestykket er lavet på,
For så vil vi sende det videre til Center for Kvalitet i ErhvervsRegulering, som har lavet den her nettoberegning.
Og det har de jo gjort ud fra, hvor mange skemaer alle selvstændige skal udfylde.
Jeg ved ikke præcis, hvad en malermester skal udfylde, for at være helt ærlig.
Men det kan være, at jeg skal sætte mig meget mere ind i det.
Det vil være et godt spørgsmål for udvalget at bede centeret om at svare på, altså komme med det regnestykke, som viser, hvordan man får netto 255 mio. kr. i administrative besparelser ud af det her.
Der er ingen forskel på, hvordan myndighederne har mulighed for at gribe ind over for svindelfirmaer.
Altså, lovgivningen er krystalklar og eksplicit i forhold til, hvilke oplysninger der skal gemmes og være til rådighed for specielt skattemyndighederne, men også for mit tidligere område, f.eks. SØK, når de skal undersøge nogle ting.
Så der er altså ikke nogen problemer i forhold til business to business.
Det, der er elementært her, synes jeg også lige jeg vil slå fast: Når vi nu sikrer os, at der er en faktureringspligt med de tre kriterier, der nu engang er eksplicit formuleret, og som skal opfyldes, så betyder det jo ikke, at man som virksomhed ikke kan udstede nogen andre oplysninger i sine fakturaer; altså, man kan fortsætte med at udstede de samme oplysninger, som man hidtil har gjort.
Så det ændrer altså ikke ved deres it-systemer, og det ændrer ikke ved deres måde at arbejde på generelt.
Så det her er altså forbrugerbeskyttende, og det er administrativt lettende for virksomhederne.
Morten Østergaard (RV), 2010-03-02:
Det er jo svært at se, hvordan de så sparer en masse penge.
Men i hvert fald synes jeg, der er to indvendinger, som er relevante.
Den ene er: Er det ikke meget godt, at der er sammenhæng mellem de krav, der forskellige steder i lovgivningen stilles til, hvad der indgår i en faktura?
Den anden er: Når nu det erhvervsliv, vi gerne vil gøre det lettere for, vender tilbage med høringssvar og siger, at vi ville gøre det lettere for dem, hvis vi stillede nogle lidt mere præcise krav til indholdet af en faktura – inddrog lidt flere oplysninger – og til gengæld ikke havde den der selvbetjeningsløsning, hvor man kan komme og bede om oplysning om hvad som helst, var det så ikke værd at lytte til, hvis udgangspunktet er, at vi vil gøre det lettere for erhvervslivet og ikke bare lave de der regnestykker, der tæller i det store administrativt bøvl-regnskab?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Hvis vi nu tager det sidste først, er sagen jo den, at det ikke er alle virksomheder, som deler den anskuelse, som hr. Morten Østergaard her har.
Høringssvarene viser jo også, at der er en generel opbakning til forslaget.
Hvis vi så ser på alternativet, kan vi se, at man jo så ikke ville have en egentlig faktureringspligt, og det ville jo sandsynligvis betyde, at Dansk Erhverv ville være meget begejstret.
Men nu har vi jo fra regeringens side valgt at sige, at vi balancerer mellem på den ene side administrativt at lette byrderne for virksomhederne og på den anden side også at ville have en forbrugerbeskyttelse med.
Og derfor er der stadig væk en faktureringspligt.
Med hensyn til det med en samlet lov skal man lige være opmærksom på, at momsloven, som hr. Morten Østergaard også tidligere henviste til, jo ikke gælder for alle virksomheder.
Der er jo altså virksomheder, som ikke er momspligtige.
Med hensyn til god markedsføringsskik ville det være sådan et jugement, en vurdering i hvert enkelt tilfælde.
Så derfor er reglerne ret klare i forhold til markedsføringsloven, og derfor er der de tre kriterier, der skal være opfyldt, og så kan virksomhederne gøre mere, hvis de har lyst til det.
Morten Østergaard (RV), 2010-03-02:
Vi er vel enige om, at hvis nogen skal spare noget på det her – altså det der store regnestykke – skal nogle holde op med at gøre noget, som de gør i dag, for ellers er der ligesom ikke rigtig sparet noget, og det er jo det, der er det interessante.
Hvis der er andre i andre sammenhænge, der ligesom pålægger dem at udvide deres fakturer, så sparer de jo ikke noget, selv om kravet så er fjernet fra én lovgivning.
Og det er vel det, der er kernen her.
Det andet er jo så: Hvordan beskytter man forbrugerne bedst?
Gør man det, ved at de inden for nogle rimelige grænser, selvfølgelig, får en faktura, der har visse oplysninger, eller gør man det, ved at man altså for at blive beskyttet selv – når man får den her relativt uspecificerede faktura – skal gå i gang med at henvende sig for at afkræve endnu flere oplysninger?
Altså, jeg lytter i hvert fald til det, når erhvervet siger, at det da var bedre også for forbrugeren, at de ting i et rimeligt omfang – ikke noget voldsomt – fremgik af fakturaen.
Det er jo egentlig den beskyttelse, man har brug for i første instans, så man ikke skal i gang med at hente nogle oplysninger, som man så alligevel til sidst ender med at have på hånden.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-02:
Jeg har ikke desto mindre hæftet mig meget nøje ved, at man i IT Factory-sagen havde meget fokus på, at revisionen ikke havde været tilstrækkelig opmærksom på netop faktureringsdelen.
Uden at vi skal gå dybere ind i den sag, synes jeg dog, det er ret iøjnefaldende, at det er et af de elementer, der er blevet fremhævet i den sag.
Derfor kan jeg være meget bekymret for, at vi kommer til at stå i en situation, hvor lovformelige virksomheder, der opfører sig på en god og ordentlig måde, alligevel giver hinanden de fakturaer, de allerede gør i dag, og ikke opnår nogen administrative lettelser, mens de virksomheder, de få, som gerne vil snyde og gerne vil svindle, faktisk får lettere spil ved hjælp af det her.
Det er vel ikke det, som er hensigten med det forslag, som regeringen fremsætter.
Frank Aaen (EL), 2010-03-02:
Hvordan synes ministeren så det går?
Jeg har lige set en opgørelse fra 3F over arbejdsløshedens udvikling.
Læsø: 38,8 pct. ledige.
Skive: 20 pct.
Bornholm: 19,2 pct.
Skagerak: 18,9 pct.
Samsø: 17,7 pct.
Altså enormt stigende arbejdsløshedsprocenter i udkantsområder, hvor der ikke umiddelbart er udsigt til, at der kommer gang i beskæftigelsen igen.
Synes ministeren, det går så godt, at man ikke behøver at tage yderligere initiativer?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Arbejdsløshedstallet er stigende, og det er specielt stigende i udkantsområderne, og nogle af de byer og kommuner, der bliver nævnt fra hr. Frank Aaens side, er bl.a. placeret i Nordjylland, hvor det står rigtig slemt til; det er der slet ikke nogen som helst tvivl om.
Men der er svaret altså ikke at lave statslige banker eller at lave sådan en pick the winner-strategi, hvor man siger at der skal investeres i X-virksomhed i Y-købing og i X-by.
Der er ingen som helst empirisk erfaring, som siger os, at bare fordi man poster penge i et område, så kommer der flere arbejdspladser – ingen som helst, ingen som helst, ingen lande, ingen historiske eksempler på det.
Det handler om at skabe varige vækstvilkår.
Så kan det godt være, at man kan holde en smerte ud i et par år ved at putte nogle flere penge i et område, men det handler om at skabe nogle arbejdspladser, som varer ved og skaber udvikling i det pågældende område.
Det giver vækstforaene, det kommer Den Grønne Fond til at give, det giver det udvidede befordringsfradrag og i det hele taget fokus på udvikling af også statslige arbejdspladser i yderområderne.