runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jonas Dahl (SF), 2010-12-15:
Tak for det.
Ordføreren lagde ud med også at snakke om, at reformer er nødvendige.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at dykke lidt ned i det, som regeringen jo også har lagt frem, og det er, at man nu vil indføre brugerbetaling på sundhedsområdet og vel at mærke brugerbetaling på behandling på offentlige sygehuse.
Her argumenterer regeringen så med, at det skal være med til at løfte en kræftplan i 2014.
Er det ikke lidt paradoksalt, at man nu indfører brugerbetaling i en del af sundhedsvæsenet for at finansiere noget om 4 år?
Er det sådan, regeringen agter at føre ekspansiv finanspolitik?
Det var det, sundhedsministeren kaldte det her for et par dage siden.
Jeg synes, det er en underlig forståelse af ekspansiv finanspolitik.
Nu lyttede jeg lidt efter i økonomitimerne, og det er i hvert fald ikke sådan, jeg har forstået ekspansiv finanspolitik.
I dag er der blevet afskediget 90 medarbejdere på Aalborg Sygehus.
Jacob Jensen (V), 2010-12-15:
Ordspillet fejler jo ikke noget, men pointen er, at indholdet i ordspillet er forkert.
Jeg kan bare konstatere, at under VK-regeringen, dvs. siden 2001, har kommunerne investeret næsten dobbelt så meget i fornyelse og vedligeholdelse af folkeskolernes fysiske rammer end under SR-regeringen i 1990'erne – ca. 2,3 mia. kr. om året i 1990'erne mod 4,3 mia. kr. under VK-regeringen.
Det er fakta.
Det er igen noget, som man lokalt kan prioritere og vurdere.
Der er også undersøgelser, og der er faktisk gentagne undersøgelser, der viser, at hvis man har meget små klasser, som der typisk er på lokale skoler rundtomkring i udkantsområderne, hvor der ikke er så stor tilslutning, så er fagligheden også derefter.
Hvis man spørger eleverne, om de ønsker at gå i en klasse med 10-12 elever eller de ønsker at komme ind i et større fagligt miljø, hvor der er flere i klassen, så tror vi også, vi kender svaret.
Nu er jeg ikke minister.
Man kan selvfølgelig have mange holdninger til, om det er en klog idé, at jeg ikke er det, men skidt nu være med det.
Jeg vil da godt alligevel konkretisere mit svar fra før.
Bare for at give et eksempel vil jeg nævne megabutikkerne, som hr. Henrik Dam Kristensen er inde på det her.
Altså, det er jo en del af, at vi kunne lempe planloven, og det er også noget af det, som har givet mere frihed og kan give mere frihed til at kunne planlægge lokalt, hvordan man ønsker at ens erhvervsliv skal udvikle sig.
Vi ønsker bare at give den mulighed og dermed en mulighed for at udvikle sig i den retning, man lokalt ønsker.
Så har jeg også et andet konkret eksempel.
Der er noget med en motorvej fra Holstebro til Herning.
Det er jo også et konkret eksempel, som er taget fra den her finanslov, og som bliver finansieret med den finanslov, og den er også med til at skabe noget vækst og aktivitet i et område, som har haft svært ved at få gang i væksten under finanskrisen.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-15:
I regeringens eget konvergensprogram fra februar i år var det planen, at det offentlige forbrug skulle udgøre 27 pct. af BNP i 2020, men med nulvækst er der i virkeligheden lagt op til, at det bliver 25,2 pct. i 2020.
Hvad ligger der så bag de her tal?
Der ligger i virkeligheden det, at man laver en besparelse i det offentlige på næsten 28 mia. kr.
Det vil sige, at det har konsekvenser, når vi snakker om nulvækst.
Nulvækst er ikke bare sådan et fluffy ord, som man kan gemme alt muligt bag.
Og finansministeren har understreget, at det vil betyde besparelser forskellige steder.
Jeg vil gerne høre, hvor det er, vi skal spare.
Skal vi spare, når der kommer flere ældre, som jo betyder flere sundhedsudgifter?
Hvor er det reelt, at der bliver bonnet for nulvæksten?
Jacob Jensen (V), 2010-12-15:
Det har man i den ene kommune efter den anden fokuseret på.
Eksempelvis i Holbæk Kommune kender jeg et eksempel på, at man har fokuseret på sygefraværet, og det er lykkedes.
Man har gjort andre ting i Københavns Kommune, hvor man har udliciteret renovationen, og der har man sparet 100 mio. kr.
Og sådan kunne jeg nævne stribevis af eksempler.
Det er jo noget af det, vi skal have fat i, vil jeg sige til fru Pia Olsen Dyhr.
Vi har bare sagt, at nu har vi en offentlig sektor, der er historisk stor, den er større end noget andet sted i den del af verden, vi sammenligner os med, og så synes vi bare, det er rimeligt, ikke mindst af hensyn til den offentlige sektor og den ydelse, som vi kan give fremadrettet, at vi sikrer, at der er troværdighed og ro omkring de udgifter og det omkostningsniveau, som vi har, og den gældsætning, som vi har.
Hvis ikke der er det, får det konsekvenser i negativ retning.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-15:
Nu sidder jeg jo ikke og opfinder tal, som oppositionen snakker om, jeg snakker om regeringens eget konvergensprogram, der har lagt op til, at det offentlige forbrug i 2020 skulle være på 27 pct., men nu er der så lagt op til en besparelse på 2 pct., som reelt betyder 28 mia. kr.
Det er penge, som skal findes på besparelser frem til 2020; de skal findes nogle steder.
Statsministeren siger, at det ikke skal være sundhedsudgifter, men hvor skal pengene så findes?
Det mangler ordføreren stadig væk at komme med et svar på.
Jeg synes, det er meget rimeligt, at man kommer med et svar på det her problem, for det er også det, danskerne skal vælge ud fra.
Jacob Jensen (V), 2010-12-15:
Nu er procenter jo en sjov størrelse, og det, det handler om, er jo, hvor mange penge i kroner og øre der er til rådighed.
Og hvis man har en lavere procent, men af et meget større beløb, altså fordi økonomien udvikler sig – væksten i samfundet er så småt ved at komme tilbage igen, ikke mindst takket være den politik, som vi har ført – betyder det selvfølgelig, at der godt kan være flere penge, selv om procenten i givet fald måtte være lavere.
Det håber jeg at fru Pia Olsen Dyhr vil give mig ret i.
Margrethe Vestager (RV), 2010-12-15:
Jeg synes altid, det er udmærket, når nogen træder hjælpende til, og jeg synes, det var fint, at fru Pia Kjærsgaard trådte hjælpende til, men jeg tror måske også, det er, fordi fru Pia Kjærsgaard ikke kan hjælpe hele tiden, at ordføreren bliver sådan lidt svævende i det, når der skal svares konkret på f.eks. hr. Morten Østergaards spørgsmål om, hvad det egentlig er, Venstre forestiller sig at der skal ske med den offentlige sektor de næste 10 år.
For statsministeren har sagt, så det ikke kan misforstås: Der skal være stigende sundhedsudgifter, sådan skal det være, det er et ordentligt samfund.
Men samtidig skal kommunerne jo have leveret de 5 mia. kr., og hvis man ser på 2015-planen, mangler der også i omegnen af 5 mia. kr. der.
Og når man så ser på det træk, der kommer, ved at der er flere ældre, som får brug for service, altså at der sker en ændring i befolkningssammensætningen, bliver det måske i omegnen af 15-16 mia. kr. op mod 2020.
Så kan ordføreren ikke blive lidt mere præcis, med hensyn til hvem det er, der skal holde for?
Jacob Jensen (V), 2010-12-15:
Jeg vil da gerne prøve at gentage, hvad jeg også svarede hr. Morten Østergaard: Mange af de ting, som vi har lagt frem, er med til at gå i den retning, som fru Margrethe Vestager også selv ønsker.
Jeg kan nævne skattereformen.
Jeg ved så godt, at der var nogle nuancer, og at der var noget strategi, som gjorde, at fru Margrethe Vestager ikke ønskede at stemme for alligevel, men den er dog en del af det og en del af det at få finansieret den velfærdsstigning, der vil være også i årene fremover.
Vi har lagt en dagpengereform frem, som fru Margrethe Vestager også vil stemme for – det kvitterer jeg for – og den er en del af løsningen.
Vi har lagt en SU-reform frem, som jeg også håber at vi kan gå ind i nogle konstruktive forhandlinger om.
Vi har lagt en førtidspensionsreform frem, som jeg også håber at vi kan forhandle om.
Og sådan kunne jeg blive ved.
Så vi har jo lagt rigtig, rigtig mange af de her reformforslag frem, som skal være med til at sikre den langtidsholdbare økonomi.
Men det allerallervigtigste for at sikre holdbarheden er, at der er troværdighed og sikkerhed omkring den økonomiske politik, at der er styr på udgiftsniveauet.
Det er derfor, vi bl.a. går ind med at sige: Nu har vi nået det historisk høje niveau for service og ressourcetildeling i den offentlige sektor.
Aldrig før har vi brugt så mange penge.
Nu må vi lige prøve at stoppe op her, holde det høje niveau og så spørge: Kan ikke bruge pengene mere kvalificeret?
Margrethe Vestager (RV), 2010-12-15:
Der er jo det ved det, at med hensyn til det behov, der er fremadrettet med de 5 mia. kr. her, de 5 mia. kr. der og de 5 mia. kr. hist, er der taget højde for skattereformen.
Der er taget højde for dagpengereformen.
Der er taget højde for, at regeringen – jeg ved ikke hvordan – vil spare på SU'en.
Der er taget højde for førtidspensionen.
Der er taget højde for alle de ting, som ordføreren henviser til.
Når ordføreren så siger, at det skal være troværdigt, og at det skal være med sikkerhed, er virkeligheden så ikke, at Venstre fra at være et parti, der gerne ville privatisere, er blevet et parti, der gerne vil kommunalisere?
For ansvaret må løftes kommunalt, det må kommunerne finde ud af.
Det kommunale selvstyre bliver sat i højsædet, og nu må kommunerne tage ansvaret for, at der føres en ansvarlig økonomisk politik, for Venstre magter det nemlig ikke mere.
Jacob Jensen (V), 2010-12-15:
Jo, Venstre magter det i allerhøjeste grad – her på Christiansborg, men så sandelig også ude i kommunerne.
Vi har striber af rigtig mange gode Venstrefolk ude i kommunalbestyrelser og byråd, som borgmestre, gruppeformænd osv., som arbejder benhårdt for at få de her ting til at hænge sammen, og det gælder i øvrigt også andre partier, skal jeg hilse at sige.
Det er også derfor, jeg kvitterer for, at kommunerne tager det ansvar på sig og kigger på de budgetter, der skal være for 2011, og får tingene til at hænge sammen igen.
Og hvis budgetterne for 2011 holder, jamen så er i hvert fald den del af opgaven, som fru Margrethe Vestager henviser til, løst.
Rasmus Prehn (S), 2010-12-15:
Jeg vil gerne tage fat der, hvor ordføreren stopper, nemlig ved det om det kommunale ansvar, og at man fra regeringens side er glad for, at kommunerne lever op til det her ansvar.
Den daværende formand for KL, Erik Fabrin, der nu er næstformand i KL, har sagt, at regeringen spiller smart for en femmer.
Pengene hænger simpelt hen ikke sammen med de løfter, regeringen giver.
Venstres ordfører står her og siger: Jeg forholder mig bare til fakta.
Men de svar, vi får fra regeringen selv, viser jo, at der er en rekordstigning i antallet af skoler, som ikke lever op til de minimumstimetal, der er.
Vi kan også af regeringens egne svar se, at der er flere skolelukninger, end der har været i mange, mange år.
Vi kan også se, at der er en rekordstigning i antallet af elever i folkeskolen.
Jacob Jensen (V), 2010-12-15:
Hvad angår de samlede kommunale udgifter til folkeskolen, kan jeg konstatere, at enhedsudgiften pr. elev er steget med 5 pct. i perioden fra 2001-2009.
I 2001 brugte kommunerne i gennemsnit 63.700 kr. pr. elev, i 2009 brugte de 67.100 kr., og det er jo en stigning.
Så det med at sige, at vi har skåret ned på folkeskolen, er notorisk usandt.
I forhold til niveauet vil jeg sige, at vi på både læsning og matematik kan konstatere, at det går fremad i de små klasser.
Udfordringen er selvfølgelig at fastholde den fremgang for de små klasser og så hele vejen igennem folkeskolen, og PISA-undersøgelsen måler jo på 15-årige, og det er selvfølgelig der, udfordringen ligger, sådan at den kvalitet, der kommer ud af folkeskolen, sikrer, at de elever også kan tage en mellemlang og videregående uddannelse, hvis de efterfølgende ønsker det.
Det er der, udfordringen ligger.
Man kan ikke komme og sige, at der bliver brugt færre penge på folkeskolen.
Hvad angår indretningen af folkeskolen ude lokalt, om man lukker en skole eller man laver en anderledes struktur, er jo ikke noget, vi skal blande os i på Christiansborg, det er jo en lokal prioritering.
Rasmus Prehn (S), 2010-12-15:
Man kan jo flakke rundt med tallene, som man har lyst til.
Sagen er den, at kommunerne også har fået langt større ansvar, langt flere opgaver, de skal betale for – på bl.a. skoleområdet er der jo pensionsbyrden, som man selv skal stå for i kommunerne.
Derudover er sagen den, at der er tal, der også viser, at går man ind og måler på den enkelte elev på normalområdet, vil man se, at der faktisk er færre penge pr. elev nu, end der var tidligere.
Det er kommunernes eget revisionsinstitut, der har fremlagt det tal.
Det næste er: Hvordan kan det være, at Venstres ordfører på en og samme tid kan tale om, at vi skal have en folkeskole i verdensklasse, og mene, at løsningen er, at der på grund af sparehensyn skal flere ind i klassen?
Jeg står her med en artikel fra Berlingske Tidende fra fredag den 3. december, hvor der står: Elever døjer med hørm og hede.
Sagen er simpelt hen den, at der er elendigt indeklima i de her folkeskoler.
Venstres svar er så: Vi skal have flere ind i klasserne, det er det, der løser det, der er problemer med hørm og hede, flere ind i klasserne.
Det giver lidt det indtryk, at man har siddet på et regeringsseminar i regeringen og sagt: Eleverne døjer med hørm og hede, flere skal ind i klasserne og sidde og svede.
Er det regeringens politik?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-12-15:
Tak for indlægget.
Jeg vil gerne høre hr. Kristian Thulesen Dahl, om han mener, at der er sket en overbetaling af privathospitalerne, sådan som Rigsrevisionen har slået fast i sin beretning sidste år, og sådan som det jo også for nylig er kommet frem i interne dokumenter i Finansministeriet, altså at Finansministeriets egne embedsmænd har slået det fast.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2010-12-15:
Jamen det er vi da selvfølgelig interesserede i at se på, og jeg vil også gerne kvittere for, at SF ønsker at gøre noget.
Det trænger vi måske også snart til at SF gør i stedet for al den snak.
Det, som vi som Kristendemokrater egentlig har prioriteret i forhold til finanslovforhandlingerne, er jo faktisk, på trods af at det er et enkelt mandat, at gå ind og gøre en forskel med hensyn til at sikre de svageste i samfundet.
Der var sådan et åbent spørgsmål, efter at jeg havde stillet spørgsmål til Socialdemokraternes ordfører tidligere i dag, nemlig om det ikke virkelig forholdt sig sådan, at Kristendemokraterne lige nu har større indflydelse på det danske samfund, hvis vi ser på det at forbedre forholdene for de socialt udsatte.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre SF's ordførers vurdering af den sag.
Er det ikke korrekt, og er virkeligheden ikke sådan, at det, der lige nu kommer fra S og SF i forhold til de socialt udsatte, egentlig bare er tom snak, og at det faktisk er Kristendemokraterne, der gør noget ved det?
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Altså, Kristendemokraterne får jo en mulighed for det her lidt senere i dag.
Socialdemokraterne, SF, De Radikale og Enhedslisten har stillet forslag om at afskaffe de fattigdomsskabende særydelser med kontanthjælpsloft og starthjælp, som jeg har forstået at Kristendemokraterne også er imod.
Der bliver der jo rig mulighed for at stemme for vores ændringsforslag og dermed gøre en kontant indsats for de mest udsatte i samfundet.
Men jeg vil gerne gentage min kvittering for det, Kristendemokraterne har gjort omkring efterskolerne og højskolerne, og jeg håber også, at Kristendemokraterne efter et folketingsvalg vil bidrage lige så konstruktivt til genetableringen af det parlamentariske samarbejde i Folketinget i forhold til den nye regering, sådan at de muligheder skal stå åbne.
Pia Kjærsgaard (DF), 2010-12-15:
Det synes jeg godt at jeg vil følge op på.
Jeg kan da bekræfte, at Kristendemokraternes ene mandat har langt større indflydelse på dansk politik end SF's noget større folketingsgruppe.
Det må være lidt underligt for SF's finansordfører at konstatere, men sådan er det jo.
Jeg vil bare lige også konstatere en anden ting.
Altså, Socialistisk Folkepartis finansordfører siger – og jeg citerer: Den offentlige sektor har aldrig nogen sinde været større, end den er i dag. Ja, det går over i historien, for formanden, hr. Villy Søvndal, siger jo noget helt, helt andet.
Han taler om den sociale massegrav, massive drastiske nedskæringer, de største nedskæringer siden tilbagetoget i 1864, tror jeg, at han sagde mange gange.
Det er det værste vrøvl, men det var noget i den stil, han sagde: den sociale massegrav, social katastrofe osv. osv.
Så derfor synes jeg egentlig, at det er en rar konstatering at få fra finansordføreren for Socialistisk Folkeparti her i dag.
Men det, jeg egentlig ville forholde mig lidt mere til, var de langsigtede løsninger, som hr. Ole Sohn efterlyste i sin ordførertale.
Jeg vil godt lidt over til det der med 12 minutter mere om dagen, 1 time om ugen, 1 ferieuge om året –
holder det stadig, vil jeg spørge hr. Ole Sohn, eller har man fundet ud af sammen med fagbevægelsen, at det ikke holder, fordi det i virkeligheden betyder fyresedler til lønmodtagerne i stedet for mere arbejde?
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Min formand har jo fuldstændig ret i, at der gennem de sidste 9 år med god støtte fra Dansk Folkeparti er skabt flere fattige i Danmark.
Det er jo noget, man kan konstatere.
Man kan se på de mange hjemløse, man kan se på de mange børnefamilier, som ikke har mulighed for at holde jul på ordentlig vis, fordi de er underlagt kontanthjælpsloft og starthjælp – en direkte følge af fru Pia Kjærsgaards aktive medvirken til at bidrage til at øge fattigdommen i samfundet.
Jeg ved ikke, om fru Pia Kjærsgaard er stolt over det.
Jeg er beskæmmet over, at man kan være sådan.
Når det er sagt, vil jeg da også anbefale og håbe, at fru Pia Kjærsgaard måske også tænker lidt over, at når nogle partier ikke har indflydelse i Folketinget, er det, fordi der er indført blokpolitik – så det skulle man måske også se ud over.
Med hensyn til det med de 12 minutter vil jeg gerne anbefale fru Pia Kjærsgaard at se på side 13 i Økonomisk Redegørelse, som regeringen – den regering, som fru Pia Kjærsgaard støtter – har fremlagt.
Deraf fremgår behovet for, når vi kommer på den anden side af krisen, at vi arbejder lidt mere.
Jeg håber, at fru Pia Kjærsgaard om ikke støtter SF og Socialdemokraterne så i hvert fald i det mindste støtter den økonomiske redegørelse, regeringen har fremlagt.
Pia Kjærsgaard (DF), 2010-12-15:
Det har jo ingen sammenhæng med det, som hr. Ole Sohn og Socialdemokratiet har fremlagt.
Og jeg vil gerne forholde mig til de her 12 minutter om dagen og den der aftale, man skulle have med fagbevægelsen, som vist ikke rigtig bliver til noget.
Jeg synes, at man virkelig skal presse både Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti for at komme til at tale om de her 12 minutter.
Det var vældigt oppe i tiden, syntes man for stykke tid siden, men det er det altså ikke længere, vi hører meget lidt om det – heldigvis – og jeg tror, det er, fordi man har fundet ud af, at det simpelt hen ikke går.
Altså, fagbevægelsen har mere eller mindre bakket ud af det, man kan ikke lovgive om det – det går jeg ud fra at hr. Ole Sohn er opmærksom på.
Det kan man altså ikke om arbejdstid, i øvrigt heller ikke om løn her i Folketinget.
Det er en dødssejler.
Hvor er så de langsigtede løsninger, som hr. Ole Sohn selv efterlyste?
Jeg kan bare konstatere, at venstrefløjens økonomiske politik ikke hænger sammen.
Det er skatteforhøjelser, der giver utryghed, der giver kaos i det danske samfund i stedet for det, som man lover fra venstrefløjens side.
Jeg synes, at man bør være ærlig og sige, at det, man har lagt frem, ikke holder en meter.
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Jeg anerkender, at da vi fremlagde »En Fair Løsning«, tog vi fat på to udfordringer: den kortsigtede og den langsigtede.
Det var svært at trænge igennem i den offentlige debat med det, specielt når vi har en finansminister og en statsminister, som gang på gang siger: Vi kan ikke forholde os til mere end ét problem ad gangen, så nu tager vi de opgaver, vi har i dag, og så må vi se, hvad fremtiden viser.
Det, vi sagde, var: Vi må løse de kortsigtede udfordringer.
Det gjorde vi, og det har vi i øvrigt også gjort med vores finanslovudspil, som er i overensstemmelse med EU's konvergenskrav og henstilling.
Og så har vi bare påpeget, at det ikke er nok, at den langsigtede ubalance i dansk økonomi kræver strukturreformer.
Det kan enten ske ved fortsatte nedskæringer på velfærden, som Dansk Folkeparti og regeringen ønsker, eller ved at udvide produktionen i samfundet.
Der er vi da glade for, at Dansk Erhverv, Dansk Industri og nu senest regeringen anerkender, at vi har ret i, at det er en af måderne, hvorpå vi kan løse nogle – ikke alle – af de udfordringer, vi står over for.
Det er jeg glad for, og jeg håber også, at fru Pia Kjærsgaard bliver det på et tidspunkt.
Der er ingen grund til at se så dyster ud.
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-12-15:
Det betyder jo så også, at hvis eksempelvis Rødovre Kommune sparer 12 mio. kr. ved at ændre den måde, de forsikrer deres medarbejdere på, eller man i København sparer 100 mio. kr. på udlicitering, som jeg ved SF er lidt tøvende over for, så er der mulighed for at forbedre servicen for borgerne i Danmark – selv med en nulvækst i den offentlige sektor – hvis man bruger pengene klogere.
Se, det ville jo være rart, hvis den erkendelse gjorde sig gældende i den måde, som SF præsenterede regeringens økonomiske politik på, nemlig ved at sige, at der ved at bruge pengene klogere er mulighed for forbedringer, i stedet for at komme med den evindelige påstand om den sociale massegrav og ødelæggelse af den offentlige sektor.
Det ville da være rart, hvis der kom lidt mere sandhed fra SF’s side i dag.
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Jamen det er faktisk simpel logik, at hvis man bruger pengene klogere, får man mere ud af dem.
Det kender man da også fra ens privatøkonomi.
Altså, vi vil da gøre alt, hvad vi kan, for at få afbureaukratiseret det regime, som er lagt ned over kommuner og borgere under den her regering, og frigøre ressourcer i den offentlige sektor fra det massive kontroltyranni, som har udviklet sig, og som jeg også forstår at regeringen nu er ved at erkende måske var lige voldsomt nok.
Det er da klart, at kan man spare nogle penge dér, kan de da bruges bedre.
Kan man få bunden i samfundet, altså forstået som foreningslivet, det civile samfund, til at fungere bedre, så får man også nogle mere velfungerende børn i folkeskolen, som kan deltage i den almene undervisning, og så vil man kunne spare på specialundervisningen og dermed styrke almenundervisningen.
Selvfølgelig skal man foretage den form for prioriteringer.
Karsten Lauritzen (V), 2010-12-15:
Jeg vil godt kvittere for, at hr. Ole Sohn i sit ordførerindlæg anerkendte, at den offentlige sektor aldrig har været større, og at vi har brugt flere penge på offentlig velfærd.
Jeg håber da, at hr. Morten Bødskov har lyttet efter, for den opfattelse havde han jo ikke.
Men jeg lyttede mig også til, at hr. Ole Sohn i sit ordførerindlæg sagde, at der er skåret ned på nogle særlige ting, f.eks. uddannelse, og han nævnte nogle af ungdomsuddannelserne.
Og så vil jeg da godt oplyse hr. Ole Sohn om – og jeg vil godt sige, at det ikke er noget, nogen har fundet på, for man kan tage finansloven, og så kan man slå op på § 20, Undervisningsministeriet, det er faktisk ikke særlig svært – at på sådan noget som de gymnasiale uddannelser bruger vi i år 10,316 mia. kr.
Og så vil jeg godt spørge hr. Ole Sohn: Hvad bruger vi næste år samlet set: mere eller mindre?
Er der nogen besparelser dér?
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
For at være helt ærlig: Beløbet på lige nøjagtig den konto kan jeg ikke, men som det er lagt frem i regeringens genopretningsplan vil man jo på uddannelserne næste år generelt spare 1 mia. kr. stigende til 4 mia. kr. i 2013, og det er jo et udtryk for regeringens prioritering.
Jeg synes også, man kan prøve at gå ud i virkeligheden – jeg ved godt, at det bryder regeringspartierne sig ikke om – prøve at gå ud på en produktionsskole, altså til nogle af de unge, som har haft det svært i folkeskolen, nogle af de unge, som hænger på kanten af arbejdsmarkedet, på kanten af samfundet.
Hvad er regeringens svar til dem?
Er det, at man vil gøre deres muligheder for at få hanket op i det, de mangler, større og gøre dem mere robuste, sådan at de kan komme ud på arbejdsmarkedet, eller er det at nedprioritere området?