runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Orla Hav (S), 2016-02-23:
Tak for det.
Jeg skal sige, at jeg står her på vegne af Maja Panduro, som er blevet syg, men jeg skal prøve at komme igennem førstebehandlingen.
Lovforslaget, som vi behandler i dag, har til formål at give bemyndigelse til miljø- og fødevareministeren til efter miljøbeskyttelsesloven at fastsætte regler om bl.a. varetagelse af landskabelige hensyn i en udstrækning, der sikrer, at Danmark kan efterleve vores direktivforpligtelser.
Det gælder vores forpligtelser i forhold til EU's direktiv om affaldshåndtering fra udvindingsindustrien, og forslaget medfører ændringer inden for områderne landskabelige hensyn og inddragelse af offentligheden.
Overordnet set er Socialdemokratiet positiv over for forslaget.
Som det fremgår af lovforslaget, kan vi i dag med den gældende lovgivning ikke leve op til det såkaldte udvindingsaffaldsdirektivs bestemmelser, hvilket lovændringen nu vil råde bod på.
Derved kan vi igennem lov sikre, at udvindingsvirksomheder tager hensyn til landskabet, der omgiver dem.
Derfor har vi ikke noget problem med at udvide ministerens beføjelser på dette område, hvortil der bør tilføjes, at der ikke findes nogen virksomheder i Danmark i dag, der overhovedet er omfattet af udvindingsaffaldsdirektivet.
Derfor kan dette lovforslag næppe siges at have de store konsekvenser herhjemme.
Ligeledes ser Socialdemokratiet positivt på afsnittet om lovændringen om øget offentlig inddragelse, når en virksomhed omfattet af direktivet ansøger om tilladelse til at lave ændringer, der kan have miljømæssige konsekvenser.
Som det fremgår af lovforslaget, giver det offentligheden på tværs af grænser mulighed for at blive inddraget.
Det er positivt, da det giver bedre mulighed for at blive inddraget i processer på den anden side af eksempelvis den dansk-tyske grænse.
Foreløbig er det dog værd at bemærke, at Miljø- og Fødevareministeriet giver udtryk for, at de aldrig har modtaget eller er blevet anmodet om oplysninger i forbindelse med ansøgninger, der er omfattet af de diskuterede direktiver, og som ville kunne påvirke danske miljøforhold.
Derfor kan relevansen diskuteres.
Når det er sagt, er det selvfølgelig vigtigt, at muligheden foreligger, samtidig med at vi lever op til vores forpligtelser.
Forslaget har heller ikke givet anledning til de store protester i de høringssvar, der er kommet, hvilket også er Socialdemokraternes udgangspunkt.
Landbrug & Fødevarer udtrykker i sit høringssvar bekymring for muligheden for overimplementering af EU-reglerne, hvilket ministeriet har taget til efterretning.
Fra Socialdemokratiets side er det dog vigtigt at understrege, at vi ikke partout mener, at overimplementeringen nødvendigvis er skidt.
Danmark skal på visse områder gå forrest, og vi skal tage ansvar.
I den forbindelse ser vi derfor frem til den kommende drøftelse af, hvad vendingen nationale særregler i forhold til indvindingsselskabers hensyn til landskab egentlig dækker over.
På baggrund af det nævnte
Vi ser endvidere frem til udvalgsarbejdet, hvor vi håber at kunne få klarhed over, hvad der præcis menes med, at ministeren ikke kan udstede nationale særregler i forhold til varetagelse af landskabelige hensyn.
Rune Lund (EL), 2016-02-23:
Jeg forstår godt baggrunden for lovforslaget her.
Det handler jo om, at oprydningsarbejdet nu skal starte, efter at SKAT siden 2005 er blevet sparet i stykker af skiftende regeringer.
Der skal jo ryddes op, og det vil jeg også gerne bidrage til, også selv om vi fra Enhedslistens side ikke har været med til at spare SKAT i stykker i de år, der er gået.
Men det, som jeg godt kunne tænke mig at spørge ordføreren om, er, om ordføreren har et overblik over, hvor meget af det her lovforslag man kunne undvære, hvis der blev ansat flere folk i SKAT.
Jeg tænker bl.a. på, at retten til partshøring bliver begrænset for mange mennesker her.
Vi har set, at man kun koncentrerer sig om visse fordringer, altså at man begynder at inddrive nogle ting, mens man lader andre ting ligge.
Har ordføreren et overblik over, hvor meget af den her lovgivning man egentlig kunne undvære, hvis der blev ansat flere folk i SKAT?
Pia Adelsteen (DF), 2016-02-23:
Jo, og man kan selvfølgelig sige, at det er en lille ting, og at det ikke betyder noget
Men alt andet lige har vi jo også nogle folk her i Danmark, som har beskæftiget sig med, at det her skulle implementeres på en ordentlig måde, vel vidende at vi ikke har minedrift i Danmark, og det er også en udgift for de danske skatteborgere, kan man sige.
Så helt pjattet er det jo ikke.
Deter lidt spild af kræfter, synes jeg.
Orla Hav (S), 2016-02-23:
Jeg kan jo godt dele ministerens sådan lidt, skal vi sige, lette tilgang til emnet, og den havde jeg også selv.
Men når nu ministeren udpensler det, som ministeren nu gør, i forhold til at vi ikke har minedrift – og det er jeg jo sådan set enig i – så skal jeg stille et spørgsmål.
Hvis det nu var gået anderledes med skifergasforsøget i det nordjyske, ville vi have haft minedrift i Danmark, og skulle vi dermed have haft et beredskab i den forbindelse?
Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-23:
Ja, som udgangspunkt.
Altså, hvis vi ville have haft noget affald fra skifergasboringer, så ville det kunne komme på tale.
Så svaret til hr. Orla Hav er ja.
Orla Hav (S), 2016-02-23:
Så skal jeg sige, at jeg har været oppe at se det store anlæg, der har været stillet op for at lave prøveboringer, og jeg må bare sige, at jeg så er lidt mere tilfreds med, at vi er ude i lidt god tid med henblik på at få sikret, at vi har et beredskab, i forhold til at vi rent faktisk gerne vil passe på det landskab, som vi har.
Men jeg glæder mig over, at vi trods alt er ude med rettidig omhu.
Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-23:
Ja, og jeg kan supplerende oplyse til hr. Orla Hav, at de prøveboringer, der har været foretaget i Nordjylland, jo nu er afsluttet, og at der ikke for nuværende foretages prøveboringer efter skifergas andre steder i Danmark.
Så heller ikke her er det aktuelt.
Hvis det så kommer, ja, så har vi været ude i god tid.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-23:
Da vores ordfører desværre ikke kan være til stede lige nu, har jeg indvilliget i at give udtryk for Radikale Venstres holdning til det her forslag, som jo er overskueligt, da det er en slags fatamorganalovforslag ved det, at det i første omgang i hvert fald ikke vedrører nogen virksomheder i Danmark.
Så meget desto mere vil jeg sige, at det jo nærmest er tragikomisk, så meget man gør ud af, hvad det her forslag ikke skal være i forhold til ikkeoverimplementering; der må ikke på nogen måde, fornemmer man, kunne tænkes 1 mm ud over EU-lovgivningen.
Vi skal overholde EU-lovgivningen, men hvorfor i alverden skulle vi ikke give danske virksomheder og danske kompetencer mulighed for at gøre det endnu bedre, end man gør det i Europa?
Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-23:
Altså, Kommissionen hævder jo, at det handler om en korrekt implementering af direktivet.
Jeg ville jo synes, at det kunne være tilstrækkeligt at love, at den dag, vi måtte få minedrift i Danmark, skulle vi nok sørge for også at tage det her element med.
Men herregud, hvis det her kan være med til at sætte punktum i den her meget, meget langvarige dialog, der har været med Kommissionen om det, så synes jeg, at vi lever med det i Folketinget.
Pia Adelsteen (DF), 2016-02-23:
Tak for det.
Jeg kan jo ikke andet end at spørge, om ministeren ikke mener, at man i EU og Kommissionen simpelt hen har for meget tid og for mange penge, når man kan bruge så meget tid på sådan en ting, vel vidende at Danmark er et land, der ikke har minedrift, og når jeg spørger, er det selvfølgelig, fordi det på mig virker aldeles tåbeligt.
Jeg har jo også hørt om den her delegation af kommissionsfolk, der tog til Island for at finde ud af, hvad landbrugsjord er, fordi Island trods alt er lidt anderledes – det var i forbindelse med optagelsesforhandlingerne – og derfor hører man mange af de her lidt tåbelige historier.
Og mit spørgsmål er bare: Er det her ikke noget pjat?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-02-23:
På visse punkter er det her egentlig et rigtig, rigtig fornuftigt forslag, men ligesom andre har været inde på, er vi også fra SF's side meget bekymrede over retorikken om særregler og overimplementering og det her sprogbrug, som jeg selvfølgelig godt ved er Venstreregeringens kendetegn.
Men fra SF's side er vi ikke villige til at skrive under på et lovforslag, hvor man samtidig skal fastslå en ny linje, hvor man taler om overimplementering som noget, der er skidt, og nationale særregler som noget, der altid er skidt.
Der er en lang række områder, hvor vi ønsker at gå længere, og derfor kan vi ikke sige ja heroppefra i dag.
Der er noget, vi bliver nødt til at få afdækket, fordi vi mener, at selve sprogbruget lægger op til en linje, hvor overimplementering altid er skidt.
Vi vil gerne gå længere i de tilfælde, hvor vi synes det er i Danmarks interesse.
Pia Adelsteen (DF), 2016-02-23:
Det er helt tydeligt, at når vi læser lovforslaget, læser vi det med to forskellige slags briller på, for jeg læser egentlig ikke det her med, at ministeren ikke bemyndiges til det her med overimplementering og nationale særregler, som noget skidt.
Men det er altså ikke noget, som EU har pålagt os, det er noget, vi gør med åbne øjne, og noget, et flertal i Folketinget vedtager, fordi vi ønsker at gøre det i Danmark.
Er det ikke helt i orden at gøre sådan?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-02-23:
Det er jeg egentlig for så vidt enig i, og det kan godt være, vi læser det forskelligt.
Ordføreren og jeg har jo også haft et langt samarbejde i Europaudvalget netop om nogle af de her diskussioner.
Det, jeg er opmærksom på nu, og det var egentlig også lidt det, hr. Søren Egge Rasmussen var inde på i sit spørgsmål til fru Pia Adelsteen, er, at når vi har sager, som fylder meget, f.eks. som lige nu, hvor vi diskuterer kvælstofnormer, så kan der være nogle ting, man skal se på, og lige nu er der en diskussion om, om vi overhovedet må i forhold til EU-retten osv., men det er jeg egentlig ikke så optaget af, det har vi også diskuteret tit.
Hvad ønsker vi fra Danmarks side selv?
Der ønsker jeg for det første ikke at gå ind i en retorik – det gør SF ikke – om overimplementering; vi synes, der kan være gode grunde til at gå længere.
Men jeg er helt enig med spørgeren i, at vi fastlægger politikken her i Folketingssalen, så hvis vi ikke ønsker at gå videre, f.eks. med miljøbeskyttelse eller i forhold til udledningen af kvælstof, er det noget, vi beslutter her – inden for de rammer, som vi har forpligtet os til, selvfølgelig.
Pia Adelsteen (DF), 2016-02-23:
Det er jeg glad for at høre, for jeg tror egentlig, at vi på den måde så er enige.
Derfor er det så vigtigt, synes jeg, også at fremhæve det beslutningsforslag, B 52, som blå blok vedtog inden valget, netop i forhold til det her med at vi ønsker at være meget firkantede – det er måske også derfor, jeg synes, det er noget positivt i det her lovforslag – om, hvad det er, EU kræver, og hvad det reelt er, vi som politikere ønsker i Danmark.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-02-23:
Jeg synes, ordføreren siger det så godt: »ikke altid lægger skylden på EU«.
For det er jo tit, der er nogle områder, hvor der er skabt en ramme, hvor man siger, at nu skal vi leve op til de og de forpligtelser.
Det kan man måske være politisk uenige om, om vi skal, men jeg accepterer, at de rammer bliver lagt i EU.
Hvorvidt vi så skal udfylde dem i den ene eller anden retning, beslutter vi her i Folketingssalen.
Mai Mercado (KF), 2016-02-23:
Tak for det, formand.
Vi opstiller jo procedurer og retningslinjer, som skal forebygge og begrænse de skadesvirkninger på miljøet, som skyldes håndtering af affald fra udvindingsindustrien, og så har Europa-Kommissionen i en åbningsskrivelse kritiseret, at en række af direktivets bestemmelser ikke er blevet korrekt gennemført i dansk lovgivning.
Det lovforslag, vi behandler i dag, skal så give ministeren bemyndigelse til at fastsætte regler, som kan varetage hensynet til landskabet i miljøbeskyttelsesloven i det omfang, der er nødvendigt, for at man kan gennemføre det her direktiv korrekt.
Jeg kan gøre det ganske kort og sige, at det kan vi såmænd godt bakke op om.
Når man læser det, kan man dog heller ikke andet end at trække lidt på smilebåndet, fordi det jo vurderes, at der i dag ikke er affaldsanlæg, som rent faktisk bliver omfattet af udvindingsaffaldsdirektivet, og at der dermed heller ikke er nogen virksomheder, som bliver direkte berørt.
Men sådan er det nu engang med EU, og derfor kan vi også stemme for.
Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-23:
Jeg vil gerne takke alle ordførerne og jo de allerfleste ordførere for at bakke op om lovforslaget.
I virkeligheden må jeg sige at jeg er imponeret over ordførernes engagement i det her lovforslag.
Selv hr. Martin Lidegaard har forberedt sig nøje på dagens debat.
Tak for det.
Som flere har nævnt, drejer det her sig om gennemførelse af direktivet om udvindingsaffald, mineaffaldsdirektivet, og det har en lang historie bag sig, som jeg lige synes jeg vil fortælle ordførerne om.
Den første åbningsskrivelse kom faktisk i 2008.
Kommissionen vurderede, at Danmark ikke i tilstrækkeligt omfang levede op til direktivet, og der har vi så fra dansk side over rigtig mange år forsøgt at argumentere for, at yderligere implementering var unødvendig, da vi simpelt hen ikke har minedrift i Danmark.
Kommissionen holder fast ved sit og har i en supplerende åbningsskrivelse fra 2015 insisteret på, at Danmark skal implementere direktivet fuldt ud, også selv om der ikke findes minedrift i landet.
Så jeg vil bare sige, at det har været en meget langvarig dialog, vi har haft med Kommissionen om det her, og nu forsøger vi simpelt hen at sætte punktum ved at følge Kommissionens anvisninger.
Konkret gøres det ved at indføre en hjemmel i miljøbeskyttelsesloven til at varetage landskabelige hensyn, når vi har med affald fra minedrift at gøre, og mon ikke vi under udvalgsbehandlingen kan få overtalt både Alternativet og SF til også at bakke op om det her.
Jeg svarer gerne på de spørgsmål, der måtte være.
Som også flere ordførere har været inde på, er det her en forholdsvis lille ting, men hvis det kan få Kommissionen til at være glad for, at vi så har gennemført direktivet fuldt ud, så håndterer vi det på den måde.
Karsten Hønge (SF), 2016-02-24:
Jeg vil da igen anerkende, at ministeren her har et betydelig mere nuanceret og reflekteret syn på det end det, der i første omgang kom frem ved cirkulæret fra Moderniseringsstyrelsen.
Moderniseringsstyrelsen er egentlig et sjovt navn; det er, som om regeringen er ret begejstret for det med at være moderne med sin brug af begreber som moderne kontanthjælpsloft og Moderniseringsstyrelsen.
Lige så lidt som der er noget moderne over fattigdom, er der ikke meget moderne over den her personalepolitik, der mere smager af noget, man gjorde for 50 år siden, hvor man bare kunne kommandere rundt med de ansatte uden i øvrigt at samarbejde med de ansattes organisationer.
Hvordan forestiller ministeren sig at vi kan få nogle attraktive offentlige arbejdspladser, hvis man behandler ansatte, som om de er sådan nogle hvide kaniner, man kan trække op af hatten, når der er brug for dem, og putte ned i hatten igen og gemme dem væk i perioder, hvor man ikke synes at der er brug for dem?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2016-02-24:
Det mener jeg ikke jeg kan stå og improvisere over her.
Jeg anerkender jo det, hr. Henning Hyllested siger, nemlig at der jo er forskel på, hvor langt man flytter.
Det er jo klart, at der er forskel på, om en arbejdsplads flytter fra København til Roskilde eller fra København til Hjørring.
Det er jo noget andet.
Det er så nogle regelsæt, der er ved siden af det, vi taler om her.
Men jeg vil bare sige, at jeg vender tilbage til sagen, når den er blevet kortlagt.
Henning Hyllested (EL), 2016-02-24:
Ministeren er vel enig med mig i, at det der med at lave fælles regler jo kan blive ganske svært, fordi institutionerne netop er meget forskellige, og derfor kan det også være svært at lave fælles regler for ansættelsesforhold.
I dag har man jo taget hensyn til, om der er behov for bopælsskift, og om det medfører en mærkbar ændring af transporttiden, altså den ansattes transportforhold.
Ifald det gør det, er det jo så, at man går ind og siger, at så bliver den ansatte opsagt med ret til kompensation for opsigelse osv.
Det ville jo være det, der bortfaldt ved det cirkulære, som så er trukket tilbage.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2016-02-24:
Som jeg sagde, er det ikke min indstilling, at alle skal kunne tåle forflyttelse til alle steder i landet.
Men jeg vil nu alligevel have den tålmodighed, når nu sagen er rejst, og når nu cirkulæret er trukket tilbage, at vi så lige får belyst juraen i de her ting.
Så kan vi bagefter tage stilling til, når vi ved, hvad juraen siger, om vi synes, det er rimeligt.
Det er jo også sådan, at det vil være forskelligt på forskellige ministeriers område.
Jeg går ud fra, at en forflyttelsespligt på Kirkeministeriets område nok ikke vil betyde så meget, for de har nok ikke så mange institutioner rundtomkring i landet som departement, hvorimod der i Fødevareministeriet eller Erhvervs- og Vækstministeriet vil være en hel del institutioner rundtomkring.
Men lad os nu få det undersøgt, og så vil jeg vende tilbage.
Men jeg vil gerne understrege igen, at jeg ikke synes, at det cirkulære ramte rigtigt med det, at alle skulle tåle en forpligtelse til at flytte.
Jeg vil dog lige for god ordens skyld gøre opmærksom på, at tanken jo ikke var, at det skulle gælde for allerede ansatte.
Det skulle fremgå af ansættelsesbrevene for fremtidige ansatte, som jo så vidste, hvad vilkårene var.
Henning Hyllested (EL), 2016-02-24:
Ja, når ministeren siger, at han jo heller ikke mener, at det her burde eller skulle gælde for alle ansatte, bliver det selvfølgelig interessant efterfølgende at spørge, hvilke ansatte det så egentlig skulle gælde for.
Når nu cirkulæret er trukket tilbage, bliver det selvfølgelig meget interessant med ministerens egen holdning til det her, i og med at han jo trods alt er lederen af Finansministeriet, hvorunder Moderniseringsstyrelsen hører.
Det var jo en ganske, ganske voldsom ændring, der var lagt op til i det pågældende cirkulære.
Jeg kan citere fra det.
Der blev udfærdiget en skabelon, hvor ansættelsesområdet var angivet som »ministeriet med de til enhver tid tilhørende institutioner og uanset geografisk placering«, og hvor det samtidig var præciseret, at den ansatte havde forflyttelsespligt inden for hele ansættelsesområdet.
Det var jo en meget, meget voldsom ændring af ansættelsesvilkårene, og der kan man spørge: Er det virkelig rimeligt, at man efter ½ års eller for den sags skyld endnu værre efter 5, 10 eller 15 års ansættelse på en statslig arbejdsplads, hvor man har bosat sig, slået sig ned med sin familie osv., pludselig har en forflyttelsespligt i et eller andet omfang – her er den fuldstændig ubegrænset i cirkulæret, som jo så ganske vist er trukket tilbage – og at det samtidig kan have nogle voldsomme økonomiske konsekvenser, hvis man så siger nej til at lade sig forflytte?
For i dag har man jo en beskyttelse, som betyder, at man bliver opsagt med tilbud om genansættelse, og det betyder, at man bevarer sin kompensation for opsigelse osv. osv.
Det ville man jo miste i den her situation, så for en almindelig HK'er kunne det komme til at koste 300.000 kr. og karantæne i a-kassen.
Det er jo voldsomme ændringer.
Derfor er ministerens holdning til det her interessant.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2016-02-24:
Som nævnt er det min holdning, at ikke alle medarbejdere skal kunne flyttes rundt i hele landet.
Jeg er således ikke enig i det konkrete cirkulære.
Men samtidig er jeg også optaget af, at der er en vis ensartethed i ansættelsesvilkårene hos medarbejderne på tværs af de statslige arbejdspladser. Som jeg nævnte i svaret på det foregående spørgsmål, er det i forbindelse med flytningen af institutioner som led i den her udflytning af statslige arbejdspladser konstateret, at ministerierne har anvendt og udnyttet ansættelsesområderne og omflytningsmulighederne forskelligt.
Moderniseringsstyrelsen har oplyst, at disse forskelligheder var baggrunden for overvejelserne om at skabe mere ensartede ansættelsesvilkår for alle statens ansatte.
Nu har Moderniseringsstyrelsen jo så som bekendt trukket cirkulæret om de brede ansættelsesområder tilbage.
I den forbindelse vil Moderniseringsstyrelsen nu drøfte det her spørgsmål med de faglige organisationer.
Og jeg afventer et oplæg fra Moderniseringsstyrelsen om de juridiske aspekter og – som jeg sagde før – om det er hensigtsmæssigt, at der fra centralt hold fastsættes retningslinjer om ansættelsesområder i staten.
Der er jo på alle områder brug for fleksibilitet og omstillingsparathed.
Det er jo ikke sådan, at den offentlige sektor skal støbes i beton, og at de regler, der har været gældende altid, bare skal fortsætte.
Men det er da min indstilling, at det skal foregå på en ordentlig måde, og derfor berører denne praksis jo det her spørgsmål, som hr. Henning Hyllested også gjorde opmærksom på, altså om det er en forflyttelse, eller om det i realiteten er en afskedigelse med tilbud om en ny ansættelse.
Det gør jo for den enkelte en stor forskel, om det er den ene eller den anden konstruktion.
Men jeg vil bare sige, at det ikke er sådan, at jeg ligesom SF synes, at alt, der er i den offentlige sektor i dag, har fundet den fuldstændig rigtige balance, og at tingene ikke kan gøres bedre.
Der er jeg lidt mere åben over for at se på, om man ikke kunne modernisere tingene.
Karsten Hønge (SF), 2016-02-24:
Jo jo, jeg tror, der netop er rigtig mange ting, der kan gøres bedre.
Men mener ministeren virkelig, at det er at gøre det bedre at indføre sådan en kommandostruktur, som der åbenbart er lagt op til her, hvor man netop har det, vi kan kalde et asymmetrisk forhold mellem arbejdsgiveren og den ansatte, og hvor man så overlader det til den ene part at kunne udsende sådan nogle kommandoskrivelser?
Hvordan i alverden kan man i et ministerium have en styrelse under sig, hvor så gammeldags holdninger kan trives, at man tror, at man kan kommandere sig til løsninger i stedet for at samarbejde med de ansatte?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2016-02-24:
Det, vi har gjort, med at udflytte 3.900 arbejdspladser, er jo også en politisk beslutning, som regeringen har truffet som ansvarlig for centraladministrationen, men også i kraft af, at regeringen er arbejdsgiver.
Der har man jo retten til at placere virksomheder forskellige steder.
Jeg ved ikke, om hr. Karsten Hønge synes, at det er et forfald, at man kan flytte arbejdspladser på den måde, men det er jo derfor, at denne sag er dukket op.
Udflytningsplanerne har afsløret den her mangfoldighed af forskellige regler og mangfoldigheden i de måder, hvorpå man har udnyttet det i praksis.
Nu ser vi på det, og så vender vi tilbage til sagen.
Og der vil der jo så være kontakt mellem Moderniseringsstyrelsen og de faglige organisationer, og når vi kender det grundlag, der er, så vender vi tilbage til sagen.
Kaare Dybvad (S), 2016-02-24:
Spørgsmålet lyder: Er ministerens løfte om at indføre det fulde landevejsprincip for færgerne til de danske øer, herunder på de statslige ruter, stadig gældende?