runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Torp (SF), 2016-01-19:
Jeg tror, at vi alle med jævne mellemrum får henvendelser fra borgere, som er kommet i klemme i systemet, og som ikke får den hjælp, de har brug for og ret til.
Man kan stille sig selv spørgsmålet: Hvorfor opstår problemet med forkerte afgørelser?
Hvorfor bliver borgere frataget allerede bevilget hjælp, uanset deres fortsatte behov, og hvordan kan man sikre, at tvivlen kommer borgeren til gode, og at borgeren ikke tages som gidsel, mens borgerens sag afklares i klagesystemet?
Behandlingen af beslutningsforslaget i Socialudvalget endte med en beretning, som alle partier stod bag, og hvor man opfordrede ministeren til at finde holdbare løsninger på problemerne, men der er ligesom ikke rigtig sket noget siden.
Argumentationen imod forslaget om opsættende virkning var bl.a., at det ville medføre betydelige udgifter, og det hører vi jo også i dag som et argument, men det har ikke været muligt at få svar på, hvad denne udgift i givet fald ville være.
Ved opsættende virkning vil de pågældende borgere undgå en periode med ringere eller ingen støtte, mens klagesagen kører.
Siden et lignende forslag blev fremsendt sidst, er der kommet mere dokumentation på kommunernes praksis, bl.a. fra Advokatsamfundet, handicaporganisationerne og Ombudsmanden.
Kommunerne bør gives incitamenter til at sikre god sagsbehandling og afgørelser, der tager udgangspunkt i den enkelte borgers behov.
Det bør vi gå sammen om, og SF er i givet fald åben over for at give en klage i forbindelse med visse ydelser opsættende virkning, hvis der ikke kan findes andre løsninger.
Efter SF's opfattelse er de mulige økonomiske konsekvenser blevet mindre, bl.a. på grund af den meget kortere sagsbehandlingstid i Ankestyrelsen.
Med dette forslag vil opsættende virkning ved klager gælde, hvis man som borger med en varigt nedsat funktionsevne får reduceret eller helt frataget sin handicapkompensation.
Det kan f.eks. være hjælp i hjemmet, hjælpemidler, handicapbil eller lignende, som man tidligere er blevet visiteret til, og hvis dette sker, uden at ens fysiske eller psykiske funktionsevne er forbedret.
I SF mener vi også, at behovet for opsættende virkning kunne findes på flere områder end handicapområdet, men vi er positive over for at tage et skridt for en målgruppe, som ofte er helt afhængig af en tilstrækkelig støtte som en forudsætning for et værdigt, selvstændigt hverdagsliv på trods af en varigt nedsat funktionsevne.
Opsættende virkning betyder også, at kommunens tidligere individuelle skøn om den nødvendige hjælp ikke bliver antastet.
Det er denne hjælp, der i givet fald skal fortsætte under klagesagens behandling, samtidig med at Ankestyrelsen tager stilling til, om ændring af ydelsen er sagsbehandlet på en korrekt måde og på et individuelt grundlag, før en eventuel ændring får virkning for borgeren.
Så vi støtter altså forslaget, fordi vi ikke endnu har set nogen bedre løsninger på det her problem.
Eva Flyvholm (EL), 2016-01-19:
Mange tak.
Jeg hæfter mig ved, at ministeren også selv fremhæver både det, at Danmark har haft et meget højt investeringsniveau inden for forskning, altså at vi faktisk ligger meget langt fremme i toppen, og det, at vi også har investeret meget i den frie forskning og basisbevillingerne.
Derfor vil jeg gerne høre: Hvad er det, der får ministeren og regeringen til at ville ændre på den kurs, altså når man vælger at skære ned, og når man vælger at rykke på balancen i forhold til den frie forskning og basisbevillingerne?
Jeg vil også spørge: Hvordan kan ministeren garantere, at det her ikke kommer til at betyde, at vi vil falde bagud i forskningseliten?
Det kender vi jo basalt set ikke noget til endnu.
Det er jo lige nu, at der er blevet lukket fag, og det er lige nu, at der er forskere, der bliver fyret.
Vi hører også rygter om, hvordan mange af de dygtige ph.d.er nok vil søge til udlandet for at forske videre.
Altså, vi har, mener jeg, slet ikke set konsekvenserne af de her nedskæringer endnu.
Så hvorfor ændrer man kurs?
Og hvordan kan ministeren være så sikker på, at det her ikke vil komme til at få meget store konsekvenser?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-01-19:
Det er min opfattelse, at regeringen justerer kursen.
Og det gør vi jo også i sagligt hensyn til det, vi selv har sagt, da vi gik til valg: at vi vil bruge mindst 1 pct. af BNP.
Vi er så optaget af at få forskningen til at virke endnu mere og dermed skabe et større BNP, så der i sidste ende også bliver mere at dele ud af af samfundskagen som helhed.
Kan jeg give garantier for, at det ikke har konsekvenser?
Nej, det kan jeg ikke, for som der også er blevet sagt herfra: Når man skærer ned med 1,4 mia. kr., får det konsekvenser.
Men det er et udtryk for en omprioritering i forhold til nogle af de ting, vi også gerne vil, f.eks., som jeg sagde, en vækstpakke for erhvervslivet, det, at man har et løft på sundhedsområdet og lignende.
Men selvfølgelig får det konsekvenser – det tror jeg at jeg har sagt mange gange – men jeg mener, det er en justering af kursen, som vi kan tåle, og som stadig fastholder os i toppen af OECD-lande.
Og kan vi så blive endnu dygtigere til at kommercialisere vores viden, så vi skaber flere arbejdspladser osv., synes jeg kun, det er gavnligt for vores samfund.
Eva Flyvholm (EL), 2016-01-19:
Jamen det er rigtigt, at politik jo er en prioritering, og jeg kan sige herfra, at vi bestemt ikke ville have prioriteret skattelettelser og billigere luksusbiler frem for forskning.
Men det har jo så været regeringens prioritet.
Men noget af det, jeg gerne vil høre, er, om ministeren kan pege på nogle af de andre lande i forskningstoppen, vi sammenligner os med og er i kapløb med nu, som har valgt en lignende strategi som Danmark, altså som har valgt at skære markant ned på forskningen.
For nogle af de lande, vi tidligere har drøftet, som f.eks. Israel og andre, er jo nogle, der virkelig investerer meget.
Så kan ministeren pege på andre lande, der vil gøre det samme?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-01-19:
Af frygt for ikke at kunne give korrekte oplysninger fra Folketingets talerstol vil jeg ikke stå her og nævne enkeltlande, men det er klart, at vi har set, at nogle af de lande, der har fulgt Danmark igennem flere år, også på bevillingsniveauer, også tjekker deres egen økonomi.
Nu har jeg nogle på en liste på mit kontor, men jeg vil sådan set meget hellere oversende den til ordføreren, så ordføreren kan få det at vide helt nøjagtigt.
Men det er klart, at Danmark jo ikke er det eneste land, der er blevet ramt af krise.
Samtidig er det lige så klart, at der også er nogle lande i verden som eksempelvis Israel, der ligger med et højt investeringsniveau.
Men det kan vi jo så have som en fælles opgave i hele Folketinget at søge efter.
Jacob Mark (SF), 2016-01-19:
Tak for det, og tak til ministeren for at svare på mit spørgsmål skriftligt.
Det er fint.
Jeg sad og tænkte over noget, men det var faktisk mest i forhold til kontinuiteten i den måde, vi investerer i forskning på, og det er faktisk noget, jeg har gået og tænkt over, siden vi forhandlede forskningsreserve, og noget, som jeg godt kunne tænke mig at vi drøftede på et tidspunkt.
For jeg har hørt flere sige, at det er problematisk, at vi sådan lægger bevillinger ud fra år til år, altså, at det gør det svært at lave de der langsigtede investeringer som f.eks. i demonstrationsprogrammerne eller for Det Frie Forskningsråd, når man kun fra år til år ved, hvad man har.
Jeg ville egentlig være klar til måske at diskutere, at man lagde det ud for flere år ad gangen, så det var lettere at investere langsigtet, og jeg vil høre, hvad ministeren tænker om det.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-01-19:
Jamen som udgangspunkt er der noget nyttigt i at have flerårige bevillingshorisonter, og derfor har vi f.eks. givet både GTS-institutternes og universiteternes basisbevillinger som 3-årige.
Der er nogle aftaler om fordelingen af forskningsreserven, som gør den 1-årig, og som jeg nok ikke kan stå lige her og ændre, men jeg ser signalet og forstår sådan set godt den pointe, som hr. Jacob Mark gør gældende.
For der er ingen tvivl om, at det har nogle konsekvenser, i forhold til hvordan man kan investere mere langsigtet.
Hvordan vi eventuelt kan rette det til, er en overvejelse værd, og det er som sagt noget, vi kan drøfte, uden at jeg lige i dag kan stå og give et eller andet håndfast tilsagn om, hvordan det kan se ud over år.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-01-19:
Tak for det.
Jeg vil gerne lige starte med at sige, at det jo ikke er, fordi vi i Alternativet ikke også ønsker strategisk forskning,
det sagde jeg også i min ordførertale, jeg tror bare, vi har nogle andre områder, vi ville prioritere inden for det strategiske område.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-01-19:
Jo, det kan vi helt sikkert blive enige om.
Vi har jo fra regeringens side sagt, at vi ønskede at bruge pengene i bl.a. Danmarks Innovationsfond, altså mere strategisk prioriteret, men hvis man fra politisk hold holder de strategiske prioriteringer op mod det meget, meget store beløb, der anvendes til fri forskning, og de basisbevillinger, der er på universiteterne, så må man sige, at der er en klar overvægt i forhold til basismidler og fri forskning.
Men vi har sagt helt åbent, at vi gerne vil have kommercialiseret mere af vores forskning og skabt mere innovation, og det er det, som Danmarks Innovationsfond har til opgave at gøre, og derfor havde vi jo gerne set – og det var jo også regeringens udspil – at Danmarks Innovationsfond sort set havde holdt sit bevillingsniveau med den konsekvens, at Det Frie Forskningsråd var blevet skåret mere.
Der var så det kompromis, vi indgik, hvad angår fordelingen af forskningsreserven, nemlig at der blev en balance som den, vi kendte fra sidste år, og det tror jeg sådan set at alle kan være tilfredse med.
Dennis Flydtkjær (DF), 2016-01-19:
Jo, men jeg vil også godt sætte et spørgsmålstegn ved logikken, for jeg kan forstå på Enhedslisten, at de er imod, at man laver en fastfrysning for ejerboliger, men de vil så gerne have den alligevel for den anden del, eller vil de have den for begge dele?
Eller ville de overveje at stemme ja, hvis man så også fastfrøs det for lejeboligerne?
Sådan har jeg i hvert fald ikke forstået Enhedslistens synspunkt i det her, så det er sådan lidt modsatrettede synspunkter, hvor man kritiserer, at man fastfryser den for ejerboligerne, men man vil sådan set gerne gøre det for den anden halvdel, eller hvordan hænger det sammen?
Jan E. Jørgensen (V), 2016-01-19:
Jeg er glad for, at ordføreren er med på, at der måske skal gås på kompromis for at finde en løsning; det synes jeg lyder godt.
Nu har der været talt en del om kommunerne, som træffer forkerte afgørelser, og ja, det sker, og det er sådan cirka en tredjedel af de sager, der går videre til Ankestyrelsen, hvor Ankestyrelsen omgør kommunens afgørelse, men det er altså ikke noget fuldstændig usædvanligt, at den slags sker.
Og hvis vi kigger på Vestre Landsret og Østre Landsret, kan vi se, at omgørelsesprocenterne henholdsvis er 20 og 22 pct.
Altså, jura er kompliceret, og der bliver truffet forkerte afgørelser, også i kommunerne, det kommer vi nok aldrig fuldstændig uden om.
Det synes jeg bare lige er vigtigt at få med i debatten.
Karina Adsbøl (DF), 2016-01-19:
Alle gode pointer er vigtige i den her debat.
Men må jeg ikke også bare sige, at kommunen i dag har flere muligheder for at søge hjælp, herunder søge rådgivning hos VISO, herunder den juridiske hotline på Ankestyrelsens hjemmeside og en taskforce.
Der er rigtig mange muligheder, som vi har stillet til rådighed, for at gøre deres sagsbehandling endnu bedre, og det har vi også gjort på socialområdet.
Der er det så frivilligt og ikke obligatorisk, om man ønsker en taskforce ud.
Men der er rigtig mange muligheder for kommunerne for at få hjælp til at træffe de rigtige afgørelser.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-01-19:
Jeg læser talen op for Venstres sædvanlige ordfører, som desværre er forhindret i at deltage i denne redegørelsesdebat.
Jeg skal også overbringe en hilsen fra Det Konservative Folkeparti, og jeg går ud fra, at det skyldes, at de tilslutter sig det, jeg har tænkt mig at sige nu, nemlig at jeg er glad for, at vi i dag har mulighed for at debattere og sætte fokus på Danmarks forsknings- og innovationspolitik.
Det er naturligvis en debat, der er vigtig for rigtig mange mennesker i det danske samfund.
Forskning og innovation er nemlig forudsætninger for vækst, arbejdspladser og positiv udvikling i hele landet.
Til trods for de nylige besparelser investerer vi altså stadig væk rigtig mange penge i offentlig forskning i Danmark.
I 2016 investeres 1,01 pct. af bruttonationalproduktet svarende til 20,6 mia. kr. i offentligt finansieret forskning.
Det betyder, at Danmark fortsat vil være et af de lande i OECD, der har det største offentlige forskningsbudget, som er en del af BNP.
Vores regering holder fast i, at Danmark skal have en førerposition på forsknings- og innovationsområdet.
Men det er ikke kun interessant at se på, hvor mange penge der bliver brugt.
Det er naturligvis altafgørende, hvordan de bliver brugt.
For regeringen er det en hovedprioritet, at forskning og innovation understøttes i hele landet.
Det har vi allerede taget initiativer for at kunne realisere, og det vil vi fortsat arbejde videre med.
Vi har bl.a. indført en ny landdistriktsvækstpilotordning, som gør det muligt for virksomheder, der er baseret i landdistrikter, at modtage 2-årig støtte til ansættelse af højtuddannede, der kan hjælpe dem med at gennemføre konkrete innovationsprojekter.
På den måde får vi sat skub i skabelsen af vækst og arbejdspladser i landdistrikterne.
Samtidig skal der også skabes en stærkere regional forankring gennem fysisk tilstedeværelse af forsknings- og innovationsarbejde i hele landet.
Men ikke kun det regionale sigte er en vigtig prioritet for Venstre; også samspillet mellem erhvervsliv og offentlig forskning er en klar prioritet.
Vi skal sikre, at danske virksomheder har adgang til ny viden og kompetencer.
Forskning skal være anvendelsesorienteret og tilgængelig.
Netop tilgængelighed og åbenhed er fokuspunkter for os.
Venstre ønsker, at der er fri adgang til produktionen af ny viden, og det er vores målsætning at skabe fri og gratis adgang til videnskabelige artikler for alle senest i 2022.
Det bliver et vigtigt skridt mod en mere åben og anvendelsesorienteret forskningskultur.
Med disse ord tilslutter Venstre sig fuldt ud de konklusioner og analyser, som står i redegørelsen.
Vi ser frem til det fortsatte arbejde med at fremme vores visioner for det forsknings- og innovationspolitiske arbejde og derved fremme vækst og positiv udvikling i hele Danmark.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-01-19:
Jeg skal gøre det kort.
Ordføreren sagde, at en ambition for Venstre er at bevare en førerposition på forsknings- og innovationsområdet.
Så vil jeg gerne stille et helt konkret spørgsmål: Mener ordføreren så, at det hæmmer eller fremmer den ambition, at regeringen nu skærer næsten en halv milliard på forskningsområdet?
Jan E. Jørgensen (V), 2016-01-19:
Det gør det selvfølgelig vanskeligere at opfylde, selvfølgelig gør det det.
Men vi har jo altså også en økonomi, der skal hænge sammen, og der må alle områder bidrage.
Vi kan godt nå det, men det bliver da naturligvis sværere, alt andet ville ikke være rimeligt at påstå.
Karina Adsbøl (DF), 2016-01-19:
Når vi ser på alle de henvendelser, vi har fået, bl.a. fra Danske Handicaporganisationer, og ser, at man netop mener, at de fra kommunal side trækker de her sager i langdrag, fordi de har en økonomisk gevinst ved det, mener ministeren så ikke, at hvis de nu vidste, at de måske alligevel ikke ville have den økonomiske gevinst, fordi de risikerede at skulle betale noget af det tilbage til den borger, som de uberettiget havde frataget noget, så kunne det være et forebyggende element?
Ja, og for lige at pointere, så handler beslutningsforslaget om opsættende virkning i klagesager jo om de borgere, der ikke har forbedret deres funktionsevne.
Det vil sige, at den er stationær: Man kan ikke lige pludselig gå, hvis man er lam, og hvis man har sclerose, bliver man heller ikke rask; hvis man har en respirator, er det højst sandsynligt, at man altid har den på grund af sin ALS.
Det synes jeg bare er vigtigt at have for øje, når man taler om det her, og netop også i forhold til det økonomiske.
Jeg ved ikke, om ministeren kan huske, at KL lavede et udspil, der hed »Investér før det sker«.
Nu ville man gøre op med silotænkningen.
Jeg synes bare, at på det her område mangler der simpelt hen noget handling.
Vi har snakket for meget, vi skal have noget handling.
Karen Ellemann (V), 2016-01-19:
Jeg vil takke ordføreren for det spørgsmål eller for den holdningstilkendegivelse, for det er nemlig fuldstændig korrekt – det her med ikke bare at tro, at det er sort eller hvidt.
Det synes jeg også klart vi fik diskuteret i forbindelse med det foregående beslutningsforslag, hvor ordføreren selv bliver lidt udfordret i diskussionen om, hvad det så koster at lave et helt nyt kompensationssystem.
Det kan vi godt regne på, og jeg tror, det bliver meget bekosteligt.
Det her med opsættende virkning: Hvad koster det?
For det er ikke kun kroner og øre, vi taler om; det er fuldstændig rigtigt, at det også er menneskelige ressourcer.
Derfor vil jeg igen appellere til ordførerens arbejdsiver og viden på det her felt i forhold til at indgå konstruktivt i det arbejde, der ligger foran os.
Det bliver svært, og det bliver krævende.
Men jeg mener, at vi har en enormt stor forpligtelse til at sikre, at servicelovens voksenbestemmelser får den reform eller revision, som jeg og heldigvis også rigtig mange andre socialordførere bekræfter er nødvendig.
Karina Adsbøl (DF), 2016-01-19:
Så vil man prøve at gøre det vanskeligt i forhold til at udregne takster.
Det er jo selvfølgelig noget, man finder ud af i arbejdet.
Man laver nogle takster, i forhold til hvad BPA-ordning koster, hvad hjemmehjælp koster osv.
Er ordføreren ikke enig i, at der for nylig var en sag med en blind kvinde, som fik frataget sin BPA-ordning?
Tror ordføreren ikke, at den kvinde lider et stort tab ved at miste sin BPA-ordning, som hun gudskelov fik tilbage, da Ombudsmanden gik ind i sagen?
Men hvad tror ordføreren det har af konsekvenser for sådan et menneske, som er afhængigt af hjælp, oftest 24 timer i døgnet?
Jan E. Jørgensen (V), 2016-01-19:
Jeg har i hvert fald svært ved at sætte et beløb på.
Laura Lindahl (LA), 2016-01-19:
Jeg mener, at beslutningsforslag B 35 på samme måde som B 33 i høj grad handler om at tage stilling til, hvorvidt man vil stå på borgernes side, eller om man vil stå på systemets side.
Skal kommunen have en belønning, hvis der er foretaget en fejlvurdering, som betyder, at fru Jensen har mistet 4 timers hjemmehjælp om ugen i en periode, hvor hun reelt havde ret til det?
Det mener vi i Liberal Alliance er dybt urimeligt.
Vi anerkender, at ingen økonomisk kompensation kan råde bod på, at fru Jensen ikke fik den hjælp, hun havde behov for i den pågældende periode, men vi mener alligevel, at en kompensation er rimeligt, særlig fordi det jo også kan være, at fru Jensen har været nødt til at tilkøbe sig privat hjælp i den pågældende periode.
Derfor er det vigtigt at understrege, at for os handler det her om kompensation og ikke erstatning.
Når man netop taler om advokater og amerikanske tilstande og det privatretlige, er det tit erstatning, der er tale om.
Vi mener, at det er vigtigt, at man holder fast i, at det er en kompensation og ikke en erstatning, der er tale om.
Når det er sagt, er det jo ikke meningen, at det skal være et øget incitament for borgerne til bare at klage for at prøve det af, for vi kan også godt være nervøse for, at man så som borger bare altid prøver systemet af og prøver at klage.
Så for os handler det egentlig om, at vi finder en balance, sådan at kommunerne ikke kan spekulere i det her på den ene side, men at borgerne heller ikke på den anden side klager for bare at klage.
I hvert fald er det vigtigt for os, at vi i det videre udvalgsarbejde får drøftet, hvordan vi finder en balance i tingene, så der ikke er incitamenter til en skævvridning fra kommunens side eller fra borgernes side.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-01-19:
Arh, jeg synes nu ikke, det er rimeligt at sige, at jeg negligerer problemet, og jeg synes heller ikke, det er rimeligt at sige, at jeg har blind tillid –
ordføreren sagde ikke blind, men at jeg bare har sådan en eller anden ubegrænset tillid.
Jeg har ikke blind tillid til kommunerne.
Fejl sker.
Fejl sker, hvor der er mennesker involveret, sådan er det.
Der er der så i øvrigt en lang praksis for mengrader, og hvad det udløser af erstatning.
I øvrigt er de erstatningsniveauer ikke noget at råbe hurra for.
Men jeg har altså svært ved at se, hvordan man skal fastsætte det tab, som en borger har lidt ved at have fået en times mindre hjemmehjælp i eksempelvis 5 måneder, end vedkommende var berettiget til.
Altså, hvordan opgør vi værdien af det?
Er det det, som hjemmehjælperen koster?
Er det det, som borgeren alternativt skulle have været ude at betale?
Og borgeren bliver jo ikke stillet bedre.
Så jeg synes altså ikke, det er helt så enkelt, som Dansk Folkeparti forsøger at gøre det.
Torsten Gejl (ALT), 2016-01-19:
I Alternativet vil vi ikke udelukke, at borgeren kan få en kompensation, hvis vedkommende får medhold af Ankestyrelsen i, at kommunen har truffet en forkert beslutning efter serviceloven.
Vi vil gerne være med til at animere kommunerne til at være meget grundige og omhyggelige med at træffe de rette afgørelser i første omgang.
Derfor er der nogle vigtige ting, som vi ser frem til at diskutere i det fortsatte udvalgsarbejde.
En af dem handler om, hvor meget forslaget vil hæve presset på Ankestyrelsen.
Behandlingstiden for klager i Ankestyrelsen er på vej ned, og det er meget, meget vigtigt at fortsætte den udvikling.
Vi vil også gerne have en lidt mere konkret drøftelse af, hvordan man skaber et takseringssystem, der kan vurdere og kapitalisere den skade, borgeren har lidt.
Det er jo forskelligt, om man har fået frataget hjemmehjælp eller handicapbil.
Her bliver det spændende at komme tættere på, hvilke løsninger det handler om, og hvilket tempo det arbejde får.
Så vi synes alt i alt, at det er et interessant forslag, og vi mener, at der skal handles.
Og hvis den handling kan få et nogenlunde tempo, vil vi være meget tilfredse i Alternativet.
Karina Adsbøl (DF), 2016-01-19:
Tak til ordføreren.
Jeg har lidt svært ved at gennemskue, om det var et ja eller et nej eller et måske, og vi arbejder videre med det i udvalgsbehandlingen, eller om det var et: Vi ser på det, når vi kommer til en forhandling om voksenbestemmelserne.
Så måske kunne ordføreren lige opklare det for mig.
Torsten Gejl (ALT), 2016-01-19:
Det var sådan set et måske.
Det betyder meget for os at få klarlagt nogle af de ting, som jeg nævnte i min tale, før vi tager endelig stilling.
Karina Adsbøl (DF), 2016-01-19:
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at høre Alternativets ordfører: Hvilke løsningsforslag tænker Alternativet kunne være relevante for at løse de udfordringer, vi står med på handicapområdet, men også på hele socialområdet, bl.a. i forhold til de undersøgelser, vi har fået?
Jeg er bekendt med, at ordføreren også var med til en retssikkerhedskonference og lyttede til de udfordringer, der var blandt de deltagere, der var der.
Så måske Alternativets ordfører kunne oplyse lidt om, hvad Alternativets løsninger kunne være på området.
Torsten Gejl (ALT), 2016-01-19:
Nu er det en meget, meget stort ting at stå og løse her fra talerstolen.
Vi har i Alternativet et begreb, der hedder slow politics, og det betyder, at når sager bliver komplekse – og jeg synes, at man med sådan nogle beslutningsforslag her ofte prøver at finde en hurtig løsning på en lidt kompleks sag – vil vi gerne have lov til at tænke os lidt om.
Vi vil gerne have lov til at komme tættere på både takseringssystemet og andre ting i det her.
Og hvis man ikke skulle kunne det i den her sal og i det her hus, hvor skulle man så næsten gøre det?