runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan E. Jørgensen (V), 2015-05-21:
Tak for det.
Dansk Folkeparti har fremsat et beslutningsforslag om, at vi skal sikre os, at vi ikke længere er nødsaget til at give statsborgerskab til personer, som PET mistænker for at planlægge eller endog have udført terror.
Og det er et spørgsmål, der også interesserer os rigtig meget i Venstre; vi har deltaget i samråd med skiftende justitsministre, vi har stillet spørgsmål, vi har boret rigtig meget i sagen.
Og vi har fået det svar, at selv hvis en terrorist har begået en terrorhandling og pågældende er blevet dømt ved byretten, men har anket til landsretten – selv i sådan en situation – kan vi end ikke udsætte sagsbehandlingen og vente med at tildele den pågældende statsborgerskab, indtil det endeligt er fastslået i landsretten, at det altså var ham, som begik en terrorhandling.
Det er en meget, meget snæver tolkning af konventionen, som vi har meget vanskeligt ved at forstå kan være rigtig.
Og vi har haft drøftelser med bl.a. Institut for Menneskerettigheder og Amnesty, som deler vores undren.
Konventionen har efterhånden mange år på bagen.
Man kan udelukke folk fra statsborgerskab, hvis de enten har begået forbrydelser mod rigets sikkerhed, eller hvis de har begået andre strafbare handlinger, som de har fået en fængselsstraf på minimum 5 år for.
Men der er sket meget siden 1961, bl.a. er der jo sket det i rigtig mange lande, at det, der i 1961 gav 5 års fængsel, måske ikke længere giver 5 års fængsel.
Det er blevet afvist.
Det når justitsministeren nok ikke at gøre så meget ved inden valget, og derfor er det jo også forholdsvis let at komme med løfter, for der er jo i hvert fald en vis sandsynlighed for, at vi har en anden justitsminister efter valget, som så kan få lov til at indfri de løfter, som den nuværende justitsminister giver.
Vi kan ikke stemme for Dansk Folkepartis beslutningsforslag, selv om vi er helt enige i, at det er meget stødende, at vi er tvunget til at give statsborgerskab til de her personer.
Når Venstre ikke kan det, er det, fordi Venstre mener, at har vi tiltrådt en konvention, overholder vi naturligvis konventionen.
Vi må også acceptere, at det er de officielle fortolkninger, som kommer fra Justitsministeriet, som er dem, vi må rette os efter.
Men vi synes, det er rigtig, rigtig ærgerligt, at man nu har spildt 4 år, hvor man ikke har rejst spørgsmålet over for sine kolleger, på trods af at vi altså har en justitsminister her i dag, der siger, at den nuværende tilstand er dybt problematisk.
Altså, det er dybt problematisk, men man vil ikke gøre noget ved det, og det synes vi er rigtig ærgerligt.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2015-05-21:
Jamen det er jo dejligt, at man er glad for socialøkonomiske virksomheder.
Jeg siger bare, at det ikke er højrefløjen, der har båret den tankegang frem, og det var ikke en del af det forslag til vedtagelse om en handlingsplan, som man fremsatte her i Folketingssalen.
Marlene Borst Hansen (RV), 2015-05-21:
I lighed med dagens tidligere debat er den radikale linje også i det her spørgsmål stadig helt klar.
Radikale Venstre synes stadig, at konventionen er aktuel og relevant, og vi kan derfor ikke støtte Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Mette Bock (LA), 2015-05-21:
I Liberal Alliance støtter vi i Dansk Folkepartis beslutningsforslag om, at regeringen skal optage forhandlinger med de øvrige medlemsstater i politisamarbejdet Europol, med henblik på at Danmark får en parallelaftale om fortsat dansk deltagelse i Europol.
Jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at hele diskussionen om retsforbeholdet fra de såkaldt EU-positive eller EU-konstruktive partiers side nu bliver hægtet op på spørgsmålet om medlemskab af Europol.
Jeg har ikke hørt et eneste dansk parti eller en eneste dansk politiker sige, at Europol-samarbejdet er noget, man ønsker at stå uden for; alle ønsker, at vi skal være med i Europol.
Jeg er også rystet over at høre, at Socialdemokratiets ordfører i dag siger, at man ikke har nogen som helst form for plan B, hvis det skulle vise sig, at folkeafstemningen resulterer i et nej.
Det er under alle omstændigheder et udtryk for magtarrogance, når man ikke for længst har indledt forhandlingerne om sonderingerne af muligheden for, at Danmark fortsat kan være en del af Europol, selv om vi opretholder vores retsforbehold.
Det er jo fuldstændig korrekt, at først skal Kommissionen sige ja til, at Danmark fortsætter, så skal alle de øvrige lande sige ja, og så skal Parlamentet sige ja.
Det er ikke inden for grænserne af min fantasi at forestille mig, at man skulle sige nej til, at Danmark får en parallelaftale i forhold til Europol.
Hvilken interesse skulle noget som helst land i Europa have i, at der er en lillebitte halvø plus småøer, som hedder Danmark, som ikke er med i Europol, mens de andre har et glimrende samarbejde, som Danmark i øvrigt har været en aktiv deltager i igennem rigtig mange år?
Det er ikke i orden, at man, punkt 1, lukker øjnene for, at de her sonderinger skulle have været indledt for længst, og at man, punkt 2, ikke engang har en plan B for, hvad der skulle ske, hvis det bliver et nej, og det har jeg en klar forventning om at det bliver.
For netop det her spørgsmål om retsforholdet er et eksempel på, at vi herinde i Folketinget lever i en osteklokke uden fornøden fornemmelse for, hvad det er, der rører sig ude i befolkningen.
Så jeg vil kraftigt opfordre til, at man gør det, der står i beslutningsforslaget, som vi diskuterer her i dag, nemlig at regeringen indleder forhandlinger.
Og hvis ikke man vil det, så må man dog i det mindste opfordre de såkaldt EU-konstruktive partier til at have en plan B, hvis det skulle blive et nej ved folkeafstemningen.
Lars Barfoed (KF), 2015-05-21:
Vi har også klart sagt i den aftale, vi har indgået, hvad det er for nogle retsakter af dem, der allerede er gennemført, som vi vil være med på i fremtiden, og hvilke vi ikke vil være med på, og vi har klart og tydeligt sagt, at det om udlændingepolitikken vil vi ikke være med til.
Det er den faste ramme for dansk europapolitik, når det gælder det retlige område, som et bredt flertal står bag, og som vi nu skal søge befolkningens tilslutning til.
I den situation ville det da være helt absurd, hvis vi besluttede os til, at nu vil vi indlede forhandlinger med EU om noget helt andet end det, som det store flertal her i Parlamentet, i Folketinget, ønsker, og som regeringen ønsker – og som regeringen ønsker, uanset hvilken regering, tror jeg nok jeg kan rolig sige, vi får efter et valg.
Vi skal naturligvis ikke bede hele vores Justitsministerium og embedsmænd i EU om at sætte store ressourcer til side til at begynde store forhandlinger om en parallelaftale om Europol, når vi har besluttet os til, at det er noget helt andet, vi vil, nemlig at vi vil ændre retsforbeholdet til en tilvalgsordning.
Må jeg også sige om det her med at lave en parallelaftale: Helt bortset fra den store usikkerhed om, hvorvidt det kan lade sig gøre eller ikke kan lade sig gøre, er det i hvert fald i den grad at tilsidesætte nationale danske interesser at gå efter en parallelaftale.
En parallelaftale vil jo betyde, at vi bare kan sidde på sidelinjen og acceptere det, de andre finder ud af om udviklingen af politisamarbejdet i fremtiden.
Danmark har ingen indflydelse på det i den situation.
Med det, som vi har lagt op til med en tilvalgsordning, hvor vi er med fuldstændig på lige fod med de andre lande, er vi også med til at have indflydelse på udviklingen af de regler, der skal gælde for Europol i fremtiden.
For med det nye regelsæt, der nu bliver for Europol, får vi selvfølgelig et grundlag for fremtiden.
Men vi ved jo alle sammen, at der ikke er noget, der er evigt, i den forstand at når man laver regler, vil de jo også udvikle sig i fremtiden.
Der vil opstå nye udfordringer, når det gælder om at bekæmpe kriminalitet og skabe bedre politisamarbejde, og derfor kommer Europol også til at udvikle sig.
Det skal Danmark da have indflydelse på.
Vi skal ikke stå ved siden af og kigge på, hvad de andre beslutter sig til.
Så jeg synes, der er flere tungtvejende grunde til, at vi afviser det her beslutningsforslag og koncentrerer os om den politik, der er tilrettelagt af et flertal i Folketinget, og søger befolkningens tilslutning til det.
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Tak for det.
Mit spørgsmål til hr. Lars Barfoed går på det samme, som jeg har spurgt alle andre EU-positive partiers ordførere om, nemlig om hr. Lars Barfoed kan give en garanti for, at Det Konservative Folkeparti aldrig vil forlade den aftale, hvor man i øvrigt har lagt en opsigelsesmulighed ind.
Det er for at være helt sikker på, at det, Det Konservative Folkeparti siger i aftalen – nemlig at man kun vil være med i det retspolitiske, men aldrig nogen sinde sige ja til noget med asylog flygtningepolitik – holder stik i al evighed.
Lars Barfoed (KF), 2015-05-21:
Det kan jeg garantere for forstået på den måde, at det, vi har aftalt, står vi ved.
Og det, vi har aftalt, er, at udlændingepolitikken ikke er omfattet af den ordning, der nu skal gennemføres.
Så vi står fuldstændig fast på, at det skal der ikke røres ved; vi skal kunne føre en selvstændig politik og have selvstændige danske regler på det pågældende område.
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Det er jo altid betryggende.
Når jeg spørger, er det også, fordi der ligger i den her aftale, at man har en mulighed for at opsige aftalen.
Det ligger jo i den, at den kan opsiges op til et folketingsvalg, og det undrer mig bare, når man er så skråsikker på, at man aldrig nogen sinde vil forlade den, at man så har givet den mulighed.
Men sådan er det jo.
Lars Barfoed (KF), 2015-05-21:
Jeg vil godt sige, at der jo ikke er nogen som helst lovgivningsområder, hvor vi kan stå her i det danske Folketing anno 2015 og garantere hinanden og alle mulige andre at det aldrig nogen sinde, selv om 50 år, bliver anderledes.
Det er der jo ingen af os der kan.
Men vi kan garantere én ting, og det er, at da vi lever i et demokrati, hvor det er befolkningen, der vælger medlemmerne af Folketinget, vil det derfor være sådan, at det altid i sidste ende vil være befolkningen, som kommer til at tage stilling til, om det er en klog beslutning eller ej, hvis man ændrer på grundlaget for den aftale, der er indgået.
Mette Bock (LA), 2015-05-21:
Altså, det er jo sådan det klassiske argument, der bliver trukket frem: at det er bedre at sidde med ved bordet end ikke at sidde med ved bordet, fordi man så har større indflydelse.
Men er der noget i den måde, Europol-samarbejdet har udviklet sig på de sidste rigtig mange år, som gør, at Lars Barfoed har tænkt, at det virkelig er ærgerligt, at Danmark ikke sidder med ved bordet, for så havde man gjort det på en anden måde?
Lars Barfoed (KF), 2015-05-21:
Nu er det jo sådan, at vi er med i Europol-samarbejdet og på den måde har kunnet påvirke tingenes gang, indtil nu.
Så vi er tilfredse med Europol-samarbejdet, som det er.
Så synes jeg da i øvrigt ikke, der er noget galt i, at det er et klassisk argument.
Klassiske argumenter er jo blevet klassiske, fordi de holder ved og viser sig solide og gode over tid.
Og argumentet om, at det er godt at sidde med ved bordet, og at det tjener danske nationale interesser at have indflydelse på tingene i stedet for at stå udenfor og se, hvad de andre beslutter sig til, holder nu stik – også i fremtiden.
Mette Bock (LA), 2015-05-21:
[Lydudfald]
… vide, hvorfor vi så ikke også kan være med omkring integrations- og asylpolitikken?
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Det er jo bl.a., fordi Europol-samarbejdet udelukker, at Danmark kan have forbindelsesofficerer direkte i Polen eller Ukraine og andre østeuropæiske lande, så man har forbindelsesofficerer, hvor det skal gå igennem Europol.
Det er jo en del af den aftale, og nu sidder ordføreren og ryster på hovedet, og så må vi battle den bagefter.
Ikke desto mindre vil jeg sige, at jeg synes, at samarbejdet er vigtigt, og lige præcis den her lille diskussion, vi har lige nu, viser jo, at vi er ved at nærme os det, der er nerven i det, det, vi burde diskutere: Hvordan samarbejder vi internationalt, også politimyndighederne imellem?
Det, vi er bekymrede for i forhold til Europol, er jo ikke, at man taler med politimyndigheder i andre lande, tværtimod; det, vi er bekymrede for, er, at retssikkerheden ikke i er orden.
Det troede jeg sådan set også burde være en kernebekymring for et liberalt parti som Venstre.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2015-05-21:
Nej, det er jo ganske rigtigt; man har da gudskelov også samarbejdet tidligere, og det er derfor, man efterhånden er kommet frem til, at det her formentlig er den bedste måde at gøre det på, for der har man et formaliseret system at gøre det med i stedet for at opfinde den dybe tallerken hver gang.
Jeg må sige, at jeg synes, det er relativt mærkeligt, at man gerne vil have et operationelt samarbejde med Europol, men at man ikke vil være med.
Som hr. Lars Barfoed sagde det før, vil man gerne samarbejde om noget, man ikke bryder sig om, men man vil ikke være en del af det og påvirke den retning, det går i, og det undrer mig mildest talt.
Men for at bruge eksemplet fra Norge, som ordføreren også bruger, hvor man har forbindelsesofficerer udstationeret rundtomkring, vil jeg gerne spørge: Hvorfor ikke udnytte den platform, der allerede findes?
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Bare for at forstå det rigtigt: Hvis det stod til SF, var retsforbeholdet helt væk, og så afgav vi også suverænitet på alle de her områder.
Så vil jeg faktisk lige rette noget, før vi går videre, og sige, at det, jeg siger, er fuldstændig rigtigt.
Altså, nu har jeg opremset direktiver – offerdirektivet, retshjælpsdirektivet, direktivet om tolkebistand, direktivet om information i straffesager, direktivet om ret til advokatbistand – og de er alle sammen ikke med.
De er ikke med.
Så jeg behøver ikke nogen studiekreds, det er okay; jeg kan godt selv læse.
Mit spørgsmål er: Hvis det stod til SF, ville vi så afskaffe retsforbeholdet helt og holdent og fuldstændigt afgive suveræniteten på hele tallerkenen?
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-21:
Jamen det er jo et fuldstændig absurd spørgsmål.
Altså, vi har jo ikke flertallet.
Vi vil gerne have flertallet, og hvis vi havde det, skulle jeg gerne svare på det.
Men det er ikke sikkert, at vi vil det.
Vi vil nok have flere ting med, men det er da helt uinteressant, for der er jo en vetoret, der er bundet ind i det her.
Og de store partier her i Folketinget vil insistere på – det kan jeg garantere for – at de der ting, som vi måske godt ville have med, ikke kommer med.
Sådan er livet altså, vil jeg sige til fru Pernille Skipper.
Lars Barfoed (KF), 2015-05-21:
Tak for det.
Jeg kan forstå på fru Pernille Skipper, at Enhedslisten har den, man kan sige lidt besynderlige tilgang til det her, at man nu støtter en parallelaftale, eller i hvert fald at vi indleder forhandlinger om en parallelaftale, men man siger på forhånd, at man formentlig vil være imod aftalen, når det kommer til stykket, fordi man er bekymret, må jeg forstå, for Europols udvikling.
Den bekymring deler jeg slet ikke.
Men er fru Pernille Skipper ikke enig i, at hvis man er bekymret, er det bedre at være med i Europol-samarbejdet end blot at stå uden for det i en parallelaftale og se til, hvad de andre beslutter?
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Så det der sid med ved bordet-argument holder altså ikke.
Når det så er sagt, er der altså derudover lande i Europa, der faktisk fungerer og ikke er oversvømmet af kriminelle og i øvrigt samarbejder med Europol, selv om de slet ikke er medlemmer af EU.
Så det der med at tegne et skræmmebillede af, at vi slet ikke kan være med og det bliver helt forfærdeligt, også hvis det er en del af en parallelaftale, hopper jeg altså ikke på.
Derudover var hr. Lars Barfoed meget præcis i sin gengivelse af Enhedslistens holdning, for så vidt angår det her beslutningsforslag.
Vi er kritiske over for Europol.
Vi ville formentlig ikke stemme for det i sidste ende.
Men vi mener altså, at det, at man ikke går i gang med at arbejde for en parallelaftale, er et forsøg på at snyde befolkningen, så den stemmer for en afskaffelse af et retsforbehold, som i øvrigt omhandler meget, meget andet end bare Europol.
Lars Barfoed (KF), 2015-05-21:
Nu kan man jo ikke forestille sig, at det Europol, vi tilslutter os på den ene eller den anden måde, er et Europol, som har nået sit endelige udviklingsstadie, for kriminaliteten udvikler sig hele tiden, politisamarbejdet ser hele tiden nye muligheder, og derfor skal vi selvfølgelig udvikle Europol-samarbejdet dynamisk for at bekæmpe kriminalitet, især grænseoverskridende kriminalitet.
Og der er det så, at når vi er med ved bordet, har vi indflydelse på den fortsatte udvikling af Europol, efter vi kom med.
Har vi en parallelaftale, ja, så kan vi bare se til, at de andre udvikler det, og må så tilpasse os det.
Det er jo en kæmpe forskel.
Så hvis man er bekymret for udviklingen i Europol, hvad jeg ikke er, men som fru Pernille Skipper er, skulle man jo ønske sig, at vi var med og fik indflydelse i stedet for bare at stå uden for og kigge på.
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Det, hr. Lars Barfoed kalder at være med ved bordet, betyder jo, at man skal æde slutresultatet – hvis vi bliver i noget med mad som hr. Jakob Ellemann-Jensen, der startede med buffeterne – lige meget hvad slutresultatet end er.
Det er netop sådan indrettet, at hvis man gerne vil være med i forhandlingerne, skal man sige ja på forhånd, lige meget hvad de ender med.
Så nej, jeg mener ikke, at det er en løsning på bekymringerne om Europol.
Det vil jeg stærkt fraråde at man gør.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2015-05-21:
Tak for det, og tak til fru Pernille Skipper for talen.
Det var ikke på grund af buffetreferencerne – vi skal ikke lægge sådan en debat her lige efter frokost, tror jeg –
men det var på grund af det her med, at Enhedslisten gerne vil have sådan et internationalt samarbejde med politi fra andre lande, men det må bare ikke være Europol.
Hvad er det så egentlig man har forestillet sig?
Hvor skal man så samarbejde og i hvilket regi?
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Man har haft det, der hed Østersøsamarbejdet, hvor man bl.a. samarbejdede om bekæmpelse af menneskehandel, både for så vidt angår politiindsats, men også gadeplansarbejde og identifikation af menneskehandel var en del af det samarbejde.
Vi har også eksempler på, hvordan Norge, som jo har et operationelt samarbejde med Europol og derfor ikke er udelukket fra andre former for samarbejde, har betjente siddende i nogle af de østeuropæiske lande, altså forbindelsesofficerer, som man kalder det, til at samarbejde om konkrete menneskehandelssager.
Det er bare for at give et eksempel på, at man jo faktisk godt kan have internationalt samarbejde, uden at det lige præcis skal være i Europol.
Det er jo heller ikke sådan, at tanken om, at man samarbejder politimyndigheder imellem på tværs af grænser, for første gang opstod, da Europol opstod.
Lars Barfoed (KF), 2015-05-21:
Det skal vi ikke, for der ser vi ikke nogen interesse i at Danmark er med.
Vi vil gerne kunne have vores egen selvstændige lovgivning på det område, og derfor står vi uden for det område, mens vi mener, at vi skal være med i Europol-samarbejdet.
Og derfor synes vi Konservative ikke, at vi blot skal være med på den måde, at vi har en parallelaftale; vi skal være med, sådan at vi også har indflydelse på det.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2015-05-21:
Jeg ville bare gerne have, om ordføreren kunne uddybe det allersidste, nemlig at man fuldt ud ligesom kan garantere, at der ikke er nogen retssikkerhedsmæssige problemer overhovedet i lovforslaget.
For det her forslag er jo et meget dilemmafyldt forslag, hvor argumentet for handler om sikkerhed,
mens argumenterne imod, synes jeg i hvert fald, handler om retssikkerhed.
Vil ordføreren ikke medgive det?
Trine Bramsen (S), 2015-05-21:
Det er jo rigtigt, at når vi diskuterer nye redskaber og kompetencer til politiet, er det konstant en balance mellem på den ene side at sikre borgernes retssikkerhed, men på den anden side at give politiet nogle beføjelser og redskaber, som sikrer tryghed for danskerne, altså hvor det er sikkerheden, der er i højsædet.
Og det vil sige, at det altså også er aftalt, hvad man ikke må bruge oplysningerne til.
Derfor mener jeg, at vi fuldt ud kan stå inde for retssikkerheden på det her område.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2015-05-21:
I den bedste af alle verdener bliver oplysninger jo så kun brugt til det, de må bruges til, og så er der ikke nogen problemer.
Jeg synes, der er et problem, i forhold til at selvfølgelig skal vi gå efter dem, som vi mistænker for terror, og dem, der er de potentielle terrorister.
Og for min skyld kan vi overvåge dem fra morgen til aften og fra væg til væg.
Men jeg synes, det bliver problematisk, når man går ind og laver masseovervågning af hele den danske befolkning, som man gør her, og ikke alene tager det fra flyselskaber, men også over til skattevæsenet og derfra videre efter en fuldstændig fiskemetode til efterretningstjenesten.
Dermed er det jo allerede delt en række gange, og det skaber da nogle retssikkerhedsmæssige bekymringer om ikke andet, som jeg ikke rigtig synes ordføreren forholder sig til.
Trine Bramsen (S), 2015-05-21:
Jeg synes jo netop, jeg prøvede at adressere de retssikkerhedsmæssige bekymringer i min tale, både med at påpege, hvad det er, der står i lovforslaget – og der står klart, hvad de oplysninger må anvendes til – og med den anden del af det, der handler om, at vi netop har oprettet et tilsyn med vores efterretningstjenester, som selvfølgelig også har til opgave at kontrollere, at oplysningerne ikke bruges til noget, som ikke var hensigten, og som vi ikke har givet mandat til her i Folketinget.
Men jeg medgiver, at vi altid, når vi indfører sådan nogle redskaber til politiet, skal have en god og solid drøftelse.
Derfor vil jeg også kvittere for Liberal Alliances ordførers spørgsmål.
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Jeg undrer mig en lille smule over, hvorfor det ikke er nok med den adgang, der er i retsplejeloven i dag, hvor PET jo på en begrundet mistanke om en person for at have begået eller for at ville begå noget kriminelt kan gå til domstolene, få en retskendelse og gå hen og få oplysningerne fra flyselskaberne eller, hvis man har meget travlt, starte med at få oplysningerne og så bede om lov efterfølgende hos domstolene.
Trine Bramsen (S), 2015-05-21:
Det er jo sådan set, fordi vi synes, det står fuldstændig entydigt og klart i det her lovforslag, hvad man må bruge oplysningerne til, og fordi vi har en anden kontrolmekanisme, nemlig vores tilsyn, der kontrollerer, at oplysningerne kun bliver brugt til det, som vi har givet mandat til her i Folketinget.
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Jeg spurgte, hvorfor den adgang, der er i dag i retsplejeloven, ikke er god nok.
Så kan jeg prøve på at svare på fru Trine Bramsens vegne, for det, der står i bemærkningerne i lovforslaget, er bl.a., at man gerne vil indhente oplysninger sådan om generelle rejsemønstre.
Ole Hækkerup (S), 2015-05-21:
Tak, hr. formand, og tak for ordet.
Man må jo sige, at det her beslutningsforslag i virkeligheden ligger i forlængelse af noget af det, som vi allerede netop har diskuteret under forespørgselsdebatten.
Det er jo rigtigt, at der ligger en problemstilling omkring det her med – som det i øvrigt også fremgik af den forrige debat – at det kan ske, at der er en person, som kan vurderes til muligvis at være til fare for rigets sikkerhed, hvor man så efter statsløsekonventionen alligevel kan blive tvunget til at give dansk statsborgerskab.
Det er jo ikke det samme, som at alle dem, der får dansk statsborgerskab i overensstemmelse med statsløsekonventionen, er i kategori med dem, som er vurderet til at være til fare.
Når Socialdemokraterne ikke kan støtte det her forslag, ligger det i virkeligheden i forlængelse af den argumentation, som også hr. Jan E. Jørgensen brugte, nemlig at vi har tiltrådt konventionen.
Det betyder, at vi som retssamfund er nødt til også at leve op til konventionen.
På den baggrund kan vi ikke støtte forslaget.
Mai Mercado (KF), 2015-05-21:
Fru Trine Bramsen siger, at det er særlige ruter, som terroristerne bruger.
Altså, som jeg har forstået lovforslaget, er det jo de danske ruter ud fra Danmark, som man kan få adgang til.
Og der er vel ikke mange ruter, som går direkte fra Danmark og ned til de steder, hvor man gerne vil lave de her kontroller?