Morten Østergaard (RV), 2010-12-03:
Vi savner jo på mange måder Liberal Alliance i debatten, bl.a. fordi det jo også for dem har været en vigtig sag, men de er tilsyneladende for travlt optaget til at deltage i debatten her i Folketingssalen i dag.
Jeg tillader mig dog at tro, at hvis de havde været her, var det måske lykkedes at finde nogle, der syntes, at forslaget burde nyde fremme.
Selv om jeg skal takke for debatten, må jeg jo sige, at det var lidt småt med opbakning.
Men jeg vil alligevel gerne forsøge at beskrive, hvorfor vi synes, at det her er så afgørende.
Først må man jo se på baggrunden for forslaget.
Det skyldes efter vores bedste overbevisning ene og alene en lille fejl i Skattekommissionens betænkning, som altså fejlagtigt angav, at man havde et sådant system som det, regeringen nu har indført sammen med Dansk Folkeparti i Danmark, i Sverige.
Og det er ikke tilfældet.
I Sverige beskatter man ikke unoterede aktier i porteføljeselskaber på den måde, som vi nu har valgt at gøre i Danmark.
Det var en fejl, og det indgik så som et finansieringselement i regeringens skattereform, og der er jeg sådan set meget enig med den konservative erhvervsordfører, som i skrift og tale – og i hvert fald på skrift i det, jeg har her i Fredericia Dagblad – fredag den 27. august så manende sagde, og jeg citerer: Det står allerede nu meget klart, at iværksætterskatten aldrig burde have været indført.
Citat slut.
Jeg synes, det er en meget, meget præcis beskrivelse fra den konservative erhvervsordfører, men det er jo ikke kun på regeringspartiernes bænke, at man har ytret kritik, nej, selv om vi ikke kunne formå skatteministeren til at anerkende, at der var et problem i foråret, så gik det jo langt bedre, da vi derefter havde samråd med økonomi- og erhvervsministeren, hvor man havde et mere erhvervs- og vækstorienteret blik for problemstillingen.
Det havde vi ved udgangen af august, men allerede inden da var økonomi- og erhvervsministeren ude med en melding den 11. august, hvori han sagde: Jeg vil se på, om der er åbninger, eller om der er ting, der kan gøres, så vi ikke længere har det, vi i dag kalder en iværksætterskat.
Og efter samrådet den 31. august var han meget klar i mælet om, at man ville give det højeste prioritet at komme af med iværksætterskatten.
Så det, man vel kan sige, er, at der i hvert fald i borgerlige politiske kredse er enighed om, at det her får katastrofale følger for investeringer i nye danske virksomheder.
Jeg har i almindelighed som erhvervsordfører for Det Radikale Venstre en god dialog med mange dele af dansk erhvervsliv, men må jo alligevel sige, at det har været overraskende for mig at se, hvor intens dialogen er blevet om netop det her forslag, altså i form af henvendelser fra folk – både iværksættere og investorer – der siger, at det her er et gigantisk skud i egen fod.
For lige nu er det jo sådan, at hvis man er dansk business angel, som det hedder, altså har tjent penge på at opbygge en virksomhed og nu har et investeringsselskab, hvor man investerer i andres gode ideer, kan det i dag bedre betale sig at gøre det i snart sagt et hvilket som helst andet EU-land.
Hverken Sverige eller Norge har de her regler, og det er langt gunstigere at bosætte sig i London og investere der.
Og mange af de lande har sågar regler, hvor man, hvis man investerer uden for landets grænser, altså hvis man f.eks. gør sine investeringer i Danmark fra et andet land, også er fritaget fra beskatning.
Derfor tegner det jo et underligt billede, når man den ene dag kan høre regeringen ved møder i Vækstforum og andre steder tale om, at Danmark er udfordret af udsigten til lav vækst, og så den anden dag skal se, at regeringen stædigt fastholder en skat, der med kirurgisk præcision går ind og hæmmer der, hvor vi har brug for at væksten skal komme fra, nemlig fra nye virksomheder, der skyder op, skaber arbejdspladser og eksport og dermed også bidrager til vores hensygnende BNP.
Og det er altså det, som er udfordringen med iværksætterskatten.
Så har der været fokus på, om 600 mio. kr. nu er stort eller småt i en finanslovsammenhæng.
Vi har finansieret det i vores finanslovforslag.
Men det, jeg synes er centralt at holde sig for øje, er, hvad det samfundsøkonomiske perspektiv er.
Hr. Mikkel Dencker var jo inde på, at man har lavet en lappeløsning til 70 mio. kr., som så altså er egentlig statsstøtte og nu skal notificeres.
Jeg vil stadig væk fastholde, at det virker mere som statsstøtte til advokater og revisorer end som statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, for bare det, der er lagt frem nu, virker så knudret og uigennemskueligt, at det kommer til at kræve, at iværksætterne ikke bruger deres krudt på at få deres nye idé bragt til markedet, men i stedet for på at købe sig bistand til, hvordan de kan få tilrettelagt tingene, så de kan tiltrække investeringer.
Men de 70 mio. kr. er jo bare et udtryk for, vil jeg sige til hr. Mikkel Dencker, at man ikke har løst problemet, for det er jo så beskeden en del af det provenu, man forventede at der ville komme, men som ingen af dem, der er i branchen, tror på nogen sinde vil materialisere sig.
For antagelsen er jo, at det har en meget lille adfærdspåvirkende effekt, og at folk vil investere, som de altid har gjort, og at der derfor vil komme et provenu.
Men hvis det går, som De Konservative har erkendt, som økonomi- og erhvervsministeren har erkendt, og som man bredt i branchen er enige om, så kommer det provenu jo aldrig ind, fordi investeringerne forsvinder eller bliver kanaliseret væk fra små virksomheder, hvor man køber sig en lille ejerandel, over i andre ting, som er mere begunstigede, f.eks. fast ejendom.
Derfor synes jeg selvfølgelig, det er positivt, at skatteministeren er kommet fra en blank afvisning af, at der overhovedet er et problem, til i det mindste at have erkendt, at der er et problem, og så have lavet en løsning, som vel bedst kan betegnes som et plaster på et åbent benbrud, men som trods alt på en eller anden måde rummer en eller en form for problemerkendelse.
Jeg har så spurgt – jeg spurgte i samrådet i foråret, og man skulle tro, at skatteministeren havde haft tid til at tænke over det, han lovede i hvert fald at analysere det – om der findes andre lande, der har en model som den, vi havde før finanslovordningen her.
Jeg har også spurgt i dag, og der er ikke nogen, der har kunnet pege på et andet land, hvor man har valgt målrettet at gå ind og ramme investeringer i små og mellemstore virksomheder, som man har gjort det her.
Vi kan i hvert fald ikke se, at der, når man kigger rundt på vores nærmeste lande, er nogen, der har noget, der minder om det.
Jeg føler mig næsten på helt sikker grund, når jeg siger, at der i hvert fald ikke er nogen, der har den ordning, man nu påtænker at lave, hvor man altså skal i gang med statsstøttereglerne for at finde ud af at kanalisere 70 mio. kr. tilbage som kompensation for noget, man i forvejen mente ville give 600 mio. kr. ind i statskassen.
Som sagt kan det jo være, at det glæder Forenede Danske Revisorer og advokatbranchen, men i det store hele løser det ikke den udfordring, som er ridset op, og som er anerkendt også af regeringen.
Hvad er det så for et billede, det tegner af den borgerlige skattepolitik i dag?
Ja, jeg havde selvfølgelig håbet at kunne få lejlighed til at diskutere det med den konservative erhvervsordfører, der har talt om de katastrofale følger, eller for den sags skyld med den konservative skatteordfører, som jo ofte taler om, at der højst skal være 50 pct. beskatning af den sidste krone.
Nogle partier taler om højst 40 pct.
For dem har man jo valgt at lave nogle regler, efter hvilke man helt målrettet går ind og laver en samlet beskatning, hvor den effektive beskatning kommer til at ligge på over 67 pct.
Jeg forstår ikke, hvorfor man laver en skattereform og så ser sig sure på mennesker, der har tjent penge.
Man ser sig sure på mennesker, der har tjent penge, og i stedet for at trække dem ud til personligt forbrug har valgt at beholde dem i et investeringsselskab for at kunne investere i andre menneskers nye ideer.
Så siger man: I skal betale allermest skat af alle!
Havde I bare taget pengene ud og brugt dem på nye biler eller swimmingpools, var I sluppet billigere i skat end nu, hvor I vælger at beholde dem i et investeringsselskab og investere dem i andre virksomheder.
Jeg kan godt forstå, at det ser skralt ud med væksten i Danmark, hvis det er den tankegang, der driver den borgerlige erhvervspolitik.
Så kan jeg godt forstå, at vi står på kanten af en lavvækstfælde, og jeg kan godt forstå, at erhvervslivet ryster på hovedet af en regering, der laver et finanslovforlig, der primært handler om udlændingepolitik og ikke har andet bidrag end det her beskedne om muligheder for at skabe ny vækst i Danmark.
Den radikale skattepolitik er helt anderledes indrettet.
Vi ønsker at øge beskatningen af det, vi ikke bryder os om.
Det er forurening og overforbrug.
Til gengæld vil vi gerne lempe indkomstbeskatningen, og vi vil også gerne sørge for, at der er risikovillig kapital, og derfor vil vi ikke lave unikke danske ordninger for folk, der investerer via et investeringsselskab.
For vi ved og anerkender, at vi er i et indre marked, hvor kapitalen bevæger sig frit, og hvor investeringerne derfor også vil bevæge sig frit.
Ideerne kender som bekendt ingen grænser, og det betyder selvfølgelig, at hvis man sidder med penge på lommen, så investerer man dér, hvor det er mest attraktivt.
Jeg tror, at man er en del af det nationale selvbedrag om, hvor fantastiske vi er, hvis man ikke tror, at der også findes gode ideer at investere i i både Sverige, Norge og andre lande, der har de her ting.
Jeg synes, det er besynderligt at opleve en borgerlig regering, der har besluttet sig for at se sig sure på en gruppe mennesker, som måske havde svaret på nogle af de udfordringer, vi står over for, ved at investere i nogle af de her små selskaber, og synes, det er bedre, at de flytter til London og bosætter sig der og investerer i nogle af de nye virksomheder der.
Derfor håber jeg, at vi på et tidspunkt – det er jo en lang erkendelsesmæssig rejse, skatteministeren har været på – fortsat kan have den her debat og belyse, at det her ikke er nogen samfundsøkonomisk god ordning, og derfor burde iværksætterskatten afskaffes helt og vores regler bringes på linje med vores nabolandes.