runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2009-11-12:
Først skal jeg bare lige høre, om ordføreren for Dansk Folkeparti er enig med mig i, at det ikke kun er unge, der er med i banderne – det er desværre også voksne, endda voksne, der er kommet et stykke op i årene, som er med.
Så der skal en række forskellige tiltag til, hvis vi skal gøre noget ved det her problem.
Så nævnte ordføreren, at det er mange forskellige myndigheder, der skal gøre noget.
Det er jeg jo enig i, og derfor vil jeg gerne høre, om ordføreren ikke mener, at det er en rigtig god idé, at de myndigheder sætter sig sammen, at man laver en samlet plan for indsatsen, og at man også skal se på, at man ikke gør noget andet, der samtidig modvirker det, man egentlig gerne vil.
Det hjælper jo ikke noget, at vi laver et socialt projekt med den ene hånd, hvis vi så skærer i fritids- og ungdomstilbudene med den anden hånd.
Derfor vil jeg gerne spørge om følgende: Ordføreren lover, at hvis politiet kommer og beder om noget, vil de få det.
Hvad, hvis det er andre myndigheder, der kommer og siger, at de har brug for noget for at kunne sikre, at de laver en ordentlig indsats, vil Dansk Folkeparti så også hjælpe dem med det?
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-11-12:
Jeg kan starte med det sidste og sige: Jo, politiet var egentligt bare et eksempel.
Hvis det nu skulle være SKAT eller andre organisationer, der får brug for nogle værktøjer til at bekæmpe bandekriminaliteten, så er vi også klar til at kigge på det, hvis de henvender sig om det.
Man ser det typisk inden for rockergrupperne, hvor det faktisk er de ældre medlemmer, som er de styrende bagved, som får de unge til at lave det hårde arbejde, altså det hårde kriminelle arbejde, for at de senere så måske kan stige i graderne og igen få de yngre til at lave den kriminelle del.
På samme måde gælder det banderådene, hvor de forskellige organisationer kan sætte sig sammen og finde ud af, hvordan vi får det her bekæmpet på bedst mulig vis.
Line Barfod (EL), 2009-11-12:
Jeg skal bare forstå det rigtigt: Hvis sociale myndigheder, institutioner og organisationer kommer og siger, at de har brug for nogle flere ressourcer til at lave nogle særlige tiltag, så er det noget, Dansk Folkeparti vil se lige så velvilligt på, som når det er politiet, der kommer og beder om det?
Det var det ene spørgsmål, det andet er:
Ordføreren siger, at der jo er nedsat et tværministerielt udvalg.
Derfor: Vil Dansk Folkeparti være med til at sige, at der altså er brug for, at man snakker sammen, så man ikke risikerer at modvirke hinanden?
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-11-12:
Jeg kan i hvert fald starte med at sige, at jeg ikke tror, at det her spørgsmål nødvendigvis kun handler om ressourcer.
Jeg tænker mere på, om det er nogle værktøjer, de mangler.
Altså, hvis de sociale myndigheder i kommunerne f.eks. mangler nogle værktøjer til at kunne gribe tidligere ind for at undgå rekruttering til de her bander, er vi klar til at kigge på det, hvis de henvender sig med nogle gode ideer til, hvordan man kan stoppe det her.
Jeg tror egentlig også, at der kunne være en økonomisk fordel i – hvis vi nu lige udelukkende snakker om kommunerne – at få stoppet de unge så tidligt som muligt.
Så der kan også godt være et økonomisk incitament for dem til at gribe så tidligt ind som muligt.
Jeg tror ikke, det nødvendigvis altid er det rent pengemæssige ressourcespørgsmål, vi skal kigge på.
Jeg tænker mest på de værktøjer, de mangler; dem vil vi meget gerne hjælpe dem med at få.
Karen Hækkerup (S), 2009-11-12:
Nu ved vi jo alle sammen, at godt nok sidder De Konservative i ministerbilerne, men det er Dansk Folkeparti, der har indflydelsen.
Det ser vi demonstreret gang på gang.
Og derfor er det måske også mere relevant, at jeg stiller det her spørgsmål til Dansk Folkeparti i stedet for ministeren, og spørgsmålet lyder simpelt hen: Hvorfor har man valgt ikke at give penge til kriminalforsorgen, når man ved, at kriminalforsorgen er i en situation, hvor fængslerne er fyldte og der ikke er plads til flere?
Vi ved, at vi er en situation, hvor belægningen er så høj, at folk, som man gerne vil have sat ind og varetægtsfængslet, må afvises ved døren, fordi der ikke er plads.
Hvorfor har Dansk Folkeparti ikke sørget for at sætte penge af til kriminalforsorgen?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-11-12:
Nu fortalte fru Karen Hækkerup jo tidligere, at inden for et stort parti må man gerne have mange meninger, og al respekt for det.
SF er jo også blevet et stort parti.
Men hvor mange meninger kan der være hos den samme ordfører, er jeg næsten nødt til at spørge.
Jeg sidder her med en artikel fra den 10. marts i år, hvor samme ordfører fra SF, som nu står på Folketingets talerstol, argumenterer ret kraftigt for, at man skal legalisere hash.
Der skal nedsættes en eller anden kommission, der så kan komme frem til et resultat.
Det lyder jo for mig, som om det her er sådan en diskussion, der i SF lige er kommet ind fra højre for et år eller to eller tre siden.
Sådan er det jo ikke.
Der er jo masser af erfaring med det her.
Jeg kan sådan set lave en kommission sammen med fru Karina Lorentzen, hvor vi kan finde ud af det her på ganske få dage eller timer, hvis det skal være nødvendigt.
SF må da have en holdning til det her spørgsmål.
Hvad mener partiet?
Mener partiet, at det placerer vi hos en kommission, for så er det lidt nemmere at lave sådan en fælles, lyserød aftale om, hvad man ikke mener?
Kim Andersen (V), 2009-11-12:
Jeg vil gerne sige rigtig mange tak til den socialdemokratiske ordfører for den store og omfattende og – jeg kunne næsten mærke det – hjertevarme ros og tak til regeringen for de initiativer, der er taget på det her område og særlig med finanslovaftalen, som er indgået her i nat.
Det er nemlig fuldstændig rigtigt, at der er helt markante og håndgribelige forbedringer og initiativer også i finanslovaftalen, og at der følger penge med.
I det hele taget må man sige, at regeringen virkelig lever op til sit ansvar på det her område; man følger virkelig op på egne målsætninger og visioner og er i den grad handlekraftig, saglig og seriøs i bestræbelserne på at begrænse kriminaliteten i vores samfund og sikre maksimal tryghed for borgerne.
Det er jo sådan for Kriminalforsorgens vedkommende, at vi er midt i en 4-års-periode, og det er også sådan, at både denne og den forrige 4-års-aftale for Kirminalforsorgen omfattede tilførsel til Kriminalforsorgen af betydelig flere ressourcer, end vi nogen sinde tidligere har set, således at Kriminalforsorgen i dag har flere pladser og bedre muligheder for at beskæftige og tilbyde uddannelse til de indsatte, end man så under SR-regeringen.
Karen Hækkerup (S), 2009-11-12:
Jeg vil gerne spørge om noget helt andet.
Først og fremmest vil jeg sige, at det jo er nogle gode aftaler om politi og domstole, der er blevet lavet i forbindelse med finansloven.
Det er nogle aftaler, som vi synes ser godt ud, og vi glæder os rigtig meget til, at de penge kommer ud at virke.
Det er nogle penge, som vi har ønsket os og kæmpet for i ganske lang tid.
Men der er også et men.
Endnu en gang – og jeg er rigtig ærgerlig over det –
har regeringen jo glemt Kriminalforsorgen.
Man har givet penge til politiet, man har givet penge til domstolene, men Kriminalforsorgen, som er der, hvor de dømte skal sidde, har ikke fået nogen penge.
De skal tværtimod spare 30 mio. kr. i 2010 og 30 mio. kr. ekstra i 2011.
Det er i alt, hvad der svarer til 100 stillinger.
Meldingen fra Kriminalforsorgen er lige nu, at belægningen i 22 af landets fængsler er på 100 pct.
Samlet set er der en belægningsprocent, som er over det maksimalt tilladte, og man oplever lige nu, at man afviser folk, fordi der ikke er plads til dem i fængslerne.
Hvorfor har regeringen ikke sørget for, at der også blev sat penge af til Kriminalforsorgen i de her finanslovforhandlinger?
Niels Sindal (S), 2009-11-12:
Med hensyn til det første spørgsmål om det folkelige, som jeg jo har hørt tidligere i dag, har jeg siddet og spekuleret lidt på, at vi jo i det nordiske samarbejde virkelig har store traditioner, bl.a. gennem foreningen Norden, for at arbejde på tværs af grænserne.
Jeg tror, det ligger helt naturligt i forlængelse af det nordiske samarbejde – både fra regeringens og fra Nordisk Råds side – at det, fru Line Barfod efterspørger, bliver en naturlig ting.
Med hensyn til fly og overvågning har vi jo i Grønlandsudvalget og i andre sammenhænge drøftet den om ikke manglende, men så, skal vi sige, ikke sufficiente overvågning, som der i øjeblikket er etableret i Nordatlanten.
Det er jo sådan, at Grønland er ganske stort fra den ene til den anden side.
Det er ganske langt, og vi skal også højere op, og vi skal til Island osv.
Det er vores ønske, at man får etableret nogle fly på baser i samarbejde med Island og Grønland og Norge, der kan overvåge området på fornuftig vis.
Jeg kan ikke snakke om flytyper – jeg kan godt høre, at det sådan ligger lidt i luften, men det mener jeg er lige tidligt nok.
Line Barfod (EL), 2009-11-12:
Det er mere for at høre, hvor Socialdemokraterne er henne.
For det er jo nogle ret store investeringer i fly.
Hvis man går ud nu og bruger 15 mia. kr. fra Danmarks side på nogle kampfly, som ikke kan bruges i Arktis, og så samtidig skal i gang med at investere et lignende milliardbeløb i nogle fly, der kan bruges i Arktis, burde man så ikke i stedet overveje, at de fly, som man skal ud og bruge 15 mia. kr. på, og som man træffer beslutning om næste år, skulle være nogle, der også kunne bruges i Arktis, og som man primært skulle kunne bruge til det, der er vores største opgave fra flyside, nemlig at sikre både miljø og søredning i det arktiske område, i stedet for at satse på nogle fly, som kan bruges til at kaste med bomber?
Niels Sindal (S), 2009-11-12:
For det første skal vi samle det, vi har: Hvad kan Norge stille med, hvad kan Danmark stille med, og hvad kan Island eventuelt bidrage med?
For det andet skal vi jo huske på, som ministeren også nævnte, at der er temmelig langt om på den anden side eller om til Island for den sags skyld, hvis man er på den forkerte side af Grønland.
Så derfor drejer det sig også om et samarbejde med USA's kystvagt og USA's overvågningssystemer.
Det er ikke noget, vi kan klare bare ved at købe isenkram nok.
Det er en meget, meget stor opgave.
Vi har jo drøftet sagen – jeg ved ikke, om fru Line Barfod var med, men jeg har jo haft fornøjelsen af at være på Grønnedal et par gange, og kommandøren deroppe siger jo helt klart, at det ikke er nok bare at anskaffe et antal fly, som skal placeres forskellige steder, for afstandene er så store, at man er nødt til at have et early warning-system både med Canada og USA og for den sags skyld også med Rusland.
Henrik Brodersen (DF), 2009-11-12:
Der er jo allerede sagt meget og også meget godt.
Rapporten, der er fremlagt, er let at læse og forstå.
Der er kommet mange ting med.
Det eneste, jeg måske savner lidt i det her, er en lille smule økonomi.
Der er ikke sat beløb på noget som helst, og det kan måske også være svært.
Men jeg vil tage et par punkter frem.
Luftovervågning over Island, der som tidligere sagt bliver foretaget af os sammen med Norge, efter at USA har forladt Island: Det er jo også noget, som vi laver i et samarbejde. Havovervågning i nordisk regi handler jo lige så meget om samkørsel af materiel og udstyr, men her synes jeg vi skal huske, at vi skal have USA, Canada og Rusland med også, for ser vi os omkring, ja, så ser vi, at der er nogle lande, der er med i NATO, og andre er det ikke.
Nogle er medlem af EU, nogle har meldt sig ud, og nogle er måske på vej ind.
Så hele det område her skal vi have fundet en løsning på.
Vi skal huske på, at isen smelter lige så hurtigt, som vi snakker, så det er ikke noget, vi sådan kan lade stå hen.
Herunder kommer hele snakken om katastrofehjælp i området.
Man kan måske forsøge sig med den lille detalje med at lave nogle regler om, at skibe skal sejle minimum to og to sammen, sådan at de netop kan hjælpe hinanden.
Altså, det er bare et forslag, men det er dernede i den detalje, at vi skal være, for vi skal tænke på, at de afstande, der er i Arktis, er så enorme, at selv om vi sender jagerfly derop, tager det alligevel tid at komme frem.
Og de har måske ikke mulighed for at redde et krydstogtskib, hvor der er op til 5.000 mennesker om bord.
Så skal vi også huske på, at der er mange andre end os, der har interesse i det arktiske.
Her tænker jeg på Japan og Kina, som jo har interesse i, at det bliver frit at sejle nordom.
De sparer 40 pct. på transporten, hver gang de skal sælge en Toyotabil i Sorø f.eks., og derfor er de om nogen interesseret i, at der bliver åbent.
Så det er en fælles opgave, og det gælder både hav-, luft-, militær- og satellitovervågning.
Om det så skal føre til en solidaritetserklæring, så alle punkter kommer med, ved jeg nu ikke, men vi skal i hvert fald finde ud af, hvor Danmark står i den her sag, set i lyset af at Grønland, Færøerne og Danmark er et rige.
De andre lande har deres områder.
Jeg kan bl.a. nævne, at Norge jo har Svalbard og Jan Mayen.
Derfor giver det mening at se, om ikke vi kan få samlet det, også med vores tidligere fjender i øst.
Her har vi en god sag, som vi mageligt kan stå sammen om.
Kristen Touborg (SF), 2009-11-12:
Før i tiden kunne vi ikke diskutere sikkerhedspolitik i Nordisk Råd.
Det er heldigvis ændret nu.
Faktisk forekommer de sikkerhedspolitiske debatter at være nogle af de væsentligste i det nordiske samarbejde.
Det er ikke, fordi det er nemt, i og med at de nordiske lande har forskelligt tilknytningsforhold til nogle af de internationale fora, hvor der drøftes sikkerhedspolitik.
Norge og Island er ikke medlem af EU, og Sverige og Finland er ikke medlem af NATO.
Der ligger en stor fælles interesse i at styrke FN, og det er vigtigt at have det perspektiv i baghovedet, ikke mindst i en tid, hvor mange forsøger at undergrave FN's autoritet.
Men Stoltenbergrapporten er udtryk for, at det er muligt at gå videre end fælleserklæringer om nødvendigheden af et stærkt FN.
Der er tale om en fremragende rapport, ikke mindst fordi den på pragmatisk vis skitserer en række meget konkrete forslag.
Forslagene ligger inden for rammerne af, hvad der er realistisk i nordisk regi, samtidig med at de tager fat på nogle af kernepunkterne i sikkerhedspolitikken i det 21. århundrede.
Det gælder f.eks. sammentænkningen mellem militær og civil indsats.
Som det også fremgår af Forsvarskommissionens beretning, er det en afgørende udfordring for fremtidens forsvar, og med de traditioner, vi har i Norden, ligger der et rigtigt perspektiv i at skabe en fælles nordisk indsatsstyrke for militær-civil sammentænkning.
Vi har en fælles interesse i det arktiske område.
Med klimaforandringerne og isafsmeltningen konfronteres vi med helt nye udfordringer, ikke mindst af sikkerhedspolitisk karakter.
Fremtidens konflikter vil i høj grad blive skabt af kampen om de naturlige ressourcer, ikke mindst olie, og Arktis har alle forudsætninger for at blive et højspændingsområde.
Det er vigtigt at konfliktmulighederne inddæmmes i tide, hvilket forudsætter et vidtstrakt politisk samarbejde.
Der ligger i den forbindelse i Stoltenbergrapporten en række visionære forslag om samarbejde vedrørende farvandsovervågning, satellitovervågning, patruljering m.v.
Der er uden for enhver tvivl store fordele, også økonomiske, i et styrket nordisk samarbejde om disse områder.
SF skal kraftigt opfordre de nordiske regeringer, herunder den danske, til at tage handsken op.
Rapporten skitserer en række forslag til samarbejde på det militære område – forslag, som ligger i forlængelse af forslag fra de nordiske landes forsvarschefer.
Det gælder samarbejdet vedrørende transport, materiel, uddannelse m.v. samt en sømilitær enhed, som på sigt også får arktisk kompetence.
Vi er fuldstændig enige i det perspektiv.
Der er alt i alt tale om en meget visionær og perspektivrig rapport, som samtidig er yderst pragmatisk og konkret.
Det er et godt stykke politisk arbejde, og det ville være meget uklogt af de nordiske lande, hvis de ikke tog udfordringen op.
Line Barfod (EL), 2009-11-12:
Jeg vil gerne spørge SF, som jo er med i forliget om de mange milliarder, der skal bruges på nye fly, om SF vil sikre, at de fly, der bliver købt, og som man skal bruge så mange milliarder på, også er nogle, der kan bruges i det arktiske område, så man ikke bruger en kæmpe milliardsum, som vi ellers kunne have brugt til velfærd og andre gode ting, på nogle kampfly, som gør, at vi kan bombe andre steder i verden, men som ikke kan bruges i det arktiske område.
Jeg synes, det er ret vigtigt at høre, om SF's melding er, at man vil sikre, at de fly bliver nogle, der kan bruges i det arktiske område, og altså ikke dem, man kigger på i øjeblikket, og som Dansk Institut for Militære Studier har sagt ikke vil kunne bruges i det arktiske område.
Kristen Touborg (SF), 2009-11-12:
Vi er jo en del af et forlig, hvor man skal arbejde med de ting, men det lyder klogt, at man gør sig de overvejelser, og derfor er det da noget, SF er opmærksom på.
Line Barfod (EL), 2009-11-12:
Ja, det er jo fint nok, at SF er opmærksom på det.
Men vil man også gå ind og sige, at det er afgørende i det forlig, at de fly bliver nogle, der kan bruges, så man ikke først bruger omkring 15 mia. kr. på at købe nogle fly til at kunne bombe andre steder i verden og bagefter skal ud og bruge et stort milliardbeløb på nogle fly, som kan bruges dér, hvor vi faktisk har behov for fly, nemlig i det arktiske område?
Først vil jeg gerne spørge til det med de folkelige organisationer.
Jeg er jo helt enig med hr. Niels Sindal i, at det er vigtigt med den åbne debat her i Folketingssalen, så man kan følge med.
Det var det ene spørgsmål.
Nu hørte vi fra Venstres ordfører, at det er noget, der indgår i overvejelserne om de fly, der skal købes, men at man, da de jo også skal kunne alt muligt andet, godt kan risikere, at det bliver nogle fly, som ikke kan det, vi har brug for i Arktis.
Det er jo også det, Dansk Institut for Militære Studier har været ude og sige angående de fly, der overvejes i øjeblikket.
Så hvad er Socialdemokraternes holdning: Skal vi sikre, at vi får nogle fly, der kan bruges i Arktis?
Marion Pedersen (V), 2009-11-12:
Som vi netop har hørt, fremlagde Thorvald Stoltenberg sin rapport om udvikling af det nordiske samarbejde inden for sikkerheds- og forsvarsanliggender i februar i år.
Rapporten blev meget positivt modtaget fra alle sider, fordi den indeholder forslag, som kan og bør resultere i et meget konkret nordisk samarbejde om emner af fælles interesse for de nordiske lande, og som også yderligere styrker de nordiske bånd.
Der vil også være behov for at se på, om forslagene kan gennemføres ved et rent nordisk samarbejde, eller om det er mere hensigtsmæssigt at lægge op til et bredere samarbejde med andre partnere om de enkelte forslags gennemførelse.
Der foregår med andre ord allerede en livlig aktivitet med henblik på at sikre, at gennemførelsen af de enkelte forslag kommer til at foregå så hensigtsmæssigt som muligt, og udenrigsministeren har netop løftet sløret for, hvordan noget af arbejdet skrider frem.
På embedsmandsplan er man, som ministeren også netop berettede om, straks gået i gang med en yderligere bearbejdning af de enkelte forslag.
Udenrigsministeren har, som alle ved, på regeringens vegne i juni haft et møde med sine nordiske kollegaer, og i Venstre er vi meget tilfredse med, at konklusionen blev, at der med det samme vil blive arbejdet videre med seks af forslagene, og at resten vil komme senere.
Dette er naturligt, da nogle af forslagene umiddelbart er til at gå til, mens andre af forslagene er mere komplekse og kræver omfattende forberedelse.
Jeg vil ikke ved denne lejlighed gå i detaljer med de enkelte forslag – det er jeg sikker på at andre af mine kollegaer vil gøre – men jeg vil dog understrege, at Venstre med særlig interesse vil følge arbejdet med forslaget om fredsskabelse ved hjælp af militær og civil stabilisering.
Jeg tror, alle forventer – og det bekræftede ministeren netop også – at realiseringen af forslagene i Stoltenbergrapporten vil blive et af hovedemnerne under det danske formandskab for det nordiske udenrigspolitiske samarbejde i 2010, og at forudsætningerne herfor er ved at blive tilvejebragt.
Til slut er jeg glad for, at ministeren sagde, at det danske formandskab vil yde et særligt bidrag til at fremme udviklingen af den arktiske region, hvor øgede kommercielle aktiviteter og skibstrafik udløser behov for større opmærksomhed fra mange sider.
Det er noget, vi har diskuteret i Nordisk Råd de sidste 3, 4, 5 år, fordi vi er meget bekymrede for, hvad der kan ske oppe i det område.
Med disse ord vil jeg gerne på Venstres, Socialdemokratiets, Dansk Folkepartis, Det Konservative Folkepartis, Socialistisk Folkepartis, Det Radikale Venstres, Liberal Alliances og Enhedslistens vegne – dvs. samtlige partier i Folketinget – fremsætte følgende forslag til vedtagelse: Forslag til vedtagelse
Line Barfod (EL), 2009-11-12:
Tak for indlægget.
Jeg ville gerne høre, om Venstre mener, at det er afgørende for også det her område i det nordiske samarbejde, at der, hvis det for alvor skal blive til noget, også skal være et folkeligt engagement, og at det også, når man ser på beredskabsområdet, er afgørende, at vi har de folkelige organisationer med, og at det derfor er meget vigtigt, at det kommer til at indgå som en stærk del af opfølgningen på og det videre arbejde med et tættere samarbejde mellem de nordiske lande, at vi får et tæt samarbejde med de mange folkelige organisationer, ikke bare Foreningerne Norden, men jo også beredskabsforbund og andre, som arbejder på det her område.
Marion Pedersen (V), 2009-11-12:
Det er vi fuldstændig enige om, og jeg forstod også på det, ministeren sagde, at det sådan set også er det, der er lagt op til.
I nogle af de papirer, vi allerede har set, kan jeg se, at det er tænkt med ind.
Og det vil vi bestemt være opmærksomme på, fordi det er utrolig vigtigt, også for at borgerne i hele Norden skal forstå, at det her vedkommer dem hver dag.
Line Barfod (EL), 2009-11-12:
Det er jeg glad for at Venstre mener.
Så et andet spørgsmål: Vi er jo mange, der, som ordføreren også var inde på, er meget optaget af Arktis.
Mener ordføreren så, det er vigtigt, at vi sikrer, at de store investeringer, der foregår i de nordiske lande i de kommende år i fly, skal ske i nogle fly, der rent faktisk kan bruges i Arktis, så de altså er i stand til at lave den overvågning, der er brug for, altså er i stand til både at overvåge i forhold til eventuelle miljøkatastrofer og søredning osv., og at det er det, man skal sikre sig at vi får nogle fly der kan?
Marion Pedersen (V), 2009-11-12:
Ja, det er bl.a. en af de ting, som de fly skal kunne.
Jeg sidder jo også i Forsvarsudvalget, så jeg har det tæt inde på kroppen den vej rundt også.
Og det er klart, at det vil være nogle af de ting, der bliver taget med, når man skal vurdere, hvad flyene skal kunne.
Nu er det jo nok nogle fly, som skal kunne lande på vores skibe, man fortrinsvis skal bruge i det arktiske område som helikopterne, vi har deroppe i øjeblikket på inspektionsskibene.
Så det er ikke sikkert, at de fly kommer til at kunne de samme ting i forhold til Arktis, men det er klart, at det er en af de ting, der bliver taget med ind under det.
Kristen Touborg (SF), 2009-11-12:
Som sagt synes jeg, det lyder klogt at gøre sig de overvejelser og tage helhedsvurderingen af spørgsmålet, men her i dag kan jeg ikke love Enhedslisten, at det vil SF sikre, for det har vi jo ikke umiddelbart mandat til.