Karen J. Klint (S), 2013-05-03:
Tak for det.
Det er ikke altid, man bliver så glad, når man bliver bedt om at være ordfører for en sag, som jeg blev forleden dag, da jeg blev spurgt, om jeg ville overtage ordførerskabet på en sag i Kommunaludvalget, hvor jeg sådan set ellers ikke sidder.
Men det blev jeg, netop fordi det at have tilgængelighed ved valgforhold og til demokratiet er noget, der er utrolig vigtigt, men også er noget, som jeg selv har haft som kæphest i nogle år.
Vi undersøgte også alle partierne i de nordiske parlamenter: om partierne selv var tilgængelige for demokratiet.
Det var lidt trist, at de daværende regeringspartier slet ikke ønskede at medvirke til undersøgelsen, men det gjorde andre partier.
Og så er det, at jeg kommer til at rose Enhedslisten lidt, for de var faktisk det parti, der scorede højest på tilgængeligheden dengang i 2005, da vi screenede de danske partier.
Og her i huset blev husets arkitekt og bygningsafdeling faktisk så inspireret af den store konference, som vi lagde hus til i november 2005, at nogle af de forhold, der kom op der, også er det, vi rent fysisk kan se i den nye indgang, vi har til Christiansborg.
Men skal vi vende blikket lidt mere mod de andre nordiske lande, kan vi faktisk lære rigtig meget af den måde, man har grebet det an på i Norge.
De er gået fra »Design til alle« og »Demokrati for alle« til, at det skal være inklusion i samfundet for alle.
Og de har faktisk under stor bevågenhed fået indrettet deres valglokaler, deres skiltning til valghandlinger og andre forhold på en bedre måde, end vi andre har.
Men de har også været så heldige, havde jeg nær sagt, at en af deres politikere selv var kørestolsbruger, og når hun sådan kunne fortælle, at nu havde hun været i endnu en vareelevator i et parlament i et andet land, for ellers kunne hun ikke komme ind i bygningen, så giver det jo nogle skred, altså når man har sådan nogle personlige oplevelser. Så jeg synes, at det er godt, at vi får debatten nu igen.
Det er meget vigtigt, at vi også tør gå foran, men jeg er meget usikker på, om det lige er de tre konkrete ting, som er ridset op her i beslutningsforslaget, der er de vigtigste.
Jeg vil i hvert fald være dybt bekymret, hvis det alene er private borgere, der skal med ind i stemmeboksen for at hjælpe mennesker med behov for hjælp til selve valghandlingen.
Jeg synes, at der skal være meget diskretion, men der skal også være en tryghed for, at det er frivilligt, at man stemmer, som man gør.
Når man har været tilforordnet på et valgsted, eller når man som jeg også sidder i Udvalget til Valgs Prøvelse, får man jo set nogle klagesager, hvor mennesker føler, at de ikke helt har fået de hensyn vist på stedet.
Så jeg synes egentlig, at den ordning, vi lavede for nogle år siden, med, at det både kan være en privat person og en tilforordnet, er den rigtige måde at gøre det på.
Jeg synes, at vi skal tage en god debat i udvalget om, hvordan vi kommer videre med forslaget her.
Jeg tror bare ikke, at vi skal komme videre i den retning, at vi pålægger regeringen at komme med et hurtigt lovforslag.
Jeg er mere stemt for, at vi går dialogbaseret til det, og at vi så taler om en beretning og måske genoptager den undersøgelse, vi lavede for 6 år siden, eller 8 år siden,
er det jo sådan set.
Det kunne jo være, at vi kunne lære af de andre lande og så gøre noget, der er endnu klogere, her i Danmark.
Men tak til Enhedslisten for at bringe emnet op.
Det er utrolig vigtigt, og det er at snyde på vægten, at ikke alle borgere på grund af it-udviklingen eller gammeldags indretning har mulighed for at være aktive i det danske demokrati.
Det skal vi have gjort bedre.