runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2011-06-24:
Hvis det var gået hen over hovedet på nogen, at vi snart skal have nyvalg til Folketinget, må man efter at have fulgt den her debat sige, at der da umuligt kan være nogen tilbage, der ikke er opmærksom på, at det er det, der er situationen her.
Det er jo helt patetisk at høre, at regeringen, som to gange i sit lovprogram har taget tilløb til at gennemføre det her, så nu støtter et beslutningsforslag uden at være i stand til at redegøre for, hvordan man vil løse de helt åbenlyse problemer, der er med fastsættelse af boafgift, med 15-procents-reglen ved bl.a. forældrekøb og andre ting, uden at have antydning af et svar.
Så er der hele spørgsmålet, som jo er veldokumenteret af dem, der har bidraget til udvalgsbehandlingen, om, at det i hvert fald for grundskyldens vedkommende er sådan, at de danskere, der bor steder, hvor ejendomsværdierne udvikler sig dårligt, i hvert fald har et helt konkret problem, hvis vurderingerne er væk, fordi de i høj grad ville være bedre stillet, hvis man udregnede deres grundskyld ud fra vurderingen frem for det skrå skatteloft.
Derfor må man bare sige, at de, der stemmer for det her beslutningsforslag, ikke leverer tryghed til boligejerne, i hvert fald ikke dem, der bor de steder, hvor man er økonomisk hårdest ramt.
Skatteministeren er ikke i stand til at redegøre for det, og alligevel vover regeringen sig ud i at stemme for.
Det er så valgkampspræget, at man må spørge sig selv, om der ingen seriøsitet er tilbage i regeringen.
Nick Hækkerup (S), 2011-06-24:
Det her tog jo egentlig sit udgangspunkt i, at Dansk Folkeparti ville beklikke S og SF's motiver til at stemme for beslutningsforslaget, nemlig at boligskatterne ikke skal stige.
Jeg vil gerne kvittere for, at skatteministeren så efterfølgende tog ordet og sagde, at man nu vil tage højde for de rejste problemstillinger, for det, vi har prøvet at påpege i vores betænkningsbidrag, er jo præcis, at det her afføder en række yderligere problemstillinger, som vi bliver nødt til at forholde os til.
Her bliver vi selvfølgelig nødt til at forholde os til, hvilke reguleringsmekanismer der så vælges.
Det bliver vi selvfølgelig nødt til at tage højde for.
Noget af det kunne vi selvfølgelig også have klaret, hvis Dansk Folkeparti havde valgt at møde op til det samråd om præcis det her beslutningsforslag, vi havde med ministeren, og de debatter, vi havde, men der valgte DF så ikke at være til stede.
Mikkel Dencker (DF), 2011-06-24:
Jamen jeg vil da gerne takke Folketinget for den fine behandling, som vores forslag har fået.
Det har vist sig, at der er en meget bred opbakning til beslutningsforslaget, og det havde jeg faktisk ikke regnet med, for det har vist sig, at både Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti rent faktisk støtter beslutningsforslaget.
Det kom som lidt af en overraskelse, også efter den førstebehandling, vi havde, hvor jeg synes der var en em af negativitet over for beslutningsforslaget fra de to partiers side.
Så det er meget overraskende, men også glædeligt, vil jeg da sige, at der nu er kommet opbakning til at vedtage det her beslutningsforslag, som jo er en principiel beslutning om, at vi vil afskaffe de faste ejendomsvurderinger.
Så det er glædeligt.
Jeg har bare en anelse eller en svag frygt, der siger, at det måske bare er, fordi man ikke tør stemme imod, at man har valgt at stemme for, for bemærkningerne, der er i betænkningen, er også meget negative – meget, meget negative.
Jeg kan faktisk næsten ikke forstå, at man med så negative bemærkninger kan nå frem til en positiv konklusion.
Det kan da være, at ordførerne vil redegøre for det.
For jeg kunne da få den mistanke, at man simpelt hen bare ikke tør stemme imod, og så stemmer man bare for, og så vil man på et senere tidspunkt ændre holdning til det igen – måske efter et valg.
Det kunne jo være, det var sådan, det hang sammen.
Vi har jo hørt, at Socialdemokratiet og SF vælger at støtte noget, selv om de har tænkt sig at ændre det igen efter et valg, og det er jo nok, fordi man ikke tør møde vælgerne og have stemt anderledes end Dansk Folkeparti og regeringen.
Så jeg kunne da godt tænke mig at høre, om det er noget, som man har i sinde at ændre mening om på et senere tidspunkt, eller om man rent faktisk bakker op om, at vi ikke vil have ejendomsvurderinger længere og dermed heller ikke vil have ændret på skattestoppet på ejendomsværdiskatten længere.
Villum Christensen (LA), 2011-06-24:
Vi har ved førstebehandlingen givet udtryk for, at vi her har et godt forslag, som kan medvirke til en forenkling og en billiggørelse af den offentlige administration, og hvad skal man så i øvrigt også med noget, som ikke bliver brugt til noget?
Vi ser også, at vi ikke ønsker unødige skattestigninger her i landet.
Som det fremgår af betænkningen, er vi bekymrede for de boligejere, der kan se ud til at komme i klemme som følge af forslaget, og med blikket rettet på den økonomiske udvikling i Sydeuropa er der vel ingen, der fuldt ud kan afvise muligheden for, at bunden på ny kan blive slået ud af boligmarkedet, og at niveauet dermed kan komme langt ned under 2001-niveauet.
Selv om der har været spurgt til det i Skatteudvalget, og uden held, vil jeg inden afstemningen gerne – for jeg synes stadig væk, at vi har lidt uklarhed på området – spørge skatteministeren, om der kan svares bekræftende på, at omlægningen ikke vil medføre højere skatter i forhold til den gældende ordning.
I modsat fald vil vi tillade os at fremsætte forslag, som sikrer, at skatten i disse tilfælde også vil følge med ned.
Peter Christensen (V), 2011-06-24:
Jeg har noteret mig, at når vi har økonomiske diskussioner i det her Folketing, skal de planlagte skattestigninger fra oppositionen altid pakkes ind i, at det kun er de rigeste danskere, der skal rammes.
Og når vi så borer lidt i det, finder vi ud af, at det drejer sig om alle danskere, men det er nemmere at sælge, hvis man bare siger, at det rammer de rigeste.
Nu prøver Enhedslisten igen at pakke et politisk mål om, at nu skal boligejerne brandskattes, ind i, at det kun er de rigeste, der vil blive ramt.
Det er bare ikke sandt.
Hvad var virkeligheden indtil 2001?
Den var, at vi havde et system, hvor skattestigninger skete automatisk år for år.
Folketinget skulle ikke engang forholde sig til dem, det væltede bare ind i statskassen, og boligejerne skulle betale.
Der har vi sat en prop i.
Det her er også en diskussion om dette: Når jeg bliver spurgt helt konkret til, hvad der vil ske, hvis man kommer i den teoretiske situation, at boligmarkedet kollapser og priserne falder, er svaret, at ja, så vil man stå i den situation, hvor Folketinget ikke uden at blive spurgt bare iagttager, at der bliver foretaget skattestigning på skattestigning, sådan som det var før 2001; der vil ske det modsatte, nemlig at Folketinget kan vælge at sænke skatten, hvis de vil sikre boligejerne.
Den frihed har Folketinget, og jeg overlader det hellere til Folketinget end til et system, der år efter år pr. automatik bare øger skatten for boligejerne.
Nick Hækkerup (S), 2011-06-24:
Man kan jo – inden for rimelighedens grænser – sige, hvad man vil, fra Folketingets talerstol, men desværre kan man ikke tvinge Dansk Folkepartis ordfører til at forstå det.
Ved førstebehandlingen sagde vi helt klart, at vi var positivt stemt over for det her forslag, og vi har skrevet betænkningsbidrag, hvoraf det utvetydigt fremgår, at vi er positivt stemt over for det.
Hvorfor er vi det?
Det er vi jo, fordi vi har det principielle synspunkt, at den offentlige sektor skal drives så effektivt som muligt, og at man ikke skal have nogen administration, som er til for administrationens og bureaukratiets egen skyld.
Vi har i forlængelse af det her jo bare kunnet konstatere, at man på regeringens lovprogram to gange har haft et forslag, som trak i retning af det her, men hvor regeringen ikke har været i stand til at levere varen, og derfor er det helt fair, at Folketinget siger, at vi så bliver nødt til at pålægge regeringen at levere varen her.
Så siger hr. Mikkel Dencker: Jo, men hvorfor skulle vi så have den debat ved førstebehandlingen?
Det er i virkeligheden et absurd spørgsmål, når man tænker på forløbet af debatten efterfølgende.
For noget af det, som Socialdemokratiet pegede på ved førstebehandlingen – og her kan man jo heldigvis tjekke efter i annalerne og konstatere rigtigheden af det – var, at vi er i en situation med et usikkert boligmarked, som kan risikere at knække prismæssigt.
Gør det det, vil vi, sådan som Dansk Folkeparti har formuleret forslaget, faktisk være i en situation, som betyder, at de boligejere, som oplever faldende boligpriser, og som skulle have reducerede ejendomsskatter, ikke får det.
Det var dybt problematisk.
Det afviste Dansk Folkepartis ordfører fra Folketingets talerstol med, at det var rent hypotetisk.
Det viste sig så efterfølgende, at omkring 20 pct. af de danske boligejere kommer i den situation, som Dansk Folkepartis ordfører afviste som rent hypotetisk.
Derfor er jeg da glad for, at vi problematiserede det ved førstebehandlingen, sådan at forslaget nu kan blive rettet til, og sådan at man tager højde for de faldgruber, som der er.
Det er jo det, vi har debatten i Folketinget til, nemlig til at blive oplyst, ikke til at blive indskrænket.
Peter Christensen (V), 2011-06-24:
Det er et meget stort flertal i Folketinget, som ønsker, at regeringen bruger sommeren til at udarbejde et lovforslag, som netop sikrer, at vi ikke bruger unødige ressourcer på at foretage ejendomsvurderinger af private boliger, som ikke bruges til noget, da vi har et skattestop, som betyder, at vi har taget udgangspunkt i vurderingerne fra 2001 siden 2001.
Altså, sagt med andre ord: Vi har haft et stop for stigningerne i den ejendomsværdiskat, som boligejerne har betalt siden 2001.
Det betyder jo, at det vurderingsarbejde, der i dag foretages i forhold til private boliger, er grundlæggende unødvendigt; det betyder, at der hvert år rejses en lang række klager over disse vurderinger ud fra den vurdering fra boligejernes side, at man jo ikke ved, hvad der kan ske fremtidigt.
Så derfor må man hellere klage over vurderingerne, hvis de ikke er rigtige.
Men det betyder selvfølgelig, at man bruger en masse ressourcer på noget, som ingen praktisk betydning har i forhold til den skat, som boligejerne skal betale.
Det har jeg også svaret på spørgsmål fra Skatteudvalget, så man har en oversigt over, i hvilke andre lovgivninger de her oplysninger bruges, og det siger sig selv, at det skal der selvfølgelig findes praktiske løsninger på.
Det, der er min tilgang til udarbejdelsen af det her lovforslag – og det er et svar til Liberal Alliance – er helt klart, at når vi er enige om, at vi ikke vil øge skatten for boligejerne, så er det ikke nødvendigt at have det her system.
Men det her er ikke et ønske om, at boligejerne skal betale mere i skat.
Folketinget har jo til enhver tid lov til at sænke vurderingerne, hvis man vil, for at sikre, at boligejerne ikke skal betale mere i skat, og der vil jeg gerne tilkendegive den politiske holdning, nemlig at det også er vigtigt for Venstre og for regeringen, at man ikke ender i en situation, hvor boligejerne skal betale mere i skat, for det har aldrig været intentionen siden 2001 og er det altså heller ikke i dag.
Per Clausen (EL), 2011-06-24:
Det første er: Hvordan vil man sænke skatten for nogle ejendomme uden at foretage en vurdering af, hvad de er værd?
Og det andet spørgsmål er: Er det, der er det rigtig glædelige for ministeren i det her forslag ikke, at så slipper man for at gennemføre en vurdering af ejendomsprisernes udvikling?
Det betyder, at når en kommende skatteminister bliver spurgt om, hvem det er, der har glæde af skattestoppet, og om det ikke er rigtigt, at det primært er de rigeste danskere, der bor i Nordsjælland, der har glæde af det her, så kan skatteministeren sige, at det ved han ikke noget om, og at det vil være rigtig, rigtig dejligt for skatteministeren fremover at kunne give det svar, at det ved han ikke noget om.
Måske vil det blive endnu rarere for en socialdemokratisk skatteminister.
Peter Christensen (V), 2011-06-24:
Jeg har under debatten fra starten givet udtryk for, hvorfor vi synes, at det er sund fornuft ikke at bruge så mange administrative ressourcer på nogle vurderinger, som ikke bliver brugt til noget.
Jeg synes også, at man skal være ærlig i den her diskussion.
Når Enhedslisten og Det Radikale Venstre er så inderlige modstandere af det her beslutningsforslag, er det jo, fordi man ønsker at øge skatten for boligejerne.
At pakke den holdning og modstand ind i nogle bekymringer om, at priserne på boligmarkedet skulle nå under 2001-niveau, synes jeg er udtryk for en dårlig undskyldning.
Det har jeg også svaret Skatteudvalget, da jeg var i samråd, nemlig at når man går ind og kigger på de sidst tilgængelige tal for, hvad gennemsnitspriserne er i forhold til 2001-niveau, ja, så ligger vi, hvad angår private ejerboliger, på omkring 60 pct. over 2001-niveau, hvis jeg ikke husker forkert.
Og det bruger jeg ligesom som argument for at sige, at der altså er et stykke vej fra de gennemsnitlige boligpriser nu og ned til 2001-niveau.
Og heldigvis for det!
Søren Pind (V), 2011-06-24:
Jeg vil sige til hr. Per Clausen, at jeg skam bruger udtrykket procesrisiko med velberåd hu, fordi det er inden for lovlighedens rammer.
Og det er sådan set også det, der ligger mig på sinde.
Per Clausen (EL), 2011-06-24:
Hvor er gennemgangen af, at det her er et område, hvor der burde straffes hårdere i forhold til andre områder?
Og hvad er forklaringen på, at Justitsministeriet i al sin visdom når frem til, at her skal der strammes op på lovgivningen – i maj måned – sådan at vi er nødt til at behandle sagen i en forlængelse af folketingssamlingen?
Er kendsgerningen ikke, at ministeren er så vred, fordi han lige om lidt skal stemme for noget, han ikke selv tror på, fordi han skal tilfredsstille Dansk Folkepartis behov for at få belønning for at forringe vilkårene for tusindvis af danskere i det her land, når man forringer efterlønnen og forringer pensionsordningerne?
Det, det handler om, er, at det er justitsministerens egen dårlige samvittighed, der er årsag til hans vrede, men det skulle han prøve at arbejde med på en anden måde, tror jeg, for jeg tror ikke, der kommer noget godt ud af at kaste brosten ud af et drivhus.
Kim Andersen (V), 2011-06-24:
Jeg er i og for sig glad og meget tilfreds med, at om ikke Socialistisk Folkeparti, så i hvert fald fru Karina Lorentzen Dehnhardt nu langt om længe åbenbart og tilsyneladende har erkendt, at hjemmerøveri er en ganske, ganske forfærdelig grim og brutal form for kriminalitet, og at det er noget, der skal have vi lovgiveres allerstørste opmærksomhed.
Det skal fru Karina Lorentzen Dehnhardt have tak for.
Det er også derfor, regeringen har fremsat det her forslag, som netop indeholder bl.a. en markant strafskærpelse for hjemmerøveri, fordi det er en så krænkende og brutal form for kriminalitet.
Derfor har justitsministeren jo, med rettidig omhu som sædvanlig,
indkaldt retsordførerne til en seriøs og grundig drøftelse af hele dette komplicerede problemkompleks umiddelbart efter sommerferien.
Derfor er justitsministerens fremgangsmåde den seriøse, og derfor afviser Venstre at stemme for Socialdemokratiet og Socialistisk Folkepartis ændringsforslag.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-06-24:
»Det er stærkt intimiderende, og det er noget, som for langt de fleste mennesker, som udsættes for den her form for kriminalitet, er en følelsesmæssig påvirkning, som man først meget sent bliver helt fri af, hvis man i det hele taget bliver det.«
Det var hr. Kim Andersens ord ved første behandling.
Jeg kan ikke forstå, at man, når man i retorikken siger, at det her er så stærkt intimiderende, og erkender, at det er noget, som man først bliver fri af meget sent og får store psykiske problemer af, så ikke synes, at det automatisk skal give en torterstatning, som faktisk gives for lige præcis den oplevelse.
Man har ingen skrupler med at udvælge lige præcis den her type sager til en strafskærpelse, men når det gælder lige præcis den her type ofre, er man i hvert fald ikke villig til at kigge på, om det automatisk skal udløse en erstatning, som faktisk kunne give penge til den psykologhjælp, som kunne være nødvendig for at komme over krænkelsen.
Jeg vil godt sige her fra talerstolen, at det her er noget, som Hjælp Voldsofre bakker op.
Det var oprindelig deres forslag, men det gør formentlig ikke indtryk på hr. Kim Andersen.
Lars Barfoed (KF), 2011-06-24:
Jamen præmisserne for hr. Per Clausens indlæg er jo forkerte.
Når vi nu foreslår det, er det naturligvis ud fra en vurdering af, at sammenlignet med andre forbrydelser er der behov for at skærpe straffen her, fordi det er nogle særlig gemene forbrydelser, vi vil skærpe straffen for.
Men ud over det der med, at der er behov for en nuanceret tilgang til det, så var det, der i den grad fik – det man normalt siger kommer i kog, det skal jeg så ikke sige – mig på talerstolen i en vis fart, forsøget på at beklikke vores forhold til ofre for forbrydelser og nærmest udstille det, som om vi er fuldstændig ligeglade med ofrene for hjemmerøverier i modsætning til Socialistisk Folkeparti, som skulle have en sympati for ofre, og det skulle vi andre ikke have.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-06-24:
Socialistisk Folkeparti er åbenbart så betænkelige ved det her forslag, at de har valgt at stemme for forslaget.
Det er i hvert fald det, man opfatter, når man hører ordføreren for Socialistisk Folkeparti her på talerstolen, men også, når man læser den betænkning, der er afgivet i Retsudvalget om forslaget.
For selv om man er meget imod både det ene og det andet, så må der da være noget godt ved det her forslag.
I Dansk Folkeparti ved vi selvfølgelig godt, hvad der er godt ved det her forslag.
Det, der er godt, er, at hvis man begår et hjemmerøveri, får man en straf, der batter.
For det er utrolig grænseoverskridende og ekstremt ubehageligt at være offer for et hjemmerøveri.
Så hvorfor stemmer SF for, når man egentlig er så meget imod i den retorik, som man ellers gør brug af?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-06-24:
Vi har taget debatten om lovforslaget en gang.
Nu drejer det sig om debatten om ændringsforslaget, er jeg nødt til at sige til fru Marlene Harpsøe.
Og fru Marlene Harpsøe stod her ved førstebehandlingen og sagde:
Det er her, man finder tryghed og ro, og derfor er det også ekstremt grænseoverskridende, når man i ens eget hjem pludselig står ansigt til ansigt med en forbryder.
I Dansk Folkeparti mener vi nu, at frygten skal tages meget alvorligt.
Ikke kun, fordi frygten i sig selv er særdeles ubehagelig, men også, fordi angsten kan være totalt invaliderende for den, der bliver ramt af den.
Og skulle vi ikke tage frygten alvorligt, fordi der er tale om følelser?
Jo, selvfølgelig skal vi det.
Det er lige præcis det, torterstatningen går ud på, altså at tage hensyn til de følelser, som ofrene har været igennem.
Så gør de ikke noget ved det.
Det er akkurat, som da vi sidst her i Folketinget havde S og SF's beslutningsforslag om bedre hjælp til ofrene.
Men det viser jo i virkeligheden, hvad det her handler om.
Det her har været Dansk Folkepartis betaling for at forringe efterløn og pension, og ofrene er man ligeglad med.
Kim Andersen (V), 2011-06-24:
Jo, men det er da helt klart, at der sagtens kan være ofre, som er udsat for den form for kriminalitet, som har brug for psykologhjælp og anden social bistand, og det er så det, der skal gives i den sammenhæng
Fru Karina Lorentzen Dehnhardt har jo ikke hørt mig sige nej til, at ofre for hjemmerøveri skal have tortgodtgørelse, endsige sige nej til en højere takst i tortgodtgørelse.
Jeg har heller ikke sagt nej til, at der kan være andre former for kriminalitet, hvor der skal være en tortgodtgørelse eller en højere takst end det, vi ser praktiseret i dag.
Jeg tror også, der er behov for, at vi indstiller os på, at det skal have et løft, men det skal ikke være sådan, at vi piller en kriminalitetsform ud med et ændringsforslag ved tredjebehandlingen.
Hvad angår S og SF's ændringsforslag, ved vi f.eks. ikke noget om, hvad det reelt er for et niveau, vi taler om, og det kan jeg måske godt forstå, for det har simpelt hen ikke været gennemarbejdet, og det har ikke været set i en overordnet sammenhæng i forhold til erstatninger.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-06-24:
Det er jo simpelt hen noget vrøvl, vil jeg sige til fru Karina Lorentzen Dehnhardt, og det er utroligt, at man fra Socialistisk Folkepartis side gang på gang tager den retorik i munden.
Det er ekstremt grænseoverskridende at blive udsat for et hjemmerøveri, og det er da dejligt, at man sådan fra Socialistisk Folkepartis side også kan stå og sige de her ord fra Folketingets talerstol, om end det var et citat fra min egen ordførertale.
I forhold til ændringsforslaget synes vi i Dansk Folkeparti, at det er et sympatisk ændringsforslag.
Det står vi fuldt og fast ved, fordi vi taler ofrenes sag.
Men vi er bekymret for, om man glemmer nogle ofre i det her.
Er der nogen ofre, man glemmer?
Man udvider for en gruppe, men glemmer måske nogle andre, og skal de ikke også have lov til så at få erstatning efter reglerne om tort?
Jo, selvfølgelig skal de da det.
Derfor vil vi i Dansk Folkeparti have en gennemgribende revision af det her område, og vi er taknemlige for, at justitsministeren netop har lovet at indkalde ordførerne, når vi er samlet her i Folketinget igen, til en stor drøftelse af det her område.
Det mener vi der er behov for.
Vi må ikke glemme nogen ofre, fordi nogle ofre er med i det her forslag.
Vi skal jo også drøfte erstatningernes størrelse.
Og det er jo utrolig vigtigt og kun seriøst, hvis vi tager fat på hele området i forhold til erstatninger og ikke bare kun slår ned på et mindre område.
Per Clausen (EL), 2011-06-24:
Nu er jeg hverken overrasket eller skuffet.
Jeg kom i Folketinget i 2005 og har oplevet så meget, at det her ikke kan give anledning til skuffelse over noget som helst.
Jeg vil bare spørge ministeren, om det er rigtigt forstået, at ministeren mener, at man godt kan hæve straffen for enkelte forbrydelser uden at foretage nogen vurdering af, hvordan det hænger sammen med straffen for andre forbrydelser, og uden at have noget som helst seriøst belæg for at sige, at det vil reducere antallet af forbrydelser.
Det kan man godt gøre.
Det er saglig og seriøs politik, som er i overensstemmelse med justitsministerens egen opfattelse af, hvad der er en rigtig, seriøs politiker værdigt.
Er det den forskel på seriøs og ikke seriøs politik, justitsministeren opstiller ?
I så fald tror jeg, at justitsministeren har et problem – også med sig selv.
Lone Dybkjær (RV), 2011-06-24:
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at tage ordet til justitsministeren, men i betragtning af, hvad justitsministeren kunne hidse sig op over, synes jeg faktisk, det er nødvendigt.
Det her ændringsforslag er nøjagtig lige så meget eller lige så lidt gennemarbejdet som ministerens eget forslag.
Der er ingen argumenter i ministerens eget forslag for, at vi lige præcis skal have et strafniveau på 5 år.
Det ved ministeren udmærket godt, og det er sikkert også derfor, ministeren går op i det høje toneleje.
Det lovforslag, ministeren har fremsat, hænger ikke sammen med noget som helst.
Der er i lovforslaget ikke argumenteret for det niveau, man vil lægge sig fast på, og derfor er det fuldstændig ude i hegnet, at ministeren hidser sig så meget op over det her.
Der er lige så meget populisme i ministerens forslag, som der er i det her ændringsforslag.
I det her forslag kigger man dog i det mindste på ofrene; det gør man overhovedet ikke i ministerens forslag.