runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Hækkerup (S), 2012-02-08:
Regeringen er optaget af at se på prostitution ud fra den betragtning, at mange kvinder og mænd i prostitution tager skade af deres fag.
Men prostitution er ikke forbudt, og vi kommer ikke til at afskære handicappede mennesker fra at få adgang til prostituerede for på den måde at indføre et forbud mod prostitution ad bagvejen.
Skal man lave et forbud mod prostitution, kræver det en lovgivning, der gælder for alle mennesker og ikke kun for mennesker med handicap.
Der findes ikke nogen vejledning, og derfor står de kommentarer, der har været, hvor ordførere har kommenteret vejledningen, ikke til troende.
Der findes ingen vejledning, men man er ved at udarbejde en håndbog.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at seksualitet jo er meget andet end at gå til prostituerede.
Derfor synes jeg, at det er vigtigt at hjælpe og understøtte det pædagogiske personale i, hvordan de kan hjælpe mennesker med handicap, så de også har selvbestemmelse i deres liv og har en god kontakt til deres krop og seksualitet.
Karina Adsbøl (DF), 2012-02-08:
Tak for svaret.
Det har været oppe at vende, og det har været oppe at vende mange gange.
Jeg var slet ikke klar over det med vejledningen, men det kan være, at ministeren kan svare på, hvorfor den ikke længere er gyldig.
Der har jo været forskellige ordførere ude at sige noget om det; altså ligestillingsordfører hr. Rasmus Horn Langhoff har jo sagt, at det snarere er en kamp for at bekæmpe prostitution, at det er skadeligt at være prostitueret, og at formuleringen derfor skal fjernes fra Socialministeriets vejledning.
Sådan har der været flere ordførere ude at sige en masse ting.
Det sætter jo en masse mennesker i en situation, hvor de tænker: Hvad skal vi så gøre, hvis vi ikke har mulighed for at få støtte til eller vejledning i at have et seksualliv?
Jeg kunne derfor godt tænke mig at høre, om man påtænker at gå i en anden retning, og om det simpelt hen er for at forbyde prostitution.
Eller hvad handler det om?
Karen Hækkerup (S), 2012-02-08:
Jeg vil gerne starte med at sige, at der er tale om en misforståelse, for vi er ikke på vej med nogen som helst lovgivning, der skal lovgive imod, at mennesker med handicap kan få hjælp til at kontakte prostituerede.
Det, der er op og ned i den her sag, er, at der tidligere har været en vejledning, der har beskrevet, hvordan man kunne hjælpe.
Den vejledning er ikke længere gyldig.
Det betyder, at man lige nu står uden nogen vejledning, og derfor er Socialstyrelsen gået i gang med at lave en håndbog om socialpædagogiske metoder, som skal hjælpe fagpersonalet til at håndtere og hjælpe mennesker med handicap i forhold til deres seksualitet.
Og vi lovgiver som bekendt ikke i en håndbog, så der er bestemt ikke nogen lovgivning på vej.
Prostitution er ikke forbudt i Danmark, og jeg hverken kan eller vil forbyde det pædagogiske personale at tage kontakt til en prostitueret på vegne af mennesker med handicap.
På den anden side synes jeg måske heller ikke, at man skal opfordre til det i en håndbog, men man kan i en håndbog beskrive, hvordan man kan understøtte og hjælpe mennesker med handicap til også at have et seksualliv.
Karina Adsbøl (DF), 2012-02-08:
Vil ministeren redegøre for, hvorfor mennesker med handicap skal udelukkes fra at have et sexliv, når regeringen tilsyneladende vil nægte, at plejepersonalet kan hjælpe med at få kontakt til prostituerede?
Vil ministeren redegøre for, hvorfor mennesker med handicap skal udelukkes fra at have et sexliv, når regeringen tilsyneladende vil nægte, at plejepersonalet kan hjælpe med at få kontakt til prostituerede?
Skriftlig begrundelse
Det er jo ikke forbudt hverken at være prostitueret eller købe sex i Danmark.
Jeg er utrolig glad for, at ministeren også finder, at det er en vigtig metode at anvende, og at det er nogle rigtig gode initiativer, men det sikrer jo ikke, at socialrådgiverne bruger metoden.
Så jeg kunne også godt tænke mig at spørge ministeren om, hvordan vi fra Folketingets side kan sikre os, at kommunerne anvender de metoder, der er, så det ikke bare er en metode, der ligesom bare er beskrevet i et stykke papir, men også en metode, som man gør brug af.
Nu snakker jeg med rigtig mange mennesker, og jeg har haft oplevelser af, at bedsteforældre har fået adgang til at se deres barnebarn måske en time om måneden og ikke har kunnet få lov til at have barnet hver anden weekend eller noget andet.
Jeg har haft mange sagsakter liggende, hvor der overhovedet ikke har været noget at komme efter, hvad angår de bedsteforældre.
Nu snakker jeg ikke kun om bedsteforældre, jeg snakker også om tilfælde, hvor ens søster eller bror dør – hører ministeren efter? – hvor man så kan anvende den metode.
Karen Hækkerup (S), 2012-02-08:
Vejledningen udkom i 2001, og den hedder »Vejledning om seksualitet – uanset handicap«, og her stod der bl.a.: Hjemmehjælperen må i nogle tilfælde følge personen til den prostituerede.
Det kan også være relevant, at hjælpepersonen har en samtale med den prostituerede for sammen med personen at formidle ønsker, sørge for, at der er afsat tid nok osv.
Det var dog sådan, at det emne, der handlede om prostitution, alene indgik enkelte steder i vejledningen, og i forbindelse med kommunalreformens ændring af lovgivningen på hele det sociale område blev vejledningen i 2006 historisk.
Det betyder, at vejledningen i realiteten ikke er gældende, men den er dog samtidig ikke blevet erstattet af en ny vejledning.
Der har altså så at sige
ikke siden været en ministeriel vejledning på området.
Det, der nu er i gang, er, at man i Socialministeriet er ved at lave en håndbog, som også skal understøtte det faglige personale i, hvordan de kan hjælpe de handicappede til at have en god kontakt til deres krop og deres seksualitet.
Dette er et arbejde, der ikke har været i gang frygtelig længe, men det er et arbejde, som jeg selvfølgelig vil sende over, lige så snart jeg har det.
Merete Riisager (LA), 2012-02-08:
Nu ved jeg ikke, hvordan hr. Frank Aaen planlægger sin pension, men de fleste af os tager det pensionsselskab, som handler mest fornuftigt og på den måde sikrer os bedst ved at sikre, at vores pension er mest værd.
Så jeg ville da nok lægge mine penge det sted, hvor man handlede mest og mest fornuftigt, og det tror jeg også mange andre ville gøre.
Så jeg vil bare spørge hr. Frank Aaen igen: Hvor skal de her banker og pensionskasser hente deres penge, hvis de ikke skal gøre det hos kunderne?
Selv om hr. Frank Aaen måske er uenig i lige præcis CEPOS' notat, vil jeg spørge: Er der andre steder, de kan hente deres penge end netop hos kunderne?
Mette Hjermind Dencker (DF), 2012-02-08:
Når jeg hører om de her sager, hører jeg også samtidig, at der ikke er nogen konkrete tiltag fra regeringen på, hvad man gør i de sager for at undgå det.
Det er sådan set det, jeg efterlyser, nemlig, om regeringen og ministeren har en grænse for, hvornår det er, at vi her fra Christiansborg skal gribe ind over for kommunerne.
Når man som kommune vælger at lave udsatte børns situation om til en festlig gaveleg med præmier til vinderen, så synes jeg jo, at det siger rigtig meget om sagsbehandlernes og kommunernes mentalitet med hensyn til udsatte børn.
Det er derfor, at jeg godt kunne tænke mig at høre ministeren om, hvad regeringen vil gøre fremover, hvis sådan nogle sager opstår, og hvad der skal til, for at vi kan gribe ind her fra Folketingets side?
Frank Aaen (EL), 2012-02-08:
Altså, der er jo ingen grænser for, hvad CEPOS kan producere af notater.
Det har jeg stor respekt for; nogle af dem er mere opfindsomme end andre.
Det, der viser sig, er, at langt, langt det meste af det, der foregår, som vil blive berørt af den her skat, er transaktioner, der bliver betalt af spekulanter.
Det er én spekulant, der sælger til og køber af en anden spekulant.
Det er dem, der virkelig kommer til at betale.
Så er det korrekt, at en pensionskasse kan være for ivrig efter at spekulere.
De er f.eks. for ivrige hos Danica, for hver eneste gang Danica spekulerer, dvs. sælger og køber værdipapirer, er det deres moderselskab, Danske Bank, der får gebyrerne.
Derfor er der stor interesse i at handle og sælge så meget som overhovedet muligt.
Så de kan sagtens spare ikke alene skatten, men også gebyrer ved at lade være med at handle så meget.
Det er vores anbefaling.
Merete Riisager (LA), 2012-02-08:
Tak for det.
Jeg kan forstå, at hr. Frank Aaen mener, at bankerne skal betale tilbage.
Men som hr. Frank Aaen jo er klar over, henter bankerne deres penge til at betale tilbage ét sted, nemlig hos kunderne.
Frank Aaen (EL), 2012-02-08:
Jeg synes, det er et yderst relevant spørgsmål.
Men der er i virkeligheden kun én, der kan svare på det og i givet fald afvise det, og det er jo ministeren.
Ministeren kan afvise det, og det synes jeg ville være meget på sin plads.
Så vil jeg sige, at man jo også skal være opmærksom på, at det her er et bidrag til en politisk debat, som jeg ved også raser hos de Radikale.
Derfor må man selvfølgelig spørge: Hvorfor har den Radikale ledelse valgt at afvise øget skat på banker og spekulanter?
Hvad er bevæggrundene?
Og så må det da komme frem, at en bevæggrund kan være, at man er blevet for gode venner med bankerne.
Men det er ministeren, man skal spørge.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-02-08:
Ja, jeg forstår sådan set godt, at hr. Frank Aaen ønsker, vi skal stille det spørgsmål til økonomiministeren, men nu stillede jeg det jo altså til hr. Frank Aaen: Mener hr. Frank Aaen, at grunden til, at økonomiministeren er imod det her forslag, er, at økonomiministeren, Det Radikale Venstre, er i lommen på bankerne?
Jeg vil gerne have hr. Frank Aaens synspunkt på det.
Det er jo ikke noget, jeg har fundet på, og når jeg mener, det er relevant at spørge om, er det altså, fordi man i dagens aviser kan læse store annoncer med spørgsmålet om, om Vestager, som der står, altså økonomiministeren, er i lommen på bankerne.
Når hr. Frank Aaen er finansordfører for Enhedslisten og ordfører her i dag, er det da naturligt at spørge hr. Frank Aaen, om hr. Frank Aaen som Enhedslistens ordfører mener, at Det Radikale Venstres modstand mod den her skat skyldes, at Det Radikale Venstre er i lommen på bankerne.
Frank Aaen (EL), 2012-02-08:
Der er jo ingen tvivl om, at vi ikke fatter, hvorfor regeringen ikke bare støtter det her forslag, og vi har hele tiden sagt, at det sår tvivl om, hvad det er for nogle hensyn, regeringen – i det her tilfælde Radikale Venstre – i virkeligheden har i spørgsmålet om skatter på banker, fordi vi jo også ved fra valgkampen og fra dannelsen af den nye regering, at det var Radikale Venstres ledere meget magtpåliggende, at der ikke blev lagt ekstra skat på bankerne, at der ikke blev lagt ekstra skat på millionærer, og at der i det her tilfælde ikke måtte laves en Tobinskat på spekulation eller skat på finansielle aktiviteter.
Det er uforståeligt, jeg mener, det er helt uforståeligt, og derfor må Det Radikale Venstre og Det Radikale Venstres ledere finde sig i, at der kommer sådan en udtalelse om, om det er, fordi man er i lommen på bankerne.
Det spørgsmål synes jeg man skulle stille direkte til ministeren.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-02-08:
Tak for det.
Nu er der jo ikke nogen, der i tvivl om, hvad Enhedslistens holdning er til en øget beskatning af bankerne og heraf en skat på transaktioner og sådan noget.
Men jeg vil gerne spørge hr. Frank Aaen, hvad hans holdning er til, at økonomiministeren afviser det.
Når jeg spørger, er det jo, fordi man i dagens aviser kan se store annoncer, der handler om, at grunden til, at økonomiministeren er imod en transaktionsskat på bankerne, på de finansielle virksomheder, er, at hun er i lommen på bankerne.
Man siger, at det, at økonomiministeren ikke ønsker den her skat, er begrundet i, at der er økonomisk støtte fra bankerne til Det Radikale Venstre til valgkampe.
Nu kan man selvfølgelig sige, at det ikke er Enhedslisten, der har sat annoncerne i – og det er selvfølgelig rigtig nok – men vi har kunnet se hos Ritzaus Bureau, at Enhedslistens gruppeformand, hr. Per Clausen, siger, at de her annoncer er betalt af Enhedslisten.
Så i virkeligheden kunne jeg godt tænke mig hr. Frank Aaens forklaring på, om det, der er tale om her, i virkeligheden er, at Enhedslisten beskylder økonomiministeren for at være imod denne transaktionsskat, fordi Det Radikale Venstre er i lommen på bankerne.
Frank Aaen (EL), 2012-02-08:
Vi er imod en EU-skat.
Vi er imod, at EU på nogen måde løsriver sig fra landene.
Vi ønsker mere demokrati end det udemokrati, der er i dag.
Vi ønsker også en skat på spekulation, og vi synes, at bankerne skal betale kassen.
Og så vil jeg se på, hvordan vi sørger for, at pengene bliver brugt fornuftigt – og ikke til mere bureaukrati i Bruxelles, det er klart.
Karina Adsbøl (DF), 2012-02-08:
Så kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren: Hvad så hvis man ikke inddrager netværket?
Hvis der er nogle gode netværk, som man ikke vælger at inddrage, fordi det måske ikke lige er relevant, eller fordi man vælger ikke at gøre det, hvad skal konsekvensen så være for kommunerne, når der står i loven, at man skal inddrage netværket og afdække, om netværket har nogle ressourcer, der kan anvendes?
Hvad så hvis kommunerne ikke gør det?
Er det så bare ærgerligt for de her bedsteforældre, som måske ikke kan få lov til at se deres børnebørn, fordi man simpelt hen ikke har anvendt metoden, som ministeren så heller ikke vil indskrive i lovgivningen er en god idé at man anvender?
Jeg vil gerne sikre mig, at kommunerne anvender de metoder, der er, til at afdække, om familien har nogle rigtig gode ressourcer, barnet kan gøre brug af.
Der har jo også været undersøgelser, der har vist, at der har været en form for mistillid til bedsteforældrene, så de ligesom er dømt på forhånd.
Karen Hækkerup (S), 2012-02-08:
Jeg beklager min hoste, men det understreger jo bare, at vi virkelig ikke melder afbud, medmindre vi næsten ligger i graven.
I forhold til hvordan man iværksætter en rådslagning, vil jeg gerne sige, at det er sådan, at for at iværksætte en rådslagning skal der være en initiativtager.
Det kan være familiens sagsbehandler i socialforvaltningen, eller det kan være børne- og familieafdelingen eller f.eks. en lærer, en sundhedsplejerske eller en pædagog.
Så skal initiativtageren drøfte med familien, om det vil være hensigtsmæssigt at holde en familierådslagning.
Derfor er det jo en beslutning, familien bliver inddraget i.
Hvis man ikke føler, at man bliver inddraget, eller hvis man har et ønske om det og kommunen ikke vil, så vil jeg henvise til, at man kan gå gennem det klagesystem, der altid er inden for det sociale område.
Det vil selvfølgelig være en besværlig vej, men omvendt kan jeg ikke se for mig, at det vil være noget, der vil være særlig udbredt, eftersom det her er et redskab, som kommunerne gerne vil anvende, som de i stigende grad anvender, som Socialstyrelsen udbyder kurser i, og som KL gør alt for at udbrede, fordi vi godt ved, at det er en indsats, der virker, når man skal forhindre, at børn eksempelvis anbringes.
Frank Aaen (EL), 2012-02-08:
Stater verden over har pumpet milliarder og atter milliarder af kroner ind i redningen af banker og har reddet dem på stribe.
I EU er der betalt indskud og garantier for 34.000 mia. kr.
Nu er det vist på tide, at bankerne betaler tilbage.
Det provenu, der har været talt om af Europa-Kommissionen og andre, nemlig 420 mia. kr., kunne jo nok gøre en vis forskel i forhold til arbejdsløsheden og de nedskæringer, der gennemføres i en lang række lande i Europa.
Efter vores opfattelse vil der være to formål med at indføre en skat på finansielle transaktioner.
Det ene er altså at lade bankerne og spekulanterne betale tilbage til samfundet.
Det er krisen i finansverdenen, bankpakkerne, der har skabt arbejdsløsheden og den gældskrise, der i øjeblikket skaber stor usikkerhed i hele Europa.
Før bankerne fremtvang bankpakkerne, alle indskuddene og finanskrisen, var det faktisk sådan, at landene i Europa nedbragte deres gæld, men efter finanskrisen er gælden steget.
Som det andet vil en skat samtidig dæmpe den mest vilde spekulation på finansmarkederne.
Det vil vi nok også sige er en meget fin gevinst.
Det er jo i dag sådan, at der i OECD-området spekuleres for 100 milliarder, for 100 gange BNP.
Det vil sige, at for hver gang, der sælges et værdipapir, er der produceret for 1 øre.
Jeg mener altså en helt uforholdsmæssig forskel på, hvad der er af produktion og spekulation: Produktion 1 kr., spekulation 100 kr.
Det er det, vi skal have grebet ind over for.
Og det er jo handler, der kører over disken på millisekunder.
Karen Hækkerup (S), 2012-02-08:
Hvis der er forældre, der er døde, så kan det være andre regler, der gør sig gældende i forhold til samvær, hvis vi er inde at tale om forældreansvarsloven.
Der er der nogle regler om, at man kan have samvær med andre end sine forældre, hvis den ene forælder er død.
De regler er vi i disse øjeblikke ved at gøre lidt lempeligere.
Inddragelse af børns forældre og øvrige netværk er et helt centralt aspekt af indsatsen, fordi vi jo ved, at det er forældre og netværk, som har den største betydning for et barns udvikling.
Med Barnets Reform, som er godt et år gammel, blev det jo endvidere understreget, at kommunerne ved afgørelser om samvær foruden samvær med forældre også skal træffe afgørelse om samvær med søskende, øvrige familie og netværk.
Det her er altså noget, der er fokus på.
Det er en indsats, som vi, som jeg redegjorde for i min tidligere besvarelse, gør utrolig meget for at udbrede ved kurser, ved partnerskab med KL, ved at sørge for, at alle er opmærksomme på, at det her er et vigtigt redskab og et redskab, man skal anvende.
Vi kommer ikke til at lave en detailregulering af, hvordan de skal anvende en bestemt metode eller et bestemt værktøj ude i kommunerne, men vi har regler om, at man skal inddrages og oplyses, og der skal de for at leve op til de forpligtelser i loven også overveje familierådslagning.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-02-08:
Da hele den her debat startede, tænkte jeg, at jeg kunne slå to fluer med et smæk i forhold til at finde ud af, hvad Enhedslisten og Folkebevægelsen mod EU stod for i den her sag.
Så jeg skrev en mail til hr. Søren Søndergaard, som jo sidder i Europa-Parlamentet for Folkebevægelsen mod EU, og som tidligere har været folketingsmedlem for Enhedslisten.
Jeg spurgte ham: Hvad går Folkebevægelsen mod EU egentlig ind for her?
Og svaret lød – det her er ikke statshemmeligheder, det er vist officiel politik, så jeg kan godt læse op af det: Vi er imod, at en skat på finansielle transaktioner opkræves på EU-niveau og direkte går til EU.
Begrundelsen for dette er, at vi er imod enhver automatisk indtægt til EU, som ikke foregår via en bevilling godkendt i de nationale parlamenter.
Det handler om demokrati og om, at EU ikke yderligere skal løsrives fra befolkningerne i retning af en egentlig EU-stat.
Frank Aaen (EL), 2012-02-08:
Og jeg har med stor glæde set, at ministeren også på et tidspunkt har sagt, at det gør en stor forskel, om det er forslag om, at pengene skal gå til EU-kassen – hvad ministeren var imod, forstod jeg – eller forslag om, at pengene skal gå til landene.
Vores forslag er, at halvdelen skal gå til landene, og at den anden halvdel skal gå til klimaforbedringer og til verdens fattigste lande.
Men i hvert fald skal det besluttes i parlamenterne og ikke besluttes nede i Bruxelles.
Der er jo også sket den store udvikling, som jeg ikke er sikker på hr. Ole Birk Olesen har været opmærksom på, at det nu er klart, at det ikke er et EU-forslag; det er jo et forslag om, at EU-lande gennemfører en sådan skat.
Og derfor anbefaler vi bare, at så mange lande i Europa – ikke kun i EU, men i Europa – gennemfører skatten samtidig.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-02-08:
Jeg tror, at især den langsigtede udvikling, i forhold til hvordan det her skal opkræves og af hvem, og hvad det skal gå til, nok ligger uden for hr. Frank Aaens indflydelsesområde.
Martin Henriksen (DF), 2012-02-08:
Nu er indvandringen jo ikke nødvendigvis en naturlig del.
Der har jo altid fundet indvandring sted i et vist omfang, men det er jo noget, som man politisk kan regulere.
Jeg vil også godt fremhæve et andet tal, som også kommer fra indvandringens økonomiske konsekvenser, altså den udredning, som er blevet lavet, side 12.
DREAM' analyse peger på bl.a. på, at gruppen af indvandrere og efterkommere fra mindre udviklede lande under et medførte større offentlige udgifter end indtægter i 2010 svarende til en offentlig nettoudgift på 15,7 mia. kr.
Og igen er det jo mange penge, det var den udlændingepolitik, som blev ført før, og det er der, hvor man lægger op til at gennemføre nogle lempelser.
Derved taler det jo for, at de udgifter, der er til indvandring, vil blive større, fordi man igen går ind og lemper de steder, hvor vi erfaringsmæssigt ved, at der er store integrationsproblemer både i forhold til kulturelt at integrere de indvandrere, der kommer, og også til at få dem ind på arbejdsmarkedet.
Når det så kommer til at bone ud på den måde, at der skal være offentlig forsørgelse til dem, når de ikke er på arbejdsmarkedet, så går pengene jo fra noget andet.
Derfor synes jeg, det er rimeligt, at ministeren kommer lidt ind på, hvilke grupper i samfundet det så er, man ønsker at tage pengene fra.
Karen Hækkerup (S), 2012-02-08:
Grundlæggende kan man jo sige, at det, der er rigtig afgørende, når man modtager nye borgere, er at sørge for, at de bliver aktive medborgere, at de ikke bliver passive.
Vi har rigtig mange mennesker, som kommer hertil,
som vores arbejdspladser har brug for, og som sørger for, at der er vækst i Danmark, som bidrager med nogle ting, som vi ikke selv ville kunne have tilført.
Derfor kan man sige, at indvandringen i sig selv jo som sådan ikke er et onde.
Folk kommer med meget forskellig baggrund, med meget forskellig uddannelsesmæssig baggrund, med meget forskellig indstilling til samfundet, og derfor kan man ikke male med en stor pensel og bare sige, at indvandringen er sådan og sådan.
Vi har udfordringer med nogle af de indvandrere, som ikke er tilpasset det danske samfund, vi har også solstrålehistorier med indvandrere, som bidrager, og som arbejder, og som er en aktiv del af vores samfund.
Derfor har jeg ikke det samme skrækscenarie stillet op for mig, som jeg kan høre at hr. Martin Henriksen har.
På den måde betragter jeg ikke indvandringen som noget, der er farligt, men som noget, der er en naturlig del af at leve i et åbent, demokratisk og globalt samfund.
Martin Henriksen (DF), 2012-02-08:
Nu er der jo også elementer i udlændingepolitikken, som bliver rullet længere tilbage end det tidspunkt, som socialministeren skitserede.
Det er jo også sådan, at både socialministeren og justitsministeren – så kan vi altid diskutere, hvor mange der kommer – har jo sagt, at der kommer en øget tilstrømning på baggrund af de lempelser, som man ønsker at gennemføre.
Det forholder sig sådan, at den tidligere regering aftalte med Dansk Folkeparti, at man skulle have en udredning af indvandringens økonomiske konsekvenser.
Der fremgår det af indvandringens økonomiske konsekvenser, som udredningen hed, på side 18, at beregninger peger på, at den førte udlændingepolitik – altså den, som den tidligere regering sammen med Dansk Folkeparti førte – isoleret set har styrket de offentlige finanser svarende til en varig årlig merindtægt på 0,29 pct. af BNP, opgjort i 2010-niveau svarer det til 5,1 mia. kr.
Det er jo der, hvor man lægger op til at gennemføre nogle lempelser, og når man stiller færre krav, vil det betyde, at der er flere, der kan komme ind, og det vil også betyde, at der er en stor risiko for, at mange af dem, der kommer ind, netop fordi de ikke skal leve op til lige så mange krav som før, heller ikke vil være lige så godt stillet i forhold til at bidrage til det danske samfund.
Derfor synes jeg, det er rimeligt, at ministeren giver et bud på, hvad det så er, de midler skal gå fra.