Peter Westermann (SF), 2010-11-25:
SF stiller sig indledningsvis positivt over for lovforslaget, for vi mener, at det virker fornuftigt med en skadefond for renoveringsfejl, og det kan sådan set undre, at der ikke har været en sådan tidligere.
Ministeren angiver, at anledningen er den øgede renoveringsramme, som følger af den nylig indgåede boligaftale – en aftale, som SF ikke har fået lov at præge og ikke kan tilslutte sig.
For ganske vist øges aktiviteten med 5 mia. kr. over de næste 3 år, men de sidste 3 år i aftaleperioden falder niveauet til det, det er på nu, før aftalen træder i kraft.
Det er et niveau, der har et betydeligt efterslæb på 8 mia. kr., idet 200 godkendte projekter venter på støttekroner, der hidtil ikke har været til stede.
Når man med det aktivitetsniveau har et efterslæb på 8 mia. kr., kan det jo undre, at ministeren mener, at de ekstra 5 mia. kr., som aftalen tillader at Landsbyggefonden bruger af sine egne penge, er ambitiøst og tilstrækkeligt.
Men når renoveringsrammen efter 3 lidt federe år sættes tilbage på det nuværende magre niveau i de 3 efterfølgende år, kan det undre, at ministeren angiver den midlertidigt øgede renoveringsramme som anledning til, at denne byggeskadefond er nødvendig.
Hvis dette tiltag kan betyde sparede penge for boligselskaber og beboere, vil det selvfølgelig være et godt fremskridt, og det er sådan set nok for SF i sig selv.
Særlig fordi det sandsynligvis også kan betyde bedre boligstandarder gennem en mere systematisk og hurtigere udbedring af eventuelle skader eller fejl fra renoveringen, mener vi også, at forslaget overordnet har positive takter.
Men disse effekter vil vi dog meget gerne se solidt belæg for, for SF vil altid være påpasselig med tiltag, der koster lejerne yderligere penge i boligudgifter.
Og idet dette forslag betyder en huslejestigning – ganske vist marginal – og dermed også dyrere boligstøtte for staten, er der en række spørgsmål, der skal afklares, før SF kan erklære sin endelige støtte.
Vi ønsker f.eks. at se dokumentation for, at behovet for denne ordning er tilstrækkeligt til stede, og vi ønsker at få at vide, hvad baggrunden er for ministeriets opfattelse af, at fonden vil være en økonomisk nettogevinst for boligselskaberne og beboerne.
Vi noterer os med bekymring, at DI Byggematerialer udtrykker deres bekymring for, at forslaget kan betyde en lavere byggeaktivitet i samfundet.
Det håber SF sandelig ikke kan være en risiko ved dette forslag – særlig ikke i en tid, hvor der er behov for at øge den økonomiske aktivitet i samfundet, så vi får skabt flere job, og ad den vej, ad arbejdsvejen, får trukket Danmark ud af den økonomiske krise.
Så den bekymring tager vi meget alvorligt.
Det vil være en forudsætning for vores støtte til forslaget at få godtgjort, at denne bekymring er overflødig.
Med hensyn til vurderingen af, hvilke arbejder der udgør en forbedring eller fornyelse og dermed kan udløse støtte fra fonden, hvis en skade skal udbedres, finder jeg behov for at understrege vigtigheden af en udførlig vejledning og løbende rådgivning fra fonden til de almene bygherrer – både generelt og ved planlægning af konkrete renoveringsprojekter.
Afslutningsvis finder jeg grund til at påtale, at Danmarks Lejerforeninger har fundet grund til at bemærke, at lovforslaget ikke er sendt til høring i de 14 dage, foreningen mener det hensigtsmæssigt.
En tilstrækkelig høringsperiode er en meget vigtig ingrediens for godt lovgivningsmæssigt håndværk.
Det er jo desværre en ingrediens, det skorter en del på i nogle ministerier, og jeg håber ikke, at vi skal se den slags lovsjusk, som vi ser blandt nogle af socialministerens kolleger; jeg håber ikke, ministeren vil lade sig inspirere fra den kant.
Med disse ord ser SF positivt frem til den fortsatte behandling af lovforslaget, men har som sagt en række spørgsmål, der skal afklares, før vores endelige støtte kan gives.