Sophie Løhde (V), 2016-02-11:
Tak for det.
Man siger jo, at tredje gang er lykkens gang, men mon ikke vi også kan sige det her om anden gang.
Nu er vi alle sammen samlet, og som jeg var ved at sige, er det jo et beslutningsforslag, der har titlen: »Forslag til folketingsbeslutning om midlertidigt stop for privatisering af ældreplejen.«
Forslaget vil pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag, der skal sikre, at der med virkning fra den 1. februar 2016 indføres et stop for udlicitering af ældreplejen, herunder hjælp i hjemmet omfattet af fritvalgsordningen og i plejeboliger.
Forslagsstillernes holdning er, og nu citerer jeg: »at privatiseringstvangen over for kommunerne skal afskaffes.«
Jeg vil gerne starte med at bemærke, at man sådan bliver en lille smule forvirret, når man læser forslaget, for vi kan jo starte med at slå fast, at vi ikke har privatiseret hjemmehjælpen i Danmark.
Som reglerne er i dag, skal kommunerne skabe grundlag for, at modtagere af hjemmehjælp kan vælge mellem to eller flere leverandører, hvoraf den ene leverandør kan være kommunal.
Når kommunerne så indgår en kontrakt med private leverandører om hjemmehjælp efter de gældende regler, er der altså ikke tale om privatisering, men om udlicitering.
Det er stadig kommunen, der har det overordnede ansvar for hjælpen, og som beslutter, hvilken kvalitet og hvilket omfang hjælpen skal have.
Det er også fortsat kommunerne, der har ansvaret for, at borgerne får den hjælp, som de har behov for.
Og så længe kommunerne selv kan vælge at levere hjælpen, er der heller ikke tale om privatiseringstvang.
Med det slået fast vil jeg også gerne gå videre til at kommentere forslagets indhold iøvrigt. Enhedslisten begrunder forslaget med, at de seneste års konkurser blandt private hjemmehjælpsfirmaer har haft negative konsekvenser for både borgere, kommuner og ansatte i plejesektoren.
At det har negative konsekvenser, når en leverandør går konkurs, tror jeg ikke der er nogen der kan være uenige i her i Folketingssalen.
Borgeren mister sin vante hjemmehjælper, som måske mister sit job, og kommunen må træde til med kort varsel for at sikre, at borgeren får den nødvendige hjælp.
Det er uden tvivl en uheldig og en trist situation for alle parter.
Men det, som forslaget så lægger op til, nemlig at de private hjemmehjælpsfirmaer ikke skal kunne indgå nye aftaler med kommunerne, når deres kontrakter udløber, har altså også for mig at se nogle rigtig, rigtig ærgerlige konsekvenser: For det første vil konsekvensen af det her beslutningsforslag jo være, at man afskaffer borgernes frie valg i Danmark, og at vi dermed fratager ældre retten til selv at bestemme, hvem det er, der skal komme og udføre hjælpen i deres hjem. For det andet vil det medføre, at borgere, som har valgt en privat hjemmehjælp, vil miste deres vante hjemmehjælper, når kontrakten udløber.
Det skaber en utryghed og betyder nye ansigter for nogle borgere, som måske i forvejen ser rigtig mange forskellige hjælpere i dagligdagen.
Desuden er det min bekymring, at et midlertidigt stop vil få nogle alvorlige konsekvenser for nogle virksomheder.
I forhold til at forebygge konkurser vil jeg også gerne påpege, at der jo allerede i dag eksisterer en række forskellige redskaber.
De centrale parter på området har taget en række forskellige initiativer til at imødegå konkurser fremadrettet, og jeg vil gerne nævne et par af dem.
Kommunernes Landsforening, Dansk Erhverv og Dansk Industri udsendte tilbage i august 2015 i fællesskab fem anbefalinger til, hvordan konkurser kan forebygges.
Dansk Industri afholdt desuden i oktober 2015 en rundbordsdrøftelse om offentligt-privat samarbejde, hvor man på baggrund af rundbordsdrøftelsen nu arbejder på et sæt fælles pejlemærker for et godt samarbejde mellem kommuner og private leverandører.
Redskaber til forebyggelse af konkurser indgår som et element heri.
Derudover har Kammeradvokaten for Dansk Industri udarbejdet en række konkrete bud på, hvad det er for nogle krav, kommunerne kan stille til de private leverandører, samt hvilken dialog kommunerne kan have med leverandørerne i forhold til at forebygge konkurser.
For mig at se handler det nu om, at anbefalingerne følges, og at redskaberne i højere grad end hidtil bliver benyttet.
Derfor er jeg enig med forslagsstillerne i, at kommunerne bør tage de fornødne forholdsregler til imødegåelse af konkurser.
Endelig synes jeg det er værd at bemærke, at de regler, vi har i dag, blev indført af den forhenværende socialdemokratisk ledede regering sammen med Enhedslisten tilbage i 2013.
Det var altså forslagsstillernes eget parti, der stod bag regelændringen i 2013 – ændringen, der bl.a. havde til hensigt at sikre kommunerne mere fleksibilitet i tilrettelæggelsen af det frie valg.
Samtidig må det bemærkes, at Ankestyrelsen netop på baggrund af regelændringen i 2013 allerede har foretaget en evaluering af kommunernes implementering af reglerne.
Rapporten udkom i november måned, og derfor kan det undre mig, at forslagsstillerne nu lægger op til en evaluering af loven og af kommunernes praksis igen.
Lad mig her til slut slå helt fast, at vi fra regeringens side ikke ønsker at fratage borgerne det frie valg.
Retten til frit at kunne vælge, hvem der skal komme i ens hjem og yde hjemmehjælp, er et helt grundlæggende element i borgernes ret til selv at bestemme.
Frit valg er samtidig også med til at skabe en bedre hjælp til de ældre.
Muligheden for at vælge til og vælge fra giver borgeren indflydelse på og ansvar for den hjælp, der bliver leveret.
På den baggrund kan regeringen ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Beslutningsforslaget, vi går i gang med at behandle nu, har titlen Forslag til folketingsbeslutning om midlertidigt stop for privatisering af ældreplejen.
Er ordføreren for Enhedslisten overhovedet her?
Undskyld mig, ordføreren for forslagsstillerne er vist ikke til stede.