Lars Dohn (EL), 2014-05-15:
Når vi f.eks. taler om den by, vi befinder os i lige for øjeblikket, så skal der ikke tages fra nogen af de ømme områder.
For øjeblikket bruger kommunerne jo slet ikke deres formuer op, så der er rigtig gode muligheder for det her gode forslag, som jeg vil takke SF meget for at have fremsat.
I Enhedslisten lægger vi mere vægt på et andet forslag, men hvis det handler om at skaffe billigere boliger, så er vi bestemt ikke kræsne.
Så det her synes vi også er et skridt ad den rigtige vej, for vi har fået et andet Danmark.
Der er altså færre kvadratmeter pr. indbygger her i København.
Tidligere var der 59 m² pr. indbygger, nu er der så 54 m².
Jeg tror ikke, det er frivilligt, at man på den måde i den grad klumper sig mere sammen.
Da jeg voksede op i tresserne og halvfjerdserne, var det for os en helt naturlig del af velfærdsstaten, at man som voksen skulle have sin egen bolig.
Det er også sådan, at rigtig mange af dem, der flytter til København – og det er der rigtig mange der gør, der er jo en flytning fra land til by – jo ikke er i stand til at betale højlejeboligernes boligudgift, som jo meget tit er over 10.000 kr. om måneden.
Sammenlagt skal der findes en løsning for 77.000 mennesker i den kommende periode på 6 år, så det vil sige, at boligministeren har grund til at svede i denne situation.
Jeg kunne forstille mig, at boligministeren også kom med flere forslag eller levede op til sit eget regeringsgrundlag, hvori der står, at der skal bygges flere boliger, hvor der er behov for det.
Til de unge skal der bygges flere, og til de ældre skal der bygges flere, og der skal være flere og billigere almene boliger.
Det er jo faktisk det, som det her forslag lægger op til.
Så jeg fatter ikke rigtig, at ministeren og regeringen ikke griber den her chance.
Det er jo sådan, at vi hvert år ved studiestart ser, at der er 15.000 på ventelisten til en kollegiebolig alene i København.
De billige boliger er røget ud af markedet.
Så det er en rigtig farlig udvikling, man har gang i på boligmarkedet i de store byer.
Derfor er det opmuntrende at se, at Københavns Kommune arbejder med de her problemer.
Nu siger ministeren 10 pct.
Det synes jeg ikke er noget at være stolt af.
Det kunne jeg også forstå på Kramer Mikkelsen, da jeg spurgte ham i går: Hvor mange almene boliger bliver der egentlig i de nye områder?
10 pct. Men København har 20 pct. almene boliger, så det vil sige, at med den nuværende udvikling sakker man agterud med hensyn til almene boliger, og det er jo dem, der kan betales af alle.
Det, som man skriver i oplægget fra Københavns Kommunes embedsværk, er jo, at vi skal tage udgangspunkt i en by, hvor der er plads til alle.
Det skal ikke være sådan, at de fattige bliver klumpet sammen i bestemte områder.
Det er faktisk det, der er ved at ske, nemlig at dem med lavindtægter eller dem på overførselsindkomster, som er allerdårligst stillede, søger ind til de steder, hvor folk med lave indtægter i forvejen bor, og det vil sige, at vi får nye udsatte boligområder.
Så kan man lave alle de ghettoplaner, man vil, men det er den udvikling, der er i gang her i byen.
Jeg synes, at vi skal skele til den målsætning, som Boligselskabernes Landsforening har, nemlig at nybyggede boliger skal have en ordentlig kvalitet og skal have konkurrencedygtige boligudgifter, som en familie med beskedne indtægter har råd til, og der kunne SF's forslag være et skridt på vejen.
Vores er lidt bedre, men vi kan sagtens støtte SF's forslag.