Hans Kristian Skibby (DF), 2013-05-31:
Normalt plejer jeg jo at takke forslagsstillerne, næsten uanset hvad der foreslås her i Folketinget.
Men jeg synes, at det her nærmest tangerer spild af tid for at sige det ligeud.
Enhedslisten mener at kunne gøre sig klog på, hvordan man kan måle lykke på en anden måde, end man gør i dag.
Vi måler ikke lykke i dag.
Vi måler trivsel, og vi måler samfundssituationen, og det gør man bl.a. ved hjælp af bruttonationalproduktet og bruttonationalindkomsten og alle mulige andre økonomiske scenarier med oplysninger, som ligger inden for OECD-beregninger og alt muligt andet.
Så siger Enhedslisten i dag, at nu vil man have en ny form for indeks for livskvalitet, som skal indeholde kvantificerbare sociale indikatorer.
Det er nogle flotte ord.
Det kunne f.eks. være selvmordsrater, aborter, fødsler, skilsmisser, giftermål eller fedmeepidemier, det kunne være antallet af tvangsauktioner og det kunne være beskæftigelsessituationen.
Men alle de ting bliver jo målt og vejet i dag i Danmark.
Det danske samfund er faktisk et af de mest gennemregulerede, gennemanalyserede samfund, der overhovedet findes i verden.
Flere år i træk har OECD faktisk lavet beregninger for 40 forskellige lande, og i mange af årene – også de senere, lige indtil vi fik en ny regering – har Danmark faktisk været i toppen med hensyn til at være det lykkeligste folk her i verden.
Dem, der var mindst lykkelige, var kineserne, og der er der mange, som måske sympatiserer med Enhedslistens politik.
Hvis man så kigger på Danmark – det Danmark, som jo så har verdens lykkeligste befolkning – ser man, at der har været andre analyser, som viser, at de allerlykkeligste danskere bor i Ringkøbing.
Nu er det jo statistik, vi snakker om, og nu kommer jeg også med noget statistik, og så må man tage det til sig eller lade være.
Men hvad angår Ringkøbing, kan man så se på det seneste folketingsvalg, og der kan man i en statistik se, at et flertal på 55,5 pct. valgte at stemme på Venstre og Dansk Folkeparti, og der var så 2,3 ulykkelige pct., som valgte at stemme på Enhedslisten.
Jeg siger det for at gøre grin med det, det indrømmer jeg blankt.
Men det er statistik, og de, man egentlig foreslår fra Enhedslistens side, er jo bare endnu mere statistik.
Der findes tre former for løgne her i verden.
Der findes den lille nødløgn, man bruger over for konen, når man kommer for sent hjem.
Så findes der den grimme, beskidte løgn, man måske bruger i forbindelse med en kriminel handling eller et eller andet.
Og så findes der den tredje, og det er statistik.
Sådan er det, og sådan har det sådan set altid været.
Vi kan tæppebombe hinanden med statistik her i Folketinget, og det har vi sådan set også gjort i mange, mange årtier efterhånden, for der findes ufattelig store datamængder, og den teknologiske udvikling har jo også gjort , at det er blevet endnu nemmere at finde på nye informationer og nye statistikker.
Det, der er brug for i Danmark, er altså ikke, at vi godkender et beslutningsforslag om at indføre et lykkeindeks i Danmark, som skal måle andre ting end dem, der bliver mål i dag.
For vi bliver målt og vejet i Danmark, og det synes jeg også vi skal.
Men et lykkeindeks, som det også blev foreslået af Enhedslistens politikere i den foregående folketingssamling, mener vi altså i Dansk Folkeparti ikke har nogen som helst gang på jorden.
Vi har stor tiltro til OECD-rapporter, vi har stor tiltro til BNP, BNI og alle mulige andre indeks, som vi regulerer og vurderer samfundsudviklingen ud fra, og det er sådan set bare det, vi skal holde fast i.
På den baggrund kan Dansk Folkeparti ikke støtte Enhedslistens beslutningsforslag.