Line Barfod (EL), 2010-06-22:
Det var rigtig mange ord, men jeg forstår det simpelt hen ikke.
Jeg forstår ikke, hvad det er med dynamik og alt muligt andet, der konkret skulle få den murermester til at ansætte en svend mere.
Han har en ordre på at bygge nogle ting, tidligere fik han 20 ansøgninger, nu har man forringet dagpengesystemet og fået flere arbejdsløse til at sende flere ansøgninger, så nu får han 100 ansøgninger.
Hvad er det, der gør, at slagteriet i stedet for at sende svinene til Tyskland og blive slagtet af rumænske kolonnearbejdere begynder at ansætte flere slagteriarbejdere til danske lønninger, bare fordi der kommer flere ansøgninger?
Det, vi får at vide igen og igen, er, at forringer man dagpengesystemet, sender de arbejdsløse nogle flere ansøgninger, og det skulle føre til flere job.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Det er fuldstændig ærligt ment.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan flere ansøgninger giver flere job, og jeg håber, at fru Margrethe Vestager kan forklare helt konkret, hvordan flere ansøgninger gør, at arbejdsgiverne vil ansætte nogle flere.
Når vi har en situation med arbejdsløshed, burde den fuldstændig afgørende opgave for politikere jo være at skaffe arbejdspladser og finde ud af: Hvordan får vi nogle flere arbejdspladser – for det er jo det, der er afgørende for at få de arbejdsløse i arbejde – og hvad er det helt konkret, vi skal gøre?
Hvad er det for en type job, vi skal have?
Enhedslisten er kommet med en række helt konkrete forslag til, hvordan vi skaber grønne job, sådan som også Byggefagenes Samvirke og andre gode kræfter har været ude at komme med konkrete bud på, og vi skal have lavet klimarenoveringer af vores bygninger.
Lad os få det sat i gang nu, ligesom Region Syddanmark nu har besluttet, at de vil gå i gang med at fremrykke en række af deres investeringer, så der bliver skabt nogle arbejdspladser her og nu; lad os se på, hvordan vi kan gøre det.
Vi har foreslået, at man går i gang med at se på fødevaresektoren, så man begynder at få noget produktion i Danmark, på danske løn- og arbejdsvilkår, i stedet for at svinene bliver sendt til Tyskland, til rumænske kolonnearbejdere, og at fiskene bliver sendt tre gange rundt om Jorden for at blive fileteret og pakket ude i Fjernøsten under elendige arbejdsvilkår dér, og vi har en række andre forslag til: Hvordan skaber man helt konkret arbejdspladser?
Det mener vi der er behov for; det er det, der vil kunne gøre noget ved arbejdsløsheden.
Men det, som vi hører fra regeringen og fra Dansk Folkeparti – og desværre også fra De Radikale – er, at det afgørende er, at man i stedet får de arbejdsløse til at sende mange flere ansøgninger.
Hvis man mener, at der pludselig kommer 13.000 nye job, må man også kunne pege på, i hvilke sektorer det er, at der er de her muligheder for de job – hvordan skulle de opstå? – og hvis der er mulighed for 13.000 ekstra job i dag, hvorfor kan man så ikke bare skabe dem?
Hvorfor skal man til at piske de arbejdsløse for at få skabt de 13.000 job?
Det hænger simpelt hen ikke sammen, og derfor er Enhedslisten selvfølgelig også imod, også fordi
det, der bliver konsekvensen for rigtig mange mennesker, som ikke får de her job, er, at de ryger ud af dagpengesystemet, ikke kun som en følge af den forringelse, der desværre blev vedtaget i sidste uge med en halvering af dagpengeperioden, men endnu flere med det forslag, vi behandler i dag, om, at den periode, man skal have arbejdet for at kunne genoptjene dagpengeretten, fordobles.
Hvis man skal have 52 ugers arbejde i stedet for 26 uger, er der rigtig, rigtig mange mennesker, der aldrig nogen sinde vil kunne genoptjene dagpengeretten; der vil være masser af håndværkere, masser af ansatte i it-branchen, masser af kunstnere og folk i mange, mange andre fag, hvor der ikke er nogen udsigt til, at de kan få 52 ugers arbejde.
Der er rigtig mange brancher i dag – og det bliver flere og flere – som ikke har fuldtidsarbejde på funktionærvilkår, og det tager man overhovedet ikke højde for i de her forslag fra regeringen og Dansk Folkeparti.
Det er, som om man har en forestilling om, at alle er ansat på samme måde som embedsmændene i ministerierne, nemlig på funktionærvilkår.
Det er de altså ikke, og derfor risikerer man, at rigtig mange mennesker fremover slet ikke vil kunne se nogen grund til, at de overhovedet skal prøve at komme ind i dagpengesystemet og hver eneste måned skal betale til en a-kasse, fordi de alligevel aldrig vil have en chance for at få dagpenge.
Og det er vel også det, der i virkeligheden ligger bag forslaget fra regeringen og Dansk Folkeparti, nemlig et frontalangreb på det organiserede arbejdsmarked, at man faktisk ikke ønsker at have et organiseret arbejdsmarked, hvor folk kan have en stor tryghed i, at de kan få dagpenge i de perioder, hvor de er arbejdsløse, og at de kan stå sammen for at prøve at få bedre vilkår.
Det, man bliver ved med at sige, er jo, at der, når der bliver et større udbud, så bliver flere job, selv om man så ikke har kunnet pege på dem, og det er rigtigt: Hvis man virkelig tryner folk, virkelig fjerner grundlaget for, at folk kan kræve, at de får overenskomstmæssige løn- og arbejdsvilkår, så bliver der også flere job.
Så bliver der flere af de job, hvor folk går ud og bliver nødt til at acceptere at have nogle elendige løn- og arbejdsvilkår og kommer ud som løntrykkere rundtom.
Det er rigtigt, at der kan blive mere af den type job, et stort gråt arbejdsmarked, som vi ser det i andre lande, men spørgsmålet er: Er det det Danmark, vi ønsker?
De vil ikke kunne komme så langt ned, at de vil kunne konkurrere med timelønningerne og de elendige arbejdsvilkår ude i Fjernøsten, i Indien og Kina osv., hvor varerne bliver produceret til Danmark i dag.
Det, der ville kunne gøre, at vi i Danmark kunne klare os rigtig godt, var, hvis vi stedet for satsede på det, der har gjort os stærke, og det, der har gjort os rige i Danmark, og det er, at vi i fællesskab har prøvet at hæve kvaliteten, at vi har satset på at lave kvalitetsvarer, først og fremmest til at vi kunne forsyne os selv, men også for at kunne sælge dem til andre lande, og det er, at vi har satset på at have et rigtig godt velfærdssamfund, at have gode uddannelser osv.
Det giver nogle gode muligheder.
Men det er desværre ikke det, som regeringen og Dansk Folkeparti ønsker; man har ønsket at fjerne hele fundamentet for det, vi har bygget op.
Så har man prøvet at begrunde det med, at det er, fordi der mangler penge i statskassen.
Det er fuldstændig rigtigt, at der mangler penge i statskassen.
Men det er jo, fordi regeringen og Dansk Folkeparti har ladet pengene fosse ud til skattelettelser til de rigeste.
Jeg skal så også lige sige lidt til nogle af de svar, vi har fået fra ministeren.
For ministeren har jo bl.a. i høringsnotatet kommenteret, at man skal »tilskynde ledige til at søge permanent beskæftigelse, herunder beskæftigelse på fuld tid, inden for de brancher, hvor dette er muligt at få«.
Ministeren prøver i sit svar på spørgsmål 8 så at tale lidt udenom, men det lader altså til, at det, der er ministerens håb, er, at folk faktisk vil kunne gå ind og få permanent arbejde.
Det er bare ikke den udvikling, der er på arbejdsmarkedet, der bliver flere og flere brancher, hvor man ikke har permanent arbejde, og derfor mangler ministeren at svare på, hvordan i alverden de job med permanent arbejde pludselig skulle opstå. Så har vi også spurgt til, om ministeren kunne komme med nogle eksempler på, hvordan det kan lade sig gøre at få 52 ugers arbejde inden for de mange brancher, hvor man ikke er fuldtidsansat på funktionærvilkår.
Det har vi ikke kunnet få nogen svar på, men det er jo det, der er vigtigt, og jeg håber, at ministeren vil uddybe det i dag og ellers gøre det mellem anden og tredje behandling.
For man er jo, når man fremsætter sådan et forslag, nødt til så at kunne forklare helt konkret, hvordan en murersvend eller en datamatiker eller en korsanger skal kunne opnå 52 ugers arbejde, hvor de i dag kan nøjes med 26 uger.
Det mangler vi at få konkrete svar på overhovedet kan lade sig gøre.
Så er der hele ligestillingsaspektet, hvor jeg blev virkelig bekymret, da jeg læste ministerens svar på spørgsmål 12.
Ministeren er selv kommet med en vurdering af de ligestillingsmæssige konsekvenser af lovforslaget – det skal ministeren jo – og der fremgår det, at det først og fremmest er kvinder, der vil blive ramt og miste dagpengeretten.
Da vi så spørger, om ministeren mener, at det vil forringe ligestillingen, svarer ministeren det med, at det er vurderingen af, om lovforslag L 224 konkret er kønsdiskriminerende.
Men det er bare ikke det, en ligestillingsvurdering handler om; det er ikke, om det konkret er kønsdiskriminerende.
Jeg er med på, at der ikke står i lovforslaget, at det her forslag går ud på, at kvinder skal have nogle andre dagpengeregler end mænd, nej, det er ikke kønsdiskriminerende, men det rammer kvinder i større omfang, end det rammer mænd, og har dermed betydning for ligestillingen.
Og jeg mener, det er et meget, meget alvorligt problem, hvis beskæftigelsesministeren, der, selv om hun ikke længere er ligestillingsminister, stadig væk har ansvaret for ligestillingen på arbejdsmarkedet, så ikke er klar over, at ligestilling handler om andet end et direkte forbud mod diskrimination.
Det handler om de ligestillingsmæssige konsekvenser, og det er et kæmpe problem, at man med det her i høj grad sender kvinderne ud af arbejdsmarkedet, især når man så ved, at de kommer på kontanthjælp og ikke kan få kontanthjælp, hvis de er gift og har en mand, der er i arbejde.
Det vil sige, at rigtig mange kvinder bliver henvist til at være afhængige af deres mands indkomst, noget af det, som man i generationer ellers har kæmpet for at komme fri af, vil ministeren nu genindføre med det her lovforslag, og det synes ministeren overhovedet ikke har nogen betydning.
Jeg synes, det er et kæmpe problem, hvis regeringen officielt påstår, at man går ind for ligestilling.
Som man kan høre, er der er altså masser af gode grunde til at være imod det her forslag, og fra Enhedslistens side har vi det sådan, at vi ikke bare stemmer imod her, men at vi, også når der kommer et nyt flertal, vil stille forslag, om, at alle de her forringelser skal fjernes.
Vi skal have et ordentligt dagpengesystem, og så skal vi altså også i gang med at skabe nogle rigtige job; det er det, der er helt afgørende.