runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-01-27:
Jamen det var jo kort og præcist; det må man rose ordføreren for.
Men der er noget, jeg stadig ikke forstår.
Vil det sige, at Socialdemokraterne slet ikke kan se de problemer, som der er ved loven?
For det synes jeg ikke ordføreren var inde på.
Der er jo masser af ganske almindelige mennesker, som på grund af en forglemmelse eller på grund af, at staten ikke lige synes, at deres formål er anerkendelsesværdigt nok, kan risikere at komme ud i en minimumsstraf.
Der har jo også været eksempler på tåbelige domme efter højesteretsdommen i 2009, for nu at sige det sådan, og gør det ikke indtryk på Socialdemokraterne?
Maja Panduro (S), 2011-01-27:
Hos Socialdemokraterne har vi den helt grundlæggende holdning, at man ikke skal gå rundt med kniv, medmindre man har en rigtig god grund til det, og vi vil ikke acceptere, at unge mennesker, sådan som vi jo desværre har hørt at det på et tidspunkt var, føler, at de nærmest er nødt til at skulle tage en kniv med i byen for at kunne forsvare sig, i det tilfælde at alle de andre render rundt med kniv.
Når det er sagt, vil jeg sige, at det jo selvfølgelig ikke er ensbetydende med, at vi ikke også var påvirket af de historier, vi hørte fra den her lovs ikrafttræden og så frem til højesteretsdommene, om folk, hvor det virkede helt tåbeligt, at de skulle have en minimumsstraf på de 7 dage.
Og derfor var det også, at vi var rigtig glade for højesteretsdommene, som jo netop slog fast, at den her lov selvfølgelig ikke er beregnet på fiskere som hr. Kamal Qureshi, knivslibere som hr. Morten Østergaard eller i øvrigt dykkere som jeg selv.
Vi er undtaget, ligesom det er i en lang række andre tilfælde, hvor det giver mening at man har en kniv med sig.
Men som hovedregel – som hovedregel – skal man altså stadig væk ikke gå rundt med kniv.
Det er præciseret, og det er vi tilfredse med, og derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget her.
Kim Andersen (V), 2011-01-27:
Nu kommer spørgeren med lidt flere oplysninger til opklaring af denne vanskelige sag.
Nu forstår jeg, at det er sådan, at spørgeren vil have knivene med på arbejde, i det omfang spørgeren altså opfatter Folketinget her som sit arbejde, og derfra i en frokostpause vil smutte ned og få knivene slebet og så komme her tilbage på arbejdet med knivene.
Jeg skal ikke kunne svare for, om det er en legal trafik.
Jeg kan jo undre mig over, hvorfor det skulle være nødvendigt for en radikal, der sædvanligvis forfægter radikal politik, at bevæbne sig med køkkenknive for at udføre sit arbejde.
Det plejer Radikale godt at kunne gøre uden køkkenknive.
Morten Østergaard (RV), 2011-01-27:
Ja, udfordringerne tårner sig op, men nu er hr. Kim Andersen jo ikke den sløveste kniv i skuffen, og derfor synes jeg måske, at det var rimeligt nok – også fordi justitsministeren synes, at det er et spørgsmål værd i udvalgsbehandlingen – i det mindste bare at lave følgende gentleman agreement, hvis det viser sig, at jeg ikke lovmedholdeligt kan tage mine knive med på arbejdet og i frokostpausen mellem kl. 12 og 13 gå over i Kødbyen, hvor jeg har hørt at man kan få dem slebet, aflevere dem og så i morgen i samme tidsrum, i frokostpausen, hente dem for så at have dem liggende i min bil, indtil jeg vender hjem fra arbejde sidst på dagen: Hvis det ikke kan lade sig gøre, er hr. Kim Andersen enig med mig i, at så er loven ikke god nok, fordi hr. Kim Andersen også synes, at det er en helt o.k. måde at tilrettelægge sit knivsliberi på.
Kim Andersen (V), 2011-01-27:
Nu fremgår det jo ikke helt tydeligt af spørgsmålet, hvorfra og hvortil spørgeren agter at smutte.
Det fremgår heller ikke, på hvilken tid af døgnet spørgeren agter at smutte.
Men umiddelbart synes jeg, at det er anerkendelsesværdigt, at man vil have slebet sine knive, og det skal ikke være strafbart at få slebet sine knive.
Det skal ikke være omfattet af en minimumsstraf på 7 dage, at ens køkkenknive bliver vedligeholdt og er brugbare i køkkenet.
Det håber jeg er tilstrækkeligt svar.
Lars Barfoed (KF), 2011-01-27:
Det er jo ikke rigtigt, at vi med afsæt i, at man ikke må bære kniv i nattelivet, så har forbudt knive alle mulige mærkelige steder og har indført alt muligt bureaukrati.
Det er sådan set bare det.
Nu tror jeg nok, at jeg skal passe på med at komme med alt for konkrete anvisninger på, hvad man så kan gøre og ikke kan gøre.
Så flere konkrete tilfælde, jeg måtte blive forelagt, med hensyn til hvor man kan have sin kniv under forskellige omstændigheder, må jeg henvise til at få besvaret skriftligt under udvalgsbehandlingen.
Morten Østergaard (RV), 2011-01-27:
Det er jo en løjerlig diskussion, for det, vi alle sammen er enige om, er, at vi ikke vil have knive i nattelivet, og det, man så har gjort, er, at man har forbudt knive snart sagt alle andre steder også og indført en masse bureaukrati, som vi lige hørte om, eller i hvert fald dokumentationskrav og det ene og det andet.
Men jeg kunne godt tænke mig helt konkret og nede på jorden at sige: Jeg har problemer med, at min køkkenkniv er sløv, og jeg havde tænkt på at tage den med her på arbejde og så smutte over i frokostpausen og aflevere den, så den kunne blive slebet, og så måske hente den igen i morgen i frokostpausen og tage den med hjem.
Og der vil jeg bare spørge justitsministeren, om han, hvis jeg gjorde det, ville betragte mig som kriminel.
Line Barfod (EL), 2011-01-27:
Mener justitsministeren, at det i et moderne retssamfund er fornuftigt, at helt almindelige mennesker, som passer deres arbejde, men som har taget en kniv med, fordi de skulle i skoven med deres børn eller skulle ud at fiske, eller fordi de skulle bruge den til andre, som ministeren siger, anerkendelsesværdige formål, og så har glemt, at de har kniven liggende i bilen, bukselommen, eller hvor det nu er, kan se frem til at få en straf?
Det værste er måske ikke den straf, de får i retten, og at de måske skal sidde i fængsel i 7 dage, men at de samtidig mister deres arbejde.
Mener ministeren, at det er almindelig sund fornuft, eller skulle man hellere bruge retssystemets kræfter på at gå efter dem, der har de ulovlige knive, som giver problemer i nattelivet, og som engang imellem bliver brugt til at stikke i andre, hvilket er helt forfærdeligt og skal bekæmpes?
Skal det ikke være det, man bruger retssystemets kræfter på, altså at gå efter dem, der bruger de ulovlige knive, de store knive, i stedet for at gå efter helt almindelige mennesker, der så mister deres arbejde, fordi de har glemt en kniv i bilen?
Brian Mikkelsen (KF), 2011-01-27:
Tak for den, synes jeg, meget positive modtagelse, lovforslaget har fået.
Jeg er glad for, at der er opbakning til de to hovedelementer i lovforslaget: implementeringen af EU-direktiverne om henholdsvis forsikring for søretlige krav og havnestatskontrol samt gennemførelsen af konventionen om arbejdsforhold i fiskerisektoren.
Pakken består af en række direktiver og forordninger, som på mange fronter skal medvirke til at forbedre sikkerheden til søs.
Et af elementerne i søsikkerhedspakken er direktivet om forsikring for søretlige krav.
Forsikringen skal f.eks. dække forureningsskader, skader på andre skibe, søulykker, og forsikringen vil typisk også omfatte personskader på besætning og passagerer.
Ordningen skal ses som et supplement til de forsikringsordninger, vi allerede har i dag.
Det drejer sig bl.a. om forsikring for ansvar i forbindelse med olieudslip fra skibe.
Når en person har været udsat for en skade, er det vigtigt, at den pågældende er sikret adgang til erstatning.
Det er det, lovforslaget er med til at sikre.
Et andet element i lovforslaget er gennemførelsen af ILO's konvention om arbejdsforhold i fiskerisektoren.
Fiskerikonventionen er fiskeriets svar på ILO's konvention om søfarendes arbejdsforhold, som blev gennemført ved lov sidste år.
Formålet med fiskerikonventionen er at etablere internationale minimumsstandarder for arbejdsforholdene i fiskerisektoren.
Konventionen betyder, at vi får en tidssvarende international regulering af arbejdsforholdene i fiskeriet.
Det er således helt centralt også i fiskerierhvervet at fremme kvalitetsskibsfart globalt.
Regeringen tilstræber generelt at være på forkant med hensyn til ratifikation af internationale konventioner om skibe.
Det er vigtigt i forhold til at sikre ensartet international regulering, der gælder for alle skibe, uanset hvilket flag de sejler under.
De danske regler om f.eks. 16 år som mindstealder for fiskere lever allerede op til konventionen, men der skal indføres et certifikat for større fiskerskibe som dokumentation for, at reglerne er overholdt.
Selv om det er nødvendigt at gennemføre et par mindre lovændringer, lever danske fiskerskibe allerede i dag i vidt omfang op til konventionen.
Da Danmark er en stor, prægtig søfartsnation, vil en dansk ratifikation have en vigtig signalværdi, og det vil være med til at lægge pres på andre lande.
Når konventionen træder i kraft internationalt, vil også fiskerskibe fra lande, som ikke har ratificeret konventionen, skulle leve op til den, når de sejler til en havn i et konventionsland.
Det sikrer, at der ikke kan konkurreres på dårlige arbejdsforhold, og også derfor er konventionen et vigtigt skridt i retning af at højne arbejdsforholdene inden for fiskeriet globalt.
Der var en del spørgsmål, ikke mindst fra Dansk Folkepartis ordfører, fru Colette Brix.
De spørgsmål vil vi svare på under udvalgsbehandlingen, og derfor ser jeg selvfølgelig frem til udvalgets velvillige behandling af forslaget og svarer også på eventuelle andre opklarende spørgsmål til forslaget.
Frank Aaen (EL), 2011-01-27:
Enhedslisten har ikke meget at tilføje, ud over at vi også kan støtte denne forbedring af fiskernes arbejdsforhold.
Vi stemmer for.
Morten Østergaard (RV), 2011-01-27:
Der er jo tale om gennemførelsen af to EU-direktiver og konventionen om arbejdsforhold i fiskerisektoren.
Vi synes, det er fornuftigt, at skibene får en ansvarsforsikring, og har noteret os, at det påtvungne samarbejde, som havnene pålægges med forslaget her, ikke vil ændre på den praksis, der er i forvejen, og opfordrer til, at det implementeres så lempeligt som muligt.
Endelig synes vi da, det er godt, at FN's internationale arbejdsorganisation har sikret, at der nu er kommet en konvention, som sikrer minimumsstandarder for arbejdsforholdene i fiskerisektoren.
Derfor kan vi også samlet set støtte lovforslaget, som det ligger.
Carina Christensen (KF), 2011-01-27:
Jeg kan gøre det meget kort.
De tidligere ordførere har jo redegjort meget grundigt for indholdet af det her lovforslag, som jo primært går ud på at gennemføre to EU-direktiver samt gennemføre FN's konvention om arbejdsforhold i fiskerisektoren.
Vi synes alt i alt, det er et fornuftigt lovforslag, så Det Konservative Folkeparti støtter det naturligvis.
Colette L. Brix (DF), 2011-01-27:
Dette lovforslag er der ikke nogen ben i, de er i hvert fald ikke så store.
Danmark lever i forvejen stort set op til EU-direktivet om forsikring, der bl.a. kræver, at skibe med en bruttotonnage på 300 eller derover, der er hjemmehørende i EU, eller som anløber en EU-havn, skal have en ansvarsforsikring samt det certifikat, der beviser, at der er tegnet en sådan forsikring.
Den sidste del af lovforslaget om ratificering af fiskerikonventionen er også i forvejen stort set gennemført i dansk lovgivning, så samlet set er der blot tale om at flytte lidt om på de eksisterende regler og tilføje lidt.
Der er dog nogle ben i fisken, som jeg lige vil komme ind på.
I starten af 2010 gennemgik vi her i Folketinget en moppedreng af et forslag, som også omhandlede ændringer af søloven og lov om sikkerhed til søs.
Hvorfor kan vi ikke samle ændringerne af disse love i én omgang?
Det ville skabe et bedre overblik, hvis vi samlede ændringerne og f.eks. havde behandlet det hele i år.
Da vi behandlede L 100 sidste år, appellerede vi til, at der ikke blev indført gebyr for mindre skibe for periodisk kontrol.
Vi vil derfor gerne have at vide fra ministeren, hvad gebyret stiger med, det fremgår nemlig ikke af lovforslaget.
Hvis ministeren ikke lige kan svare på det, vil vi gerne stille det som et udvalgsspørgsmål.
Samtidig vil vi have sikkerhed for, at de øgede udgifter til kontrol af udenlandske fiskeskibe i danske havne ikke betyder, at gebyrerne stiger for de danske fiskeskibe, og jeg vil spørge, om ministeren kan love det.
Kan ministeren ikke svare på det, vil vi også gerne have det stillet som et udvalgsspørgsmål.
Derudover vil vi også gerne vide, hvor langt de andre EU-lande er med implementering på dette område.
Niels Sindal (S), 2011-01-27:
Da min kollega har gennemgået dette lovforslag så korrekt som muligt uden de store politiske bevægelser, og da de høringssvar, der er kommet ind, heller ikke giver anledning til problemer, skal jeg bare på vegne af SF og Socialdemokratiet meddele vores tilslutning til forslaget.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-01-27:
Det lovforslag, som vi nu skal behandle, fra økonomi- og erhvervsministeren, gennemfører en række internationale aftaler på det maritime område.
Regler med udgangspunkt i EU-direktiver er den ene del af forslaget, og det drejer sig bl.a. om, at der for alle skibe med en bruttotonnage på over 300, som er indregistreret i et EU-land eller er et skib fra et tredjeland, og som anløber en EU-havn, skal være tegnet en ansvarsforsikring, og der skal medbringes et certifikat på fartøjet, som beviser, at forsikringen er tegnet.
Formålet er naturligvis, at der, når skibe bevæger sig rundt på havene, er sikkerhed for, at de, der lider skade under en kollision eller ved andre skader eller uheld, selvfølgelig har sikkerhed for, at der også kan udbetales en erstatning.
Det giver jo rigtig god mening, at der er sikkerhed for, at skadelidte ved ulykker og uheld er sikret gennem en god forsikringsordning.
Vi er i Venstre store tilhængere af, at vi netop stiller kravet om, at der tegnes forsikringer på skibene.
Det betyder jo, at der, uanset hvilke skader der måtte ske, er sikkerhed for, at skadelidte kan få sin erstatning.
Det skal altså ikke være muligt at gemme sig bag et bekvemmelighedsflag eller selskabskonstruktioner, som betyder, at man kan løbe fra regningen, hvis der sker uheld.
Det næste drejer sig om implementeringen af EU-reglerne, og det er omkring samarbejdet mellem Søfartsstyrelsen og havne i forbindelse med tilbageholdelse af skibe, og det skulle sådan set ikke give anledning til realitetsændringer, men blot sikre, at vi har en korrekt implementering af direktivet.
Den anden del af lovforslaget er implementering af fiskerikonventionen, og uden at gå i nærmere detaljer vil jeg bare understrege, at det drejer sig om regler om mindstealder for fiskere samt om hviletid og om elementer, der skal forebygge ulykker.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-01-27:
Nu ved jeg ikke, hvordan hr. Per Clausen har det med sin folketingsgruppe, om de er enige i det, han står og siger her fra talerstolen.
Det ved jeg ikke noget om.
Men når jeg står her, er det, fordi jeg dækker Venstres folketingsgruppes synspunkter, og det skal der slet ikke være tvivl om er tilfældet.
Og det, som dækker de synspunkter, er det, jeg sagde i min ordførertale, nemlig at vi skal reducere med 9.000 t i første omgang frem til 2015 med de redskaber, der ligger.
Derudover er der 10.000 t, som er placeret – havde jeg nær sagt – i et kvælstofudvalg, som skal finde ud af, hvordan og med hvilke virkemidler man får reduceret de her 10.000 t; det udvalg er færdig med arbejdet i løbet af 2011, og så kender man svaret på, hvad der skal ske med de sidste 10.000 t, og hvornår det skal ske.
Lars Barfoed (KF), 2011-01-27:
Der er jo, som jeg redegjorde for, netop også mulighed for at tage hensyn til formildende omstændigheder, derunder at man ved en forglemmelse i forbindelse med et svinkeærinde eller lignende altså stadig væk har den kniv, man har haft med sig til et anerkendelsesværdigt formål.
Så jeg synes sådan set, at der er taget højde for det, og det var jo også det, som Højesteret tog hensyn til i de to domme, jeg nævnte, og som afspejler sig i de retningslinjer, som Rigsadvokaten så har udstedt i 2010.
Så jeg mener, at der er taget højde for den bekymring, som fru Line Barfod gør gældende her.
Line Barfod (EL), 2011-01-27:
Jeg er med på, at de ikke blev sat i fængsel, men de blev jo stadig væk straffet, og der er eksempler på folk, der så mister deres arbejde.
Altså, selve det, at det er strafbart at gå rundt med en kniv, er jo ikke noget nyt, men det er jo det, at man har fastsat minimumstraffen på de 7 dage, der er problemet.
Før kunne politi, anklagemyndighed og dommer foretage en vurdering ud fra almindelig sund fornuft og se på, om det her var noget, man bare skulle give folk en advarsel for og så ellers lade dem fortsætte med deres almindelige gøremål, eller om man skulle stille dem for retten og give dem en fængselsstraf.
Som loven er udformet i dag, skal systemet jo bruge kræfter og en masse ressourcer på at få de her almindelige mennesker for domstolene med risiko for, at de mister deres arbejde, i stedet for at man hos politiet og i retssystemet koncentrerer kræfterne om dem, der bruger knivene til ulovlige formål.
Lars Barfoed (KF), 2011-01-27:
Nu kan jeg jo ikke stå her og tage stilling til alle praktisk forekommende tilfælde, men lad mig så nu bare tage fat i dem her.
Altså, jeg forstår, at det bekymrer, hvis det er sådan, at man lægger vægt på som bevismateriale, med hensyn til om man skulle ud at fiske, at man har en fiskestang med.
Men helt ærligt: Det ville da være underligt at tage på fisketur uden at tage sin fiskestang med og kun have kniven med.
Altså, så skal man godt nok være hurtig, hvis man skal fange fisken med kniven.
I tilfælde, hvor man er ude at få slebet en kniv eller har købt en kniv i en forretning eller lignende, vil man jo altid kunne gøre rede for sin færden.
Man vil have en kvittering for købet af kniven eller for, at den er blevet slebet.
Så jeg kan ikke se, at der i praktisk forekommende tilfælde, som der bliver nævnt her, er noget som helst problem med at løfte den bevisbyrde.
Og politiet er jo heller ikke fuldstændig rigoristiske, heller ikke anklagemyndigheden.
Hvis folk på rimelig vis kan redegøre for, at de har haft kniven med af gode grunde med anerkendelsesværdige formål, er der jo ingen problemer.
Kamal Qureshi (SF), 2011-01-27:
Nu var det sådan set min egen finger, jeg var bange for at få skåret over, hvis ikke kniven kunne låses, og ikke fiskens.
Jeg ved så ikke, om det at fiske er et anerkendelsesværdigt formål, men under alle omstændigheder er det i hvert fald et formål.
Men problemet er sådan set, at man nærmest skal starte med at dokumentere ting.
Altså, man skal have en fiskestang med og ikke have den liggende et andet sted.
En ting er, hvad jeg kan gøre, men unge mennesker føler, at det ikke er muligt for dem at gøre det uden at risikere at blive stoppet af politiet, uden at risikere at få bøder og eventuelt ryge i fængsel, fordi man nærmest, kan man sige, har en omvendt bevisbyrde.
En anden problemstilling, som også er blevet nævnt, er det her med, hvis man f.eks. skal ud at have slebet en kniv.
Hvis ministeren prøver at tage ud til nogle af de steder her i byen, der sliber knive, og spørger dem, hvordan det foregår, vil han få at vide, at det er sådan, at de udsteder sådan nogle certifikater, når de sliber knive for folk, fordi de har oplevet, at folk er blevet stoppet på vej hjem fra deres sted og har fået bøder eller er blevet undersøgt af politiet.
Lars Barfoed (KF), 2011-01-27:
Jeg synes først, at jeg hørte, at der blev sagt »skåret fingrene af på en fisk«, men det var vel finnerne, går jeg da ud fra.
Jamen hvis man skal på fisketur, må man jo gerne have en kniv med, som man skal bruge på fisketuren.
Det er jo et anerkendelsesværdigt formål, og derfor er der jo med det taget højde for, at man nogle gange har brug for at have sådan en kniv med på jagt eller fiskeri eller andet, og så kan man tage kniven med, for så er det et anerkendelsesværdigt formål, og så er der jo ingen problemer.
Kamal Qureshi (SF), 2011-01-27:
Jeg vil godt følge op på hr. Simon Emil Ammitzbøll spørgsmål.
Om vi har en god, borgerlig minister eller ej, må vi lade komme an på en prøve, kan man sige.
Men jeg synes faktisk, at det er nogle meget, meget konkrete problemer, den her knivlov giver – ikke kun for eksempelvis undertegnede, men også for en lang række andre borgere.
Jeg bor på Nørrebro, og hvis jeg skal ud at fiske på Christianshavn, hvilket ikke sker så sjældent, så kan jeg faktisk ikke have den Leatherman lommekniv, jeg har, med i min taske, fordi den kan låses, og det skal den jo kunne, så man ikke skærer fingrene af i stedet for finnerne på en fisk, som man kan være heldig at fange.
Den er jo heller ikke så lille, at den kun kan rense neglene, men den er faktisk stor nok til, at den kan rense fisken.
Det er faktisk en kniv, som jeg kan blive stoppet for og – hvis jeg er heldig – få bøde for at bære, men eventuelt også ryge i fængsel for.
Det er jo de her problemstillinger, kan man sige, som mange andre end jeg selv også oplever med den eksisterende knivlov.
Lars Barfoed (KF), 2011-01-27:
Jeg skal gøre opmærksom på, at vi jo ikke med skærpelsen skærpede grænserne for, hvornår det er lovligt eller ulovligt at bære disse knive – de er sådan set de samme før og nu.
Det er selve straffen, vi har skærpet.
Det har jo hele tiden været sådan, at bærer man en sådan kniv, er det ulovligt og skal straffes.
Så skal jeg gøre opmærksom på, som jeg også sagde, at man jo godt kan gå med disse foldeknive på under 7 cm, uden at der er nogen problemer i det.
Man kan godt have sådan en i sit handskerum.
Og der må man så sørge for at være opmærksom på det og ikke i al almindelighed rende rundt med knive, som er ulovlige at bære.
Det tror jeg godt de fleste kan finde ud af.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-01-27:
Som fru Line Barfod også tidligere var inde på, går man jo lidt fra – hvis det nu er, at borgeren har glemt noget, altså er skyld i en forglemmelse – en løftet pegefinger, til at der som udgangspunkt skal gives fængselsstraf.
Hvis man er heldig, kan man så få en bøde på 3.000 kr.
Altså, er det virkelig rimeligt, at man i udgangspunktet bliver betragtet som skyldig i kriminalitet, blot fordi man har glemt en kniv i en lomme eller i et handskerum, for den sags skyld?
Hjælper det her overhovedet på kriminaliteten, kan man spørge sig selv om.
Er det rimeligt, at ganske almindelige mennesker som udgangspunkt jo nærmest bliver betragtet som forbrydere og skyldige, i stedet for at politiet fik mere rum til at udvise konduite?
Lars Barfoed (KF), 2011-01-27:
Siden spørgsmålet jo er rettet til mig, takker jeg for betegnelsen »god, borgerlig justitsminister«.
Jo, altså, alting gør jo indtryk.
Vi skal jo hele tiden følge med i retspraksis og vurdere, om lovgivningen i Folketinget er fornuftig i forhold til den praksis, der så danner sig omkring de love, vi har vedtaget i Folketinget.
Men jeg synes jo netop, at der med den vejledning, der er fra Rigsadvokatens side fra 2010 baseret på højesteretsdommene, sådan set er anlagt en praksis, som er fornuftig, så vi undgår sådan nogle tilfælde, som er åbenlyst urimelige, altså netop ved at man kan slække på det med krav om fængselsstraf, hvor der er tale om formildende omstændigheder.
Jeg synes egentlig, at der på den måde er en tilfredsstillende balance i det.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-01-27:
Først tak til justitsministeren for besvarelsen.
Jeg er sådan set enig i, at Højesteret har sørget for at gøre loven mindre slem, end den var tænkt fra Folketingets flertals side, og det er jeg selvfølgelig glad for.
Men gør det ikke indtryk på justitsministeren, at der også efter Højesterets dom tilbage i 2009 har været eksempler i offentligheden på det, man næsten kunne kalde åbenlyst urimelige eller tossede sager i forhold til den her knivlov?
Gør det ikke indtryk på en god, borgerlig justitsminister?