Anne Baastrup (SF), 2013-05-14:
Derfor er det frygtelig vigtigt, at vi hele tiden holder blikket rettet imod, hvordan vi etablerer sociale ydelser-systemer, som har klare regler, og som sikrer, at borgerne har relativt nemt ved at overskue, om de får deres ret, og især om de muligvis går over grænsen for at få deres ret.
Vi ved også, at Ombudsmanden er kommet med anbefalinger, og når jeg starter med at sige, at lov er lov, og at lov skal holdes, er Ombudsmandens fortolkning af de gældende regler i forvaltningsloven jo ganske, ganske klare.
For det første lægger Ombudsmanden vægt på, at en undersøgelse skal være en undersøgelse, der tager objektiv stilling til den enkelte sag.
Det vil sige, at myndigheden er forpligtet til at undersøge sagens genstand neutralt.
Ombudsmanden har også lagt vægt på – desværre er det så også på baggrund af seriøse problemer i kommunerne – at en anonym anmeldelse ikke kan eller må stå alene.
Den kan udgøre en grund til, at en kommune rejser en sag, men den kan ikke under nogen omstændigheder stå alene.
Ombudsmanden har også lagt vægt på, at reglerne i tvangsindgrebslovens § 10 indebærer, at en borger ikke har pligt til at udtale sig om sin sag, hvis der i sagen er en konkret mistanke om, at borgeren har begået en strafbar lovovertrædelse.
Og det skal borgeren vejledes om.
Samtidig skal myndighederne også sikre, at der sker partshøring, inden de træffer afgørelser i en sag, hvis der indgår nye, væsentlige faktiske oplysninger, som taler til ugunst for borgeren.
Det er fantastisk, at Ombudsmanden er nødt til at sige det, men myndighederne har en vejledningsforpligtelse, og det betyder, at myndighederne, samtidig med at de laver undersøgelsen, skal sikre, at de får de konkrete oplysninger og samtidig fortæller borgeren, hvad disse oplysninger kan og skal bruges til.
Vi har også haft diskussionen om, hvordan man egentlig kommer med sin begrundelse i en afgørelse, og der skal det være vigtigt, at man i sin begrundelse ikke giver borgeren nogen tvivl om, hvad det er, selve indholdet i afgørelsen er, og hvorfor den er, som den er.
Endelig er det også vigtigt, hvad Ombudsmanden skrev – jeg tror, det var i forbindelse med sagen fra Sorø – at man ikke kan forpligtes til at tilbagebetale ydelser, hvis man har modtaget dem på en sådan måde, at man ikke har vidst det.
Det vil sige, det er en grundlæggende betingelse for at kunne kræve tilbagebetaling af ydelserne, at de er modtaget mod bedre vidende, og samtidig må myndighederne ikke pålægge en borger udgifter i forbindelse med en sag, hvor borgeren er blevet bedt om at skaffe oplysninger.
Jeg tror, det var sagen fra Greve i det tilfælde.
Det, der så er det centrale, er, hvad vi så gør for at få Ombudsmandens udtalelser ud.
Kommunerne er forpligtede til at rette ind, når Ombudsmanden er kommet med udtalelser.
Kommunerne skal i deres sagsbehandling have indarbejdet, at de er forpligtede hertil.
Men hvis det er, at man skal sende et nyhedsbrev ud til kommunerne om, at det vil være en god idé at lade danske kommuner interviewe Ombudsmanden om det, så ville det måske være en vej frem.
Ingen skal i hvert fald være i tvivl om, at vi i forlængelse af det forslag til vedtagelse, som vi får vedtaget nu her om et par dage, vil stille krav om, at Udbetaling Danmark indarbejder disse anbefalinger fra Ombudsmanden.
I forbindelse med en diskussion var fru Maja Panduro en lille smule hurtig, og jeg tror ikke helt, det gik op for salen, hvad fru Maja Panduro sagde, ca. 1½ minut efter at hendes taletid var udløbet.
Vi har haft en stribe af undersøgelser, og de kan alle sammen anfægtes.
Det, som jeg så bare synes er ganske interessant, er, at Rigsrevisionen har besluttet at gennemføre en undersøgelse af myndighedernes indsats mod fejludbetalinger af sociale ydelser.
Det er meget vigtigt, at vi får det præciseret, således at det, der står tilbage her i salen, ikke er, at der er en uvilje imod, at vi får undersøgt fejludbetalinger m.v.
Så alt i alt støtter vi forslaget til vedtagelse fremsat af regeringspartierne plus Venstre, Konservative og Liberal Alliance.