Preben Bang Henriksen (V), 2012-04-19:
Tak for det.
Lovforslagets titel skal jeg ikke gengive; den er indviklet nok, men jeg lagde mærke til, at formanden klarede prøven.
Jeg kan sige, at forslaget er komplekst ud over det sædvanlige.
Det er på 31 sider, og bare bemærkningerne fylder 155 sider.
På den baggrund må jeg – ud over at det er meget vanskeligt at forstå – sige, at ministerens fremsættelsestale på 27 linjer står i skærende kontrast til omfanget af og kompleksiteten i forslaget.
Men det er der rådet bod på takket være meget fin teknisk bistand fra ministeriets embedsmænd, og det gør, at jeg trods alt er i stand til at holde en ordførertale over et eller så komplekst emne.
Forholdet er det, at der er sket en liberalisering af mulighederne for investering rundtomkring i Europa, og et par af de investeringsmuligheder, vi ikke har haft herhjemme, bliver nu introduceret via den her nye lovgivning.
Det er de investeringsmuligheder, der hedder SIKAV, selskab for investering af kapital, der er variabel, og så dem, der hedder værdipapirfonde.
Og det betyder altså, at nu kan danskere investere heri, men vi har altså også mulighed for at udbyde dem herhjemme til udlændinge, så man behøver ikke at gå udenbys for at få lysten styret på det her område.
I dag er det sådan, at investeringsforeninger er karakteristiske her i Danmark.
Den måde, som vi har etableret kollektiv opsparing på, er gennem en investeringsforening, der er en juridisk person med selvstændig bestyrelse osv., altså ganske nogenlunde, som vi ser det i et aktieselskab.
Er investorerne ikke tilfredse, med den måde en investeringsforening gør det på, er, kan de sælge deres andele heri, eller også kan de vælge en ny bestyrelse.
Investeringsforeningen har – hvis den har lyst til det – delegeret sin kompetence til et investeringsforvaltningsselskab.
Sådan er det i Danmark.
Sådan har det været i Danmark, men nu får vi altså de to nye investeringsforeningsmuligheder.
Den ene mulighed er SIKAV, som jeg nævnte før, som er en selvstændig juridisk enhed med en bestyrelse og eventuelt også direktion osv., og det beslutter selv, om det vil delegere eller outsource sin investeringsrådgivning til et forvaltningsselskab.
Hvis investorerne ikke er tilfredse med SIKAV og dets performance, kan de vælge en bestyrelse eller indløse deres andele.
Den vil man altså ikke kunne finde i sådan et SIKAV.
Til gengæld skal det åbenbart delegere sin kompetence til et investeringsforvaltningsselskab.
Den anden mulighed er en værdipapirfond, hvis karakteristika er, at det er en økonomisk enhed, altså en del af en spekulation – var jeg lige ved at sige – der foretages i investeringsforvaltningsselskabet.
Jeg skal ikke komme nærmere ind i detaljerne i det.
Jeg kan sige, at det er, som når man går hen i banken og konstaterer, at bankrådgiveren ikke kan stave til det produkt, som han udleverer, og så skal man i hvert fald lade være med at investere i det.
Jeg vil da også sige til de private investorer, der vil i gang med det her, at de nu nok lige skal tage og søge endog særdeles sagkyndig bistand, før de kaster sig ud i det.
Om der er nogen, der vil investere i disse to nye investeringsformer, aner jeg ikke, men nu er mulighederne her altså, og jeg lægger meget vægt på, at lovgivningen er et produkt af et arbejde, der er udført af en arbejdsgruppe og med anbefalinger fra alle relevante parter.
Sidst kan jeg så sige, at man som en tillægsgevinst har ophævet § 98 om bestyrelsesrepræsentation m.v., og det er også sket med relevante parters accept.
Med de her bemærkninger vil jeg sige, at det vist ikke kan gøre nogen skade at lade de finansielle aktører agere i endnu to selskabstyper, så de, der har lyst, også kan investere i et dansk selskab på det her grundlag.