Sara Olsvig (IA), 2014-06-10:
Qujanaq.
I disse dage har Folketinget besøg af parlamentarikere fra hele Arktis.
Anledningen er, at vi i den stående komité af arktiske parlamentarikere holder vores andet møde i år her på Christiansborg.
Folketinget er en aktiv deltager i arbejdet og står lige nu i spidsen for komiteen.
I september måned holder komiteen sin kongres i Whitehorse, Canada.
Her udarbejdes en række anbefalinger til de arktiske stater, og vi er fra Inuit Ataqatigiit glade for at have direkte indflydelse på dette vigtige parlamentariske samarbejde på tværs af Arktis.
I morgen nedsætter Folketinget sin egen arktiske arbejdsgruppe.
Det er ekstremt vigtigt, at Folketinget sammen med Inatsisartut tegner et klart Arktisengagement i vores arbejde.
For Inatsisartut er det en naturlig del af hverdagen.
Grønland er Arktis, og de mange samfundsmæssige og politiske emner, der drøftes både på parlamentarikerniveau, blandt regeringerne, i erhvervslivet og i det faglige miljø, er hverdag for os.
Derfor er det en stor glæde for mig, at Folketinget også nu på en mere koordineret måde kommer til at arbejde med Arktis.
Jeg håber, at alle danske partier fortsat vil engagere sig aktivt i det arktiske.
Rigsfællesskabet har brug for en stærk, klar og koordineret stemme, og vi skal øge vores daglige dialog og samarbejde om Arktis.
Folketinget og Inatsisartut har dette forår arbejdet med en række ændringer af den grønlandske retsplejelov.
Vi er i Inuit Ataqatigiit tilfredse med, at der nu endelig gøres en særlig indsats for at komme de mange sagsbunker i de grønlandske kredsretter til livs.
De 20 mio. kr., der ekstraordinært blev afsat på den danske finanslov til dette arbejde, falder på et tørt sted, og det har været med stor undren, at jeg har kunnet konstatere, at der ikke fra dansk side synes at være den store vilje til at tage det lange, seje træk for at rette op på de forsømmelser, der er af det grønlandske retsvæsen.
Grønland ønsker et stærkt retssamfund, som borgere og erhvervsliv med ro i sindet kan engagere sig i.
Realiteten er i dag, at sagsområderne langtfra varetages på en tilfredsstillende måde.
Med flytningen af en række civile sager fra kredsretterne til Retten i Grønland udhules ideen med kredsretterne, hvor det er nærhedsprincippet, der er omdrejningspunktet.
Samtidig stiller det den nye kredsdommeruddannelse i et underligt vakuum, hvor der skal uddannes kredsdommere til en uvis fremtid.
Jeg vil stærkt appellere til, at den danske regering i samarbejde med Grønland tager fat og får løst de mange problemer på retsområdet.
Der er gået 10 år, siden Retsvæsenskommissionen afgav sin betænkning.
Det kan ikke passe, at der efter så mange år fortsat er en så høj grad af famlen efter løsninger.
Jeg er glad for, at det er lykkedes at højne lønnen for kommunefogederne og sikre dem bedre udstyr, heriblandt en tjenestetelefon, men der er fortsat alt for mange bygder, hvor der ingen kommunefoged er.
Det er ikke tilfredsstillende, ligesom det heller ikke er tilfredsstillende, at der i langt de fleste bygder end ikke er en arrest.
Det betyder, at hvis nogen tilbageholdes, må kommunefogeden huse den tilbageholdte i sit eget hus eller selv finde en anden løsning.
Jeg vil opfordre justitsministeren til i samarbejde med naalakkersuisut og de grønlandske kommuner snarest at finde en løsning på denne uholdbare situation.
Vi må i fællesskab arbejde hårdt for, at retsvæsenet kommer på fode igen.
Alt andet er uansvarligt.
Fra Inuit Ataqatigiits side ser vi frem til fortsat dialog og særlig til efterårets finanslovsforhandlinger, hvor vi fortsat vil kæmpe for især retsvæsenet. I morgen tredjebehandles den omstridte udlændingelov, som er en direkte opfølgning på den grønlandske storskalalov.
Igen må jeg desværre konstatere, at processen har været noget rodet.
Alene dele af betænkningen afspejler, hvor lidt gensidig information der har været om, hvad det egentlig er, den her lov går ud på.
Storskalaloven er en grønlandsk lov vedtaget af det grønlandske parlament.
Grønland har den lovgivende og udøvende magt på råstofområdet.
Alligevel anser den danske regering det for o.k. at bruge en udlændingelov om opholds- og arbejdstilladelser til at sætte klausuler ind om sjældne jordarter.
Jeg spørger stadig mig selv, hvordan regeringen har tænkt sig at agere, når eller hvis der opstartes sjældne jordartsprojekter med anlægsomkostninger på under de 5 mia. kr., som definerer et storskalaprojekt.
Storskalaloven, som denne ændring af udlændingeloven omhandler, gælder jo kun for de store projekter og ikke de mindre projekter.
Der er noget uldent i denne proces, og resultatet, som et flertal nu trods alt ser ud til at blive enige om, skaber en uklarhed om, hvem der har kompetencen.
Det er usundt for investeringsmiljøet, og det er usundt, at vi ikke kan henholde os fuldt ud til selvstyreloven.
Det bedste ville have været at lave en samarbejdsaftale om det, der skal samarbejdes om, frem for at famle rundt og indsætte klausuler i tilfældige love.
Fra Inuit Ataqatigiits side er vi fuldstændig enige i, at der skal samarbejdes om det sikkerhedspolitiske.
Men lad os fremadrettet gøre det ordentligt og gennemtænkt.
Vi glæder os dog over, at rammelovgivningen vedrørende potentielle storskalaprojekter nu kommer på plads.
Det er en vigtig milepæl i de lovgivningsmæssige forberedelser til udviklingen af nye erhverv i Grønland.
Som statsministeren sagde i morges, har Folketinget endeligt vedtaget loven, som retter delvis op på de såkaldte juridisk faderløses retsstilling.
Den 1. juni, hvor loven trådte i kraft, var en historisk dag.
Fra Inuit Ataqatigiits side finder vi det vigtigt, at Grønland og Danmark i fællesskab fortsat arbejder for at sikre juridisk faderløse en god, fremadrettet proces, hvor flest mulige får adgang til at få stadfæstet faderskab.
Jeg takker for samarbejdet i Grønlandsudvalget, hvor vi fandt sammen om en god betænkning.
Jeg glæder mig til, at Inatsisartut og Folketinget tager fat på nye samlinger til efteråret.
Jeg håber, at vi oftere vil opleve møder mellem Inatsisartut og Folketingets udvalg.
Lad os nu få nytænkning på banen frem for fordomme og vanetænkning.
Vi skal kunne tale sammen, være ærlige og kunne gå i kødet på de mange udfordringer, vi trods alt er fælles om at skulle løse.
Der skal praktiske og strukturelle løsninger til, ligesom begge regeringer skal være mere klare i mælet om, hvad det er, de forventer og ønsker af hinanden.
Afslutningsvis vil jeg gerne benytte lejligheden til at sige en stor tak til alle partier i Folketinget og til regeringen for 3 spændende år på Christiansborg.
Til september trækker jeg mig fra arbejdet her og helliger mig min nye post som formand for Inuit Ataqatigiit.
Det har været lærerigt og udfordrende, der er sket meget på 3 år.
Til tider har jeg følt det, som om nogle danske partier først nu har opdaget, hvad selvstyreaftalen indebærer.
Netop nu, hvor vi er midt i en implementering af selvstyreloven, er det utrolig vigtigt med de grønlandske og de færøske mandater i Folketinget.
Der skal rettes op på forholdet i rigsfællesskabet, og vi skal have Grønland på sporet igen.
Inuit Ataqatigiit er klar til at arbejde hårdt for at udvikle Grønland og rigsfællesskabet på en ansvarlig, åben, gensidig og solidarisk måde.
Det skylder vi vores lande og vores fællesskab.