Rikke Hvilshøj (V), 2007-04-26:
Som det lige er blevet sagt, skal vi i dag drøfte rapporten om værdier og normer blandt udlændinge og danskere.
Rapporten er lavet af tænketanken om udfordringer for integrationsindsatsen i Danmark.
Det er en meget interessant og velunderbygget rapport, men det er også et vanskeligt spørgsmål, som tænketanken tager op.
Efter min opfattelse er det vigtigt, at vi, når vi diskuterer integration, også er parat til at tale om de fælles grundlæggende værdier i det danske samfund.
Det danske samfund hviler på en række grundlæggende værdier og grundprincipper.
Det er værdier som demokrati, frisind og frihed for den enkelte borger; det er retten til at tænke, tale og skrive frit, danne foreninger og samles med andre borgere; det er den enkelte borgers ret til selv at bestemme over sit eget liv og skabe den tilværelse, som passer bedst til den enkelte; det er religionsfriheden og respekten for mænds og kvinders lige rettigheder.
Det danske samfund er også et samfund, hvor der er plads til forskellighed og til mangfoldighed.
Vi skal ikke alle være ens, og vi skal skabe plads til alle.
De grundlæggende værdier skaber en ramme om vores samfund, og de skaber en ramme for den enkelte borgers liv.
Det er afgørende, at vi sikrer, at der er opbakning og tilslutning fra alle dele af samfundet til de grundlæggende værdier, som vi har i det danske samfund.
Det sikrer sammenhængskraft, og det sikrer frihed til forskellighed.
Vi oplever i dag, at indvandrere kommer her til landet og medbringer værdier og traditioner, som er forskellige fra de værdier, det danske samfund bygger på.
Det danske samfund skal give plads til forskellighed og til mangfoldighed.
Der skal f.eks. være plads til, at den enkelte borger kan spise og klæde sig, som han eller hun ønsker, og dyrke den religion, han eller hun ønsker.
Det danske samfund er og skal være et rummeligt samfund.
Men der er naturligvis grænser for, hvad vi som samfund skal acceptere, og disse grænser findes bl.a. i lovgivningen.
Vi accepterer ikke, at nogen tvinges ind i et ægteskab mod deres vilje, vi accepterer ikke kvindeundertrykkelse, og vi accepterer ikke diskrimination.
Tænketanken har i rapporten kigget nærmere på opbakningen blandt indvandrere og danskere til en række af de grundlæggende værdier i det danske samfund, som jeg netop har nævnt.
I integrationsdebatten taler man ofte om indvandrere som én gruppe.
Men rapporten viser klart, at den enkelte indvandrers oprindelsesland og etniske baggrund har betydning for hans eller hendes værdier og for tilslutningen til de grundlæggende værdier i Danmark.
Det er der jo egentlig ikke noget overraskende i, men det er vigtigt at huske på, at udlændinge i Danmark er en mangfoldig gruppe.
Der er meget i tænketankens rapport, som vi også kan glæde os over.
Rapporten viser bl.a., at der er stor opbakning blandt indvandrerne om en række centrale værdier som f.eks. demokratiet og ytrings- og forsamlingsfriheden.
Rapporten undersøger også holdninger til religion og viser, at indvandrerne tilslutter sig religionsfriheden.
Desuden afliver rapporten endnu en gang myten om, at imamerne er talerør og meningsdannere for en stor del af muslimerne i Danmark.
Til gengæld er det mere bekymrende, når rapporten viser, at visse af de etniske minoritetsgrupper ikke i tilstrækkelig grad bakker op om andre af de grundlæggende værdier.
Jeg tænker her på, at rapporten viser, at der blandt indvandrere fra visse lande er markant lav opbakning til ligestilling mellem kønnene og til den enkelte persons ret til selv at bestemme over eget liv, f.eks. med hensyn til valg af uddannelse eller ægtefælle.
Rapporten viser også, religiøsiteten tilsyneladende er stigende blandt efterkommere fra visse oprindelseslande.
Religiøsitet er ikke i sig selv et problem, men hvis religionen udøves på en måde, så den bliver en hindring for integrationen og tilslutningen til grundlæggende værdier, så er det en anden sag.
Tænketanken konkluderer, at det ikke er nok at fokusere på den økonomiske og den sociale integration.
Der skal også gøres noget ved den kulturelle integration.
Tænketanken peger endvidere på, at udlændinge i Danmark selv har et ansvar for at blive en del af samfundet og må acceptere at ændre visse af oprindelseslandets værdier.
Tænketanken peger også på, at det er vigtigt, at vi i Danmark i langt højere grad, end det er tilfældet i dag, gør opmærksom på de fælles grundlæggende værdier.
Endelig konkluderer tænketanken, at det er vigtigt, at vi stiller krav til udlændinge om, at de skal tilslutte sig disse værdier.
Tænketanken anbefaler derfor, at man lokalt, i kommunerne, på arbejdspladserne, på uddannelsesinstitutionerne osv., bør drøfte og eventuelt udarbejde fælles retningslinjer for, hvordan man lokalt forholder sig til værdispørgsmål og håndterer eventuelle konflikter.
Jeg er enig i, at det er meget vigtigt, at vi gør opmærksom på de grundlæggende fælles værdier i det danske samfund.
Kendskab til og accept af disse værdier er afgørende for integrationen og for vores samfunds sammenhængskraft.
Jeg er også enig i, at det er afgørende, at udlændingene lige så vel som danskerne respekterer de grundlæggende værdier, og endelig så er jeg også enig med tænketanken i, at det er afgørende, at man lokalt arbejder for at forankre vores fælles værdier og man lokalt løser eventuelle konflikter.
Regeringen har allerede iværksat en række initiativer, der har til formål at styrke udlændingenes viden om og accept af de grundlæggende værdier.
Flygtninge og familiesammenførte bliver allerede ved ankomsten til Danmark gjort bekendt med de grundlæggende værdier.
De skal underskrive en integrationserklæring, der klart og tydeligt oplyser om de grundlæggende normer, værdier og rettigheder og pligter i Danmark.
De skal også deltage i undervisningen om danske samfundsforhold, og der er udarbejdet en medborgerhåndbog, som findes på 17 sprog, og som bruges i undervisningen på mange sprogcentre.
Vi har også indfødsretsprøven, som man skal bestå, hvis man vil have dansk statsborgerskab.
Den skal bl.a. sikre, at nye statsborgere kender de grundlæggende principper for det danske demokrati og for den danske styreform.
Indvandringsprøven, som Folketinget vedtog i sidste uge, og som vi nu arbejder med at udvikle, kræver, at personer, der ønsker familiesammenføring, på forhånd tilegner sig et kendskab til det danske sprog og det danske samfund.
Allerede dér starter integrationen.
Jeg kan som eksempler nævne inddragelse og styrkelse af kvinder med etnisk minoritetsbaggrund og fremme af dialog.
Det er i dagligdagen, at kulturmødet findes.
Det er i vores hverdag, at vi oplever forskel i kultur og værdier, og det er på arbejdspladsen, i skolerne og i vores hverdag i øvrigt, at konflikterne kan opstå og skal løses.
Og det er derfor, at konflikterne skal løses lokalt.
Der er mange gode eksempler på, at det lokalt er lykkedes at håndtere mangfoldigheden og samtidig fastholde de grundlæggende værdier.
Som eksempel kan jeg nævne Albertslund Kommunes nye integrationspolitik.
Kommunen understreger i sin politik kerneværdier som f.eks. respekt for loven, ligestilling og den enkeltes selvbestemmelsesret og understreger, at disse værdier skal respekteres i mødet mellem kommunens borgere med udenlandsk baggrund og kommunens forskellige institutioner og medarbejdere.
Et andet eksempel er McDonald's, der blev en af vinderne af integrationsprisen i 2006, og som har en meget stor andel af ansatte med udenlandsk baggrund.
I virksomheden har man fundet sin egen og succesfulde model for at integrere de mange forskellige kulturer, herunder håndtere spørgsmålet om hovedbeklædning.
Det er efter min opfattelse hverken nødvendigt eller hensigtsmæssigt at søge at definere og udarbejde et sæt grundlæggende værdier og medfølgende instruktioner fra centralt hold.
Og derfor vil jeg sikre, at tænketankens anbefalinger bliver videreformidlet til landets kommuner og regioner til lokal inspiration.