Charlotte Fischer (RV), 2007-04-11:
2.000 mennesker dør hvert år som følge af passiv rygning.
Det svarer faktisk til, hvad trafikuheld, stofmisbrug og usikker sex samlet koster i dødsfald om året.
Siden 1986, hvor en amerikansk undersøgelse konkluderede, at passiv rygning kan føre til kræft, har vi fået masser af ny viden om, hvor skadelig passiv rygning er.
I dag ved vi, at passiv rygning ud over kræft kan medføre hjertesygdomme, astma, bronkitis, vuggedød og andre sygdomme, som ikke mindst rammer børn.
Vi har som politikere en pligt til at yde befolkningen beskyttelse mod røgens mange skadelige og også dødsensfarlige partikler.
Derfor går Det Radikale Venstre ind for et forbud på arbejdspladser, offentlige som private, og på restauranter og cafeer.
Der, hvor vi ser nødvendigheden af at indgå et kompromis, er der, hvor arbejdspladser også er privathjem, og sådan har vi ment det hele tiden.
Den her lov er alt, alt for lidt.
Den er et sørgeligt modsvar på et meget stort sundhedsproblem.
Den er hullet som en si med undtagelse efter undtagelse.
Den batter alt for lidt, den giver bøvl og ballade, og så er den asocial og dyr.
Hvis nogen har gavn af den her lov, hvis man nu skal være rigtig grov, så er det i hvert fald de firmaer, der producerer rygekabiner og ventilation.
Vi ved jo, at rygerum og rygekabiner ikke virker, og alligevel har vi lagt en lov an på rygerum, rygekabiner og røgfri lokaler fra kælder til loft.
Vi synes ærlig talt, det grænser til bedrag, og hvis man læser den hvidbog om passiv rygning, som blev udgivet i 2005 af 16 patient- og sundhedsorganisationer, så kan man læse det sort på hvidt: Den eneste effektive beskyttelsesmulighed er at undlade at ryge indendørs. I modsætning til i al anden miljølovgivning har man af uransagelige årsager så besluttet at snige ordet ufrivillig ind i den her sammenhæng.
Vi synes, det er meningsløst.
Tænk, hvis man sagde: Det er o.k. at udsætte medarbejdere for støj, kemikalier eller asbest, hvis bare de frivilligt går med til det.
Det er jo en nyskabelse, og ærlig talt lyder det som vanvid i mine ører, når vi ved, at passiv rygning fører til dødsfald.
Må jeg minde om, at i 2005 blev lungekræft som følge af passiv rygning sat på listen over erhvervssygdomme, der kan udløse erstatning.
På store arbejdspladser med enkeltmandskontorer i alle ender af bygningen – ligesom her på Christiansborg – vil man kunne ryge fra kælder til loft.
Man vil kunne ryge på sit eget kontor, i rygelokaler og i rygekabiner.
Vi synes, man for alvor solgte ud, da man indførte undtagelsen for enkeltmandskontorer.
Vi synes, at det er asocialt, at de fine, der sidder på deres enkeltmandskontorer, skal have lov til at ryge, og bagefter kan rengøringsassistenten bare pakke eventuelle indvendinger sammen og gå ind og rydde op i de røgfyldte lokaler, vel vidende at det netop er de faglige og ufaglærte, der bliver ramt af passiv rygning.
Jeg synes, det er helt skævt.
De små barer, der bliver undtaget, er et andet stort hul.
Der vil jo blive tænkt kreativt.
Der vil komme til at blive lavet almægtige barer, så man kommer ned under den her 40 m2 -regel.
Vi synes, at det er en hån mod hele det sociale hensyn, fordi vi ved, at området vedrørende passiv rygning er et af de steder, hvor den sociale slagside er størst.
Andelen af netop faglærte og ufaglærte, der bliver udsat for passiv rygning, er dobbelt så stor som blandt højere funktionærer.
Vi synes, det havde været rigtigt at gå ind og rette op på den skævhed med den her lov, og det kan vi slet ikke se at man gør.
Vi synes i grunden i sidste ende, efter at have siddet og tænkt over den her lov, man kan spørge: Hvad handler det egentlig om?
For mig handler det nok meget om, hvem vi som politikere skal være.
Skal vi være nogle, der sætter sig ind i tingene og bruger den viden, vi får undervejs til at gå foran og vise vejen, eller skal vi sidde og kigge på folkestemningen og måske skubbe den viden, vi har, lidt ned i skuffen og sige, at det er vigtigere, at vi hele tiden laver lovgivning, der lige akkurat passer til folkestemningen?
Jeg ved godt, at jeg ikke bliver populær alle steder, når jeg går ind og anbefaler et forbud på alle arbejdspladser.
Men jeg synes, jeg har læst mig frem til en viden, som jeg bør bruge, når nu jeg er valgt ind her på Tinge, og jeg ved, når jeg taler med folk rundtomkring, at langt de fleste faktisk slet ikke er klar over, hvor skadelig passiv rygning er.
Samtidig går de jo rundt og tror, at rygerum og rygelokaler og rygekabiner hjælper rigtig meget, og de hører på den der med lige at lufte lidt ud, som Dansk Folkepartis ordfører var inde på: Man skal jo bare lige åbne vinduet og lufte lidt ud, så kan rengøringsassistenten komme ind, og så er den hellige grav vel forvaret.
De mennesker, der har den argumentation, har jo ikke læst den hvidbog, for så ville man vide, at åbne vinduer, rygerum, rygekabiner og alt det der ikke hjælper ordentligt.
Jeg vil her til sidst sige, at jeg anerkender, at der trods alt er små fremskridt i den her lov, og derfor vil vi ikke stemme imod, men undlade at stemme til lovgivningen og så i øvrigt kæmpe for, at vi frem til 2009 og 2010 får et rygeforbud i det her land på linje med, hvad alle andre lande omkring os snart har.
På mange måder er jeg jo svært skuffet over, at Enhedslisten, som jo nok har øje for, hvordan magtrelationer udspiller sig ude på arbejdspladserne, går med til sådan en lov her.
Det er jo elastik i metermål.
Hvad er det for en rettighed, den rengøringsassistent får?
Her står, at hun godt nok ikke ufrivilligt skal finde sig i noget som helst, men hvad er det reelt for en rettighed, rengøringsassistenten får?
Der vil jeg stille mig meget tvivlende over for, om det er en rigtig rettighed.
Og hvis hr. Jørgen Arbo-Bæhr havde læst den her hvidbog, ville han jo vide, at det jo ikke er nok, det der med bare lige at slå vinduet op, for så behøvede vi slet ikke nogen lovgivning mod passiv rygning, så kunne vi bare lufte ud.
Det er ikke nok.
De partikler, der er, bliver hængende i rummet, og de er sundhedsskadelige.