Per Clausen (EL), 2009-04-15:
Det fremgår klart af det beslutningsforslag, som allerede er vedtaget, at regeringen skal arbejde ihærdigt, flittigt og energisk for at skabe forbedrede regler i EU - efter min mening et hårdt og måske lidt udsigtsløst arbejde, men det er jo så regeringen, der selv tror på, at det kan nytte noget.
Men indtil man er lykkedes med at komme igennem med det, skal man gennemføre særordninger, nationale særordninger, der sikrer, at vi får det dyrevelfærdsniveau, vi gerne vil have, eller i hvert fald kommer så tæt på, som det nu kan lade sig gøre.
Derfor er det også meget godt, at vi har vedtaget det beslutningsforslag, B 14, og det interessante er jo, at i forbindelse med behandlingen af B 14, som lagde den her ramme med 8 timer og sagde, at tiden ikke kunne forlænges ved hjælp af ophold i samlestalde, blev det forslag, vi nu behandler i dag, jo draget ind i debatten af Justitsministeriet på et tidspunkt, fordi Justitsministeriet havde det synspunkt, at det beslutningsforslag, vi behandler i dag, nemlig løsningen med enkeltopmagasinering af søerne under transport og efterfølgende i samlestaldene, måske var mindre indgribende end det, der lå i B 14.
Hvis det kunne være en god idé at gøre det, som er foreslået her, kunne man derfor sige, at så var det ikke utænkeligt, at B 14 stred mod EU-reglerne.
For så ville man jo kunne opnå det samme resultat med en mindre indgribende indsats.
Det er så rigtigt, at det, der kom fra Fødevarestyrelsen som svar på det, var, at de mente, at der var en række ting i det her forslag, som man ikke var sikker på virkede.
Jeg tror da, at alle, som er her - også os, som har fremsat forslaget - er fuldstændig indstillet på, at det skal undersøges til bunds, om de elementer, der er i det her forslag, faktisk kan virke.
Men det, der jo gør, at situationen er sådan lidt unik, er, at vi ved, at justitsministeren inden den 1. maj vil komme med en redegørelse, som handler om, hvordan man inden for EU-rettens regler kan implementere et beslutningsforslag om, at søer ikke må transporteres mere end 8 timer, og at denne transporttid ikke kan forlænges ved ophold i samlestalde.
Eller, sådan har jeg forstået det, hvis man når frem til, at man ikke kan implementere det inden for EU-rettens regler, skal man komme med bud på, hvordan man kan opnå præcis den samme dyrevelfærdsmæssige gevinst ad anden vej.
Jeg må jo sige, at jeg ikke har fantasi til at forestille mig, at justitsministeren den 1. maj vil komme og sige: Vi kan ikke implementere B 14, for det strider mod EU-retten, og vi kan i øvrigt heller ikke rigtig gøre noget, som hjælper ret meget.
Jeg synes, det ville være en fantastisk udmelding at komme med den 1. maj.
Hvad kunne det ikke give anledning til af misforståelser og hetzkampagner mod EU i hele valgkampen op til parlamentsvalget?
Det tror jeg sådan set man både hos justitsministeren og Justitsministeriet godt er i stand til at forestille sig.
Og derfor er jeg sådan set faktisk meget optimistisk i forhold til resultatet med den timing, som det er lykkedes at lave her, og hvor jeg kun kan takke de normalt EU-venlige partier, som jeg ikke altid takker så meget, for, at de har lagt det pres på ministeren, som gør, at han kommer med den her redegørelse allerede den 1. maj.
Det viser jo også, at det at fremsætte beslutningsforslag og udnytte de parlamentariske muligheder, der er, kan føre til, at der sker fremskridt på dyrevelfærdsområdet.
Skulle det ende med, at ministeren indkalder til et rask lille pressemøde omkring den 1. maj og meddeler, at nu vil Justitsministeriet tage initiativ til at sikre, at søer fremover kun transporteres 8 timer, og at den tid ikke kan forlænges ved ophold i samlestalde, og at man i forbindelse med Justitsministeriets grundige arbejde er nået frem til, at det ikke strider mod EU-retten, så behøver justitsministeren slet ikke at bruge så meget energi på at fortælle, hvem det var, der oprindelig fremsatte beslutningsforslaget, for den dag vil vi alligevel vælge at klappe af justitsministeren, og det synes jeg da vil være en dejlig dag.
Så det ser jeg sådan set frem til, og derfor kan det være, at det her forslag aldrig kommer til anden behandling og afstemning, men jeg tror såmænd alligevel, at det også har været med til at spille en vigtig rolle for at få forbedret dyrevelfærden på et område, hvor det er hårdt tiltrængt.
Jeg var faktisk meget glad for hr. Knud Kristensens andet svar til hr. Kristen Touborg, for der sagde hr. Knud Kristensen, og det tror jeg sådan set at han har ret i, at det, der er den afgørende forskel på at være i en enkeltbås i en samlestald og så at være derhjemme, tror jeg at hr. Knud Kristensen sagde, og det er vel den rigtige betegnelse, er, at man føler sig utryg, stresset og nervøs - det vil sige, at soen gør - i det øjeblik, transporten starter.
Men når hr. Knud Kristensen har det synspunkt, er han vel også enig i, at det faktisk gælder om at begrænse den tid, transporten står på, altså at det er et selvstændigt formål.
Det vil jo også være meget logisk, hvis hr. Knud Kristensen er enig med mig i det, for hr. Knud Kristensen har jo selv stemt for et forslag her i Folketingssalen, som sikrer, at søerne ikke skal transporteres mere end 8 timer.