runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-14:
For det første synes jeg, at det er klogest, at vi forholder os til Skatteministeriets vurderinger af de eventuelle tab af arbejdspladser i detailhandlen, som øget grænsehandel vil medføre, og ikke til Dansk Erhvervs vurderinger.
Når det er sagt, vil jeg sige, at alle henvendelser vedrørende færre arbejdspladser bekymrer mig, men jeg er da også nødt til som ansvarlig minister i en ansvarlig regering at sige: Hvad er det afgørende?
Det afgørende er, at vi samlet set har en økonomisk politik, der fremmer vækst og beskæftigelse i hele Danmark, også i Syd- og Sønderjylland, og det er afgørende, at vi – faktisk på linje med den tidligere regering, og der regner jeg da med, at synspunkterne er de samme – vil fremme folkesundheden ved at forebygge, at vi bliver syge.
Hvordan gør vi det?
Det gør vi bl.a. ved, at de usunde fødevarer bliver lidt dyrere.
Det kræver så, at man også har modet til at sikre en beskæftigelsesfremmende effekt, der kommer hele landet til gavn, og det er præcis det regeringen har.
Så jeg negligerer ingenting.
Jeg siger bare, at regeringen har en sund, holdbar beskæftigelsesfremmende økonomisk politik, som jeg er stolt af.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-12-14:
Vil ministeren beklage sine tidligere udtalelser om, at de øvrige nordiske lande har positive erfaringer med åbne skattelister for multinationale selskaber?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-14:
Tak, formand, og tak for spørgsmålet.
Der er i øjeblikket ganske betydelig opmærksomhed om selskabers skattebetaling eller mangel på samme.
Der florerer mange myter i debatten.
Andre lande, herunder nogle af de nordiske, anvender åbne skattelister for at understøtte den samme holdning, som jeg har givet udtryk for, nemlig at øget åbenhed om selskabers skattebetaling vil have en motiverende effekt på selskaberne, eller sagt på en lidt anden måde: Selskaberne kommer til at stå på mål for, hvad de betaler eller ikke betaler i skat.
Som jeg har givet udtryk for i anden sammenhæng, er jeg ikke bekendt med undersøgelser, der dokumenterer den præcise effekt af åbenhed, og jeg har derfor tidligere beklaget, hvis mine udtalelser er blevet opfattet sådan.
Det vil jeg naturligvis gerne gentage.
Åbne skattelister kan i øvrigt ikke stå alene som virkemiddel.
Det handler også om, at den samlede indsats over for selskabet skal være tilstrækkelig.
Det er derfor, regeringen via finanslovforhandlingerne har tilført SKAT flere ressourcer, og det er den samlede pakke af initiativer, som skal sikre, at alle selskaber bidrager med den skat, de retteligt bør.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-12-14:
Tak for det, og tak for et præcist og ærligt svar, for jeg står her med ministerens svar på spørgsmål nr. 90 i Skatteudvalget stillet af undertegnede, hvor ministeren jo i sit svar bekræfter, at SKAT ikke har kendskab til, hvilke erfaringer de tre lande har med åbne skattelister.
Det er jo rart, at man så vil stå ved, at man tidligere har været lige hurtig nok på aftrækkeren.
Det vil jeg gerne kvittere for at man vedstår sig.
Hele problemstillingen drejer sig om de multinationale selskaber, som ministeren har et ønske om skal betale noget mere i skat.
Der synes jeg jo, at det er meget væsentligt at understrege, at de instrumenter, som skatteministeren tager i brug for at øge beskatningen fra de multinationale selskabers side, er nye lovændringer, det er skattestramninger.
Skatteministeren foretager sig intet, som betyder, at multinationale selskaber, der i dag efter reglerne ikke betaler skat, vil skulle betale skat, efter at ministeren er kommet til.
Hvis der er selskaber, der i dag ikke betaler skat, som fremover skal betale skat, er det, fordi ministeren har ændret loven, således at man laver begrænsninger i rentefradragsretten, særlig forslaget om at begrænse muligheden for at fremføre underskud.
Nu har ministeren jo taget den ærlige tilgang, som jeg har kvitteret for, og nu skal ministeren også være ærlig og sige, at det, der fører til et merprovenu fra regeringens side over for multinationale selskaber, er, at man strammer reglerne.
Det betyder altså med andre ord, at de initiativer, som regeringen tager, ikke vil have den konsekvens, at dem, der ikke betaler skat i dag, ikke ville skulle betale skat i morgen; det skyldes alene, at man strammer skatteskruen, og det er ikke et spørgsmål om – som ministeren også tidligere har været ude at sige – at der er nogle, der springer over, hvor gærdet er lavest.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-14:
Jeg tror, det er vigtigt i denne debat at holde sig for øje, at når regeringen ønsker at hæve afgifterne på usunde varer, har det to formål: For det første skal det sikre, at vi alle sammen lige får en tilskyndelse til at købe lidt færre usunde varer og lidt flere af de sunde, så vi alle sammen bliver lidt sundere.
Det første er altså forebyggelse.
Det andet formål handler om at sikre en ansvarlig finansiering af de tiltag, som regeringen mener er nødvendige for at få Danmark videre.
Det er investeringer i uddannelse, investeringer i grøn omstilling og investeringer i bedre sundhed og psykiatri.
Det er i det hele taget en modernisering af det danske samfund, som vil komme hele landet til gavn.
Samtidig har regeringen sikret et ansvarligt råderum, som gør det muligt at gennemføre beskæftigelsesfremmende aktiviteter ved at fremrykke investeringer.
Det fører også til arbejdspladser i Syd- og Sønderjylland, langt flere end dem, som spørgeren frygter forsvinder som følge af grænsehandlen.
Det mener jeg da er værd at tage med.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-12-14:
Jeg må indrømme, at jeg synes, at det var et sørgeligt svar, for man kunne fra ministerens side næsten bare have sagt: Ja, det er helt i orden, at den produktion lukker, og at de 100 arbejdspladser, som der i dag er på de to fabrikker, der ligger lige syd for Randers, åbenbart ikke betyder noget, fordi det er et spørgsmål om miljø.
Hvis nu ministeren havde gjort sig den ulejlighed at sætte sig lidt ind i den konkrete sag, havde han set, at virksomheden faktisk har investeret over 30 mio. kr. i at gå fra kun at bruge fossile brændstoffer til at bruge nogle alternative energiformer.
Det, der bare er problemet med det, er, at der i de kød- og benmelsrester er en meget høj grad af CO2, så selv om man nu i stor stil bruger alternative energiformer og er gået væk fra kul, bliver man stadig væk straffet af den her afgift, fordi der altså er den her forhøjede udledning af CO2.
Så man kan ikke bruge undskyldningen om, at virksomheden skal tænke nyt; man kan ikke bruge undskyldningen om, at de bare tænker gammeldags, for det gør de nemlig ikke her.
Virksomheden med sine 100 arbejdspladser tænker allerede nyt, er allerede gået langt i at forsøge at skaffe mere miljørigtige måder at bruge energi på.
Men de står nu i en situation, hvor de altså mister 100 arbejdspladser, hvis den her NOx-afgift går igennem, og jeg synes, at det er lidt for let – hvis man kan sige det på den måde – at ministeren bare siger, at de må tænke nyt.
Giver de her fakta ikke lidt stof til eftertanke for ministeren?
Giver det ikke lidt stof til eftertanke for ministeren, at den her virksomhed reelt ikke har andre muligheder end bare at sige: O.k., så må den her nye politik, som den røde regering åbenbart har, betyde, at der ikke skal være Lecaproduktion i Danmark, så der altså er 100 mennesker, der her til jul kan se frem til, at de om et halvt års tid skal finde sig et nyt arbejde.
Giver det ikke stof til eftertanke?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-14:
Det giver stof til eftertanke, hver gang jeg taler med en virksomhed eller en lønmodtager, som har gode forslag eller konstruktive indvendinger i forhold til regeringens forslag og politik.
Så naturligvis giver det stof til eftertanke.
Det, som spørgeren fremhæver, giver også stof til eftertanke, nemlig at dansk erhvervsliv jo er dygtige til at omstille sig, er dygtige til at bruge miljørigtige teknologier.
Mange virksomheder er i fuld bevægelse for at nedbringe CO2-udslippet, og det, som regeringen nu også ønsker at sætte fart på, er at nedbringe NOx-udledningerne, der jo har en meget skadelig effekt på den luft, vi alle sammen indånder.
Så jeg har fuld tillid til – og det er ikke for at negligere spørgsmålet – at dansk erhvervsliv faktisk vil gå meget langt for at finde metoder til at nedbringe udledningen af NOx.
Det er det, som er hele regeringens intention med dette forslag.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-12-14:
Der er ikke meget, der kan hjælpe julefreden med at indfinde sig for de 100 mennesker, som nu kan se frem til, at deres arbejdspladser formentlig forsvinder.
Det synes jeg er sørgeligt.
Jeg synes også, det er sørgeligt, at ministeren slet ikke kommenterede det, jeg nævnte, nemlig at der i kød- og benmelsresterne, som de nu bruger som alternativ energi, fra naturens side er meget kvælstof.
Det er altså sådan, at de har tænkt alternativt.
De har prøvet at tænke miljørigtigt.
Og den produktion af kød- og benmelsrester skal jo brændes af et andet sted, eller de skal på en eller anden måde skaffe sig af med den et andet sted.
Så det, man altså gør, er, at man bare får flyttet det til Tyskland, får flyttet arbejdspladserne til Tyskland og reelt får flyttet væksten, som man hele tiden taler så meget om, ud af landet.
Det er heldigvis sådan, at borgmesteren i Randers, som er socialdemokrat, er ude at sige, at det ikke er rimeligt, at afgiften rammer virksomheden på den måde, som den vil gøre.
Han siger også, at for en virksomhed, der producerer isoleringssten, som bidrager til at nedbringe CO2-udledningen, burde afgiften sættes ned eller fjernes.
Det siger den socialdemokratiske borgmester.
Jeg må spørge ministeren: Helt ærligt, her hvor vi nærmer os julen, gør det så ikke bare lidt indtryk, så man bliver nødt til at gå ind og kigge på den her NOx-afgiftsforhøjelse igen?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-14:
Som sagt gør det altid indtryk på mig, særlig når virksomheder og lønmodtagere har gode synspunkter.
Med hensyn til virksomhedens villighed og evne til at omstille til miljørigtig og – som jeg forstår spørgeren – CO2-venlig produktion er jeg fuld af beundring over det og er meget, meget glad for udviklingen.
Men det er korrekt, at der i noget materiale, der måske er godt for CO2-niveauet, er et problem i forhold til NOx-udledningen.
Heldigvis er det jo også sådan, at der findes teknologier til at reducere NOx-udledningen, også i forhold til CO2-venligt materiale.
Jeg kan jo ikke gå ind i sagen om den konkrete virksomhed – det kan hverken spørgeren eller jeg formentlig – med hensyn til at finde ud af, hvilke tiltag og hvilke effektiviserende processer der skal indføres i forhold til NOx-udledningen.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-12-14:
Det drejer sig stadig væk om 100 mand ude i produktionen.
Den socialdemokratiske borgmester og undertegnede må jo så stadig væk se, at den her røde regering – undskyld, den nuværende regering – ikke mener, at de her arbejdspladser er vigtige nok for Danmark til, at man vil gå ind i den konkrete sag og få kigget på den her NOx-afgift.
Det må jeg indrømme at jeg synes er sørgeligt.
Jeg synes, det er dybt sørgeligt at høre det, når vi ellers hører store ord – jeg skrev det endda op – for ministeren sagde til en tidligere spørger, at man vil skabe nye arbejdspladser og satse på vækst og beskæftigelse, men den måde, man åbenbart vil gøre det på, er, ved at 100 mænd syd for Randers kan se frem til julen med den viden, at de skal ud at finde sig et nyt arbejde, for om maksimum 6 måneder er deres arbejdsplads der helt sikkert ikke mere.
Er det at skabe ny beskæftigelse?
Er det at skabe ny vækst?
Hvad gør man for de 100 mennesker, som har arbejdet med Lecaproduktion i mange, mange år?
De kan da ikke bare gå ud og få et eller andet job, hvis det job ikke er der.
Hvad er ministerens svar til de 100 mennesker, som nu altså går mod julen uden viden?
Er det bare at se tiden an og sige: Vi skal nok hjælpe jer?
Eller har man noget lidt mere håndfast til de her mennesker, så de har en lidt mere lys fremtid at se frem til?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-14:
Vi har sikret en lempeligere ikrafttræden, der sikrer, at virksomheder som den, spørgeren omtaler, har tid til at tilpasse sig det nye afgiftsniveau og bidrage til, at vi alle sammen får en renere luft, ved at nedbringe udledningerne af NOx.
Med hensyn til regeringens generelle økonomiske politik vil jeg gerne igen fastslå, at regeringen skaber vækst og beskæftigelse og kickstarter dansk økonomi, fordi der er brug for at få gang i hjulene, og det gør vi altså ved at skabe nye arbejdspladser.
Det er resultatet af regeringens økonomiske politik, og det er regeringen naturligvis stolt af.
Der udestår stadig efter mange ugers debat om spørgsmålet et svar på, hvad det egentlig er, Venstre og oppositionen vil gøre for at sikre, at vi både får vækst og beskæftigelse og et renere miljø.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-12-14:
Men så misforstod ministeren klart mit spørgsmål, for det gik sådan set på, om det er, når man har 25-, 30-, 35-, 40-, 45- eller 50-års-jubilæum i en virksomhed, at man så kunne få den her gave af virksomheden, som er skattefri.
Ministeren svarede, at det kan man, når det er antal år deleligt med 5. Derfor må jeg sige, at nu har ministeren bekræftet, at det er, når det er deleligt med 5. Så skal ministeren bare svare på, hvordan det kan være, at der er en del revisionsfirmaer, som siger, at det alene er, når man har 25-års-jubilæum, men ikke når man f.eks. har 30-års jubilæum, at man kan få en skattefri gave, for det harmonerer ikke med det første svar, ministeren gav, som handlede om, at det var antal år deleligt med 5.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-14:
Reglerne på dette felt har været uændrede gennem en årrække.
Jeg finder sådan set reglerne ganske rimelige, ligesom min forgænger under den tidligere regering tilsyneladende har gjort.
Udgangspunktet i skatteretten er, at enhver form for aflønning, uanset om det er kontanter eller naturalier og uanset baggrunden for aflønningen, er skattepligtig for den ansatte.
Det betyder også, at bonusser, gaver og andre former for anerkendelse af en arbejdsmæssig præstation er skattepligtige for den ansatte.
Hvis man som ansat får en gave, fordi man har arbejdet 10 år for virksomheden, er der jo tale om en form for belønning for en mangeårig arbejdspræstation.
Der har dog i mange år eksisteret en bestemmelse, som giver skattefrihed for gaver og gratialer, der udbetales i forbindelse med en ansats jubilæum, men der skal noget helt særligt til, for at der gives skattefrihed efter denne bestemmelse.
Ud over at det skattefri beløb ikke må overstige 8.000 kr., er det en betingelse for skattefriheden, at ansættelsen har bestået i 25 år, i 35 år eller i et større antal år, som kan deles med 5.
En lejlighedsgave er derimod efter mangeårig praksis skattefri.
Hvis gaven er sædvanlig og af begrænset værdi, er den skattefri.
Er der er tale om en sædvanlig lejlighedsgave, som en ansat får af sin arbejdsgiver i forbindelse med en privat mærkedag, som en 50-års-fødselsdag jo er, er der skattefrihed for den ansatte.
Her er der jo ikke tale om en belønning af en arbejdspræstation, men derimod om en markering af en privat mærkedag.
Der er derfor en logisk forklaring på, hvorfor jubilæumsgaver og lejlighedsgaver rent skattemæssigt behandles forskelligt.
Jeg finder derfor ikke anledning til at ændre reglerne på området.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-12-14:
Jeg noterer mig, at skatteministeren ikke har tænkt sig at ændre på reglerne.
Så må jeg også notere mig, at skatteministeren mener, at det er ganske rimeligt, at der er forskel på, om man får en gave af sin virksomhed, når man fylder 50 år, eller om man har arbejdet i 20 år i den pågældende virksomhed.
Det er altså ganske rimeligt, at der er en forskel.
Så skal jeg bare spørge skatteministeren, om det svar, som skatteministeren lige gav mig, betyder, at man, hvis man har 25-års-jubilæum, 30-års-jubilæum, 35-års-jubilæum eller 40-års-jubilæum i en virksomhed, vil kunne få en skattefri gave eller et gratiale.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-14:
Jeg må ærligt tilstå, at jeg ikke er så langt nede i detaljerne, at jeg ved, om der er begrænsninger i løbet af et arbejdsliv, men jeg skal gerne vende tilbage med et præcist svar på det spørgsmål.
Men udgangspunktet er, at der skal noget ganske særligt til, for at en jubilæumsgave er skattefri, og det er baggrunden for reglen om de 25 år eller derover.
Det synes jeg sådan set er fornuftigt.
Jeg skal nok også, hvis vi kan få spørgsmålet skriftligt, sørge for at opklare de gældende regler.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-12-14:
Det lyder for mig, som om det er forholdsvis simpel matematik, for det første svar, jeg fik fra skatteministeren, var, at hvis det er 25 år eller noget derover, der er deleligt med 5, vil det være skattefrit.
Så skal jeg bare have ministeren til at bekræfte, at det både gælder, hvis det er 25-års-, 30-års-, 35-års-, 40-års-, 45-års- eller 50-års-jubilæum.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-14:
Det er korrekt, hvis det er som ansat.
Den måde, jeg forstod de tidligere spørgsmål på, var, om der er en begrænsning på, hvor mange gaver, ud over den første så at sige, man kan modtage.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-12-14:
Mener ministeren, at det er rimeligt, at når en medarbejder har 10-års-jubilæum, er gaven skattepligtig, men hvis medarbejderen fylder 50 år, er gaven skattefri?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-14:
Det er ikke helt korrekt.
Jeg synes, det her er en vigtig debat.
Her gælder det ikke mindst, at også store internationale koncerner, multinationale virksomheder, naturligvis skal betale den skat i Danmark, som de retteligt bør.
Store multinationale selskaber har også god gavn af det danske samfund, infrastrukturen og en veluddannet arbejdskraft.
Regeringens tiltag går på tre ben, der skal ses i sammenhæng, i forhold til at sikre, at de multinationale bidrager.
For det første gennemføres der en markant ressourceopprioritering af området inden for skattevæsenet.
Derudover sikrer vi åbenhed, og som det tredje sikrer vi regelopstramninger.
De tre ting fører til, at de multinationale selskaber kommer til at betale det, de skal.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-14:
Jamen jeg vil være varsom med at drage den form for konklusion.
Jeg vil hellere bruge energi på at diskutere, hvad vi gør fremadrettet.
For hvis vi er enige om, at der er behov for at have fokus på både ret og pligt, håber jeg, at det er en idé, der kan bibringes støtte fra hele Folketinget.
Jeg tror, det er vigtigt, at man evner at gå på begge ben.
Altså, når man eksempelvis indfører en starthjælp eller en timeregel, som ikke i tilstrækkelig grad får folk i arbejde, men som i stedet skaber et fattigdomsproblem, er man jo i virkeligheden både uklar i tilgangen til ret og til pligt, for man svækker rettighederne, og man stiller måske mennesker over for en pligt, som de i virkeligheden ikke er i stand til at efterleve.
Altså, hvis man er nyankommen flygtning til Danmark, ikke behersker det danske sprog, måske har en traumatiseret baggrund og skal leve for et sted mellem 2.000 og 3.000 kr. om måneden, når huslejen er betalt, så tror jeg, det er sværere at være en aktiv medborger på arbejdsmarkedet såvel som andre steder.
I forhold til en familie, der i årevis har levet på en nedsat kontanthjælp og er uden udsigt til at komme tilbage på arbejdsmarkedet, synes jeg ikke, der er meget perspektiv i at holde dem på en lavere ydelse.
Så synes jeg, der er mere perspektiv i at bringe folk tættere på arbejdsmarkedet.
Derfor har vi behov for en reform af kontanthjælpsområdet.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-14:
Jeg er egentlig lidt skuffet, for nu har ministeren været ude at tale om et normskred i samfundet, og ministeren er overhovedet ikke villig til at være bare en lille smule imødekommende i forhold til, at det har betydning, når politikere går til valg på at love mere og mere og slet ikke har nogen erkendelse af, at det kan være med til at gøre, at visse grupper i samfundet også forventer mere og mere.
Altså, jeg synes virkelig, det her er en meget vigtig debat at tage, for vi kan jo bare konstatere, at vi har skabt et samfund, hvor flere og flere er udenfor, og hvor man kan leve på kontanthjælp og have lige så meget til sig selv som dem, der er på arbejdsmarkedet.
Jeg kan i øvrigt også konstatere, at et flertal af danskerne synes, at de her ydelser er for høje, og de er meget forargede over, at det ikke kan betale sig at gå på arbejde.
Det er jo en konsekvens af lovgivning, som er lavet herinde – ikke kun af Socialdemokratiet, men også af tidligere regeringer.
Jeg mener, at det underminerer fundamentet for det her samfund, men det kan jeg forstå at ministeren ikke er enig med mig i.
Jeg kan bare konstatere, at de samfund ude i verden, hvor det ikke har kunnet betale sig at være produktiv, og hvor man ikke har fået noget ud af at gøre en indsats, er brudt sammen før eller siden, og det er gået ud over de allersvageste, når det er sket.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-14:
Nu ved jeg ikke, hvad det er for samfundsmodeller eller specifikke nationer, som spørgeren er inspireret af, men jeg vil i al stilfærdighed minde om, at nogle af de samfund, hvor man i videst omfang har villet, at det skulle kunne betale sig at arbejde – både med skattepolitik og med meget, meget lave lønninger – er det jo ikke sådan, at man er kommet arbejdsløsheden til livs, tværtimod er det samfund, hvor der også er massive fattigdomsproblemer.
Man kan sige med hensyn til strategien om working poor, altså at man skal sætte lønningerne meget lavt for på den måde at motivere også mennesker med f.eks. svage kompetencer til at være på arbejdsmarkedet, at de steder, hvor man har eksperimenteret med det, har det ikke betydet, at alle har løftet sig, og at man har løst fattigdomsproblemerne.
Så jeg tror, man skal have en mere praktisk tilgang til det her.
Og måske skal man også udvide diskussionen.
For vi har meget, meget velbetalte borgere i Danmark, der snyder i skat, og det synes jeg er et problem.
Vi har unge, der synes, det er helt o.k. at være på kontanthjælp.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-12-14:
Mener ministeren i lyset af svaret på Beskæftigelsesudvalgets spørgsmål 24 af 1. november 2011, at det er rimeligt, at antallet af mennesker, der ikke har økonomisk incitament til at arbejde, bliver større, når bl.a. kontanthjælpsloftet og 225-timers-reglen fjernes?
Mette Frederiksen (S), 2011-12-14:
Vi har fra regeringens side ikke lagt skjul på, at det lovforslag, som de her spørgsmål i dag refererer til, er et lovforslag, hvis formål er at bekæmpe en del af den fattigdom, der igennem de senere år har været stigende i Danmark.
Det er ikke et lovforslag, der skal udvide arbejdsudbuddet.
Vi har hele tiden sagt, at vi lægger til grund, at afskaffelsen af de lave ydelser kan have en negativ effekt på arbejdsudbuddet.
Derfor har vi fra regeringens side hele vejen igennem, fra starten af den her diskussion, sagt, at afskaffelsen af de lave fattigdomsydelser ikke kan stå alene.
Der er en skattereform i vente, og jeg har som beskæftigelsesminister anmeldt en reform af kontanthjælpen, fordi det at afskaffe folks lave ydelser ikke i sig selv gør, at vi får bekæmpet ulighed eller får sikret lige muligheder.
Nu er ydelserne snart afskaffet, de lave af dem,
og nu går vi i gang med de fremadrettede reformer, som bl.a. skal sikre, at arbejdsmarkedsparate kontanthjælpsmodtagere selvfølgelig står til rådighed for arbejdsmarkedet.