Tom Behnke (KF), 2010-01-28:
Selve princippet om afsoning i elektronisk fodlænke synes vi er et rigtig godt tiltag, og det viser sig også, efter at ordningen er blevet indført, at den gradvis har kunnet udvides, fordi den viser sig at være en rigtig stor succes.
På alle måder viser den sig at være en rigtig stor succes.
Så elektronisk fodlænke er et godt tiltag.
Det er jo i den milde ende af strafskalaen, hvor der i dag er mulighed for at bruge den.
Der skal selvfølgelig være en lang række kriterier, man skal opfylde, hvis man skal have mulighed for at kunne afsone i fodlænke, og sådan skal det selvfølgelig være.
Under et tidligere punkt på dagsordenen i dag hørte vi også, at ordningen nu bliver udvidet, sådan at man går fra i dag en maksimal afsoningstid på 3 måneder til op til 5 måneder, og det er også et initiativ, vi fra konservativ side kan støtte fuldt ud.
Vi mener stadig væk, at vi er nede i den milde ende af skalaen, og hvis man stadig væk fastholder de samme kriterier, de samme principper for, hvem der så kan få lov til at gøre det, så har vi ingen problemer med det.
Grunden til, at vi gør det, er for så vidt den, som også justitsministeren påpegede, nemlig at vi jo allerede i dag har mange forskellige udslusningsmuligheder, og der er ikke behov for en mere.
Hvis man indførte den her, ville den jo skulle træde i stedet for en af de andre mange gode og fornuftige ordninger, vi har, og det kan vi ikke umiddelbart se at der er behov for.
For allerede i dag er der mulighed for, at man kan afsone den sidste del af straffen i en af kriminalforsorgens pensioner, man kan blive udsluset til noget behandlingstilbud, man kan komme tidligere ud, hvis man har opført sig ordentligt – altså det her noget for noget – og så har vi hele prøveløsladelsesinstrumentet, som også eksisterer i forvejen.
Så der er en række gode ordninger i dag
, og vi mener ikke, at vi her skal komme med yderligere tiltag.
Selv hvis man nu forestillede sig, at man slet ikke havde alle de andre ordninger – sådan et helt teoretisk tænkt eksempel – så det måske kunne være en god idé, at vi brugte fodlænke i den ende af skalaen, så vil jeg sige, at så træder det andet argument, som jeg nu vil fremføre, i kraft, for når vi taler om de her ting, er det også et spørgsmål om prioritering.
Vi har ikke uanede mængder af ressourcer, vi har ikke uanede teknologiske muligheder.
Hvis vi skal prioritere inden for det her felt, er det vores klare opfattelse, at vi først og fremmest skal have tilstrækkelig med fodlænkeordning i starten.
Altså for dem, der får en kortere frihedsstraf, skal det være sådan, at dem, der opfylder kriterierne, har man mulighed for at give en fodlænke.
Det andet, hvor jeg kan se, at vi bør prioritere højere, er – så vidt jeg husker, var det oven i købet Socialistisk Folkeparti, der selv stillede det forslag – i forbindelse med en GPS-anordning for voldelige ekskærester, voldelige eksmænd.
Til den ordning med at have en elektronisk mulighed for at afgrænse på det felt vil jeg sige, at da vi behandlede forslaget, var jeg også som ordfører meget positiv over for forslaget.
Igen var det et spørgsmål om prioritering: Hvad vil vi først satse penge på?
Men vi var i princippet positive over for det forslag, sådan at når den teknologiske mulighed er der, og når økonomien er til det, så vil vi gerne være med til at se på det. Så vi har altså nogle andre prioriteter.
Selv hvis det skulle være sådan, at vi slet ikke havde nogen udslusningsmuligheder, så ville vi alligevel neddrosle det her til at komme på en sidsteplads.