runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Johansen (S), 2013-12-13:
Tak for det, formand.
Dansk Folkeparti, Enhedslisten og Liberal Alliance har fremsat et forslag om at erstatte den d’Hondtske metode med den største brøks metode ved valg i kommuner og regioner.
Samme forslag blev fremsat i 2007, den rejste problematik er velkendt.
Stemmefordelingen falder sjældent sådan ud, at hvert partis andel af stemmerne nøjagtig svarer til et helt antal mandater, og da man ikke kan have eksempelvis 1,3 socialdemokrater eller 0,7 konservative siddende rundt om bordet i byrådet, må man jo runde op og ned.
I Kerteminde, hvor jeg har siddet i byrådet, er der 25 pladser.
Sandsynligheden for, at alle partier får en stemmeandel, der præcis svarer til det, er meget, meget lille.
Derfor er det nødvendigt med en fordelingsmetode, der tager højde for dette.
Vi ved også, at der er fordele og ulemper ved alle mandatfordelingsmetoder.
Der er ikke nogen af fordelingsmetoderne, der kan sikre hundrede procent overensstemmelse mellem antallet af stemmer og mandater.
Derfor må man vægte ulemper og fordele ved de forskellige metoder.
Forslagsstillerne skriver, at den d’Hondtske metode har tendens til at favorisere de største partier.
Omvendt kan man fremføre, at den foreslåede metode vil give de små partier en uforholdsmæssig stor repræsentation.
Metoden, som foreslås af Dansk Folkeparti, Enhedslisten og Liberal Alliance, er nemlig ikke uproblematisk.
For det første favoriserer den foreslåede metode de små partier.
Sidste gang vi havde debat om det, blev bl.a. eksemplet fra Tønder kommunalbestyrelse fremhævet.
Var den foreslåede metode blevet anvendt ved 2005-valget, var Enhedslisten blevet repræsenteret med 1 mandat i Tønder kommunalbestyrelse, selv om Enhedslistens stemmetal kun rakte til et halvt mandat.
De små partier vil derfor med denne metode få en uforholdsmæssig stor repræsentation i forhold til deres størrelse.
For det andet betyder den foreslåede metode, at et absolut flertal af stemmer ikke nødvendigvis kommer til at afspejle det absolutte flertal af pladserne i byrådet.
Den foreslåede fordelingsmetode betyder, at selv om et parti får over 50 pct. af stemmerne, hvilket jo ikke er ualmindeligt i kommunerne, giver det ikke nødvendigvis et absolut flertal af pladser i byrådet.
Efter Socialdemokratiets opfattelse vejer ulemperne ved den største brøks metode derfor tungere end ved den d’Hondtske metode, og vi mener derfor ikke, at der er tilstrækkelige argumenter for, at vi skal ændre det nuværende valgsystem, som har været anvendt ved kommunalvalgene siden 1909.
Fra Socialdemokraternes side går vi fortsat ind for den d’Hondtske metode ved valg til kommuner og regioner.
Vi kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Jacob Jensen (V), 2013-12-13:
Den ihærdighed, hr. Morten Marinus lægger i det her spørgsmål, vil jeg kvittere for.
Jeg synes ret beset, det er et væsentligt spørgsmål, også et demokratisk væsentligt spørgsmål, så det vil jeg gerne kvittere for, som jeg også sagde i min indledning.
Finn Sørensen (EL), 2013-12-13:
Det var der sådan set ikke noget nyt i.
Jeg stillede et spørgsmål: Er det ikke et grundlæggende demokratisk problem, at et mindretal af vælgerne via en bestemt måde at fordele mandater på kan opnå et flertal i den besluttende forsamling?
Politik handler jo i sidste ende om magt til at gennemføre de ting, man gerne vil.
Og der har vi altså et normalt demokratisk princip, der hedder, at det er flertallet, der bestemmer i respekt for og i samarbejde med mindretallet.
Men her har vi altså en situation, hvor mindretallet kommer til at bestemme.
Er det ikke et grundlæggende demokratisk problem?
Jacob Jensen (V), 2013-12-13:
Jeg skal være meget tilbageholdende med at gå ind i enkelte valgresultater, for jeg tror, at man, hvis man ledte længe efter det, måske ikke engang så længe endda, kunne finde et tilsvarende regnestykke, som gav det modsatte fortegn.
Derfor vil jeg sådan mere overordnet holde mig til det principielle i det, som er de fordele og ulemper, der er ved begge metoder.
Det er sådan det, der er vores udgangspunkt.
Og så kan man selvfølgelig stille det op på mange måder.
Jeg medgiver, at der givetvis er – jeg kender ikke lige detaljerne i det regnestykke, hr. Morten Marinus kommer frem med her, men jeg lytter til det med interesse – andre eksempler, hvor det modsatte vil være tilfældet.
Derfor fastholder vi selvfølgelig vores position.
Morten Marinus (DF), 2013-12-13:
Jeg kan jo starte med at konstatere, at Venstre ikke har ændret holdning i forhold til sidst, det her forslag blev behandlet.
Det overrasker mig egentlig heller ikke.
Så kan jeg forstå på Venstres ordfører, at han mener, at det er mest retfærdigt, at et stort parti får et sidste mandat, fordi det procentvist ikke er så stor en stigning at gå fra eksempelvis 10 til 11 mandater, som det er at gå fra 1 til 2.
Nu har jeg taget mig den frihed, også for at spare ministeriet for nogle penge, selv at sidde og regne det ud, inklusive forskellige valgforbund.
I Billund er situationen jo, at Venstre, hvis man går efter største brøk, ville få 11,6 mandater, og så i det her tilfælde er det tilfældigvis Dansk Folkeparti, der ville få næsten 2,5 mandater.
Så kan jeg forstå, at Venstres ordfører mener, at det er mest retfærdigt, at Venstre går fra 11,6 mandater til 13 mandater, i stedet for at Dansk Folkeparti får det ene af de her 2 mandater, der så skulle fordeles efter største brøk.
Margrethe Vestager (RV), 2013-12-13:
Så vidt jeg kan høre, er spørgsmålet identisk med det, hr. Morten Marinus stillede, og det, som hr. Simon Emil Ammitzbøll stillede, og jeg har ikke yderligere at tilføje til det svar, jeg gav.
Morten Marinus (DF), 2013-12-13:
Nu skal jeg lade Venstres ordfører slippe for yderligere et spørgsmål og bare komme med en bemærkning.
Nu er det jo sådan, at Folketinget snart går på juleferie.
Og for at spare ministeriet penge, skal jeg nok sætte mig hjem og regne alle kommuner igennem inklusive valgforbund.
Det er jo ganske simpelt.
Man skal bare kende valgforbundene og antallet af de forskellige byrådspladser i kommunen.
Og hvis jeg så når frem til et resultat, hvor afvejningen af fordele og ulemper vil være anderledes, skal jeg nok melde tilbage om det, men jeg tvivler.
Det er jo en dejlig ærlig og befriende tale, der kommer fra den radikale ordfører, og det er måske også nødvendigt, når man er medlem af en regering, som fungerer som et kollektiv.
Jeg synes bare, det er lidt synd for De Radikale, at de bliver snydt for så mange mandater ved de kommunale valg, og at de så forærer stemmerne til Socialdemokratiet, bl.a. i Brøndby, hvor De Radikale jo fik omregnet 0,78 mandater og var meget, meget tæt på at komme ind, hvorimod Socialdemokraterne fik 8,54, men regnet om ifølge den d'Hondtske metode, fik de – vupti – 12 mandater, og De Radikale 0.
Jeg ved faktisk ikke, hvad jeg skal sige.
Jeg synes, det er utrolig smukt, at ordføreren er så ærlig og siger, at man er medlem af et kollektiv.
Men kan man, når man er medlem af en regering, hvoraf to partier tidligere har ment det her, virkelig blive undertrykt af et parti, igen åbenbart fordi det parti så er det største, eller hvad?
Marlene Borst Hansen (RV), 2013-12-13:
Jeg kan gentage det, jeg sagde i min tale, nemlig at i 2007 argumenterede vi for at indføre den største brøks metode.
I dag stemmer vi imod forslaget.
Vi er en del af en regering, som har den indstilling, og den indstilling har vi valgt at følge.
Finn Sørensen (EL), 2013-12-13:
Jeg vil også stille mig op i køen i stor glæde over, at ordføreren er så hudløst ærlig.
Når vi taler om Det Radikale Venstres synspunkt, er der kun en eneste forskel i forhold til sidste gang, det blev diskuteret her i salen, og det er, at Det Radikale Venstre er kommet i regering.
Så bliver det jo spændende at høre det næste indlæg.
Jan Johansen (S), 2013-12-13:
Jeg synes egentlig, jeg svarede på det før ved at sige, at der er ulemper ved begge metoder.
Og vi kan jo nævne en række eksempler fra kommuner, hvor det går den ene vej, og hvor det går den anden vej.
Jeg synes, og det synes vi i Socialdemokratiet, at den d'Hondtske metode er den, der er mest demokratisk og giver færrest ulemper.
Så derfor fastholder vi den, og vi synes faktisk, det er demokratisk.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-12-13:
Det bliver sådan set kort i ordets egentlige forstand.
Marlene Borst Hansen (RV), 2013-12-13:
Som ministeren var inde på i sin tale, findes der ikke en metode, der er hundrede procent præcis, og som sikrer matematisk fuld overensstemmelse mellem de enkelte partiers stemmeandele og mandatandele.
Mandaterne fordeles jo i hele størrelser, og uanset om man vælger den d'Hondtske metode eller den største brøks metode, vil der være svagheder ved dem.
Den d'Hondtske metode er tilbøjelig til at begunstige de større partier, hvorimod største brøks metode ofte er gunstig for de mindre partier.
Man kan argumentere for begge metoder, og det er også blevet gjort her i salen i dag.
Det har vi også gjort i Det Radikale Venstre.
I 2007 argumenterede vi for at indføre største brøks metode ved kommunale og regionale valg, men i dag har vi som medlem af en regering, som ikke støtter forslaget, valgt at følge regeringens indstilling, hvorfor vi stemmer imod beslutningsforslaget, om end vi kan have meget sympati for det.
Jan Johansen (S), 2013-12-13:
Ja, jeg synes faktisk, at den mest demokratiske model er d'Hondts metode.
Og det gør jeg, ud fra at vi har brug den siden 1909.
Jeg synes faktisk, at vi kunne nævne masser af andre eksempler, hvor det gik den anden vej, og vi har vejet for og imod og holder fast i, at d'Hondts metode demokratisk er den bedste.
Og hr. Marinus kan jo gå hjem og regne, og det er jo rigtig godt, at hr. Morten Marinus vil bruge juleferien på det, og så får vi jo nok tallene på et senere tidspunkt – dem vil jeg selvfølgelig gerne se.
Morten Marinus (DF), 2013-12-13:
Jeg troede jo, at Socialdemokraterne var et parti, der værnede om de små og svage i samfundet.
Jeg kan forstå, at når det drejer sig om ens eget bagland, er det ikke det, det kommer an på.
Man kan tage et eksempel som Brøndby, som er en af flertalskommunerne, men det her sker jo faktisk i mange kommuner, altså at et af de store partier, Venstre eller Socialdemokraterne, faktisk får halvandet mandat ekstra oven i valgresultatet, og at et parti, som enten får 0,5 eller 0,6 mandater, altså omregnet, ikke bliver repræsenteret.
Synes den socialdemokratiske ordfører virkelig, det er demokratisk?
Marlene Borst Hansen (RV), 2013-12-13:
Selv tak.
Merete Riisager (LA), 2013-12-13:
Det lyder ganske rædselsfuldt.
Det ved vi godt.
Man kan gå ud i frikvarteret og bevæge sig, og så er den klaret.
Men man laver en folkeskolereform, hvor man indsætter pædagoger i undervisningen og indfører mere statslig hop og leg.
Overhovedet at videreføre det til universitetsområdet anser jeg faktisk for at være noget beskæmmende, hvis jeg skal være helt ærlig.
Jeg vil derfor spørge om noget helt andet, nemlig om ordføreren anerkender, at der er en sammenhæng mellem gymnasiereformen og den faldende faglighed på universiteterne.
Altinget har i 2012 gennemført en undersøgelse, der viste, at 48 pct. af de adspurgte undervisere i undersøgelsen sagde, at det faglige niveau var faldet efter gymnasiereformen.
Anerkender ordføreren, at der er en sammenhæng imellem gymnasiereformen og den faldende faglighed på universiteterne?
Sophie Løhde (V), 2013-12-13:
Tak for det.
Nu skal man være varsom med at tale på vegne af andre partier, men jeg tror, at når Dansk Folkeparti synes, der er puttet lidt meget ind i det her lovforslag, så er det sådan set alt det, der ikke har en dyt at gøre med det, som ordføreren også har brugt hele sin taletid på.
Det, vi ikke når at snakke om, er jo bl.a., at det her lovforslag også er ny kontrol af lægemidler i transit, en skærpet overvågning af lægemidler med mistanke om sikkerhedsproblemer, ændringer af apotekerloven og noget med familiedyr og handel med råvarer til lægemiddelfremstilling osv. osv.
Altså, det var sådan set derfor, vi tillod os at sige, at det jo er fint nok, at man slynger om sig med ordet reform – og det ved jeg også at man er glad for i Det Radikale Venstre, det er jo fint nok –
men altså, det er justeringer og ændringer af eksisterende love, og så er der proppet en hulens masse ind, som man måske godt kunne have samlet i et andet lovforslag for at give en lidt mere fair behandling af de ændringer, som ingen af os jo har haft tid og lejlighed til at kommentere.
Her tænkes der selvfølgelig på spørgsmålet om, hvorvidt man må have aktiebesiddelser.
Brian Mikkelsen (KF), 2013-12-13:
Jamen vi tager sammen senator Catos ord til os: I øvrigt mener vi, at det danske realkreditsystem er robust, det er stabilt, og det er unikt.
I den her henseende er vi i hvert fald fra Det Konservative Folkepartis side trygge ved den nuværende erhvervs- og vækstminister, som vi synes yder en god indsats også på det her område, og ham lægger vi trygt vore lodder hos i den her henseende.
Så indtil videre er vi trygge ved den nuværende danske erhvervsminister, som vi for øvrigt synes gør det ganske glimrende.
Benny Engelbrecht (S), 2013-12-13:
Det skal netop være en bemærkning.
For hr. Brian Mikkelsen kommer ind på et spørgsmål, som ikke er direkte berørt i lovforslaget, nemlig spørgsmålet om, hvordan Kommissionen, hvordan EBA osv. ser på hele spørgsmålet omkring realkreditten.
Jeg skal jo ikke kunne svare på regeringens vegne, det skal ministeren nok gøre, men jeg synes, det er vigtigt at fastholde den tradition, vi har i det danske Folketing, for at stå skulder ved skulder og understøtte det danske realkreditsystem.
Vi har haft besøg af kommissær Barnier, hvor det samlede Europaudvalg fra højre til venstre side i salen kunne sige: Det her er ekstremt vigtigt for Danmark.
Jeg vil gerne tilkendegive, at jeg selvfølgelig håber, vi også kan gøre det fremadrettet, og det vil Socialdemokraterne gøre vores indsats for.
Jeg synes jo også, vi ved enhver given lejlighed skal blive ved med at gentage, hvor vigtigt det danske realkreditsystem er for den systemiske sikkerhed, og det er jo også det, vi har gjort gennem SIFI-aftalen, hvor vi netop har fået sikret, at al dansk realkredit jo reelt er blevet udpeget som SIFI.
Frank Aaen (EL), 2013-12-13:
Jamen altså, »kommer langt omkring«?
Jeg prøvede bare lige at ridse historien for dansk realkredit op.
De fleste synes stadig væk, at det er en af verdens bedste finansieringsmetoder til boligkøb.
Jeg mener altså, den var endnu bedre, dengang det var hvile i sig selv-princippet og foreningsprincippet, der var grundlaget.
Det synes jeg er meget relevant at tage ind i en sådan en diskussion.
Men vi har jo sagt, at vi synes, at når nu forholdene er, som de er, er det, der er fremlagt i dag, en pragmatisk løsning, som vi støtter.
Men hvis ikke man i dag skulle diskutere, om der var brug for mere fundamentale ændringer i forhold til realkreditten, så ved jeg ikke, hvornår man skulle gøre det.
Preben Bang Henriksen (V), 2013-12-13:
Ja, vi kommer langt omkring på den her måde.
Mit ene spørgsmål var sådan set vedrørende dagens Danmark og det system, vi har i dag, og ikke det, hr. Frank Aaen forestiller sig.
Vi lever under det system, vi har i dag, og hvordan forestiller hr. Frank Aaen sig at investorerne skulle vælge ikke at lytte til ratingbureauerne?
Frank Aaen (EL), 2013-12-13:
Jo, man skal lave et andet system, som ikke i den grad er afhængigt af markedet.
Altså, for få år tiden bestod den danske realkredit af selvejende foreninger, som alle sammen byggede på et hvile i sig selv-princip, hvor man udstedte obligationer og havde en garantikapital.
Man betalte også bidrag dengang, men faktisk på en sådan måde, at bidragene i princippet skulle betales tilbage igen til lånerne, når låneserien var udløbet.
Det var et sted, hvor der ikke var nogen, der skulle tjene på det.
Hvis man kunne lave en god aftale med pensionskasserne, som også har brug for en stabil forrentning af deres formuer, så er jeg sikker på, at man den dag i dag, hvis der var politisk vilje til det, kunne oprette en nonprofit realkredit, hvor der var penge til rådighed, som man kunne låne, hvor der ikke var nogen aktionærer, der skulle tjene penge, og hvor man ikke var afhængig af svingninger på de internationale finansielle markeder eller afhængig af en eller en tilfældig beslutning hos Standard & Poor's, eller hvad de nu ellers hedder.
Så jeg mener godt, man kunne finde et alternativ, men det kræver selvfølgelig et arbejde.
Men det er værd at huske på, at vi ikke skal mere end 20 år tilbage, for at Realkredit Danmark var en selvstændig institution, der ikke skulle tjenes penge på.
I dag er det en del af Danske Bank.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-12-13:
På vegne af hr. Simon Emil Ammitzbøll skal jeg holde følgende tale
Lovforslaget søger bl.a. at reformere samarbejdet mellem industrien for lægemidler og medicinsk udstyr og sundhedsfaglige personer.
Det er efter Liberal Alliances opfattelse nyttigt for udviklingen af optimale sundhedsprodukter og -behandlinger, at samarbejdet mellem private virksomheder og det faglige og videnskabelige miljø kan foregå effektivt og problemfrit.
Danmark har førende virksomheder inden for medicinalindustrien, og vi kan støtte lovforslagets hensigt om at understøtte et givtigt samarbejde baseret på faglighed, uvildighed og åbenhed til gavn for erhvervslivet og i særdeleshed for patienterne.
Lovforslaget indeholder desuden en række ændringer på baggrund af nye EU-regler.
Det drejer sig om ændringer i forhold til transitkontrol, overvågning af lægemidler samt markedsføringstilladelser til lægemidler.
Her kan vi ligeledes støtte hensigten om at sikre, at udbuddet af forfalskede lægemidler reduceres.
Vi kan dog ikke støtte lovforslagets element om nye krav til registrering af industritilknytning.
Derfor kan Liberal Alliance ikke støtte lovforslaget.
Özlem Sara Cekic (SF), 2013-12-13:
Der tror jeg bestemt, og jeg ved også godt, at ministeriet kigger på, hvordan man fremadrettet også kan lave en indfasning i forhold til den målgruppe.
Sophie Løhde (V), 2013-12-13:
Tak for svaret, men det havde bare været rart med et svar på det, jeg spurgte om.
Det her er jo noget, som SF tidligere har været meget optaget af, og det er derfor, jeg undrer mig over, at ordføreren ikke sådan har det med i dag i sine overvejelser, når det er noget, der har betydet noget tidligere.
Hvorfor har man f.eks. ikke valgt, når man behandler det her, at stille nogle skærpede krav bare f.eks. omkring oplysninger, altså skærpede oplysningskrav til speciallægerne om egne interesser.
Dengang vi behandlede L 59 om høreapparater, sagde man jo: Vi tager det med senere, og det er der, vi skal løse det.
Det måtte absolut ikke være tidligere.
Det var nu.
Hvorfor er det så ikke med, og specielt når SF synes, at det har været så vigtigt tidligere?
Er det noget, man ikke synes er vigtigt længere?
Camilla Hersom (RV), 2013-12-13:
Jeg vil tillade mig først at knytte en bemærkning til fru Sophie Løhdes indledning, for jeg havde faktisk trykket på knappen, da Venstres ordfører stod på talerstolen, men så sent, at det ikke blive registreret.
For jeg synes egentlig, at fru Sophie Løhde fik bagatelliseret det her på en måde, som jeg ikke synes er rimelig.
Jeg synes, der er tale om en ret væsentlig udvidelse af reglerne, og der synes jeg bare at det var bemærkelsesværdigt, at det ligesom skulle bagatelliseres.
I forhold til det konkrete spørgsmål vil jeg sige, at vi synes, det er helt på sin plads, at der er tæt på en nultolerance for de personer, som skal rådgive offentlige myndigheder.
Og det er jo også noget, vi kender fra andre steder i samfundet.
Det er f.eks. sådan, at hvis man er revisor, må man ikke besidde aktier, netop fordi der ikke skal kunne sættes spørgsmålstegn ved, hvad der foregår, når man reviderer et firma.
Så vi kender jo til det her udgangspunkt, og det er vigtigt at understrege, at det er et udgangspunkt, og at hvis der kun findes én ekspert på et område i Danmark, der kan bidrage, så må man jo tage en helt konkret vurdering.
Men som udgangspunkt synes jeg det er helt på sin plads.
Det er da det, vi har behov for.
Sophie Løhde (V), 2013-12-13:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge SF's ordfører, hvorfor der i lovforslaget ikke er indeholdt konkrete ændringer i forhold til speciallægernes mulige dobbeltrolle, hvor man jo i dag både kan fungere som henviser og sælger af høreapparater på en og samme tid.
Özlem Sara Cekic (SF), 2013-12-13:
Den samlede målsætning for den her reform er at indføre nye og klare rammer for samarbejdet.
Med reformen foreslås først og fremmest ny regulering på følgende områder: Nye regler for samarbejde med medicovirksomheder, som i dag er uden regulering, og overvejende ens regler for lægemidler og medicinsk udstyr.
Flere faggrupper omfattes af reguleringen, og der indføres to grundmodeller for industritilknytning.
Ved tættere tilknytningsforhold som f.eks. ejerskab skal der først indhentes Sundhedsstyrelsens tilladelse.
Ved anden tilknytning i form af undervisning, forskning og aktieposter op til 200.000 kr. skal der alene ske en anmeldelse til styrelsen.
Som et gennemgående krav i reformen indføres en øget åbenhed om samarbejdet, idet offentligheden skal have adgang til flere oplysninger, herunder økonomiske oplysninger via Sundhedsstyrelsens hjemmeside.
Jeg er utrolig glad for det her lovforslag, især fordi processen ikke er lukket.
Den skal også rådgive om den praktiske gennemførelse af nye modeller for offentliggørelse og samarbejdsforhold og om en oplysningsindsats i forhold til handleplanen.
Tilsvarende regler vil også gælde for sundhedspersoners tilknytning til medicovirksomheder, og så kommer patientforeninger også til at oplyse på deres hjemmeside, hvor og hvor mange penge de får fra lægemiddel- og medicoindustri.
Lægerne skal også fremadrettet opgive deres dobbeltinteresser, så man kan se, hvilken kasket de har på, når de fremlægger ting.
Derudover arbejdes der på, at vi via aftale med Danske Regioner indfører skærpede habilitetskrav for læger, der virker som rådgivere i offentlige råd og nævn på lægemiddel- og medicoområdet.
Henset til betydningen af deres arbejde, må der ikke kunne sås tvivl om deres habilitet, og derfor vil udgangspunktet være, at en sundhedsperson, som ejer aktier eller har anden økonomisk tilknytning til relevante virksomheder, ikke kan fungere som rådgiver for offentlige myndigheder.
Alt i alt synes jeg faktisk, at det er en reform med rigtig gode skridt i den rigtige retning, og så er jeg jo også utrolig glad for, at der er så bred enighed i Folketinget om at føre den ud i livet.
Camilla Hersom (RV), 2013-12-13:
Igen vil jeg tillade mig en kommentar til den indledende bemærkning, for jeg tror i al stilfærdighed, at når historiebøgerne skal skrives – og det bliver de som regel af andre end politikere – så vil den regering, vi har lige nu, blive belønnet for sit mod, for sine reformer, for, at man tog fat på et arbejde, som andre burde have påbegyndt i de fede år, men som der tilsyneladende ikke var politisk mod og mandshjerte til.
I forhold til det konkrete spørgsmål vil jeg sige, at det da er rigtigt, at også jeg har bevæget mig i den her sag.
For det er ingen hemmelighed, at mit udgangspunkt er, at der skal være meget, meget skrappe krav.
Det synes jeg også er i lægernes interesse.
Man kan lave formuepleje på mange forskellige måder, man behøver ikke købe aktier i et selskab, som har at gøre med ens faglige hverdag, om jeg så må sige.
Men det er jo klart, at for at den her handlingsplan kan få luft under vingerne, som den fortjener, og også for at få sundhedspersonerne engageret skal man jo finde et snit, som er acceptabelt.
Der synes jeg faktisk vi er landet rigtig, rigtig flot, og jeg er personligt rigtig glad for, at der som udgangspunkt er nultolerance for rådgiverne.