runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristen Touborg (SF), 2007-01-23:
Jeg er glad for at kunne konstatere, at der ikke er den uoverensstemmelse i Det Konservative Folkeparti.
Jeg ved dog så, at den tid, dyrene skal være læsset af, er 24 timer, og så tager jeg det forholdsvis roligt med, hvor mange der vil benytte den mulighed, for så meget er der heller ikke at tjene på de dyr.
Men jeg har et andet spørgsmål til ordføreren.
Jeg vil godt høre, om den konservative ordfører kan redegøre for, om den regel bliver overholdt, hvordan den bliver overholdt, og hvor mange ressourcer han vil sætte ind for at få den overholdt.
Sagen er vel, at man kun skal have logbog med, når det tager mere end 8 timer, så jeg går ikke ud fra, at der skal være logbog på de her udsættersøertransporter.
Allan Niebuhr (KF), 2007-01-23:
Jeg har sagt flere gange her, at hvis der skal laves nogle særlige regler om dyretransporternes længde, skal det være særlige EU-regler.
Vi skal ikke på nogen måde stille de danske producenter og de danske vognmænd anderledes og dårligere end resten af deres kolleger udeomkring, og det lader sig simpelt hen ikke gøre at bremse udviklingen med de åbne grænser og de frie markedskræfter i EU.
Men det skal ske efter de regler, som er gældende.
Det lader sig af flere årsager ikke gøre med enkeltstående nationale regler.
Det har jeg prøvet på at forklare.
Christian H. Hansen (DF), 2007-01-23:
Den konservative ordfører, hr. Allan Niebuhr, var inde på, at man i Det Konservative Folkeparti også havde den her opfattelse, at det var forfærdeligt med de lange dyretransporter.
Allan Niebuhr (KF), 2007-01-23:
Hr. Kristen Touborg ved jo godt, at vi der er meget, meget enige.
Jeg ser også – det har vi talt om ved tidligere lejligheder – at med den behandling, som udsættersøer får, i den stand, de er i, er det ikke værdigt at give dem længere transport, end det absolut er nødvendigt.
Men jeg mener bestemt, at det bør holdes på et absolut minimum.
Det er det, der står i reglerne.
Men jeg håber også på, at de klare signaler, der gang på gang bliver sendt til landmændene om det her, gør, at de tænker sig lidt mere om, når det gælder udsættersøer.
Det er et forholdsvis lille antal af de dyr, der skal transporteres eller bliver transporteret.
Jeg synes, det ville være værdigt, at man gav de dyr fred og gav dem en kort transport, for de er ikke særlig egnede til at blive transporteret rundt.
Christian H. Hansen (DF), 2007-01-23:
Så har vi endnu en gang fået konstateret, at EU kommer før dyrene, og sådan er det jo bare.
Nu har der jo været en del af de her EU-overglade partier, som har forsvaret EU meget i det her, og så var det, jeg tænkte, at det kunne være, den konservative ordfører, hr. Allan Niebuhr, kunne forklare mig, hvornår EU er kommet med et forslag om forbedringer på dyretransportområdet, hvor vi i Danmark har følt os overrumplet, og hvor vi har sagt: Nej, nu strammer I den godt nok for meget, det kan vi ikke være med til her i Danmark.
Allan Niebuhr (KF), 2007-01-23:
Jo, det har ministeren selvfølgelig fuldstændig ret i.
Men hvis vi laver så skrappe nationale regler, vil det jo være sådan, at man kører til det nærmeste samlested syd for den dansk-tyske grænse og der giver dyrene det hvil, de skal have.
Derefter bliver dyrene læsset over, ikke på den samme bil igen, men på en anden, udenlandsk bil, og så kan man for resten køre til Ukraine, eller hvor man vil, efter EU-regler.
Så der er altså ikke mulighed for på den måde nationalt at stramme op på noget, der gælder længere, end til rejsen ender første gang uden for den dansk-tyske grænse.
Derefter er det EU’s regler, der gælder, og dermed har vi altså kun lavet nogle besværligheder for den danske del af erhvervet og overlader det dermed til andre at køre videre på den måde, fordi de ønsker profitten.
Kristen Touborg (SF), 2007-01-23:
De sidste bemærkninger i svaret til Enhedslisten får mig til at spørge: Er der uenighed i Det Konservative Folkeparti, imellem ordføreren og justitsministeren?
Det, ordføreren siger, synes jeg ikke er helt i overensstemmelse med det, ministeren sagde i talen her i starten.
For ministeren sagde, at når transporterne er startet i Danmark, så gælder de danske regler hele vejen igennem.
Det vil jeg godt lige have en afklaring af.
Mette Gjerskov (S), 2007-01-23:
Jeg mener faktisk, at jeg har sagt meget klart, at jeg står bag vedtagelsen, og at vi i Socialdemokratiet står bag vedtagelsen i dag.
Vi er meget glade for, at vi nu får en klippekortordning.
Nu skal vi i gang med forhandlingerne og se, hvad detaljerne bliver, men rammerne ligger klar, der skal laves en klippekortordning, og det synes vi er meget positivt.
Problemet er bare, at det har taget os år at nå til at få regeringen overbevist om, at en klippekortordning var nødvendig; problemet er, at vi gang på gang på gang på gang har stået hernede i den her Folketingssal og hørt regeringen sige igen og igen: Nej, men nu skal vi lige se; og måske bliver tallene bedre for næste år; og inden vi vil gøre noget, skal vi lige være hundrede procent sikre på, at det er absolut nødvendigt.
Vores forslag er gang på gang blevet nedstemt, vi bliver sikkert nedstemt igen i eftermiddag.
Nu skal man jo være optimist, så hvis ordføreren virkelig mener det, skal han blive i salen og stemme for de beslutningsforslag, vi har om dyrevelfærd senere på dagen – så vil jeg tro på det.
Allan Niebuhr (KF), 2007-01-23:
Jo, men det lader sig jo bare ikke gøre, for hvis det er sådan, at vi vil lave nogle stramme nationale regler for at hindre de lange dyretransporter, så stopper det altså, når vi passerer grænsen og kommer ud i det store udland.
Og det store udland ligger altså ligesom lige uden for den danske grænse, så har vi ikke længere mulighed for lovgivning.
Den danske lovgivning gælder altså kun i Danmark og for dyretransporter direkte ud af landet.
Derefter ligger omlæsning og lignende til de næste destinationer altså i EU-regi, og så hjælper det ikke noget, at vi har strammet op og går forrest – og går så langt foran, at vi ikke kan se de andre mere.
For ved at have så skrappe regler rammer vi altså kun vores egne transportører, men overlader det til andre udenlandske transportører at køre efter EU’s regler, og det får grisene eller køerne det ikke bedre af.
Per Clausen (EL), 2007-01-23:
Hvis nu udgangspunktet for vores politik var, at vi ville sikre den maksimale dyrevelfærd, ville det så ikke være langt mere fornuftigt at arbejde for, at EU fik nogle regler, hvor der eksisterede nogle minimumsbetingelser, som landene skulle opfylde på det her område, og at ethvert land havde lov til at gå videre?
Er sandheden, at når Det Konservative Folkeparti ikke ønsker at være med til det, så er det, fordi man, når det kommer til stykket, lægger mere vægt på den side af EU, der handler om at sikre den frie handel, altså at det er det afgørende udgangspunkt for Det Konservative Folkeparti, og at man, når man har klaret det, må klare dyrevelfærden så godt som muligt?
For ellers var der jo ingen problemer i i hvert fald at arbejde på at vende tingene på hovedet, sådan at udgangspunktet var fælles minimumsregler med mulighed for, at et hvilket som helst land havde mulighed for at gå længere.
Allan Niebuhr (KF), 2007-01-23:
Jo, det med de åbne grænser, de frie markedskræfter går vi i Det Konservative Folkeparti helt klart ind for.
Derfor startede jeg også med at sige, at løsningen på det her er, at der bliver enighed om en lovgivning i EU-regi om, at når dyrene nu skal ud på de lange rejser, som de frie markedskræfter og de åbne grænser giver mulighed for, så skal vi altså sørge for, at der er nogle fælles spilleregler i EU, der gør, at de dyr, når de skal ud på de der ulideligt lange rejser, får så optimale forhold under transporten, får så mange pauser undervejs, at de ikke lider unødigt under den tur, de skal ud på.
Per Clausen (EL), 2007-01-23:
Nu er jeg sådan set også enig med hr. Allan Niebuhr, den konservative ordfører, i næsten alt det, han sagde.
Men jeg vil bare spørge hr. Allan Niebuhr: Når det nu er sådan, at meget lange transporter af dyr bliver mere og mere fremherskende, er forklaringen på det så ikke, at man har indført totalt åbne grænser med fri handel med varer, uden, da man indførte denne frie handel med varer, at tage hensyn til, at der blandt varerne også var levende dyr, og uden dengang at sikre sig, at der kom de rigtige initiativer, der kunne sikre, at dyrevelfærden kom i centrum?
Ole Vagn Christensen (S), 2007-01-24:
For historiens skyld skal det siges, at jeg mener, det var Schlüterregeringen, der tog initiativet til denne ordning med barmarksværker.
Det er klart, at Socialdemokraterne skubbede godt på.
For historiens skyld skal det vel også siges, at der var indgået en aftale mellem den socialdemokratiske regering og Venstres ordfører om at finde en løsning på det her problem.
For historiens skyld skal det vel også siges, at igennem de 5 år, eller snart 6 år, denne regering har siddet, er problemet ikke blevet løst.
Når ministeren nu siger, at de der 12,1 mio. kr. i 2005 ikke er blevet til 35 mio. kr., som hr. Arne Toft siger er tallet, så må det vel kunne konstateres ved, at de undersøgelser og de tal, som ministeren selv – eller forgængeren – har sat i gang af de nødlidende barmarksværker, vel stadig væk står til troende, således at der kan regnes på, hvordan det ser ud med det, der er sket.
For det er jo væsentligt, at vi kan nå frem til at have det reelle tal, så vi kan sige: Det her er problemet.
For ellers er det jo stadig væk ikke løst.
Oppe ved mig i Thy fryser en hel masse mennesker, og andre har forladt systemet også med en gæld på 75.000 kr.
Det er der faktisk mange der har i Hillerslev.
Det kan jeg jo konstatere at de ikke har gjort, siden vi i 2003, som fru Tina Petersen sagde, måtte gå ind og give penge og lave nye tilskudsordninger.
Nu kan jeg huske, at vi i 2006 inden finansloven fokuserede meget på, hvad der skulle til for at løse problemet, for vi ville gerne løse det.
Vi fik at vide, at det var 12,1 mio. kr., men vi kan ikke bare uddele dem sådan uden videre til alle.
De er nødt til at søge og vise, hvad deres behov er.
Det er den ansøgningsrunde, vi nu er inde i, og det er en god måde at gøre det på.
Magnus Heunicke (S), 2007-01-24:
Det er klart nok, at når man gør noget på det ene område, den ene halvdel, nemlig skinnerne, så har det jo en positiv effekt.
Men det, vi selvfølgelig er nervøse for, er, at når man ikke gør noget ved den anden halvdel, som er de nedslidte signaler, så har man stadig problemet.
Og det kan jeg så høre at ministeren også er enig i.
Det er så måske, hvor stort problemet er, vi er uenige om.
Er det så ikke rigtigt, at i det store analysearbejde, som vi ventede meget lang tid på, og som lå til grund for den nye trafikaftale mellem regeringen, Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti, blev det netop anbefalet – anbefalet – hurtigere at gøre noget ved signalerne og altså ikke vente helt til 2014?
Var det ikke netop det, som også Banedanmarks bestyrelse anbefalede: at man hurtigst muligt skulle gøre noget ved det efterslæb og altså ikke vente, som regeringen valgte?
Det er altså ikke sådan, at man overser signalerne og siger: I 2014 slår vi en streg og skifter det hele ud, hele molevitten.
Nej, vi vedligeholder og fornyer indtil 2014.
Det gør vi selvfølgelig, fordi vi da ikke ønsker, at signalerne ikke skal fungere, når skinnerne kommer til at fungere.
Det er ikke alene et spørgsmål om penge, det er et spørgsmål om flere ting.
Det er et spørgsmål om, at skinnerne var det værste.
Det er det, man fokuserer på nu.
Og så er der den meget væsentlige kendsgerning – som jeg nok skal orientere hr. Magnus Heunicke dybere om på et senere tidspunkt ovre hos mig – at man faktisk endnu ikke har systemet til at udskifte.
Hvis vi udskiftede signalerne nu, ville vi være uhjælpeligt bagud allerede i 2014.
Man har sådan set systemet
, og det er afprøvet på delstrækninger rundtomkring i Europa, i Schweiz, i Tyskland, men det, vi står over for, er at udskifte et helt lands system, og der garanterer jeg hr. Magnus Heunicke for, at jeg ikke lægger navn til en IC4-affære, hvor vi skal opfinde et nyt system alene for Danmark, og så skal resten af Europa kopiere os
Jeg vil se det fungere andre steder i Europa, før jeg skifter ud, og jeg håber meget, at den nye trafikordfører for Socialdemokratiet er enig i den betragtning.
Arne Toft (S), 2007-01-24:
Det bliver svært.
Nu er jeg ikke minister, og jeg bliver det heller ikke, men jeg synes, jeg må sige til fru Tina Petersen, at når man går ind i sådan en sag, er det meget vigtigt, man sætter sig grundigt ind i sagen og sagens historik.
Jeg har siddet som borgmester, jeg har været med til at anbefale at bygge barmarksværker.
Barmarksværkerne blev skabt under Schlüter, og de første 200 mio. kr. blev givet under hr. Svend Auken, det har ministeren lige sagt, så det er ikke betimeligt at komme og sige det stik modsatte.
Fru Tina Petersen er kommet i Folketinget den her gang og har ikke været med til at give de penge.
Problemet har bare været, at der har været lavet en aftale.
Jeg står med en udskrift fra en Skanderborg avis, hvor Gammel Ry har fået tilsagn om 3,1 mio. kr.
Man har jo været enig med barmarksværkernes forening og de barmarksværker, der i første omgang var udtaget, og der har man fordelt pengene.
Men jeg er også enig med ministeren i, at når man finder ud af, at de heller ikke har haft mulighed for at søge, er man nødt til at tage det tilbage igen.
Men jeg vil godt spørge ministeren: Synes ministeren så ikke, det er lang tid, der er gået?
Kunne vi ikke godt have løst det her problem og så måske have haft en mindre manko, end vi har i dag?
Jeg fik at vide, at det udestående problem, der var, var på omkring 12 mio. kr., og det satte vi på finansloven.
Så må man søge om de penge, man mener man har behov for.
Det er den situation, vi er i.
Jeg skal i næste spørgsmål redegøre for ansøgningsfrist og den slags ting.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Vagn Christensen (S), 2007-01-24:
Det der med de 9 år håber jeg var en fortalelse, fordi som alle ved, var der nogle energiaftaler, og dem skulle man være enig om.
Som jeg redegjorde for, havde den daværende energiminister faktisk også en aftale med partiet Venstre om, hvordan man skulle løse det.
Men det satte Venstres folketingsgruppe sig imod, og derfor kunne der ikke findes nogen anden løsning.
Det her var i sidste del af perioden, hvor den forrige regering sad, og det synes jeg lige skal med for historieskrivningens skyld.
Hvad angår det der med, at ministeren ikke vil anerkende, at de 12,1 mio. kr. i 2005 nu er vokset til de 35 mio. kr., betyder det jo, at ministeren faktisk siger, at vi fortsat vil have et problem.
Hr. Arne Toft havde stillet et andet spørgsmål, nemlig om der så kan findes nogen kompenserende ordninger for det, men det kan vi vende tilbage til ved det næste spørgsmål.
Men reelt set
står vi altså, hvis det, der blev fremført over for Folketingets Energipolitiske Udvalg, står til troende, med en forskel på ca. 23 mio. kr.
Er det korrekt?
Tina Petersen (DF), 2007-01-24:
Jeg kan jo ikke andet end undre mig gevaldigt over hr. Arne Tofts udmeldinger her i dag.
Jeg håber også, det undrer ministeren, for kigger man på barmarksværkernes historie, var det jo Socialdemokraterne der tog initiativet til barmarksværkerne.
Det var faktisk dem, der bragte os i den situation, vi står i i dag.
Regeringen og Dansk Folkeparti har siden 2002, som ministeren meget godt forklarede her, tilført 250 mio. kr. i 2002 og i 2003 yderligere 85 mio. kr. for at redde de værker.
Vi har yderligere afsat 12,1 mio. kr., som jeg i dag har fået refereret burde være 18 mio. kr.
Regeringen og Dansk Folkeparti har gjort alt, hvad man kunne for at redde de her.
Det, der undrer mig meget, er, at hr. Arne Toft fra Socialdemokratiet i dag står og rykker for det her, hvor man egentlig i bund og grund er årsag til, at vi står i det dilemma og prøver på at redde ikke bare værkerne, men også forbrugerne, som har været så hårdt belastede på grund af det her.
Magnus Heunicke (S), 2007-01-24:
Ja, det er meget vigtigt, at det, vi investerer i, skal kunne fungere.
Det kan man netop se med IC4, altså den skandaløse ventetid, vi har på det.
Men lad os bare slå helt fast, at vi sidste år havde 20.000 forsinkelser på grund af signalfejl, altså 20.000 tog, der enten var forsinket eller slet ikke kom ud at køre.
Det er 20.000 gange det antal passagerer, der stod og ventede på tog og måske ventede helt forgæves.
Det er temmelig mange mennesker, som bliver påvirket af det.
Det tal, 20.000 forsinkelser på grund af signalfejl, vil altså stige.
Der vil være endnu flere forsinkelser på grund af signalfejl, og først om 4 år vil man nå ned på antallet af signalfejl fra 2004.
Det vil sige, at det skal gå dårligere endnu, før det begynder at blive bare et tåleligt niveau, det vil sige, som vi var vant til for et par siden, før det gik helt galt.
Er det tilfredsstillende?
Men jeg talte altså om, at det vil stige 0,1 procentpoint i år og derefter falde.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Magnus Heunicke (S), 2007-01-24:
Vi bliver faktisk i samme område, nemlig de nedslidte signaler, og faktisk også samme artikel, hvor Banedanmark fuldstændig lægger åbent frem – det synes jeg man skal rose Banedanmark for – at forsinkelserne næste år som følge af slidte signaler vil stige med 6 pct. oven i det nuværende antal på 20.000 togforsinkelser om året på grund af nedslidte signaler.
Der går hele 4 år, før man får antallet af signalfejl ned på niveauet for 2004.
Det synes jeg da er alt andet end tilfredsstillende.
Jeg vil gerne høre ministerens forklaring på, hvorfor man skal leve med yderligere forsinkelser.
Vi hører nu regeringen sige, at man har prioriteret området, og at man nu skal have styr på det, men der er altså yderligere 6 pct. forsinkelser allerede næste år på grund af dårlige signaler.
Det var det, jeg også svarede før.
Banedanmark forventer til gengæld en forbedring af signalernes regularitet på S-banen, også på 0,1 pct. Og som jeg nævnte i min besvarelse af spørgsmål nr. S 2109, forventer Banedanmark herefter, at antallet af fejl i første omgang vil være stabilt og derefter begynde at falde allerede fra næste år, heldigvis.
Derfor deler jeg ikke de forudsigelser, der er citeret i spørgsmålet.
6 procentpoint kan jeg ikke genkende, men jeg kan genkende 0,1 pct.
Det er det, regulariteten vil falde, om jeg så må sige, i år, og så vil den komme op igen.
Arne Toft (S), 2007-01-24:
»Vil ministeren være med til at sikre barmarksværkerne en bæredygtig fremtid, således at forbrugerflugten stopper?«
»Vil ministeren være med til en kompensationsordning, som sikrer de trængte barmarksværkers overlevelse?«
Arne Toft (S), 2007-01-24:
I mit stille sind håber jeg ikke, ministeren fortalte sig, for hvis han ikke fortalte sig, så er der jo ikke noget problem, for ministeren sagde 12,1 mia. kr., og så løser det jo problemet.
Men jeg ved godt, at det ikke var det beløb, men 12,1 mio. kr., som ministeren mente.
Jeg vil stadig væk godt spørge ministeren, om det ikke kunne være en idé f.eks. at gå ind og fjerne afgiften på ledningstabet eller give den kompensation, som alle andre større værker får, altså for CO2-kvoten, som vil betyde 6-7 øre lagt oven på den her treledstarif.
Det ville være med til at hjælpe rigtig mange af de her værker.
Vil man ikke se på det?
Det er, fordi man, når man kommer fra transportsektoren, hvor vi er oppe i så store investeringer, nemt kan begå den slags fejl, men selvfølgelig er det millioner, vi taler om, det indrømmer jeg.
Jeg må sige til hr. Toft, at jeg synes, det er sådan en historie uden ende.
Nu har vi altså afsat det, vi fik at vide der var behov for, 12,1 mio. kr., nu sender folk deres ansøgninger ind, og så må vi tage den derfra.
Vi kan jo ikke blive ved, det kan vi simpelt hen ikke.
12,1 mio. kr. er mange penge, dem søger de om, og så må vi simpelt hen derfra sige: Hvad er situationen så?
Jeg håber, det er tilstrækkeligt med penge.
Det er det, der har været forudsætningen for os.
Rune Lund (EL), 2007-01-24:
Jeg vil sige, at det bare udstiller kræmmermentaliteten endnu tydeligere, end hvis AVSlandene, herunder en række meget fattige afrikanske lande, havde været et meget betydeligt eksportmarked for EU.
Så det, som hr. Søren Espersen siger til mig nu her, understreger bare den pointe, at EU's handelsstrategi over for AVS-landene er helt forkert.
Søren Espersen (DF), 2007-01-24:
Enhedslistens ordfører skildrer det nærmest, som om der ligger sådan en hel række store, købedygtige markeder derude, som bare venter på, at EU sådan kan lade varerne flyde ind over dem, så vi kan tjene en masse penge.
Jeg ved ikke, om hr. Rune Lund er opmærksom på, at den samlede EU-eksport til de her 7075 lande kun udgør lige godt 2 pct. Lyder det, som om der er en vældig stor markedsmulighed derude, som vi egentlig bare venter på at få udnyttet?
Eller er sandheden i virkeligheden ikke, at det er en stor fordel for EU, at de her lande bliver så købedygtige som muligt så hurtigt som muligt, så vi virkelig kan sælge derude?
Arne Toft (S), 2007-01-24:
Jeg vil godt lige sige, at pengene var fordelt.
Grunden til, at der bliver en større udgift, er jo, at nogle af de her barmarksværker, som havde regnet med at få flere kunder, altså har fået færre kunder.
Så vil jeg også godt sige, at nu er vi oppe på 14-15 år, hvor vi har haft værkerne.
Nu nærmer vi os det tidspunkt, hvor det, man skylder, bliver mindre og mindre, og så bliver det mere og mere fristende for kunderne at gå ud, og så bliver der færre og færre, der står med det hele, og det er også en af grundene til, at vi skal have det løst.
Fru Tina Petersen spurgte, hvad der gik galt.
Ja, det, der gik galt, var bl.a. det her kæmpestore ledningstab, at man havde fået noget andet at vide af eksperterne, og endelig at værkerne blev for små; de havde altså for få forbrugere.
Men jeg vil godt tage det positive med herfra, at de her mennesker selvfølgelig, ved jeg, også er velkommen til at komme og få en snak med styrelsen.
Jeg vil også tage det med, som jeg tror er vigtigt – det ved jeg fra dengang, jeg selv sad som politiker i en kommune – at man ser og forklarer ministeren det.
Så vil jeg i øvrigt sige tak for debatten.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Nu skal vi så til at finde en løsning på problemet.
Jeg tror, at vi alle sammen er enige om, at det, der skete under de to Viborgmøder, hvor alle, der havde barmarksværker og havde problemer, var samlet, var, at alle partierne – jeg var ikke i Folketinget dengang – gav hinanden håndslag på, at problemet skulle løses.
Vi har fået bygget nogle fantastisk gode værker, som er miljørigtige, men som bare har alt for få forbrugere, og hvor man så fra teknikernes side lagde frem, at ledningstabet ville blive 15 pct., maks. 20 pct.
I dag har vi et ledningstab på mellem 20 og 40 pct. om vinteren og op til 80 pct. om sommeren, hvor behovet for varme ikke er så stort.
Vil ministeren være med til ad den vej at hjælpe de betrængte forbrugere, altså ved at man siger, at forbrugerne først skal betale for gassen, når den går ind i huset ligesom for en olieforbruger, således at man ikke kommer til at betale for det store ledningstab, som går direkte op til fuglene?
Det er det spørgsmål, jeg vil forsøge at svare på, for der er jo næsten ingen difference i det spørgsmål og det, vi har diskuteret for et øjeblik siden.
Staten har ydet en betydelig økonomisk støtte til gavn for barmarksværkerne, som havde økonomiske problemer.
I 2002 var det 250 mio. kr., i 2003 var det 85 mio. kr. plus ændrede afregninger, og vi har afsat 12,1 mia. kr. i år.
Støtten vil blive ydet til de værker, som har de højeste varmepriser.
Så vil jeg sige, at de første to hjælpepakker har afhjulpet alle uforskyldte økonomiske problemer.
En del værker har imidlertid fortsat en anstrengt økonomi som følge af andre forhold, og jeg vil bidrage til en gang for alle – og det var det, jeg troede jeg havde gjort, det var det, jeg havde fået at vide – at forbedre vilkårene for de sidste barmarksværker med en anstrengt økonomi.
Det har de så mulighed for at søge om.
Ansøgningsfristen udløber den 26. februar, og først der kan vi i virkeligheden kende problemets omfang.
Det må være sådan, det er.