runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-03-03:
Nu er jeg igen nødt til at tage fat i den fejlagtige propaganda, vil jeg næsten kalde det, som Socialdemokratiet og SF anvender i forhold til skattereformen.
På sigt styrker den tværtimod holdbarheden, så skattereformen er en del af løsningen på det økonomiske problem, vi står i.
Den er ikke selve problemet, og jeg håber, at hr. Jens Peter Vernersen vil læse de papirer, der kommer i ny og næ, om økonomi og økonomiske spørgsmål.
Der vil han jo se, at det er kendsgerningerne om den her skattereform.
Derfor er det en fejlagtig fremstilling, hr. Jens Peter Vernersen giver, at skattereformen skulle efterlade en regning.
Skattereformen er en del af løsningen på de problemer og udfordringer, det danske samfund står over for.
Jens Peter Vernersen (S), 2010-03-03:
De skattereformer, vi har været igennem under den her regering, tre i alt, har medført betydelig færre indtægter, specielt de to første.
Anderledes er det med den tredje skattereform, som jo er dynamisk her i sin start, men hvor der udlignes over år.
Det tror jeg ikke der er nogen som helst uenighed om.
Sådan er det, men der har været manglende finansiering af de første, og jeg siger bare, at det kunne være sådan, at dem, som havde fået skattelettelsen, også fik regningen nu her, men sådan er det jo ikke.
Det bliver de ældre, der får regningen, og det bliver folkeskolen.
Det bliver der, man sender regningen hen.
Ministeren svarer heller ikke på, hvor stor den regning, man vil sende til folkeskolerne, bliver.
Jeg synes, at man, når man melder ud, som man gør, også bør være så konkret, at borgerne får at vide, hvad slutmålet er for det her.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Jeg vil takke spørgeren for at henlede befolkningens opmærksomhed på, at der i det nye regeringsprogram er afsat 150 mio. kr. årligt til at styrke læsning i den danske folkeskole for.
Det er jeg personligt meget, meget glad for, for netop i dag har jeg været ude med statsministeren for at se to skoler, hvor man netop med en meget markant indsats i forbindelse med læsning har forbedret niveauet betragteligt blandt eleverne.
Så jeg mener, der er brug for at fortsætte den klare indsats, som regeringen har iværksat.
Men vi kan i hvert fald glæde os over, at der er tilvejebragt ressourcer til en styrkelse af læsningen.
Christine Antorini (S), 2010-03-03:
Med hensyn til ressourcer vil jeg sige, at alt er relativt.
Og det sker i en situation, hvor kommunerne har sparet i forvejen.
Det er blevet regnet ud, at hvis man omsætter, hvor mange ressourcer folkeskolen i dag har til, hvis der kom nulvækst inden for det område, ville det svare til 1.100 færre lærere.
1.100 færre lærere er det, som vil være konsekvensen for folkeskolerne.
Derfor er det interessant, hvad de 150 mio. kr. til læseløftet skal bruges til, hvis virkeligheden er, at der bare kommer færre lærere.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Jeg deler ikke mistilliden til kommunalbestyrelserne, hvad angår, at det absolut er kernevelfærdsområder, man ønsker at skære på, for så vidt man ønsker at omprioritere ressourcer.
Når vi taler om nulvækst fra regeringens side, mener vi nulvækst.
Det vil sige, at der vil blive plads til de lønstigninger, som automatisk følger med overenskomsterne, og til det antal medarbejdere, der er i dag.
Derfor håber vi også på, at kommunerne vil indgå i det samarbejde om at sikre, at også dette område får tilført ressourcer.
Men jeg vil sige, at jeg tit hører kritik om, at der bliver skåret ned i den danske folkeskole.
Situationen er den modsatte.
Vi har givet flere penge til skolerne gennem de år, vi har været i regering, bl.a. er anlægsinvesteringerne næsten dobbelt så store under VK-regeringen, end de var tidligere.
Derfor kan man jo spørge fru Christine Antorini, om hun ønsker at bringe velfærdsniveauet tilbage til det niveau, det var på, da vi overtog i 2001.
Christine Antorini (S), 2010-03-03:
Nu er det sådan, at Undervisningsministeriet gennem årene har udgivet nogle rigtig gode statistikker, så man kan følge, hvordan udviklingen har været på en række områder.
En af de meget bekymrende statistikker, som Undervisningsministeriet har udgivet, er den om, hvad der sker med timetallet.
Det, man kan konstatere fra den seneste undersøgelse, som UNI-C, som Undervisningsministeriet trækker på, er, at flere og flere skoler bevæger sig ned mod minimumstimetallet, og at der faktisk er op til en tredjedel at folkeskolerne i kommunerne, der er under minimumstimetallet lige præcis i de mindste klasser, herunder i forhold til dansk.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre hvad ministeren mener om.
Man får faktisk færre og færre timer, det kan dokumenteres i ministeriets egne statistikker, og det skal holdes op imod, at man nu laver en læsefond.
Det er sikkert udmærket, selv om ministeren ikke kan løfte sløret for, hvad de penge skal bruges til konkret – men timetallet falder.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Man tager allerede fra ministeriets side konkret hånd om de konkrete eksempler, der er på, at minimumstimetallet ikke bliver overholdt.
Men det, jeg godt vil understrege, er, at der i en aftale mellem regeringen og Kommunernes Landsforening er afsat de nødvendige ressourcer.
Og da vi bl.a. indførte en ekstra time i dansk i indskolingen, blev der også afsat de ekstra ressourcer i aftalen med KL.
Vi agter ikke at gå ind og detailregulere kommunernes prioriteringer i forbindelse med budgetterne.
Men der er samlet tilvejebragt 67 mia. kr. mere til offentlig velfærd i de år, vi har været her.
Derfor burde der så også være plads til, at man kan honorere de krav, som stilles herfra om timetal.
Så vil jeg også gerne understrege, at jeg i dag bl.a. har været på Strandgårdsskolen, hvor man har valgt at lave en helhedsskole/heldagsskole – afhængig af øjnene, der ser – og hvor man netop har skabt et bedre rum for at udvikle eleverne, hvor der ikke nødvendigvis er fokus på timetallet, men på den læring, der sker.
I den her proces tager jeg imod alle gode ideer, også ideer fra fru Christine Antorini sætter jeg pris på.
Jeg vil ikke lægge mig fast på konkrete initiativer, i og med at jeg gerne vil afvente det store stykke arbejde, som rejseholdet er i færd med at udføre, også fordi jeg simpelt hen agter at have en stil, hvor man lytter til de berørte interesser, til dem, der ved noget om det ude i virkeligheden.
Derefter skal vi selvfølgelig også have en drøftelse i folkeskoleforligskredsen om, hvilke initiativer det så er, vi kan få gennemført ved lovgivning, og hvor det er nødvendigt med lovgivning, og af, hvilke andre ideer vi kan sprede ud i omverdenen som gode ideer, som man kan håndtere og implementere lokalt.
Nanna Westerby (SF), 2010-03-03:
Synes ministeren, det er rimeligt, at erhvervsskolerne skal lave besparelser ud over, hvad der kan hentes ind via reduktioner i udgifterne på baggrund af indførelsen af administrative fællesskaber?
Skriftlig begrundelse
Som følge af krav om administrative fællesskaber på erhvervsskolerne er skolerne blevet pålagt en besparelse på ca. 170 mio. kr. til næste år.
En undersøgelse lavet af Danske Erhvervsskoler -Lederne og gennemført blandt lederne på erhvervsskolerne viser, at et højt sat skøn siger, at besparelsespotentialet er 10 pct. af udgifterne i 2009, svarende til maksimum 17 mio. kr.
Der er dermed en manko på ca. 150 mio. kr., som erhvervsskolerne p.t. står overfor at skulle dække via andre besparelser.
Tak for det.
Synes ministeren, det er rimeligt, at erhvervsskolerne skal lave besparelser, ud over hvad der kan hentes ind via reduktioner i udgifterne på baggrund af indførelsen af administrative fællesskaber?
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Baggrunden for de to rejste spørgsmål er den undersøgelse, som Danske Erhvervsskoler – Lederne har gennemført blandt lederne på erhvervsskolerne.
Det er vigtigt at holde sig for øje, at Deloitteanalysen, der ligger til grund for fastsættelsen af effektiviseringspotentialet, viste, at der er stor spredning i erhvervsskolernes omkostninger i forbindelse med administrationen.
Det er derfor også klart, at der er et potentiale for forbedring og effektivisering på erhvervsskolerne.
I øvrigt har man i høj grad taget hensyn til de usikkerheder, der er forbundet med skønnene.
Deloitte har valgt den gennemsnitlige erhvervsskoles omkostninger som benchmark for alle de andre institutioner.
Havde der været mindre usikkerhed, kunne man have valgt at måle institutionerne op mod de 10 eller 25 pct. af erhvervsskolerne, som er mest effektive, men det har man altså ikke valgt at gøre.
Havde man gjort det, havde potentialet været langt større.
Jeg anerkender, at beregningen af effektiviseringspotentialet dækker over store forskelle mellem institutionerne, og nogle erhvervsskoler har allerede effektiviseret deres administration.
Andre institutioner har til gengæld gode muligheder for at effektivisere administrationen, når omkostningsniveauet sammenlignes på tværs af institutionerne.
Samlet set vurderer jeg, at der ikke på baggrund af Danske Erhvervsskolers rundspørge er nogen grund til at justere takstreduktionerne.
Heller ikke Danske Erhvervsskolers og andre lederforeningers rapporter fra efteråret 2008 gav anledning til at justere takstreduktionerne.
Afslutningsvis vil jeg blot tilføje, at jeg ligesom min forgænger mener, at vejen til at sikre, at reduktioner i taksterne ikke medfører forringelser i kvaliteten af undervisningen, er, at erhvervsskolerne etablerer de fællesskaber, som giver de nødvendige effektiviseringer.
Det glæder mig derfor også, at erhvervsskolerne er godt i gang med at etablere administrative fællesskaber, og ikke mindst at lederforeningen Danske Erhvervsskoler – Lederne har spillet en aktiv rolle i denne forbindelse.
Nanna Westerby (SF), 2010-03-03:
Tak for det.
Det er jo helt rigtigt, at vi står her, for i år skærer man det, der svarer til 1.700 kr. pr. elev pr. år på erhvervsskolerne, og på gymnasierne skærer man i år på finansloven 1.000 kr. pr. elev.
Det gør man, fordi ministeriet på et tidspunkt satte Deloitte til at lave en undersøgelse, der viste, at man kunne hente nogle effektiviseringer, hvis man etablerede nogle administrative fællesskaber.
Den undersøgelse var jo meget udskældt, der blev sat mange spørgsmålstegn ved den, og flere organisationer kaldte den direkte for et bestillingsarbejde fra Finansministeriet, som mente, at man kunne hente de her effektiviseringer.
Nu viser det sig faktisk, at de havde ret.
Effektiviseringerne skal realiseres lige nu, og de er der bare ikke.
Undervisningsministeren tager 1.700 kr. pr. elev på erhvervsskolerne, men skolerne kan ikke finde de penge i effektiviseringer, når de etablerer de administrative fællesskaber.
Det er jo helt rigtigt, at Danske Erhvervsskoler har lavet en undersøgelse blandt deres medlemsskoler, og de siger selv i deres nyhedsbrev: »Et forsigtigt skøn siger, at den absolut højeste besparelse for skolerne under et vil udgøre 10 pct. af takstreduktionerne…« De regner altså selv med, at erhvervsskolerne vil få et tab på mindst 150 mio. kr. for hele erhvervsskolesektoren pr. år som følge af de her urealistiske besparelsesmål i Deloitterapporten.
Det, som jeg selvfølgelig gerne vil høre fra undervisningsministeren, er, om undervisningsministeren virkelig synes, det er en god idé at tage så mange penge i rene nedskæringer fra erhvervsskolerne i en tid, hvor der er et højt frafald på erhvervsskolerne, og hvor der er alt for få unge, der tager en ungdomsuddannelse.
Frank Aaen (EL), 2010-03-03:
Hvis finansministeren har tallene foran sig, tror jeg, at finansministeren ved hjælp af lidt hovedregning kan se, at det samlede minus de næste år, selv når man indregner regeringens egne finansieringskilder, for de offentlige kasser er i den størrelsesordenen, ministeren her siger vi mangler, og som de skal spare ude i kommunerne.
Så er det bare, jeg spørger: Er det klogt at videreføre en skattereform, der mest er til gavn for de rigeste, eller er det klogere at sørge for, at kommunerne ikke skal spare penge?
Med det, vi i dag ser ude i kommunerne, hvor de allerede har for få penge, mener jeg, at det bare giver blodige nedskæringer i kommunerne, hvis man fortsætter en politik, hvor man hellere vil give skattelettelser til bankdirektører end at sørge for, at kommunerne har penge til at pleje de ældre og få en ordentlig folkeskole for.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Jeg kan i hvert fald sige, at jeg agter at videreføre den politik, for jeg mener, at alle offentlige institutioner og systemer skal spare, hvor der overhovedet kan spares, på de administrative omkostninger, og jeg har fuld tillid til, at min forgængers arbejde og arbejdet i Finansministeriet var fuldt ud hæderligt.
Det er jo klart, at man bestiller opgaven med henblik på at se, om der er et effektiviseringspotentiale, for det skal vi hente, fordi det frigør ressourcer til netop eleverne og andre uddannelsesinstitutioner, i stedet for at det går op i administrativt bøvl.
Men den effektivisering, der er tale om her, er på under 2 pct. af den samlede omsætning i erhvervsskolesektoren.
Og sideløbende med at vi laver den effektivisering, har vi jo satset meget målrettet på ungdomsuddannelsesområdet, og ikke mindst erhvervsuddannelserne og deres skoler, i kraft af de mange penge, der er uddelt igennem globaliseringspuljerne, så de har samlet set en styrket økonomi.
Christine Antorini (S), 2010-03-03:
Et af de forslag, som Socialdemokraterne længe har haft med hensyn til at styrke læseindsatsen, er at tilbyde de børn, der ikke har lært at læse, dvs. at knække læsekoden, efter 1. klasse et særligt læsetræningsforløb.
Det er noget, man har gennemført på flere skoler, og det virker, det gør, at man faktisk får løftet eleverne tidligt.
Jeg vil spørge, om det er en af de ideer, som undervisningsministeren kunne tænke sig at tage med sig, nemlig at give den garanti, at børn, der ikke har lært at læse, kan få et særligt læsetræningskursus efter 1. klasse.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-03-03:
Skattereformen bidrager til at styrke holdbarheden af de offentlige finanser.
Den er underfinansieret i de første år, fordi vi gerne vil stimulere økonomien og sikre, at de ugunstige konjunkturer af krisen ikke skal slå ud i en større ledighed end den, vi har i øjeblikket.
Det er formålet med det.
På sigt er den her finansieret fuldt ud, vil jeg sige til hr. Frank Aaen.
Og frem for at være et problem for dansk økonomi, styrker den holdbarheden i dansk økonomi.
Derfor er det forkert, når hr. Frank Aaen, når SF, når Socialdemokraterne – og altså også Enhedslisten – siger, at skattereformen er problemet.
Skattereformen er en del af løsningen, fordi den styrker holdbarheden.
Frank Aaen (EL), 2010-03-03:
Det er en del af regeringens løsning, for det, regeringen har som målsætning, er at udsulte den offentlige sektor, og det er den i fuld gang med.
Og det har man nu en plan for yderligere at fortsætte med i forbindelse med de 24 mia. kr., man i dag vil tvinge kommunerne til at spare.
Når finansministeren så bruger begrebet at stimulere økonomien – jeg går ud fra, at han mener stimulere beskæftigelsen –
vil jeg til det sige, at det jo er sådan, at hvis man deler 20 mia. kr. ud hovedsagelig til de rigeste, giver det ikke væsentlig mere beskæftigelse.
Det kan godt være, man har en regnemaskine ovre i Finansministeriet, der kan vise det, hvis man har brug for det, men vi ved, at penge, der gives til skattelettelser, ikke giver den samme beskæftigelseseffekt, som hvis man sørger for, at kommunerne har pengene.
Det, man nu siger, er, at kommunerne skal spare.
Det betyder, at de skal fyre folk.
Det er dårligt for beskæftigelsen, så også ud fra det hensyn, altså hensynet til beskæftigelsen, er skattelettelser den dårligst tænkelige vej, og de er meget dårlige for velfærden.
Hvis man laver det regnestykke i Finansministeriet, er det så ikke korrekt, at man vil få bekræftet det, jeg siger her?
Christine Antorini (S), 2010-03-03:
Hvad skal regeringens nye læsefond bruges til konkret for at styrke læsning, og hvordan skal de 150 mio. kr. fordeles til skolerne?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-03-03:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at det, vi siger, er, at vi skal holde de offentlige udgifter i ro.
Det vil sige, at vi fremskriver udgifterne med en pris- og lønregulering, som betyder, at hvis man har 5.000 sygeplejersker ansat i år, kan man også have 5.000 sygeplejersker ansat til næste år, og hvis man har købt for 100 mio. kr. varer og ydelser i år, kan man købe de samme varer til næste år.
Det er nulvæksten, og det er den, vi holder udgifterne i ro med.
Det, der kan skabe beskæftigelse i det danske samfund, vil være, at vi får almindelige virksomheder til igen at producere og sælge deres varer.
Det er jo dér, det virkelige problem ligger.
Ganske almindelige industrivirksomheder og ganske almindelige eksportvirksomheder har måttet drosle ned, fordi tyskere, franskmænd, englændere, amerikanere og svenskere ikke køber deres varer.
Det er derfor, vi skal sikre, at der er gode rammebetingelser for vores erhvervsvirksomheder.
Jeg vil sige til Frank Aaen, at jeg tror, at man må sige, at højere skatter nok ikke er svaret på globaliseringens udfordringer.
Højere skatter betyder højere omkostninger for danske virksomheder, færre arbejdspladser i Danmark.
Det kan kineserne så glæde sig over, men vi andre har jo et ansvar for at sikre en så høj beskæftigelse som muligt i Danmark.
Christine Antorini (S), 2010-03-03:
Hvordan vil ministeren sikre, at uddannelsesgarantien til unge, der vælger en erhvervsuddannelse, sikres, så de har ret til at gennemføre en fuldt faglært uddannelse og ikke kun en halv uddannelse til det såkaldte trin 1?
Hvordan vil ministeren sikre, at uddannelsesgarantien til unge, der vælger en erhvervsuddannelse, sikres, så de har ret til at gennemføre en fuldt faglært uddannelse og ikke kun en halv uddannelse til det såkaldte trin 1?
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Uddannelsesgarantien i erhvervsuddannelserne er fastsat ved lov i 2007 på grundlag af aftale af 2. november 2006 mellem regeringen, Socialdemokraterne, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre om udmøntningen af globaliseringspuljen.
Det har siden vist sig, at der eksisterer en uenighed med hensyn til forståelsen af uddannelsesgarantien i forhold til de trindelte uddannelser.
Derfor indgår det i aftale af 5. november 2009 mellem de samme parter, at forståelsen af uddannelsesgarantien skal drøftes mellem aftaleparterne i løbet af foråret 2010.
I den forbindelse vil jeg henvise til, at min forgænger i begyndelsen af februar med ordførerne for de nævnte partier har aftalt en plan for drøftelsernes forberedelse og gennemførelse.
Det er min hensigt at fastholde denne plan, og jeg har derfor ikke på nuværende tidspunkt afsluttet mine overvejelser om, hvad der skal være regeringens udspil til drøftelserne.
Christine Antorini (S), 2010-03-03:
Det er jo korrekt, at vi i forligskredsen har lovet hinanden at få en drøftelse af uddannelsesgarantien, og derfor er det egentlig det lidt mere principielle, som jeg er nysgerrig efter at høre undervisningsministerens holdning til.
Det er jo sådan, at hvis man som ung vælger en gymnasial uddannelse, så ved man – medmindre man selvfølgelig af nogle personlige eller andre årsager falder fra eller får stort fravær og derfor ikke kan gøre sin gymnasiale uddannelse færdig – at man efter 3 år sandsynligvis står med en studentereksamen i hånden.
Hvis man er ung og vælger den erhvervsfaglige vej, har man ikke den samme sikkerhed for, at man kan blive færdig, medmindre man ved, at der er en uddannelsesgaranti.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Jeg vil gerne henholde mig til, at vi tager drøftelserne i forligskredsen hen over foråret.
Det har vi sådan set stor glæde af – inden for en række uddannelser netop inden for sundheds- og socialområdet er der den trinopdeling, og jeg tror faktisk, at det i sig selv også nogle gange kan motivere til, at man går i gang med en uddannelse, at der er den selvstændige kompetence.
Så jeg mener ikke, det er helt retfærdigt over for det system, vi i fællesskab har skabt, at sige, at man ikke uddanner sig til arbejdsmarkedet, for det gør man, men der er tale om kortere uddannelser, og kvaliteten i en uddannelse skal ikke måles alene på sin længde, men også på sin funktionsudfyldelse.
Christine Antorini (S), 2010-03-03:
Derfor er der jo heller ikke nogen uenighed mellem forligsparterne om, at det er en god idé også at have kortere uddannelser, hvis der vel at mærke er et arbejdsmarked for dem.
Det er jo det, der er et af problemerne.
Rådet for Erhvervsuddannelser, som er et rådgivende organ for ministeren, og som vi generelt også lytter rigtig meget til, har jo bl.a. peget på, at der er en række af de korte uddannelser, som arbejdsmarkedet rent faktisk ikke efterspørger.
Jeg vil egentlig bare gerne holde fast i det principielle.
Tror undervisningsministeren ikke, at det desværre kan betyde noget for de unges valg eller fravalg af erhvervsuddannelsesvejen, at de ikke er sikre på, at de kan blive færdige?
Man har besluttet sig for, at man gerne vil have en håndværkeruddannelse, og den besked man får, er, at de ikke kan garantere, at man bliver færdig, og at det godt kan være, at man nødt til at stige af på trin 1.
Jeg har ikke yderligere spørgsmål til den her del og vil glæde mig til forhandlingerne til foråret, så vi får afklaret det med uddannelsesgarantien, som vi anser for helt afgørende for, at de unge vælger erhvervsuddannelsesvejen.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Jeg erindrer, da man fornyede trinopdelingen og også, da man udvidede den og gjorde den mere detaljeret.
For de enkelte uddannelsers vedkommende havde vi i høj grad inddraget de faglige udvalg, og det mener jeg også fortsat er meget relevant at gøre.
Men jeg vil gerne henlægge de yderligere og mere konkrete drøftelser af, om der er nogle af de her uddannelser, hvor vi skal ændre trinnene eller gøre tingene en anelse anderledes, til møderne i forligskredsen, som vi skal have her i foråret.
Det vil jeg tage initiativ til sker snarest.
Nu, hvor jeg stadig er forholdsvis nyudnævnt, vil jeg sige, at jeg også agter at fortsætte det gode samarbejde, som min forgænger havde med arbejdsmarkedets parter, ikke mindst med Dansk Arbejdsgiverforening, LO og Kommunernes Landsforening, fordi de i høj grad som arbejdsgiver- og arbejdstagerrepræsentanter kan medvirke til at finde konstruktive løsninger på området.
Lars Barfoed (KF), 2010-03-04:
Jeg har da en forventning om, at det stof, jeg omtalte, og som tilsyneladende er egnet til at håndtere de postoperative smerter i forbindelse med kastrationen, er et stof, som vi relativt hurtigt kan få godkendt.
Så på den måde tror jeg vi kan rykke noget, men jeg må også lægge vægt på Dyreværnsrådets udtalelser om lokalbedøvelse.
Men altså, det stof, som jeg omtalte, til at bekæmpe de postoperative smerter og ubehag har jeg da en forventning om at vi meget hurtigt kan få godkendt, og så vil det være sådan, at det vil vi forlange at man anvender.
Jeg må jo lægge vægt på Dyreværnsrådets vurdering fra 2008, hvor Dyreværnsrådet klart siger, at lokalbedøvelse ikke er en løsning i den her sammenhæng.
Lokalbedøvelsen påfører i sig selv dyret smerte, og selv om der er sket lokalbedøvelse af det område, hvor kastrationen skal finde sted, vil der ved selve indgrebet bl.a. typisk ske et træk i sædstregen, således at der påføres smerte andre steder.
Derfor er lokalbedøvelse allerede af de grunde ifølge Dyreværnsrådet ikke en egnet løsning.
Og det må jeg jo lægge til grund for vurderingen af, hvad vi skal gøre i den her sammenhæng.
Det er jo en af grundene til, at jeg siger, at det her ikke er løsningen.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-03-04:
Det er jo os i Dansk Folkeparti, som har fremsat det her beslutningsforslag, og jeg er selvfølgelig ikke overrasket over den melding, som kom fra justitsministeren om det her forslag, nemlig at man ikke kan bakke op om forslaget.
Når jeg så alligevel udtrykker en skuffelse, er det selvfølgelig, fordi det ikke bare er et par hundrede grise om året, det her går ud over, det er mere end 13 millioner svin, som hvert år bliver kirurgisk kastreret, får skåret testiklerne af med en skalpel uden at blive bedøvet først.
Mener ministeren vitterlig, at det er i orden, at man gør det, når dyrene helt klart lider, og mener ministeren ikke også, at det rent faktisk er på kant med dyreværnsloven at skære testiklerne af en gris uden bedøvelse?