runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henriette Kjær (KF), 2007-04-26:
Det der er virkelig Holbergsk: Ergo, er morlille en sten.
Selvfølgelig tager jeg afstand fra at sammenligne bøsser med handicappede eller at sige, at de er handicappede.
Det er bare ikke det, debatten handler om i dag, det er en pludselig aktuel debat, der er opstået,
som man godt vil have diskuteret herinde i Folketinget, og jeg vil da gerne sige: Ja, det tager jeg afstand fra.
Og det tror jeg de fleste gør.
Hr. Søren Krarup har været hernede og sige, at han føler sig misforstået.
Han har brugt et billede, et noget forkert billede, til at forklare en situation, synes jeg, som så er blevet klasket op på en forside.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-26:
Jamen jeg synes faktisk, det bliver mere og mere farligt, for det, fru Henriette Kjær nu står og gør, er at udvælge sig nogle værdier.
Det er at udvælge sig at gå ind for ligestilling mellem kønnene – fuldstændig enig – men at fravælge ligestilling på tværs af seksuel orientering.
Hvordan kan det være, at regeringen nu er kommet dertil, hvor den siger, at der er nogle frihedsrettigheder, nogle grundlæggende værdier, der er vigtige, mens andre øjensynligt ikke er det, ud fra måske hvad man kan blive enig med Dansk Folkeparti om er vigtigt?
Henriette Kjær (KF), 2007-04-26:
Altså, jeg kan nævne, hvilke værdier vi i Det Konservative Folkeparti synes er meget vigtige, også i forbindelse med integrationsprocessen, og det er i særlig grad – for det er der, jeg ser der er nogle problemer – ligestilling mellem kønnene.
Det er netop et problem – som der bliver nævnt nogle eksempler på i rapporten – når en kvinde kommer op til kommunen og skal have behandlet sin sag og hun har sin mand med, at han så fører ordet; det er ham, der vil beslutte, hvad der skal ske for den her kvinde.
Det er problematisk.
Det er den type værdier, jeg gerne ser fremhævet, og som vi åbenbart bliver nødt til at tage fat på, fordi rapporten påpeger, at det er hæmmende for integrationen.
Jeg synes også, det er hæmmende, at efterkommerne i højere grad end deres forældre mener, at de skal have indflydelse på, hvem deres børn skal gifte sig med.
Og det er en forkert værdi at have.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-26:
Jeg er bange for, at fru Henriette Kjær undervurderer, hvad det er, vi snakker om.
Jeg kan prøve at tage en sætning fra rapporten her, hvor der står: De erfaringer og undersøgelser, der er kommet til siden 2001, synes imidlertid at vise, at værdier og normer skal tillægges større betydning for integrationen, end tænketanken dengang antog.
Det går jeg ud fra at fru Henriette Kjær er enig i.
Det, der er det helt afgørende, er: Hvad er det, det her Folketing mener om, hvad det er for nogle værdier, som har betydning for integrationen?
Er det hr. Søren Krarups værdier, når han sammenligner det at være homoseksuel med at være handicappet, siger, at dødsstraf kan komme på tale i bestemte situationer, siger, at der er lighed mellem at bære et muslimsk tørklæde og at gå med et hagekors?
Er det den slags værdier, som skal fremme integrationen ifølge Det Konservative Folkeparti?
Henriette Kjær (KF), 2007-04-26:
Jamen den præmis vil jeg egentlig ikke gå ind på, og jeg synes, hr. Søren Krarup skal forklare sig selv.
Men jeg kan sige, at det er ligesom, når man diskuterer kunstig befrugtning; så er der nogle, der mener, at folk, der ikke kan få børn, er syge – det tror jeg der er mange folketingsmedlemmer der har brugt – at det er en sygdom, at de skal behandles i sygehusvæsenet, at det må være en sygdom.
Altså, så kunne vi tage samme debat
om det, og så kunne vi finde gamle ordførertaler frem og sige: Nå, det er en sygdom.
Og hr. Søren Krarup har jo ikke ment, at homoseksuelle var mentalt syge, altså mentalt handicappede, for det ville være foruroligende, hvis det var det, sammenligningen gik ud på.
Men det er i den sammenhæng, at det drejer sig om, at man ikke kan få børn.
Som jeg siger: Jeg mener, det er et uheldigt ordvalg.
Men jeg synes altså ikke, at overskriften er dækkende for indholdet af artiklen.
Jamen altså, jeg kan næsten ikke tage det seriøst, det bliver jeg nødt til at sige.
Vi har et godt samarbejde med Dansk Folkeparti, og vi har fået rigtig mange af vores mærkesager igennem i det samarbejde med Dansk Folkeparti.
Vi havde også et godt samarbejde med De Radikale, da der var en borgerlig regering i 1980'erne.
Dengang fik vi knap så mange af vores mærkesager igennem.
Da var opgaven at få den økonomiske politik sat på ret kurs, og det var et godt samarbejde.
Det kan vi med Dansk Folkeparti, og det har vi været utrolig glade for.
Så synes jeg også, at ret skal være ret.
Hr. Søren Krarup er jo kommet herned i salen og har forklaret, hvordan de udtalelser, der er i Nyhedsavisen i dag, er fremkommet, og det synes jeg altså ikke lige at man bare skal overse.
Det synes jeg faktisk at han kom med en meget god forklaring på.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2007-04-26:
Jeg kan oplyse spørgeren om, at hr. Ib Krog Hansen er byrådskandidat, og at han talte på Dansk Folkepartis årsmøde.
I Danmark er islam en statsanerkendt religion, og det vil sige, at vi har godkendt islam som en religion i Danmark.
Om man er demokrat eller ej, afhænger ikke af, hvilken religion man har.
Det afgørende er, hvad det er for værdier, som er fundamentet for ens liv.
Steen Gade (SF), 2007-04-26:
Først er jeg glad for, at Det Konservative Folkepartis ordfører tager afstand fra det der med værdifællesskab.
Det var jo det, beskæftigelsesministeren sagde, nemlig at Venstre havde et værdifællesskab med Dansk Folkeparti.
Det sagde han i efteråret.
Men det har De Konservative ikke.
Så langt, så godt.
Men skal der så ikke tages meget kraftig afstand, også meget tydeligere afstand, til det, fru Pia Kjærsgaard har sagt?
For hun har jo ikke sagt noget andet.
Jeg har godt hørt, at næstformanden i Dansk Folkeparti i dag har sagt noget andet.
Men fru Pia Kjærsgaard har jo ikke trukket det tilbage, hun har sagt.
Altså, hvis det er meningen, at man skal give klar besked til den ene side, så skal man vel også give knaldhård besked til den anden side.
Og vores store problem, som jeg ser det, er jo faktisk, at fordi Dansk Folkeparti ikke står inde for grundlæggende menneskerettighedsværdier – det er jo det, der er deres problem, at de ikke står inde for det fuldt og helt – så er det jo meget svært at alliere sig med dem, når man skal ud og snakke til indvandrere om grundlæggende værdier.
Henriette Kjær (KF), 2007-04-26:
Jamen vi opfatter det ikke, som om vi har et værdifællesskab med Dansk Folkeparti.
Vi har et godt arbejdsfællesskab, og vi deler også nogle fælles værdier; ellers kunne vi ikke blive enige om så meget, som vi er blevet enige om.
Men ligefrem at kaste mig ud i stort schwung og sige, at vi har et værdifællesskab, vil jeg ikke gøre her.
Men om det gavner eller skader integrationen, at man kommer med de udtalelser, hr. Søren Krarup er kommet med, er svært at vurdere.
Der var jo mange, der også mente, at netop de 12 tegninger i Jyllands-Posten skadede integrationen.
Jeg synes næsten, de gjorde det modsatte, fordi det faktisk viste nogle positive ting.
Så jeg ved ikke, om man kan sige, at det skader integrationen.
Steen Gade (SF), 2007-04-26:
Fru Henriette Kjær sagde rigtigt, at man må nævne problemerne, og at man så må tage afstand de steder, hvor der er behov for at tage afstand; det skal vi gøre i forhold til fundamentalistiske kredse i indvandrermiljøerne – enig – og vi skal også følge en række af de anbefalinger, der er i rapporten.
Men det, vi ikke kan forstå, nogen af os, er, at fru Henriette Kjær nok tager afstand fra hr. Søren Krarups udtalelser – men det er jo ikke en enlig svale.
Hr. Mogens Camre, fru Louise Frevert, fru Pia Kjærsgaard har jo forleden dag gentaget det samme som hr. Søren Krarup.
Det regner jeg så med at fru Henriette Kjær også tager afstand fra.
Men så er det, vi spørger Det Konservative Folkeparti: Har man et værdifællesskab med Dansk Folkeparti?
Og tror man, at det gavner integrationen, at fru Pia Kjærsgaard og hr. Søren Krarup fremturer, som de gør?
Jeg er sikker på, at det forringer integrationen.
Henriette Kjær (KF), 2007-04-26:
Jeg vil hellere have, at Socialdemokraterne bekræfter, at de vil være med til at lave integration i Danmark.
Det er noget af det bedste, jeg synes der er blevet lavet på integrationsområdet.
Det, jeg hørte Socialdemokraternes ordfører, hr. Troels Ravn, stå heroppe og sige, var, at man ville en hel masse integration, uden at konkretisere det, og at man ville afskaffe starthjælpen og loftet på kontanthjælpen.
Det var, som om det var det, man havde i posen.
Jeg ved jo også, at de større danske byer, bl.a. København og Århus, arbejder med at lave en ny integrationspolitik, hvor man vil inddrage religion, og hvor man vil give mere plads til religion.
Det mener jeg er det modsatte af integration.
Man siger: Nå, har I problemer?
Skal der indrettes bederum her?
Skal vi tage hensyn til muslimske helligdage i folkeskolen?
Det er vi meget enige om, og det var derfor, at jeg også i min ordførertale nævnte, at jeg faktisk var glad for, at vi under Muhammedkrisen så danske muslimer tage afstand fra flagafbrændinger i Mellemøsten, og hvad der ellers foregik.
Det synes jeg viser, at der faktisk var en stor loyalitet over for det land, man bor i.
Derfor mener jeg også, at man somme tider må nævne de problemer, der har været med nogle af de udlændinge, der er i Danmark.
Vi ved godt, at der er nogle, der bekender sig til Hizb-ut-Tahrir eller det, der er værre.
Det skal også diskuteres, og der skal tages afstand fra det.
Det bliver vi også nødt til.
Det kan ikke være et tabu.
Det må man også respektere nogle gange kommer på dagsordenen.
Jeg er helt med på, at der findes yderpunkter både i Danmark og i andre lande og også inden for forskellige religioner.
Hvis vi skal have en vellykket integration, er vi nødt til at sige, ligesom jeg har sagt, at der er mange, der vil og har gjort det, og så er der nogle, der ikke er nået så langt, men at vi giver hinanden hånden på, at vi laver et nationalt kompromis på det her område og siger, at den vigtigste politiske, menneskelige og økonomiske opgave, Folketinget har foran sig, er at integrere de mennesker, der ikke er integreret.
Men der er nogle, der selv har gjort det.
Der er nogle, der har de værdier med helt fra deres hjemland.
Det er det, jeg gerne vil have Det Konservatives ordfører til at bekræfte.
Morten Østergaard (RV), 2007-04-26:
Jo, men nu er det, forespørgerne har ønsket, en debat om værdier og om, hvorvidt der er behov for at lave centralt fastsatte værdier
Derfor er det jo interessant at udforske det værdifællesskab, som nogle har talt om der er mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Når et medlem af Dansk Folkepartis folketingsgruppe mener, at homoseksuelle er handicappede, kan fru Henriette Kjær tage afstand fra det, og når et medlem af Dansk Folkeparti siger, at det godt kan være, at dødsstraffen på et tidspunkt skal indføres igen, kan fru Henriette Kjær formentlig også tage afstand fra det, og når man sammenligner det muslimske tørklæde med det nazistiske hagekors, er fru Henriette Kjær heller ikke sen til at tage afstand fra det.
Men spørgsmålet er jo, hvornår nok er nok.
Er der et værdifællesskab, eller er den her sag og de mange udtalelser ikke en enorm belastning for Det Konservative Folkeparti, som gerne vil give indtryk af, at regeringen har et menneskeligt ansigt?
Henriette Kjær (KF), 2007-04-26:
Jamen jeg synes, det er så morsomt.
Nu havde jeg op til den her forespørgselsdebat siddet og studeret den her rapport.
Den er egentlig meget spændende, og jeg troede, at det var den, vi skulle diskutere, og så skal vi diskutere regeringens samarbejde med Dansk Folkeparti.
Jeg synes, at det ligger lidt uden for dagsordenen.
Men jeg vil sige, at vi har et ganske godt samarbejde med Dansk Folkeparti.
Hr. Morten Østergaard kender jo også svaret på sit spørgsmål.
Jeg har taget afstand fra hr. Søren Krarups udtalelser, hvor han sammenlignede det muslimske tørklæde med hagekorset.
Jeg brugte udtrykket kvalmt, fordi jeg får kvalme, når jeg tænker på det, nazisterne stod for med koncentrationslejre og andre ubehagelige ting, og derfor synes jeg ikke, at den sammenligning er god.
Jeg tror også, at man har svært ved at skelne mellem islam og muslimer, så man hører det, som om det er muslimer, der tænkes på i den sammenligning.
Derfor synes jeg, det var en forkert og ikke særlig god sammenligning.
Morten Østergaard (RV), 2007-04-26:
Fru Henriette Kjær har jo fulgt debatten både i den forgangne uge og også her i salen i dag.
Når man nu ved, at fru Henriette Kjær og Det Konservative Folkeparti er meget optagede af, at regeringen skal have et menneskeligt ansigt, og at det er vigtigt, at man ikke fremstår som intolerant, som om der er nogle, der er mindre værd, hvordan har fru Henriette Kjær det så med de udtalelser, der er kommet i den forgangne uge, og som også er blevet støttet i dag, fra det parti, som man stort set læner sig op ad i alt, hvad man foretager sig i Folketinget?
Det er udtalelser, som altså handler om, at store befolkningsgruppers religiøse symboler sammenlignes med nazistiske hagekors.
Hvilke følelser giver det fru Henriette Kjær, og hvordan styrker det regeringens samarbejde med støttepartiet?
Henriette Kjær (KF), 2007-04-26:
Jamen det er jo der, jeg synes at nu bliver det latterligt, for vi har jo taget afstand fra de udtalelser med den sammenligning mellem tørklæder og hagekors.
Da udsendelserne kom, blev der taget afstand fra det.
Altså, jeg ved ikke, hvad det er, man forlanger.
Jeg tror, det står temmelig klart, at der er taget afstand fra den sammenligning.
Så det er jo sådan en mistænkeliggørelse af, at Venstre og Konservative samarbejder med Dansk Folkeparti.
Og der må jeg så sige klart herfra, at det har vi i Det Konservative Folkeparti ingen problemer med.
Altså, jeg ville have større problemer med at samarbejde og være i parti med nogle, der ikke har haft noget imod totalitære stater østpå – og lad mig bare nævne Sovjetunionen, der har deporteret anderledes tænkende – at samarbejde med dem ser jeg da som et problem.
Margrethe Vestager (RV), 2007-04-27:
Ja, det gælder ikke os som forslagsstillere, for i øjeblikket er der ikke noget, der tyder på, at vi får et flertal for vores forslag.
Og det er en skam, for der er grupper i det danske samfund, som desværre har brug for gældsrådgivning, og som ikke har indsigt og ressourcer til at bruge nogen af de forebyggende indsatser, som er blevet nævnt af både ministeren og også af flere af de borgerlige ordførere.
Det er ikke, fordi det ikke er udmærkede ting – det er det bestemt.
Jeg tror, det er meget vigtigt generelt at øge bevidstheden om, hvordan man tager ansvar for sin egen økonomi.
I Det Radikale Venstre er vi nemlig enige i synspunktet om, at man selvfølgelig har et egetansvar for sin egen økonomi.
Det giver næsten sig selv.
Men derfra og til at sige, at mennesker, som ikke har den type af ressourcer, og som ikke har mulighed for selv at få kontrol over deres økonomi, skal overlades til at sejle deres egen sø, hvis de ikke kan få en rådgivning, synes vi er at tage skridtet for vidt.
Der er ikke nogen tvivl om, at nogle af de mennesker, som vi taler om her, ikke er gode kunder i banken, og det er heller ikke sikkert, deres gæld kommer fra banken.
Derfor synes vi, det er en rimelig ting at lave om ikke andet så i hvert fald en forsøgsordning på det her område, især når vi kan iagttage, at man i andre nordiske lande har gjort lige præcis det, vi foreslår, og også gjort det med held, fordi man oplever, at man derigennem forhindrer, at folk bliver sat på gaden.
Der kan selvfølgelig være mange forskellige årsager til sociale problemer, men det kan meget hurtigt blive til et dybt socialt problem, at man ikke har et sted at bo.
Derfor støtter Det Radikale Venstre forslaget, som vi jo er medforslagsstiller af, og vi vil også blive ved med at føre debatten for det.
For det er jo rigtigt, at det har været fremsat i flere udgaver, og her i den senest reviderede udgave har vi naturligvis taget det seneste med, men vi vil blive ved med at argumentere for, at det er helt afgørende væsentligt, at man hjælper folk med at få myndighed over deres egen økonomi, også hvis det er svært for dem.
Med den skråsikkerhed, som de borgerlige ordførere udviste, er jeg sikker på, at der er en lang liste over folk, som gerne bistår gældsramte, der ikke kan få bistand hos bankerne.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Det, jeg siger, er, at det jo i dag er muligt, hvis man er i en situation, hvor man er sat på gaden og kommer ned på socialkontoret, så også at finde løsninger på problemet.
Så kan man i den enkelte kommune jo udvide den ordning, men jeg vil ikke på det her område indføre en central ordning eller et forsøg; men det forhindrer jo ikke, at vi hver især tager kontakt til vores kommunale bagland og rejser problemstillingen der.
Der er de fleste alligevel repræsenteret ret bredt rundtomkring i landet.
Og det er da en god problemstilling at sætte op i relation til det kommunale bagland.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-04-27:
SF er selvfølgelig medforslagsstiller på det her forslag igen, som vi har været det tidligere.
Det er vi, fordi gæld ikke udelukkende er et økonomisk problem, som den gældsramte må klare alene, gæld er også et socialt problem, og derfor bør vi som samfund forsøge at afhjælpe problemet.
For det første er gæld tabu, og for mange gældsramte kæmper med lavt selvværd og faldende selvtillid.
For det andet må mange sande, at hjælpen er langt væk.
Det kan være svært at finde en rådgiver, der kan give kvalificeret rådgivning om ens situation, og desuden er rådgivningen dyr.
Hvis rådgivningen viser sig at være dårlig eller, hvad værre er, forkert, så er gode råd dyre.
En anden mulighed har man dog, for reglerne om gældssanering fra 1984 gør det muligt at blive fri af håbløs gæld.
Ved hjælp af gældssanering bortfalder din gæld helt, eller den nedsættes til et beløb, som du reelt er i stand til at betale.
Men mange får ikke den mulighed.
I 2003 var der ifølge Domstolsstyrelsen 4.824 personer, som søgte om gældssanering, men kun 1.424 eller godt 29,5 pct. af ansøgerne fik gennemført en gældssanering.
Det her forslag er overordnet et led i arbejdet med at forebygge, at nogen overhovedet ender i håbløs gæld med økonomisk og social forarmelse til følge.
Dernæst håber vi med forslaget at skabe debat, så den ring af tabu, der omkranser gældsramte personer og årsagerne til privat forgældelse, kan blive brudt.
Mere konkret vil tiltaget om gældsrådgivning være en hjælp her og nu til personer, der allerede har håbløs gæld.
I rådgivningen skal private have rådgivning om, hvordan de kan få afviklet deres gæld bedst muligt.
Logikken om, at folk selv har skabt deres økonomiske problemer og derfor selv må løse dem, er forældet og forfejlet.
Hvis den logik herskede i alle mulige andre sammenhænge, ville jeg nok tøve med at kalde Danmark et velfærdssamfund.
Vi hjælper folk, der er blevet afhængige af stoffer; vi hjælper unge mennesker, der kæmper med psykiske problemer; vi hjælper voldsramte familier osv.
Det gør vi, fordi Danmark er et velfærdssamfund, der har overskud til at hjælpe folk ramt af svære sociale problemer.
Den pointe har de fanget i vores nabolande, men vi er åbenbart lidt mere tykhovedede end dem, når det kommer til spørgsmålet om privates håbløse gæld.
Det er kort sagt på tide, at vi tager problemerne knyttet til det at være gældsramt alvorligt.
Kirsten Brosbøl (S), 2007-04-27:
Desværre er det jo lidt karakteristisk for den her regering, at hver gang der er et eller andet, der er sådan lidt uheldigt, og man ikke rigtig ved, hvad man skal gøre, så siger man: Det må kommunerne løse.
Og samtidig har man en politik over for kommunerne, som betyder, at mange i øjeblikket skærer ned på den sociale indsats bl.a. på vores udsatte børn og unge, hvor man siger: Vi har ikke råd til at anbringe flere osv.
Så jeg vil sige, at jeg ikke er så optimistisk som hr. Per Ørum Jørgensen i forhold til bare at sige: Det vil vi slet ikke gøre noget ved fra centralt hold.
Altså, vi har jo handlingsplaner for diverse sociale områder, men ikke for det her område.
Kan hr. Per Ørum Jørgensen en gang til forklare – eller det gjorde hr. Per Ørum Jørgensen sådan set ikke i sit indlæg – den meget store forskel på en lang række af de øvrige sociale problemer, hvor vi har nationale handlingsplaner, og så lige præcis det her gældsproblem, og hvorfor det er så anderledes?
Jeg har i hvert fald ikke haft to spørgsmål til den konservative ordfører.
Lad os sige det på den måde.
Så vil jeg gerne stille et modspørgsmål igen, for det, der så skulle være pointen, er jo, at for mig – og det spurgte jeg også Dansk Folkepartis ordfører om – er der stor forskel på det, som bliver foreslået her med en uafhængig rådgivningsindsats, og så en kommunal sagsbehandling.
Mener den konservative ordfører ikke, at der kan være forskel på de to ting?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Nu siger fru Kirsten Brosbøl, at det ikke er noget, vi gør noget ved.
Det er jo ikke korrekt.
Der er jo en lang række initiativer for at skabe større viden, større opmærksomhed omkring de her ting i relation til borgeren.
Vi har også lavet en masse lovgivning på det finansielle område, som sikrer gennemsigtighed af hensyn til borgeren, netop for at sikre beskyttelsen, så man ikke, når man tager et lån, kommer i uføre, eller så man i hvert fald er klar over, hvad konsekvensen er af den handling, man gør, når man tager et lån.
Og så til den anden del omkring handlingsplanerne: Der vil jeg egentlig komme med et modspørgsmål, for jeg kunne godt tænke mig at høre den socialdemokratiske ordførers bud på, hvilken kommune i Danmark der ikke tager hånd om sine borgere, når de står i en situation, hvor de ikke har råd til at bo i deres lejlighed, og hvis det er tilfældet, så synes jeg i hvert fald, fru Kirsten Brosbøl, som jo kommer fra et stort parti, burde tage fat i sit kommunale bagland og få løst de ting.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Det mener jeg faktisk absolut.
Det er også derfor, det undrer mig lidt, at når man kører argumentationen frem for det her forslag, så bruger man de store skrækeksempler med, at folk bliver sat på gaden og alle de der ting.
Det mener jeg faktisk er en social situation, som socialkontoret decentralt skal tage sig af.
Og vi gør så en masse fra statens side for at sikre gennemsigtighed, information, så folk er klar over konsekvensen af deres handlinger.
Det synes jeg faktisk er en statslig opgave, som vi løser flot.
Vi kan måske blive endnu bedre, og der er jeg da meget åben over for alle mulige gode forslag.
Det er en problemstilling, vi har drøftet tidligere, og jeg mener ikke, det er løsningen på den helt relevante problemstilling, som det jo illustrerer.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-04-27:
Uanset hvor meget ordføreren lægger op til, at der skal granskes i, hvorfor folk gifter sig, er et ægteskab altså stadig væk en forbindelse mellem en mand og en kvinde, og vi går ikke den vej, at man det ene og det andet øjeblik vil hævde, at der er nogle forskelle, men at så skal det hele alligevel være ens.
Det er ikke ens, og det bliver ikke ens.
Lone Dybkjær (RV), 2007-04-27:
Forslaget lyder ganske enkelt: at indføre ægteskabslovgivning, der ligestiller homoseksuelle med heteroseksuelle.
Det er altså et ægteskab, vi taler om.
Det vil i princippet sige, at vi så ikke behøver registreret partnerskab, for nu er det ægteskabet i stedet for.