runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Nej, jeg tror lige, det kørte helt rundt der.
Altså, jeg overtog ansvaret som finansminister for relativt kort tid siden og startede med at gennemføre et kasseeftersyn.
Jeg konstaterede, at det underskud, man efterlod sig fra den tidligere regerings side, var større end det, man havde sagt under valgkampen.
Det var så der, vi startede.
Så sagde jeg på den baggrund, at vi bliver nødt til at operere med et meget, meget klart forsigtighedsprincip i den økonomiske politik, der handler om, at når vi skal bruge penge på noget nyt – forskning, uddannelse, kræftvaccine, praktikpladser, alle de ting, vi har lagt frem – så skal der findes finansiering krone til krone.
Og efter min vurdering er det nødvendigt også at hæve visse skatter og afgifter for at finde den finansiering.
Det er det, vi har lagt frem.
Det er Venstre fundamentalt uenig i, og det er i orden.
Men det er det, vi har lagt frem; det er det, vi ønsker at gennemføre; det er det, vi synes er bedst for Danmark.
Anni Matthiesen (V), 2011-11-10:
Tak for det.
Finansministeren sagde lige, at regeringen gerne vil gøre det mere sundt og mere korrekt.
Jeg er jo bekendt med, at finansministeren er valgt i Syddanmark, og i den forbindelse vil jeg gerne høre om de her øgede afgifter på chokolade, sodavand osv.: Er finansministeren ikke bekymret for, at det egentlig blot vil øge grænsehandelen?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Det vil øge grænsehandelen i et vist omfang, og det er også lagt ind i de beregninger, som vi har lagt frem, over, hvad det giver af gevinst.
Men det vil også være spørgeren bekendt, at det ikke er første gang, at vi hæver sundhedsafgifterne i Danmark.
Det har spørgerens parti også medvirket til.
Jeg synes, det er et fornuftigt og velafbalanceret forslag, vi har lagt frem, som giver penge i statskassen og også skubber til sundheden.
Det er det, vi gerne vil.
Anni Matthiesen (V), 2011-11-10:
Jeg har mødt rigtig mange især i Syddanmark, som er bekymrede.
Det er især en del af de købmænd, som findes i området.
De er selvfølgelig bekymrede for, om de fortsat kan drive forretning, nu hvor afgifterne kommer til at stige.
Er det ikke en bekymring, som finansministeren deler?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Så jo, det er da bestemt noget, man skal kigge på og lytte til.
Men jeg synes, det er nyttigt og vigtigt, at vi gør noget for at forebygge sygdom i Danmark.
Altså, danskerne er et af de folk i OECD, der lever i kortest tid.
Det er da ikke en ligegyldig problemstilling.
Det skal man da gøre noget ved.
Det er jo Forebyggelseskommissionen, nedsat af den forrige regering, spørgerens eget parti, der gav stødet til, at vi begyndte at bevæge os i den her retning i dansk politik.
Det følger vi så op på, og det synes jeg er meget fornuftigt.
Peter Christensen (V), 2011-11-10:
Jeg synes, at finansministerens meldinger er helt usædvanlige.
Man kunne vælge at tilskrive det, at det er første gang, at finansministeren er på talerstolen her i Folketinget, men det tror jeg ikke på.
Jeg tror til gengæld på, at det dækker over en bevidst holdning, nemlig at man kun vil lave finanslov med Enhedslisten og med lys og lygte har søgt efter grunde til at kunne få de borgerlige partier smidt ud af finanslovforhandlingerne.
Alle ord om et bredt samarbejde har man ikke på noget tidspunkt ment.
Det er usædvanligt, at finansministeren efter det første møde går ud og siger, at alle partier er med i endnu, og så skal vi lige, når debatten er ved at være slut, have at vide, at der i øvrigt ikke er mere at snakke om; Venstre bliver ikke indkaldt til flere forhandlinger om den centrale finanslov.
At Venstre jo ikke vil være med til skatter og afgifter.
Der vil jeg gerne præcisere, for alle kan jo ikke have hørt, hvad jeg sagde til finansministeren, da jeg på vegne af Venstre mødte op til finanslovforhandlingerne, at vi er stærkt bekymrede over de store skatte- og afgiftsstigninger, der sendes ud til danskerne, og at vores ønske og tilgang til forhandlingerne var at få regeringen til at bakke med hensyn til den regning.
Deri lå ikke, at vi ikke kunne stemme for skatte- og afgiftsstigninger.
Da vi selv havde ansvaret, havde vi et skattestop.
Det vil altid være udgangspunktet for vores politik.
Men vi har ikke flertallet nu og må acceptere, at regeringen har en helt anden tilgang til skatte- og afgiftspolitikken.
Derfor er vores mål at forhandle om at få regeringen til at bakke, så regningen til danskerne bliver mindre, fordi det er usundt for dansk økonomi og for privatforbruget at hælde så store afgiftsstigninger ud til danskerne, men det vil regeringen end ikke tale om.
Hvis jeg husker ret, var det 5,6 mia. kr., der skulle lægges oven i de enorme skatte- og afgiftsstigninger, som regeringen allerede har spillet ud med.
Men det er jo i finansministerens gode ret at vælge, hvilke partier man vil tale med.
Jeg synes, det er en meget mærkværdig fremgangsmåde, men regeringen vælger jo selv, at den nu har bundet sig fuldstændig til Enhedslisten.
Vi ville gerne have regeringen til at bakke, så regningen ikke blev så stor til danskerne, men det var åbenbart nok til, at vi end ikke blev indkaldt til et møde, hvor vi kunne diskutere de her ting og finde frem til, hvad løsningerne kunne være.
Derfor må det være slut med, at vi skal lytte til en regering, der snakker om brede aftaler og et bredt samarbejde, for det er ikke ordene værd.
Marianne Jelved (RV), 2011-11-10:
Jeg kan næsten ikke lade være, for jeg fik øje på den nye uddannelsesminister, som ikke for længe siden var finansordfører for Det Radikale Venstre, og jeg synes, at jeg før har hørt den tale fra talerstolen, nemlig fra den tidligere finansordfører for Det Radikale Venstre om den tidligere regering.
Den tidligere finansordfører gik også til finanslovforhandlinger og kom også ud i den samme nedtrykte stemning, som hr. Peter Christensen giver udtryk for.
Men jeg vil bare sige, at der er et håb,
også dengang lykkedes det jo for Det Radikale Venstre til at komme ind og få indflydelse på transportaftaler og på alle mulige andre vigtige områder, som dukkede op i tidens løb.
Så til hr. Peter Christensen: Kan det ikke lykkedes at hr. Peter Christensen at blive opmuntret en lille smule med hensyn til, at vi trods alt stadig væk ønsker et bredt samarbejde?
Peter Christensen (V), 2011-11-10:
Jamen den regering, som Det Radikale Venstre er en del af, ønsker ikke et bredt samarbejde.
Det er jo desværre bare det, vi må konstatere efter debatten i dag.
De Radikale elskede at tage rundt og tale om det brede samarbejde og om, at de blå partier skulle erstattes af det brede samarbejde.
Der var jo ingen grænser for, hvor omfattende og bredt det skulle blive efter et valg.
Vi har fået en rød blok, som Det Radikale Venstre befinder sig aldeles glimrende i og reelt ikke har noget stærkt ønske om ikke at lægge sig direkte i Enhedslistens favn, for så havde de jo påvirket regeringen, for det kan vi jo se at de kan på andre områder.
Jeg er ikke overrasket.
Jeg har hele tiden set Det Radikale Venstre som et parti, der befinder sig rigtig, rigtig godt i den røde lejr i et tæt samarbejde med Enhedslisten.
Men jeg håber så ikke, at vi skal høre mere om det brede samarbejde fra Det Radikale Venstres side, for det vil være helt umuligt at tage seriøst.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Nu anser jeg jo altså hr. Peter Skaarup for at være en dygtig politiker, bestemt en dygtig politiker, som jeg har fulgt med interesse gennem mange år, men nogen ekspert i bredt samarbejde kan man vel ikke kalde hr. Peter Skaarup.
Det er jo Dansk Folkeparti, der står bag 10 år i dansk politik, som var ren blokpolitik, når det gjaldt finanslovene: Ti finanslove i træk uden nogen form for åben invitation til andre partier, VKO hele vejen igennem.
Men som jeg hører debatten i dag og de meldinger, der er kommet, er der ikke nogen reel vilje til at gå ind på en præmis, der handler om, at det er nødvendigt at skaffe nye indtægter til statskassen med højere skatter på visse punkter for også at tilgodese nogle nødvendige prioriteter.
Det tror jeg ikke er tilfældet.
Det tror jeg ikke er tilfældet.
Jeg hører sådan en meget, meget negativ opposition, og sådan er det måske bare få uger efter et regeringsskifte.
Det retter sig forhåbentlig hen over valgperioden, men som det er nu, ser jeg ikke store muligheder.
Og jeg tror ikke, at jeg står helt alene med det indtryk.
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Som helhed er Det Konservative Folkeparti altid i arbejdstøjet for at prøve at skabe så gode rammevilkår og så god en konkurrenceevne for dansk erhvervsliv som overhovedet muligt.
Det er klart, at vi, når vi skal nikke til det, skal være enige i konsekvenserne, og vi skal være enige i finansieringsmodellen, men det fornemmer jeg heller ikke bliver et problem i de ting, der er nævnt.
Kan vi der nå til enighed, er vi borgerlige stemmer, der arbejder fra tidlig morgen til sen aften.
Så man vil møde en meget stor fremkommelighed og en venligsindet holdning, når man præsenterer forslag, der er inden for den konservative værdiramme, og så medvirker vi gerne – altså, hvis tingene passer sammen, nemlig konsekvenserne og finansieringen.
Sara Olsvig (IA), 2011-11-10:
Jeg er sikker på, at vi får en helt klar udmelding fra Grønland, så snart man ved helt konkret, hvad det er, der er fundet, og om det er noget, der kan udvindes.
Hvis det kan udvindes, og hvis det kan udvindes i en grad, så det rent faktisk kan give et bidrag til vores landskasse i Grønland, så er det selvfølgelig positivt.
Så der vil gå noget tid, før der rent faktisk kommer penge i kassen.
Nu er det sandsynligvis kun én brønd, i hvert fald ud fra det, jeg læser i pressen, der har vist positive resultater, og boresæsonen er jo allerede slut, så vi må vente til næste år og se, om der sker noget på det punkt.
Peter Christensen (V), 2011-11-10:
Det hele er jo lidt svært, hvis regeringen har den opfattelse, at de vil det brede samarbejde, når det består i, at nu skal oppositionen stemme for det, regeringen lægger frem, uden at få indflydelse i en forhandling.
Men det har bare ikke noget med brede aftaler at gøre, for det er, når man har en reel forhandlingsvilje, og når man lytter til de meldinger, der kommer, og siger, at vi så må lave nogle kompromiser.
Vi er bekymret for den enormt store regning, som regeringen udskriver til helt almindelige danske familier, og mit spørgsmål er: Har Enhedslisten sat sig så meget på det, at der slet ikke er nogen reel vilje til at forhandle med de borgerlige partier?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Jeg havde på mit partis kongres forleden lejlighed til at spise frokost sammen med mit partis næstformand, hr. Nicolai Wammen, der fungerede som finansordfører i den tidligere regerings tid.
Han beskrev sit møde hos den tidligere finansminister Thor Pedersen som et møde, der varede præcis 10 minutter, og hvor Thor Pedersen betegnede den tidligere regerings finanslovforslag som perfekt og bad om en underskrift.
Det var hr. Nicolai Wammen så ikke klar til at levere i den situation, og alligevel levede vi op til den tradition, der er i Danmark for, at man stemmer for finansloven.
Det var det, vi gjorde, også det pågældende år.
Det undrer mig, at man ikke bare kan komme med samme signal for Venstres vedkommende i det her tilfælde.
Det ville ligge i fuld og direkte forlængelse af det, partiet har gjort hidtil, og det, mit parti har gjort, lige så lang tid jeg på nogen måde har været politisk aktiv.
Det undrer mig.
Peter Christensen (V), 2011-11-10:
Men det handler også om indhold, og der virker det jo, som om regeringen er blevet bundet på hænder og fødder af Enhedslisten, som om der kun er én vej at gå i forhold til det meget høje udgangspunkt, regeringen har meldt ud på skatter og afgifter, og det er endnu flere oveni.
Den indgangsvinkel, Venstre har til forhandlingerne, hvor man burde kunne finde nogle løsninger, som ikke betyder, at danske familier får så store skatte- og afgiftsstigninger, kan man slet ikke snakke om.
Mit spørgsmål er sådan set: Kan vi ende i en situation, hvor finansloven vil indeholde ikke bare 5 mia. kr. i afgifter plus alt, hvad vi kender til på energiområdet og betalingsring, men yderligere skatte- og afgiftsstigninger?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Jeg vil bare understrege, at det så sandelig også handlede om indholdet, da hr. Nicolai Wammen fik en invitation til kaffe i 10 minutters tid hos Thor Pedersen for år tilbage, bestemt.
Der var masser af indhold at diskutere.
Masser af indhold, stor vilje fra hr. Nicolai Wammens side.
Der var så et tilbud om at skrive under på en stiplet linje på et efter hr. Thor Pedersens opfattelse perfekt finanslovforslag.
Det viste sig så siden, at det ikke var helt så perfekt, for det førte til den situation, at vi nu sidder med et offentligt underskud på 95 mia. kr.
Alligevel holdt mit parti fast i en klar tradition om naturligvis at stille sig kritisk over for det, der er lagt frem, men selvfølgelig at stemme for finansloven og bestemt heller ikke komme med nogen skiftende meldinger om det undervejs i forløbet.
Det undrer mig bare helt fundamentalt, at Venstres ordfører ikke kan finde ud af eller ikke vil finde ud af at lægge sig i fuldstændig samme forlængelse af den tradition.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-10:
Så kan vi andre jo undres over, at finansministeren ikke spørger sit parlamentariske grundlag om, hvordan de vil stemme til finansloven, men det er nok, fordi han skal være sikker på, at han under alle omstændigheder, uanset hvordan forhandlingerne går, har sin finanslov hjemme ved tredjebehandlingen.
Da jeg hørte finansministeren, kom jeg bare til at tænke på, at han sagde det der med fair nok.
Det er sådan et socialdemokratisk slogan.
Altså, nu har vi »Fair Forandring«, »En Fair Løsning«, fair nok og fair løftebrud.
For der er nogle løftebrud, der sådan set er fair nok, mener finansministeren.
Dem må man jo bare komme åbent med og så sige, at de var en nødvendighed.
Jeg vil bare spørge finansministeren: Er baggrunden for Socialdemokratiets mange løftebrud til vælgerne ikke den enkle, at Socialdemokratiets økonomiske plan før valget ikke hang sammen?
Kan finansministeren ikke, ligesom han gjorde i Finansudvalget, også her i Folketingssalen bekræfte, at han har afgivet et svar til Finansudvalget, der altså understreger, at han kan stå bag det svar, Finansministeriet tidligere gav om, at Socialdemokratiets plan var underfinansieret med mellem 22 og 39 mia. kr.?
Det har han accepteret er det svar, man har kunnet give Finansudvalget på, hvordan S og SF's økonomiske politik har hængt sammen.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Jamen altså, til det med at stille spørgsmål til andre partier om, hvordan de agter at forholde sig ved tredjebehandlingen, vil jeg sige, at Enhedslisten ikke har været en del af den tradition.
Det er klart.
Jeg ville da synes, at det ville være bedre, hvis det var tilfældet, men det har Enhedslisten så meldt klart ud at man ikke er, det har man gjort gennem mange år og respekt for det.
Det er jo Dansk Folkeparti, Venstre og Konservative, der stiller op med en ny holdning til de her spørgsmål en måned efter regeringsskiftet, og det undrer mig.
Efter at man i 10 år har siddet og bestemt selv, helt alene, i forbindelse med 10 aftaler, hvor hr. Kristian Thulesen Dahl har spillet en hovedrolle, om at skabe den økonomiske situation, vi sidder i nu, og hvor vi har stemt for hele vejen igennem, kan man ikke bytte lige over, når regeringsmagten skifter.
Det undrer mig.
Når det gælder beregninger, har jeg sagt meget klart, at jeg anerkender de beregninger, man anvender i Finansministeriet, som spilleregler for de forslag, jeg agter at fremsætte i mit virke som finansminister.
Og der er en faglig debat om de beregninger, og det vil der være løbende, men jeg underlægger mig den restriktion; det gør jeg i det her forløb, og det gør jeg også senere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-10:
Så Enhedslisten plejer at stemme imod finansloven, det kan de jo bare blive ved med, det er jo rigtigt nok, sådan er det.
Men det er så aflyst i dag af den meget stilfærdige hr. Frank Aaen, der jo ikke stiller synderlige krav til finanslovprocessen.
Som han sagde med et smil: Det går jo nok alt sammen.
Og sådan er det jo.
Jeg vil sige til finansministeren, at jeg jo i virkeligheden synes, at svaret til Finansudvalget om S og SF's økonomiske politik fortæller, at S og SF's økonomiske politik frem til valget manglede et sted mellem 22 mia. kr. og 39 mia. kr. i at hænge sammen.
Han camouflerer det måske bare lidt ved at sige, at han und erlægger sig, hvordan der regnes.
Når finansministeren så har skrevet under på et svar til Finansudvalget, der i virkeligheden genfremsætter den her beregning af S og SF's økonomiske politik fra før valget, er det så udtryk for, at finansministeren er enig i, at det er sådan, regnestykket er?
Eller forsøger han i virkeligheden med den måde, han svarer på her i Folketingssalen, at lægge afstand til de embedsmænd, som jo har foretaget beregningen?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Jeg svarer her i Folketingssalen, fuldstændig som jeg har svaret i Finansudvalget og i enhver anden sammenhæng, at der er en fagøkonomisk debat om masser af spørgsmål, og det vil der blive ved med at være fremadrettet.
Den har jeg tidligere selv været en del af.
Nu er jeg finansminister, og så spiller jeg efter den spilleregel, at de regler, der i øjeblikket anvendes i mit ministerium, og som anses for at være gængse blandt førende økonomer og i den debat, der føres blandt økonomer, underlægger jeg mig fuldt og helt.
Det er de regler, vi spiller efter.
Jeg kan konstatere, at det jo nærmest er en tradition, at Finansministeriet vurderer oppositionens finanslovforslag eller oplæg til valg som underfinansieret.
Det gjorde man også med Venstres i sin tid, og det gjorde man med Dansk Folkepartis i sin tid før det forrige regeringsskifte.
Det er jo et led i en løbende debat om regneregler, om, hvad der virker rent fagøkonomisk.
Det er en debat, jeg håber vi skal blive ved med at have i Danmark.
Jeg konstaterer bare, at de regler, der gælder i Finansministeriet, da jeg kom, påvirker jeg ikke politisk, og jeg spiller efter dem, sådan er det.
Anders Samuelsen (LA), 2011-11-10:
Først: Velkommen på talerstolen.
Finansministeren sagde i sin indledende tale, at oppositionen var kendetegnet af ikke at have egne konstruktive bud på, hvordan man kan løse den situation, Danmark står i.
Jeg skal ikke tale for andre partier, men jeg vil gerne have, at finansministeren kvitterer for, at der var masser af konkrete forslag i det ordførerindlæg, jeg kom med på vegne af Liberal Alliance.
Man behøver ikke at være enig i forslagene, men jeg vil godt have en kvittering for, at der fra vores side faktisk var masser af konstruktive forslag til, hvordan Danmark kunne komme på rette spor.
Det håber jeg at finansministeren vil anerkende.
Det andet er et meget konkret spørgsmå, men det har lidt betydning for den samlede finansiering af finansloven.
Det må så betyde, at hvis man er fyldt 60, 61 eller 62 og vil have udbetalt sit efterlønsbidrag, så skal man pludselig til at betale skat af sit efterlønsbidrag, hvis man vælger at frasige sig ordningen.
Kan det have sin rigtighed?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Jeg vil gerne starte med at give den kvittering, hr. Anders Samuelsen beder om.
Når jeg har talt om oppositionen i mit indlæg, synes jeg, at det er en helt korrekt betegnelse, at Liberal Alliance stikker ud.
Det ordførerindlæg, hr. Anders Samuelsen holdt, var nok kritisk, men jo også båret af en rig beskrivelse af det syn, Liberal Alliance har på dansk økonomi, dansk politik og Danmark som sådan.
Det vil jeg gerne kvittere for og anerkende; det stikker ud i forhold til resten af oppositionen.
At jeg så ikke er enig i de synspunkter, hr. Anders Samuelsen fører frem, vil ikke komme bag på hr. Anders Samuelsen, og der er vel også det grundlæggende problem – i hvert fald set fra mit synspunkt – at det er vanskeligt at forstå, hvordan Danmark overhovedet fungerer og er blevet et af verdens rigeste samfund med den konstruktion, vi har valgt at have med relativt høje skatter, en relativt stor offentlig sektor og en relativt skrap miljøregulering, når man lytter til hr. Anders Samuelsen.
Det virker helt uforklarligt, at der ikke er tale om et u-land, men om et af verdens rigeste lande, som vi i dag diskuterer finanslov for.
Men det er jo sådan en debat, vi kan fortsætte i den kommende tid.
Anders Samuelsen (LA), 2011-11-10:
Jeg havde også et konkret spørgsmål om det forslag, der ligger om en tilbagetrækningsreform, hvor der står, at man ikke må være fyldt 60 år, hvis man vil have sit indbetalte efterlønsbidrag tilbage skattefrit.
Det er i modsætning til det, der er de gældende regler, for der vil man, uanset om man er 60 eller 61 eller 59 eller 58, få udbetalt bidraget skattefrit, hvis man melder fra til ordningen.
Det vil sige, at der nu kommer en helt mærkelig sondring mellem, om man er 60, eller om man er 59.
Er man 60, når man melder fra, skal man betale skat af sit indbetalte bidrag.
Er man 59, får man det tilbage skattefrit.
Det må være utilsigtet.
Det kan simpelt hen ikke være rigtigt, at der er den her skævhed i systemet.
Hvis det er rigtigt, at det er utilsigtet, men at det er indregnet i finanslovforslaget, at det er sådan, at de, der melder sig fra ordningen, som er over 60, skal betale skat, så er der jo en indtægt her, som man ikke har alligevel, og så har man vel et finansieringsproblem.
Så lige til sidst til den anden del af det.
Vi diskuterer den situation, vi står i i dag, og vi ender som et u-land, hvis man fortsætter med at have et underskud på 100 mia. kr. om året.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-10:
Jeg er selvfølgelig fuldstændig klar over, at der er lang vej fra, at et selskab registrerer nogle positive væskeprøver, der bliver taget op, og så til tidspunktet, hvor man kan lave en egentlig udvinding.
Der er lang vej, men det er ikke desto mindre interessant, fordi flertallet i Danmark jo har bragt Danmark i den situation, at man har sagt til de grønlandske venner, at undergrunden og rettighederne til forekomster i undergrunden er Grønlands, samtidig med at man har garanteret en pristalsregulering af det årlige bloktilskud til Grønland.
Og den eneste måde, hvorpå de danske skatteydere kan se, at det pristalsregulerede bloktilskud, der kommer til Grønland, garanteret i al fremtid, kan blive nedreguleret, er jo, hvis der findes forekomster i undergrunden i Grønland, der gør, at man kommer op over bloktilskuddets størrelse, for så kan Danmark begynde at nedbringe bloktilskuddet.
Derfor er danskere, der betaler skat og sådan noget hver eneste dag, nok lidt interesseret i, hvordan det går på Grønland med Grønlands bestræbelser på på den måde at kunne blive et selvstændigt samfund.
Sara Olsvig (IA), 2011-11-10:
Tak for spørgsmålet fra hr. Kristian Thulesen Dahl.
Jeg ved ikke så meget mere end andre.
Jeg har læst om det i medierne, og jeg er da også positivt overrasket, kan man sige, efter nogle tørre boringer både sidste år og i starten af i år.
Den grønlandske del af beredskabet og miljøberedskabet omkring olie, hvis der skulle ske noget oliespild,
holder sig jo inden for tresømilegrænsen, og Danmark har så ansvaret for det, der ligger uden for den.
Hvis der er fundet olie, er det selvfølgelig positivt, men der går altså nogle år, før man rent faktisk kan udvinde den.
Eigil Andersen (SF), 2011-11-10:
Ordføreren har nævnt et par gange, at De Konservative har et slogan, der hedder, at de er borgerlige stemmer, der arbejder, altså opnår resultater.
Og spørgsmålet er så, hvor langt det strækker sig.
Jeg synes, det er meget positivt at høre, at man har tænkt sig at stemme for øgede bevillinger til det psykiatriske sundhedsvæsen, som har været forsømt i mange år og trænger til store forbedringer.
Det er meget glædeligt.
Som jeg har været inde på lidt tidligere i debatten, har vi så over 160.000 arbejdsløse, som ikke kan få et job for øjeblikket.
Det mangler de i den grad.
Og den nye regering vil jo så fremrykke offentlige investeringer til energirenoveringer af boliger, eksempelvis til renovering af almene boliger, til bygning af veje og jernbaner osv.
Og det vil skaffe job til 9.000 næste år og 12.000 i 2013.
Vil De Konservative leve op til deres slogan om borgerlige stemmer, der arbejder, ved at stemme for, at disse job, som samfundet har brug for, altså samfundsnyttige ting, bliver skabt?