Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2013-10-31:
For regeringen er det vigtigt, at man skal være selvforsørgende, og revalidering bør tælle med, fordi det netop ikke kun handler om den her type sager.
Det handler i høj grad om, at vi har en række sager, som ikke resulterer i, at man bliver selvforsørgende, og et sted skal man jo lægge snittet.
Det er sådan her, regeringen har valgt at lægge snittet.
Men jeg har meget stor forståelse for den sag, som også er baggrund for selve beslutningsforslaget her.
Jeg vil gerne starte med at kvittere for Enhedslistens forslag, for jeg har faktisk stor forståelse for de tanker, som ligger bag.
Jeg tror, at rigtig mange af os netop har sagen om Kenneth Iversen fra Aarhus i tankerne – den mand, som ikke kunne blive familiesammenført med sin vietnamesiske kone, og som havde et meget lille barn.
Årsagen var jo som bekendt, at han havde været udsat for en arbejdsskade og derfor havde været på revalidering og af den grund selvfølgelig ikke havde været selvforsørgende i de 3 år, som man skal være.
Jeg skal være den første til at indrømme, at jeg synes, at sådan en sag er barsk – og man vil sikkert også kunne finde andre eksempler.
Det er desværre det, der sker, når man stiller regler op.
Når man lægger et snit, vil der altid være noget, der falder udenfor, og det kan virke rigtig svært og urimeligt.
Men det betyder nok også, at uanset hvordan vi lægger snittet, vil man altid kunne opleve sager, som virker urimelige.
Jeg tror i hvert fald ikke, at vi nogen sinde kan få elimineret den risiko.
Jeg kan godt være enig med Enhedslisten i, at det egentlig er urimeligt at nægte en mand, som har været udsat for en hændelse, familiesammenføring, bare fordi han passede sit arbejde og var selvforsørgende.
Han kæmpede sig tilbage i job og lykkedes faktisk også med det.
Men reglerne om familiesammenføring er præcis baseret på et krav om at være selvforsørgende, og tallene viser desværre, at kun en tredjedel af alle dem, som er på revalidering, faktisk ender med at blive selvforsørgende, ligesom langtfra alle er på revalidering på baggrund af en arbejdsskade.
Der er faktisk også mennesker, der er det på baggrund af at have været misbrugende i mange år eller have været kriminalitetstruet i mange år.
Derfor må det fortsat være sådan, at revalidering skal tælle med i forhold til selvforsørgelseskravet.
Jeg synes, det er værd at huske på, at den her regering faktisk har været med til at ændre reglerne for familiesammenføring, fordi vi fandt, at de tidligere regler snobbede opad, så de velstillede og de veluddannede havde de bedste muligheder for at blive udenlandsk gift.
Det syntes vi naturligvis ikke skulle være sådan.
Endelig vil jeg også gøre opmærksom på, at kommunerne faktisk har en vejledningspligt i forhold til at gøre opmærksom på, hvad modtagelse af en offentlig ydelse kan betyde for en familiesammenføring.
Og da vi faktisk også synes, at det godt kunne trænge til at blive kundgjort for kommunerne endnu en gang, så vil vi herefter gøre dem opmærksomme på det og sende dem endnu en meddelelse herom.
Som man kan forstå, er det en svær sag, og det kan få selv den stærkeste til at vakle, når det kommer til de aftaler, vi i regeringen har på familiesammenføringsområdet.
Jeg vil dog sige, at ikke alt håb er ude, fordi man en gang har fået afslag.
Man optjener jo faktisk retten til at kunne søge igen inden for en overskuelig periode, når man har været selvforsørgende i 3 år.
Jeg kan forstå, at Kenneth Iversen er flyttet til Tyskland.
Han har planer om at vende tilbage til Danmark ad den vej, og jeg vil også gerne her sige klart, at det håber jeg selvfølgelig kommer til at ske.
Men vi kan på baggrund af det, jeg har sagt her i dag, ikke støtte Enhedslistens forslag.