runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Mikkelsen (RV), 2012-02-24:
Jeg benægter absolut ikke, at der kan være et hul.
Det synes jeg også jeg gjorde klart i min ordførertale, ligesom justitsministeren og kulturministeren var ude at sige, at hvis der er et hul, så lad os kigge på det. Det, jeg sådan set bare gjorde var at mane til ro og sige, at jeg synes, vi skal lade domstolene gøre deres arbejde og vurdere, om der er et hul.
Hvis de entydigt, nu da dommen er anket, kommer frem til, at der ikke er et hul, synes jeg ikke, der er behov for lovgivning på området.
Det tror jeg heller ikke at hr. Peter Skaarup så vil synes.
Så lad os lade domstolene vurdere det frem for at gøre det her fra Folketingets talerstol.
Så må jeg jo sige, at jeg mener, at vi skal lovgive, hvis det er nødvendigt, men hvis det ikke er nødvendigt, synes jeg ikke, vi skal lovgive på området, så lad os nu se.
Lad os få klarhed over spørgsmålet, før vi går i gang med at sætte lovmaskineriet i sving.
Morten Bødskov (S), 2012-02-24:
Det er jo også det, der ligger til grund for, at vi har lavet en bred aftale her i efteråret om politiets økonomi frem til 2015.
Det er jo det fundament, der sikres der, og når det handler om at sikre politiets muligheder for brug af dna-registrering i en efterforskning, er der, som jeg redegjorde for, allerede i dag muligheder for det.
Det behøver vi som sagt ikke være uenige om, og den uenighed behøver man ikke at udstille, nemlig, at der er nogle, der vil sikre politiet bedre opklaringsmuligheder, og der er nogle, der ikke vil være med til at sikre politiet bedre opklaringsmuligheder, for den uenighed findes ikke.
Jeg synes bare i al respekt, at når man nu kommer med sådan et forslag, som koster op imod 2 mia. kr., kunne man godt have gjort sig nogle overvejelser om, hvor pokker de penge skulle findes henne.
Det var bare det spørgsmål, jeg rejste.
Karsten Lauritzen (V), 2012-02-24:
Det er vigtigt, at vi i et samfund som det danske husker, hvad menneskers frihed betyder.
Et dna-register kan være et effektivt redskab for politi og anklagemyndighed, men det skal ikke indføres på bekostning af det enkelte menneskes ret til privatliv.
Eva Smith, som er jurist og formand for Det Kriminalpræventive Råd, har jo påpeget flere gange i forhold til den her diskussion, at alle danskere potentielt kan komme under mistanke i forbindelse med en forbrydelse, hvis de står i et dna-register, for vi efterlader jo alle sammen dna, når vi f.eks. sidder i bussen eller smider noget i en offentlig affaldspose.
Politiet har, som justitsministeren også har redegjort for, et dna-register til rådighed, og alle, der bliver sigtet for en forbrydelse med en strafferamme på halvandet år eller mere, kommer i politiets dna-register.
Derudover kan man som sagt lade sig frivilligt registrere med henblik på at rense sig selv for en mistanke.
Konsekvensen af at have et dna-register har man bl.a. set i Storbritannien, hvor der har været en domsafsigelse i 2008 – jeg tror faktisk også, det er nævnt i beslutningsforslaget – hvor landet blev dømt ved Menneskerettighedsdomstolen for at have opbevaret dna-oplysninger i for lang tid.
Derudover åbner et befolkningsdækkende dna-register, som er det, Dansk Folkeparti de facto foreslår – selv om partiet siger, det kun skal indeholde de registreringer, der allerede er foretaget i forhold til blodprøver fra nyfødte fra starten af firserne – altså en mulighed for, at man får nogle oplysninger, som man rent faktisk kan misbruge, hvis oplysningerne altså kommer i de forkerte hænder.
Der er en risiko for misbrug.
I dansk ret er proportionalitetsprincippet altid blevet vægtet højt, i hvert fald i de fleste juridiske discipliner
Proportionalitetsprincippet fastslår, at et indgreb under ingen omstændigheder må være mere vidtgående, end hvad formålet tilsiger, og det betyder, at der skal være et rimeligt forhold mellem de midler, som anvendes, og de mål, som ønskes opnået.
Derfor må man spørge sig selv, om et dna-register i et samfund som det danske vil leve op til det princip.
Er det et kæmpe behov, vi som samfund har?
Er der et rimeligt forhold mellem dna-registeret og privatlivets fred?
For Venstre er det ikke en svær diskussion, og som tidligere, hvor vi har afvist det her forslag, gør vi det nu igen.
Vi mener ikke, der er behov for et landsdækkende dna-register, idet vi tvivler på, at effekten af det vil være så stor, at det kan legitimere indgrebet.
Vi har allerede et register med dna-profiler på personer, der har været ude i kriminalitet, og det mener vi er tilstrækkeligt.
Med et register over dna-profiler på alle danskere begynder vi at mistænke alle borgere på forhånd, og det er vi på ingen måde tilhænger af.
Vi mener derfor ikke, at der er grundlag for at oprette det register, som Dansk Folkeparti her foreslår, og hvis man skulle ønske at oprette det, så ærgrer det os, at man ikke har taget mere klar stilling til finansieringen, for det er ganske omkostningstungt, som justitsministeren også var inde på i sin besvarelse.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-02-24:
Tak til hr. Karsten Lauritzen for indlægget, dog ikke helt tak alligevel, for der var jo ikke støtte til forslaget.
Jeg synes, det er et lidt dårligt argument at sige, at vi alle nu er under mistanke, hvis vi er i et dna-register.
Hvad er forskellen i forhold til den ordning, som Venstre selv har været med til at lave omkring teleselskaberne, som skal registrere alle oplysninger?
Er alle så også under mistanke for terror, fordi man gerne have muligheden for at spore tilbage?
Nej, der var man ikke under mistanke.
Er det noget, der vil genere befolkningen til daglig, at de vil komme til at stå i sådan et register?
Nej, det er da kun, hvis man har begået noget kriminelt, for så kan jeg godt forstå, at man er bange for, at der er et dna-register.
Hvis man har begået voldtægt eller har slået nogen ihjel, er det et kæmpeproblem; det kan jeg da godt forstå.
Skylder vi ikke den danske befolkning og ofrene, at vi undgår sådan nogle ting?
De kan foregå igen og igen.
En serieforbryder kan begå den samme kriminalitet fire-fem gange.
Det vil et dna-register jo kunne være med til at forhindre.
Så vil jeg også godt spørge ordføreren, om han ikke mener, at det ville være bedre at bruge pengene på at lave et dna-register, så danskerne kunne føle sig trygge og sikre, end på f.eks. en høj ulandsbistand og fjernelse af starthjælp og kontanthjælp.
Karsten Lauritzen (V), 2012-02-24:
Jeg er enig med Dansk Folkepartis ordfører så langt, at det er mærkeligt, at man kan trylle millioner op til en betalingsring og andre ting og så bruge argumentet om, at der ikke er nogen penge.
Men sandheden er jo sådan set, at der ikke er nogen penge, og det er ikke en løsning at tage milliarder fra udviklingsbistanden.
Det mener vi i Venstre i hvert fald ikke.
Det er da rigtigt:
princippet
tror jeg da, vi kunne fuldstændig udrydde kriminalitet i Danmark – ikke nødvendigvis med dna-registeret, men med en række andre ting.
Man kunne sætte elektroniske fodlænker på alle danskere.
Det ville selvfølgelig koste en masse penge og sådan noget.
Men hvorfor gør vi så ikke det?
Det gør vi da ikke, fordi vi lever i et frit demokratisk samfund, hvor man er uskyldig, indtil det modsatte er bevist.
Derfor bliver man nødt til at kigge på proportionalitet i de indgreb, man laver.
Logningsbekendtgørelsen er et indgreb.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-02-24:
Hold da op, tænkte jeg bare, da jeg hørte det indlæg.
Fordommene over for Dansk Folkeparti stråler jo ligefrem ud af ordføreren.
Man sad næsten kun og ventede på, at der skulle komme en remse om, at vi ikke var stuerene, for så havde det næsten passet perfekt, i forhold til hvordan det var i gamle dage, hvor Socialdemokraterne var bombastiske over for Dansk Folkeparti.
Ordføreren prøvede på i sin ordførertale at tegne et billede af, at vi slet ikke mener det her, og at vi vil prøve at skabe frygt blandt borgerne i samfundet.
Men det er tværtimod det modsatte, vi vil gøre.
Vil skabe en retssikkerhed for borgerne i det her samfund ved at oprette et dna-register, så de ikke skal være bange for at blive falsk anklaget, så de ikke skal være bange for at blive varetægtsfængslet i 3 uger ved en fejl, som man så i sagen fra Herning.
Det ville simpelt hen ikke ske, hvis man havde et dna-register.
Tværtimod ville det skabe et trygt samfund med et dna-register.
En mand som Amagermanden ville sikkert blive fanget første gang, så alle de forbrydelser, der ville komme bagefter, kunne undgås.
Det er, som om man ignorerer det fuldstændig fra Socialdemokratiets side.
Jeg synes, det er ærgerligt, at man tegner sådan et skræmmebillede op, når man åbenlyst ikke har sat sig ind i, hvad der er af gode ting i forslaget.
Karsten Lauritzen (V), 2012-02-24:
Først vil jeg da rose hr. Martin Henriksen for hans synske evner.
Der er faktisk kun to, og det er regeringen og Venstre, der har taget stilling til forslaget; det kan jo være, at der er andre, der bakker det op.
Det skal jeg ikke kunne sige, men hr. Martin Henriksen tænker måske på, at ved de tidligere gange, vi har behandlet forslaget, har der ikke været opbakning fra andre partier end Dansk Folkeparti, men man kan altid håbe.
Det er i hvert fald det udgangspunkt, vi har i Venstre, når vi selv fremlægger forslag, nemlig at de gode argumenter kan overbevise.
Der er dog desværre heller ikke ret mange gode argumenter for kun at registrere udlændinge.
Det er rigtigt, at ikkedanske statsborgere er overrepræsenteret i kriminalitetsstatistikkerne, men lad os da gå ind at tackle dem på en anden måde end ved at lade alle registrere.
Vi må også huske på, at der faktisk er rigtig, rigtig mange udlændinge, som kommer til Danmark og arbejder og integrerer sig og ikke begår kriminalitet, og det er lidt mærkeligt, at de skal ligge under for de udlændinge, der begår kriminalitet, ligesom det er mærkeligt, at alle os danskere, der opfører os ordentligt, skal finde os i at blive registreret, fordi der er et lille mindretal, der ikke kan finde ud af at opføre sig ordentligt og begår kriminalitet.
Martin Henriksen (DF), 2012-02-24:
Det svar havde jeg nu også forudset ville komme fra hr. Karsten Lauritzen, men jeg kunne nu alligevel ikke lade være med at spørge.
Jeg synes da, at det er en diskussion værd.
Og derfor synes jeg, at det er ærgerligt, at forslaget bare bliver afvist over en bred kam, i stedet for at vi fokuserer lidt på ofrene og jo rent faktisk giver ofrene en ekstra sikkerhed for, at gerningsmanden bliver fundet, og at forbrydelsen bliver opklaret.
Så synes jeg også, at det er vigtigt at understrege, at dna jo er et bevis blandt flere beviser, som man skal bruge i en retssag mod en formodet gerningsmand.
Kan hr. Karsten Lauritzen i øvrigt ikke også se, som man har været inde på, at både den overvågning, der foregår f.eks. på internettet – det har man jo diskuteret meget – og også videoovervågning gør, at alle jo sådan set også bliver overvåget?
Men man går jo kun efter dem, som har begået en forbrydelse.
Mette Reissmann (S), 2012-02-24:
Jeg hørte ikke hr. Dennis Flydtkjær stille et egentligt spørgsmål; det var nok måske mere en kommentar til min tale.
Men jeg vil sige nu, at der jo ikke er nogen tvivl om, at Socialdemokraterne mener, at forbrydelser som den benævnte skal bekæmpes med de rigtige redskaber – herom hersker jo ingen tvivl.
I dag siger loven, at hvis man sigtes for en forbrydelse med en strafferamme på minimum 1 ½ år, bliver man optaget i et dna-register.
Det vil sige, at personer, som har stiftet bekendtskab med politiet, allerede er eller bliver registreret.
Både justitsministeren og jeg har selv har jo netop understreget i vores taler, at der ikke er nogen tvivl om, at kriminalitetsbekæmpelse står meget højt på dagsordenen, og derfor er der også sat ressourcer af til politiet, således at de jo faktisk kan opklare forbrydelser af den her karakter.
Men vi mener bestemt også, at lige præcis en krænkelse af privatlivets fred og i øvrigt også en mistænkeliggørelse af en samlet befolkning, som det forslag, der er i dag er kommet fra Dansk Folkeparti, indebærer, slet ikke står i proportion til dette.
Martin Henriksen (DF), 2012-02-24:
Tak for det.
Jeg er selvfølgelig også ærgerlig over, at Venstre ikke kan støtte forslaget, men jeg vil da jeg høre, om der måske var elementer i forslaget, som Venstre kunne bakke op om.
Vi ved f.eks., at der er nogle grupper af udlændinge, som er overrepræsenteret i kriminalstatistikkerne.
Kunne man forestille sig, at Venstre kunne gå ind for, at man så lod det omfatte udlændinge, der ankommer til Danmark, altså at de så lod sig dna-registrere?
Var det måske en fremgangsmåde, som Venstre kunne være med til?
Karsten Lauritzen (V), 2012-02-24:
Man kunne også forestille sig, at uskyldige blev dømt.
Vi vil gerne bekæmpe kriminalitet, men vi tror sådan set også på, at det er meget dansk at værne om privatlivets fred og forsøge at undgå, at vi laver unødvendige indgreb.
Det kunne måske gøre tingene hurtigere, men den hurtighed og den ekstra gevinst står altså ikke mål med de omkostninger, det har for samfundet økonomisk og for indgrebet i den enkeltes privatliv.
Derfor er vi imod.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-02-24:
Det er meget prisværdigt, at Venstre går meget op i demokratiske rettigheder.
Så kan man måske forstå, at det skal være en demokratisk rettighed, at man skal have lov til at begå voldtægt og ikke blive fanget.
Er det det, vi er ude i?
Man skal lov til ikke at blive registreret, så man kan begå sin kriminalitet i ro og fred og have en større chance for ikke at blive fanget – er det det, ordføreren vil?
Jeg synes bestemt ikke, det er en rettighed, at man skal have lov til at begå de ting, og kan vi sætte nogen ting i værk, der gør, at man kan fange dem effektivt og hurtigt, så skal vi da gøre det.
Det håber jeg da ordføreren er enig med mig i.
Der er også et andet aspekt, som jeg vil høre om Venstres ordfører har haft med i tankerne, når man afviser det her.
Der skal jo også være retssikkerhed for de mennesker, som bliver falsk anklaget.
Vi havde bl.a. en sag i Herning – så vidt jeg husker, var det nytårsaften 2009, men det kan være, det var året efter – hvor der var en mand, der blev anholdt og sat i varetægtsfængsel i 3 uger.
På grund af en dna-test fandt man så ud af, at det alligevel ikke var ham, der var skyldig, og det var jo egentlig positivt, at man ikke fik fat i den forkerte mand.
Havde man haft det her dna-register, ville den mand jo kunne have gået fri fra starten, og han var slet ikke blevet varetægtsfængslet.
Har Venstre ikke det med i overvejelserne, når man vælger at sige nej til det her?
Karsten Lauritzen (V), 2012-02-24:
Det er ikke umiddelbart en fremgangsmåde, som Venstre kan gå med til.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-02-24:
Det er altid sjovt, når der er en socialdemokrat, der kommer ind på økonomi.
Vi oplevede f.eks. i tirsdags, da vi havde en debat om ældrepolitik, hvor ordførerne for regeringspartierne på talerstolen stort set stod og sagde, at der ingen penge var i kassen.
Man havde overtaget en fuldstændig tom kasse.
Der var ikke nogen penge til alle løfterne i ældrepolitikken.
Dagen efter fandt man så lige pludselig 1 mia. kr. mere til kollektiv trafik.
Nu står vi så fredag, og nu har man så pludselig heller ikke penge til nogen ting igen.
Den store forskel er, at det her er en engangsudgift, hvor man omdanner PKU-registeret til et dna-register, og man så derved kan redde en masse menneskeliv eller redde en masse mennesker fra at blive ofre.
Jeg synes, at det er sådan en sjov omgang med penge, at man den ene dag ikke kan finde nogen penge, og så finder man 1 mia. kr., og nu synes man, at økonomien er et kæmpe problem igen, selv om det er en engangsudgift, hvorimod de udgifter, man foreslog i tirsdags, altså er 1 mia. kr., man bruger hvert år.
Jeg synes bare, at det jo er et spørgsmål om politisk prioritering.
I Dansk Folkeparti vil vi gerne gøre noget for, at folk kan føle sig mere trygge og sikre, men det vil justitsministeren så ikke.
Man vil hellere bruge pengene på en øget ulandsbistand, afskaffelse af kontanthjælpsloft osv., hvor vi så i Dansk Folkeparti prioriterer højere, at man nu tænker på at undgå de her forbrydelser.
Karsten Lauritzen (V), 2012-02-24:
Ja, det har vi selvfølgelig nogle bud på, men vi er ganske sikre på, at de bud, som man har i Justits- og Kulturministeriet, er mindst lige så interessante, hvis ikke mere.
Det her er i øvrigt et område, hvor der også er nogle juridiske faldgruber, så inden vi lægger os fast på, hvad vi ønsker, tror jeg, at vi afventer resultatet af den undersøgelse, som justitsministeren også var inde på, og så tager vi stilling.
Vi har det udgangspunkt, at Danmark ikke skal være hjemsted for hverken terrorfjernsyn eller terrorister i det hele taget, det skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at forhindre, men vi skal også tænke os om, når vi indretter vores lovgivning.
Som i den her sag, hvor sagen er anket, og hvor Radio- og tv-nævnet, som har kompetencen, kigger, synes vi bare ikke, det er det rette tidspunkt at lovgive på, men jeg vil dog godt sige, at vi undrer os noget over den proces, der er i Radio- og tv-nævnet.
Den vil vi se lidt nærmere på, for den synes vi ikke fungerer helt hensigtsmæssigt.
Ole Hækkerup (S), 2012-02-24:
Tak, formand.
Som det allerede er blevet omtalt, vil Dansk Folkeparti med det her forslag have gennemført, at juridiske personer skal kunne idømmes en rettighedsfrakendelse.
Umiddelbart vil der nok være nogle, der tænker, at det lyder lige lovlig teknisk, men forslaget begrundes med, at Roj TV ved Københavns Byret er dømt for at overtræde straffeloven.
I samme kendelse afviser byretten så også at frakende selskabet bag Roj TV deres sendetilladelse, fordi straffeloven efter rettens opfattelse ikke gælder for juridiske personer, altså ikke gælder for selskaber.
Lad det være sagt med det samme: Socialdemokraterne mener, at vi skal kunne skride ind over for radio-og tv-stationer, der opfordrer til terrorisme.
Alligevel kan vi ikke stemme for det her forslag, fordi vi hellere vil afvente det, som justitsministeren allerede har nævnt, nemlig arbejdet mellem Kulturministeriet og Justitsministeriet om, hvordan man bedst løser det her problem.
Vi tror alt i alt, at det danske samfund er bedre tjent med, at vi har juristerne i Justitsministeriet til at finde den løsning, der ordner det her for os.
Jeg tror sådan set, at vi samlet set er bedre tjent med deres vurdering, end vi er tjent med Dansk Folkepartis vurdering.
Så må man jo sige, at den her grundholdning i virkeligheden er fælles i Folketinget, nemlig at vi skal gøre noget ved det her problem, og derfor synes jeg sådan set heller ikke, at der er nogen grund til, at vi snakker os alt for langt væk fra hinanden.
Jeg synes, det må være relevant her i Folketinget at spørge: Hvad er det for et politisk sigte, vi har med det, vi foretager os?
Og det er jo i virkeligheden det afgørende: Hvordan passer vi bedst på landet?
Så lagde jeg mærke til, at ministeren i sin tale sagde, at arbejdet mellem Kulturministeriet og Justitsministeriet ville være afsluttet inden for kort tid, og det er jo glimrende.
Så er der, som det også allerede har været nævnt, bl.a. af hr. Karsten Lauritzen, nogle problemer ved det her konkrete forslag.
Man kunne sige, at hvis vi vedtog forslaget, som det ligger nu og dermed gjorde det muligt at dømme et selskab, så det ikke kunne drive en bestemt form for virksomhed, kunne det så ikke relativt let løses ved straks efter dommen bare at lave et nyt selskab.
Det er det, der tidligere i debatten blev betegnet som en noget tvivlsom effekt med henvisning til Straffelovrådet.
Det skal selvfølgelig også tænkes ind, når man laver en løsning på det her problem.
Bundlinjen er, at Socialdemokraterne ikke kan støtte forslaget.
Vi ser i stedet for frem til de forslag, der kommer fra samarbejdet mellem Justitsministeriet og Kulturministeriet for at løse problemet.
Dermed er det også sagt klart, at vores grundlæggende holdning er, at man ikke lovligt skal kunne fortsætte med at drive radio- og tv-virksomhed, hvis man opfordrer til terrorisme.
Pernille Skipper (EL), 2012-02-24:
Og tak til ordføreren for talen.
Nu har ordføreren jo også selv tidligere udtalt sig i medierne om det her spørgsmål, altså om rettighedsfrakendelse, på baggrund af dommen over Roj TV.
Og så kunne jeg godt tænke mig at høre ordføreren
: Er der ikke andre ting, som ordføreren finder anledning til, at vi skal vurdere end lige præcis spørgsmålet om rettighedsfrakendelse, når vi ser på den her dom?
Er det ikke relevant at se på, om den terrorlovgivning, som tv-stationen er dømt efter, måske er blevet lige lovlig bred nok, når man kan lukke – eller i hvert fald dømme – en tv-station, fordi dækningen har været for ensidig?
Er det ikke essensen af informations- og pressefriheden, at vi som politikere ikke blander os i, hvordan man tilrettelægger sin nyhedsdækning?
Ole Hækkerup (S), 2012-02-24:
Hvis nu jeg skal starte med det, vi er enige om, så er jeg sådan set enig med fru Pernille Skipper i, at et demokratisk retssamfund som det danske altid skal finde en balance mellem på den ene side at sikre sig mod terror – det kan man jo bedst gøre, hvis man overvåger alt og alle minutiøst – og på den side at opretholde borgernes frihedsrettigheder.
Vi ved jo udmærket, at der er en balance, som man skal sørge for at ramme.
Og vi ved godt, at den balancegang i virkeligheden hele tiden er til diskussion.
Derfor synes jeg også, det er relevant altid at få kigget efter, om man går for langt i den ene eller den anden retning.
I forhold til det her konkrete beslutningsforslag synes jeg, det er rimeligt at sige, at spørgsmålet om, hvorvidt man skal fratage nogen en sendetilladelse med henvisning til terror, retligt set ikke burde høre hjemme i Radio- og tv-nævnet.
Og hvis man skal ind at lægge sådan et hensyn til grund, synes jeg derfor det er relevant, at det sker i et samarbejde mellem Justitsministeriet og Kulturministeriet.
Der kan komme en masse perspektiver ind her.
Vi har allerede været inde omkring noget af det, der kunne være problematisk i forbindelse med det her beslutningsforslag, og jeg kan levende forestille mig, at også Kulturministeriet vil have nogle pointer, som jeg i dag ikke er i stand til at forestille mig, om, hvordan man helst ser det her problem løst for at opretholde det, der er indeholdt i hele radio-tv-lovgivningen, som i øvrigt ligger i Kulturministeriets regi.
Og derfor er min banale pointe i den her diskussion bare, at vi er bedre tjent med at afvente ministeriernes arbejde.
Pernille Skipper (EL), 2012-02-24:
Ordføreren svarer ikke helt på mit spørgsmål om, om der kunne være grund til at se på andre dele af vores lovgivning i anledning af den her dom.
Derfor vil jeg jo gerne høre ordføreren igen, om ordføreren ikke mener, at der måske er andre dele af vores lovgivning, som vi burde se efter i sømmene, bl.a. med henblik på at finde netop den her balance mellem sikkerhed og retssikkerhed, som ordføreren omtaler.
Kunne det ikke være relevant at se på, om vi er gået lidt for langt, og at vi måske ikke tager hensyn nok til ytringsfriheden i vores terrorlovgivning?
Derudover vil jeg gerne høre ordføreren om en anden ting.
Ordføreren siger, at det ikke hører hjemme i Radio- og tv-nævnet at beslutte, om en tv-station skal bevare sin sendetilladelse eller ej.
Nu er det jo sådan, at domstolene i lige præcis den her dom, som er anledning til debatten i dag, har taget stilling til 0,03 pct. af den samlede sendeflade, som tv-stationen Roj TV har sendt i den omhandlede periode, og Radio- og tv-nævnet har i de talrige afgørelser, de har truffet før, taget stilling til et meget bredere grundlag.
Mener ordføreren ikke, at hvis man fratager Radio- og tv-nævnet den her kompetence og lægger det over i domstolene generelt – eller et andet sted generelt – så indsnævrer man simpelt hen bredden og dermed også kvaliteten af de afgørelser, der bliver truffet?