runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2014-11-18:
Jeg har nogle gange svært ved at afkode Liberal Alliance og især Joachim B. Olsen, i forhold til hvad det er, man mener, men det får ordføreren jo lejlighed til at fortælle lidt senere.
Det, der har været tidligere, er, at der har været en regel om, at man ikke kunne fortsætte, efter at man var blevet 70 år.
Det er det, jeg siger at der ikke behøver at være mere, og derfor har jeg fuld tillid til, at arbejdsmarkedets parter kan løse det her.
Det gør de på nogle fagspecifikke områder; der aftaler de, at der er en bestemt afgangsalder, og det hænger som regel sammen med pension eller noget andet.
Det har der også været muligheder for at gøre og vil der også være muligheder for at gøre fremover.
Så det her giver en større fleksibilitet for alle parter.
Der er virksomheder, der kan beholde deres medarbejdere, selv om de er blevet 70 år.
Det synes jeg er fint, hvis det er sådan, at det er det, den ansatte ønsker.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-11-18:
Man kan jo forestille sig mange punkter, hvor arbejdsgivere og lønmodtagere ikke er enige, og hvor en af parterne så godt kunne ønske sig, at det var politikerne, der gik ind og bestemte, hvad der skulle stå i de aftaler.
Men normalt siger vi jo i Danmark, at sådan fungerer det ikke, at det er noget, arbejdsmarkedets parter må diskutere og nå til enighed om.
Her vælger man altså så – ikke at deregulere, det er jo noget sludder – at gå ind og lave et forbud mod, at arbejdsmarkedets parter laver aftaler på det her område; det har jo ikke noget med deregulering at gøre.
Men jeg vil da gerne spørge hr. Bjarne Laustsen: Er hr. Bjarne Laustsen ikke af den opfattelse, at på det danske arbejdsmarked er det sådan, at lønmodtagere og arbejdsgivere forhandler, laver overenskomster, laver aftaler, og at det ikke er noget, politikerne skal blande sig i, uanset at vi så en gang imellem kan have ønsker til de aftaler, de så laver?
Bjarne Laustsen (S), 2014-11-18:
Jeg taler gerne på vegne af lønmodtagerne og også gerne på vegne af arbejdsgiverne, og jeg kan jo se her i høringssvarene, at lønmodtagerorganisationerne er overvældende positive.
Jeg har da også noteret mig, at der er et par enkelte arbejdsgiverforeninger, der måske ikke helt har forstået, hvad det drejer sig om.
De taler altid om, at vi skal deregulere i stedet for at regulere – og det er det, jeg siger at vi gør her.
Vi behøver ikke at have den grænse; det kan de jo selv finde ud af.
Derfor siger jeg bare, at som regel er det sådan, at arbejdsgiverne siger, at det er kvalifikationerne, der bestemmer, om man skal være ansat på en virksomhed eller ej.
Dernæst kræver det selvfølgelig, at den enkelte har lyst til det og kan holde til det arbejde, som man nu har, hvis man fortsætter, efter at man er blevet 70 år.
Så det er der helt styr på.
Hvis det skulle være sådan, at der er nogle arbejdsgivere, der har antydet, at de vil fyre folk, inden de bliver 70 år, så har vi til gode at se, at det bliver sådan, for det har vi jo regler til at håndtere, netop i forskelsbehandlingsloven.
Det vil være meget uhensigtsmæssigt, hvis der er nogle, der finder på at gøre det.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-11-18:
Det, som vi forbyder her, er jo, at arbejdsmarkedets parter laver nogle aftaler om pligtmæssig fratrædelse, når man er 70 år.
Måske har jeg misforstået det her, men det er vel sådan, at de aftaler kunne de jo bare lave om.
Altså, hr. Bjarne Laustsen siger, at det giver arbejdsgiverne større fleksibilitet osv., men jeg læser så i høringssvarene, at arbejdsgiverne overhovedet ikke er begejstrede for det her.
Men er det ikke korrekt, at hvis det var sådan, at arbejdsmarkedets parter – jeg mener, at Socialdemokratiet ofte argumenterer for, at de aftaler, de laver, skal politikerne ikke blande sig i – ønskede at lave det her om, kunne de bare lave det om, at så kunne de bare lave nogle nye aftaler?
Bjarne Laustsen (S), 2014-11-18:
Tak hr. formand.
Når man selv har kvalificeret sig igennem et langt liv til at tale om det her spørgsmål, er det jo godt, at der også er andre til stede i salen, der når det samme, måske endda lidt mere, og man kan også tidligt nok komme op og sidde i logen oppe hos Forhenværende Folketingsmedlemmers Forening.
Men i Socialdemokratiet synes vi jo, at det er rigtig, rigtig godt, at folk selv får lov at bestemme, hvornår de vil forlade arbejdsmarkedet.
De senere års debatter omkring det her har jo ført det her forslag frem til, at man nu synes, at det er rigtig godt, at folk selv får lov at bestemme.
Der er vel også sket det ude på arbejdsmarkedet, at nogle har et hårdt fysisk arbejde, der gør, at de gerne vil have lov at forlade arbejdsmarkedet lidt før, og så er der til gengæld nogle, der har knap så hårdt og fysisk arbejde, og som synes, at de gerne vil have lov at fortsætte med at være på arbejdsmarkedet.
Det er sådan set det forslag, som ministeren nu fremsætter her, som vi i Socialdemokratiet støtter til fulde, nemlig at man selv kan få lov at bestemme.
Vi synes ikke, at der er grund til at have nogle regler i nogle overenskomster eller nogle aftaler, der siger, at folk pr. automatik skal fragå, når de er 70.
De skal være hjertelig velkommen til at blive der.
Normalt hører vi jo også arbejdsgivere sige, at det udelukkende er folks kvalifikationer, der er afgørende, og det må også være deres lyst og interesse.
Vi har desværre bare igennem nogle år set, at det overvejende, når der har været fyringsrunder, er seniorer, der er blevet afskediget.
Det er vi rigtig kede af, fordi det ofte viser sig, at når seniorer er blevet afskediget, står de i en situation, hvor de måske har haft svært ved at finde et arbejde, så derfor skal der også findes løsninger på det.
Men med det her gør vi det, at folk får en større valgmulighed, arbejdsgiveren får en større fleksibilitet, og det synes vi er rigtig fint.
Det behøver vi ikke at lave regler om herinde i Folketinget.
Der vil selvfølgelig stadig væk være mulighed for at kunne lave fagspecifikke områder for politi, forsvar osv. – det hænger sammen med deres pension – men en generel grænse synes vi er på tide bliver afskaffet.
Derfor synes vi, at forslaget her skal nyde fremme, og det skulle glæde mig, hvis det var sådan, at Folketinget i det hele taget kunne enes fuldt og helt om det.
Men det må vi jo se, når vi har hørt de andre ordførertaler.
Tak for ordet.
Hans Andersen (V), 2014-11-18:
Tak for det.
Det her lovforslag handler netop om de barrierer, der forhindrer visse lønmodtagergrupper i at deltage på arbejdsmarkedet, når de er fyldt 70 år.
En sådan barriere findes i forskelsbehandlingsloven, og det overordnede formål med det her lovforslag er at ophæve 70-årsgrænsen i forskelsbehandlingslovens § 5 a, stk. 4, der gør det muligt at indgå individuelle aftaler og kollektive overenskomster om, at et ansættelsesforhold kan ophøre, når lønmodtageren fylder 70 år.
I Venstre ser vi positivt på ophævelsen af 70-årsgrænsen, altså på det, at vi hermed fjerner muligheden for automatisk at skrive fyresedler ud til 70-årige i forbindelse med aftaler i overenskomster eller individuelle aftaler.
Vi kan kun glæde os over, at der endelig sker noget.
I 2014 skal vi ikke have regler, der afskærer mennesker fra arbejdsmarkedet eller tvinger dem til at gå på pension, blot fordi de har nået en bestemt alder.
Så må jeg sige, at ældre selvfølgelig skal være meget velkomne på arbejdsmarkedet, men de må jo heller ikke udgøre en sikkerhedsrisiko; men det gør man jo ikke nødvendigvis, bare fordi man er fyldt 70.
Så at sætte en alder på, hvornår man ikke længere er i stand til at udføre sit arbejde,
er på sin vis diskriminerende.
Vi bør i stedet sætte vores lid til, at det kan arbejdstager og arbejdsgiver finde ud af, og overlade beslutningen til dem.
Det er trods alt dem, der kender hinanden bedst.
Så på den baggrund skal jeg anbefale, at Venstre stemmer for det her lovforslag.
Henrik Dam Kristensen (S), 2014-11-18:
Jeg ved godt, at det der med tro er noget, man klarer andre steder, i kirken om søndagen kl. 10.
Men jeg vil nu gerne sige meget præcist, at jeg tror på det at tage den enkelte arbejdsløse alvorligt, komme tættere på den enkelte arbejdsløse.
Og jeg vil sige til hr. Eigil Andersen, at det var en forkert udlægning, at det er jobcentrene.
Det er jobcentrene i samarbejde med a-kasserne, men bestemt også i samarbejde med den enkelte arbejdsløse.
Og det sidste er sådan set vigtigt, for det, vi alle sammen har startet med at sige, når vi har præsenteret den her reform, er, at det skal være en individuel indsats.
Derfor er det den arbejdsløse, som skal være i centrum her.
Nu må vi se, hvad der kommer ud af det, men jeg føler mig sådan set overbevist om, at folk vil tage det her alvorligt både i a-kasserne og jobcentrene, og det vil den enkelte arbejdsløse.
Og så tror jeg, man her får skabt nogle redskaber, som gør, at man kommer tættere på det ordinære arbejdsmarked.
Og det er jo det, det hele handler om.
Eigil Andersen (SF), 2014-11-18:
Nu er det så jobcentrene, og det vil altså sige kommunerne, der skal gennemføre de her samtaler, og de siger, at hvis samtalerne har et anerkendende og fremadrettet perspektiv, er de gode.
Men de vurderer i Kommunernes Landsforening, at mange af de her samtaler vil være overflødige, fordi den enkelte selv i mange tilfælde kan finde et job.
Derfor er vi fremme ved de her 400.000 ekstra samtaler og efter mine begreber et meget stort misbrug af offentlige midler på ingenting.
Henrik Dam Kristensen (S), 2014-11-18:
Jeg har to kommentarer til det.
For det første er jeg meget glad ved, at det nu bliver præciseret, at det er en væsentlig opgave at formidle job.
Det er jeg på vegne af de arbejdsløse, men det er jeg bestemt også over for de virksomheder, som har brug for velkvalificeret arbejdskraft.
Så må hr. Eigil Andersen altså meget undskylde, men jeg accepterer ikke den terminologi og vil ikke gå ind og bruge samme terminologi og kalde det et samtalecirkus, for det er det efter min bedste overbevisning ikke.
Hr. Eigil Andersen siger jo selv: Hvorfor skal man igennem så mange samtaler i løbet af det første halve år, når man har god udsigt til at finde et job?
Derfor tror jeg, det er helt afgørende, at vi kommer det spadestik dybere ned i det, og at vi kommer tættere på den enkelte arbejdsløse i samarbejde med den enkelte arbejdsløse, i samarbejde med a-kassen og i samarbejde med jobcenteret.
Jeg synes, det giver god mening.
Jeg synes, det er klogt, at vi gør det her.
Og det skal netop ikke være samtale for samtalens skyld; det skal være samtaler, som bringer den arbejdsløse videre og tættere på uddannelse eller arbejdsmarkedet.
Eigil Andersen (SF), 2014-11-18:
Der er situationer i den politiske debat, hvor man, fordi det, man oplever, simpelt hen er for absurd, kniber sig selv i armen og siger: Drømmer jeg, eller er jeg vågen?
Her tænker jeg på det, som ministeren henviste til med hensyn til formidling af ordinært arbejde.
Beskæftigelsesministeren sagde, at det ikke var så højt en prioriteret opgave, i hvert fald ikke alle steder.
Nej, det har ministeren så evig ret i, for det var den tidligere beskæftigelsesminister hr. Claus Hjort Frederiksen, som afskaffede jobcentrenes pligt til at formidle ordinært arbejde – absurd!
Så kommer vi til spørgsmålet om samtalecirkusset.
Hvorfor i alverden skal en arbejdsløs, som har god udsigt til at finde sig et job i løbet af ½ år, slæbes gennem seks samtaler i jobcenteret og tre i a-kassen, ni i alt?
Annette Lind (S), 2014-11-18:
Jeg skal gøre det lige så kort som den tidligere ordfører.
Lovforslaget i dag handler nemlig om at gøre hverdagen lidt lettere, og når forældre skal søge om fripladstilskud, er det jo slet ikke så dumt.
Det er jo snarere sund fornuft, at vi laver reglerne om, så der ikke længere skal være de samme administrative udfordringer forbundet med at søge friplads, fordi man så ikke skal have det her bøvl med at finde og medsende dokumentation for ens indkomst, når det i de fleste tilfælde handler om oplysninger, som allerede er tilgængelige i SKATs registre.
På den måde kan vi også i større grad undgå forkerte skøn som udgangspunkt for størstedelen af tildelingerne af fripladstilskud.
Samtidig giver forslaget mulighed for mere automatisering, digitalisering på myndighedssiden, hvilket også er fornuftigt og kan frigive hænder til andre opgaver.
Og selv om det lidt mere handler om den administrative del af fripladstilskuddet i dag, vil jeg også gerne lige nævne, hvor vigtigt det er, at vi har et fripladstilskud, som sikrer mange børn en bedre start på livet, fordi det så ikke er økonomien for forældrene, det handler om, og som afgør, om børn og unge kan komme i dagtilbud, fritidshjem, klubtilbud eller SFO.
Og som tidligere folkeskolelærer har jeg set stor succes med fripladsordningen i praksis.
Vi Socialdemokrater synes, det er fornuftigt at modernisere reglerne, sådan som vi nu har sagt, og vi støtter derfor også lovforslaget.
Og jeg skal sige fra ministerens parti, Det Radikale Venstre, at de også støtter lovforslaget.
Troels Ravn (S), 2014-11-18:
Vi er jo fuldstændig enige om, at det er vigtigt for os at bevare fortidsminderne.
Det er vigtigt for vores kultur, for vores historie og for vores identitet, og det gælder bestemt også runestenene.
Kulturstyrelsen er opmærksom på særlige problematikker ved bevaring af runesten, og man rådfører sig derfor bl.a. med stenkonservatorer med international erfaring.
Jeg har tillid til styrelsens arbejde og vurdering af, hvordan en styrket indsats skal gennemføres.
Og det er jo sat i proces, så derfor mener jeg, at vi har udvist rettidig omhu i forhold til den her sag, og at beslutningsforslaget hermed er unødvendigt, omend sympatisk.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-11-18:
Tak for det.
Nu er det jo sådan, at runesten er verdensarv, og derfor giver det vel god mening, at man omprioriterer nogle af de midler, som vi bruger på international kulturudveksling, til vores runesten, så turister, også fra lande uden for Danmark, fremover kan komme og se dem.
Så nævner ordføreren, at der er afsat 1,3 mio. kr., og det er jo rigtigt.
Det er jo ikke bare til runestenene.
Så mener ordføreren ikke, det er på høje tid, at der er nogle, der gør noget ved det?
Troels Ravn (S), 2014-11-18:
Jeg skal gøre opmærksom på, at jeg også taler på vegne af De Radikale.
Det gælder bestemt også runestenene.
Konkrete historiske genstande er vigtige for vores fælles danske identitet og kultur.
Dansk Folkepartis forslag er derfor problematisk af flere årsager.
For det første skal pengene tages fra den internationale kulturudveksling.
Vi har en stolt og en stærk kultur, som vi skal bruge aktivt til at markedsføre Danmark ude i verden.
Prøv at overveje, hvad det betyder for Danmark, at hele verden kender H.C. Andersens eventyr, dogmefilmene, dansk design osv.
Samtidig skal vi forny og udvikle den danske kultur i samspil med andre kulturer.
Det er selve formålet med kulturudveksling, at den giver mulighed for, at eksempelvis danske kunstnere kan komme til udlandet og fremme dansk kultur og markedsføre Danmark som land.
Vi må ikke barrikadere os bag vore egne grænser og være bange for at komme ud.
Det er først i mødet med andre, at vi kan blive bevidst om, hvad der er særligt dansk.
Det er derfor en rigtig dårlig idé at skære ned på denne indsats.
For det andet er jeg en smule overrasket over Dansk Folkepartis timing af forslaget, for Kulturstyrelsen har nemlig allerede afsat penge til at bevare de danske runesten.
Vi har hvert år afsat 1.360.000 kr. på finansloven til at bevare runesten og andre fortidsminder, og i 2014 er de midler blevet suppleret med en ekstrabevilling til en indsats for de mest truede runesten.
Det er en vigtig indsats, og den bakker vi selvfølgelig fuldstændig op om.
En rådgivende stenkonservator har vurderet, at de foreslåede 6,7 mio. kr. er meget højt sat til at udføre opgaven.
Eksperten vurderer, at indsatsen kan løftes for bare 2,5 mio. kr., og de penge er derfor afsat i Kulturstyrelsen.
Socialdemokraterne har tillid til Kulturstyrelsen og til, at der allerede er taget hånd om runestenene, og om end det her beslutningsforslag er sympatisk, så mener jeg derfor, at det også er unødvendigt.
Det ville gå ud over den danske kulturudveksling, som er så vigtig for Danmark, og det er en helt forkert vej at gå i dansk kulturpolitik.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2014-11-18:
Jeg er helt med på, at hvis man finkæmmer Kulturministeriets budget, kan der jo sagtens findes 6,7 mio. kr. over de næste 6 år.
Det vil jeg bestemt indrømme.
Men jeg er bare nødt til at forholde mig til det, der står i selve beslutningsforslaget, og det er altså noget helt andet end det, forslagsstilleren nu nævner.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-11-18:
Men der foreligger åbenbart en misforståelse.
Det er de penge, som vi vil bruge en lille del af til at styrke bevarelsen af vore runesten.
Og nu taler jeg ikke om den konto, som hedder specifik international kulturudveksling, men det er de kulturmidler, der bruges til international kulturudveksling generelt, som vi vil omprioritere.
Tak til ordføreren.
Jeg har selv set den, og det er dejligt, at ordføreren har været ude og se den.
Tak for det.
Så siger ordføreren, at der ikke er midler fra de internationale kulturmidler.
Det er jo ikke rigtigt.
Altså, en opgørelse fra 2008 viste jo, at man alene på Kulturministeriets område brugte 188 mio. kr. om året, og alt i alt bruger man 280 mio. kr. om året på kulturudveksling.
Det er Lars Liebst-rapporten, kunststøtterapporten, der viser det, så det er ikke noget, jeg finder på.
Når jeg så har oplyst om dette, mener Venstre så virkelig ikke, at vi kan omprioritere en lille smule af de midler til at bevare vores runesten?
Flemming Damgaard Larsen (V), 2014-11-18:
Dette beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti har til formål at styrke indsatsen for at bevare de danske runesten.
Venstre hilser det meget velkommen, at der rettes fokus på at sikre kulturarven.
Det er vigtigt for et stærkt samfund, at dets borgere kender deres historie og kender samt forstår samfundets kultur, der bygger på generationers udvikling.
Derfor skal vi gøre rigtig meget for at sikre kulturarven i bred forstand, både for at sikre den folkelige tilgang til kulturarven, men også for at sikre den forskningsmæssige side.
Forskningen i kulturarven har rigtig stor betydning for at aflæse fortidens generationers tanker og virke.
I takt med forskningens udvikling, også teknologisk, kan nye sider til stadighed afdækkes.
Så det er et godt argument for kulturarvens bevarelse, at der ikke sker forringelser.
Dette gælder naturligvis også de næsten 200 runesten, vi har i Danmark.
Mange af runestenene, nemlig omkring 100, er sikret mod vejrliget, efter at de er kommet indendøre.
Men 66 står udendørs i landskabet eller ved kirker, ligesom omkring 20 er indmuret i kirkers ydervægge, og endelig er der 5, der benyttes som gravsten.
Fra undersøgelser i 1999 af den daværende Skov- og Naturstyrelse, der efter loven havde ansvaret for bl.a. runestenene, ved vi, at 16 runesten var akut truede, og anbefalingen var at overdække dem eller flytte dem indendøre, og yderligere 40 blev anbefalet til konservering.
Men kun 3 sten er der blevet taget hånd om, bl.a. de to Jellingsten på Jelling Kirkegård, der er blevet overdækket.
Jeg har et personligt forhold til den lille Jellingsten.
I 1679, da Jelling Kirke brændte, var min forfader Laurits Andersen Gonsager præst og provst ved Jelling Kirke og anvendte da de følgende 3 år den lille Jellingsten som alter ved de udendørs gudstjenester, som han var nødt til at holde på kirkegården, indtil Jelling Kirke blev genopbygget.
Sådanne alternative anvendelser har andre runesten sikkert også været udsat for.
Forrige søndag var jeg i Glavendruplunden på Nordfyn for at se runestenen Glavendrupstenen, som jeg har gjort det så ofte før.
Det er en helt fantastisk oplevelse.
Glavendrupstenen har Danmarks længste runeindskrift, og derfor er der al mulig grund til at gøre noget for at bevare og sikre runestenen, så også fremtidige generationer kan få den samme oplevelse.
Og som før sagt: Forskningen kan fortsætte, i takt med at nye forskningsmetoder og nye forskningsteknologier vinder frem.
Forslagsstillerne foreslår, at der skal ansættes en stenkonservator på fuld tid samt afholdes udgifter til honorarer, materialer, kørsel m.v. på i alt 6,7 mio. kr. over en 6-årig periode.
Venstre kan ikke tilslutte sig finansieringen, der ligger i forslaget.
På kontoen International kulturudveksling, § 21.21.46.20, er der slet ikke ledige midler til rådighed i forhold til de 6,7 mio. kr., som forslagsstillerne anslår udgiften vil være over de næste 6 år.
På den baggrund samt på grund af ministerens igangsatte arbejde kan Venstre ikke støtte forslaget.
Marianne Jelved (RV), 2014-11-18:
Ja, helt bestemt.
Og jeg vil godt anerkende interessen fra Dansk Folkepartis side i de her spørgsmål.
Derfor er svaret selvfølgelig ja.
Det, jeg bare samtidig gerne vil gøre opmærksom på, er, at vi i alt i Danmark har 33.000 bevaringsværdige fortidsminder, som vi skal holde vedlige og, jeg var lige ved at sige, servicere, altså passe på.
Derfor er det jo klart, at der ligger en handleplan for den type opgaver, og så går man jo efter at prioritere ud fra den bedste faglige vurdering af, hvad der er mest nødvendigt, når man tager fat i sådan et forløb.
Men vi er parat til at svare på helt relevante spørgsmål i den her sammenhæng, herunder også, hvordan man fagligt gør det.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-11-18:
Det lyder alt sammen meget godt.
Spørgsmålet er så, om de 2,5 mio. kr. er nok, men det finder vi jo så ud af hen ad vejen.
Det, jeg egentlig godt kunne tænke mig at vide, er, om ministeren ville fortælle lidt mere om de metoder, man så skal bruge til at konservere de her sten, hvis vi nu stiller et skriftligt spørgsmål.
Jeg er godt klar over, at ministeren ikke er stenkonservator, så det kan hun jo ikke stå og svare på fra en talerstol herinde i salen, men kunne vi få svar på det, hvis vi får stillet et skriftligt spørgsmål om det?
Flemming Damgaard Larsen (V), 2014-11-18:
Jeg er nødt til at forholde mig til, hvad der står i forslaget, og i forslaget står der helt konkret, at det er på § 21 i finansloven – altså Kulturministeriets paragrafområde – og så står der, at det er til international kulturudveksling.
Og på den konto – det er den, jeg læste op fra før, og det er den, der hedder 21.21.46.20 – er der slet ikke midler til det, der er foreslået her.
Det er også, fordi ministeren har tilkendegivet, at der er igangsat et arbejde, og det må vi så se hvor langt rækker.
Marianne Jelved (RV), 2014-11-18:
Det er 2,5 mio. kr. i første omgang, så må vi se, hvor langt de rækker.
Men det er klart, at der jo er en forpligtelse hos Kulturstyrelsen til at varetage arbejdet med kulturarven og sikre den og de bevaringsværdige områder, herunder runesten.
Det gøres i samarbejde med stenkonservatorer og anden faglig ekspertise.
Så vidt jeg er orienteret, er det stenkonservatorer, der har med den her sag at gøre.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-11-18:
Rettidig omhu ville jeg nu ikke lige sige, for problemerne har været kendt siden 1999.
Det vil sige, at det er 15 år siden, at man første gang registrerede alle de forskellige runesten, der var ved at forvitre.
Nu sker der så endelig noget efter 15 år.
Jeg ved godt, at ordføreren ikke har været i Folketinget i al den tid, og det har jeg heller ikke, men rettidig omhu kan man da ikke kalde det.
Troels Ravn (S), 2014-11-18:
Jeg mener, det er dækkende for den proces, vi nu har sat i gang, altså at vi hvert år afsætter 1.360.000 kr. på finansloven til at bevare runesten og – ganske rigtigt – andre fortidsminder, og at vi i 2014 supplerer de midler med en ekstrabevilling på 2,5 mio. kr. Og det betragter jeg som rettidig omhu.