Karsten Lauritzen (V), 2015-04-09:
Jeg vil godt takke for debatten, som vi har haft her i dag.
Det er vigtigt – det mener vi i hvert fald i de borgerlige partier – at diskutere, hvad vi gør ved det desværre voksende problem, at udlændinge fylder mere og mere i kriminalitetsstatistikkerne og som konsekvens deraf fylder mere og mere i fængslerne.
De seneste tal, vi har – pr. 1. december 2014 – viser, at nær ved hver tredje, altså omkring 30 pct., som sidder og afsoner i de danske fængsler, er udlænding, dvs. ikkedansk statsborger.
Og det er altså et tal, der er stigende.
Hvis man kigger på antallet af personer fra Østeuropa eller andre EU-borgere, der sidder i danske fængsler, er det et rekordhøjt antal.
Det ønsker vi i den borgerlige blok at gøre noget ved.
Og jeg skal da være den første til at beklage det og sige, at vi kunne have gjort det meget bedre i forhold til at sende kriminelle udlændinge til afsoning, da vi havde regeringsmagten.
Grunden til, at vi ikke gjorde noget ved det, var, at da havde vi ikke de EU-regler, vi har i dag, og det er jo svært at bruge noget, man ikke har.
Men selvfølgelig kunne vi så have gjort mere.
Jeg er dog tilsvarende skuffet over, at den nuværende regering tilsyneladende ikke ønsker at gøre mere.
Man siger, at man gerne vil gøre mere, men når det kommer til handling, sker der ikke mere.
Man har indgået en aftale om kriminalforsorgen, og dengang den blev indgået, sagde man: Det her er en succes, det fører til, at rigtig mange kommer til at afsone i hjemlandet.
Og vi så da også en lille stigning i 2013, men så igen et fald i 2014.
Og det er altså et faktum, at ud af de små 300 indsatte fra andre EU-lande, der sidder i danske fængsler, blev der sidste år hjemsendt 31.
Det er ikke noget at være stolt af.
Der er et kæmpe rum for forbedring.
Derfor har vi i den borgerlige blok fremsat det her beslutningsforslag, som indeholder en lang række elementer, der drejer sig om, at man skal forbedre EU-reglerne, men også indgå bilaterale aftaler med en række af de lande, som vi har rigtig, rigtig mange afsonere fra.
Alene fra Rumænien sidder der i øjeblikket 42 og afsoner i danske fængsler – det viser de seneste tal, vi har – som burde sidde og afsone i rumænske fængsler.
Jeg vil sige, at jeg synes, det er ærgerligt, at justitsministeren vælger at sige, at det her kan vi ikke presse på for i EU-systemet, for så risikerer vi, at rammeaftalen bliver lavet om, sådan at vi bliver ramt af det danske forbehold.
Og jeg synes også, det er ganske dobbeltmoralsk af justitsministeren, al den stund justitsministeren siger, når det handler om PNR-registeret, altså registeret over flypassagerer, som jo er præcis det samme, hvor Danmark også bliver ramt af vores forbehold, at der skal vi forhandle, der skal vi føre os frem; det er meget vigtigt, og det skal vi endda bruge som et argument for at få afskaffet vores retsforbehold.
Så synes jeg jo, vil jeg sige til justitsministeren, at det vil være nærliggende at gøre det samme i forhold til det med at afsone i hjemlandet, altså presse på for at få forbedret reglerne, så de rent faktisk kommer til at virke, og bruge det som et argument for at afskaffe vores retsforbehold.
Jeg tror, at ministerens og ministeriets modstand mod at gøre det her, jo i virkeligheden dækker over, at man ikke prioriterer det her område højt nok; man synes, det her register over flypassagerer er meget vigtigt, men man synes tilsyneladende, at det her område med afsoning i hjemlandet er mindre vigtigt.
Og jeg må sige, at i den borgerlige blok – i hvert fald i Venstre – deler vi ikke den prioritering.
Jeg synes også, det er ganske uheldigt, at vi ikke har set nogen nye initiativer fra regeringens side i forhold til at sikre en effektiv afsoning i hjemlandet.
Man har indgået den her aftale om kriminalforsorgen, hvor man har fastsat en lang række processuelle mål for, hvordan man får udlændinge til at afsone i hjemlandet, men man har ikke sat noget effektmål, og det var grunden til, at Venstre ikke gik med i aftalen.
Venstre ønskede, at vi skulle have en regel om, at x antal af de udlændinge, der sidder i danske fængsler, og som det er muligt at sende hjem, skal sendes hjem.
Det ønskede man ikke at imødekomme i de forhandlinger.
Man fik i stedet for et processuelt mål, og det processuelle mål må vi sige ikke har været nogen voldsomt stor succes, al den stund der kun var 31 sidste år, der blev sendt hjem, ud af ca. 1.100 – den lille tredjedel af udlændinge, som sidder i danske fængsler og fylder op.
Hvorfor er det her med afsoning i hjemlandet
så centralt?
Det handler jo om, at det er et voksende problem med udlændinge, der ikke afsoner i hjemlandet, men i danske fængsler, og vi ser, at det er der, kriminalitetsudfordringen er.
Og jeg vil bare nævne to historier om udenlandske kriminelle, som har ladet sig interviewe og fortæller om, hvordan det er at sidde i et dansk fængsel.
Den ene er en rumænsk indsat, der hedder Jackie, og som lod sig interviewe til Berlingske for nogle år siden.
Han sad i Vestre Fængsel i København, og nu er han færdig med at afsone.
Der står: Men den rumænske fange i cellen på østfløjen foretrækker nu alligevel det danske fængsel.
Og så siger han: Lad mig være helt ærlig.
Det her er hundrede gange bedre end et rumænsk fængsel, siger Jackie.
Der står videre: Indtil videre har han ifølge eget udsagn siddet fængslet i Spanien, Bulgarien, Tyskland og Rumænien.
Det er tredje gang, han er bag tremmer i Danmark, og denne gang for overtrædelse af et indrejseforbud.
I Vestre venter han på sin udvisningsdom og en enkeltbillet til Rumænien.
Og så siger han, og nu citerer jeg igen: Men jeg kommer igen, det kan du være sikker på.
Og hvorfor kommer Jackie igen?
Derfor kommer han tilbage.
Har regeringen gjort noget for at lave det om?
Det korte svar er: Nej.
Vi kan tage et andet eksempel.
Det er også en rumæner, der er idømt 3 års fængsel, og som har et permanent indrejseforbud i Danmark for at have begået 24 – 24 – indbrud i danske hjem.
Det bekymrer ikke den her rumæner, der lader sig interviewe til metroXpress.
Han siger som et opråb til andre kriminelle i Rumænien: Tag til Danmark, vil jeg sige til dem.
Tag derhen og lav kriminalitet.
Det er let og dejligt.
Det er let og dejligt!
Og det er altså en person, der sidder og afsoner.
Og indtil vi får lavet regler, der gør, at de her personer kommer til at afsone i deres hjemlandes fængsler, indtil vi får lavet regler, der gør, at de bliver behørigt straffet for deres forbrydelser, så kommer de jo igen, og så vil vi se, at det er en voksende kriminalitetsudfordring i det danske samfund.
Og i Venstre – og jeg tror, jeg taler for de øvrige borgerlige partier – vil vi ikke finde os i det.
Vi køber ikke, at det skulle være nogen succes, at man har sendt 31 ud af potentielt små 300 EU-borgere hjem.
Det er ikke nogen succes.
Der er et betydeligt rum for forbedring.
Og der skal vi da presse på, både i EU-sporet, såvel som i bilaterale aftaler.
Er det muligt at presse på i EU-sporet?
Selvfølgelig er det det.
Hvor der er vilje, er der vej.
Er det muligt at presse på i det bilaterale spor?
Selvfølgelig er det det.
Norge, som jo ikke er et EU-medlemsland, har lavet en bilateral aftale med et baltisk land, hvor man hjælper med at opbygge fængselsforsorgen – et ungdomsfængsel tror jeg sågar det er – og har fået en effektiv mulighed for hjemsendelse af personer fra Norge til det pågældende baltiske land.
Jeg tror, det er Letland.
Der skal vi da i Danmark gøre det samme, men det forudsætter jo, at dem, der har magten, også har viljen og ikke blot snakker om at gøre noget, men også gør noget.
Og jeg må sige, at den her regering i små 4 år har snakket om at gøre noget ved det her, men resultaterne taler for sig selv: Blot 31 ud af 1.100 udlændinge, der sidder i de danske fængsler, er sendt til afsoning i hjemlandet i 2014.
Der er et væsentligt potentiale for forbedring.
Det ønsker vi i den borgerlige blok, hvis vi skulle få flertallet, at gøre noget ved.
Det kan jeg love her fra Folketingets talerstol.
Det kan blive meget bedre, men det forudsætter, at man ikke blot snakker om det, men også har viljen til at handle.
Tak for debatten.