Johs. Poulsen (RV), 2009-03-10:
Jeg vil spørge miljøministeren, om han er enig med Danske Regioner, når de i deres høringssvar til lovforslaget her påpeger, at planlægning for sygehuse, som jo er deres kerneområde og kerneopgave, omfatter projekter med en tidshorisont på 15-20 år, hvilket kræver ekspropriation tidligt i processen.
Er miljøministeren ikke enig med Danske Regioner i, at det er deres opgave, at det har den tidshorisont, at det kræver ekspropriation tidligt i processen, og - som jeg også var inde på i min ordførertale at den eneste forskel, det her lovforslag altså gør, er, at det flytter ekspropriationsmuligheden fra at kunne ligge tidligt i en planlægningsproces til at ligge meget sent i en planlægningsproces?
Det Radikale Venstre er af den opfattelse, at den lovgivning, der med L 135 lægges op til her i dag, er symbollovgivning, og vi syntes egentlig, det var meget ærligt, da hr. Per Ørum Jørgensen for få minutter siden her fra Folketingets talerstol jo også sagde: Ja, der er et element af symbollovgivning i det her, og det er vi stolte af.
Det synes vi fra radikal side til gengæld ikke der er grund til at rose.
Symbollovgivning er og bliver symbollovgivning og ikke noget, der er rettet mod at forbedre en virkelighed.
Man må i den venlige udgave vel også sige, at der efter vores opfattelse bestemt er tale om overflødig lovgivning i denne sammenhæng.
Det er fastslået i grundloven, og det er slet ikke det, der er til diskussion.
Det, der er til diskussion i dag, er, hvorvidt vi har nogle hensigtsmæssige procedurer, når man med afsæt i almenvellet har brug for at anvende det instrument, der hedder ekspropriation.
Det, der lægges op til her, og som jeg forstår er hjerteblod for Venstre, er så, at man benytter sig af en ny procedure, som betyder, at man i stedet for at kunne anvende ekspropriation relativt tidligt i en proces nu i stedet kan anvende det meget sent i processen.
Der kan under alle omstændigheder eksproprieres for at realisere planer, hvor der er en almen begrundelse for at kunne gøre det, og det her handler som sagt kun om, hvorvidt en ekspropriation kan ligge tidligt i processen, eller om den kommer meget sent i processen.
Der vil jeg gerne sige, at for Det Radikale Venstre er det naturligvis hensigtsmæssigt, at man kan tilrettelægge et planlægningsarbejde, herunder byplanlægning, på en sådan måde, at det tager hensyn til en virkelighed og til, at man ved, at man kan realisere planer, og at det for den sags skyld jo også i høj grad tager hensyn til, hvad der er borgerens ønsker undervejs.
Nu har jeg siddet i en kommunalbestyrelse i 28 år og kender derfor udmærket godt de diskussioner, der er om den her type planlægning.
Det, der meget ofte sker, når en kommune laver langsigtet byplanlægning og udlægger områder i en kommuneplan til langsigtet byvækst eller f.eks. til erhvervsområder eller lignende, er, at de pågældende jordejere ønsker at aftale en eller anden form for handel med kommunerne.
Og hvis man ikke kan blive enige om en frivillig handel - det, hr. Jørn Dohrmann har været inde på i sine spørgsmål et par gange - så er der muligheden for, at man i stedet kan anvende ekspropriation eller ekspropriationslignende vilkår.
Jeg vil gerne oplyse til regeringsordførerne og til ministeren, at det faktisk er sådan, at det meget, meget ofte er borgeren, der efterspørger, at man er i stand til at anvende ekspropriationslignende vilkår i de her sager af den simple grund, at der er en skattefrihed, som betyder, at det er økonomisk attraktivt for den pågældende sælger.
Så det, vi taler om her, er altså, at man med lovforslaget på en overflødig måde nu vil gå ind i en proces, som man i realiteten blot gør tungere og mere bøvlet for den enkelte borger og også gør dyrere i den sidste ende.
Det er altså meget svært at forstå, hvorfor det skulle være hensigtsmæssigt at gøre det sådan, ikke mindst fordi den nugældende lovgivning beskytter borgeren i lige så høj grad, som den fremtidige lovgivning vil gøre.
Jeg synes, der er et mønster, når regeringen anvender begrebet serviceeftersyn.
Det serviceeftersyn endte som bekendt med, at vandsektoren helt gled ud af de kommunale hænder
det svarer lidt til, at hvis man kører på værksted med sin bil og beder om at få foretaget et serviceeftersyn, så ser man aldrig bilen igen.
Nu er man igen ude med begrebet serviceeftersyn.
Det, det betyder i denne sammenhæng, er, at man nu leverer en vare, som ingen har efterspurgt, som ingen beder om, som alle de, der arbejder med det i praksis, igen og igen siger de ikke har brug for, fordi den måde, de har indrettet sig på i dag, er mere hensigtsmæssig, hvilket også de neutrale iagttagere i form af kammeradvokaten, der har kortlagt området, har konkluderet.
De tegner alle sammen det billede af situationen og siger indirekte eller direkte, at den her lovgivning er overflødig, at der ikke er nogen grund til at indføre den, og alligevel står vi altså her og bruger kræfter på det.
Endnu en gang symbollovgivning.