runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2008-10-30:
Det lidt interessante i det her lovforslag, som SF's ordfører nævnte, nemlig at det på en og samme tid både skulle gøre det nemmere at få personer udleveret og at øge borgernes retssikkerhed i EU, blev jo på udmærket vis illustreret af den konservative ordfører og Det Radikale Venstres ordfører i de taler, de holdt.
Det eneste, der står tilbage, er en sådan lidt stilfærdig forundring over, at det er det samme beslutningsforslag, de taler om.
Det er Enhedslistens udgangspunkt, at vi ikke finder, at Danmark bør medvirke til at fuldbyrde udeblivelsesdomme fra udenlandske domstole, der går ud over de minimumskrav, der i forvejen bliver stillet i den danske retsplejelov, og som går videre end de retssikkerhedsgarantier, der allerede findes, så vi ser sådan set ikke nogen som helst grund til, at man skal gå ind i at lave nogle aftaler på det her område, som ændrer ved det.
Det, som vi synes er vigtigt at fastholde i den her sammenhæng, er altså en gensidig anerkendelse.
Og det betyder, at betingelsen for, at Danmark kan udlevere i forhold til afgørelser, der er truffet in absentia, er, at man lever op til de retsgarantier og de regler, der findes i Danmark, og ikke nogle nye regler, som man har fundet på i EU til lejligheden.
For hvis det ikke sker, er det vores klare opfattelse, at der er tale om en forringelse af de enkelte menneskers retsgarantier og retssikkerhed, og det er altså udgangspunktet for, at Enhedslisten ikke kan støtte det her forslag.
Pernille Frahm (SF), 2008-10-30:
Jeg synes, det er vigtigt, når vi behandler det her forslag, at vi finder en fornuftig balance.
Det er muligt, at den er fundet, men jeg håber alligevel, vi får en chance for at grave lidt i det, for der er en balance mellem den enkeltes retssikkerhed, når man afleverer sin arkivalier, og dermed også den enkeltes lyst til overhovedet at aflevere dem, og offentlighedens ret til at få adgang til informationer.
Jeg kan godt blive lidt bekymret over - når vi indfører nogle særlige regler for arkivalier, der kommer fra private arkiver, i forhold til arkivalier, der kommer direkte til de offentlige arkiver - at der er forskel i reglerne for de to typer arkivalier.
Det synes jeg i hvert fald lige vi skal have kigget på.
Ellers er udgangspunktet selvfølgelig for SF, at når Ombudsmanden kommer med en redegørelse og en rapport og en opfordring, så vil vi følge den.
Men det er med de bemærkninger, at jeg synes, det er vigtigt at fastholde en fornuftig balance mellem den enkeltes rettigheder og de fælles rettigheder, altså offentlighedens ret til overhovedet at få information.
Karina Lorentzen (SF), 2008-10-30:
Det her forslag har jo den lidt besynderlige dobbelthed i sig, at det både skal være en styrkelse af enkeltpersoners rettigheder, og så skal det også være en styrkelse af rettens rettigheder.
Det er jo i sig selv spændende, hvordan det kan lade sig gøre, men måske udelukker det ene ikke det andet. Vi kan konstatere, at meget kriminalitet i dag er grænseoverskridende, og det er også afgørende for SF, at der er et fornuftigt og et smidigt samarbejde mellem EU-landene for at bekæmpe netop grænseoverskridende kriminalitet.
Men det er også samtidig en ankerplads, at vi sørger for, at det her samarbejde sker under de almindelige retsgarantier og principper om retssikkerhed.
Det er jo indlysende, at de enkelte EU-landes retssystemer er meget forskelligt indrettet, og vi vil gerne sikre os imod, at borgere uforvarende kommer i klemme her.
For nogle af afgørelserne er forslaget meget fornuftigt, f.eks. hvad angår konfiskation og bødesager.
Her kan Danmark f.eks. ikke afslå en anmodning fra Tyskland, hvis den berørte person havde været informeret om muligheden for at være til stede under en retssag, eller hvis vedkommende ikke ønsker at anke en afgørelse.
Vi har andre betænkeligheder.
Sådan som det er i dag, kan Danmark jo afslå udlevering af en borger til f.eks. Rumænien på visse betingelser.
Vi ved jo også, at retssystemet er meget anderledes i Rumænien - mildest talt - og at der er korruption og magtmisbrug, er også en mulighed.
Nu kan Danmark efter det her forslag som udgangspunkt ikke stille nogen krav.
Nu skal Danmark bare udlevere.
SF's ærinde er slet ikke at beskytte kriminelle imod strafforfølgelse.
Vi er meget enige i, at der skal være mulighed for at strafforfølge dem, men med forslaget lægges der faktisk op til, at Danmark ikke længere kan sætte spørgsmålstegn ved en udlevering.
Nu skal det være i orden at udlevere, hvis bare borgeren får kendskab til afgørelsen på overdragelsestidspunktet og så i øvrigt har mulighed for at få sagen prøvet igen.
Jeg synes, det lyder noget søgt, for det forudsætter netop, at man skal finde sig i at blive udleveret, selv om man i princippet kan være uskyldig, og Justitsministeriet afviser heller ikke, at en nye prøvelse faktisk kan føre til en frifindelse.
Jeg synes, at stort set alle høringsparter er betænkelige ved den her nye regel, og så må jeg sige, at så er SF det altså også.
Jeg må i hvert fald sige, at jeg har brug for et grundigt udvalgsarbejde for at kunne afklare, hvordan det her påvirker retssikkerhed, og hvordan det forholder sig til dobbelt strafbarhed i øvrigt.
Kim Andersen (V), 2008-10-30:
Tak for det.
Som formanden lige har læst op, drejer det her beslutningsforslag fra justitsministeren sig om et udkast til en rammeafgørelse om styrkelse af personers proceduremæssige rettigheder og anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse i forbindelse med domme afsagt i straffesager, uden at den dømte selv har været til stede.
Det er sådan, at det udkast til rammeafgørelse har til formål at styrke de proceduremæssige rettigheder, som den enkelte person har, når den pågældende er genstand for en straffesag.
Samtidig er det hensigten at lette det retlige samarbejde i straffesager og forbedre den gensidige anerkendelse af retsafgørelser mellem medlemsstaterne.
Det er sådan, at Danmark her har et parlamentarisk forbehold for denne proces, og med dette beslutningsforslag lægges der op til, at vi ophæver dette forbehold og altså giver mulighed for, at der kan arbejdes videre med denne rammeafgørelse i Rådet i EU.
Det synes vi fra Venstres side er ganske fornuftigt, og vi kan fuldt ud støtte forslaget.
Morten Østergaard (RV), 2008-10-30:
Det Radikale Venstre kan også støtte det foreliggende forslag.
Det har været behandlet undervejs i Europaudvalget og i Retsudvalget, hvor vi også har støttet det.
Jeg synes bestemt, at der er grund til at lytte, som også andre ordførere har været inde på, og sikre, at retssikkerheden er i orden.
Men jeg synes bare, at det, som man må have som grundlag her, er det, som rammeafgørelsen lægger op til, nemlig at landene, hvis de ønsker at sikre, at deres udeblivelsesdomme kan blive anerkendt i andre lande, så skal leve op til nogle kriterier.
For hovedreglen er, at man kan afslå, medmindre der er sket underrettelse, eller at man har sendt en advokat i stedet for, eller at man ikke ønsker at anke sagen.
Det vil sige, at et land, som ønsker, at domme afsagt ved dets domstole - også dem, der er afsagt in absentia - anerkendes i andre EU-lande, altså skal overholde de her spilleregler.
Det betyder altså, at man, også de steder, hvor man måske var skeptisk, vil være nødt til at løfte sin standard til det her niveau for at få udnyttet den her rammeafgørelse.
På den måde kan man sige, at det bliver et skridt fremad, og det betyder selvfølgelig, at når vi styrker samarbejdet også på det her område, som andre også var inde på, så er det altså ikke bare, når den tiltalte er til stede, men også i forbindelse med udeblivelsesdomme, når de her betingelser er opfyldt.
Den fjerde betingelse handler om arrestordren, og der opfatter jeg sådan set også kritikken som en almindelig bekymring for arrestordren og ikke så meget gående på det konkrete her.
Det synes at være fornuftigt, at man har mulighed for at eksekvere arrestordren, så længe der er den tilstrækkelige garanti for, at man kan få den prøvet i forbindelse med udeblivelsen.
Så vi vil selvfølgelig følge udvalgsbehandlingen nøje og se efter, om der skulle opstå fornyet tvivl om retssikkerheden, men vi har støttet forslaget undervejs i processen, også i Europaudvalget, og støtter derfor også beslutningsforslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-10-30:
Jeg vil gerne sige tak for den meget positive modtagelse af det her lille lovforslag.
Forslaget er også en konkret udmøntning af regeringens generelle målsætning om fortsat at forenkle og reducere virksomhedernes administrative byrder, så initiativ og virkelyst får de bedste betingelser for at kunne udvikle sig til produktion og job.
Det er også min opfattelse, at samfundet i dag er så gennemreguleret, at det er vigtigt til stadighed at være opmærksom på, om der er regulering, der i bund og grund er overflødig og blot besværliggør hverdagen for borgere og virksomheder; regulering, som udviklingen er løbet fra, fordi det oprindelige formål med reglerne nu kan nås ad en anden og mere enkel vej.
Bogføringspligten ved salg af cykelstel er jo en sådan regel.
Der er således ingen tvivl om, at politiet i dag tilbageleverer et stort antal stjålne og bortkomne cykler til de rette ejere, og at tilbagelevering ikke sker på baggrund af de mange oplysninger, som de professionelle aktører i branchen møjsommeligt registrerer ved hvert eneste salg af cykelstel.
Virkeligheden er nemlig, at politiet helt enkelt finder cyklens rette ejermand ved et simpelt opslag på cyklens stelnummer i cykelregisteret.
Det er derfor spild af både tid og god arbejdskraft at fortsætte med at bogføre hvert enkelt salg.
Per Clausen (EL), 2008-10-30:
Jeg kan sådan set love Folketinget, at det nok vil blive Enhedslistens udgangspunkt også i fremtiden, at vi vil anlægge en politisk synsvinkel på forslagene.
Og så må f.eks. Liberal Alliance finde ud af, om det er et parti, der vil forsvare liberalismen i Folketinget, eller om det er et parti, der vil tage udgangspunkt i den sunde fornuft.
Det er uforenelige standpunkter, så man er nødt til at vælge det ene eller det andet.
Til det her konkrete lovforslag vil jeg bare sige, at det er vores udgangspunkt for at tage stilling til det, at hvis man vil have en reel indsigt i, hvordan magten udøves i et samfund som det danske, forudsætter det faktisk, at der også er indsigt i private arkivalier, fordi der træffes beslutninger af stor samfundsmæssig betydning i virksomheder og blandt enkeltpersoner osv., og en række af disse informationer bliver jo arkiveret.
Så det er af afgørende betydning, at vi får adgang til dem.
Umiddelbart kunne man måske godt reagere anderledes på ombudsmandens indstilling end det, der ligger i det her lovforslag.
For det afgørende må jo være, hvordan vi mest effektivt sikrer, at forskere og andre får adgang til de her private arkivalier.
Men efter nærmere overvejelse er vi nået frem til, at det her, som de politiske forhold er i Danmark i dag, sikkert er den mest fornuftige måde at gøre det på, trods alt.
Men det er selvfølgelig under forudsætning af, at der ikke laves alt for mange aftaler med private virksomheder og andre, som betyder, at arkiver og arkivalier derfra behandles, som om de, om jeg så må sige, er endnu mere hemmelige end dem, der har ligget i forsvarets og politiets efterretningstjenesters arkiver, og som kan true landets sikkerhed.
Men vi var på den anden side i den situation, at virksomheder og privatpersoner selv afgør, hvad de vil gøre ved deres arkivalier, og derfor tror jeg sådan set, at det her, som situationen er i dag, er en fornuftig og pragmatisk løsning på det problem.
Men udgangspunktet for os er altså det klare politiske standpunkt, at så længe det meste af den samfundsmæssige magt faktisk er placeret i private virksomheder og hos private personer, er det af afgørende betydning, at vi også får adgang til de informationer.
Det skal i hvert fald ikke være sådan, at vi har en lovgivning, som aktivt forhindrer, at vi får mulighed for i et historisk perspektiv at få undersøgt, hvad der foregår.
Carina Christensen (KF), 2008-10-30:
Jeg vil gerne takke for de generelt positive bemærkninger, som lovforslaget har afstedkommet under førstebehandlingen i dag.
Med det fremsatte lovforslag er der tale om en mindre ændring af arkivloven, som udelukkende vedrører de private arkivalier.
I praksis fik det den betydning, at den aftale, som var indgået med ejerne af de private arkivalier om tilgængelighed, ikke kunne overholdes.
Tillid til overholdelse af aftaler om tilgængelighed til private arkivalier er derfor en forudsætning for, at disse arkivalier overhovedet afleveres.
Den gældende retstilstand er i mine øjne ikke hensigtsmæssig i forhold til at sikre afleveringen og bevaringen af private arkivalier.
Vi taler om historisk værdifulde arkivalier fra f.eks. private personer, selskaber og foreninger.
Arkivalierne er en kilde til stor viden for bl.a. forskningen, men også for den bredere offentlighed.
Lovforslaget lægger derfor op til en præcisering af retsstillingen i forbindelse med aflevering af private arkivalier til et offentligt arkiv.
Præciseringen skal sikre, at de aftaler om tilgængelighed til private arkivalier, som er indgået mellem den afleverende part og det modtagende arkiv, kan opretholdes efterfølgende.
Jeg vil egentlig i den forbindelse gerne understrege, at lovforslaget på ingen måde har det sigte at begrænse tilgængeligheden til private arkivalier.
Der er som sådan ikke noget nyt i lovforslaget, idet præciseringen afspejler den praksis, der har været på området, indtil ombudsmandens udtalelse.
Med de ord vil jeg sige tak for bemærkningerne og se frem til en velvillig behandling i Kulturudvalget.
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-10-30:
Det er i øvrigt en pligt, der blev indført i 1948.
Grunden til, at vi vil afskaffe den her pligt til bogføring af salg af cykelstel, er, at vi sådan set vil afbureaukratisere.
Endelig er det værd at bemærke, at det her lovforslag faktisk letter erhvervslivet for administrative byrder i omegnen af 10-11 mio. kr. årligt, så derfor kan vi fra Venstres side kun støtte forslaget.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-10-30:
Regeringen lover befolkningen og det private erhvervsliv meget.
Hvad erhvervslivet loves, forsøges efterlevet, hvilket tydeligt illustreres af ændringen af den lovgivning, vi her har med at gøre, nemlig om mærkning af cykelstel.
Den nuværende lov - som siger, at det skal bogføres, hvem, hvornår og næsten hvordan og hvorfor den enkelte borger køber sin cykel - er for bureaukratisk og omkostningstung.
Det synes Socialdemokraterne også, hvorfor vi støtter lovforslaget og ændringen her. Hvad der har været afgørende for os i vurderingen heraf har været, at den enkelte borgers mulighed for at få en stjålen eller på anden vis bortkommet cykel tilbage ikke må forringes.
Rigspolitiet forsikrer om, at det ikke sker, da kravet om, at alle cykler skal være stelnummermærkede, ikke ændres.
Cykelejeren kan derfor fortsat ved oplysning af stelnummeret til politiet nyde godt af de registre, som bruges til at koble bortkomne cykler sammen med de rette ejere, blot skal ejeren nu huske sit stelnummer, altså have det gemt i erindringen eller have det gemt i sit eget kartotek over koder og numre.
Også i adgangen til forsikringsdækning er det naturligvis væsentligt, at stelnummeret bibeholdes.
Af høringssvarene fremgår det, at danske cykelhandlere, -producenter og -importører fortsat vil sikre en service til deres kunder, så de fortsat kan få oplyst stelnummeret, hvis det bliver nødvendigt.
Det er et reelt konkurrenceparameter af betydning for nogle kunder, og det er i orden.
Socialdemokraterne støtter lovforslaget.
Anders Samuelsen (LA), 2008-10-30:
Fordelen ved at komme sidst er, at der ingen grund er til at uddybe geniale og gode argumenter, som har været fremme i lyset undervejs.
Så jeg skal bare sige, at Liberal Alliance også kan støtte forslaget.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2008-10-30:
Der er ingen grund til at opretholde unødvendige og fordyrende administrative krav til registrering og bogføring af cykelstel.
Det betyder ingenting i forhold til opklaring af cykeltyverier, da de reelt bliver opklaret via politiets registrering.
Men vi vil gerne i SF understrege, at det er afgørende for os, at forslaget opretholder stelnummermærkning, så der ikke sker en væsentlig forringelse af mulighederne for opklaring af cykeltyverier og af adgangen til forsikringsdækning.
Vi vil også i SF benytte lejligheden til at opfordre justitsministeren til at gøre mere for at hindre cykeltyverier, jævnfør Trafikudvalgets cykelberetning.
Der er fortsat alt for mange cykeltyverier i det her land, og vi har været glade for i Trafikudvalget at kunne samle et bredt flertal, inklusive regeringspartierne, bag en cykelberetning.
Sidst, men ikke mindst, ser vi gerne et tilgængeligt edb-register over de stjålne cykler, så vi borgere hver især selv kan tjekke, om politiet har fundet vores cykler.
For vi ved jo godt, at politiet har travlt, ikke mindst i disse tider, og derfor kan det ofte være svært for den enkelte borger at få fat i en betjent, som har tid til eller mulighed for at svare på konkrete spørgsmål.
Det kunne være et register på nettet med en oversigt over de stelnumre på cykler, der er fundet, som den enkelte borger så har mulighed for at gå ind og tjekke.
Det er i hvert fald en af de muligheder, vi mener der er, og vi vil gerne understrege, at det er væsentligt hele tiden at holde fokus på cykeltyverier, også i politiet.
Men det konkrete forslag om at reducere unødvendige og fordyrende administrative krav om cykelstel kan vi godt støtte.
René Christensen (DF), 2008-10-30:
Lov om ændring af mærkning af cykelstel er et forslag, som Dansk Folkeparti støtter.
Der er sagt mange rigtige ting heroppefra, og dem vil jeg ikke gentage.
Jeg kan kort sige, at det ikke er et register, der længere bliver brugt i udbredt grad, når man skal levere cykler tilbage.
Så vi kan godt støtte, at man tager det bort.
Det ligger også i tråd med vores målsætning om, at man skal fjerne de byrder fra erhvervslivet, som ikke mere er tidssvarende.
Jeg må sige, at hvis man kigger, så er der andre brancher, som har brugt andre midler end lige mærkning af produktet.
Man har benyttet sig af pressen og de midler, der er i den sammenhæng.
Så Dansk Folkeparti støtter lovforslaget.
Anders Samuelsen (LA), 2008-10-30:
Afbureaukratisering er virkelig noget, som vi i Liberal Alliance kan lide.
Derfor kan vi også godt lide det her forslag.
Johs. Poulsen (RV), 2008-10-30:
Flere ordførere har allerede udførligt redegjort for, hvad indholdet i lovforslaget er.
Jeg kan derfor ganske kort sige, at vi fra Det Radikale Venstres side synes, at det er et godt og rigtigt lovforslag, som vi fuldt ud kan tilslutte os.
Morten Østergaard (RV), 2008-10-30:
I Det Radikale Venstre er vi meget optaget af at nedbringe alle former for administrative byrder - erhvervslivets administrative byrder, den offentlige sektors administrative byrder.
Det her falder så i den første kategori, nemlig erhvervslivets administrative byrder, og derfor kan vi også støtte lovforslaget.
Det, som jeg synes er vigtigt at understrege for alle, som er vant til at nynne den så kendte sang med teksten »Der var en, der var to, der var tre, der var fire, der var fem på cykeltur«, er, at det her ingen betydning får, hvis ens cykel måtte være blevet stjålet, mens man holdt en pause på cykelturen.
Dermed er det for borgerne vigtige perspektiv fastholdt, mens vi letter administrative byrder, og det er der altid god fornuft i at gøre, når det kan gøres uden alvorlige konsekvenser.
Tom Behnke (KF), 2008-10-30:
Vi ser fra konservativ side meget gerne, at Folketinget og regeringen igen og igen gør, hvad man kan for at få ryddet noget af alt det administrative bøvl af vejen for erhvervslivet og sørge for, at det bliver nemmere at drive erhverv.
Derfor er det her lovforslag virkelig kærkomment.
Her er tale om en ordning, der har eksisteret siden 1948, hvor alle landets cykelforhandlere har skullet registrere med navn og adresse, hvem der har købt cyklerne.
Men det, der var meningen med dette arkiv, nemlig at politiet skulle kunne vende tilbage og se, hvem der er ejer af en bestemt cykel, har i praksis aldrig været brugt.
For hvad er det, der sker, når man køber en cykel?
Inden man har kørt alt for langt på den, beslutter man sig alligevel for at sælge den videre til en anden, og når private sælger og køber cykler af hinanden, så skal de jo ikke registrere, hvem der er den nye ejer af cyklen.
Derfor kan man egentlig ikke rigtig bruge arkivet til at fastslå, hvem der ejer cyklen, for det ved man ikke.
Derfor er det her et arkiv, som i den grad er ganske overflødigt.
Det er jo egentlig lidt synd, at man i så mange år har foretaget de her registreringer, uden at de har kunnet bruges til noget.
Derfor har vi fra konservativ side den klare opfattelse, at det her lovforslag er ganske glimrende.
Lad mig så tilføje, at i forhold til den situation, der kunne opstå, hvis en forhandler har behov for at vende tilbage til køberne af et bestemt cykelmærke eller en bestemt cykeltype - hvis der måske er en fabrikationsfejl, så man ønsker at kalde cyklerne tilbage - så lever vi jo for det første i et meget, meget veloplyst samfund, hvor alene det, at der kommer lidt medieomtale af det, gør, at langt de fleste cykelejere opdager det, og for det andet forhindrer det her lovforslag jo ikke cykelforhandlere i at lave en frivillig registrering.
Hvis man som køber af en cykel ønsker at være i et sådant register netop med henblik på at kunne få noget information - det kunne senere vise sig, at der var fejl ved cyklen, eller det kunne være, der kom nogle gode tilbud, som man kunne gøre brug af i forbindelse med den cykel, man har købt - så kan cykelforhandlerne på helt frivillig basis stadig væk have en lille liste over, hvem der har købt cyklerne, og dem, der køber dem, kan helt frivilligt lade sig registrere på den måde.
Men det er altså frivilligt.
Med lovforslaget her ophæver vi det, der har været en pligt hidtil, og som faktisk ikke har været brugt, og det støtter vi fuldt ud.
Per Clausen (EL), 2008-10-30:
Det gode ved at behandle mindre lovforslag er, at de jo, som det også har vist sig i dag, ganske ofte er i nøje overensstemmelse med Enhedslistens synspunkter og også udtryk for sager, som vi lægger meget vægt på.
Lad mig bare nævne to vigtige elementer i det her lovforslag:
Det ene er, at man fjerner unødvendigt bureaukrati.
Det er en god og sund ting at gøre, som vi faktisk synes det er meget vigtigt at gøre på alle områder og ikke bare i forhold til erhvervslivet.
Man kunne også gøre det i forhold til den måde, som man behandler modtagere af forskellige ydelser på i Danmark, og der kunne også være andre områder, som det her gerne måtte sprede sig til.
Men vi tager det der, hvor det kan lade sig gøre.
Man fjerner også en helt unødvendig registrering, en registrering, som ikke tjener noget som helst fornuftigt formål.
Også her har jeg det synspunkt, at jeg ville ønske, at det kunne sprede sig til andre dele af samfundet, hvor det måske er mere registrering og kontrol, der præger regeringens politik.
Men det, at dette er et lille område, skal ikke hindre, at Enhedslisten naturligvis støtter et forslag, som er i nøje overensstemmelse med de politiske synspunkter og principper, som vi har.
Og så vil jeg tilføje, at vi er sikre på, at vi ved en lejlighed kan komme til at diskutere, hvordan vi måske kan komme til at yde en lidt mere effektiv indsats for at bekæmpe cykeltyverier, men jeg er helt enig med regeringen i, at det at fjerne det her arkiv, den her registrering, i hvert fald ikke har nogen betydning i forhold til det.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-10-31:
I følgegruppen har vi jævnligt drøftelse med politiet om, hvordan det går med det her arbejde.
Vi følger ret omhyggeligt med i statistikkerne for at se, hvilke sager der er på vej, hvilke tiltaler der er rejst, og hvilke domme der falder i de her sager.
Da det jo var et nyt område, da vi startede det her i 2004, så synes jeg, at der er kommet et rigtig godt greb om det fra politiets side, og at samarbejdet fungerer bedre og bedre.
Så jeg kan berolige fru Line Barfod med, at det faktisk går rigtig godt.