runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-15:
Tak, hr. formand.
Jeg tænker lidt tilbage på, dengang vi havde de nye ændringer af den danske arvelov til debat her i Folketinget – det er ved at være et par år siden – og den nye forsvarsminister har jo også arvet en sag her fra den tidligere forsvarsminister og den tidligere minister på området, og jeg tænker på, at det jo efterhånden er ved at være godt et år siden, at vi efter ihærdig indsats fra flere forskellige partier her i Folketinget fik nedsat det her tværministerielle udvalg, som skulle kigge på en god og mindelig løsning til gavn og glæde for de mange deltidsbrandmænd, vi har i Danmark, og de mange frivillige, som gør en god indsats til en meget lille pose penge.
Fra Dansk Folkepartis side har vi støttet det her arbejde, og vi har også ventet og været tålmodige, skulle jeg hilse og sige.
Nu har jeg fornøjelsen af at være beredskabsordfører i Dansk Folkeparti.
Jeg synes, det er underligt, at vi nu så kan se en forsvarsminister, som nu igen har arvet en sag fra beskæftigelsesministeren, og som egentlig ikke har nogen nye ideer til, hvordan vi får løst den her sag i mindelighed.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Har ministeren nogen nye planer, eller skal vi vente 12 måneder mere?
Dansk Folkeparti er ved at miste tålmodigheden.
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-04-15:
Der er ikke nogen af dem, som løser problematikken.
Jeg har dyb respekt for vores deltidsansatte brandmænd.
Det kan være et spørgsmål om arbejdsplanlægningen.
Men der må jeg jo så henvise hr. Hans Kristian Skibby til at henvende sig i Beskæftigelsesministeriet, for jeg er simpelt hen ikke dybt nede i området der.
Men jeg har forstået, hvordan man tæller det her antal uger for supplerende dagpenge.
Der er det så et spørgsmål om, at det i hvert fald kan have indflydelse.
Med hensyn til at komme op med en model så håber jeg da, at hr. Hans Kristian Skibby har læst den rapport, som rent faktisk er kommet frem.
Den rapport siger også, at vederlagsmodellen ikke er nogen løsning.
Man skal huske på, at det jo altså er vederlagsmodellen, vi diskuterer i dag.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at vi ikke laver en løsning, som er fuldstændig hen i skoven.
Jeg er desværre bange for, at de, som vil stemme for det her beslutningsforslag, simpelt hen kommer til at gøre det, for det løser ikke problemet.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-15:
Jamen jeg tænker bare på, at grunden til – det sagde ministeren selv – at vi i dag diskuterer vederlagsmodellen, jo er, at der er kommet et forslag om det, men hvorfor er forslaget kommet fra Socialdemokraterne?
Det er jo faktisk, fordi den her arbejdsopgave, som har været undervejs et helt år nu i det tværministerielle udvalg, ikke er udmøntet i nogen brugbar løsning, som regeringen har kunnet bakke op.
Derfor står vi jo faktisk her i dag og skal diskutere det.
Men jeg vil gerne spørge ministeren endnu en gang: Vækker det ikke bekymring hos forsvarsministeren, at den her sag har cyklet frem og tilbage mellem to ministerier i over 12 måneder?
Indtil flere tidligere ministre har sagt: Vi finder en løsning.
Men det har man ikke gjort.
Nu ender det med, at Dansk Folkeparti, som jo så åbenbart er tungen på vægtskålen i den her sag, sådan lige så stille kan begynde at true med at bringe regeringen i mindretal i forbindelse med det her forslag, hvis ikke regeringen prøver på at finde en brugbar løsning.
Det eneste, man så kan finde frem til, er at sige, at det konflikter med EU-direktiver osv.
Det kan vi ikke bruge, og derfor må ministeren altså prøve at komme med et udspil, som vi andre kan sige ja til.
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-04-15:
Jeg synes, hr. Hans Kristian Skibby skal spørge den socialdemokratiske ordfører, hvorfor Socialdemokraterne fremsætter et forslag, som de selv var lodret imod i 1997-98, da den daværende arbejdsgruppe under indenrigsminister Thorkild Simonsen rent faktisk kom frem til, at en vederlagsmodel ikke løser problematikken.
Det er det første.
Det andet er, at jeg med hensyn til andre forslag vil sige: Nej, jeg er blank på, hvilke andre forslag der kunne være.
Det er også derfor, jeg har sagt til hr. Ib Poulsen fra Dansk Folkeparti, at de er velkomne til at komme med andre forslag, og så analyserer vi dem gerne.
Det, der er vigtigt for mig, er, at vi rent faktisk i Folketinget også vedtager nogle ting, som kan gennemføres.
Og jeg må bare sige, at hvis man vedtager at gennemføre en vederlagsmodel for de deltidsansatte brandmænd for at undgå, at det kommer til at konflikte med de supplerende dagpenge, ryger man ud i to ting.
Enten ryger man ud i at lave en vederlagsmodel, som giver arbejdstagere arbejdsgiverrettigheder, og den er at sidestille med en lønmodel, og det vil sige, at det bare er navnet, der er lavet om, så det hedder vederlag i stedet for løn, men ellers er det fuldstændig det samme.
Det løser ikke problematikken, for de deltidsansatte brandmænd vil stadig væk være omfattet af arbejdsløshedsforsikringsloven.
Så det løser ikke problemet, vil jeg sige til hr. Skibby.
Men jeg kan måske også notere mig, at det store arbejderparti, Dansk Folkeparti, går ind for, at man skal fratage medarbejderne deres rettigheder.
Line Barfod (EL), 2010-04-15:
Det er jo en fuldstændig grotesk sitation, som der blev advaret om.
Da regeringen og Dansk Folkeparti gennemtvang de her regler om supplerende dagpenge, var vi jo mange, der advarede om de konsekvenser, der ville komme.
Vi har nogle mennesker, som er fuldstændig afgørende for vores beredskab i Danmark, og som er parate til at sætte deres eget liv på spil for at være med til at slukke brande og redde menneskeliv, og alligevel har regeringen stadig ikke fundet en løsning på problemet.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at ministeren kan stå og sige, at man er fuldstændig blank og ikke har nogen ideer til, hvad man skal gøre.
Man kunne da så f.eks. sætte sig ned og sige: Jamen så lad os ændre på reglerne igen.
Og hvis man ikke vil være med til at ændre dem for alle de andre brancher, hvor det giver problemer, kunne man ændre dem for deltidsbrandfolkene.
Det er da en helt konkret mulighed.
Hvorfor vil regeringen ikke bare bruge den?
Marion Pedersen (V), 2010-04-15:
Vi har forsøgt i et år, og vi forsøger stadig væk, om vi kan få strikket en løsning sammen.
Når vi ikke vil gå ind i diskussionen om dispensation til deltidsbrandmændene, er det simpelt hen, fordi vi er bange for at åbne en Pandoras æske.
Der vil være en masse andre opgaver, som bliver udført i samfundet, hvor man med lige så god ret kunne sige: Jamen det her er lige så vigtigt som deltidsbrandmændene, så de skal også undtages.
Og det vil vi ikke være med til.
Med de frekvenser, der er, vil det tage ret lang tid, før man falder for 30-ugers-reglen, fra den dag man bliver ledig.
Og brandmænd er jo en god arbejdskraft, så gudskelov får de fleste af dem arbejde igen.
Jeg ved godt, der er nogle – og én er en for mange – der ryger uden for reglen, men jeg har i hvert fald ikke løsningen på det, for så havde jeg leveret den videre til ministerierne.
Per Bisgaard (V), 2010-04-15:
Det tydelige svar er, at vi har en folkeskolelovgivning, som vi skal følge, og som også er blevet fulgt på den pågældende skole.
Der har man haft en situation, som har krævet et anderledes initiativ, end man normalt bruger, og det har man så grebet til, og jeg synes egentlig, der er grund til at rose en skoleleder, som er i stand til at vurdere den aktuelle situation og anvende nogle værktøjer, som er praktiske i den sammenhæng.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Måske praktiske i hr. Bisgaards øjne og måske praktiske i den skoleleders øjne, som tog den her beslutning, men bestemt ikke praktiske for de indvandrerkvinder, som hver dag bliver undertrykt, og som ikke har de samme muligheder for at bevæge sig uden for døren.
Og er det virkelig det signal, vi ønsker at sende til landets skoleelever, at her i Danmark har vi det sådan med kvinder, at de kan få lov til at passe sig selv, hvis de er undertrykte og fædrene ikke vil have, at de går med til et forældremøde, hvis der er andre mænd til stede?
Det er da en middelalderlig tankegang, og det må hr. Bisgaard da bekræfte og så sige: Jamen det gør vi da selvfølgelig noget ved, for her i landet mener vi noget med ligestillingen.
Per Bisgaard (V), 2010-04-15:
Jeg sagde godt nok, at jeg ikke ville gå ind i den aktuelle sag, men jeg er jo så nødt til at kommentere det her og sige, at der ikke var tale om det, man kalder et ordinært forældremøde, for det er sådan, at når man afholder forældremøder, er der mulighed for, at mænd og kvinder, altså fædre og mødre, kan komme til det.
Der var tale om et såkaldt kaffemøde, hvor der samledes nogle kvinder, og det synes jeg er noget andet end et forældremøde.
Sådan ville jeg i hvert fald reagere som lærer, og jeg ville også reagere sådan som skoleleder.
Så jeg synes, han har handlet klogt.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-15:
Jeg bliver desværre nødt til at korrigere hr. Per Bisgaards historiske fremstilling.
Det gjorde udviklingsminister Søren Pind også.
Det gjorde hr. Per Bisgaard også.
Men jeg er så hoppet af limpinden igen, og det hænger sammen med, at jeg er blevet klar over, hvad den virkelige forklaring er.
Det er, at der var tale om et ordinært forældremøde.
Skolen får at vide, at mændene ikke vil tillade, at deres koner kommer og kan beglos af andre mænd, og så er det, man bagefter, da kritikken vælter frem, finder den søforklaring.
Jeg ved det bl.a. fra en ansat på skolen, og det har også været fremme.
Synes hr. Per Bisgaard ikke, at den forklaring trænger til en korrektion?
Per Bisgaard (V), 2010-04-15:
Jeg skal tilstå, at jeg har hele min viden fra medierne, og det er korrekt, som jeg fremlægger den.
Senest har jeg så også hørt, og det er også fra en pålidelig person, at det møde var afholdt for midler, som kommer fra satspuljen.
Det kunne jo tyde på, at det ikke var et såkaldt forældremøde.
Men jeg er nødt til at fastholde, at det er den viden, jeg har om det.
Jeg kan jo også huske, og jeg kan jo gense, at der var masser af politikere, som var ude at udtale sig de første to-tre dage, som måtte træde et par skridt tilbage, da der kom andre forklaringer på det.
Men jeg skal ikke sige, om det ene er mere rigtigt end det andet.
Jeg har min viden fra medierne.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-15:
Men vi har altså hver vores kilder, og det kan vi ikke komme videre med.
Men kan hr. Per Bisgaard ikke se, at man på den baggrund her får en lede over for denne stadig vigende holdning, og kan hr. Per Bisgaard egentlig ikke godt forstå, hvis de muslimske familier, som der er tale om her, selv bliver grebet af en dyb foragt for danskerne, der åbenbart er villige til at bøje sig for hvad som helst?
Per Bisgaard (V), 2010-04-15:
Jeg kan ikke svare på, om man bøjer sig for hvad som helst.
Jeg må sige, at det jo er første gang i min levetid, at jeg var stillet over for sådan en problemstilling.
Der, hvor jeg har været skolelærer, har jeg ikke set og oplevet problemer som det her, men jeg har mange gange set, at skolelederen har indkaldt en række forældre, nogle drengeforældre eller nogle forældre til drenge, må jeg jo hellere sige, for at løse en problematik, som handlede om vold og mobning.
Jeg fandt det ikke forkert, at man valgte at tage fædrene ind, men jeg kan godt se, at man da godt kunne have taget mødrene med også, men det var altså et valg, som den skoleleder tog.
Jeg synes, man kan handle forskelligt i forskellige situationer.
Jeg vil også gerne referere til de kønsopdelte undervisningstimer, hvor man jo via forskning har fundet ud af, at der er visse fag, hvor det i nogle sammenhænge er fornuftigt at have pigerne for sig og drengene for sig.
Men stadig væk, som jeg nævnte tidligere, skal det jo ikke være normen.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-04-15:
Jeg vil godt starte med at sige, at det jo selvfølgelig er godt, at man kan diskutere de her ting, og at vi gør det, så man også på den måde ser, hvad der foregår i skolerne, og hvad de gør for at få tingene til at fungere.
Jeg synes også, at denne sag er et godt eksempel på en sag, der er blevet blæst op til noget meget grumt et sted, hvor den slet ikke hører hjemme.
Den blev gjort til et møde, som kvinderne ikke måtte gå til, fordi mændene undertrykte dem.
Senere kom det så frem, som også en tidligere ordfører sagde, at der ikke var tale om et forældremøde, men en kaffeklub eller et sted, hvor man eventuelt kunne danne netværk og andre ting, vi kender andre steder fra.
Nu kommer det forslag, hvor Dansk Folkeparti ønsker at forbyde kønsopdelt undervisning.
Jeg kender nogle eksempler på pigemøder i klassen, hvor man simpelt hen løser pigeproblemer, fordi pigegruppen fylder utrolig meget og de har problemer med hinanden.
Man lærer pigerne – børnene – at diskutere, lytte og tage hensyn til hinanden, og dette kan man bedst gøre, når pigerne er alene og drengene ikke er der.
Det håber jeg ikke at Dansk Folkeparti har noget imod.
Jeg kender til eksempler, hvor drengene laver nogle vilde ting sammen – det kan være rollespil, det kan være meget andet – som simpelt hen ikke er noget for pigerne.
Drengene lærer at udtrykke sig, at danne hold, at danne kammeratskab, at tage hensyn til hinanden, og de gør det på en sjov og lærerig måde.
Det håber jeg heller ikke at Dansk Folkeparti har noget imod.
Dansk Folkeparti ønsker nu også at forbyde kønsopdelte møder.
Vi hører eksempler på, hvordan man via mødrecafeer, kaffeklubber og noget, som man også kalder bydelsmøder, som ganske rigtig hører under satspuljen, som Dansk Folkeparti vist også er med i, er med til at skabe netværk, skabe forståelse for kulturen i landet og for, hvordan vi gør tingene, hvordan vi tænker i dette land.
Jeg har også set et eksempel, som er blevet nævnt, på, hvordan en kvinde fortalte nogle af de her kvinder, hvor meget en dansk børnefødselsdag betyder for børnene, hvor vigtigt det er at komme til sådan noget, hvor vigtigt det er med børnefødselsdage herhjemme.
Det kunne vedkommende godt forstå.
Det at danne netværk, det at hjælpe hinanden, at holde cafeer, kaffeklubber synes jeg bestemt er meget, meget dansk.
Det håber jeg heller ikke at Dansk Folkeparti har noget imod.
Vi mener også, at skolen er nødt til at have et vist frirum til at reagere i.
Derfor skal vi passe på ikke at lovgive deres muligheder fuldstændig i stykker.
Hver gang vi foreslår at give kommunerne flere penge til at give borgerne ekstra service – det kan være over for ældre og andre – får vi at vide af Dansk Folkeparti, at det kan vi ikke, fordi vi går ind og fjerner kommunernes frihed.
Det er interessant.
Det er jo netop det, Dansk Folkeparti gør nu.
De Radikale er ikke til stede, og jeg skulle sige for dem, at de støtter den linje, vi har lagt over for forslaget, og at de derfor heller ikke støtter forslaget.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Det kan jo undre, at Socialdemokratiet gang på gang indtager en meget fjendsk holdning over for danske værdier og i det her tilfælde over for ligestilling.
Må jeg bare lige minde om, hvad det er, skolelederen egentlig har forklaret, bl.a. i en artikel i Berlingske Tidende.
Skolelederen sagde: Der er indvandrerkvinder, hvis mænd ikke mener, at kvinderne må deltage, hvis der er andre mænd til stede.
Går Socialdemokratiet normalt ind for den holdning, som de mænd har, altså at de ikke mener, at deres koner må være i rum med andre mænd?
Det kunne også være på en arbejdsplads – i det her tilfælde er det på en skole.
Går man i Socialdemokratiet ind for bare at acceptere det?
Leif Lahn Jensen (S), 2010-04-15:
Selvfølgelig går vi ikke ind for det, men det er jo heller ikke det, vi snakker om her.
Efterfølgende er den samme person også blevet citeret for at sige, at selv om Holbergskolens første mødrecafé skabte stor debat, har skolen ikke mistet modet.
I samarbejde med projektet »Bydelsmødre« har skolen arrangeret endnu en mødrecafé, nemlig den 10. marts.
Det vil sige, der er tale om en mødrecafé.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Så må jeg jo bare henvise til, at børn og unge-borgmesteren i København, fru Anne Vang, bakkede Holbergskolen op i, at de gerne måtte kønsopdele.
Men så kom hr. Henrik Dam Kristensen, som jo er en del af den socialdemokratiske ledelse her på Christiansborg, på banen og gav fru Anne Vang tørt på.
Han sagde: »Jeg kan dårlig tro, at Anne Vang synes, at det er en god idé, at vi skal kønsopdele det her samfund for at tilfredsstille nogle mørkemænd med nogle forskruede holdninger.«
Er hr. Leif Lahn Jensen egentlig sikker på, at hr. Leif Lahn Jensens ordførertale er blevet clearet af ledelsen i Socialdemokratiet?
For det undrer i hvert fald mig som ordfører for Dansk Folkeparti, at hr. Leif Lahn Jensen står her og siger et, og at ledelsen i Socialdemokratiet siger noget helt andet, når det kommer til medierne.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-04-15:
Det, der er fantastisk, er, at Dansk Folkeparti ikke har lært ret meget af det, der er sket her.
Mange andre partier har også, efter de har hørt, hvad der rigtig var sket, sagt: O.k., vi træder lige et par skridt tilbage.
Men det gør Dansk Folkeparti ikke.
Dansk Folkeparti bliver ved med at bygge deres politik op på spinhistorier og ikke på virkeligheden.
Det er noget, vi skal forholde os til i den her sal, og sådan må det jo bare være.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-15:
Vi hører nu igen det her med, at det i visse tilfælde er hensigtsmæssigt også i danske skoler, at man laver noget for piger og noget for drenge – og det finder sted.
Hør, hvad er det egentlig, vi taler om her?
Hun syntes, at det var en fremragende skole, men i dag har vi altså den orden, at vi har blandede skoler, og vi holder meget stærkt på, at der skal være ligestilling.
Så er det da ikke noget at komme med et eksempel på, hvordan det kan være i nogle tilfælde.
Det er da i orden, at man i enkelttilfælde siger, at nu tager man lige pigerne ind, eller at nu tager man lige drengene ind, men her er der jo tale om en befolkningsgruppe, som konsekvent af religiøse grunde ikke vil have piger og drenge sammen.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-04-15:
Det, vi taler om, er B 128, som Dansk Folkeparti har ønsket at få til debat, og som jeg ikke er sikker på at spørgeren har læst.
For til sidst i bemærkningerne står der: »Det vigtigste for forslagsstillerne er, at kønsopdelt undervisning og kønsopdelte møder i folkeskolen hurtigt bringes til ophør.«
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Altså det, jeg hører fra hr. Per Bisgaard, er jo sådan set, at man åbenbart vil tage lokale hensyn her.
Man gør det, at for at sørge for, at der lokalt kan tages nogle beslutninger, så giver man frie hænder.
Til gengæld gør det så ikke noget, at man så går på kompromis med ligestillingen.
Jeg skal bare lige vide, hvad Venstres ordfører og Venstre i det hele taget egentlig mener om ligestilling.
Er det noget, man tager alvorligt, eller er det noget, man ikke tager alvorligt?
Per Bisgaard (V), 2010-04-15:
I Venstre er vi traditionelt ikke begejstrede for forbud, og i det konkrete tilfælde, hvor Dansk Folkeparti ønsker et forbud mod såvel kønsopdelt undervisning som kønsopdelte møder, ja, så er vi glade for, at der ikke behøves flere forbud – eller for den sags skyld yderligere lovgivning – for at kunne løse den slags problemer, som jo synes at være baggrunden for den megen polemik, der var om et møde på Holbergskolen i København.
Jeg vil ikke tage udgangspunkt i den konkrete sag fra Holbergskolen, for det viste sig jo efterfølgende, at der ikke var tale om et forældremøde i det, man kunne kalde traditionel forstand, og derfor heller ikke en – i gåseøjne, skal jeg sige – overtrædelse af gældende regler for afholdelse af forældremøder.
På enhver skole i enhver kommune er der mulighed for at løfte en række udfordringer, løse en række problemer, ved at anvende de løsningsmuligheder, som egner sig bedst til de forhold, som er gældende på netop den konkrete skole.
Det er en fantastisk frihed, som skal behandles med varsomhed og forsigtighed, og derfor er det vigtigt, at skolelederen har afstemt sine handlinger i forhold til det sæt regler, som skolebestyrelsen og kommunalbestyrelsen har besluttet.
Kønsopdelt undervisning kan i visse sammenhænge være nyttigt og i bestemte sammenhænge være en af flere gode løsninger.
Men det må jo aldrig være normen, for udgangspunktet for undervisningen i den danske folkeskole er den udelte klasse, og at eleverne skal undervises samlet i den overvejende del af undervisningen.
Det er dog set, at der findes klasser, hvor der udelukkende er piger eller drenge, men også her lykkes det ofte lærere og skoleledere at finde en undervisningssituation, hvor man får blandet kønnene, ved f.eks. at inddrage flere årgange.
I Venstre er vi opmærksomme på, at der i visse kommuner, på enkelte skoler er forhold, der kan gøre det vanskeligere at tilrettelægge en traditionel, normal undervisning, herunder også et traditionelt forældresamarbejde, hvad det så end måtte indebære, men her har vi tillid til, at skolelederen i samarbejde med skolebestyrelsen måske kan anvende utraditionelle initiativer, der kan være med til at løse tilspidsede situationer, men alt sammen naturligvis inden for gældende lovgivning.
I Venstre deler vi ikke den bekymring, som Dansk Folkeparti har angivet i sit beslutningsforslag, og vi ønsker ikke at indføre flere forbud og kan derfor ikke støtte forslaget.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-15:
Fru Christine Antorini brugte i sit indlæg et eksempel med, at vi andre også ville mene, at det var urimeligt, hvis vores børn skulle deltage i eksempelvis en muslimsk morgenbøn, hvis der fandtes en sådan.
Jeg vil så spørge fru Christine Antorini, om ikke dét ville være tilfældet for mange danskere, der flyttede til et muslimsk land, og om ordføreren ville betragte det som en stor urimelighed.
Og man må acceptere, at man mange steder støder på ritualer og traditioner, som stammer fra en kristen kulturarv, når man befinder sig i Danmark.
Christine Antorini (S), 2010-04-15:
Jeg er fuldstændig enig med den konservative ordfører i, at man jo må tage udgangspunkt i den lovgivning, der er i det pågældende land, man måtte komme til.
Derfor tager vi udgangspunkt i den lovgivning, der er her i Danmark.
Og vi har en sekulær folkeskole.
Det har været et princip, der har været gældende i rigtig, rigtig mange år, at det er en sekulær folkeskole.
Det er jo derfor, der står de bestemmelser om, at der ikke skal ske religiøse handlinger, fordi udgangspunktet er, at folkeskolen er sekulær.
Derfor kan man ikke bruge sammenligningen: Hvad nu, hvis man kom til et andet land?
Ja, der har de en anden lovgivning, og så må man tage udgangspunkt i den lovgivning.
Vi er som danske politikere her sat til at vurdere, hvordan vi kan gøre den danske folkeskole for alle, nemlig ved at man underviser i religion og kristendom, men at man ikke forkynder det.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-15:
Jamen spørgsmålet gik mere på det her med: Er det ikke noget, man må acceptere, at når man befinder sig i et land, som har en kulturarv, der stammer fra en religion, så støder man også ind i nogle ritualer og nogle traditioner, som netop kommer fra den religion, der er tale om, lige så vel som vi jo har jul og påske og utrolig mange andre ting, som stammer fra kristendommen?
Er det ikke lidt naivt at tro, at man kan rense det ud af den danske folkeskole, når nu den bygger på hundredvis af års kristne traditioner, og er det overhovedet ønskværdigt, at man forsøger at rense det ud?
Christine Antorini (S), 2010-04-15:
Så vil jeg gerne understrege en gang til, at vi bestemt ikke ønsker at rense ud, altså at man overhovedet ikke må lære noget om religiøse skikke og handlinger, herunder de mange, som selvfølgelig kommer fra den kristne kultur, fordi det i den grad er den, der har påvirket det danske samfund.
Derfor vil jeg minde ordføreren om, at det her forslag handler om noget andet.
Det handler om, hvorvidt der skal ske religiøse handlinger som en del af folkeskolens virke.
Det er det, vi diskuterer.
Alle siger, at det er rigtigt, det må ikke ske i kristendomsundervisningen.
Det er der, vi har svært ved at forstå, at når det ikke må ske der og vi er enige om det, hvorfor må det så ske til morgensamlingen?
Det er det, som diskussionen handler om.