Per Stig Møller (KF), 2007-02-08:
Folketinget opfordrer regeringen til fortsat at medvirke til at sikre en stram og forsvarlig forhandlingsproces med Tyrkiet.
« Det er det, vi har vedtaget i Folketinget.
Det er regeringens holdning, at disse rammer fortsat er fuldt dækkende for den danske politik i forhold til EU’s optagelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Vi ser ingen grund til at kopiere en detaljeret vedtagelse fra Europa-Parlamentet.
Her i Danmark har vi de rammer, som vi skal bruge.
De var gode, nyttige og fuldt dækkende, da vi forud for udenrigsministermødet og EU-topmødet i december 2006 skulle tage stilling til EU’s optagelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Der var et bredt flertal i Folketinget bag regeringens holdninger, og de beslutninger, EU traf, var helt i tråd med den danske linje.
Tyrkiet var også et hovedemne for EU’s udenrigsministre på udenrigsministerrådsmødet så sent som den 11. december i fjor.
Der var blandt udenrigsministrene enighed om at byde de fortsatte fremskridt i den tyrkiske reformproces velkommen, men vi måtte samtidig beklage, at reformhastigheden var aftaget i året 2006.
Konklusionerne pegede på en række konkrete områder, hvor en betydelig yderligere indsats er påkrævet.
Det gælder styrkelse af ytringsfriheden, religionsfriheden, kvinders rettigheder, mindretalsrettigheder, fagforeningsrettigheder og den civile kontrol med militæret.
Det vil selvsagt indgå i de videre forhandlinger med Tyrkiet, og der er udenrigsministrene jo så enige med Europa-Parlamentet i, at det selvfølgelig ikke er godt nok, som det er i Tyrkiet i dag, men det er jo heller ikke det Tyrkiet, som er i dag, der eventuelt måtte ende med at blive medlem af Den Europæiske Union.
På det omtalte rådsmøde tog vi også stilling til, hvilke konsekvenser det skulle have for optagelsesforhandlingerne, at Tyrkiet ikke opfylder sine forpligtelser over for EU i henhold til den såkaldte Ankaraprotokol.
Det er en tillægsprotokol til EU-Tyrkiet-associeringsaftalen, der udvider toldunionsaftalen mellem EU og Tyrkiet til de nye EU-medlemslande, herunder Cypern.
Fordi Tyrkiet ikke lever op til den aftale, besluttede vi at fastfryse forhandlingerne på 8 kapitler.
Der er 35 kapitler i alt.
De 8 kapitler, som vi fra EU’s side har suspenderet, er kapitler af relevans i forhold til Tyrkiets restriktioner over for Cypern.
Forhandlingerne på de øvrige kapitler kan fortsætte, men der bliver ikke lukket flere kapitler, før Tyrkiet opfylder sine forpligtelser.
Grundlæggende gælder de samme betingelser for forhandlingerne med Tyrkiet som for alle andre kandidatlande, hverken mere eller mindre.
Tyrkiet skal bedømmes på sine egne resultater i forhandlingsprocessen.
Jeg er derfor meget tilfreds med EU’s beslutninger i december, der sender et klart og utvetydigt signal til Tyrkiet om, at forpligtelser skal efterleves i EU-samarbejdet.
Samtidig undgik vi et forhandlingssammenbrud, som ikke ville være i nogens interesse.
Jeg har sagt det før, og jeg vil godt gentage her, at indledningen af forhandlingerne ikke er det samme som afslutningen af forhandlingerne, altså dermed heller ikke som optagelse i EU.
Der vil gå adskillige år med forhandlinger.
Erfaringen viser, at optagelsesforhandlingerne er vigtige i sig selv.
De bringer jo altid reformprocessen fremad.
Når og hvis Tyrkiet en dag optages i EU, vil det således være et andet Tyrkiet, et europæisk Tyrkiet, og det er jo også, hvad Europa-Parlamentet anbefaler i den sidste ende.