Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-01-22:
Først vil jeg bare sige, at jeg er rigtig glad for, at vi diskuterer voldtægt, ofres rettigheder og alt det, der hænger sammen med det her emne så meget.
Jeg er også rigtig glad for, at der er mange medier, der har fokus på området.
Jeg er glad for, at ministeren har fokus på området, og at hele Folketinget også har det.
Jeg har hørt fra de mange e-mails og historier, jeg har fået fra hovedsagelig kvinder, at det kan være noget af det mest ødelæggende for et menneske, og at det er noget, som kan sætte sig spor i resten af deres liv med store traumer til følge.
Jeg tror ikke, og SF har også den grundholdning, at straf i særlig høj grad har en præventiv virkning.
Det er vores grundsynspunkt.
Men det betyder ikke, at vi ikke skal straffe, for der er også det, man lidt populært kalder retsfølelse.
Derfor har vi ikke noget problem med at hæve strafferammen på det her område.
Vi var lidt inde på det i sommer, da ministeren var ude med de her meldinger først, at så længe det ikke skygger for, at det kæmpestore problem, vi har lige nu, er, at vi har en kultur, hvor der er så mange, der ikke tør anmelde det.
Jeg tror ikke, det er udtryk for ond hensigt fra ministerens side.
Det er noget, jeg har prøvet at spørge mine kollegaer om: Hvornår har man sidst haft en diskussion her i salen om strafskærpelse og samtidig diskuteret falsk anmeldelse?
Jeg kan ikke huske det.
Jeg har spurgt nogle af de kollegaer, som har arbejdet med det i længere tid.
De kan heller ikke huske det.
Jeg har spurgt folk uden for huset.
Jeg tror, at ministeren er så optaget af det her område og så optaget af ofrene, og derfor synes jeg, det er en kæmpefejl at prøve at fodre den myte om, at der skulle være så utrolig mange falske anmeldelser derude.
Tallene taler deres eget tydelige sprog.
Af de anmeldelser, der overhovedet foretages, som vi jo ved er en lille del af de voldtægter, der rent faktisk sker, er der omkring 7 pct. falske anmeldelser.
Det vil sige, at det ikke er 7 pct. af de formodede voldtægter.
Det er af dem, der bliver anmeldt.
Vi diskuterer det igen og igen, også når jeg tager debatterne med folk uden for huset, folk, jeg kender godt.
Det første, der kommer op, er: Ja, ja, men hvad med de falske anmeldelser?
Hvad hvis det var hendes egen skyld?
Det er det, man altid først bliver mødt med.
Det er ikke noget, man diskuterer i lige så høj grad, når det handler om andre områder som vold i nattelivet eller økonomiske forbrydelser, eller hvad det nu er.
Det er altid på det her område, hvor det kommer op som noget af det første.
Jeg håber også, jeg kan se mig selv i det forslag, som ministeren vil komme med senere.
SF fremlagde en pakke med en række punkter her i Folketingssalen, hvor der var en lang række punkter, der skulle gøre op med noget af den dårlige kultur, som man ser visse steder.
Men vores største problem er jo den kultur, der er ude i samfundet.
En ud af syv danskere synes, at det er kvindens egen skyld, hvis man går hjem med en, man har mødt, uanset hvad der derefter sker, uanset den vold eller den tvang, der kan være involveret.
Det synes jeg er uhyggeligt.
Når det er sagt, vil SF også gerne støtte ministerens forslag om strafskærpelse.
Vi støtter opsplitningen af lovforslaget, så vi i hvert fald symbolsk, men vigtigt symbolsk, får adskilt de to ting.
Jeg ønsker også, at ministeren gør bemærkningerne til loven meget mere klare om, hvorvidt det er en formildende omstændighed, at der er et kendskab eller det er en nær relation.
For det er åbenbart ikke kun mig, der har misforstået bemærkningerne i lovforslaget.
I høringssvaret står der fra Amnesty International, fra Center for Seksuelle Overgreb, fra Center for Voldtægtsofre, Joan-Søstrene, Kvinderådet og flere andre, at der er en reel tvivl om, hvordan man skal tolke de bemærkninger, der er i lovforslaget.
Der står, at der er tale om et overfald, f.eks. ved at offeret udsættes for et pludseligt angreb på et offentligt sted, hvor offeret færdes alene, eller i eget hjem, hvor gerningsmanden er trængt ind, vil imidlertidig i almindelighed udgøre en skærpende omstændighed.
Dette er udgangspunktet for, at strafudmåling er højere i sager om overfaldsvoldtægt.
Ministeren har i sine svar sagt, at det ikke er det, der menes, men det bør i den grad opklares, for det er sådan, rigtig mange af os andre læser det.
Når chefpsykolog Svend Aage Madsen i straffelovens betænkning siger, at det faktisk er mere ødelæggende, mere traumatisk at blive voldtaget af en, som du kender og har tillid til, så håber jeg i hvert fald, det er noget, som ministeren vil se på, for når der er så mange organisationer og så mange af os herinde, der har læst det åbenbart forkert, så trænger det til at blive opklaret.