runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carsten Hansen (S), 2014-04-09:
Nu tror jeg ikke, man i den offentlige debat slipper af sted med bare at sige, at det ikke handler om flere penge, når nu hr. Flemming Damgaard Larsen jo faktisk har anerkendt, at vi sammen med en gruppe partier herinde har givet 15 mio. kr. mere til småøerne, hvor vi har fritaget fragten.
Vi giver faktisk ekstra LAG-støtte til dem; vi har en særlig østøttepulje i forbindelse med detailhandelen, for rigtig meget af den handel kunne ikke eksistere, uden at vi understøttede den; vi har faktisk en turismeindsats i gang, der vil tilgodese vores småøer; vi er ved at kortlægge hele øturismen og forventer at komme med et udspil om det, når vi når udgangen af det her år – vi kortlægger det nu.
Samtidig er der et stort fødevareprogram, »Maddistrikterne«, som jo også vil komme vores øer til gode med et helt småskalaøprogram, som vil gøre en særlig indsats.
Så der er rigtig meget at komme efter, vil jeg sige til hr. Flemming Damgaard Larsen, for regeringen vil en masse, i modsætning til den tidligere regering, der troede, at det bare handlede om at prioritere uden at afsætte ekstra midler.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2014-04-09:
Jeg må lige kommentere, at hvad angår de 15 mio. kr., så har regeringen meddelt, at de skal gå til at nedsætte billettaksterne på færgerne i april og i september, og at det skal være gratis med fragten.
Det er ikke sket i mere end to situationer.
Nu ved jeg godt, at det ikke er landdistriktsministerens område, men en anden ministers.
Så vil jeg også godt sige, at en af de overordnede målsætninger i landdistriktsprogrammet jo er mere udvikling i landdistrikterne.
Og grunden til, at jeg fremhæver de her små øer i dag, er for at spørge, hvad ministeren så vil gøre, når der ikke må komme flere penge igennem landdistriktsprogrammet til øerne.
Hvad vil ministeren så gøre for, at småøerne får samme vilkår som alle andre?
Tak for det.
Kirsten Brosbøl (S), 2014-04-09:
Mig bekendt har de tidligere regeringspartier fremsat et beslutningsforslag om at afskaffe førstegenerationsvandplanerne.
Det beslutningsforslag, kan jeg godt afsløre her i dag, støtter jeg ikke.
Jeg har stadig til hensigt at få vedtaget første generationsvandplanerne, fordi jeg mener, at der fortsat er et indsatsbehov, og det håber jeg at hr. Per Clausen er enig med mig i at der er.
Så er der jo nu en diskussion om, hvor langt vi er i forhold til kvælstofreduktionen i første generation.
Nogle mener, vi er i mål, og det er jo så derfor, de ønsker at afskaffe første generation.
Det mener jeg ikke vi er, og vi er så i øjeblikket i gang med at regne ud, hvad indsatsbehovet er fremadrettet, altså frem til at vi den 22. december i år skal sende de nye vandplaner i høring.
Og der mener jeg det er helt naturligt, at vi lader den manko, der nu er opstået, indgå i den genberegning, der skal finde sted i løbet af i år, og som vi allerede er i gang med at foretage, og at vi der på den baggrund tilrettelægger den fremadrettede indsats.
Per Clausen (EL), 2014-04-09:
Jeg må forstå ministeren sådan, at vi ikke når det, vi skal, i første generation, fordi man har indgået en aftale, som reducerer indsatsen i første omgang.
Det, ministeren siger, er, at det er der ikke noget at gøre ved, og at der heller ikke sker noget på grund af det.
Men inden udgangen af 2014 vil der være en plan for anden fase i det her, og i anden fase vil man så indhente det, man ikke nåede i første fase, fordi man valgte at lave en aftale med højrefløjen.
Er det rigtigt forstået, at det altså er udskudt fra første til anden fase, sådan at det, som man kan sige vi fik ud af at få en ny regering på det her område, er, at fra at have en VK-regering, der sagde, man skulle nå 9.000 t i første fase, har vi fået en socialdemokratisk ledet regering, der når noget mindre, men som dog har et ambitionsniveau om til gengæld at nå noget mere noget senere?
Kirsten Brosbøl (S), 2014-04-09:
Det er rigtigt, som hr. Per Clausen siger, at der jo er forskellige tal fremme i debatten her.
Der er nogle, der mener, at vi allerede er i mål med kvælstofreduktionen i forhold til førstegenerationsvandplaner og derfor ønsker førstegenerationsvandplanerne afskaffet.
Det synspunkt deler jeg ikke.
Jeg mener, der fortsat er et reduktionsbehov, og jeg mener også, at der fortsat er behov for førstegenerationsvandplanerne.
Derfor er det også min hensigt at få vedtaget førstegenerationsvandplanerne endeligt i løbet af 2014 og få dem ud at virke.
Så siger jeg i forbindelse med andengenerationsvandplanerne, at vi i øjeblikket er i gang med at genberegne, hvad det samlede indsatsbehov er fremadrettet, fra 2016 og frem, i forbindelse med at vi skal sende andengenerationsvandplanerne i høring i år.
Og der synes jeg, det er ordentligt og seriøst at kigge på – hvor vi også tager den her manko ind i det regnestykke – hvad det fremadrettede indsatsbehov vil være, og at vi på den baggrund tilrettelægger indsatsen i andengenerationsvandplanerne, for så vidt angår det kvælstofreduktionsbehov, som vi så identificerer.
Men der er jo ikke nogen, tror jeg, der vil mene, at det reduktionsbehov vil være nul, og derfor er det også min klare forventning, at vi skal have en kvælstofindsats i andengenerationsvandplanerne.
Per Clausen (EL), 2014-04-09:
Jeg synes måske, det er et lidt bekymrende svar, jeg får her.
Jeg spørger om, hvornår ministeren har planlagt at rette op på de skader, der sker som konsekvens af den aftale, regeringen lige har indgået, og jeg spørger om, hvordan man vil gøre det.
Og så får jeg at vide, at man vil fremlægge en ny beregning, som er baseret på nogle nye beregningsmetoder.
Er det sådan, at ministeren har en forventning om, at man kan regne sig ud af den her udfordring, at man kan nå frem til, at i virkeligheden behøver man slet ikke gøre det, man havde planlagt, fordi man allerede på mirakuløs vis har nået de 9.000 t, som man ifølge den tidligere regerings og den nuværende regerings ambition skulle nå i første omgang, uden at gøre det, man skulle?
Det er ikke, fordi jeg skal forstyrre ministeriet i deres beregningsarbejde, det kan være nyttigt nok, men jeg ville jo være mere glad, hvis der faktisk kom nogle bud på, hvad man konkret havde tænkt sig at gøre for at reducere kvælstof- og fosforudledningen, i stedet for hvilke regnestykker man vil gennemføre.
Kirsten Brosbøl (S), 2014-04-09:
For så vidt angår kvælstof- og fosformankoen, vil vi i løbet af 2014, altså i år, udarbejde en ny metode for at beregne, hvilket indsatsbehov der fremadrettet vil være for kvælstofindsatsen.
Det skal jo ske, forud for at vi den 22. december i år skal sende andengenerationsvandområdeplanerne i høring, så det vil sige i løbet af 2014.
Vi er sådan set allerede i gang med at kigge på den her metode til genberegning af indsatsbehovet og vil så derved komme frem til, hvad det fremadrettede indsatsbehov er.
Og der vil den her manko jo så indgå som en del af overvejelserne om, hvad det fremadrettede indsatsbehov vil være.
Og det vil altså så blive adresseret i forbindelse med andengenerationsvandområdeplanerne.
Per Clausen (EL), 2014-04-09:
Man kan vel sige, at den forståelse, som ministeren giver udtryk for her, nemlig at der er en manko, kan man nok ikke finde i den aftale, ministeren har indgået med højrefløjen.
Så hvordan man vil håndtere det i forhold til dem, ved jeg ikke, men der skal ikke være nogen tvivl om, at Enhedslisten også her gerne hjælper med til at rydde op efter aftaler, som regeringen har indgået med de mere højreorienterede partier i Folketinget.
Det er jo sådan nu, at man får et øget kvælstof- og fosforudslip, på grund af at man reducerer arealet for randzoner, og at man lemper på kravet om efterafgrøder.
Kan ministeren løfte sløret for, hvornår der bliver rettet op på det efterslæb, og hvordan det i givet fald sker?
Kirsten Brosbøl (S), 2014-04-09:
Ja, jeg har flere grønne initiativer på vej, som jeg glæder mig til at føre ud i livet, og lad mig give nogle eksempler på det.
Netop nu går kommunerne og de nyoprettede lokale vandråd i gang med at se på, hvordan der kan skabes bedre forhold i vandløbene.
I den her uge har jeg sendt en pakke ud til kommuner og vandråd med rammerne for dette arbejde, herunder en økonomisk ramme på knap 700 mio. kr. til indsatsen i vandløbene.
Jeg ser meget frem til senere på året at modtage kommunernes og vandrådenes forslag til, hvordan lige præcis deres vandløb kan få det bedre.
Det bliver vigtige input til de kommende vandområdeplaner for 2016-2021.
Derudover vil jeg senere i år lancere »Naturplan Danmark«.
Den bliver en ny samlet, langsigtet naturpolitisk planlægnings- og prioriteringsramme for naturen i bred forstand.
»Naturplan Danmark« kommer til at indeholde nogle overordnede indsatsområder, og et af dem vil have fokus på at skabe bedre og mere sammenhængende natur; et andet indsatsområde vil have fokus på, hvordan vi sikrer biodiversiteten i den danske natur.
Jeg håber også, at vi snart kan få Naturfonden ud at arbejde, når der er fundet den rigtige model for fonden.
Det vil give et vigtigt bidrag til mere værdifuld natur.
Herudover har jeg planer om yderligere opfølgning på Natur- og Landbrugskommissionens anbefalinger og dermed jo også se på den overordnede balance, som jeg er enig med hr. Per Clausen i det er vigtigt vi følger op på, altså den balance, som Natur- og Landbrugskommissionen netop slår an. Nogle ting kan gennemføres på den korte bane, og andre ting som f.eks. målrettet regulering af landbruget tager længere tid at udvikle.
Men jeg har planer om at forbedre vilkårene for alle hovedtyper af natur – åbent land, skov og hav.
Der kommer et nyt nationalt skovprogram, som bl.a. vil sigte på at målrette indsatsen for en bedre biodiversitet i skovene, og så er det jo også, at der i den nærmeste fremtid kommer nye naturplaner og vandområdeplaner for den næste 6-årige planperiode.
Som det forhåbentlig er fremgået, har jeg planer om en række initiativer, som skal forbedre naturen og miljøet, og jeg har i svaret på et tidligere spørgsmål i dag redegjort for, at der er en natur- og miljømanko som følge af den netop indgåede »Aftale om Vækstplan Fødevarer«, og min forventning er, at den manko indhentes med de initiativer, som jeg her har nævnt.
Per Clausen (EL), 2014-04-09:
Det lyder sådan her: Vil ministeren inden for den nærmeste fremtid tage konkrete initiativer, der kan sikre bedre vilkår for natur og miljø?
Kirsten Brosbøl (S), 2014-04-09:
Ja, jeg er enig med Jørn Jespersen i, at aftalen »Vækstplan Fødevarer 2013« isoleret set medfører en manko for natur og miljø.
Det er en konsekvens af, at randzonearealet halveres, og at de målrettede efterafgrøder tages af bordet.
Dermed får vi en manko på 25.000 ha ny natur i randzonerne, og på miljøkontoen skal vi indhente ca. 2.400 t kvælstof og op til ca. 80 t fosfor.
Vi skal dog også huske på, at det fulde 50.000 ha randzoneareal på nuværende tidspunkt antages ikke at være etableret.
Landmændene har indberettet randzoner på 38.000 ha og søgt kompensation for ca. 27.000 ha.
Så det er altså ikke op fra 50.000 og ned til 25.000 ha, der vil forsvinde.
Og det er selvfølgelig en opgave, jeg som miljøminister vil tage særligt ansvar for.
Vi har konstateret, at randzoneloven førte til alt for meget bøvl, som ingen kunne være tjent med, hverken landmænd eller myndigheder, så der skulle findes en løsning på det under alle omstændigheder.
Nu har vi afgrænset randzonerne til de vandløb og søer, som i forvejen er beskyttet efter anden lovgivning, og det tror vi på er et rigtig godt udgangspunkt for at bevare randzonerne, som gør meget godt for vores natur og miljø.
Per Clausen (EL), 2014-04-09:
Ministeren sagde, at der skulle findes en løsning, men der er jo ikke fundet nogen løsning.
Man har fjernet en løsning uden at erstatte den med en anden, og det vil sige, at natur og miljø lider skade.
Det er også i fuldstændig modstrid med, hvad Jørn Jespersen sagde, og hvad Natur- og Landbrugskommissionen sagde, da de fremlagde deres rapport, nemlig at det var af afgørende vigtighed, at der var balance i de tiltag.
Det her tiltag er der ingen balance i, og der ligger jo ingen plan for, hvad der skal erstatte randzonerne.
Der ligger ingen plan for, hvordan man vil opnå den reduktion i kvælstofudledning, som ville have været konsekvensen, hvis man havde stået fast på de initiativer, som var vedtaget.
Og det er vel kernen i det her, altså at man ikke har noget bud på, hvornår der skal komme en genopretning i forhold til de oprindelige planer.
Jeg må bare sige, at ministeren vel så i det mindste må erkende, at det, der indtil nu er besluttet fra regeringens side med den aftale, man lavede med højrefløjen, er at udsætte løsningen af de problemer, vi har med vandmiljøet, indtil man så kommer med nogle nye initiativer, fordi dem, der var vedtaget, valgte man ikke at føre ud i livet.
Og det er jo så i realiteten, at der i første omgang i hvert fald er sket det, som Jørn Jespersen advarede imod, nemlig at man lavede ensidige løsninger, hvor man udelukkende tilgodeså landbrugets indtjening på bekostning af natur og miljø.
Det er jo det, man har gjort med den her aftale.
Men hvis ministeren er enig med mig i, at det er det, der er sket med den her aftale, og at vi kommer til at snakke om kompensation for det og genopretning osv. under næste spørgsmål, så har jeg sådan set ikke mere at spørge om i forhold til den her sag.
Spørgsmålet lyder: Er ministeren enig med den tidligere formand for regeringens egen Natur- og Landbrugskommission, Jørn Jespersen, i, at regeringens »Aftale om Vækstplan for Fødevarer« fører til forringelser i beskyttelsen af natur og miljø, og at regeringen på den baggrund skylder at igangsætte nogle initiativer til fordel for natur og miljø, som kan kompensere for denne aftale?
Jeg vil bare sige, at det, der jo alligevel står tilbage som et problem i forhold til den her sag, er, at man dropper nogle initiativer uden at have nogle andre klar.
Og hvis det er rigtigt, som ministeren siger, at man i lang tid har gjort sig overvejelser om, hvad der skulle komme i stedet for den fulde udnyttelse af randzonerne, som jo i sin tid blev gennemført af VK-regeringen, fordi man sagde, at det var en rigtig effektiv metode, og at den var billig for landbruget og på alle måder god, så står vi vel bare tilbage med den beklagelige kendsgerning, at på trods af at man arbejdede på at få det her gennemført i rigtig lang tid og så konstaterede, at det kunne man ikke, så havde man ikke noget alternativ parat.
Kirsten Brosbøl (S), 2014-04-09:
Derfor er jeg også rigtig glad for, at vi fremadrettet holder fast i randzonerne som et virkemiddel, som jo vil indgå i reduktionen af kvælstof.
Men det er selvfølgelig helt afgørende for mig og for regeringen, at vi har en lov, som kan administreres, og som ikke giver problemer i forhold til EU med hensyn til at skulle dokumentere, hvordan kompensationen foregår.
Det skal der selvfølgelig være styr på, og det sikrer vi nu med den ændring af randzoneloven, som vi har lagt frem.
Så er det jo klart, at vi skal have adresseret den manko, der opstår, og det ser jeg frem til at kunne svare på i forbindelse med det næste spørgsmål.
Derfor har jeg også fra starten af min ministertid anset det for at være en bunden opgave, at vi skulle have løst det problem, der var, med randzoner, som ikke kunne defineres præcist hvor skulle være.
Det gav problemer både for myndighederne og for landmændene og med at få en ordentlig kompensationsordning strikket sammen, sådan at vi ikke fik EU på nakken, fordi vi ikke havde styr på administrationen af de her regler.
Så det skal der selvfølgelig være styr på, og derfor har regeringen nu fremlagt et bud på, hvordan vi kan ændre randzoneloven, sådan at vi fremadrettet er helt hundrede procent sikker på, hvor de her randzoner skal være, og hvordan der skal udbetales kompensation.
Det synes jeg er ordentligt at man gør som regering, altså at man sikrer, at lovgivningen kan administreres.
Så vil jeg gerne igen understrege, at vi jo også har sagt meget tydeligt, at det her så efterlader et behov for yderligere initiativer i forhold til kvælstof, fosfor og natur, og det vil vi håndtere.
Nu har hr. Per Clausen jo stillet to spørgsmål til mig i dag, og det næste spørgsmål handler, så vidt jeg husker, om, hvad det så er for nogle initiativer, der er på tegnebrættet.
Så der kommer vi jo ind og får lejlighed til at diskutere, og jeg får mulighed for at redegøre for, hvad det er for nogle planer, jeg har.
Men jeg synes, hr. Per Clausen skulle glæde sig over, at regeringen jo erkender, at her opstår der en manko, men at vi samtidig siger, at målene er der ikke slækket på; vi står fast på de mål, og derfor skal vi også kompensere for det på fosfor-, på kvælstof- og på natursiden ved hjælp af andre instrumenter.
Og det er selvfølgelig et ansvar, som jeg tager på mig, at sikre, at de ting får vi rettet op på ved nogle af de ting, som jeg så kommer ind på i besvarelsen af hr. Per Clausens andet spørgsmål.
Marianne Jelved (RV), 2014-04-09:
Ikke som det er formuleret i den tekst, jeg henviser til, nemlig betænkningen.
Det er ikke hvad som helst, man kan tage op og forholde sig til
Og endelig er der jo stadig væk en kirkeminister, og kirkeministeren skal i øvrigt være enig med de to grupperinger, der i givet fald skal sidde i det udvalg, der skal behandle de indre anliggender.
Kirkeministeren kan i øvrigt være af den modsatte opfattelse og gøre, som kirkeministeren synes.
Jeg synes, det er et meget fint tegnet instrument, som i virkeligheden giver os nogle muligheder for at indføre demokrati i styringen af folkekirken, så flere end i dag bliver involveret i det, men stadig væk under nogle rammer, som er meget genkendelige for det system, vi har i dag.
Mette Frederiksen (S), 2014-04-09:
Jamen misforståelsen bliver jo ved med at være hos spørgeren, desværre.
Altså, manøvren, vi lavede sidste år, med at stille krav til de stærkeste af vores unge kontanthjælpsmodtagere for til gengæld at yde en bedre hjælp til de mere udsatte af vores unge koster jo penge, og det er nok noget af det, Venstre altid har lidt svært ved at forstå, altså at hvis man gerne vil sikre, at mennesker skal have en mere stabil og varig tilknytning til arbejdsmarkedet, kræver det for nogles vedkommende, at man også vil investere i dem.
Derfor valgte vi med kontanthjælpsreformen at gå en anden vej og sige: Jo, jo, det kan man godt gøre, og det har man så forsøgt igennem mange år uden de helt store resultater; den her gang går vi et spadestik dybere og bruger pengene på uddannelse.
Og det er jo det, vi gør med kontanthjælpsreformen, for vi finansierer det store uddannelsesløft for vores unge kontanthjælpsmodtagere, både hvad angår det ordinære uddannelsessystem, men også med alle de uddannelsesunderstøttende aktiviteter, vi i fællesskab fik lagt ind for vores unge kontanthjælpsmodtagere, f.eks. for unge enlige forsørgere eller unge, der har svært ved at læse, skrive og regne, fordi de ikke fik lært det, dengang de gik i skole.
Og det var en rigtig klog prioritering, synes jeg.
Inger Støjberg (V), 2014-04-09:
Det var jo et meget langt svar, kan man sige,
på et meget kort spørgsmål
Men det, man kunne udlede af svaret, var, at det var et ja.
Så ja, man fandt nogle penge i kontanthjælpssystemet, og det gjorde man jo så bl.a. ved at skære i ydelserne – det er noget, som ministeren ikke just har plæderet for før – og så bruge pengene på selskabsskattelettelser.
Og der er det jo bare jeg siger, at det måske kunne være fint, hvis man prøvede at forbedre beskæftigelsessystemet nu, hvor man har chancen.
Det er jo ministeren, der sidder med nøglen til at fortsætte ad den vej, som vi i fællesskab gik noget af sidste år, nemlig at forsøge at få gjort beskæftigelsessystemet bedre.
De penge, man så får ud af det, kunne man jo bruge til at lette selskabsskatten, så vi kunne skabe nogle flere private arbejdspladser.
Det synes jeg, og det synes Venstre er en fremkommelig vej, men det er jo ministeren, der sidder med nøglen, og derfor vil jeg sådan set bare høre, om det er en nøgle, ministeren agter at bruge, så man kan låse døren op til de her forhandlinger.
Mette Frederiksen (S), 2014-04-09:
Jeg tror bare, det er vigtigt igen lige at få sagt, at der jo er forskel på, hvad det er for midler, vi har at gøre med, for hvis vi bliver bedre til at hjælpe vores unge kontanthjælpsmodtagere i uddannelse og vores voksne kontanthjælpsmodtagere i arbejde, så vil det jo have nogle positive beskæftigelseseffekter.
Det er klart, for vi har jo et ønske om, at færre skal være på kontanthjælp og flere skal ud på vores arbejdsmarked.
De midler, det frigør, når vi lykkes med den manøvre, kan man fint bruge til andre formål, og det gjorde vi også sidste forår.
Men jeg tror bare, det er vigtigt også for Venstres politiske ordfører at vide, at vi jo ikke gjorde det, kan man sige, at vi fra den ene dag til den anden sparede en masse penge.
Kontanthjælpsreformen bygger jo grundlæggende på en idé om, at der skal investeres i mennesker, også i vores kontanthjælpsmodtagere.
Derfor bruger vi rigtig mange midler på et uddannelsesløft, især til de unge.
Inger Støjberg (V), 2014-04-09:
Er ministeren enig i, at nogle af de 1,2 milliarder, som man fandt i kontanthjælpssystemet, blev brugt på selskabsskattelettelser?
Mette Frederiksen (S), 2014-04-09:
Jeg tror måske, vi skal have rettet noget af præmissen for spørgsmålet, for der blev ikke sparet på kontanthjælpen, da vi lavede en kontanthjælpsreform.
De frigjorte ressourcer har vi jo brugt en til en på at sikre en bedre indsats f.eks. på uddannelsesområdet over for unge, vi gerne vil have i uddannelse, men også for at sikre et begyndende opgør med den passivkultur, der tidligere har hersket på kontanthjælpsområdet med mennesker, der simpelt hen er blevet opgivet.
Så har vi jo en tro på, at hvis vi flytter flere unge i uddannelse og flere voksne i arbejde, vil der med tiden være færre kontanthjælpsmodtagere.
Det er klart, at hver gang vi kan flytte et menneske fra at være kontanthjælpsmodtager til at være en del af enten uddannelses- eller arbejdsstyrken, så får vi også frigjort midler.
De midler, der blev frigjort der, gik så bl.a. til at understøtte, at der bliver skabt flere private arbejdspladser, og det kan sådan set være en udmærket manøvre, men jeg tror bare, det er vigtigt at få rettet det, der står i spørgsmålet.
Tværtimod omfordelte vi midlerne inden for kontanthjælpssystemet – i øvrigt med Venstres opbakning.
Inger Støjberg (V), 2014-04-09:
Er ministeren af den opfattelse, at det vil være en god idé at spare på beskæftigelsesindsatsen og bruge pengene på skattelettelser i en kommende vækstaftale og dermed fortsætte ad den vej, som ministeren anlagde sidste år, da ministeren gennemførte besparelser på kontanthjælpen for at lette selskabsskatten?
Mette Frederiksen (S), 2014-04-09:
Jamen jeg ønsker ikke at gå ind i dybden af, hvad der diskuteres i regeringens økonomiudvalg.
Det er helt naturligt, at økonomiudvalget har diskussioner om alt mellem himmel og jord – det er sådan set økonomiudvalgets opgave.
Det, vi kan sige meget klart – det har finansministeren gjort, og jeg gør det gerne i dag – er, at en beskæftigelsesreform for regeringens vedkommende ikke er et spareprojekt.
Det er jo fint, at man står i Folketingssalen i dag og siger fra Venstres side, at man ønsker en beskæftigelsespolitik, der virker.
Man havde jo ganske mange år til at sikre, at det kom til at ske.
Der valgte man så at bruge sin energi på noget andet, men jeg håber da og glæder mig også til – for jeg synes, at Venstres arbejdsmarkedsordfører er en rigtig, rigtig god og klog kollega – at Venstre kommer ind til forhandlingsbordet og giver et substansbidrag til, hvordan vi sikrer en beskæftigelsespolitik, der hjælper vores arbejdsløse, for det er ikke det, vi har hørt mest til.
Men jeg har egentlig ret stor tiltro til, at hr. Hans Andersen kan give nogle gode bidrag til den diskussion.