Martin Lidegaard (RV), 2012-11-29:
Først og fremmest en stor tak til ordførerne for de mange gode kommentarer til lovforslaget.
Situationen er jo, at vi har oplevet en helt utrolig interesse blandt danskerne for at etablere solcelleanlæg, og det vidner jo først og fremmest om et stort engagement i hele Danmarks ambitiøse grønne omstilling til et energisystem, der er baseret på 100 pct. vedvarende energi.
Det er glædeligt, ligesom det er glædeligt i sig selv, at solceller er faldet så meget i pris, at både private og erhvervsliv og stat og kommuner kan få mulighed for at være med.
Noget af det bedste ved det her forslag er, at netop alle nu kan være med, ikke kun parcelhusejerne, men også de mennesker i Danmark, der er med i boligforeninger, i andelsboligforeninger, i ejerforeninger, i erhvervslivet, i landsbyfællesskaber – alle får mulighed for at være med nu.
Tænk engang at leve på et tidspunkt i historien, hvor vi, da vi fejrede nytår sidste gang, regnede med, at vi i 2020 ville have 6 MW solceller, fordi solceller var så dyre, at det simpelt hen ikke kunne betale sig overhovedet at sætte dem op for nogen som helst.
Og nu er vi i en situation, hvor der foreligger en bred politisk aftale, der vil sikre op mod 800 MW sol i 2020, fordi solcellerne over ganske få år er halveret i pris.
Det siger noget om, at der sker noget på energimarkederne, og det er spændende.
Vi har fra regeringens side nu indgået en politisk aftale med alle partier i Folketinget bortset fra Liberal Alliance, altså med de partier, der er klar til at tage ansvar for energipolitikken i Danmark.
Nu skal den så udmøntes i det her lovforslag.
Udgangspunktet er, at vi også fremover skal have flere solcelleanlæg i Danmark, men at udbygningen ikke skal drives af overkompensation.
Vi skal sikre, at vi ikke støtter mere end nødvendigt for at fremme en positiv udvikling.
Endelig er der med udbredelsen af solceller behov for at sikre, at også solcelleejere får et incitament til at reagere på prissignalerne på elmarkedet.
Det bliver der behov for med det fremtidige smarte elsystem, som vi er ved at udvikle.
Lovforslaget her indebærer forhøjede afregningspriser til solceller og små VE-anlæg, som mere end fordobler den gældende afregningspris.
Samtidig indrettes støttesystemet sådan, at flere boligformer kan få glæde af støtten til at etablere solcelleanlæg, som jeg lige nævnte.
Med lovforslaget afskaffes også muligheden for, at små private solcelleanlæg såvel som andre vedvarende energianlæg isoleret set kan blive skattemæssigt betragtet som selvstændig virksomhed og dermed opnå gunstige fradrag.
Der indføres også en overgangsordning for alle dem, der har investeret i et solcelleanlæg, som flere har været inde på; og for dem, der har investeret inden fremsættelsestidspunktet for lovforslaget den 20. november i år, indebærer det, at alle omfattede anlæg kan fortsætte på den årsbaserede nettoafregning i 20 år.
Til de enkelte ordføreres bemærkninger vil jeg gerne anføre følgende: Både Venstre og Konservative er sådan set glade for forslaget, men anfører, at processen op til aftalens indgåelse ikke har været optimal, og der er også lidt kritik af ministerens håndtering af det. Jeg skal være den første til at erkende, at det kunstneriske indtryk ikke hele vejen igennem har været optimalt.
Jeg har også været ude med offentlige tilkendegivelser, der har kunnet give anledning til misforståelser, og det skal jeg selvfølgelig være den første til at beklage.
Vi, alle de samme partier, indgik i marts måned en aftale, hvoraf det udtrykkelig fremgik, at vi skulle analysere det her område.
Så det ville være mærkeligt, hvis jeg skulle gå rundt i offentligheden og sige, at vi ikke gjorde det.
Jeg synes, at der nogle gange har været en, kan man sige, lidt hård, men måske også nødvendig debat i offentligheden, når vi har sagt, at der var behov for at ændre på de her vilkår, og vi ikke bare som en tyv om natten kom ud fra et lukket lokale, som ingen vidste, vi sad i, og sagde: Bum, nu ændrer vi hele ordningen.
Det er jeg ikke sikker på ville have givet en mere positiv stemning omkring de ændringer, vi nu vedtager.
Men sådan kan man kigge lidt forskelligt på det.
Dansk Folkeparti og også SF er inde på husstandsmøllerne.
Hvornår kan vi forvente noget?
Vi sidder og kigger på forskellige modeller i øjeblikket, og jeg håber, at vi måske ovenikøbet kan nå at få det med som et ændringsforslag til den her lovgivning.
Det vil jeg ikke garantere, for det kræver, at vi kan blive enige i forligskredsen, men det vil vi kigge på på vores næste møde, som vil finde sted under udvalgsbehandlingen, og som derfor forhåbentlig vil kunne komme med i udvalgsbehandlingen, hvis vi kan nå det og blive enige.
Enhedslisten analyserer, hvad der egentlig ligger bag det her, og der vil jeg gerne lægge mig ned og sige: Ja, en del af behovet for at kigge på det her var da, at der pludselig var et meget stort hul i statskassen, som ovenikøbet voksede meget eksplosivt, nærmest fra uge til uge.
Jeg har selv den opfattelse af den grønne omstilling, at jeg tror, at når hele verden fokuserer på Danmark i øjeblikket og vi bliver inviteret til at deltage i udviklingen af Kinas energistrategier, Vietnams energieffektiviseringsstrategier, Sydafrikas udbygning med vedvarende energi, så skyldes det ikke, at vi i Danmark er supergode til at sætte vindmøller op eller smække solcelleanlæg på taget eller udbygge med biogasanlæg.
Det skyldes, at vi nok er det land i verden, der har gjort det mest omkostningseffektivt og mest til glæde for elforbrugerne.
Vi har faktisk formået at få 40 pct. vedvarende energi i vores elmiks og samtidig ligge, når vi kigger på de rene elkostpriser, under gennemsnittet for elpriser i Europa.
Det er stadig sådan, at solceller trods alt udgør en energiform, hvor 1 MW sol koster fem gange mere at installere end landvind.
Så for hver gang vi bruger 1 kr. på sol, kunne vi få fem gange mere vedvarende energi ved at investere i vind.
Jeg er enig med hr. Per Clausen, for jeg tror også, at sol med den udvikling, der er i priserne nu, kommer til at fylde betydeligt mere i vores strategiske energiforsyning, end vi troede for bare et år siden.
Det er derfor, vi også har aftalt, at vi tager sol med i de større strategiske analyser, i den strategiske energiplanlægning, vi laver inden for alle de andre former for energi i de kommende år – naturgas, fjernvarme, biomasse osv.
Jeg tror, at der er basis for sol.
Der er meget, der tyder på, at det fungerer fint og komplementært i forhold til vind, men vi skal kigge på det.
Hvis vi nu siger, at vi finder frem til, at vi gerne vil have 20 pct. sol på langt sigt, så kan vi få det til det halve eller til 25 pct. af prisen om bare 5, 6, 7 eller 8 år, og så skulle pokker da stå i at have investeret hele puljen nu.
Men markedet skal holdes i gang for at få den teknologiudvikling, og det er jeg overbevist om at det her lovforslag også vil sikre.
Det fører mig til hr. Villum Christensen, som jeg gerne vil takke særligt for hans indlæg og især for tilsagnet om at give vin til hele Folketinget, hvis det viser sig, at vi får installeret de megawatt solceller, som vi regner med i det her lovforslag.
Det vil jeg huske, og det vil jeg glæde mig til.
Ellers kommer hr. Villum Christensen jo langt omkring – fra lystsejlere til nordnorske vandbassiner og at være herre i eget hus.
Jeg kan ikke garantere, at jeg selv når hele vejen rundt på paletten, men jeg vil gribe fat i to ting.
Det ene er de meget negative forventninger til, hvad den her nye ordning kan levere.
Der er mange, der har spurgt, om nu Energistyrelsens forudsætningerne holder.
Holder nu de priser, vi har lagt ind?
Det har jeg selvfølgelig også været meget optaget af, og jeg vil bare opfordre hr. Villum Christensen og alle andre interesserede til at gå ind på www.solceller.dk og kigge på de priser, der ligger for solceller i dag.
Så vil man kunne se, at de prisforudsætninger, vi lægger til grund, altså ikke er grebet ud af den blå luft, tværtimod.
Jeg vil også sige – og det er den anden ting, som vil være mit bud til hr. Villum Christensen her – at det jo er rigtigt, at det, der er tale om her, er, at den egentlige støtte er et tabt skatteprovenu.
Men sagen er jo, at om man giver støtte på den ene eller anden eller tredje måde, er der i sidste ende kun de danske forbrugere og skatteydere til at betale regningen.
Så man kan kalde det mange forskellige ting, men det, der er sagen her, er: Vil vi helst give fem gange mere i støtte til vedvarende energi, end vi behøver, til én gruppe af danskere, nemlig parcelhusejere, betalt af alle de andre?
Eller vil vi lave en ansvarlig ordning, der justerer støtten, i takt med at priserne bliver billigere og alle danskere kan få del i solfesten?
Jeg er ikke i tvivl om, hvad der er det ansvarlige svar på det spørgsmål – det er selvfølgelig: Ja, den her ordning trængte til at blive justeret.
Ja, vi kan nu få alle danskere med.
Hr. Per Clausen efterlyste også, at vi kiggede med lup på de almennyttige boliger.
Jeg vil gerne sige, at det er jeg også selv stærkt optaget af, og vi er i fuld gang med det.
Så det er bare et tilsagn om, at det kommer vi selvfølgelig også til at kigge på.
Til sidst tak til alle partier, der indgår i det her forlig.
Tak til alle de aktører derude, der har deltaget med stort engagement, nogle gange næsten med et voldsomt engagement i debatten, men det er vigtigt, at vi har kunnet tage den debat, og at vi nu ender med en aftale, som efter min bedste vurdering, kan man sige, stadfæster den tradition, vi har i det her land, for at lave brede flertal.
Det har krævet, at mange partier har skullet give sig noget – det vil jeg gerne anerkende.
Men når røgslørene letter og alt det her virak har lagt sig,
tror jeg altså vi er kommet i en situation, hvor vi pludselig har fået mulighed for at få 800 MW sol finansieret ind oven i det energiforlig, vi lavede i marts måned i år, til gavn for klimaet, til gavn for danskerne, til gavn for beskæftigelsen.
Tak for det.