runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-04-15:
Det er lige før, jeg bliver fristet over evne, må jeg sige, hvad det her angår: Man kunne jo nærmest ønske sig, at folketingsmedlemmer også skulle skrive under på det meste af den her erklæring, ud over at de skal skrive under på, at de vil overholde grundloven.
Jeg synes i hvert fald, det ville være rigtig befriende, om Dansk Folkepartis folketingsgruppe skrev under på den pågældende erklæring.
Vi skal overholde landets love.
Der er da i hvert fald i Dansk Folkepartis folketingsgruppe et enkelt medlem, der har overtrådt en paragraf i straffeloven, som er skrevet direkte ind i den her erklæring.
Der er også en række medlemmer af Dansk Folkeparti, der har overtrådt den samme paragraf.
Jeg synes, det er utroligt, at man laver den form for dobbeltstandarder i forhold til mennesker, som er forfulgt.
Det her handler om ytringsfriheden, hvor den betyder noget, hvor mennesker har kæmpet imod statsmagten, og ikke bare om noget med, at man skal prøve at tale imod folk, som man ikke bryder sig om, på en hadefuld måde.
Det er fuldstændig korrekt.
For jeg glæder mig sådan set over, at vi i dag kæmper ytringsfrihedens sag og i den sammenhæng får vedtaget nogle gode ting, men jeg synes bare, når nu ordføreren drog mig ind i diskussionen, at det er vigtigt at understrege, at Det Radikale Venstre til fulde deler Enhedslistens skepsis over for det her erklæringscirkus, som man er begyndt at indføre forskellige steder i den danske lovgivning for folk, som skal til at opholde sig her i landet.
Det er bare, sådan at der ikke er nogen misforståelser, når nu mit navn er blevet bragt ind i debatten.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-04-15:
Ud over det, jeg læste op her, er der en fem-seks andre lignende sætninger, hvor man skriver under på, at man er imod terrorisme, at man går ind for ligestilling osv. Hvad er problemet med at skrive under på det her?
Jeg synes, at hr. Per Clausen skulle dele hr. Simon Emil Ammitzbølls glæde over det lovforslag, fordi vi både med dette og det forrige lovforslag netop gør en stor indsats for at sikre, at nogle forfattere får et fristed.
I stedet står vi så her i Folketingssalen og problematiserer, at de skal skrive under på nogle af de ting, som de faktisk kæmper for.
Det er jo en noget mærkværdig diskussion, må jeg nok have love at sige.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-04-15:
Jeg vil da gerne vifte med flaget - eller hvordan vi nu skal formulere det - sammen med ministeren i glæde over, at der er noget, der er blevet muligt med dette lovforslag, som, når man hører på ordførerne, efter al sandsynlighed bliver vedtaget.
Altså, nu er det muligt for kommunerne at gå ind i de her fribyordninger.
Det synes jeg er utrolig positivt.
Jeg synes bare, man skal passe på med, hvor - jeg er lige ved at sige småpatetisk man har lyst til at være, når man siger: Uha, det er jo alle de fine principper, vi diskuterer, og derfor kan vi ikke være uenige om økonomien.
Så er der nogle, der vil prioritere det økonomisk fra statens side - og nogle, der ikke vil.
Det er ligesom skismaet i den her diskussion.
Vi synes, man kan sige: 5 mio. kr. er jo ingenting på et statsbudget.
Faktisk er det meget mindre, end 500.000 kr. er på et kommunalt budget.
Burde vi så ikke kunne finde de 5 mio. kr. og lave lidt statslig medfinansiering, så vi er sikre på, at det her bliver en succes?
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-15:
Meget kan man sige om kommunernes økonomi, men selvfølgelig har de råd til at betale 500.000 kr. for en forfulgt forfatter.
Nu synes jeg lige, man skal have proportionerne på plads i det her.
Det handler om prioritering, og det handler om det signal, man vil sende.
Selvfølgelig har man råd til det; det handler om en almindelig prioritering ude i kommunerne.
Hvis man så vælger ikke at ville gøre det, så kan man jo lade være med at gøre det.
Det, som lovforslaget åbner op for, er en mulighed for, at man kan invitere forfulgte forfattere til Danmark, og at de kan blive understøttet kommunalt.
Det er der nemlig ikke mulighed for i dag.
Det er jo det helt epokegørende ved det her forslag.
Det er et demokratisk forslag.
Det er et ytringsfrihedsforslag, som virkelig åbner op for, at vi i det danske samfund påtager os et ansvar og en forpligtelse.
Den kombination af at kommunen påtager sig værtskabet og de udgifter, der er forbundet med det, og at Kulturministeriet stiller nogle midler til rådighed for de aktiviteter, der følger af kommunens værtskab, tror jeg vil blive en succes.
Det er jo en mulighed for kommunerne for at påtage sig det værtskab og for at deltage i den kamp for ytringsfrihed og demokrati, regeringen gennem sin politik og gennem sin internationale indsats - som der er bred enighed om det danske Folketing, i øvrigt også fra Socialdemokratiets side - deltager i hver eneste dag.
Det her giver altså en mulighed for, at kommunerne også kommer med på den vogn.
Det er sådan set op til dem selv.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-04-15:
Jeg vil gerne sige til ministeren, at jeg pr. 1. december forlod dansk kommunalpolitik.
Jeg har i de sidste år oplevet rigtig, rigtig mange gange, at byrådene har siddet og haft de bedste intentioner om at ville lave nye tiltag, men hvor tiltagene er faldet som følge af mangel på ganske få tusinde kroner.
Her taler vi altså om adskillige hundrede tusinde kroner pr. modtaget kunstner, man giver ophold til.
Derfor bliver jeg nødt til at sige til ministeren, at hans udsagn her lyder, som om han ikke helt har fornemmet, hvordan økonomien er ude i kommunerne.
Det er helt korrekt, som det er fremstillet i sagen her, at 12 kommuner har givet udtryk for interesse i at tilmelde sig ordningen.
Jeg må da også sige, at jeg er positiv over for ministerens udsagn om, at en revurdering kan komme på tale, hvis ikke succesen skulle komme i hus.
Men jeg synes, at ordningen fortjener, at ministeren er lidt mere imødekommende.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-15:
Jeg kan jo ikke lade være med at ærgre mig over, at en så vigtig principiel diskussion som kampen for ytringsfrihed og demokrati forfalder til så at sige en økonomisk diskussion, fordi nogle kommuner selvfølgelig gerne vil have nogle penge ud af staten.
Det handler jo om engagement.
Det handler om, at man påtager sig et ansvar - også i kommunerne - for at kæmpe for ytringsfrihed og demokrati.
Vi kan jo se, at ytringsfriheden og demokratiet også er under pres i vores land.
Der er jo mennesker, som holder den demokratiske fane højt, og som har en meget, meget stor grad af integritet.
Han bliver truet som folketingsmedlem, blot fordi han ytrer nogle holdninger, som jeg i øvrigt bakker hundrede procent op om.
Det er de værdier og de kampe, vi også skal brede ud internationalt ved hele tiden at sige, at vi i Danmark vil kæmpe for ytringsfrihed og demokrati ved at invitere forfattere indenfor, som bliver truet på deres liv, blot fordi de har nogle andre holdninger.
Det skal ikke handle om en kamp om økonomi, for selvfølgelig må kommunerne påtage sig den forpligtelse at være værter.
Hvis det så ikke bliver en succes, må vi selvfølgelig se på det til den tid.
Jeg er nu sikker på, at det bliver en succes.
Indtil videre har 12 danske byer jo sagt, at de gerne vil være værter for en sådan ordning.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-04-15:
Jeg vil gerne spørge kulturministeren, om han har overvejet - i tilfælde af at succesen ikke kommer i hus inden ultimo 2009 - måske at lave en lempelse.
Her tænker jeg også på en lempelse af økonomien.
Nu fæstner jeg mig ved, at ministeren udtrykker, at det her også drejer sig om, at kommunerne skal bære et ansvar.
For mig og Socialdemokraterne at se
drejer det sig om, at ja, kommunerne har allerede signaleret ansvaret ved at ytre deres lyst til at tilmelde sig ordningen.
Men kommunerne har om noget også ytret sig om engagementet i kunstneren, det enkelte menneske, som er knægtet, og hvis ytringsfrihed er undertrykt.
Mit spørgsmål til ministeren er: Har ministeren gjort sig overvejelser om, hvad man vil gøre fra borgerlig side, hvis det her bliver svært, og det måtte forlyde, at kommunerne af økonomiske årsager ikke får kunstnere fra andre lande til at slå sig ned i forbindelse med fribyordningen?
Karin Nødgaard (DF), 2008-04-15:
Det er jo meget nemt at stå og sige, at vi nok skal finde en løsning.
Jeg synes bare, at det kniber lidt med, at Enhedslisten tager del i f.eks. finanslove og hidtil ikke har gjort det, og at det ville være meget på sin plads i dag, når man nu siger, man kan finde nogle penge, at man så også prøver at skitsere, hvor de penge eventuelt skulle komme fra.
Så vil jeg også godt høre hr. Per Clausen med hensyn til kommunernes rolle.
Har man ikke tiltro til, at kommunerne kan magte den her opgave?
Der er jo et vist brændende ønske i de kommuner, som så vælger at ansøge om at få lov til at være friby, så jeg synes måske også - det er jo blevet større kommuner efter kommunalreformen - at man skal have en tiltro til, at de også kan magte den opgave, de påtager sig.
Per Clausen (EL), 2008-04-15:
Det er jo sådan, at man i morgen vil behandle finanslovforslag her i salen, og der vil man på baggrund af de forslag, som Enhedslisten har fremsat, kunne se, at det ikke vil være vanskeligt at finde midler til også at finansiere en sådan ordning - overhovedet ikke vanskeligt.
Men bare for at det ikke skal lyde, som om vi kun kan finansiere det her, hvis vi kan få vores egne finansieringsforslag igennem, vil jeg sige, at jeg er sikker på, at med stor energi og kreativitet fra de mennesker, der har med det her at gøre i Dansk Folkeparti og i Enhedslisten, vil vi såmænd også nok kunne finde et finansieringsområde, som vi kunne være fælles om.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-15:
Jeg bliver nødt til at sige, at det her lovforslag ikke handler om økonomi, men om principper.
Det handler om, at vi fra statens side - fra Danmarks side - vil sige, at der er mennesker, der bliver undertrykt, og mennesker, der kæmper en værdig og nødvendig kamp for demokrati og ytringsfrihed.
Dem vil vi give mulighed for at komme til Danmark under de forhold, som er beskrevet i de to lovforslag, vi behandler i dag.
På den måde giver vi kommunerne mulighed for at være værter for forfulgte forfattere, skribenter, satiretegnere m.v.
Hvis man synes, man vil putte nogle flere penge i ordningen, så er man jo meget velkommen til at foreslå det under finanslovdrøftelserne.
Forslaget giver kommunerne mulighed for at invitere forfulgte forfattere til Danmark.
Og hvis man fra nogle partiers side synes, at det er en glimrende idé at putte rigtig mange penge i det, så for min skyld ingen alarm.
Det kan man jo foreslå under finanslovforhandlingerne.
Jeg tror, det er en god måde at engagere kommunerne på, at de selv påtager sig et økonomisk ansvar.
Det vil jeg ikke modsætte mig.
Det må man da gerne gøre.
Per Clausen (EL), 2008-04-15:
Jeg er sikker på, at Enhedslisten, de steder, vi har indflydelse, vil kæmpe for, at kommunerne også finder penge til det her, selv om der jo også er mange andre gode ting, man skal finde penge til, og når man systematisk udhuler kommunernes økonomi, kan det vel være svært ligesom at sige, at de så også skal løfte
flere og flere opgaver.
Vi ser nedskæringer på bibliotekerne.
Så kan man spørge, hvordan det nu lige falder sammen med også at bruge penge på den her ordning.
Men bare rolig, de steder, hvor Enhedslisten har indflydelse på det, skal vi nok arbejde for det, og så vil jeg bare sige med hensyn til alt det der med finansiering, at det jo ikke er os, der er så fantasiløse, at vi er nødt til at finansiere indførelsen af en ny vaccine ved at gøre medicinpriserne højere for brugerne af medicin.
Også der kunne vi fremlægge andre og bedre finansieringsmodeller, og sådan er det på alle områder.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-04-15:
Det er jo spændende, om kulturministeren ikke vil modsætte sig, at vi foreslår det - eller ikke vil modsætte sig forslaget - for det er jo to forskellige ting.
Det interessante er, at vi ikke siger, at det er staten, der alene skal finansiere det.
Det synes jeg er værd at understrege.
Vi taler om en statslig medfinansiering, for jeg er sådan set fuldstændig enig i princippet om, at det er fint, at man også tager noget lokalt ansvar.
Jeg synes, at kulturministeren slipper for nemt om det ved at sige, at det her handler om principper og ikke om penge.
Altså, enhver politiker ved, at hvis man vil understøtte kampen for sine principper, så handler det også om økonomisk prioritering.
Det handler om økonomisk prioritering, hvis vi tager de virkelig kendte, de virkelig forfulgte forfattere - så kommer det virkelig til at koste knaster, kan man sige.
Så det handler selvfølgelig også om penge.
Men fair nok.
Det skal vi ikke diskutere mere her.
Jeg har bemærket mig, at ministeren sagde: Hvis det ikke bliver en succes, så er man åben over for at diskutere, om der skal bindes statslige midler til det her.
Jeg vil gerne lige have bekræftet, at det var det, der blev sagt tidligere.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-04-15:
Jeg må sige, at jeg har meget svært ved at forstå, at det skulle være et problem at skrive under på nogle af de ting, der står her.
Jeg mener, at hr. Per Clausen selv har skrevet under på grundloven, men det er måske også et problem i sig selv, det ved jeg ikke - men sådan opfatter jeg det ikke.
Det virker mærkeligt, at det skulle være et problem, at man beder nogen om at skrive under på en erklæring, der lyder: Jeg erklærer herved, at jeg anerkender de grundlæggende værdier i det danske samfund.
Et andet punkt, man skriver under på, lyder: Jeg vil på alle måder overholde den danske lovgivning og værne om de danske demokratiske principper.
Det tredje lyder - og det er jo fantastisk, at hr. Per Clausen mener, at det er et problem, men jeg ved ikke, om det har noget at gøre med, at han er medlem af Enhedslisten: Jeg respekterer det enkelte menneskes frihed og personlige integritet, kønnenes ligestilling og tros- og ytringsfriheden, som er grundlæggende i Danmark.
Jeg har svært ved at se, at det skulle være et problem, at man skal skrive under på sådan nogle ting, når man kommer her til landet og får beskyttelse og et fristed.
Per Clausen (EL), 2008-04-15:
Nu må det være et stykke tid siden, hr. Eyvind Vesselbo har stiftet bekendtskab med grundloven, siden han mener, at det at skrive under på, at man vil overholde grundloven, svarer til at skrive under på sådan en erklæring her.
Det er to helt vidt forskellige ting.
Nu sagde jeg jo ikke, at det var et problem at skrive under, men jeg spurgte, hvorfor det er sådan, at mennesker, der kommer hertil for at tjene penge eller for at studere, ikke skal skrive under på den her erklæring, men hvis man er en forfulgt forfatter, skal man.
Og hvis man nu opfatter det meste af det her som forholdsvis banale erklæringer, i hvert fald i en dansk sammenhæng, kan man undre sig over, hvad grunden er til, at forfulgte forfattere skal skrive under på ting, som mennesker, der kun kommer for at tjene penge, ikke behøver at skrive under på.
Det er jo sådan, at man i det her forslag gør meget ud af at præcisere, at opholdet er midlertidigt, og at de omfattede har fælles træk med udlændinge, der kommer til landet som arbejdstagende eller studerende.
Det kan der jo være forskellige opfattelser af, men det, jeg synes er bemærkelsesværdigt, er, at når man gør det klart, har man alligevel et krav om, at disse personer skal skrive under på en værdierklæring, hvilket mennesker, der kommer hertil for at arbejde eller studere midlertidigt, jo ikke skal.
Jeg vil godt spørge hr. Eyvind Vesselbo om, hvad baggrunden er for, at disse mennesker, altså forfattere, som tager til Danmark, fordi de bliver forfulgt, skal skrive under på sådan en værdierklæring i modsætning til mennesker, der kommer herop for at studere eller for at tjene penge.
Det har jeg måske lidt svært ved at forstå.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-04-15:
Nu har kulturministeren i forbindelse med det lovforslag, der lige er blevet behandlet, beskrevet værdier og kulturpolitiske indfaldsvinkler til det lovforslag, og det samme har ordførerne gjort.
Det her lovforslag skal jo ses i sammenhæng med det lovforslag, der lige er blevet behandlet, og det skal skabe det retlige grundlag for, at der kan meddeles midlertidig opholdstilladelse her i landet til en udlænding, der virker som forfatter m.v., og som af en kommunalbestyrelse tilbydes opholdstilladelse i kommunen som led i kommunens medlemskab af en af Kulturministeriet godkendt international organisation eller netværk af fribyer, altså ICORN.
Udenlandske forfattere, der er udsat for forfølgelse i deres hjemland på grund af deres litterære virksomhed, kan meddeles midlertidig opholdstilladelse her i landet, hvis - og det er allerede blevet nævnt i forbindelse med det tidligere lovforslag, men jeg skal gentage det -
den enkelte forfatter er opført på ICORN's liste over forfulgte forfattere, og hvis forfatteren er inviteret her til landet af en kommunalbestyrelse som led i kommunens medlemskab af ICORN og kommunen således påtager sig at forsørge den pågældende og vedkommendes eventuelle familie.
Ud over det vil udlændingelovens almindelige regler om opholdstilladelse og indrejse være de samme som for andre.
Der skal foretages den sædvanlige sikkerhedsmæssige vurdering af efterretningstjenesten samt foretages tjek i henhold til Schengenaftalen osv.
Som jeg nævnte tidligere, er opholdstilladelsen tidsbegrænset for 2 år ad gangen, og når opholdstilladelsen så er udløbet, skal den pågældende udrejse af Danmark, men opholdstilladelsen kan forlænges, såfremt betingelserne herfor er opfyldt.
Alle de her ting gøres jo, som det også blev nævnt i forbindelse med det tidligere lovforslag, for at sikre ytringsfriheden og for at sikre, at forfattere har en mulighed for at få et fristed til at udøve deres virksomhed.
Vi synes, at det er et meget sympatisk forslag og kan derfor godt støtte det.
Per Clausen (EL), 2008-04-15:
Man skal jo tage de glæder, som tilværelsen kan give en, og den sidste del af ministerens svar var jo positivt.
Jeg vil bare være helt sikker: Er det kulturministerens opfattelse, at det ikke er sådan, at kommunerne skal tage hensyn til, om der kunne være risici forbundet med at invitere en forfatter, at udgangspunktet altså er, at man inviterer forfulgte forfattere, og hvis de så udsættes for trusler, så sørger den danske stat for, at de bliver beskyttet?
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-15:
Der er regeringens holdning krystalklar.
Hvis mennesker er truet på deres sikkerhed og har ophold i Danmark, så er det selvfølgelig statens ansvar.
Man skal bare lige have med, at der ikke er nogen af de mennesker, som er med på ICORN's liste, som - i hvert fald ifølge de efterretninger, jeg har fået - har haft et sådant sikkerhedsbehov.
Det er klart, at Hirsi Ali og Salman Rushdie som forfulgte forfattere er i en speciel situation, men de forfattere, vi taler om, er jo slet ikke i samme sikkerhedssituation som de to nævnte forfattere, som har brug for politibeskyttelse døgnet rundt.
Men det er da rigtigt, at det selvfølgelig kan blive aktuelt, og vi, også jeg, har fået oplyst fra Politiets Efterretningstjeneste, at i en sådan situation vil man selvfølgelig tage sig af den sag.
Vi har en forpligtelse over for de mennesker, som opholder sig i vores land, og det vil sige, at beskyttelse af truede personer som udgangspunkt varetages af myndighederne i det land, hvor den truede person opholder sig.
Omfanget af beskyttelsen afhænger af den konkrete trusselsvurdering, og afhængig af truslens karakter og styrke vil der således kunne iværksættes tiltag af varierende intensitet.
I Danmark varetages den personbeskyttelsesopgave jo af Politiets Efterretningstjeneste, og udgifterne hertil afholdes jo så inden for de budgetter, der er der.
Per Clausen (EL), 2008-04-15:
Det er jo da i hvert fald godt, at det ikke er ved enhver lejlighed, når vi diskuterer kulturpolitiske initiativer, hvor kommunerne skal være initiativtagende, at ministeren indtager det standpunkt, at det ikke har noget med økonomi at gøre.
Der eksisterer mange ordninger, hvor staten også leverer penge, selv om kommunerne er dem, der tager initiativet, så der er vel principielt ikke noget i vejen for, at man også i den her sammenhæng kan komme til at diskutere noget så kedeligt som penge.
Men det har regeringen valgt ikke at gøre.
Nu vælger man også at lave finanslovaftaler med Dansk Folkeparti, og så kan det måske være svært at skaffe penge til sådanne formål som det, der ligger her.
Men må jeg forstå kulturministerens ord om, at vi ikke snakker om penge her, sådan, at det også er et indirekte svar til Dansk Folkeparti, som gerne vil snakke om statens udgifter til forfatternes sikkerhed?
Der er kulturministerens holdning også klar: Det her er et tilbud til kommunerne.
Når kommunerne benytter sig af det, leverer staten naturligvis de tiltag, der er nødvendige for at sikre de pågældende forfatteres tryghed og sikkerhed i Danmark, så vi ikke kommer ud i en eller anden hollandsk diskussion eller USA-diskussion, som vi har haft om Hirsi Ali.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-15:
Det er klart forholdene.
Man kan invitere personer fra ICORN's liste.
Men jeg vil godt understrege, at på ICORN's liste er der ingen - som jeg i hvert fald har fået det oplyst - af dem, der er ude i dag, som har haft et sådant sikkerhedsbehov.
Hirsi Ali og Salman Rushdie er to helt enestående personer, som har været udsat for trusler mod deres liv, blot fordi de har ytret sig, og det bemærkelsesværdige er jo, at de er stået ved deres integritet og deres kamp for ytringsfrihed og demokrati, men der er ikke - som jeg har fået det oplyst - andre på det niveau, som har haft brug for politibeskyttelse.
Formålet er, at det bliver en succes, at kommunerne får mulighed for at invitere forfulgte forfattere til Danmark.
Hvis det ikke bliver en succes, har kommunerne så at sige et problem, for så har de ikke benyttet sig af den lovgivning, der er.
Hvis man kan se, at der ikke er nogen mulighed for at invitere forfulgte forfattere, kan det være på grund af, at kommunerne ikke har følt, at de har det ansvar.
Hvis evalueringen viser, det også er en økonomisk udfordring, må man jo se på det.
Det er jo derfor, vi laver en evaluering, nemlig for at se på, hvad der kan gøres bedre.
Vi er i regeringen altid åbne over for at gøre ting bedre.
Lige nu tror vi, at den bedste måde, man kan få engageret kommunerne og de lokale interesser på, er, ved at kommunerne påtager sig værtskabet og sørger for den finansiering, der skal til, og så finansierer staten de kulturelle aktiviteter, der er ved siden af.
Jeg tror, det er den kombination, der kan give et større engagement.
Men det må vi jo se, når evalueringen skal foretages, og så må vi se på, om det kan gøres anderledes eller bedre.
Det er vi jo sådan set altid åbne over for.
Orla Hav (S), 2008-04-16:
Jeg vil gerne kvittere for ordførerens prioritering, når han siger, at det handler om at give god offentlig service.
Det er sådan set et godt princip for et velfungerende samfund.
Stor er min forbavselse så, når jeg kan læse i Nordjyske Stiftstidende her i weekenden, at børn venter i måneder på at komme i skole, fordi socialrådgiverne har for travlt.
Sagerne er for lang tid om at komme under behandling; en konkret elev har måttet vente 5 måneder for at få lov at komme i skole på grund af en flytning fra en kommune til en anden.
Mit spørgsmål til hr. Lars Barfoed er så: Er det et udtryk for god offentlig service i et velfungerende samfund, hvor prioriteringen oven i købet er, at vi gerne ser, at bistandsmodtagerens søn også får chancen for at blive bankdirektør?
Så forstår jeg også, at det andet princip, som hr. Lars Barfoed giver udtryk for, er, at vi skal tage os godt af de svageste i vores samfund en smuk tanke.
Man skal bare samme dato læse i Berlingske Tidende, at besparelser gør, at udsatte børn i Kalundborg Kommune nu må vente endnu længere.
Kalundborg Kommune har skåret i bemandingen blandt socialrådgiverne.
Mange kommuner har simpelt hen ikke penge nok, og det går ud over børnene.