Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-06:
I virkeligheden ser jeg også mere det sådan indirekte forslag, der ligger fra forespørgernes side, som et løfte om, at man vil fjerne den her skattefritagelse, og det er vel bare det første element, vi ser, efter at S og SF nu entydigt har forladt skattestoppets vej, og det hænger godt sammen med, at man også ønsker højere afgifter og misundelsesskatter, og hvad ved jeg.
Så synes jeg, det er interessant, når vi har den her diskussion, også at have en mere fundamental diskussion om, hvad lighed er, og hvad ulighed er, og hvordan vi overhovedet ser på de her begreber.
For når vi diskuterer, om man skal undgå øget ulighed i sundhed, så siger alle: Ja, det skal man.
For hvem er imod det?
Men der er forskel på, hvordan man definerer det, for lighed kan blive sådan lidt om, at vi alle sammen skal ende på den samme måde, altså at lige meget hvilke grupper, vi tager ud, skal de statistisk ende ens eller nogenlunde ens.
Hvis man ser på lighed på den måde, skylder man også at komme med nogle overvejelser om, hvor store udsvingene så må være; altså, hvor meget forskel må der være, for at der så ikke er tale om ulighed, men om lighed – og omvendt?
Det bør der i hvert fald gives nogle mere tydelige svar på fra forespørgernes side, end det umiddelbart er fremgået af debatten.
Fra Liberal Alliances synspunkt er det sådan, at vi ønsker, at man kommer hen i en situation, hvor lighed i sundhedsvæsenet og i sundhed handler om lige muligheder for at få offentlig behandling.
Og det må man jo sige der er, og det kan man ikke sige at regeringen har lavet dårligere muligheder for.
Så er der det her om de mange hundrede millioner, som bliver brugt på de arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer; man kan sige, at danske virksomheder jo frivilligt bruger de her penge på sundhed.
Der har været diskussioner om, hvad effekten har været af dem.
Altså, hvis ikke skattefritagelsen var der, kunne man næppe forestille sig, at alle de her penge stadig væk ville blive brugt på sundhedsområdet; så ville de blive brugt på andre ting.
Det synes jeg heller ikke vi har hørt klare argumenter imod.
Sluttelig vil jeg sige, at der jo også er en ideologisk vinkel på det her.
Altså, jeg synes, at det er et ideologisk korstog, især vel fra S, SF og Enhedslistens side – jeg er måske lidt mere forundret over De Radikale, men det skal jeg ikke gøre mig til dommer over – for fra de røde partiers side er der tale om en ideologisk vinkel, der handler om, at man dybest set er imod private hospitaler, imod privat behandling, og dermed et ideologisk korstog for, at det offentlige sundhedssystem pr. definition altid skal være bedre end det private.
Fra Liberal Alliances synspunkt kan jeg godt sige, at vi ikke mener, at der er brug for mindre privat på det her område.
Vi mener nærmest, at der er brug for mere privat, hvis man endelig skal gå ind at se på, hvordan forskellen mellem offentlig og privat er i dag.
Der findes samfund, som har en langt større andel af privat sundhedssystem, end vi har i Danmark, og hvor man også har nogle meget bedre resultater, end vi kender her i landet.
Så vi er sådan set ikke så bekymret for, at man kunne gå over til en større privat andel.
Men det er ikke for at gøre op med det fundamentale princip om, at alle selvfølgelig skal have lige adgang til gratis behandling inden for det offentlige sundhedsvæsen.