runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Petersen (SF), 2009-03-10:
Jeg synes, at vi nu kommer ud i en eller anden diskussion om, hvem der hjælper med at give befolkningen et indtryk af noget, altså at oppositionen skulle hjælpe regeringen med at give indtryk af, at den gør noget.
Nu er vi ude i nogle spekulationer om, hvad det er for nogle billeder, man sender ud fra Christiansborg.
Jeg synes da, det er langt mere interessant at gå op i, hvad man rent faktisk gør.
SF har for længe siden lagt ønsker om en jobpakke frem - den er jeg sikker på hr. Frank Aaen også har set - der meget entydigt ville være en effektiv måde at skabe beskæftigelse på og også vinde en række klimagevinster i form af energirenoveringer osv., altså en meget effektiv måde at gå op imod de fyringer og konkurser, som vi ser nu.
Det var, før Skattekommissionen kom og lagde skattepolitiske principper frem.
Jeg tror ikke, der er nogen, der er i tvivl om, at vi har en opposition her i landet, der meget klart vil noget andet end regeringen.
Vi har så været med til at lave bankpakke, ja.
Men med hensyn til selve målet om at sikre, at der altså er finansielle muligheder for vores virksomheder - at de ikke skal gå konkurs, fordi banken opsiger kreditten, eller at de kan få 1 måned mere til at aflevere deres moms eller skat - for at sørge for, at vi ikke har endnu flere virksomheder, der går konkurs, mener jeg faktisk, at vi ligger på den indholdsmæssigt helt rigtige linje med henblik på at gå op imod krisen for de almindelige mennesker, som vi kæmper for.
Nick Hækkerup (S), 2009-03-10:
Det er til hr. Frank Aaens bemærkning om, at man meget hellere skulle have foretaget investeringer i velfærd.
Socialdemokratiet har som en del af svaret på den økonomiske krise, vi står i, fremlagt en vækstpakke, som indeholder bl.a. flere investeringer i klima, energi og miljø og en nødvendig modernisering af den offentlige sektor.
Den nedslidning, der gennem de foregående år er sket af folkeskoler og daginstitutioner osv., kan vi passende benytte lejligheden til at rette op på både for at skabe beskæftigelse og for at sikre en mere robust offentlig sektor.
Vi har sagt, at der nu bør investeres mere i uddannelse og omstilling, investeres mere i kollektiv trafik, i billige boliger, i bygningsvedligeholdelse og i byudvikling.
Og endelig har vi jo sagt - og det er måske det, der skiller os fra hr. Frank Aaen og Enhedslisten - at vi også synes, at der bør arbejdes med risikovillig kapital i forhold til de små og mellemstore virksomheder.
Per Stig Møller (KF), 2009-03-10:
Det ord vil jeg ikke bruge.
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-03-10:
Vi behandler her et forslag om udskydelse af frister for indbetaling af moms, A-skat og arbejdsmarkedsbidrag - en udskydelse, som har gyldighed sådan et halvt års tid.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at i det øjeblik, vi vedtager dette forslag, har vi samtidig sendt en meddelelse til landets virksomheder om, at vi om et halvt år kommer og kradser 65 mia. kr. ind af deres likviditet.
Det er dem, de får nu, men det er også dem, vi meddeler dem vi kommer og tager igen til efteråret.
Det giver ikke noget særlig godt planlægningsgrundlag for virksomhederne, og jeg mener ikke, det er nogen voldsomt god ordning, men vi vil ikke stemme imod den, for det kan godt være, der er virksomheder, der har glæde af den.
Men der er et element i dette lovforslag, som til gengæld er helt uacceptabelt.
Det hænger sammen med, at man fra ministeriets side og tilsyneladende med Justitsministeriets billigelse begynder at håndhæve reglerne i lovforslaget allerede fra lovforslagets fremsættelse.
Ministeren siger så to ting til sit forsvar.
Det vil jeg godt medgive, men det er jo ikke ensbetydende med, at det er uden relevans ved begunstigende lovgivning.
Man kan da sagtens forestille sig begunstigende lovgivning for enkelte grupper i befolkningen, enkelte egne eller noget andet, men som er dybt betænkeligt ud fra synspunktet om ordentlig lovgivning.
Der kan være store, store betænkeligheder knyttet til netop begunstigende lovgivning.
Så det kan godt være, det har mest relevans i forhold til skærpende lovgivning, men det er absolut ikke uden relevans, når det drejer sig om begunstigende lovgivning.
For det andet anfører ministeren - og nu må jeg sige, at jeg her virkelig må trække i den parlamentariske nødbremse - at man på forhånd havde sikret sig et parlamentarisk flertal for dette lovforslag.
Jamen undskyld, det er altså ikke nogen begrundelse for at kunne begynde at administrere et lovforslag fra fremsættelsestidspunktet på tværs af en gældende lov.
Fantasien rækker ikke til, hvad man så kunne forestille sig.
Så behøvede man jo sådan set ikke den forsamling her, så kunne det herskende flertal, VKO, fremsætte og vedtage hvad som helst, og så kunne man begynde at administrere efter det ved fremsættelsen.
Det går simpelt hen ikke!
Jeg er godt klar over, at hvis man skal rulle det her baglæns, så bliver der en masse rod og tilbagebetalinger og alt muligt.
Jeg mener ikke, at man skal gå ud i sådan noget rod, men det er nødvendigt, at Folketinget principielt tilkendegiver over for regeringen, at denne fremgangsmåde ikke er brugbar, at den ikke er acceptabel.
Hvis Folketinget godkender en sådan fremgangsmåde, så er vi virkelig langt ude, og derfor har jeg rettet en henvendelse til Udvalget for Forretningsordenen, og Udvalget for Forretningsordenen vil nu rette henvendelse til Justitsministeriet og få afklaret disse spørgsmål, som er af den allerhøjeste principielle interesse.
Den går altså ikke, og jeg håber, at Udvalget for Forretningsordenen virkelig vil tage denne sag under sine vinger og få gjort det fuldstændig klart, at denne praksis er uacceptabel.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-03-10:
Fra Socialdemokratiets side har vi til det her lovforslag stillet et ændringsforslag, der skulle gøre det muligt for syge ledige at raskmelde sig i deres a-kasse.
For det fremgår af lovforslaget, at syge skal kunne sygemelde sig i deres a-kasse, og når nu det i fremtiden skal være sådan, at man som ledig kan nøjes med at sygemelde sig ét sted, ligger det jo lige for, at man også skal kunne raskmelde sig ét sted.
Det er almindelig sund fornuft, og der var da også klare meldinger fra alle partierne under førstebehandlingen af den her sag.
Men ministeren har meddelt Arbejdsmarkedsudvalget, at det ikke hører hjemme i den løsning, der nu bliver lavet.
Vi har forsøgt at give ministeren lidt snor og foreslået, at han får bemyndigelse til at gennemføre en digital raskmelding senere, men heller ikke det har ministeren ønsket, og det kan jo undre os i en tid, hvor der er fokus på at afbureaukratisere.
Men det gælder åbenbart ikke i det her tilfælde.
Det er på tide, at der også bliver tænkt på løsninger, der gør det lettere for almindelige ledige lønmodtagere, og derfor fastholder vi ændringsforslaget og appellerer til Folketinget om at træde i karakter og at stemme for det helt igennem rimelige og retfærdige forslag, som vi har stillet.
Bent Bøgsted (DF), 2009-03-10:
Det ændringsforslag, som Socialdemokratiet har stillet, ser Dansk Folkeparti egentlig positivt på, for i princippet ønsker vi, at der kun skal være ét sted, man skal melde sig rask, når man har været syg.
Men som det ser ud nu, kan vi ikke stemme for ændringsforslaget.
Vi forventer, at når jobcentrene er kommet på plads til næste år, kan der være behov for at se på det igen, hvis ikke der er fundet en løsning inden.
Vi forbeholder os ret til, når vi har fået jobcentrene på plads, at forlange ændringer i indberetningssystemet, hvis ikke der er fundet en løsning inden.
Men jeg tror, at kommunerne og a-kasserne finder en fornuftig løsning.
Vi skal også være sikre på, at de digitale systemer kan tale sammen, og derfor synes vi, at det måske er lige lovlig tidligt at begynde at sige, at vi skal have ét sted, hvor man kan lave indberetninger fra dag et.
Som sagt er det en rigtig god idé, og det var også det, vi talte om på udvalgsmødet, altså at det var sådan, det skulle være.
Men vi skal lige have jobcentrene på plads, og har de så ikke i mellemtiden fundet en løsning, er vi klar til at tage det op igen til næste år.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-03-10:
Goddag.
Jeg kan jo forstå på hr. Bent Bøgsted, at man i Dansk Folkeparti er i tvivl om konsekvensen af det forslag, som ligger.
Jeg vil godt foreslå på den baggrund, at vi får lovforslaget tilbage i udvalget, så vi kan få klarlagt de ting, der åbenbart ikke er helt klarlagt i øjeblikket.
Frank Aaen (EL), 2009-03-10:
Vi stillede faktisk for flere måneder siden et forslag om, at staten skulle etablere en udlånsfunktion til små og mellemstore virksomheder, som kom i klemme på grund af krisen.
Så det er ikke det, der skiller os, det er metoden: det med bare at hælde pengene ud.
Og så har jeg et enkelt spørgsmål.
Altså nu er vi jo uenige om, om de her er godt eller skidt, og vi stemmer imod det her lovforslag, der bare kan koste milliardbeløb, uden at vi får noget ud af det, men det principielle spørgsmål er: Hvad synes Socialdemokratiet om, at vi i dag behandler et lovforslag om, at der administreres i strid med grundloven, for ministeren følger ikke den lov, der er gældende, men administrerer ud fra et lovforslag, der måske bliver vedtaget, altså en lov, der måske træder i kraft på et langt senere tidspunkt?
Har Socialdemokratiet ikke et principielt problem med, at der sker overtrædelse af grundloven?
Nick Hækkerup (S), 2009-03-10:
Det ville være meget underligt at stå på Folketingets talerstol og sige, at man ikke har et principielt problem med, at der sker overtrædelse af grundloven.
Det, vi bliver nødt til at forholde os til, er selvfølgelig det materiale, der ligger i sagen, herunder skatteministerens svar på det rejste spørgsmål, nemlig at man har spurgt Justitsministeriet.
Selv om skatteministeren siger, at der ikke er noget at komme efter, er det vores opfattelse, som jeg tilkendegav for lidt siden, at den principielle problemstilling, som Det Radikale Venstre har rejst, er værd at forfølge, og at det statsforfatningsretligt ser problematisk ud, og at det er godt, at Udvalget for Forretningsordenen borer i denne her problemstilling.
Så vi tager overholdelsen af grundloven meget, meget alvorligt også i den her sag.
Frank Aaen (EL), 2009-03-10:
Jeg kan godt forstå, at ministeren ikke har lyst til at love, at der kommer en redegørelse fra Justitsministeriet, inden lovforslaget her bliver vedtaget.
For når det kommer til stykket står det på bundlinjen, at det er ministerens ansvar, der er på spil; så drejer det sig om ministeransvarsloven.
Kan ministeren tillade sig at administrere efter et lovforslag, der ikke er vedtaget, i modstrid med den lov, der er gældende?
Det er jo lige præcis det, det drejer sig om.
Og det kan en minister ikke.
Og det er det, jeg håber Justitsministeriet siger.
Så har det konsekvenser for ministeren at administrere i modstrid med gældende lov efter et lovforslag, der ikke er vedtaget.
Det er det, der er hele kernen i det her, og det er derfor, jeg borer lidt i det, og det er derfor, jeg siger, at vi må have den redegørelse frem inden tredjebehandlingen.
Og det kan vi jo, for vi skal jo tage stilling til, om vi vil behandle det ved tredjebehandlingen, for det er en overtrædelse af den gældende forretningsorden i Folketinget om, hvor lang tid der skal gå, fra et lovforslag bliver fremsat, til det bliver vedtaget.
Kristian Jensen (V), 2009-03-10:
Jeg er helt sikker på, at uanset hvornår den redegørelse måtte ligge parat, ville den blive studeret med stor interesse, især af mig, da det er korrekt, at ansvaret for lovforslagets fremsættelse og lovgivningens håndhævelse ligger på mine skuldre.
Men det ville også være mit ansvar, hvis vi fastholdt en opkrævning og dermed et likviditetsdræn af dansk erhvervsliv på 65 mia. kr. - det ville også være mit ansvar.
Jeg tænker på de arbejdspladser, der ville gå tabt i de virksomheder, der ville skulle lukke på grund af manglende muligheder for at få likviditet andre steder.
Jesper Petersen (SF), 2009-03-10:
Så er vi tilbage ved dette: Hvorfor har regeringen ikke fremsat det her lovforslag i bedre tid?
Vi havde fået et endnu bedre lovforslag, hvis man havde været hurtigere ude.
Og forklaringen for et øjeblik siden var, at regeringen her i starten af året har oplevet et stadig stærkere pres fra erhvervslivet – sådan husker jeg at ordene faldt – for at få længere kredittider, så de ville kunne undgå at gå konkurs.
Det leder jo hen til spørgsmålet om, om regeringen virkelig sådan midt i januar måned var af den overbevisning, at det hele nok snart ville gå væk.
Diskussionen kørte allerede på det tidspunkt om, om man ikke skulle fremsætte et lovforslag som det her.
Og det havde den jo gjort i ugevis, før man fremsatte lovforslaget.
Var de på det tidspunkt virkelig i den tro, at det nok skulle gå over; tænkte de: Vi venter, så forsvinder det?
Hvis de i stedet for havde fremsat lovforslaget, var vi ikke havnet i den her situation, i at have de her problemer.
Så havde man fået en likviditetsforbedring, der var 10,6 mia. kr. større, i stedet for at vente til nu.
Hvorfor forudså regeringen ikke det?
Det er et kæmpe spørgsmål for mig.
Kristian Jensen (V), 2009-03-10:
Vi har jo nøje fulgt med i, hvordan udviklingen har været.
Vi har lyttet til virksomhederne på forskellige møder, vi har lyttet til de forslag, der er kommet ind fra erhvervslivet.
Vi vil løbende forsøge at tage de rigtige skridt på det rigtige tidspunkt, i forhold til hvornår vi kan lave en forbedring.
Vi havde måske en forventning om, at de forbedringer, der kom vedrørende kreditpakken, som blev forhandlet i løbet af januar måned, ville have haft en hurtigere gennemslagskraft i forhold til virksomhedernes lånemulighed, end vi i februar måned kunne konstatere de havde.
Og så kunne man læne sig tilbage og vente og sige, at det nok slår igennem på et senere tidspunkt, og så kunne man se, at det ville gå ud over danske virksomheder og danske arbejdspladser, eller man kunne tage et initiativ på daværende tidspunkt.
Regeringen valgte så det sidste.
Og jeg skal gerne indrømme, at set i bakspejlets ulideligt klare lys kunne man sagtens have valgt at tage initiativer på et tidligere tidspunkt, men vi havde en forventning om, at de initiativer, der blev taget vedrørende kreditpakken, ville have haft en hurtigere gennemslagskraft end det, vi oplevede.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Tak, formand.
Der har efterhånden været en hel del uklarhed om, hvad regeringens strategi, når det handler om de danske EU-forbehold, egentlig er.
Det er en uklarhed, som vi i Dansk Folkeparti finder at vi ganske enkelt ikke kan leve med længere.
I sit regeringsprogram har man skrevet, at man vil afvikle forbeholdene, altså afvikle den suverænitet, som Danmark stadig væk med det yderste af fingerspidserne hiver til sig, i forhold til et EU-samarbejde, der til stadighed trækker i den anden retning.
Samtidig kan vi altså se, hvordan det er helt afgørende, at vi i Danmark kan fastholde vores stramme udlændingepolitik, fordi vi har retsforbeholdet, og vi kan se, hvordan vi kan fastholde en sund økonomisk udvikling - vi har klaret os markant bedre gennem finanskrise osv. osv.
Med andre ord er der for regeringen grund til at give en klar status på, hvad det egentlig er for en strategi, man vælger at følge.
Vil man holde fast i den succes, som dansk suverænitet utvivlsomt har været, eller vil man også på det område sælge ud?
Tak, formand.
Jesper Petersen (SF), 2009-03-10:
Jeg var SF's ordfører, da vi vedtog bankpakken.
I den diskussion, vi havde på det tidspunkt, stod det, som jeg husker det, ret klart for de fleste af os, at det, at man lavede den bankpakke, ikke ville betyde, at bankerne ville stå klar med en masse nye lån.
Det betød nok i bedste fald, at de på kort sigt ville lade være med at opsige nogle kreditter, ville lade være med at kræve, at nogle lån blev opsagt og dermed skulle indbetales.
Det var sådan den realistiske vurdering af situationen, da vi vedtog bankpakken.
Der ville gå noget tid, før der ville være egentlige nye udlån.
På kort sigt ville det nok bare være, at der var nogle kreditter, der ikke ville blive opsagt, nogle lån, der ikke ville blive opsagt.
Jeg synes simpelt hen ikke, at det hænger sammen, at man siger, at man på det tidspunkt forventede, at bankpakken ville betyde, at virksomhederne kunne klare sig så godt, at det altså var helt unødvendigt at gå ind i en diskussion om det her, en diskussion, der jo faktisk var der allerede på det tidspunkt.
Man kunne have hjulpet små virksomheder for 10,6 mia. kr. mere.
Man fremsætter nu et lovforslag, der pålægger staten yderligere udgifter.
Der er ingen rentebetaling, og det er ikke så effektivt, som det skulle være, og det havner i lovsjusk, måske i decideret brud på ministeransvarlighedsloven.
Det er virkelig et uskønt forløb, som det er havnet i her, og jeg mener, at det er dårligt arbejde af regeringen, at man ikke forudså situationens udvikling langt tidligere.
Frank Aaen (EL), 2009-03-10:
Jo, jo, det er rigtigt, men man stemmer altså for et lovforslag, som godkender ministerens overtrædelse af grundloven.
Oven i købet ved vi, at hvis man bare kunne have været lidt hurtigere på aftrækkeren, kunne man have overholdt grundloven.
Men det var man ikke.
Man jager den her lov igennem i Folketinget, man beder om at få dispensation fra alle de normale tidsfrister, vi har her i Folketinget, selv om man bare kunne have været tidligere ude, og man godkender, at ministeren sætter annoncer i aviserne om, at regeringen ikke behøver at overholde gældende lov - jeg tror, der vist står, at der kommer en ny lov.
Jeg mener, at det parlamentarisk set er et skråplan, at man uden videre godkender, at regeringen ikke overholder gældende lov, men administrerer efter et nyt lovforslag, som man håber på bliver vedtaget, og jeg kan ikke forstå, at Socialdemokratiet ikke tager det mere alvorligt.
Jeg kan ikke forstå, at man bare siger: Nå ja, det må vi kigge på i Udvalget for Forretningsordenen; for det er jo nu, det sker.
Det er det, der undrer mig.
Nick Hækkerup (S), 2009-03-10:
Tak for det.
Det her vender jo tilbage til den indledende problemstilling om, hvorvidt det formelle forhold, som Det Radikale Venstre har problematiseret, altså om man bevæger sig på kanten af grundloven, vil blive udredt.
Og så er der det materielle forhold, nemlig det forhold om, hvad der betyder noget ude i virkelighedens verden, derude, hvor mennesker færdes, derude, hvor arbejdspladser er på spil, derude, hvor konkurser ramler ned om ørerne på hele samfundet.
Og vi synes, at den formelle problemstilling er lagt det rigtige sted, når den ligger i Udvalget for Forretningsordenen, der vil tage den op til overvejelse, og som tager det meget alvorligt, og vi synes samtidig, at vi gerne vil være dem, som er med til at sikre, at der ikke bliver fyret endnu flere, at det ikke går endnu værre, at tendensen ikke bliver endnu mere problematisk, end den er i øjeblikket.
Kristian Jensen (V), 2009-03-10:
Først og fremmest vil jeg sige, at hr. Frank Aaen ikke skal forsøge på mine vegne at konkludere, hvorvidt et lovforslag er i strid med grundloven eller ej.
Den konklusion foretager jeg selv.
Derfor vil jeg bare henholde mig til det spørgsmål, der er blevet stillet, nemlig spørgsmål 6, og som er blevet besvaret inden for tidsrammen.
Frank Aaen (EL), 2009-03-10:
Det er så Justitsministeriets problem, at de bare har sagt: Nå ja, o.k., skidt med det.
Men det præcise spørgsmål om, hvorvidt man, efter loven er blevet fremsat, har stillet det spørgsmål til Justitsministeriet vedrørende administrationen af loven, før den er vedtaget, fik vi ikke svar på.
Det er et meget vigtigt spørgsmål, og jeg ville synes, det var fint, hvis det kom op i Udvalget for Forretningsordenen, men jeg synes også, det er vigtigt, at Justitsministeriet svarer på det inden tredjebehandlingen.
Kristian Jensen (V), 2009-03-10:
Hr. Frank Aaen må sammenblande to spørgsmål, nemlig det spørgsmål 6, der er stillet inden for tidsrammen og besvaret, med spørgsmål 22, 23, 24 og 25, som er stillet efter tidsrammen og derfor desværre ikke er nået at blive besvaret.
Spørgsmål 6, som er besvaret, går ikke på, at Justitsministeriet skulle komme med en eller anden helt specifik betragtning om håndhævelsestidspunktet i forhold til grundloven, men går, som jeg sagde før, på: Har Justitsministeriet eller andre foretaget en vurdering af de juridiske aspekter forbundet med, at reglerne håndhæves af myndighederne allerede fra fremsættelsestidspunktet?
Til hr. Frank Aaens ønske om, at der fra Justitsministeriet skal komme en grundigere vurdering af lovforslaget her i forhold til grundlovens § 43, vil jeg bare sige, at jeg håber og vil skønne på, at den kan ligge her inden tredjebehandlingen, men jeg kan naturligvis ikke give en garanti for, at der inden for den tidsramme, der er, vil foreligge en sådan vurdering.
Jeg håber nemlig, at vi snarest kan få en tredjebehandling, så lovforslaget kan vedtages, og så der er hel klarhed over, ikke bare hvad regeringen foreslår, men også hvad et flertal i Folketinget i givet fald måtte vedtage.
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-03-10:
Jeg vil gerne kvittere over for ordførerne fra S, SF og Enhedslisten for deres klare tilkendegivelser af, at denne lovgivning vil få et efterspil.
Og jeg skal ikke lægge skjul på, at mit håb er, at dette efterspil vil føre til, at Folketinget markerer, at den fremgangsmåde, der er fulgt her, ikke er acceptabel.
Jeg kom til at tænke på, at med den argumentation, ministeren bruger, om, at der jo er flertal for forslaget, er det her jo sådan set en omvendt provisorielovgivning.
Den gamle provisorielovgivning i Estrups tid var lovgivning, som blev foretaget af et mindretal, som satte Folketingets flertal ud af kraft.
Her har vi sådan set en anden form for provisorisk lovgivning, hvor et flertal uden for Folketingets mure sætter et mindretal her ud af kraft, i den forstand at man ikke får lov til at diskutere forslaget, før det sættes i værk.
Men det er et mere filosofisk anliggende.
Vi har skrevet i betænkningen, at Det Radikale Venstre redegør for sin stilling her ved andenbehandlingen, og jeg skal meddele, at Det Radikale Venstre agter at undlade at stemme til denne lovgivning, ikke kun fordi der er vigtige principper på spil, men også fordi den økonomisk set bygger på - og det siger ministeren jo i al åbenhed - at til efteråret ser alting bedre ud, for man har lavet en kreditpakke, og det vil betyde, at kreditterne flyder normalt til efteråret, og så kan man ophøre med denne midlertidige ordning.
Min vurdering er, at det ikke ser bedre ud til efteråret, og at nogle virksomheder får større vanskeligheder ved at udrede moms m.m.
Igen vil jeg minde om, at dette lovforslag, når det er vedtaget, jo faktisk er et lovforslag, der siger, at staten i løbet af det tidlige efterår kommer og kradser 65 mia. kr.s likviditet hjem i kassen igen, og hvad har det så hjulpet?
Til den tid bliver der et ramaskrig fra mange virksomheder, som føler sig klemt på likviditeten, fordi bankerne, som de siger, slanker deres balancer,
og dermed står vi formentlig efter min vurdering med et endnu større problem til efteråret.
Jeg bryder mig ikke om lovgivning, der skaber større problemer på lang sigt, end den løser på kort sigt, og det er altså en del af baggrunden for, at Det Radikale Venstre undlader at stemme.
Søren Espersen (DF), 2009-03-10:
Jeg forstår, at det er specielt forsvarsforbeholdet, som SF er interesseret i at få fjernet nu.
Det, der undrede mig lidt, da jeg hørte fru Anne Grete Holmsgaards ordførertale, var den her fornemmelse af, at man i EU har sådan en meget fredelig tilgang til krig.
Det er nærmest sådan, at nu skal vi ud på civil opbygning og vi skal lave nogle ulandsprojekter og sådan noget, mens det, der ligger hen over Vesterhavet og Atlanterhavet, er sådan en krigerisk tilgang.
Er det fra den franske fremmedlegion, eller er det fra de meget begejstrede øst- og centraleuropæiske lande, som bakker fuldt ud op om den linje, der ligger i NATO, og som har ligget i NATO igennem mange år?
Hvor kommer den her fornemmelse fra, nemlig at vi i forbindelse med EU-samarbejdet får sådan en hyggelig, fredelig krigsmaskine?