runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-05-21:
Vi er optaget af, at ulandene får de bedst tænkelige vilkår.
Jeg startede min tale med at sige, at vi jo er tilhængere af en højere ulandsbistand, og deraf følger, at vi selvfølgelig er optaget af, at de vilkår, der gælder for samhandel, også er gunstige for ulandene.
Så det er klart, at vi, hvis der er ting, der kan forbedres, også er helt med på at kigge på det.
Men jeg finder i øvrigt, at der i forslaget til vedtagelse er en stribe fornuftige hensyn, der netop går ind og søger at regulere nogle af de samarbejdsvilkår, der er mellem EU og ulandene i det her tilfælde.
Frank Aaen (EL), 2008-05-21:
Nu tror jeg, hr. Morten Helveg Petersen er klar over, at hvis der er en meget stærk spiller og en knap så stærk spiller og de står og forhandler, så kan det nogle gange ske, at den stærke spiller - måske oven i købet uden overhovedet at slå - kan fremstå som en trussel og derfor får sin vilje.
Der er ikke meget tvivl om, at det er noget af det, der er sket i de her forløb.
Mere konkret har man sagt: Hvis ikke der bliver lavet en aftale, så bliver I udelukket fra den markedsadgang, I har i dag.
Det er en af de ting, der er blevet sagt.
Og det er jo ikke bare noget, hr. Frank Aaen påstår.
Det er også noget, ulandene og 92-gruppen siger, så mon ikke vi kan være enige om, at der har været eksempler på trusler.
Så skal jeg bare sige, at jeg glad for, at hr. Morten Helveg Petersen siger, at man, hvis der har været sådanne ting, der har ført til dårlige resultater for ulandene, er indstillet på en genåbning.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-05-21:
De her formuleringer om trusler og om at få armen vredet rundt osv., som vi har hørt fra hr. Frank Aaen, lyder jo utrolig ubehagelige.
Det er klart, at når det stilles sådan op, er det jo nemt nok at sige, at det selvfølgelig ikke skal være virkeligheden.
Så for mit vedkommende vil jeg sige, at hvis der er oplagte urimeligheder, og hvis nogen ligefrem er blevet truet til noget, som de i virkeligheden ikke har ønske om at gennemføre, er det selvfølgelig et forhold, som man må kigge på.
Jeg er så ikke helt klar over, hvad det er for nogle trusler, hr. Frank Aaen har talt om i løbet af dagen.
Mig bekendt indgås den her type aftaler jo ad frivillighedens vej, men det er klart, at hvis der ligefrem er nogen, der er blevet truet til at gøre noget, de ellers ikke ville have gjort, så er det da ganske ubehageligt.
Frank Aaen (EL), 2008-05-21:
Jeg vil bare stille det spørgsmål, som jeg også har stillet til Socialdemokratiet og SF: Hvis der er AVS-lande, der mener, at de har indgået en dårlig aftale, f.eks. på grund af trusler, og kan påpege elementer i aftalen, der er til skade for deres udvikling, vil Det Radikale Venstre så støtte, at de pågældende udviklingslande får ret til at få genåbnet de aftaler?
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-05-21:
Jeg skal starte med at sige tak til Enhedslisten for at rejse denne vigtige diskussion.
Det Radikale Venstre er jo tilhængere af en høj ulandsbistand, og vi ser også gerne en endnu højere ulandsbistand end den, der ydes i dag, men det er klart, at når man er tilhænger af ulandsbistanden, må man selvfølgelig også kigge på de vilkår, der gælder for handel og investeringer i ulandene.
Vi finder, det er helt afgørende vigtigt at fremme vækstlandenes udviklings- og fattigdomsbekæmpelsesmuligheder gennem integration i verdenshandelen.
Jeg skal skynde mig at sige, at det ikke er, fordi vi deler den udlægning af frihandelens gavn og glæder, som vi hørte fra Dansk Folkeparti for et stykke tid siden.
Det er også vigtigt at fastholde adgangen til regionale markeder og i øvrigt søge de åbninger over for EU, som søges kan, og det er altså en vigtig pointe for os at se i forbindelse med EPA generelt.
Vi er selvfølgelig også tilhængere af, at man ikke skal presse indrømmelser igennem for hårdt og for hurtigt, og af samme grund finder vi faktisk også, at de formuleringer, der er i forslaget til vedtagelse foran os, er ganske fornuftige, fordi der netop tages en stribe af hensyn til samhandelen og vilkårene for samarbejde med ulandene.
Så alt det her for at sige, at vi finder, at det forslag til vedtagelse, som ligger på bordet foran os, er ganske fornuftigt.
Vi synes, det er afbalanceret, og det tager en stribe meget relevante hensyn til det fremtidige samkvem med ulandene.
Så vi støtter selvfølgelig det forslag til vedtagelse, som vi selv er med til at stille.
Yildiz Akdogan (S), 2008-05-21:
For det første er det ikke billigt.
De penge, der netop vil gå til postudgifter, ville kunne bruges meget mere effektivt.
De ville kunne blive sendt til skoler og andre organisationer, der ville kunne debattere det her meget mere neutralt.
Jeg ved ikke, hvorfor hr. Morten Messerschmidt er så mistroisk over for de organisationer, der har EU som deres område.
Hvorfor er man så paranoid over, at de er så farvede?
For det andet: Har hr. Morten Messerschmidt en mistillid til den danske befolkning, siden han tror, at den ikke kan skelne imellem, hvornår det er et ja eller hen imod et nej, når man går ud og diskuterer EU generelt eller traktaten?
I øvrigt vil jeg også lige understrege, at jeg da ser frem til debatten med hr. Morten Messerschmidt om netop traktaten, og jeg tager heller ikke vederlag.
Men igen, jeg synes, vi skal prøve at være åbne over for det og lade være med at være så mistroiske over for den danske befolkning og over for de mennesker, der arbejder med EU som deres fagområde.
Jeppe Kofod (S), 2008-05-21:
For os er fri og fair handel nemlig et væsentligt redskab til at hjælpe udviklingslandene ud af fattigdom.
EU er som bekendt den region i verden, der har den største samhandel med ulandene og er i øvrigt også dem, der leverer den største ulandsbistand.
De økonomiske partnerskabsaftaler mellem EU og AVS-landene er i den sammenhæng en god idé, hvis AVS-landene kommer handelsmæssigt og økonomisk styrket ud af forhandlingerne.
Det er imidlertid netop her, problemet ligger.
Socialdemokraterne finder tilgangen fra Europa-Kommissionens side uacceptabel.
Det har ikke meget med ligeværdigt partnerskab at gøre.
Der er en række problemer for udviklingslandene, der skal tages hensyn til, hvis Socialdemokraterne skal støtte de økonomiske partnerskabsaftaler.
Jeg vil nævne nogle af dem her.
For det første skal EPA'erne fremme regional handel mellem AVS-landene og styrke landenes handelsmæssige og økonomiske situation.
Fri handel og liberaliseringer er ikke et mål i sig selv, men et middel til at opnå større produktion og eksport fra ulandene og dermed styrke deres evne til at bekæmpe fattigdom.
For det andet må der tages hensyn til ulandenes få indkomstkilder, som man jo ved de har.
Desværre er toldindtægter helt afgørende for landenes økonomi i mangel på eksempelvis et ordentligt skattesystem.
Opbygningen af et effektivt skattesystem er den langsigtede løsning, men på kort sigt skal de mistede toldindtægter som følge af EPA'erne selvfølgelig erstattes af øget bistand.
Det betyder for det tredje, at EU’s bistand til handel er helt utilstrækkelig, og at der må afsættes yderligere midler til de særlige omstændigheder skabt af de her EPA-forhandlinger.
Det ville være absurd, hvis EPA'erne på grund af mistede statsindtægter underminerer f.eks. udviklingslandenes muligheder for at bekæmpe fattigdom og nå 2015-målene.
For det fjerde bør Danmark støtte AVS-landene i forhandlingerne om investeringer, konkurrencepolitik og offentlige indkøb, altså forsøge at imødegå den skepsis, som de har over for at forhandle tjenesteydelser.
Endelig vil jeg gerne understrege, at EU skal forhandle med respekt for AVS-landene og i den partnerskabsånd, som også Cotonou-aftalerne er indgået i.
Det er f.eks. vigtigt, som det er blevet nævnt her, at kigge på de delaftaler, der er lavet, og se på, om man fra EU’s side efterlever AVS-landenes ønsker.
Afslutningsvis vil jeg gerne glæde mig over det brede forslag til vedtagelse, der forpligter regeringen til at handle, så EPA'erne bliver til fordel for AVS-landene.
Det er indtil nu kun i nogen grad lykkedes at sikre AVS-landene, så der ligger faktisk et kæmpe arbejde for regeringen i at sikre gennemførelsen af den politik, som Folketinget vedtager i dag, og som skal blive til reel gavn for udviklingslandene.
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-21:
Det, jeg er bekendt med, er, at ved de aftaler, der er indgået, har AVS-landene lagt et forslag frem, også nogle gange et forslag, som er gået ud over det, som Kommissionen har tilbudt, og der har man rent faktisk accepteret det.
Hvis det var sådan, at Kommissionen havde haft en bevidst strategi om at true alle landene,
hvorfor er det så størstedelen af landene, som der ikke er indgået aftaler med?
Altså, jeg synes ikke, at der er logik i hr. Frank Aaens argumentation.
Kommissionen har ikke haft en interesse i at true de pågældende lande.
Kommissionen har en interesse i at indgå nogle fornuftige aftaler, og det har AVS-landene i øvrigt også, og jeg er overbevist om, at det ikke er trusler, som har ligget til grund for den forhandling, der har været, og de aftaler, der er indgået, men frivillighed fra begge parters side.
Yildiz Akdogan (S), 2008-05-21:
Men man ønskede en meget bred debat om den her traktat.
Man vil jo gerne have, at den danske befolkning skal kunne følge med og forstå, hvad det går ud på.
Så vil jeg gerne spørge hr. Messerschmidt: Har Dansk Folkeparti eller hr. Morten Messerschmidt nogle informationskilder, der ligesom kan belyse, hvor mange mennesker der egentlig ønsker at få tilsendt en traktat?
Er der nogle ønsker om det?
Så vil jeg også spørge: Kan hr. Morten Messerschmidt måske også forstå, at man nogle gange er nødt til at formidle oplysninger til forskellige grupper på forskellige måder?
Her tænker jeg f.eks. på gymnasieelever.
Nytter det f.eks. noget bare at smide en traktat gennem dørsprækken, hvis man gerne vil henvende sig til en 18-årig?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-21:
Først vil jeg sige, at der er ikke skåret ned på noget endnu.
Medmindre fru Yildiz Akdogan har evner til at se ind i fremtiden, må vi konkludere, at der ikke er skåret ned på noget endnu.
Det eneste, der er ændret, er, at man er holdt op med at lave 3-årige bevillingsperioder.
Nu bevilger man år for år.
Der er ingen, der aner, hvordan det kommer til at se ud for 2009, for vi er ikke begyndt at forhandle finansloven endnu.
Men svaret er jo, at vi sådan set bare har taget fru Yildiz Akdogan og alle de andre jubeleuropæiske partier på ordet og sagt: O.k., så lad os betragte EU-debatten som en del af den daglige dagsorden, som en del af den indenrigspolitiske debat, og så er der heller ikke nogen grund til nogen særskilt bevilling.
Vi har jo heller ingen særskilt bevilling, når det kommer til udlændingepolitik, boligpolitik eller familiepolitik.
Hvorfor i alverden skal der så være det for EU-politik, hvis den skal være en del af den daglige politiske debat?
Yildiz Akdogan (S), 2008-05-21:
Jeg kunne forstå, at hr. Messerschmidt kunne forudsige, at der ville blive stillet spørgsmål om oplysningsmidlerne.
Jeg vil gerne spørge en gang til, for jeg har svært ved at forstå det.
På den ene side vil Dansk Folkeparti gerne have, at vi skal debattere EU og traktaten, men på den anden side har Dansk Folkeparti tvunget regeringen til at skære ned på EU-oplysningsmidlerne med 20 mio. kr.
Hvordan hænger det sammen?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-21:
Det er jo i hvert fald det, som vi gør med grundloven - med Socialdemokratiets billigelse, forstår jeg i øvrigt.
Vi sender faktisk grundloven ind igennem brevsprækken til den 18-årige.
Og hvis man er i stand til at orientere sig i grundloven, tror jeg også, endskønt der er flere artikler i Lissabontraktaten, end der er i grundloven, at man er i stand til at orientere sig i traktaten.
I forhold til, hvem der måtte ønske traktaten, vil jeg sige, at jeg egentlig synes, at den her sag er for vigtig til, at man skal lave en sådan meningsundersøgelse om, hvem der vil og ikke vil have den.
Jeg kan sige, at jeg i valgkampen, der jo trods alt er et væsentligt element i den demokratiske proces, modtog et hav af brochurer i min postkasse, som jeg på ingen måde ønskede.
Jeg tror oven i købet, at fru Yildiz Akdogans eget parti, var et af dem, som bombarderede min postkasse.
Jeg kunne da aldrig finde på at afskære fru Yildiz Akdogans parti og hendes hårdtarbejdende medkandidater fra at levere det.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-05-21:
Det Radikale Venstre kan ikke støtte forslaget.
Der har været anført en række argumenter for, hvorfor det ikke er hensigtsmæssigt at husstandsomdele traktaten.
De gør, at vi for vores vedkommende heller ikke kan tiltræde forslaget.
Der er også nye måder at kommunikere og indhente informationer på, der gør, at vi ikke finder det relevant med en egentlig fysisk husstandsomdeling.
Man må kunne udnytte de økonomiske midler langt mere fornuftigt end det, forslaget her indebærer.
Så i øvrigt en enkelt bemærkning i forlængelse af den strid, vi har med regeringen og Dansk Folkeparti om netop EU-oplysning: Det virker altså noget forunderligt, at man her slår sig op på og gør sig til talsmand for at bruge en masse penge på en husstandsomdeling, som vi mildest talt finder har en meget tvivlsom informationsværdi set i forhold til, hvad man i øvrigt kan få fra EU-Oplysningen, internettet, og hvad ved jeg, når vi samtidig sidder og diskuterer med regeringen og regeringen er løbet fra en klokkeklar aftale om en flerårig oplysningsindsats på selv samme område.
Vi har altså i forhold til, hvad Dansk Folkeparti foreslår her i dag, og i forhold til, hvad Dansk Folkeparti generelt foreslår på EU-oplysningsområdet, lidt svært ved at få tingene til at hænge sammen.
Alt det her for at sige, at vi ikke kan støtte det forslag, som vi her behandler.
Helle Sjelle (KF), 2008-05-21:
Vi Konservative mener selvfølgelig, at der er behov for en grundig og god information til befolkningen om Lissabontraktaten.
Det er klart, at den enkelte skal have mulighed for at sætte sig godt og grundigt ind i traktaten, men vi mener også, at den mulighed allerede findes.
Det er ganske gratis at rekvirere traktaten ved at kontakte bl.a. EU-Oplysningen.
Det er i øvrigt også nu muligt at få mere end blot de ændringer, som Lissabontraktaten medfører.
Det samlede traktatgrundlag med Lissabonændringerne indarbejdet findes i en udgave af EU-Tidende fra den 9. maj.
Så den mest anskuelige tænkelige information er altså til rådighed.
Det siger sig selv, at alt stoffet plus enorme mængder ekstrainformation selvfølgelig også kan skaffes ad elektronisk vej via internettet.
Jeg mener derfor, at vi til fulde opfylder de ønsker om information, der måtte være.
En landsomfattende og ganske kostbar, for det kan man jo altså ikke komme uden om at det er, husstandsomdeling mener vi således ikke at der er et behov for.
Vi er grundlæggende af den overbevisning, at danskerne generelt er gode til selv at indhente informationer og viden, når det handler om såvel store som små politiske beslutninger.
På baggrund af de ting, som jeg her har redegjort for, støtter vi altså ikke beslutningsforslaget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-21:
Jeg er af den klare opfattelse, at det at husstandsomdele en traktat skaber lige så lidt debat, som hvis man husstandsomdeler finansloven, der har nogenlunde samme tykkelse.
Det skaber heller ingen debat.
Det, der skaber debat, er at udsende noget materiale, som er kortfattet og sagligt, gøre folk opmærksomme på, at de, hvis de så i øvrigt vil have mere materiale, kan få det, og så ved at engagere folk i debataktiviteter.
Det er præcis det, som pengene fra EU-nævnet skulle have været brugt til, hvis det ikke var sådan, at Dansk Folkeparti havde været inde over finansloven og fået fjernet de penge fra 2010 og 2011.
Når hr. Morten Messerschmidt tilsyneladende heller ikke i dag ønsker at svare på det, synes jeg bare, at Dansk Folkeparti her har et stort problem.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-21:
Det er jo lidt mærkeligt, at fru Anne Grete Holmsgaard siger, at det er en dårlig måde at sparke en debat i gang på, at man så i forbindelse med en valgkamp vælger at gøre det på den måde.
Det er de to ting, der virker lidt besynderligt.
Når nu fru Anne Grete Holmsgaard vælger at gribe fat i den her offentlige støtte, som Dansk Folkeparti har været imod, vil jeg spørge fru Anne Grete Holmsgaard, ligesom jeg spurgte Socialdemokratiets ordfører, om hun ikke kan se, at der er forskel på, at man giver penge til organisationer, som så skal fremme deres egne politiske dagsorden, og på det, som man må betragte som en fuldkommen neutral information, nemlig at husstandsomdele traktaten.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-21:
Det er jo en fuldstændig klassisk måde at manipulere på.
Jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at jeg er imod, at man husstandsomdeler oplysningsmateriale.
Jeg vil bare sige, at hvis man skal indgå i en debat, skal man lade være med at manipulere på den måde ved at sige, at når vi ikke vil have husstandsomdelt en traktat, vil vi heller ikke have noget som helst andet husstandsomdelt.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-21:
Vi har faktisk beregninger tilbage fra debatten om EU-forfatningen, hvor det viste sig, at det kunne gøres for ganske få millioner kroner.
Jeg tror, at det dengang var 2-3 mio. kr., og det vil nok være det samme i dag.
Det, som jeg synes er interessant, er, at fru Anne Grete Holmsgaard helt generelt siger, at det med en husstandsomdeling er rigtig dårligt for en debat.
Jeg mindes altså, at min brevsprække for et halvt års tid siden nærmest ikke stod stille på grund af foldere fra SF.
Det var sådan op gennem oktober og november måned.
Jeg mindes også, at hr. Kamal Qureshi, som på trods af sin ret sjældne tilstedeværelse her i Folketingssalen i disse måneder har en vis forbindelse til fru Anne Grete Holmsgaards parti, rent faktisk har spammet maillisterne på Roskilde Universitetscenter for at få sit budskab ud under valgkampen.
Hvordan er det lige, at alle de eksempler på SF's egne kampagner harmonerer med den pludselige modstand mod husstandsomdeling af materiale, som fru Anne Grete Holmsgaard giver udtryk for?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-21:
I SF er vi lodret uenige med Dansk Folkeparti i, at det skulle være en god måde at fremme en debat om Lissabontraktaten at husstandsomdele den eller sende den ud til samtlige husstande i Danmark.
Det er en rigtig elendig måde at fremme en debat på.
Jeg vil også godt sige, at jeg synes, det er noget værre hykleri, Dansk Folkeparti er ude i.
Og så samtidig - samtidig - har Dansk Folkeparti parti sørget for, at de oplysningsmidler, der ellers ville have været i 2009 og 2010 via Nævnet vedrørende EU-oplysning, bliver fjernet.
Det synes jeg simpelt hen er hykleri af det helt store.
Altså, man vil have en traktat, der er så stor, og den vil man have proppet ned gennem alle brevsprækker til Danmarks husstande, men hvad angår det gode gedigne oplysningsarbejde og debatarbejde, der arrangeres gennem den bevilling, vi ellers har haft i mange år til EU-oplysning, går Dansk Folkeparti ind under finanslovforhandlingerne og sørger for, at pengene bliver fjernet.
Det er simpelt hen klart hykleri, og vi synes, det er uacceptabelt, og vi kan selvfølgelig ikke medvirke til det her forslag.
Vi har her i huset det, der hedder EU-Oplysningen, som er en virkelig god instans, der sørger for, at traktaten og også letlæseligt materiale er tilgængeligt for alle borgere.
Her kan man også stille alle de spørgsmål, man har, og få dem besvaret, hvad enten man har mailadgang, eller man ikke har mailadgang - man kan så bruge telefonen i stedet for.
Det er den slags oplysningsarbejde, der virkelig batter noget.
Vi synes selvfølgelig, at det er vigtigt at have et godt oplysningsarbejde om EU, lige meget om man er interesseret i noget om traktaten, eller man er interesseret i noget om specifikke politikområder i EU.
Det er selvfølgelig vigtigt at have.
Men at gøre det på den her måde, synes vi virkelig er den forkerte vej at gå, og jeg vil da godt spørge Dansk Folkeparti, om man har regnet på, hvor meget det her egentlig koster, og hvad de penge kunne bruges til af god oplysning.
Per Stig Møller (KF), 2008-05-21:
Ja, hvorfor slutte en god debat, når vi kan fortsætte den? Hr. Morten Messerschmidt har jo nu flere gange stået her og sagt, at den her traktat har forrang for grundloven.
Det har den ikke.
Både Højesteret og i øvrigt også den tyske forfatningsdomstol har fastslået, at vores nationale grundlove ikke er underkastet traktaten.
Frank Aaen (EL), 2008-05-21:
Ja, det er en af de liberale myter, der lever rigtig godt, fordi den gang på gang bliver gentaget.
Altså, de lande, der har opnået mest økonomisk succes i Sydøstasien, er jo lande som Sydkorea, Taiwan, Hongkong og Singapore.
Og fælles for de lande, jeg her har nævnt - jeg kunne godt nævne nogle flere - er, at de bestemt ikke har haft liberalisering på det tidspunkt, hvor de har haft brug for udvikling.
Deres udvikling skete under stærk protektionisme, fordi de beskyttede deres hjemmemarked og deres industri, så den kunne blive stærk nok til at tage konkurrencen op med de rige landes industri, altså det modsatte af det, som der arbejdes for her, og som hr. Karsten Lauritzen står og plæderer for.
Så lige mit spørgsmål en gang mere: Hvis aftaler er indgået under trusler, skal man så ikke give den, der er blevet truet, ret til at genforhandle dem?
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-21:
Man skal jo se det her i et større perspektiv.
Nu spørger hr. Frank Aaen, om det ikke er negativt, at frihandel har skabt dårlige vilkår for arbejdere i en række asiatiske lande, og selvfølgelig er det det.
Men faktum er bare, og det store billede er bare, at hvis ikke man havde valgt en frihandelstilgangsvinkel i de asiatiske lande, havde der slet ikke været noget arbejde.
Så havde det været endnu mere kummerlige vilkår, de arbejdede under, men nu har de i det mindste et arbejde.
Men fundamentet er ligesom bygget, og det alternativ, der har været til at lave mere frihandel med de asiatiske lande, har været langt værre end det resultat, vi ser i dag.
Derfor synes jeg faktisk, at Asien har været inde i en positiv udvikling, og jeg er sikker på, at man også kan sætte fokus på arbejdsmiljø i fremtiden og forbedre vilkårene for de arbejdere, som nu har et arbejde som følge af, at man har haft en frihandelstankegang og ikke en protektionistisk tilgangsvinkel, som hr. Frank Aaen giver udtryk for.
Frank Aaen (EL), 2008-05-21:
Venstres ordfører udtrykker jo meget godt, hvad det er, der er hele fundamentet i EU’s aftaler, nemlig øget liberalisering, og fremhæver så Indien, Kina og Vietnam.
Er Venstres ordfører, hr. Karsten Lauritzen, klar over, hvilke katastrofale vilkår der er for ansatte i Indien, Kina og Vietnam?
Er ordføreren klar over, at der er øget ulighed i de her lande, og mener ordføreren også, at det, der er sket på fødevaremarkedet, er et godt udtryk for, at liberalisering bare er idel lykke?
Ville det ikke være rimeligt at genforhandle aftaler, der er indgået under trusler?
Frank Aaen (EL), 2008-05-21:
Det er helt klart, at der var elementer i det, der blev sagt før, som også svarer til det, der stod i 92-gruppens brev.
Det er helt oplagt, at der er partier - og det vil vi også høre i det følgende, når Socialdemokratiet, SF og andre kommer op - som siger, og nu skal jeg ikke foregribe ordførertalerne, at man godt ved, at regeringen gjorde godt stykke arbejde, og det er sikkert også korrekt.
Men det, der jo er mit hovedbudskab både i min indledende tale og her i nummer to, er, at man så også skal kræve at få genåbnet de aftaler.
Og alle de lande, der ønsker en ny og bedre aftale, skal have lov til at få en.
Det synes jeg er rimelige krav, det støtter vi, og det er også det, der er hovedelementet i 92-gruppens brev.
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-21:
Jeg er da glad for, at hr. Frank Aaen anerkender, at den danske regering har gjort meget på det her område.
Jeg er dog lidt ked af, at hr. Frank Aaen alligevel lader en kritik falde, for det er faktisk min opfattelse og Venstres opfattelse, at regeringen har gjort, hvad den kunne for at forbedre forhandlingerne og forhandlingsmandatet for Kommissionen i forhold til udviklingslandene. Noget andet, jeg også gerne vil spørge hr. Frank Aaen om, er det brev fra 92-gruppen, som hr. Frank Aaen omtaler i sin ordførertale.
Der kommer hr. Frank Aaen ind på en masse kritikpunkter, som 92-gruppen har af regeringens linje på det her område.