Ellen Trane Nørby (V), 2008-05-29:
Det er desværre et citat, der også er blevet gyldigt i dag, hvor vi har en forespørgselsdebat, som handler om at reducere uligheden i Danmark.
Vi ved godt i Venstre, at mange af forespørgerne gerne så, at de rigeste i Danmark bliver fattigere, for det ville jo reducere uligheden i Danmark.
Men det giver jo overhovedet ingen mening, og derfor tror vi heller ikke på, at det er der, den vigtige debat ligger.
I Venstre tror vi hverken, at man kan eller skal have fuldstændig økonomisk lighed, for der skal være incitamenter i et samfund til at gøre en ekstra indsats, og det skal selvfølgelig også kunne afspejles i ens økonomi og økonomiske situation.
Men det er også samtidig klart, at et samfunds sammenhæng kommer under pres, hvis der er for store økonomiske, sociale og kulturelle forskelle, og derfor er det vigtigt, at vi hele tiden sætter fokus på at give mulighed for, at alle kan forbedre deres tilværelse.
Danmark har gennem de seneste år oplevet den længste periode med højkonjunktur i nyere tid.
Titusindvis af mennesker har fået en plads på arbejdsmarkedet og dermed også flere muligheder.
De tjener deres egne penge.
Selv mennesker, der i årevis har levet på kanten af samfundet, har i dag fået adgang til et nyt og bedre liv, hvor de har fået et arbejde, hvor de har fået kollegaer, og hvor de har fået en indtægtskilde.
Det gælder også indvandrerne, det gælder de handicappede, det gælder de langtidsledige og mange af de tidligere kontanthjælpsmodtagere.
Rigtig mange af de svageste grupper er heldigvis også kommet med på beskæftigelsesvognen.
Ledigheden er nu nede på 1,9 pct.
Jeg synes, at det er en fantastisk positiv udvikling for hele det danske samfund, og det er noget, som vi i Venstre glæder os over.
Derfor synes jeg, det er ærgerligt, at vi i dag har en forespørgselsdebat, hvor forespørgerne desperat forsøger at tegne et billede af Danmark som et opsplittet samfund, hvor de rige er blevet rigere, og de fattige er blevet fattigere.
Det til trods for, at Danmark fortsat er et af de lande i verden, hvor indkomstforskellene er små, og hvor antallet af personer i lavindkomstgruppen er lavt.
Det er nemlig her vi i Venstre mener, at vi finder den virkelig store udfordring for vores samfund.
Hvordan bekæmper vi den nye ulighed, som fundamentalt handler om noget andet og mere end penge og materielle goder?
Lars Olsen, som jo er samfundsdebattør og bestemt ikke borgerlig, har i sin bog, »Den nye ulighed«, beskrevet det fundamentale skift, der er sket.
Hvor økonomien i årtier har været målestokken for ulighed og negativ social arv, er det ikke længere tilfældet.
Børn og unges betingelser for at bryde den negative sociale arv handler i dag i langt højere grad om den sociale og kulturelle baggrund og om evner, end det handler om økonomi.
Det er ikke længere økonomien, der er kerneproblemet, men derimod den moderne ulighed, som bunder i sociokulturelle faktorer som marginalisering på arbejdsmarkedet, dårligt uddannelsesniveau og kaotiske forhold.
Vi, regeringen, har indført tidlig sprogstimulering, vi har indført pædagogiske læreplaner i børnehaverne, og vi har styrket fagligheden i folkeskolen for netop at sætte fokus på børnenes stærke og svage sider.
Det har vi ikke gjort, fordi der skal trampes på de børn, der har det svært, men vi har gjort det for at få fokus på de børn, der har det svært, og netop hjælpe dem til at forbedre sig.
Det er nemlig fundamentalt for os i Venstre, at vi har et uddannelsessystem, der tager udgangspunkt i den enkelte, for det er nemlig den eneste måde, hvorpå vi kan få den enkelte til at blive dygtigere.
Det er ikke ved at behandle den enkelte som en del af massen, som mange partier på venstrefløjen ønsker, men ved at behandle den enkelte som et unikt individ.
Det er også den måde, hvorpå vi skaber de bedste muligheder for, at alle kan få lige adgang til at skabe det bedste liv for sig selv.
Lars Olsen har på baggrund af tal fra Socialforskningsinstituttet og A4's undersøgelser konstateret, at børn af arbejderforældre har dobbelt så stor chance for at få en gymnasial uddannelse, hvis forældrene tager dem med til noget så let tilgængeligt som skoven eller snakker med dem om deres hverdag, fordi det netop sætter dem i stand til at reflektere og relatere oplevelser, og fordi undervisningen i folkeskolen netop forudsætter, at børnene kan relatere deres oplevelser til noget for dermed at kunne knække forståelseskoder og forstå abstraktioner.
Det er netop derfor, at den her regering har sat meget fokus på fagligheden i folkeskolen.
Det er der, vi i grundlægger børns muligheder for resten af livet, og det er også der, vi bedst sætter ind mod den negative sociale arv, som oftest er det, man resten af livet slæber med sig som en klods om benet, og som netop er det, der er med til at skabe ulighed i samfundet.
Vi ønsker derfor i Venstre at fortsætte den fantastisk positive udvikling, der har været de sidste 7 år.
Vi mener, at det er vejen frem at have fuld beskæftigelse og give alle lige muligheder - ikke at alle skal behandles lige, men at der skal tages hensyn til alle ud fra de individer, de er.
På vegne af Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og Ny Alliance vil jeg gerne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget noterer sig, at Danmark ligger i spidsen blandt de vestlige lande, hvor såvel indkomstforskellene som andelen af personer i lavindkomstgruppen er mindst.
Det er et forhold, der skaber stor sammenhæng i det danske samfund.
Folketinget opfordrer regeringen til at bekæmpe den nye ulighed, som ikke kun handler om penge og materielle goder, men også sociale og kulturelle faktorer.
Det skal gennem politiske initiativer sikres, at vækst og velfærd går hånd i hånd.
Der skal skabes adgang og lige muligheder også for de svageste grupper.
Særligt den negative sociale arv skal brydes og børn sikres gode opvækstmuligheder trods dårlige sociokulturelle kår og kaotiske familieforhold.
Indførelsen af ældrechecken og behandlingsgarantien til misbrugere og alkoholikere har forbedret forholdene for mange.
Den aktive beskæftigelsespolitik sikrer, at også mange svage ledige kommer i arbejde.
Den beskæftigelsesrettede indsats skal fortsættes.
Fremgang for det enkelte individ sikres bedst på arbejdsmarkedet, i uddannelsessystemet og i foreningslivet.«