Elisabeth Geday (RV), 2007-06-01:
Vi er jo i den lidt uheldige situation, at vi nok kan se frem til, at vores beslutningsforslag her i dag ikke bliver vedtaget.
Samtidig har regeringen valgt at trække sit eget lovforslag om hemmelige jobklausuler tilbage, så vi sådan set må konstatere, at når man går på sommerferie fra Folketinget, har man stadig væk ikke løst det problem, som består, nemlig at stadig flere danske lønmodtagere bliver bundet til deres virksomhed, fordi deres arbejdsgiver indgår en aftale med en anden arbejdsgiver om, at man ikke ansætter hinandens medarbejdere.
Det er desværre status, når vi går hjem i dag, og det er jeg rigtig ked af.
For sagen er jo, at vi kommer til at mangle stadig mere arbejdskraft i de kommende år.
Derfor vil stadig flere virksomheder have et stadig stærkere incitament til at binde medarbejderne til deres virksomheder eller forsøge at indgå den her slags jobkarteller med konkurrenter eller med samarbejdspartnere, så de slipper for at skulle afgive gode medarbejdere til hinanden og måske også kan holde lidt igen på lønnen.
Det er det, der er problemet.
Det er det problem, som stadig væk består, når vi går hjem i dag.
Når jeg så læser betænkningsbidragene bl.a. fra Venstre og De Konservative til det beslutningsforslag, vi har liggende her, er jeg en lillebitte smule optimistisk, hvis jeg skuer ud og ser det i det lidt større perspektiv.
For sagen er jo, at Venstre og De Konservative stadig væk fastholder, at de finder virksomheders hemmelige erhvervsbindingsaftaler stærkt forkastelige.
Der er i hvert fald et eller andet her, som Venstre og De Konservative ikke bryder sig om.
Og jeg kan forstå, at den konservative ordfører stadig væk holder fast på, at han ønsker, at der skal ske en regulering af området.
Jeg håber, at det, der sker, er, at når vi genoptager arbejdet efter sommerferien, så vil regeringen indkalde Folketingets partier til en drøftelse, så vi i stedet for den omgang lovsjusk, som regeringen kæmpede igennem og endte med at måtte trække tilbage i form af lovforslag nr. L 112 – det tror jeg det hed – kan sætte os sammen om et bord og forhandle os til en løsning på det her område, for dels skal vi have begrænset jobkartellerne og gerne afskaffet dem fuldstændig, dels skal vi også have kigget generelt på de erhvervsbegrænsende aftaler.
Vi skal nemlig ikke tro, at den hellige grav er vel forvaret, fordi vi får afskaffet jobkartellerne.
Vi står stadig væk med kundeklausuler og i et vist omfang også med konkurrenceklausuler, som er ekstremt erhvervsbegrænsende for den enkelte lønmodtager.
Det er vi også nødt til at se på.
Selv om man må konstatere, at vi gik to skridt frem og to tilbage, så vil De Radikale, når vi mødes efter sommerferien, i hvert fald melde sig under de faner, hvor man kan sætte sig i en bred kreds af partier og prøve at forhandle sig frem til en løsning – og det håber jeg sker – så enhver lønmodtager i Danmark kan søge job der, hvor han eller hun kan finde de største udfordringer og de bedste ansættelsesvilkår, selvfølgelig under skyldig hensyntagen til de – hvad skal man sige? – særligt betroede stillinger, hvor der kan være behov for at varetage nogle særlige virksomhedsinteresser.