Trine Torp (SF), 2016-04-08:
Tak for det.
Det er rigtigt, at De Radikales ordfører ikke er her, så derfor taler jeg også på deres vegne.
Det vigtigste for børn og unge er sikkerhed, nære relationer, omsorg og støtte til at udvikle sig.
Det gælder for alle børn, også for dem, der anbringes uden for hjemmet.
Når andre end forældrene overtager omsorgen og det offentlige system på den måde skal tage ansvaret, er det først og fremmest af hensyn til barnets retssikkerhed vigtigt, at loven tydeligt fortæller, hvilke handlemuligheder plejefamilier og medarbejdere på døgninstitutioner har og ikke har – også i situationer, hvor barnet eller den unge modsætter sig de voksne, og hvor det vurderes at være nødvendigt, at den voksne beskytter barnet ved at forhindre handlinger, som ville være skadelige for barnet eller andre.
SF er med i den politiske aftale, som ligger bag forslag til lov om voksenansvar og de konsekvensændringer, det har for andre love, og det er lavet på baggrund af et større arbejde i Magtanvendelsesudvalget, som sidste år kom med en række anbefalinger.
Partierne imellem har vi, som det også tidligere er nævnt her i salen, drøftet rigtig mange situationer, hvor voksne kan være nødt til at gribe ind over for et barn eller en ung mod dennes vilje.
Det er i sig selv et udtryk for en politisk vilje til at finde de bedste løsninger, at vi er nået frem til en fælles aftale.
Vi har haft stor opmærksomhed på, hvordan der kunne skabes pædagogiske handlemuligheder uden at give rum for unødig og skadelig magtanvendelse, men har som forskellige partier selvfølgelig også haft forskellige holdninger.
Ud over at reglerne bliver tydeliggjort og retssikkerheden bliver styrket, har det været vigtigt, at menneskerettigheder og børnekonventionen blev fremhævet i forhold til anbringelsesstedernes ansvar.
Det har især været vigtigt for SF i forhandlingerne, og derfor står det også eksplicit i lovbemærkningerne, som jo på den måde har lige så stor gyldighed.
Og derfor må magtanvendelse kun ske undtagelsesvis og aldrig erstatte dialogen og den socialpædagogiske indsats.
Den voksne har ansvaret for at gøre alt for at opnå barnets eller den unges frivillige medvirken og skal altid overveje, hvilken betydning et indgreb i barnets eller den unges selvbestemmelsesret vil have for relationen og for barnets eller den unges udvikling.
I enhver form for magtanvendelse skal proportionalitetsprincippet gælde – både i forhold til alder og i forhold til situationen.
Såvel Magtanvendelsesudvalgets betænkning som høringssvarene til dette lovforslag bærer præg af, at der også blandt fagpersoner og brugere på området er mange forskellige opfattelser.
Og det er, fordi det er et komplekst område.
Der er så utrolig mange situationer, man kan forestille sig, at det er vanskeligt at lave en lovgivning, der dækker dem alle.
Nogle mener – det fremgår også både af høringssvarene og af Magtanvendelsesudvalgets betænkning – at der gives for mange muligheder for magtanvendelse, mens andre, at der skulle være flere.
Her er det vigtigt at gentage, at det er den tillidsfulde relation, som er det væsentligste i pædagogisk arbejde.
Derfor har det været vigtigt for SF, at der skulle ske en registrering og indberetning af magtanvendelsen – af hensyn til retssikkerheden, men også af hensyn til faglig efterrefleksion.
For det er netop de situationer, man kan lære noget af pædagogisk.
Laver man de her registreringer og indberetninger rigtigt, bliver det et redskab til brug for både personalet og plejefamilierne, men også for dialogen med barnet eller den unge.
For barnet eller den unge skal også selv komme med sine bemærkninger til magtanvendelsessituationen.
Loven kan ikke beskrive alle tænkelige situationer i detaljer, og derfor er det vigtigt, at vejledningen tydeligt beskriver grænserne for magtanvendelsesbeføjelserne.
Og jeg vil følge det arbejde, der er, nøje og er glad for, at der er afsat midler til implementeringen.
For det er nok så væsentligt, når vi taler om, at pædagogik skal gå forud for magtanvendelse, at der også står det eksplicit i vejledningen, så ingen kan være i tvivl om det.
Endelig er jeg glad for, at vi har aftalt os frem til, at den her lov kan evalueres efter 2 år, sådan at vi kan se på de erfaringer, der bliver gjort, og se, om de bekymringer, som i hvert fald nogle af høringssvarene giver udtryk for, rent faktisk også er berettiget.
Så skulle jeg som sagt sige fra De Radikales ordfører, som desværre ikke kunne være her i dag, at de deler SF's synspunkter og anbefaler de to lovforslags vedtagelse.