runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-04-29:
Hidtil har Venstre og Konservative defineret skatteloftet sådan, at man godt kunne sætte afgifter op på nogle områder, hvis man brugte pengene til at nedsætte skatten på arbejde.
Det ændrer sig nu.
Energiafgifterne indekseres også efter 2015.
Det giver penge i kassen, mange penge, 18 mia. kr.; 4 af de 18 bliver brugt til nedsættelse af indkomstskatten, og 14 af de 18 går lige i statskassen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-04-29:
Jeg kan jo ikke lade være med at bemærke, at Det Radikale Venstres ordfører talte om et skatteloft.
Det må jeg sige vi ikke har nogen erfaringer med i Venstre.
Vi taler om et skattestop, og det har været velkendt politik de sidste 8 år, og det er det også fremadrettet.
Og jeg er da lidt interesseret i at høre om den radikale interesse for skattestoppet.
Er det, fordi Det Radikale Venstre nu tilslutter sig tankerne om et skattestop, for det ville da være nye tanker?
Så det er da interessant, om dagen i dag kan give klarhed over, om Det Radikale Venstre synes, at skattestoppet er det, der skal være bærende i dansk skattepolitik fremover.
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-04-29:
Jeg brugte et forkert udtryk.
Det skal ikke gentage sig.
Skattestoppet var det, jeg talte om.
Men jeg glæder mig da over, at energiafgifterne nu indekseres.
Det er da fornuftigt.
Jeg glæder mig også over, at man altså nu godt kan tillade sig at sætte afgifter i vejret, uden at det skal føre til en nedsættelse af skatten på arbejde f.eks., og det er jo det, der sker med energiafgifterne.
Så jeg synes, det er en glædens dag, at skattestoppet nu defineres på en helt anden måde, end man hidtil har gjort det.
Det gælder i øvrigt også for ejendomsværdibeskatningens vedkommende, hvor man nu kan se af regeringens finansieringsoversigt, at det såkaldte loft over ejendomsværdibeskatningen nu også er noget, der årligt skal finansieres.
Så der sker ændringer i hele den her diskussion om skatteloftet, og det er jeg kun tilfreds med.
Jeg vil gerne høre ordførerens kommentar konkret til det med, at kun 4 mia. kr. af de 18 mia. kr. på indekseringen af energiafgifterne skal bruges til skattenedsættelse.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-04-29:
Vi mener bestemt, at vi har ramt noget, der er socialt afbalanceret.
Vi bruger mere end halvdelen af lettelserne på indkomstskatten ved at nedsætte bundskatten, ved at indføre en grøn check, ved at forhøje grænsen for, hvornår man kan få en friplads i en daginstitution, og vi giver en forhøjelse af pensionstillægget på 2.000 kr.
Der er altså en lang række elementer, som sikrer, at der er en ganske fornuftig social balance i det her.
Lad mig bare gentage, at i dag er det altså sådan, at de 10 pct. rigeste betaler 11 gange så meget i skat som de 10 pct. med de laveste indkomster, og det tal ændrer vi til 10,9.
Jeg kan selvfølgelig godt forestille mig, at Socialistisk Folkepartis hedeste skattedrømme går på at komme efter de folk, der skaber værdier, dem, der er med til at sætte gang i Danmark.
Og lad os bare tage Skattekommissionens tal: Hvis vi jager den ene procent af danskerne ud, der bidrager mest til skattesystemet, ville vi mangle 25 mia. kr. til at finansiere velfærdssamfundet.
Jeg tror ikke, at løsningen er højere skatter for dem, men det kan jeg forstå at SF mener.
Jesper Petersen (SF), 2009-04-29:
Jeg er simpelt hen forbløffet; hr. Torsten Schack Pedersen vil snakke om dart og om, hvad De Radikale mener.
Men jeg spurgte hr. Torsten Schack Pedersen, om han mener, det er et socialt afbalanceret udspil, når man giver 500 kr. til de 10 pct. dårligst stillede og 16.400 kr. til de 10 pct. bedst stillede, og om det skal ses i forlængelse af den politik, der fra 2001 til 2006 førte til en kraftig skævvridning, hvor de 10 pct. dårligst stillede fik 2.200 kr. mere, og hvor beløbet var på over 60.000 kr. til de 10 pct. bedst stillede.
Man aner et mønster i det her.
Og det er bare fint at få på det rene, at regeringen faktisk vil en større social skævvridning af det her samfund og vil gennemføre socialt skæve skattereformer.
Det var bare det, jeg bad om at få et svar på, altså om man virkelig mener, man har ramt noget, der er socialt afbalanceret, for jeg har svært ved at se det.
Anders Samuelsen (LA), 2009-04-29:
Jeg bed mærke i, at Venstres ordfører lagde meget vægt på, at boligejerne skulle kunne sove roligt om natten, og derfor har man fastholdt skattestoppet på ejendomsværdibeskatningen.
Er det ikke rigtigt forstået, at skattestoppet defineres på den måde, at det provenutab, hvis man kan kalde det det, som der kommer af, at man fastholder det i kroner og øre, ikke må hentes ind ved andre afgifter?
For ellers sover man jo ikke roligt om natten.
Altså, et skattestop er et skattestop, og det er ikke det samme som, at man holder noget stille på et område, og så hæver man noget på et andet område.
Er det ikke rigtigt, at det er definitionen på skattestoppet?
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-04-29:
Definitionen af skattestoppet er jo velkendt.
Det, der har været afgørende for Venstre, har været at sige: Det skattestop, der har været gældende siden 2001 for ejendomsværdiskatten, skal ligge fast.
Det har ligget fast.
Det var klart, at kommissionen ikke kunne pille ved den.
Det har vi selvfølgelig respekteret, og det er også det, der bliver vilkårene.
Skattekommissionen foreslog en generel nedsættelse af rentefradraget.
Det, som regeringen og Dansk Folkeparti gør, er, at der ved renteudgifter over 100.000 kr. sker en aftrapning af rentefradraget, men det sker over en lang årrække, og det sker altså således, at der er en kompensationsmodel.
Så hvis der er nogen, der oplever, at den lavere værdi af rentefradraget ikke modsvares af tilsvarende lettelser i indkomstskatten, så er der en kompensation krone til krone.
Anders Samuelsen (LA), 2009-04-29:
Så må jeg sige, at det undrer mig ganske meget, at finansministeren i et svar på et spørgsmål, som jeg har stillet, nemlig spørgsmål 1835, svarer direkte, og jeg citerer: »En videreførelse af ejendomsværdiskattestoppet kræver derfor finansiering i forhold til de antagelser, som finanspolitikken i øvrigt er tilrettelagt efter.«
Videre fremgår det af svaret, at for at kunne finansiere skattestoppet på ejendomsværdiskatten er man nødt til at hæve afgifterne.
Er det ikke et totalt, klokkeklart brud på skattestoppet, at man altså hæver afgifterne for at kunne finansiere skattestoppet på ejendomsværdiskatten?
Det er jo præcis det, der gør, at boligejerne så ikke kan sove roligt om natten.
Pointen med at kunne sove roligt om natten var jo netop, at man ikke behøvede at holde på begge lommer.
Man var sikker på, at der ikke kom nogen og tog penge op af den ene lomme, for at sikre trygheden i den anden lomme.
Det er jo ikke det, der sker her.
Her hæver man afgifterne for at kunne finansiere skattestoppet på ejendomsværdiskatten, og dermed bryder man skattestoppet.
Er det ikke korrekt?
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-04-29:
Det er fuldstændig korrekt, at regeringen står vagt om skattestoppet.
Det er fuldstændig korrekt, at skattestoppet er fuldt finansieret, og med den aftale, der ligger, er skattestoppet jo låst fuldstændig fast frem til 2019, hvor den her skattereform er fuldt indfaset.
Så vi står selvfølgelig vagt om skattestoppet.
Det har vi gjort i 8 år, og det har vi tænkt os at gøre de næste mange, mange år.
Vi har lavet en aftale med Dansk Folkeparti, der er endnu mere socialt afbalanceret.
Så jeg synes, det er oplagt, at hr. Frank Aaen benytter lejligheden her i dag til at spørge, hvad Socialistisk Folkeparti så mener der er det graverende ved Skattekommissionens udspil, som var værre end regeringens udspil.
Det er da besynderligt.
Frank Aaen (EL), 2009-04-29:
Hvis jeg har et spørgsmål til SF, skal jeg nok spørge SF.
Nu spurgte jeg sådan set Venstres ordfører.
Jeg spurgte heller ikke Skattekommissionen.
Den er jo allerede død og borte.
Jeg spurgte Venstres ordfører, hvorfor det er vigtigt for regeringen at lave et skatteforslag, som øger uligheden i samfundet ganske betydeligt.
Hvorfor var det et mål?
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-04-29:
Jeg kan starte med at berolige hr. Frank Aaen med, at uligheden i Danmark i øjeblikket er faldende.
Det er den, fordi vi er i en finanskrise.
Ligheden stiger, når folk bliver arbejdsløse.
Ligheden stiger, når boligpriserne falder.
Så hr. Frank Aaen har jo al mulig grund til at være lykkelig i dag over, at vi er i en international finanskrise.
Lad mig bare slå fast, at i dag er det sådan, at de 10 pct. med de højeste indkomster betaler 11 gange så meget i skat som de 10 pct. med de laveste indkomster.
Det tal ændrer vi til 10,9 gange.
Det vil sige, at princippet om, at de bredeste skuldre fortsat skal bære det tungeste læs, selvfølgelig er fuldstændig fastholdt.
Men det er altså sådan, at vi skal have en skattepolitik, hvor det er attraktivt at yde en ekstra indsats, hvor det er attraktivt at arbejde, og som også gør, at Danmark kan være konkurrencedygtigt.
Der har en så høj skat på arbejde, som vi har haft indtil nu, ikke været fremmende for Danmarks konkurrenceevne.
Det har ikke været fremmende for, at Danmark kan begå sig i den globale konkurrence.
Derfor skal skatten på arbejde ned.
Jesper Petersen (SF), 2009-04-29:
Tak for det.
Skatteordføreren henviser igen og igen til, at Skattekommissionens udspil skulle være socialt afbalanceret, og det tager jeg som en erkendelse af, at regeringen mente, det var det rigtige at lave et socialt afbalanceret udspil og senere gennemføre en socialt afbalanceret skattereform.
Jeg kan godt forstå, at man syntes, det var på tide med noget, der var socialt afbalanceret, så skidt som det var gået årene før, hvor uligheden jo steg dramatisk; fra 2001 til 2006 fik man langt flere decideret fattige danskere, og uligheden steg voldsomt.
Nu laver man så en reform, der giver de 10 pct. dårligst stillede 500 kr. mere om året i skattelettelser - hvis de er heldige - og de 10 pct. bedst stillede 16.400 kr. om året.
Er det virkelig, hvad Venstres ordfører vil kalde for socialt afbalanceret?
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-04-29:
Jeg synes jo, det er sigende, at den første kommentar, som Socialistisk Folkepartis finansordfører kom med til Skattekommissionens udspil, var, at det var inden for skiven, og at det lå i forlængelse af Socialdemokratiets og Socialistisk Folkepartis ønsker på skatteområdet.
Så har vi sammen med Dansk Folkeparti lavet en aftale, der er endnu mere socialt afbalanceret.
Jeg må sige, at så er det besynderligt, at SF skal vælge at slå ned på det i dag.
Der er selvfølgelig mange ting, man kunne ønske sig at få lidt klarhed over.
Man kunne selvfølgelig også ønske sig at få klarhed over, hvad Socialistisk Folkeparti mener om Det Radikale Venstres skatteudspil - et skatteudspil, som betyder, at 10 pct. af familierne med de laveste indkomster står til at tabe 5 pct. af deres disponible indkomst.
Er det det, som den røde blok så kan enes om, altså at målet med en skattereform er et tab på den disponible indkomst for de familier?
Frank Aaen (EL), 2009-04-29:
Jeg går ud fra, at vi er enige om, at de her skatteforslag øger uligheden i samfundet.
Nogle får ingenting eller meget lidt, og dem, der tjener rigtig mange penge, får rigtig meget - titusindvis af kroner udbetalt ekstra efter skat vel at mærke.
Det er ikke bare i kroner, der er forskel, det er også i procent af indkomst, der er forskel.
Hvorfor har det været vigtigt for regeringen at lave en skatteaftale, som øger uligheden i samfundet?
Rasmus Prehn (S), 2009-04-29:
Jeg kan ikke lade være med at notere mig, at finansministerens indsats i dag er lidt præget af udenomssnak og dårlige undskyldninger.
Jeg synes ikke, der er mange punkter, hvor man tager ansvar for den politik, som regeringen har ført.
Lad mig starte med sagen om lukkedagene, som nu er blevet til lukkeuger.
Det virker lidt, som om det kommer bag på ministeren, at lukkedagene, som man lovede at afskaffe, nu er blevet erstattet af hele lukkeuger.
Og det virker også, som om regeringen endnu en gang prøver at tørre ansvaret af på landets kommuner.
Men sagen er jo den, at man har haft al den viden, man overhovedet skulle bruge for at kunne se, hvordan det her ville udvikle sig.
Det var jo sådan, at de fleste kommuner allerede i efteråret sagde: Det bliver svært at indfri det løfte, regeringen har givet.
Det var sådan, at finansministerens egen partifælle KL-formanden Erik Fabrin direkte sagde: Regeringen prøver at spille verdensmand for en femmer, og de løfter, man har givet, kan ikke indfries med de ressourcer, man stiller til rådighed for landets kommuner.
Man har simpelt hen ikke villet indfri at afskaffe de her lukkedage; man har bare lovet det, fordi det var belejligt i en valgkamp i 2007.
Er det ikke det, der er tilfældet?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-29:
Jeg er nødt til at sige, at når hr. Jens Peter Vernersen redegør for, at omsætningen i Vestas er steget fra 2007 til 2008, og at der så sker en ændring, samtidig med at vi jo har bygget flere vindmøller de senere år, så hænger forklaringen jo ikke sammen.
Det er jo den internationale konjunktur, der desværre også på det her område betyder, at vi ikke kan afsætte vores varer.
Jeg ville sådan ønske, at vi kunne fremrykke offentlige investeringer, at vi kunne gennemføre yderligere skattelettelser, men jeg tror ikke, at det i sig selv vil få svenskerne, tyskerne og amerikanerne til at købe flere danske produkter.
Line Barfod (EL), 2009-04-29:
Det var mange indviklede forklaringer fra ministeren for at få sagt det, der egentlig er kernen, som ministeren også fik pakket ind i en masse ord, nemlig at man, hvis man har sit barn i en kommunal institution, har friplads, når man opfylder betingelserne for at få friplads.
Så skal der ikke betales noget.
Hvis den institution så bliver privatiseret, skal man pludselig betale.
Så er der ikke længere tale om en friplads, selv om ens økonomi er nøjagtig den samme som i det tilfælde, vi har hørt om fra Århus, hvor et par studerende satte deres barn i vuggestue.
Vuggestuen bliver privatiseret, og så skal de lige pludselig betale 1.500 kr. - 17.000 kr. om året - i brugerbetaling, selv om deres økonomiske forhold jo er fuldstændig uændrede.
Det er jo det, der er kernen, nemlig at mennesker, som har en bestemt økonomi, ikke kan være sikre på at have en friplads, som man hidtil i Danmark har haft med fripladssystemet, hvor vi sagde, at det var helt afgørende, at alle vores børn kom i vuggestue og børnehave.
Vi mener, det er rigtig, rigtig godt for vores samfund, at alle børn kommer der, og det er rigtig godt for vores børn.
Under den tidligere debat, vi havde i dag,
talte ministeren varmt for de danske daginstitutioner.
Derfor forstår jeg ikke, hvorfor ministeren og den regering, ministeren er en del af, er i fuld gang med at nedbryde det og lave en opdeling, hvor de børn, hvis forældre ikke har særlig mange penge, og som er afhængige af, at de kan få en friplads i betydningen fri for at betale, ikke har det frie valg, som de ellers har haft, indtil regeringen indførte private daginstitutioner.
Tidligere var der en mangfoldighed af selvejende institutioner, menighedsdagplejer, Rudolf Steiner-børnehaver og meget andet, og forældrene kunne vælge, hvad der var bedst for deres barn.
Det kan man ikke længere.
Regeringen har indført, at det nu afhænger af, hvor mange penge man har, fordi der bliver den store forskel, og dermed får vi en opdeling mellem de rige børn og de fattige børn.
Jeg vil gerne høre, om ministeren slet ikke ser nogen som helst problemer i det, men bare synes, det er helt fint, at man ikke længere har det frie valg.
Karen Ellemann (V), 2009-04-29:
Tak for serviceoplysningen.
Som jeg nævnte i mit forrige svar, mener jeg ikke, det kan være rimeligt, hvis kommunens øvrige skatteborgere skulle afholde en merudgift for, at nogle forældre valgte at benytte en plads i en privat institution frem for en plads i et kommunalt tilbud.
Man skal ligesom være opmærksom på, at det jo er et aktivt valg, når forældrene vælger en privat institution.
Forældrene har til enhver tid ret til et kommunalt tilbud i stedet, og på den baggrund synes jeg altså, det er rimeligt, at den enkelte familie selv afholder de eventuelle merudgifter, som en plads i et privat tilbud måske indebærer.
For det er jo altså vigtigt at gentage, at det også kunne vise sig, at det kunne blive billigere for forældrene, fordi det private tilbud viste sig at være billigere end det kommunale.
Men stadig væk holder jeg fast i det essentielle, hvilket jeg også nævnte i besvarelsen af det tidligere spørgsmål, nemlig at det at kunne vælge en plads i en privat institution er et centralt element i det frie valg på dagtilbudsområdet, og for mig at se har det intet at gøre med et A- eller B-hold.
Og jeg må igen kraftigt opponere imod ønsket om at få kommunale tilbud til at fremstå som ringere.
Line Barfod (EL), 2009-04-29:
det har jeg ikke sagt et ord om på noget tidspunkt.
Jeg synes, det er mærkeligt, at ministeren argumenterer imod noget, som ikke er blevet sagt.
Ministeren siger, at det ikke er rimeligt, at andre skal betale, men det er jo regeringen, der har indført det.
Før var der jo ingen forskel på, om man valgte det ene eller det andet, om det var en kommunalt ejet vuggestue, eller det var en selvejende vuggestue.
Der var ingen forskel.
Det er regeringen, der har indført den forskel.
Det er regeringen, der har indført, at alle skatteborgerne nu skal være med til at betale for, at der bliver den her opdeling imellem privatiserede institutioner og offentlige institutioner.
Det fandtes ikke før.
Der havde vi masser af selvejende institutioner uden nogen problemer, uden at der var nogen forskelsbehandling.
Det er regeringen, der har indført forskelsbehandling, og jeg synes, ministeren snart bør forholde sig til den forskelsbehandling, som man har indført mellem de rige børn og de fattige børn.
Karen Ellemann (V), 2009-04-29:
Det er jo mærkværdigt, at spørgeren forsøger at holde fast i en diskussion om rig eller fattig og A- eller B-hold, og når jeg så svarer på det og mener, at man ikke kan debattere det ud fra et kommunalt eller et privat tilbud, så ryger der et angreb tilbage i forhold til, at det intet har at gøre med de kommunale institutioner frem for de private institutioner.
Hvis ikke det er det, spørgeren konstant anfægter forskellen mellem, at der er et privat tilbud, og at der er et kommunalt tilbud - har jeg meget svært ved at forstå spørgernes spørgsmål.
Det er jo allerede sådan, hvilket jeg også redegjorde for før, at forældrenes indkomst afgør, om de kan få en økonomisk friplads.
Den økonomiske friplads er de jo fri til at gøre med, hvad de vil - om de vælger, at den økonomiske friplads skal bruges hundrede procent i det kommunale tilbud, eller om den skal bruges ovre i det private tilbud.
Og det private tilbud kan i visse tilfælde indebære, at man der kun bruger måske 80 pct., fordi tilbuddet er billigere end det kommunale, eller man bruger måske 120 pct., altså hvor man selv skal egenfinansiere de sidste 20 pct., fordi det private tilbud måske viser sig at være dyrere end det kommunale tilbud.
Men hele forudsætningen for den økonomiske friplads afgøres naturligvis af forældrenes indkomst.
Lise von Seelen (S), 2009-04-29:
Hvorfor mener ministeren, at mennesker med handicap i Danmark ikke skal have samme klagemuligheder som mennesker med handicap i andre lande?
Karen Ellemann (V), 2009-04-29:
Det er allerede sådan, at det er forældrenes indkomst, der afgør, om de kan få økonomisk friplads.
Forældrene har således ret til at få et økonomisk fripladstilskud, når deres indtægter ligger inden for de indtægtsgrænser, der hvert år fastsættes af Indenrigs- og Socialministeriet.
De indtægtsgrænser er ens, uanset om man vælger et offentligt eller privat tilbud.
Hensigten med at give økonomisk fripladstilskud er derfor også at give alle forældre muligheden for at få en dagtilbudsplads til deres barn.
Fripladstilskud er netop et ekstra tilskud til de forældre, der har de laveste indkomster.
Det er dog sådan, at forældre, der takker nej til et af kommunens tilbud og i stedet vælger en plads til barnet i en privat institution, kommer ind under de betalingsregler, der gælder for privatinstitutionerne.
Da privatinstitutionerne i sin tid blev indført, var det centralt, at den enkelte privatinstitution skulle have mulighed for selv at fastsætte forældrebetalingen.
Derudover har det været afgørende, at det tilskud, som kommunen skal betale til de forældre, der vælger en privat institution, skal fastsættes ud fra det kommunale serviceniveau.
Kommunen har altså kun pligt til at betale det samme tilskud, som forældrene ville få, hvis deres barn havde en plads i et kommunalt tilbud.
Det kan så betyde, at nogle forældre skal betale mere, hvis de vælger en privat institution, end hvis de havde valgt et kommunalt tilbud.
Men det kan jo altså også komme til at betyde, at nogle forældre skal betale mindre, end de skulle i et kommunalt tilbud, hvis det private tilbud er billigere end det kommunale.
Det kan altså gå begge veje.
Det afhænger i høj grad af, hvilke tilbud forældrene har valgt.
Men det har altså ikke været hensigten, at muligheden for at vælge et privat tilbud skulle påføre øvrige skatteydere en ekstraudgift.
Jeg vil naturligvis starte med at henvise til mit svar på det foregående spørgsmål, vi havde om det samme emne, men derudover vil jeg gerne sige igen, at vi i Danmark har en række velfungerende klageinstanser, som mennesker med handicap til enhver tid kan rette henvendelse til, hvis det er nødvendigt.
Vi har det almindelige sociale ankesystem, domstolene samt Folketingets Ombudsmand.
Derudover har alle kommuner med kommunalreformen fået handicapråd.
Jeg er slet ikke sikker på, at flere klagemuligheder nødvendigvis er det, der vil gøre borgerne mere tilfredse med deres situation.
Endelig vil jeg gerne understrege, at tillægsprotokollen jo er frivillig, hvorfor det ikke på nogen måde er givet, at alle lande vil tiltræde protokollen, og der vil jeg gerne igen henvise til mit forrige svar.
Lise von Seelen (S), 2009-04-29:
Jamen det er jo helt rigtigt, hvad der her bliver nævnt: Tillægsprotokollen er det, den også hedder, nemlig en tillægsprotokol.
Når vi kigger på, hvor mange lande der har underskrevet konventionen, tilknyttet sig konventionen, og hvor mange der har underskrevet tillægsprotokollen, kan vi se, at det er nogle tal, der hele tiden er i bevægelse, fordi flere og flere lande støtter op om det her initiativ, hvilket jo er mægtig glædeligt.
Har ministeren forståelse for, at de mennesker med handicap, der bor her i Danmark, har en skuffet forventning, fordi de bor i et land, som er foregangsland eller i hvert fald har været det, og som ikke er med blandt dem, som har tilknyttet sig tillægsprotokollen?
Det er der altså 42 lande der har.
Og jeg skulle hilse og sige, at vores nabolande Tyskland og England lige nu arbejder med at ratificere, ligesom vi også gør.
Det kan vi være rigtig godt tilfredse med.
Vores svenske nabo har ratificeret den.
Og i England og i Tyskland arbejder man altså også med at tilknytte sig tillægsprotokollen, på trods af at de jo også har velfungerende systemer i deres lande.
Så har ministeren ikke forståelse for, at de mennesker med handicap her i vores nation er skuffede over ministeren, altså at vi ikke tager det sidste skridt med?
Karen Ellemann (V), 2009-04-29:
Sådan som jeg fornemmede stemningen på Danske Handicaporganisationers 75-års-fødselsdag her i sidste uge, og sådan som jeg fornemmede stemningen i går, da vi førstebehandlede beslutningsforslaget om at ratificere konventionen, var det sådan set svært at fornemme mismodet.
Der var i høj grad glæde og en enighed om, at det her var en glædens dag, fordi vi nu ratificerer FN's handicapkonvention.
Ønsket om tillægsprotokollen har jeg respekt for, naturligvis, men at der er få lande i f.eks. EU, som har undertegnet tillægsprotokollen, mener jeg altså ikke er et argument i sig selv for, at Danmark også skal ratificere den.
Jeg ser det som et udtryk for, at der også på dette punkt er forskellige opfattelser og traditioner medlemslandene imellem, og det tager jeg naturligvis til efterretning, men det ændrer altså ikke på min opfattelse af, at en sådan tillægsprotokol ikke passer til den måde, vi har indrettet os på i Danmark.