Jonas Dahl (SF), 2011-03-31:
Tak for det.
Jeg tog det også næsten som en opfordring til at være kortfattet.
Jeg vil gerne indledningsvis sige, at jeg synes, der er mange gode ting i det her lovforslag.
SF har gennem længere tid efterlyst, at vi får set på, hvordan vi sikrer, at de relevante medarbejdere har adgang til relevante oplysninger, men sådan at vi også samtidig fastholder den sikkerhed, som der er behov for.
Jeg synes, et af de høringssvar, der er kommet, som har været mest interessant at læse, er det fra Datatilsynet, som jo faktisk opregner en lang række af de problemstillinger, der netop er med at sikre dataene mod misbrug.
Det er klart, at det skal være sikret, at oplysninger, som en borger har indvilliget i at have liggende i f.eks. en EPJ på det enkelte sygehus, ikke skal være tilgængelige for andre, som synes, det er interessant at snage i ens privatliv eller i ens sundhedsdata.
Derfor har vi selvfølgelig behov for at sikre, at der er en kontrol, men også en sikkerhed for, at de oplysninger, som ligger tilgængeligt i EPJ-systemerne rundtomkring, selvfølgelig kun bliver brugt af relevante medarbejdere.
Når det er sagt, synes jeg også, vi skal slå fast, at der heldigvis indtil videre kun har været meget, meget få sager, hvor der har været rejst tvivl om det her, og det skyldes jo bl.a., at vi har et meget dedikeret sundhedspersonale, som faktisk forvalter de her personfølsomme data rigtig, rigtig fornuftigt.
Jeg synes også, det er fornuftigt, at man nu fra ministeriets side lægger op til at udvide den adgang, der er til EPJ-systemerne.
Jeg havde selv for ikke så lang tid siden fornøjelsen af at besøge regionshospitalet i Randers, hvor der jo bl.a. er blevet indført et nyt EPJ-system, som man nu ruller ud i hele Region Midtjylland, og som jo netop rummer en lang række af de her muligheder for, at man, afhængigt af hvilken faggruppe man kommer fra, har adgang til bestemte oplysninger.
Det rammer jo præcis ind i den her problemstilling, for der er selvfølgelig grænser for, hvad en fysioterapeut har behov for at vide omkring den enkeltes medicinering, men til gengæld har fysioterapeuten nok rigtig meget brug for at vide, hvad ortopædkirurgen har skrevet.
Derfor er der selvfølgelig også behov for, at man får præciseret, hvilke oplysninger der skal være tilgængelige for den enkelte faggruppe, således at man sikrer sig, at patienten i sidste ende får den bedst mulige behandling.
Det er jo i hvert fald det, vi alle sammen gerne vil sikre.
Når det er sagt, synes jeg også, at den her problemstilling viser sig meget tydeligt, når man ser på samarbejdet mellem de privatpraktiserende læger, sygehusene og den kommunale ældrepleje, for det er i hovedsagen i den trekant, samspillet bliver problematisk.
Hvordan sikrer vi, at den social- og sundhedsassistent, som står ude på det enkelte plejehjem eller i den enkelte borgers hjem, ved, præcis hvad det er for noget medicin, den enkelte borger har fået udskrevet af sin privatpraktiserende læge eller af sygehuset?
Det er jeg helt med på kommer med det fælles medicinkort, men der må vi jo bare sige, at der altså stadig væk er nogle svigt, og at det fælles medicinkort ikke er på plads.
Så der er altså også behov for at se på, hvordan vi kan integrere medicinoplysningerne, men også de generelle oplysninger, som ligger i patientjournalerne, så vi får sikret os, at der er adgang til de nødvendige oplysninger, men at der samtidig også sker en afgrænsning.
Derfor er jeg meget positivt indstillet over for det oplæg, der kom fra Socialdemokraterne.
Om det skal være en høring eller et ordførermøde, eller hvordan ministeren vil gribe det an, vil jeg være ret åben over for, men jeg synes, det er meget, meget vigtigt, at vi relativt hurtigt bliver samlet omkring det her, for der er bred opbakning til at få præciseret de her nødvendige ændringer af loven.
Der er behov for, at de bliver effektueret meget hurtigt, for der er i sundhedsfaglige kredse et ønske om, at det her faktisk bliver implementeret relativt hurtigt.
Derfor er der også fra SF's side opbakning til intentionerne i lovforslaget, men der er altså nogle ting i Datatilsynets høringssvar, vi skal se på, og også generelt det om personfølsomme oplysninger og adgangen og tilgængeligheden, og vi skal måske også se på, hvilke andre faggrupper der skal have adgang.
Jeg føler mig da tryg ved, at en indenrigs- og sundhedsminister eller en sundhedsminister har adgang til oplysningerne og kan vurdere, hvilke faggrupper der skal have adgang til dem, men jeg synes også, det er fornuftigt, at vi får en bred politisk debat om, om f.eks. farmaceuter på apoteker også skal have adgang til i hvert fald visse medicinske oplysninger om den enkelte patient, så vi undgår en eventuel fejlmedicinering.
Det er nogle af de problemstillinger, jeg gerne vil have belyst, når vi i givet fald mødes i ordførerkredsen.
Men der er mange gode intentioner i forslaget, og vi vil gerne fra SF’s side bakke op om, at det bliver fremskyndet så hurtigt som muligt.