Per Clausen (EL), 2008-05-08:
Ja, man skal jo bare holde ud i timer nok, så kommer man med det forslag, hvis vigtigste argument imod fra Venstres og Konservatives og Dansk Folkepartis side er, at de selv gerne ville være kommet først, og det forstår jeg jo sådan set godt.
En af fordelene ved at stille spørgsmål, hver gang man undrer sig over noget, er jo, at så får man svar, og derfor ved jeg, at sundhedsministeren dengang, den daværende sundhedsminister, havde gjort sig den overvejelse, at der ikke var nogen grund til at fortsætte med det med almindelig fri adgang, for det var ikke noget, almindelige mennesker kunne bruge til noget.
Jeg synes også, det var dejligt at opdage, da vi arbejdede med det her forslag - som fru Lone Dybkjær har ret i at vi er blevet inspireret til af folk uden for Folketinget, det bliver vi nu tit, for det er tit, man kan hente mere inspiration uden for disse mure end inde bag murene, men det er rigtigt, at vi selvfølgelig var meget glade, da vi fandt ud af det - at det jo sådan set i princippet var en åben dør, vi bankede ind, når det stod i kvalitetsreformen.
Men jeg har jo også fulgt lidt med i den politiske debat blandt de partier, som er med i de aftaler, der ligger bag kvalitetsreformen, og jeg har da undertiden kunnet bemærke, at der ikke helt har været enighed om, hvornår og i hvilken hast de forskellige ting skulle gennemføres - nogle har undertiden endda nævnt, at det ikke var sikkert, at det blev gennemført, bare fordi det stod i kvalitetsreformen.
Det gælder også i forbindelse med ting, hvor man kan man sige - sådan set havde penge, for kvalitetsreformen var der jo penge i, om end det så viser sig, at det ved en finanslov ikke bliver til noget alligevel, fordi der var noget andet, der skulle først.
Så jeg synes nu måske, det er meget fornuftigt, at vi har fremsat det her beslutningsforslag, og at det er meget fornuftigt, at Folketinget får mulighed for at tage stilling til det.
Så vil jeg sige, at det jo er rigtigt, som ministeren sagde, at det her ikke er den eneste informationskanal til, hvad der findes af behandling og medicin.
Men når man somme tider har nogle diskussioner, som også handler om, hvor vanskeligt det f.eks. er for Lægemiddelstyrelsen at holde styr på, hvad der findes af videnskabelig litteratur om forskellige præparater, så er det måske alligevel lidt unikt, at vi har Cochrane-biblioteket, som er i stand til at samle i virkeligheden al den bedste viden, man har, og skabe adgang til den.
Og det er nok også rigtigt, som ministeren siger, at det her ikke erstatter mere populære udgaver og populærvidenskabelige udgaver, men det giver jo muligheden for, at mennesker, som har en interesse i behandlingsmetoder og i medicin - og det har mennesker, også almindelige mennesker, jo ganske ofte, særlig når de selv oplever nogle problemer eller oplever nogle problemer i deres familie - så kan gå et sted hen, hvor man kan få den mest opdaterede viden; det er jo rart.
Måske kunne det oven i købet føre til, at vi kunne undgå nogle af de diskussioner, vi har, der handler om, at medicin ikke bliver godkendt hurtigt nok, fordi et medicinalfirma eller nogle forskere med en bestemt dagsorden er i stand til at sælge det budskab, at de har et eller andet mirakelmiddel, fordi folk ved at gå ind et sted kunne få en mere sådan - hvad skal man sige? - alsidig introduktion til det, hvor de også kan forholde sig kritisk til virksomhedernes forskningsresultater; altså at vi så kunne få en mere fornuftig og en mere saglig diskussion af det.
Og det tror jeg sådan set vi trænger til, for ellers er vi jo som politikere tit lidt ilde farne, når medicinalindustrien slår til og skubber patienterne foran sig.
Derudover er der vel også det, at vi i hvert fald kan konstatere, at man i de lande, hvor man har valgt at opretholde den frie adgang, jo trods alt kan se en rimelig massiv søgning.
I morgen skal jeg i Europaudvalget - det siger jeg bare som et lille kuriosum - og der skal vi diskutere, hvor mange mennesker der har været inde at søge på information om Lissabontraktaten.
Og meget tyder da på, at hvis vi sammenligner med de søgninger, der er på Cochrane-biblioteket, f.eks. i Norge og andre lande, hvor der er fri adgang, og hvis kriteriet skulle være, at det var efter, hvor der var størst interesse, så var det EU-informationen her i Folketinget, man skulle lukke.
Det har jeg ikke stillet noget forslag om, det synes jeg ville være en dårlig idé, men det er bare for at sige, at der altså er en rimelig stor interesse for det.
Det handler jo også om, at patienter og deres pårørende i de situationer, hvor de ikke er tilfredse med de informationer og de behandlingstilbud, de får, har en mulighed for at gå ind og se, om der måske skulle være en anden mulighed - en second opinion, som det jo hedder - og om der måske så også er et bud på, at det tjener et formål, at det har noget mening, og at det kan være rigtigt og fornuftigt, så de i hvert fald kan gå ind til det med en lidt større saglighed og viden end ellers.
Det synes jeg faktisk er en god ting i et sundhedsvæsen, som vi jo er enige i skal forsøge at betragte dem, der bliver behandlet, som selvstændige, modne mennesker, der er i stand til at træffe fornuftige beslutninger.
Så jeg skal selvfølgelig erklære min tilfredshed med, at ministeren startede med at sige, at han mente, at det, der var forslagets indhold, var rigtigt, og at det også er et samlet Folketing, der synes, at det her er rigtigt, for så er der vel en god sandsynlighed for, at det bliver vedtaget.
Så vil jeg love, at vi i udvalgsarbejdet nok skal sørge for at få belyst de økonomiske implikationer i dette forslag fuldt ud, og måske er vi endda oven i købet i den situation, at Enhedslisten kan kræve at komme med i finanslovforhandlingerne, fordi vi har anvist en sparemulighed, og det kunne jo være ekstraordinært spændende.
Men jeg vil bare sige - for at det ikke skal få nogen til at stemme imod - at Enhedslisten ikke på baggrund af, at det her forslag bliver vedtaget og at det offentlige sparer penge, vil stille nogen som helst krav i forhold til finansloven, og at vi nok skal lade være med at henvise til dette som et eksempel på vores finansieringsiver.
Så jeg vil ikke misbruge det på nogen som helst måde; bare vi kan få det vedtaget, så er vi glade.