Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-05-10:
Vi behandler i dag et beslutningsforslag fra Alternativet, Enhedslisten og SF, som har til formål at tage hånd om det problem, der er stigende ude på de danske landbrugsjorder, nemlig at indholdet af tungmetaller stiger.
Det gør det, fordi der i gylle, som udbringes og udkøres på markerne, er et meget højt indhold af både zink og kobber.
Der er fundet overskridelser i det, der kaldes nuleffektniveauerne, for zink i 45 pct. af de foretagne målinger i den undersøgelse, der var i efteråret.
Det vil sige, at der er overskridelser af den højeste dosis, hvor man ikke forventer at det giver skadevirkninger for miljøet, i 45 pct. af de målinger, der er lavet.
I 27 pct. af undersøgelserne var gyllen så alvorligt forurenet med tungmetaller, at den skulle være kørt på en kontrolleret losseplads, hvis de regler, der gælder for slam, altså slambekendtgørelsen, også gjaldt for gylle.
Det vil sige, at vi altså har meget høje koncentrationer af de her tungmetaller i gyllen.
Det er ikke noget, vi behøver undersøge.
Det er der sådan set kendskab til.
Det skyldes, at der tilsættes zink og kobber til svinefoderet, og det skyldes, at zink i meget høj grad bruges til smågrise, når de får diarré.
Vi ved også godt, hvorfor så mange smågrise lider af diarré.
Det er, fordi presset fra en højintensiv svineproduktion gør, at smågrisene meget, meget tidligt tages fra deres mor, før deres maver er parate til det.
Så bliver de syge, fordi de ikke længere får mad hos deres mor, men får fast føde.
Så får de diarré, og så behandler man dem med zink.
Vi har også rimelig godt styr på de mulige negative konsekvenser for natur og miljø.
Seniorforsker John Jensen fra Aarhus Universitet, som har stået for den her DCE-rapport, som startede hele debatten tilbage i oktober 2015, siger meget klart, at det ikke er bæredygtigt at fortsætte med at tilføre landbrugsjorden så store mængder zink og kobber, som det sker nu.
Zink og kobber, der er akkumuleret i jorden, kan ikke fjernes igen.
Det var også det, som Dansk Folkepartis ordfører var inde på.
Dyrenes Beskyttelse udtaler: »I større mængder virker zink som et decideret giftstof for mange dyr, eksempelvis fisk, padder, krybdyr, fugle og pattedyr. Derfor er det dybt bekymrende, at der måles så forhøjede zink-niveauer i dansk landbrugsjord«.
Og det siges videre: »Zink indvirker på dyrenes vækst, adfærd og i sidste ende overlevelse. Og det rammer hele fødekæden«.
Også menneskers sundhed risikerer at blive påvirket af zinkforurening.
Lægeforeningens næstformand, Michael Dupont, har udtalt: »Det er en alvorlig udvikling, fordi zink fremmer antibiotikaresistens, og fordi mennesket ikke kan tåle at indtage for meget zink gennem for eksempel svinekød, korn eller drikkevand. Det er vigtigt, at landbruget begrænser brugen af zink« . Så vi kender sådan set godt problemerne for både naturen, de vilde dyr og menneskers sundhed.
Derudover bør det nævnes, at zink fremmer antibiotikaresistens, hvilket jo er et stort problem ikke bare i forhold til svineproduktionen, men søreme også i forhold til mennesker.
Det, vi gerne vil med det her beslutningsforslag, er sådan set, at vi begynder at håndtere det her problem; at vi følger nøje, hvordan det udvikler sig; at vi bevarer et overblik over, hvor høje koncentrationer der findes i gyllen, og hvor det findes henne; og at vi følger udviklingen i landbrugsjorden, så vi nøje følger det her voksende problem.
Så er det klart, at man bliver nødt til at sætte ind i svineproduktionen, og det er så den tredje pind i vores beslutningsforslag, nemlig at man i den sammenhæng sikrer en overgangsordning, så man ikke brager ud med det her forslag fra den ene dag til den anden, men sikrer, at landmændene får en rimelig tid til at tilpasse sig, at vi skal passe på vores landbrugsjord, og at vi skal passe på frugtbarheden i landbrugsjorden.