Nick Hækkerup (S), 2014-10-30:
Det har været en god debat om et vigtigt forslag, hvor jeg synes der er grund til at holde fast i, at der ikke er en eneste ordfører, ikke et eneste parti, ikke et eneste folketingsmedlem, som ikke anerkender, at det her forslag er en forbedring i forhold til den måde, som stofmisbrugere har mulighed for at blive behandlet på, den måde, som de har mulighed for at leve på.
Så det er en forbedring, og det er selvfølgelig også derfor, det koster 6 mio. kr., nemlig fordi der gives forbedringer, og der gives bedre rettigheder.
Det synes jeg er overordentlig fornuftigt, og det synes jeg vi skal arbejde med i den videre proces.
Der blev også rejst spørgsmål om klageadgang, og det synes jeg også der er grund til at se på.
Så blev der af såvel den socialdemokratiske ordfører som SF's ordfører
rejst ønske om en evaluering.
Det kan også være ganske fornuftigt, navnlig fordi det jo er nye rettigheder, der bliver lavet her.
Så langt, så godt.
Det, der så stod tilbage, var i virkeligheden det her med en forargelse – som det nærmest udviklede sig til – over, at den oprindelige aftale om en frist på 3 dage nu er blevet til en frist på 14 dage.
Var der nogen, som havde ønsket at forlænge fristen til de 14 dage?
Der var ikke nogen, som ikke syntes, det ville være bedre med de oprindelige 3 dage.
Ændringen er foretaget, fordi der ikke var tilstrækkelige penge til det, vi ville politisk.
Og da det blev klart i dialogen med KL, skrev jeg den 19. september i forlængelse af det og efter en redegørelse for den økonomiske situation ud til Folketingets partier – ud til de ordførere, som er her i dag – og jeg citerer, at jeg håber, at I i lyset af ovenstående kan tilslutte jer, at der med lovforslaget foreslås indført en ret til lægesamtale, som skal finde sted senest inden iværksættelse af stofmisbrugsbehandlingen, det vil sige senest 14 dage efter henvendelsen til kommunen.
Så der er ingen tvivl.
Fra den 19. september og til i dag, 1 ½ måned senere,
har der ikke været nogen tvivl om, at det var præmisserne.
I forlængelse af det skrev jeg: Jeg skal anmode om, at eventuelle bemærkninger til lovforslaget – udformet som beskrevet ovenfor – kommer ind, og modtager vi ingen bemærkninger, så går vi ud fra, at I tilslutter jer forslaget.
Altså, det er jo fuldstændig blinkende klart, hvad der sker her.
Det pudsige er i øvrigt, at det eneste parti, der reagerer på det, så er Venstre, som har et opklarende spørgsmål.
Hvis man var utilfreds, kunne man have taget telefonen eller taget fat i mig, og sagt: Du, kunne vi ikke sætte os ned og snakke om det der?
Tværtimod, der har ikke være nogen reaktioner, og derfor fremsætter vi selvfølgelig det her lovforslag på den måde, og som det foreligger.
Der var der ingen der gjorde.
Derfor er det altså på kanten til hykleri, når man så i dag får skruet sig op til at sige, at det her ikke er godt nok.
Det her er godkendt af alle de partier, som står bag satspuljeaftalen.
Derfor er min forventning også, at alle de partier stemmer for det, de har godkendt, og at de ikke for at hive billige, hurtige pressepoint hjem flygter fra det, der er aftalt.
Enhedslisten har intet ansvar taget, Enhedslisten har på ingen måde bidraget til løsningen, og derfor er Enhedslisten selvfølgelig også fuldstændig fri til at gøre, hvad man vil.
Men vi andre har et fælles ansvar for at løfte det her og for at bære det hjem og for at sikre de forbedringer, som der ligger, til glæde for nogle af de allersvageste i vores samfund.