Henrik Sass Larsen (S), 2014-02-25:
Jeg skal sige tak for de mange positive betragtninger om lovforslaget og for det brede flertal i Folketinget, som står bag endnu en bankpakke.
Det vil jeg godt kvittere for.
Jeg synes, det klæder Danmark og det danske folkestyre godt, at vi har brede aftaler Folketinget om noget så væsentligt som de danske pengeinstitutters forhold.
Det er meget, meget vigtigt.
Jeg tror, at Joachim B. Olsen på et tidspunkt nævnte, at årsagen til den finansielle krise var for meget regulering.
Men det rejser jo grundlæggende spørgsmål om, hvad man vil med lovgivning og regulering i det hele taget, for vi kunne jo også bare vedtage, at sådan er den finansielle verden, og sådan er nu engang markedsøkonomien og kapitalismen, at den nogen gange bryder sammen, og så må de jo rejse sig op af egen kraft.
Det gjorde man jo i forbindelse med det store krak i 1920'erne og efterfølgende i den store krise i 1930'erne, hvor der ikke var særlig meget statslig intervention før meget sent.
Det kan man jo sige er et mønstereksempel på, at de selv må klare det derude med den formuedestruktion, som det nu engang medfører, men selvfølgelig også med den store ulykke for mange mennesker, som det medfører med massiv ledighed og stor økonomisk krise, og hvor det endda kommer til at tage rigtig lang tid.
Men man kan sige, at det kan være en pris, som man er villig til at betale, fordi det er bedre, at markedet selv klarer det.
Jeg er så som socialdemokrat af den overbevisning, at det er en rigtig dårlig idé at overlade det til markedet.
Det er ikke, fordi jeg har meget ondt af de mennesker, som i en sådan krise måtte have spekuleret for meget og har tabt pengene.
Det skal jeg nok komme mig over.
Jeg er nu mere bekymret for alle de mennesker, som bliver ledige, alle de mennesker, som får en dårlig tilværelse, som følge af at verden bryder sammen omkring dem.
Selv om vi havde regulering, og selv om vi var ret hurtige og vakse ved havelågen i forbindelse med den finansielle krise, må man jo sige, at de sidste 5-7 års økonomiske tilbagegang og stilstand har haft en voldsom pris for mennesker rundtomkring i denne verden.
Derfor går jeg til stålet for at sørge for, at det aldrig, aldrig sker igen – i hvert fald ikke på samme måde.
Det er derfor, at vi nu går ind og laver regulering for at sikre, at vi lærer alt, hvad vi kan lære af de fejl, der var i forbindelse med, at vi fik den store finansielle krise.
Og derfor en så omfattende regulering i Europa og derfor en så omfattende regulering i Danmark og derfor – sagt til hr. Frank Aaen – gerne endnu mere, hvor end vi kan komme frem, som sikrer, at vi har et sundt pengevæsen, men som også sørger for, at vi aldrig nogen sinde ender i en så stor krise igen.
Hvis jeg på globalt plan på et eller andet tidspunkt kan få fat, så gør jeg det også gerne.
Jeg er villig til at lade mig udnævne til enehersker for et stykke tid for at få bragt orden i tingene.
Jeg er ikke sikker på, at jeg får mandat til det, men jeg vil gerne – bare for at sige, at intentionen er klar.
Det er så det, forslaget her går ud på: at sikre, at pengeinstitutter er så godt polstrede, at de ikke falder omkuld, næste gang det blæser, for der sker fejl, og der sker markedsfejl, og sikre – netop til hr. Frank Aaens beroligelse – at man ikke bare kan pakke forskellige finansielle produkter sammen i forskellige derivater eller andet og geare dem derudaf, sådan at subprimelån lige pludselig fremstår som ultra sikre lån, hvorefter de, når der er nogen, der kalder på pengene, ikke længere er noget værd.
Det er det, der sker.
På stort set samtlige områder sørger vi for, at vi ikke kan have mystiske spekulanter siddende i et eller andet lækkert lokalområde og beslutte sig for at investere i det hæsblæsende ejendomsmarked i Bayern eller omegn, hvor de skulle have ladet være med det og måske mere have koncentreret sig om Odsherred, eller hvor de nu kommer fra.
Det sørger vi også for med tilsynsdiamanten og med et aktivt Finanstilsyn – alt det, vi nu gør af fornuftige ting, er netop med henblik på at sørge for, at vi har en fornuftig og robust banksektor.
Jeg tror, jeg sagde på vegne af Socialdemokratiet, da vi var i opposition, og jeg har også gentaget som minister – man må tillade mig, at jeg siger det på engelsk – at »banking should be boring«.
Det synes jeg det skal være.
Bankvirksomhed skal være en kedelig opgave, og bankerne må gerne være befolket med kedelige mennesker, som render rundt og ser kedelige ud hele dagen.
Jeg er ligeglad.
Det skal ikke være spændende og energisk det hele, for det skal være sikkert
Det skal være et sted, hvor vi kan være trygge ved – også gerne som aktionærer – at putte vores penge hen.
Tænk på, hvor mange mennesker der rundtomkring i Danmark har mistet tilliden til bankvæsenet, og som havde placeret deres opsparing i bankaktier, fordi de regnede med, at det var et sikkert sted at placere deres penge.
Her er ikke tale om spekulanter for alles vedkommende.
Der er mennesker, som har tabt deres pensionsformuer og andet.
Vi skal tilbage dertil, hvor man tør at sætte sine penge i bankdrift igen.
Derfor den her omfattende lovgivning, derfor alle de tiltag, der nu engang bliver taget.
Jeg synes, det er fornuftige tiltag hele vejen igennem, og jeg vil godt kvittere for og sige tak til det brede flertal i Folketinget, som lige præcis står bag de her ting.
Dem besvarer vi gerne i udvalget, og det gør vi også i forhold til det enormt komplekse og tekniske område, som det her er.
Sådan er det, fordi det her er omfattende lovgivning.
Det samme gælder hr. Edmund Joensen.
Det er kun til de rigtig store, systemiske, globale SIFI'er, vi får det internationale tilsyn.
Hvad EU-bankunionen præcis måtte indebære, vil jeg altså nødig spå om på nuværende tidspunkt.
Vi har heller ikke taget stilling til, om vi ønsker at tiltræde EU-bankunionen endnu.
Jeg bliver svar skyldig, men jeg vil gerne opklare det i forbindelse med udvalgsarbejdet.