Jane Heitmann (V), 2016-04-15:
Tak for ordet.
I dag førstebehandler vi L 165, forslag til lov om ændring af sundhedsloven, lov om klage- og erstatningsadgang inden for sundhedsvæsenet og lov om tilbageholdelse af stofmisbrugere i behandling – eller med andre ord en styrket indsats for gravide med et misbrug af rusmidler.
Lovforslaget er en opfølgning på sidste års satspuljeaftale på socialområdet.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at Folketingets sundheds-, psykiatri- og socialordførere igennem lang tid har diskuteret mulighederne for en styrket indsats.
For det er en dybt ulykkelig situation, når en kvinde ikke forstår at stoppe et misbrug eller formår at stoppe et misbrug under hendes graviditet.
Formålet med lovforslaget her er at begrænse antallet af børn, der fødes med helbredsproblemer eller skader, fordi moren har haft et misbrug under graviditeten.
I januar var jeg sammen med Folketingets Sundheds- og Ældreudvalg på studietur til Oslo.
Under besøget i Oslo mødte vi en tidligere misbruger og mor.
Hendes fortælling om et liv med stoffer både før og under en graviditet var gribende, og jeg tror, at hendes pointe om, at ingen mor ønsker at skade sit ufødte barn, er et ærligt vidnesbyrd, som fortæller en historie, som alle vi, der har båret et barn, kan bekræfte.
Ingen mor ønsker at skade et ufødt barn.
Alligevel ser vi kvinder med både et alkohol- og stofmisbrug fortsætte deres misbrug under graviditeten, ikke fordi de ikke vil stoppe, de kan bare ikke, fortæller de.
Med lovforslaget her styrker vi de eksisterende muligheder for at tilbyde gravide kvinder med et misbrug af rusmidler behandling og en mulighed for tilbageholdelse.
Der har været et omfattende arbejde forud for lovforslaget her.
En tværministeriel arbejdsgruppe nedsat af VK-regeringen i 2011
For alle børn har krav på en god start på livet.
Som samfund tager vi nu et større ansvar på os for at hjælpe både mor og barn.
Med lovforslaget her forpligter vi kommunerne til at være en aktiv medspiller.
Kommunerne skal fremover tilbyde en gravid misbruger af alkohol og/eller rusmidler en kontrakt om et tilbud til misbrugsbehandling i form af døgnophold med mulighed for tilbageholdelse.
Det betyder, at rammerne for indsatsen til kvinder med et misbrug af alkohol og kvinder med et misbrug af stoffer nu bliver ensrettet, ligesom klageadgangen for kvinder med et alkoholmisbrug styrkes.
Ud over kommunernes forpligtelse ændrer lovforslaget her på, hvor lang tid en misbruger kan tilbageholdes.
Af rapporten fra den tværministerielle arbejdsgruppe fremgår det, at nogle kommuner har peget på, at en af udfordringerne ved at anvende de gældende regler er den periode, hvori den enkelte kvinde kan tilbageholdes meget kort.
Og 14 dage er for kort tid til at arbejde med kvindens motivation til at blive og undgå at ryge ud i et nyt misbrug, og derfor udvides perioden til 21 dage.
Vi udvider også varigheden af kontraktens længde fra maksimalt 6 måneder af graviditeten til resten af graviditeten, og ligesom varigheden af den samlede tilbageholdelse udvides fra 2 til 3 måneder.
For os i Venstre er tillid før, under og efter et behandlingsforløb et væsentligt omdrejningspunkt.
Også selv om lovforslaget her har et element af tvang i sig, er det at have muligheden for tilbageholdelse et vigtigt udgangspunkt.
Der er indkommet en række høringssvar, og flere af dem, bl.a. fra Børns Vilkår, fra Centerlederforeningen og fra Dansk Socialrådgiverforening, understreger vigtigheden af at bibeholde den frivillige og dialogbaserede tilgang.
Med en tidsgrænse for tilbageholdelse på 21 dage frem for 14 dage
vil den enkelte tilbageholdelsessituation give bedre tid til at arbejde med kvindens motivation for behandling og dermed bidrage til en mere tryg graviditet for både mor og barn, og det er en styrkelse af de eksisterende muligheder.
Det er også væsentligt at fremhæve, at der med satspuljeaftalen også er aftalt et metode- og kompetenceudviklingsprojekt målrettet døgnbehandlingstilbud til gravide kvinder med et misbrug, ligesom der også er aftalt relevant implementeringsstøtte.
Disse initiativer vil ligesom lovforslaget her blive evalueret 3 år efter lovens ikrafttræden.
Sidst, men ikke mindst,
er det afgørende, at hvis vi skal i mål med indsatsen om at nedbringe antallet af børn, der fødes med skader som følge af morens misbrug af rusmidler eller alkohol, er det væsentligt, at de praktiserende læger i højere grad får øje på de eksisterende behandlingsmuligheder og henviser til disse.
Det peger rapporten fra 2015 også på.
Fra Venstres side vil jeg gerne klart tilkendegive, at vi støtter lovforslaget som fremsat.