Karin Nødgaard (DF), 2009-03-31:
I forbindelse med dette beslutningsforslag, som er fremsat i dag, synes jeg, at det er vigtigt at pointere, at vi alle med kulturordførerkasketten på har en særlig interesse i at følge med i, hvad der sker på kulturens område, også i en tid, hvor det ikke bare flyder med tilskud og donationer.
Det var jo også det, der blandt flere ting var hensigten, da Kulturudvalget i slutningen af november sidste år sendte et brev til kulturministeren, hvori vi skitserede nogle af de bekymringer, vi havde.
Ofte oplevede vi at have besøg i udvalget af deputationer, der kunne berette om ændrede vilkår, primært som følge af en ringere økonomi.
Det kunne også være som følge af kommunalreformen, at nogle institutioner klagede deres nød, og jeg mener, at vi netop som udvalg valgte den fremgangsmåde at rette henvendelse til ministeren i et forsøg på at høre, om der skulle være mulighed for at finde nogle ekstra ressourcer eller det, som vi måske også i daglig tale valgte at kalde en hemmelig kasse med lidt ekstra i.
I ministerens svar kom der mange refleksioner på vores henvendelse, og det blev også tilkendegivet, at der fra denne side var en interesse i at sikre et dynamisk kulturliv, men at det ikke på nuværende tidspunkt var muligt med de ekstra ressourcer, og at ændrede bevillinger hører til i finansloven.
Jeg opfattede ikke svaret som en tilkendegivelse af at være uenig med ordførerne, men snarere som et udtryk for, at hvis der skal ske ændringer i tildelinger, er det et spørgsmål om fremadrettet at deltage i finanslovforhandlinger.
Det er også vigtigt, at vi i denne forbindelse husker på, at det blev aftalt at holde et møde med Kunstrådet og sammen med dem drøfte, ikke kun den økonomiske situation, men også ud fra hvilke kriterier der bliver bevilget midler.
Dette møde er afholdt, og jeg synes, at det blev til en meget fin dialog, som ikke kun kom til at handle om, hvor mange penge der er til kulturen, men også hvordan de penge, der nu en gang figurerer, fordeles.
Derfor synes jeg ikke, at vi i dag skal komme så meget ind på de enkelte kulturinstitutioner, som nævnes i forslaget, da vi jo netop i forbindelse med nogle af disse hørte begrundelser for, hvorfor tilskuddet er ændret, og at det ikke hang sammen med finanskrise eller færre midler, men snarere med en afvejning af de initiativer og kvaliteter, som måske ikke var de ønskede fra Kunstrådets og dets fagudvalgs side.
Dette er jo netop armslængdeprincippets idé og ikke noget, vi kan blande os i.
I forbindelse med forslaget synes jeg, at det er væsentligt, at der, når det drejer sig om penge, også redegøres noget mere for det økonomiske.
Hvordan finder man frem til de 50 mio. kr., der skrives om i forslaget?
Er det ud fra først til mølle-princippet?
Hvordan skal kvalitet vurderes?
Og hvad ligger der egentlig i udtrykket »nylig opståede økonomiske problemer«?
I forbindelse med det sidste er det jo meget vigtigt, at vi også husker på de institutioner, der gennem længere tid faktisk har kæmpet hårdt og spændt livremmen ind.
Her er det måske ikke nylig opstået, men lige så tiltrængt.
For at vi skal se fremad og tænke på, hvorledes vi i fremtiden kan hjælpe, vil det være min opfordring, at vi fortsat har dialogen med så vel ministerium som Kunstrådet, og at vi måske ad den vej kan håbe på, at der vil være nogle ekstra ressourcer at fordele, og at vi hver især tænker puljer m.m. ind og gør vores indflydelse gældende i finanslovforhandlinger.
Senest fik vi afsat 150 mio. kr. til en kulturbevaringspulje og 4 mio. kr. til initiativer for Musikrådet til børn og unge.
Med de her bemærkninger vil jeg sige, at jeg selvfølgelig synes, at det vigtigt, at vi har fokus på det her område, men jeg må også sige, at der er så mange ting, der ikke helt stemmer overens i forslaget, og det gør altså også, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte det.