Camilla Hersom (RV), 2012-04-13:
Tak for det.
Det Radikale Venstre ønsker en bæredygtig udvikling, hvor landbruget fortsat kan udvikle sig som det vigtige erhverv, som det er for Danmark, og hvor vi samtidig beskytter miljøet og genopretter naturen.
Disse to hensyn – altså hensynet til landbrugets produktion og hensynet til naturen og miljøet – må balanceres over for hinanden, for vi har behov for begge dele.
Men den helt nødvendige forudsætning for, at det kan lade sig gøre, er, at den udvikling er bæredygtig – ikke kun af hensyn til fremtidige generationers levevilkår, men også af hensyn til de fantastiske kvaliteter, der opnås for mennesker og selvsagt for dyr ved at være i naturen.
Ud fra et naturhensyn er den store udfordring den, at den efterhånden sparsomme natur, vi har tilbage i landet, medfører en voldsom og alvorlig tilbagegang for planter og alle slags dyr, herunder nogle af de arter, der tidligere har været helt almindelige i Danmark – det gælder haren, og det gælder agerhønen. Vi skal i dag førstebehandle forslag til lov om ændring af lov om randzoner, som med to væsentlige ændringer er et forslag, som den nuværende regering har overtaget fra den forrige regering.
Alle anerkender, at vi har et problem med udvaskningen af kvælstof og fosfor fra markerne i vandmiljøet, og det er et problem, som vi kan løse, ved at vi enten reducerer mængden af gødning på markerne, eller ved at vi etablerer randzoner.
Jeg troede sådan set, da jeg mødte op her i dag, at alle var enige om det med randzonerne.
Men jeg er efterhånden blevet lidt i tvivl om, hvor man står med hensyn til det, og om man mener, det er noget, der skal være ud fra et princip, eller man mener, at det skal være noget midlertidigt: Jeg regnede i hvert fald i udgangspunktet med, at de tidligere parter stod bag det, de havde vedtaget.
Den nuværende regering foreslår så yderligere, at randzonernene skal være udyrkede, og at offentligheden kan få adgang.
Reaktionerne på lovforslaget har været mange, og herunder har der både været reaktioner, der har været stærkt kritiske, og reaktioner, der har været stærkt positive.
Det gør indtryk på mig som politiker, at et lovforslag kan fremkalde så mange og så stærke reaktioner, og derfor kan jeg også forsikre alle om, at vi har arbejdet ret indgående med de kritikpunkter, der har været rejst, ligesom vi også har glædet os over de mange positive høringssvar, der er kommet ind.
I Det Radikale Venstre mener vi, det er en fantastisk god idé med et forbud mod dyrkning af energiafgrøder i randzoner.
Hvis det var sådan, at der blev dyrket hurtigtvoksende energiafgrøder helt ned til vandløb og åer, ville det utvivlsomt medvirke til at ændre ikke blot det danske landskab, men også ændre betingelserne for det vilde dyreliv, og det er det modsatte, vi har behov for.
Vi mener også, det er en god idé, at man giver offentligheden adgang.
En væsentlig forudsætning for, at befolkningen kan nyde naturen, og at den er villig til at prioritere ressourcer til naturgenopretning, er, at der er adgang til den.
Det er også et kendt dansk princip, at offentligheden er sikret adgang til skov og strand.
Det er i øvrigt vores forventning, at der vil blive meget mindre trafik langs vandløbene, end landmændene umiddelbart forestiller sig.
Jeg vil i den forbindelse dog også tilføje, at vi i Det Radikale Venstre har forståelse for, at det er noget, der kan vække vrede og føles krænkende blandt de landmænd, der som følge af lovforslaget må åbne mere op for offentligheden.
Her mener vi dog, det er væsentligt, at der også bliver tale om, at det bliver en adgang med begrænsninger, f.eks. arealmæssigt.
Altså at det maks. er 5 pct. af det samlede areal, der kan komme i betragtning, og som der kan gives adgang til.
Med hensyn til at give offentligheden adgang vil det også kræve, at randzonen ligger i forbindelse med en offentlig vej eller sti, og naturbeskyttelsesloven gælder jo faktisk.
Den ændring indfører man jo også her – også for randzoner.
Det betyder, at adgangen til et område – hvor der af hensyn til de arter, der er der, eller perioden på året kan være behov for at begrænse adgangen – selvfølgelig vil kunne begrænses.
Endelig vil der sandsynligvis være så stor en del af randzonerne, der vil være så tilgroet med brændenælder og andre ufredelige arter, at det vil holde menneskene ude, men som til gengæld vil give leveplads for andre levende væsener, altså dyr.
Der er i høringssvarene blevet sat spørgsmålstegn ved, om randzoneforslaget reelt er udtryk for, at der sker en ekspropriation.
Det er noget, der har været påstået i læserbreve og aviser, og som har været nævnt i høringssvarene.
Den private ejendomsret er i Danmark en grundlovsfæstet rettighed, og derfor har vi da også set på det her spørgsmål med meget, meget stor alvor.
Det Radikale Venstre er i den forbindelse tryg ved, at ministeriet har været i tæt dialog med Kammeradvokaten om spørgsmålet, og så er det jo altså helt afgørende, at der her er tale om en generel regulering, som påvirker alle jordejere.
Sådanne generelle regler betragtes traditionelt ikke som ekspropriation i grundlovens forstand.
Det var f.eks. derfor, at man i 1917 kunne vedtage naturfredningsloven, der gav danskerne adgang til strande og senere til private skove, uden at staten her skulle betale erstatning.
Landmændene vil blive kompenseret for randzonerne, og det vil de blive, uagtet at staten faktisk ikke er forpligtet til at gøre det.
Disse energiafgrøder må så dyrkes på de arealer, der ikke ligger i randzonerne, men hvis man gør det på den måde, får man nok også et bedre udbytte ud af det.
Såfremt der måtte være enkelte landmænd eller enkelte organisationer, der efter lovbehandlingen fortsat vil opfatte randzoneloven som ekspropriation, vil det være op til domstolene at afgøre sagen.
Samlet set fører disse overvejelser til, at vi kan støtte lovforslaget.