Karsten Hønge (SF), 2010-05-31:
Jeg gad nok vide, hvilke spørgsmål der er blevet stillet, når svaret er blevet massive forringelser af mulighederne for at tage en efteruddannelse.
Har man i forhandlingerne mellem V, K og Dansk Folkeparti siddet og spurgt hinanden om, hvordan man kan sætte Danmark i stå?
Har man ledt efter et værktøj til at forringe omstillingen på arbejdsmarkedet?
Har man ihærdigt søgt efter muligheder for at skrue virksomhedernes konkurrenceevne tilbage?
Eller har man mon været drevet af et ønske om at fastholde lønarbejdere i begrænsede livssituationer?
Eller måske har man siddet og sagt til hinanden: Er danskerne alt for godt uddannet, hvad kan vi gøre ved det?
Er det da virkelig den slags udfordringer, Danmark står over for?
Det er jo ikke til at vide, hvad der er foregået på møderne, men det er den slags spørgsmål, som leder til VKO's svar om, at der skal skæres på voksen- og efteruddannelserne.
Det er så fuldstændig ude af trit med, hvad der er brug for.
Vi skal tværtimod gå den diametralt modsatte vej med uddannelse til flere og med opkvalificering af arbejdsstyrken.
Støtte til voksne, som typisk har fået den mindste bid af uddannelseskagen, er et helt afgørende led i at omstille Danmark til de nye tider, hvor der vil være brug for færre ufaglærte og flere med uddannelse.
Danmark har tabt over 50.000 private arbejdspladser, og det forventes, at op imod 100.000 job yderligere vil forsvinde gennem 2010 og 2011.
Netop VUC-centrene kan også bruges offensivt for at opkvalificere de mange ufaglærte med kort skolegang, som bor i Udkantsdanmark.
Danmarks chance er, at virksomheder og lønarbejdere er klar til at tage udfordringen op i den hårde internationale konkurrence.
VKO's forslag er et udtryk for en ufattelig gammeldags og tilbageskuende tankegang.
Gode betingelser for voksen- og efteruddannelse er også et element i det, som vi jo så forstår som den danske model eller flexicurity, som det kaldes på moderne jysk, et arbejdsmarked, der fungerer som et velfungerende maskinrum for hele samfundet.
Man kan altså ikke meningsfuldt være tilhænger af fleksibiliteten på arbejdsmarkedet uden samtidig at ville understøtte de bestanddele, som i den daglige virkelighed skaber den tryghed og de uddannelsesmæssige rammer, som gør, at virksomheder og lønarbejdere er villige til konstant at omstille sig til de skiftende krav.
Tryghed på jobbet handler faktisk ikke så meget om lange opsigelsesvarsler, men om at besidde de kvalifikationer, som efterspørges i en omskiftelig verden.
I Fyens Stiftstidende udtaler vejleder på VUC Fyn, Thormod Kaae, som har arbejdet med de ansatte på Lindø: »Det er med hovedet under armen, de har besluttet det. Man går ind og ødelægger en god aftale for kortuddannede, som vi har mange af.« Tidligere i dag talte jeg i telefon med fællestillidsmanden på Lindø, Per Andersen, og også han er fuldstændig nådesløs i kritikken af det her forslag.
Ifølge Per Andersen vil forringelser med det samme få konkrete negative konsekvenser for mange af de Lindøansatte, som forsøger at kvalificere sig til nye job.
Det vil få negativ betydning for de virksomheder, som senere forhåbentlig skal ansætte de fyrede værftsarbejdere.
Også uddannelseschef i Dansk Erhverv, Svend Berg,
har hårdt kritiseret forslaget om at forringe efteruddannelserne og har påpeget, at netop uddannelse er med til at skabe erhvervslivets konkurrenceevne.
Til Altinget siger Svend Berg: »Det rammer den del af arbejdsmarkedet, som er dårligst stillet.
Samtidig ved vi, at mange af de jobs, som kortuddannede kunne få, er forsvundet under finanskrisen og sandsynligvis kun i begrænset omfang kommer igen.
Derfor går det ekstra hårdt ud over gruppen af kortuddannede.
For at få et job i fremtiden har de brug for den opkvalificering, som nu skæres bort.«
Det er sagt af en leder i erhvervslivet.
Nu har vi ikke nået at få høringssvar fra de mennesker, som skal leve med de her foreslåede nedskæringer, men det havde jo nok heller ikke ændret noget.
Meget virker, som om VKO har købt de bedste høreværn, der findes på markedet.