Søren Pind (V), 2016-05-17:
Med beslutningsforslaget pålægges regeringen i indeværende folketingsår at nedsætte en ytringsfrihedskommission.
Kommissionen skal vurdere vilkårene for ytringsfriheden i Danmark og komme med forslag til, hvorledes ytringsfriheden kan styrkes.
Forslagsstillerne har om baggrunden for forslaget bl.a. anført, at de senere års samfundsudvikling har betydet, at ytringsfriheden anvendes i det offentlige rum på væsentlig andre vilkår end tidligere.
De har i den forbindelse bl.a. henvist til øget brug af sociale medier, øget globalisering samt nye redskaber til terrorbekæmpelse, herunder masseovervågning.
Forslagsstillerne har derudover henvist til, at der i Norge blev nedsat en ytringsfrihedskommission i 1990'erne.
Jeg er enig med forslagsstillerne i, at vi skal værne om ytringsfriheden.
Den er et centralt element i ethvert velfungerende demokrati, og derfor arbejder regeringen for at sikre ytringsfriheden de bedst mulige vilkår i Danmark.
Jeg kan allerede nu afsløre, at ytringsfriheden efter min opfattelse har gode vilkår herhjemme.
Det skyldes ikke mindst, at vi her i Folketinget har en lang og stolt tradition for at diskutere, hvor rammerne for f.eks. ytringsfrihed præcis skal være.
I den henseende hilser jeg også beslutningsforslaget velkommen.
Ytringsfriheden er bl.a. beskyttet af grundloven, den europæiske menneskerettighedskonvention og EU's charter om grundlæggende rettigheder.
Efter grundlovens § 77 er enhver berettiget til på tryk, i skrift og tale at offentliggøre sine tanker, dog under ansvar for domstolene.
Censur og andre forebyggende foranstaltninger kan ingensinde på ny indføres.
Bestemmelsen beskytter alle personer, alle typer af ytringer og enhver formidlingsform.
Grundloven beskytter den formelle ytringsfrihed, dvs. retten til at offentliggøre sine ytringer, men derimod antages det, at grundloven ikke beskytter den materielle ytringsfrihed, dvs. retten til ikke at blive mødt med sanktioner for visse typer af ytringer.
Den materielle ytringsfrihed er derimod bl.a. beskyttet i artikel 10 i den europæiske menneskerettighedskonvention og i artikel 11 i EU's charter om grundlæggende rettigheder.
Efter artikel 10 har enhver ret til ytringsfrihed.
Bestemmelsen omfatter både retten til at fremkomme med ytringer og retten til at modtage ytringer.
Beskyttelsen efter artikel 10 er ikke ubegrænset.
Der kan foretages indgreb i ytrings- og informationsfriheden, hvis indgrebet er foreskrevet ved lov og er nødvendige i et demokratisk samfund af hensyn til bl.a. den nationale sikkerhed, offentlig tryghed og andre rettigheder.
Både grundloven og den europæiske menneskerettighedskonvention fastsætter altså nogle ydre grænser for ytringsfriheden.
Når det gælder grundloven, handler det om at beskytte mod censur, og når det gælder menneskerettighedskonventionen, handler det bl.a. om, at staterne kun må gribe ind over for ytringer, hvis der er god grund til det.
Det gælder f.eks. reglerne i straffelovens kapitel 27 om freds- og æreskrænkelser og bestemmelserne i forvaltningsloven om tavshedspligt.
Hver gang det er sket, har vi haft en grundig debat om det i Folketinget, og sådan skal det også være.
Som forslagsstillerne er inde på i begrundelsen for forslaget, har ændringerne i samfundet selvfølgelig også betydning for ytringsfrihedens rammer, både i positiv og negativ henseende.
F.eks. betyder den øgede globalisering og internettets udbredelse, at vi i dag kan dele informationer og tanker med langt flere mennesker end førhen.
Men udviklingen rummer også udfordringer.
F.eks. betyder den, at personer i udlandet, som vil Danmark det ondt, har betydelig lettere ved at sprede hadefuld propaganda til personer her i landet.
De overvejelser skal foregå i Folketinget.
I den forbindelse vil jeg ikke undlade at nævne, at regeringen for tiden forhandler med hovedparten af Folketingets partier om indsatsen mod religiøse forkyndere, og her agter regeringen bl.a. at drøfte spørgsmålet om kriminalisering af ytringer.
Det er et svært spørgsmål, som, hvis det gennemføres, vil medføre en indskrænkning af ytringsfriheden, og derfor er det også helt afgørende, at vi har et forhandlingsforløb, hvor alle argumenter kan komme frem i lyset.
Det er op til lovgivningsmagten at fastsætte rammerne for ytringsfriheden inden for det spillerum, der følger af bl.a. grundloven og menneskerettighedskonventionen.
Vi har en lang og stolt tradition for i Folketinget at drøfte spørgsmål om udvidelse og indskrænkning af ytringsfriheden.
På den baggrund er det ikke regeringens opfattelse, at der er grundlag for at iværksætte et omfattende kommissionsarbejde, og dermed er det også sagt, at regeringen ikke kan støtte forslaget.