runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2009-04-29:
Jamen ministeren har jo i pressen sat en dagsorden, der går på, at studerende skal standse efter bachelorgraden.
Det er jo det, der er det klare pressebillede.
Og så er det sådan set uvedkommende, hvad der egentlig står mellem linjerne i bogen, for ministeren har jo begået bogen og har selv været med til at iscenesætte den her bog over for pressen, og det budskab står nu, at danske studerende skal standse efter 3 år i stedet for efter 5 år, som det er i dag - altså med en ringere uddannelse.
Det har ministeren ikke før i dag gjort noget for at afkræfte.
Kan ministeren ikke bekræfte, at ministeren ikke tidligere har været ude at tage afstand fra det budskab?
For det står som det klare resultat af bogen, at man skal standse efter bachelorgraden, og det har ministeren ikke tidligere været ude at tage afstand fra før nu.
Er det ikke korrekt?
Helge Sander (V), 2009-04-29:
Nej, det er decideret forkert.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-04-29:
Jamen så lad os få svaret.
Hvad ligger der så i ministerens konstatering - som jeg så kan forstå at det er - af, at systemet allerede i dag er sådan, at vores universitetsuddannelser er opdelt i en bachelorgrad og en kandidatgrad?
For hvis ikke det er at opfordre til eller at tilskynde til, at flere netop starter på en universitetsuddannelse med henblik på at få en bachelorgrad, hvad er det så, ministeren gerne vil?
Jeg køber ikke den der med, at man bare vil have flere ind på universitetet, for så synes jeg ærlig talt, at man skulle gøre mere for at skabe bedre kvalitet på vores universitetsuddannelser og en række andre tiltag i stedet for at pege på, at folk altså kan tage en bachelorgrad.
Der er ingen efterspørgsel efter universitære bachelorer, vil jeg sige til ministeren, erhvervslivet ønsker dem ikke.
Og de får en dårligere løn og har højere ledighed end færdiguddannede kandidater.
Er det ikke bare et dårligt råd, og hvad er det egentlig for et budskab, ministeren så har ønsket at komme med?
Kan ministeren ikke bare nøjes med at konstatere, at det indtryk, der hvert fald står tilbage efter alle de pressemeddelelser, jeg står her med fra diverse organisationer, er, at ministeren har sagt, at flere skal stå af efter en bachelorgrad?
Helge Sander (V), 2009-04-29:
Budskabet er klart: Frihed og fleksibilitet.
Der er en masse muligheder, som jeg ikke synes der bliver udnyttet optimalt i Danmark, for det er rigtigt, som vi tidligere har været inde på, at det er færre end 10 pct., der benytter sig af muligheden for at forlade universitetet og tage et job efter bachelorgraden - måske for at vende tilbage, men i hvert fald kommer færre end 10 pct. i job efter bachelorgraden. Nu bliver der i et af spørgsmålene henvist til nogle, der har udtalt sig i sagen.
Jeg vil stadigvæk sige: Læs bogen.
Hvordan den så udlægges, er noget andet - det kan man så gøre, som to socialdemokratiske folketingsmedlemmer nu har gjort og også visse debattører.
Men jeg vil gerne slutte den her spørgerunde af med at citere universitetsrektor Jens Oddershede, der i Information torsdag den 23. april siger følgende, og jeg citerer: »En del mener, at de kunne have klaret deres nuværende job med et uddannelsesniveau, der var knap så højt, som det, de har fået.
Det betyder, at folk måske bliver mindre tilfredse, hvis de ikke får mulighed for at bruge alt det, de har lært.«
Det er altså sagt af universitetsrektorernes formand, rektor Jens Oddershede.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-04-29:
Mener ministeren, at det er klogt at opfordre unge til mindre uddannelse, som ministeren gør med sit forslag om, at flere universitetsbachelorer skal ud på arbejdsmarkedet, i en tid, hvor Danmarks vigtigste konkurrenceparameter er viden, og hvor ledigheden stiger, og hvilke indikationer ser ministeren på, at fremtidens arbejdsmarked har brug for lavere og ikke højere uddannet arbejdskraft?
Mener ministeren, det er klogt at opfordre unge til mindre uddannelse, som ministeren gør med sit forslag om, at flere universitetsbachelorer skal ud på arbejdsmarkedet, i en tid, hvor Danmarks vigtigste konkurrenceparameter er viden, og hvor ledigheden stiger, og hvilke indikationer ser ministeren på, at fremtidens arbejdsmarked har brug for lavere og ikke højere uddannet arbejdskraft?
Yildiz Akdogan (S), 2009-04-29:
Det ønsker jeg bestemt heller ikke at man skal acceptere.
I forhold til tematikken og problematikken ved vi, at antallet af bordeller er stigende.
Antallet af sigtelser er øget, men antallet af konkrete domme er til gengæld uændret og for nogle sagers vedkommende til tider faldende.
Så tænker jeg, at man måske bør se på lovgivningen på området.
Her tænker jeg på strafferammen.
Det er et eller andet sted lidt tankevækkende, at strafferammen for menneskehandel er op til 8 år.
Det vil sige, at den er lavere end for handel med narkotika.
Og når man så ser på den første dom omkring menneskehandel, som faldt tilbage i 2004, var den kun - og jeg understreger kun - på 3 år og 9 måneder.
Så mener ministeren egentlig ikke, at der kan være ræson i at overveje, at man skulle forhøje strafferammen og måske også styrke politiindsatsen på området?
Brian Mikkelsen (KF), 2009-04-29:
Det er jo med i den flerårsaftale, som Socialdemokratiet selv var med til at indgå for nogle år siden, hvor menneskehandel er topprioriteret.
Man har oprettet en speciel enhed på området, fordi vi ikke vil finde os i, at nogle menneskehandlere på denne måde driver moderne slavehandel.
Det skal vi stoppe af hensyn til kvinderne og også af hensyn til moralen i samfundet.
Så det bliver der sat ind over for.
Med hensyn til strafferammen vil jeg sige, at 8 års fængsel altså er en ret hård, brutal dom.
Lad os nu se, hvad det ender med, når der kommer flere sager.
Jeg er tryg ved, at politiet gør deres arbejde, og at der er så mange sigtelser, som der er.
Så skal det igennem domstolssystemet, og så må vi vente og se, hvad de endelige domme viser os, før vi tager skridt til yderligere initiativer.
Yildiz Akdogan (S), 2009-04-29:
Hvad agter ministeren at gøre for at øge bekæmpelsen af menneskehandel?
Tak for det, formand.
Det ligger lidt i forlængelse af mit tidligere spørgsmål.
Hvad agter ministeren at gøre for at øge bekæmpelsen af menneskehandel?
Yildiz Akdogan (S), 2009-04-29:
Jeg vil også gerne igen fastholde, at der siden 2007 og til i dag, inden for et helt års ramme, er kommet flere kvinder til, og det kan man se på gaderne.
Bare en lille spadseretur på Vesterbro giver et billede af, hvordan det ser ud.
Antallet af bordeller er øget med 52, og samtidig er der ikke sket noget i forhold til netop fældende afgørelser.
Men jeg vil egentlig gerne vende tilbage til den handlingsplan, regeringen har iværksat.
Jeg tænker på, at man kan se det i lyset af en nordisk model, hvor både Sverige, Norge og senest Island eksempelvis har indført en kriminalisering af købesex.
Finland har indført en anden lovgivning, hvor man kriminaliserer den kunde, der har været sammen med en handlet kvinde.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-04-29:
Det tror jeg ikke er den rigtige vej at gå.
Erfaringerne fra Sverige er meget negative, synes jeg.
Det, der sker i Stockholm og andre store byer, er jo blot, at det er underverdenen, der så styrer prostitutionen.
Så får man opgivet et telefonnummer, man ringer til.
Så er der nogle, der sidder som mellemmænd der og tjener en masse penge og udnytter kvinderne.
Løsningen er ikke at kriminalisere købet af seksuelle ydelser, det er den forkerte vej at gå.
Der er ikke nogen gode erfaringer med det, sådan som jeg har studeret dem, f.eks. i Sverige.
Yildiz Akdogan (S), 2009-04-29:
Tak for svaret.
Jeg vil egentlig gerne starte med den handlingsplan, ministeren selv henviste til.
Det er jo en meget sympatisk handlingsplan med gode intentioner, netop at man på tværs af ministerier prøver at lave både en forebyggende, informerende og også konkret behandlingsmæssig indsats på området for bekæmpelse af menneskehandel.
Det er jo egentlig meget godt.
Men bl.a. hedder det i forhold til justitsministerens konkrete ressortområde, at politiet med politireformens ikrafttræden den 1. januar 2007 får mere bæredygtige politikredse, som kan være med til at intensivere indsatsen mod kvindehandel og rufferi.
Samtidig hedder det også, at det er nødvendigt med en indsats mod prostitutionens bagmænd, og at der skal foretages en evaluering og en eventuel tilpasning af indsatsen, hvis det er nødvendigt.
Nu snakkede ministeren om, at bagmændene bliver stresset, og at der er kommet en øget indsats.
Men så må jeg igen henvise til rapporten fra rigspolitiet: Indsatsen fra politiets side er øget, men det er stadig væk meget svært at få ram på bagmændene.
Tallene for kvindehandel er som sagt gået tilbage.
Man kan ikke få ram på de mennesker, man gerne vil have ram på, nemlig bagmændene.
Så jeg vil egentlig gerne høre, om ministeren måske kan se, at der skal ske en justering af indsatsen, hvor man ser mere målrettet på at få ram på bagmændene, men også prøver at se, om man kunne øge samarbejdet i forhold til de ofre, nemlig kvinderne, som det drejer sig om, så det ikke er kvinderne, der bliver straffet i de her tilfælde, men bagmændene.
Karen Ellemann (V), 2009-04-29:
Jeg er ked af at skuffe hr. Rasmus Prehn, for jeg synes jo netop, at jeg i min besvarelse sådan set redegjorde for, at mange af de foreslåede såkaldte frihedsrettigheder jo er rettigheder, som kommunerne allerede har i dag.
Og spørgsmålet fra spørgeren var jo sådan set, om ministeren går ind for øget frihed til kommunerne, og der vil jeg gerne bekræfte og ikke skuffe spørgeren: Ja, jeg vil gerne give mere frihed til kommunerne - på den rigtige måde.
Vi har kommunalt selvstyre, men det betyder jo ikke, at man bare skal slette alle regler og så lade det være op til den enkelte kommune at bruge pengene, som den nu har lyst til, og hvilke opgaver den vil løse.
I morgen afgiver regeringen en redegørelse om det kommunale selvstyre, og det fremgår her, at regeringen mener, at en øget brug og videreudvikling af mål- og rammestyring er grundlaget for en klar ansvarsfordeling mellem stat og kommune.
Det giver bedre muligheder for lokale løsninger, og det er lige præcis på den måde, vi skal give mere frihed til kommunerne.
Det forudsætter så naturligvis, at kommunalbestyrelsen påtager sig et klart ansvar for de økonomiske og politiske prioriteringer i den enkelte kommune.
Der skal udstikkes langsigtede mål, og det konkrete serviceniveau skal fastlægges.
Men vi må naturligvis ikke glemme, at regler jo ikke bare er for sjov.
Borgernes retssikkerhed må naturligvis ikke sættes på spil, og det er jeg ret overbevist om at spørgeren også er enig med mig i.
Yildiz Akdogan (S), 2009-04-29:
De mennesker, der skal straffes for de her handlinger, er der ikke sket noget som helst med.
Der er sket et tilbagefald, der er sket en stagnation.
Det synes jeg lige vi også skal understrege.
Og det er på et helt år.
Og igen, det er også et år, hvor der er kommet 52 nye bordeller til.
Ministeren var selv inde på, at der ikke rigtig er nogen vidner, så man kan få ram på bagmændene.
Jeg er ikke i tvivl om, at politiet gør sit bedste, men hvis man nu skal holde fast i det med vidnerne, kunne man så måske overveje at lave et mere konstruktivt samarbejde med kvinderne, eksempelvis i forhold til, at man måske prøver at se på de her kvinder; ikke bare straffer dem ved at give dem nogle muligheder for at vende tilbage, men måske prøver at sige til kvinderne, at de kan få et permanent ophold – selvfølgelig, hvis de er udsat for en eller anden form for menneskehandel, det er klart.
Men man kunne give en motivation for de her kvinder til at indgå et samarbejde via et permanent ophold.
Er det noget, ministeren kunne overveje?
Rasmus Prehn (S), 2009-04-29:
Jeg kan alligevel ikke lade være med at notere mig en eller anden forskel.
Altså, da ministeren havde ordet første gang som nytiltrådt minister, var det, ligesom om det kom fra den inderste hjertekule: frihed til kommunerne.
Nu har ministeren været minister i nogle få uger, og straks skal vi have højtlæsning af sådan nogle præfabrikerede standardsvar fra nogle i øvrigt dygtige bureaukrater, som dog har travlt med at tale udenom i forhold til, hvad det er, det handler om rent politisk.
Kunne vi ikke bare få en klar tilkendegivelse af, at vi kunne gennemføre nogle af de forslag, vi lægger frem?
For der er jo noget, der ikke er gennemført.
Lad mig tage bare ét konkret eksempel - nu var der flere før, men lad os tage ét, så det bliver nemmere for ministeren.
Lad os sige, at en kommune, der har en velfungerende skoletandpleje, siger: Vi har faktisk noget ledig kapacitet, og vi kunne godt tænke os at tilbyde vores ældre pensionister at komme hen og få ældretandpleje.
Det vil vi gerne have frihed til.
Det er sådan, at Ballerup Kommune gør det i dag, og de har skullet igennem et værre bureaukratisk cirkus for at få lov til det.
Lad mig få et svar på det.
Martin Henriksen (DF), 2009-04-29:
Jeg er stadig væk ikke helt med på, hvad det er, regeringen helt præcis mener.
Altså, det virker, som om regeringen tilsidesætter sine principper på skoleområdet af hensyn til et samarbejde med Socialdemokratiet, og det synes jeg er dumt, for man er på venstrefløjen ramt af den der forskrækkelse og kan ikke kan forstå, at børn er forskellige og har forskellige forudsætninger og talenter, og at der ikke er noget galt i at lave holddannelse og i højere grad at målrette undervisningen til den enkelte elev - at det er godt og ikke skidt.
Så lad mig spørge: Ud over at vi så kan stå her og opfordre til en hel masse ting, som så måske sker eller ikke sker, vil ministeren så være indstillet på at lave forsøgsordninger - det behøver jo ikke være i hele folkeskolen - hvor nogle folkeskoler simpelt hen får til opgave at lave holddannelse?
Så kan man efter et stykke tid evaluere, og så kan man se, hvem der har ret.
Jeg tror på, at Dansk Folkeparti har ret, og jeg tror også, at Venstre og statsministeren vil have ret i, at holddannelse rent faktisk vil medvirke til at løfte det faglige niveau hele vejen rundt.
Vil ministeren være indstillet på det?
Bertel Haarder (V), 2009-04-29:
Det er jo ikke sådan, at forsøgsvirksomhed i folkeskolen foregår pr. kommando.
Der er mulighed for, at man kan etablere forsøg, og det opfordrer vi til, men vi kommanderer ikke nogen til det.
Vi har nogle standardforsøg, som vi har aftalt i skoleforligskredsen, og dem lægger vi vægt på.
Og hvis vi kunne blive enige om nogle standardforsøg, som har med udfordringer for alle elever at gøre, så har jeg en åben dør.
Men der er ikke, som hr. Martin Henriksen startede med at sige, tale om, at regeringen tilsidesætter sine egne holdninger af hensyn til Socialdemokratiet.
Nej, vi overholder blot skoleforligsforpligtelsen, altså vi overholder det, at vi har et skoleforlig.
Det er det, der giver hr. Martin Henriksen mulighed for at sætte kæppen i hjulet i visse tilfælde, men det giver jo altså også fru Antorini mulighed for at sætte kæppen i hjulet i visse tilfælde, og det gjorde hun, da regeringen gerne ville afbureaukratisere reglerne for holddannelse i de mindre klasser.
Vi respekterer indgåede forlig - vi tilsidesætter ikke vores egne holdninger, og det er statsministerens åbningstale det bedste eksempel på.
Martin Henriksen (DF), 2009-04-29:
Jo, jo, men nu er det jo sådan, som ministeren også selv var inde på, at der er mulighed for at iværksætte forsøg, og hvis ministeren var lidt mere aktiv på det her område, er jeg ganske sikker på, at ministeren også kunne overtale nogle kommuner til at iværksætte nogle flere forsøg
Der er vist et par Venstrekommuner derude, som sikkert gerne vil høre tale om det.
Så det er der jo mulighed for.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor det eneste, man gør, er at tale om det.
Og der er jo signalforvirring uden lige, når statsministeren sådan set taler meget klart og det er til at forstå, hvad han siger, og når Venstres uddannelsesordfører sådan set også taler meget klart og det er til at forstå, hvad Venstres uddannelsesordfører siger, at undervisningsministeren så efterfølgende kommer og siger: Det har vi ikke nogen planer om.
Så er det bare, når nu vi er ved opfordringerne, at jeg vil komme med en opfordring til undervisningsministeren om at sørge for, at der bliver iværksat nogle forsøg.
Og undervisningsministeren har i den grad mulighed for at påvirke det, han er trods alt undervisningsminister.
Bertel Haarder (V), 2009-04-29:
Det er da en god idé at opfordre de borgerligt styrede kommuner til at gå videre, og det kan jeg forsikre om at vi da gør inden for mit parti.
Så der er vi helt med på det, og kan vi få støtte fra Dansk Folkepartis lokale repræsentanter dér, hvor de støtter et borgerligt styre - hvad de jo ikke gør alle steder - er vi også glade for det.
Men at vi har været passive, vil jeg gerne afvise.
Vi startede i foråret 2005 et kæmpemæssigt talenteksperiment rundt i hele landet.
Det var de 48 personer i 48 timer, der skulle komme med ideer, og det gjorde de.
Det sprudler på gymnasier og folkeskoler; der sker så meget.
En af de skoleledere, der var med blandt de 48, er nu med i Skolerådets formandskab.
Så det er ikke sådan, at regeringen ikke har foretaget sig noget på feltet.
Det nye er jo, at der nu er bred forståelse for, at vi er på rette vej; der er bred forståelse for, at alle elever skal have udfordringer; der er bred forståelse for, at der er to slags talentspild i skolen, det ene er de svage, der ikke får lært at læse, og det andet er de stærke, der kunne lære meget mere.
Det sidste tør vi nu tale om, og vi gør også noget ved det, og det vil jeg meget gerne samarbejde med hr. Martin Henriksen om.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-04-29:
Folkeskolens seksualundervisning dumper i en ny rapport fra Statens Institut for Folkesundhed.
Den viser, at seksualundervisningen i en meget, meget bred undersøgelse blandt unge faktisk dumper på nogle ret væsentlige punkter.
Den viser, at de unge slet ikke føler sig rustede til at undgå uønskede seksuelle kontakter, og at mange af dem ikke føler, at de har fået undervisning i seksuel udvikling - noget fuldstændig fundamentalt i seksualundervisningen.
Det er jo ikke første gang, vi hører kritik af seksualundervisningen.
Vi hører ikke mindst, at seksualundervisningen har en meget, meget svingende kvalitet, og at det bliver prioriteret meget, meget forskelligt rundtomkring på skolerne.
Derfor er en helt central anbefaling i den nye rapport fra Statens Institut for Folkesundhed også, at man afsætter et fast timetal for seksualundervisningen for at sikre en ensartethed og for at sikre, at der ikke er nogen unge, der kommer ud af folkeskolen uden at være rustet til de helt centrale udfordringer og problemer og oplevelser, som møder en i ens seksuelt aktive liv.
Jeg vil meget gerne høre undervisningsministerens holdning til det, for jeg synes sådan set, at advarselslamperne efterhånden også i regeringen må begynde at lyse i forbindelse med den kritik, der er af selve seksualundervisningen, og i forbindelse med tallene.
Når vi kigger på udviklingen i kønssygdomme, ikke mindst klamydiatallene, der lige er kommet, ser vi igen en massiv stigning i antallet af smittede med klamydia.
Det er alt sammen ting, som burde få advarselslamperne til at lyse, og jeg vil meget gerne høre undervisningsministerens holdning til, om ikke det var på tide at få sat et fast timetal af til seksualundervisningen i skolerne.
Bertel Haarder (V), 2009-04-29:
Det, som spørgeren rejser her, er alvorligt nok, og jeg synes, det er helt i orden og berettiget, hvis fru Kirsten Brosbøls partifæller sætter emnet på dagsordenen på et af vores skoleforligsmøder.
Jeg er helt klar til at følge op på den rapport, som også jeg har bemærket.
Men når det gælder fast timetal, skal vi vel også have fast timetal på alle de andre emner, som er obligatoriske i folkeskolen, og så er vi på vej ind i en timetalsstyring.
Det vil jeg godt lige af følgende to grunde overveje nøje, før jeg går ind på det.
Timetalsstyring er jo noget, vi ellers er ved at opgive, f.eks. har vi opgivet timetalsstyringen på alle uddannelserne, og skal vi nu gå den anden vej folkeskolen?
Et endnu vigtigere argument er, om ikke skolebestyrelserne og kommunalbestyrelsesmedlemmerne mon er lige så optagede af børnenes ve og vel, som vi er?
Kunne det tænkes, at også skolebestyrelserne har et ønske om, at deres børn bliver orienteret om, hvordan man undgår klamydia, hvordan man undgår uønskede seksuelle kontakter osv.
, alt det, der er med?
Jeg tror, at skolebestyrelserne er stærkt motiverede til at have et synspunkt på det.
Hvis skolebestyrelsen siger, at der nu skal rettes op på det, og at der skal være et fast timetal på deres skole, så er det jo helt i orden.
Jeg er lidt bekymret over, at vi her i Folketinget tror, at vi er så kloge, at vi er berettigede til at umyndiggøre alle skolerne.
Jeg var for nylig på en lille skole, hvor jeg bumpede ind i en seksualundervisningstime, og jeg kan garantere for, at der fik man altså god seksualundervisning.
Det var langt ude på landet, men der var ingen, der var generte, og der var ingen, der grinede fjollet.
Det blev taget meget seriøst.
Så jeg tror ikke, vi skal kritisere skolerne over en bank.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-04-29:
Det allersidste, ministeren siger, er jo vigtigt, nemlig at man ikke skal generalisere.
Men det, der er tilfældet, er, at det netop varierer meget, hvor mange timer der bliver afsat til det, om der er lærere, der er uddannet i seksualundervisning, på den pågældende skole, og om det er noget, der bliver prioriteret og afsat timer til generelt på skolen.
Jeg har også selv været ude at deltage i seksuelundervisningstimer på folkeskoler i forbindelse med Sex & Samfunds glimrende Uge Sex-projekt, som jo er et frivilligt projekt, som skolerne kan tilmelde sig.
Men på de to skoler, jeg deltog, var det sådan, at det ene sted var det en bestemt lærer, der havde fået lov til at tage enkelttimer ud på en uge, og det andet sted var der afsat en hel temauge til det her meget glimrende projekt.
Så det giver måske også et billede af, at det varierer meget fra skole til skole, hvordan det prioriteres.
Min overbevisning er da, at hvis der bliver afsat et fast timeantal, vil det også være sådan, at læreren føler en større motivation til at gå ind at tage efteruddannelse inden for faget og tilmelde sig de kurser, der jo nu skal være på lærerseminarierne, i seksualundervisning.
For indtrykket er, at det er der ikke ret mange der gør i dag, fordi de simpelt hen ikke kan se, hvad skal man sige, guleroden i forhold til den undervisning, der foregår ude på skolerne.
Bertel Haarder (V), 2009-04-29:
Jeg vil anbefale, at vi spørger forældreforeningen Skole og Samfund, og at vi spørger Skolelederne og Danmarks Lærerforening, om de mener, der er behov for faste timetal, om de mener, der er behov for, at vi nu lægger snærende rammer for al emneundervisning i folkeskolen.
Det er jeg ikke sikker på de mener.
Jeg er især optaget af, hvad forældreforeningen Skole og Samfund mener, og måske også hvad Kommunernes Landsforening mener.
Vi er tit så kloge herinde, at vi tror, at vi skal lave fælles regler, fordi de er for dumme ude i kommunalbestyrelserne og skolebestyrelserne.
Men til slut kan jeg da ikke lade være med at glæde mig over, at Socialdemokraterne er tilbage i rollen som dem, der vil have regler og vil bestemme osv.
Det har jeg det godt med.