runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2007-10-11:
Angående det med nye medlemmer vil jeg sige, at vi jo altid har haft den holdning, at hvis nye lande beslutter på demokratisk vis, at de gerne vil ind i EU, er der for os ingen grund til at sige nej, selv om vi fraråder dem at blive medlem.
Vi har jo hele tiden sagt, at det er deres afgørelse.
Men jeg vil lige tilbage til det med afstemningen.
Det er jo en meget stor kamp, der er i øjeblikket, om, hvorvidt befolkningerne skal høres, eller om eliten i Europa bare skal køre hen over befolkningerne.
Det er det, der er ved at ske i Frankrig, og det er det, der er ved at ske i Holland, hvor man trækker en identisk traktat ned over hovedet på befolkninger, der har sagt nej til traktaten.
Derfor synes jeg, at det er vigtigt, at man stiller op imod det.
Derfor synes jeg, at det ville have været vigtigt, at SF sagde, at det er en forudsætning for at støtte den her traktat, at den bliver demokratisk vedtaget, i stedet for at den bare bliver kørt igennem hen over hovedet på folk.
Derfor må jeg også sige, at det undrer mig lidt, at SF i dag, hvor vi har sådan en diskussion, hvor det er det med folkeafstemningen, der er i centrum - selvfølgelig også indholdet, men spørgsmålet om en folkeafstemning er det også - i forbindelse med et forslag til vedtagelse melder sig sammen med statsministeren og alle de partier, som siger ja til traktaten, men nej til en folkeafstemning.
Jens Borking (EL), 2007-10-11:
Jeg synes jo også, det er vigtigt.
Ud over så at diskutere folkeafstemningen, vil jeg godt høre fru Holmsgaard: Et er, at der er ført mange smukke værdier og mål over i den reformtraktat, vi på et tidspunkt får forelagt, noget andet er jo så, hvordan SF og fru Holmsgaard ser på praksis i EU for øjeblikket.
Er vi helt uenige om, at praksis er en ganske anden - den, vi kan måle der er, og som alt tyder på vil fortsætte med at være der - hvor vores påstand jo er, at den traktat vil være en yderligere accelerator for den udvikling?
Er vi helt uenige om det?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-10-11:
Det spørgsmål er jeg blevet stillet rigtig mange gange, også i en radioudsendelse her i sommer: Jamen hvis den nu ikke kommer til folkeafstemning, vil I så love at stemme nej til traktaten?
Nej, det vil vi selvfølgelig ikke, for vi forholder os til indholdet af den her traktat, og vi mener, at den er vigtig.
Vi mener også, der er brug for de ændrede stemmeregler.
Det er der også brug for af hensyn til kommende udvidelser, ikke kun fordi vi er blevet 27 medlemslande.
Som hr. Frank Aaen ved, går vi jo ind for, at Tyrkiet skal have medlemskab af EU, når det engang måtte leve op til de krav, der er stillet til det; det er selvfølgelig en forudsætning.
Så vi vil ikke stille os op og sige: Hvis vi ikke får en folkeafstemning om den traktat, vil vi vende fingeren nedad til den her traktat.
Det mener vi ville være at indtage en slingrekurs i holdningen til, hvad det er, EU har brug for af ændringer i sit grundlag - både det værdimæssige grundlag og regelgrundlaget.
Nu har vi altså den holdning, at det ikke er udemokratisk, hvis noget vedtages i et Folketing, der er demokratisk valgt.
Og det tror jeg egentlig også Enhedslisten og hr. Frank Aaen vil give os ret i.
Så jeg synes, at man skal gøre fuldstændig klart, at det bliver det ikke udemokratisk af.
Men jeg har også sagt meget klart, at SF går ind for en folkeafstemning, og at vi arbejder for en folkeafstemning.
Og jeg vil sige, at SF vel egentlig sammen med i hvert tilfælde Det Radikale Venstre er nogle af de partier, der har gjort det meget klart, hvad vi mener - vi har så meget forskellige synspunkter på det her.
Og vi har ikke som en række andre store partier her i Folketinget taget den position, at nu må man lige grave lidt mere i det, og at nu må man lige se lidt mere på det.
Jeg mener, at man sådan set godt kan tage stilling på det her grundlag.
Man kan tage den stilling, at man siger: Hvis der er tale om § 20, altså om suverænitetsafgivelse i grundlovens forstand, skal der jo være en folkeafstemning, det ved vi alle sammen.
Og det er det, statsministeren har holdt sig til i den debat, der har været forud.
Så siger partiet Venstre her i dag: Ja, men vi vil også godt lige se på det politiske.
Og nu begynder det at blive helt uldent, for nu kører der et løb mellem Socialdemokraterne og Venstre herinde om, hvem der bedst kan dække til, at man nu har rigtig meget brug for at sidde og kigge på det her i rigtig lang tid, før man melder ud, hvad det egentlig er, man går ind for.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-10-11:
Som fru Arnold vil vide, er Danmark i dag medlem af Europarådet og dermed underlagt Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg.
Som fru Arnold ligeledes vil vide, er Menneskerettighedsdomstolens domme ikke bindende.
Det vil sige, at det fungerer på den måde, at når Danmark bliver dømt - det sker jo så efter en sidste instans-prøvelse ved de danske domstole - så betragter f.eks. Højesteret eller landsretten, eller hvad det nu er, denne dom som nova og genoptager følgelig sagen, og så ændrer man afgørelsen.
Det vil sige, at det i sidste ende er danske domstole, som træffer afgørelsen.
Hvis man overdrager kompetencen på menneskerettighedsområdet til EU, vil man for det første tømme Europarådet og dermed lade de 20 lande i Europa, der ikke er medlem af EU, fuldstændig i stikken.
For det andet vil man lade EF-Domstolens domme stå over Højesterets, fordi EF-Domstolens afgørelser reelt har eksigibilitet, som man kalder det, dvs. at de kan gennemtvinges uden at skulle behandles ved danske domstole.
Deri ligger forskellen.
Elisabeth Arnold (RV), 2007-10-11:
Hr. Morten Messerschmidt beskæftigede sig i sin ordførertale en del med menneskerettigheder og også med andre rettigheder, f.eks. dyrevelfærd.
Hr. Morten Messerschmidt mente, at der var for lidt om dyrevelfærd i den nye traktat og for meget om menneskerettigheder.
Bl.a. sagde hr. Morten Messerschmidt sådan nogenlunde ordret - sådan som jeg hurtigt kunne skrive det ned: Vi vil ikke deponere vores menneskerettigheder i et organ, hvis medlemmer ikke er rodfæstet i dansk retstradition.
Det vil jeg gerne bede hr. Morten Messerschmidt om at uddybe.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-10-11:
Må jeg minde om, at Udenrigsministeriet i sit notat her fra den 27. juni faktisk understreger, at der med reformtraktaten lægges op til at gennemføre størstedelen af de nydannelser, som var indeholdt i forfatningstraktaten.
Tværtimod.
Det, der er tale om, er, at vi ved en gennemførelse af såvel forfatningstraktaten som reformtraktaten vil få den største magtoverdragelse fra Folketinget til EU, siden vi overhovedet blev medlem.
Hele retsområdet flyttes fra at være et mellemstatsligt anliggende til at være et overstatsligt anliggende.
Det vil sige, at vi kan stemmes ned, at der vil være flertalsafgørelser, og at EF-Domstolen har den endelige afgørelse.
I dag er det Folketinget, regeringen og Højesteret, der har den endelige afgørelse.
Hele charteret vil være en åben ladeport for EF-Domstolen til nu at regulere en lang række områder, som tidligere ikke var EU-anliggender.
Område for område kan man pege på, at den her traktat for Danmark er en forringelse af samarbejdet, og jeg vil sådan set bare opfordre fru Charlotte Antonsen til at læse traktaten endnu en gang; så er jeg sikker på, at hun også vil indse problemerne.
Charlotte Antonsen (V), 2007-10-11:
Jeg synes, det er meget svært at følge Dansk Folkepartis argumentation.
Da vi her i salen for relativt kort tid siden havde en debat om forfatningstraktaten, var hr. Messerschmidt helt oppe i lamperne med udsagn om, at forfatningstraktaten var en ny grundlov, som ville ødelægge det hele for Danmark, og hr. Messerschmidt nævnte selv, at årsagen til, at det tog sig sådan ud, var, at man med forfatningstraktaten gav EU en hymne og et flag og et motto.
Hymne, flag og motto er nu væk.
Forfatningstraktaten er væk.
Hvad er det i den nye reformtraktat helt præcis, hr. Messerschmidt vil have væk og erstattet af det, der eksisterer i dag?
Hvad er det helt præcis, den folkeafstemning skal tage stilling til?
Morten Messerschmidt (DF), 2007-10-11:
Man kunne jo replicere, at der allerede i dag er EU-institutioner, som har færre beføjelser, end fru Charlotte Antonsen ønsker at de skal have.
Altså er situationen sådan set fuldstændig den samme for undertegnede som for fru Antonsen: Vi ønsker noget andet for EU.
Fru Antonsen stiller sig tilfreds med det, som ligger i reformtraktaten; det gør jeg ikke.
Men det betyder jo ikke nødvendigvis, at EU, når reformtraktaten falder ved en folkeafstemning - hvad vi alle eller i hvert fald jeg håber at den gør - bryder sammen.
Tilsvarende betyder det ikke, at vi ønsker udmeldelse eller ønsker EU langt bort, hvor peberet gror, fordi vi er modstandere af, hvordan det fungerer i dag.
Charlotte Antonsen (V), 2007-10-11:
Hr. Messerschmidt vil bestemme selv eller i hvert fald have, at Danmark selv skal bestemme, og vil ikke underlægge sig EF-Domstolen.
Er det ikke det samme, som at Dansk Folkeparti med sit nej til reformtraktaten ønsker, at vi skal gå ud af EU?
For allerede i dag i det europæiske samarbejde er der jo en EF-Domstol, der har de beføjelser, som hr. Messerschmidt lige har skældt ud over.
Lone Dybkjær (RV), 2007-10-11:
Nu er dansk indflydelse jo mange ting, og hvis dansk indflydelse er det, som hr. Martin Henriksen står for, vil jeg bestemt ikke ønske, at den danske indflydelse øges.
Det bliver jeg nødt til at sige.
For mig er det europæiske samarbejde et politisk projekt.
Hvad vil man med samarbejdet inden for nogle konkrete politiske områder og nogle store overordnede områder?
Vi synes, at Europa skal styrkes, så Europa kan agere bedre på f.eks. den globale scene, og derfor er vi tilhængere af en udenrigsminister.
Vi synes også det er vigtigt, at man sætter klima og miljø og en lang række andre ting på dagsordenen.
Det mener vi er at øge Danmarks indflydelse.
Men sådan en eller anden bred national indflydelse har vi ikke lyst til at have.
Det afhænger fuldstændig af, hvad det handler om.
Og hr. Martin Henriksens synspunkter ønsker jeg som sagt - ikke på nogen måde at fremføre i den europæiske debat.
Martin Henriksen (DF), 2007-10-11:
Jo, jo, men nu synes vi også i Dansk Folkeparti, at et europæisk samarbejde er ganske fornuftigt.
Det tror jeg ikke vi kan være uenige om.
Vi har de her debatter og man har de her forskellige forslag til vedtagelse, som jo kommer op i forbindelse med debatterne, og her studser jeg bare over, at jeg f.eks. ikke har set et punkt, hvor et flertal i Folketinget opfordrer regeringen til at øge dansk indflydelse.
Det kan jeg i hvert fald ikke huske at have set.
Det er rigtigt, at man i forskellige situationer skal tage hensyn til sine samarbejdspartnere, men det må da trods alt være et mål for en dansk regering og et flertal i Folketinget at øge dansk indflydelse i de forskellige organer, som man nu har mulighed for det.
Når man nu står med en reformtraktat, hvor man jo så at sige afskaffer dansk vetoret på en række områder, synes jeg jo, at man kan sige, at man så rent faktisk mindsker dansk indflydelse.
Er det grunden til, at man ikke har taget det med som et punkt, eller har det slet ikke været diskuteret, om man skulle øge dansk indflydelse og gøre det til et krav fra Folketingets side over for regeringen, i den kreds af partier, som har lavet det her forslag til vedtagelse?
Lone Dybkjær (RV), 2007-10-11:
Jamen jeg mener da, at det, vi her skriver om, at Folketinget opfordrer regeringen til at arbejde for, at miljø osv. får en stærkere placering, og alle de andre punkter også betyder, at der er en lang række politiske områder, hvor vi synes at Danmark skal øge sin indflydelse.
Men hvis hr. Martin Henriksen tænker på, at vi skal opfordre regeringen til, at Danmark i enhver sammenhæng prøver på at arbejde så egoistisk som overhovedet muligt i Det Europæiske Fællesskab, så må jeg melde pas.
Det er ikke det, vi mener regeringen skal gøre, og vi mener i øvrigt ikke, at det tjener Danmarks interesser.
Jeg synes sådan set, at Polen er et meget godt eksempel på, at det er ret besværligt, hvis man forfølger nationalistiske - nationale, om man vil - interesser hele tiden.
Vi synes, det er vigtigt med et europæisk samarbejde, hvor der er en eller anden form for solidaritet.
Martin Henriksen (DF), 2007-10-11:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge lidt ind til det forslag til vedtagelse, som bl.a. fru Lone Dybkjær er medforslagsstiller til.
Jeg hæfter mig ved, at et flertal i Folketinget opfordrer regeringen til at opnå politisk enighed om en reformtraktat på det kommende topmøde.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge - det er noget, jeg en gang imellem studser lidt over i den slags debatter - hvorfor man eksempelvis i det her forslag til vedtagelse ikke har det som et punkt, at et flertal i Folketinget pålægger regeringen at øge dansk indflydelse i EU.
Er der nogen grund til, at det ikke er med som et punkt i forslaget til vedtagelse?
Lone Dybkjær (RV), 2007-10-11:
Jeg tror, at hr. Jesper Langballe driver mine ord temmelig vidt med det, han siger.
Så har jeg bare sagt, at der i grundloven står nogle ganske bestemte definitioner på, hvornår der skal være folkeafstemning.
Der står selvfølgelig ikke noget om, at man ikke må holde en folkeafstemning, men så skal man bare sige, at det er en vejledende folkeafstemning, nøjagtig ligesom i 1986.
Så er det en helt anden sag.
Det går vi altså ikke ind for.
Jesper Langballe (DF), 2007-10-11:
Fru Lone Dybkjær og Det Radikale Venstre respekterer grundloven ved at sige, at der ikke skal være nogen folkeafstemning, medmindre nogle jurister siger, at der er tale om suverænitetsafgivelse.
Undskyld, men hvad er det dog for noget sludder?
Hvor i grundloven står der, at det er forbudt at holde folkeafstemning, hvis der ikke er tale om noget, som juristerne kalder suverænitetsafgivelse?
Jeg stillede hr. Svend Auken præcis det samme spørgsmål: Hvorfor dog ikke vise lidt storsind og sige, at det her er en politisk og ikke en juridisk afgørelse?
Hvorfor være så smålig?
Jeg må kvittere for, at jeg af hr. Svend Auken fik et anderledes retsindigt svar end det, jeg har fået af fru Lone Dybkjær, som nu oven i købet tilføjer, at det gale ved folkeafstemninger er, at vælgerne taler om noget helt forkert; de sætter en helt forkert dagsorden, de taler ikke om det daglige arbejde i EU, men om det, som de selv synes er væsentligt.
Ja, sådan er det med vælgere - de er ikke til at forudsige.
Lone Dybkjær (RV), 2007-10-11:
Hr. Jesper Langballes definition af ærlighed bryder jeg mig ikke om.
Vi har sagt, at det er grundloven, der bestemmer, om vi går ind for en folkeafstemning eller ej.
Sådan er det.
Vi respekterer grundloven, og det tror jeg sådan set også at hr. Jesper Langballe gør, men vi respekterer den altså på den måde, at vi også respekterer det repræsentative demokrati, der ligger i den.
Så prøvede jeg at sige: Vi er netop ikke bange for vælgerne, for vi vil jo eksempelvis gerne have en afstemning om forbeholdene.
Det er vist, hvad jeg vil sige lige nu.
Walter Christophersen (DF), 2007-10-11:
Dette er jo ganske i takt med den danske befolknings ønsker i henhold til Berlingske Tidende dags dato, hvor det fremgår, at 54 pct. af befolkningen netop ønsker en sådan folkeafstemning.
Jeg vil derfor spørge fru Helle Sjelle som De Konservatives ordfører på området, om spørgeren kan forvente en indstilling fra Det Konservative Folkeparti til statsministeren om at foranledige en folkeafstemning om reformtraktaten som udmeldt af partiets politiske ordfører, der jo må formodes at tegne partiets politiske linje.
Elisabeth Arnold (RV), 2007-10-11:
Jeg vil gerne spørge hr. Morten Messerschmidt, om han kender nogen som helst eksempler på, at Danmark ikke har rettet sig efter en afgørelse ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Det er det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Er der nogen af de dommere, der sidder ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, som, ud over den danske, er opvokset og opdraget i den danske retstradition?
Morten Messerschmidt (DF), 2007-10-11:
Hvis jeg må starte med det sidste, så er svaret naturligvis nej, og der er det netop skønt, at Menneskerettighedsdomstolens afgørelser er til de danske domstoles fortolkning.
Deri ligger forskellen.
Det er ganske enkelt to forskellige juridiske systemer, som fru Arnold skal holde styr på.
Hvad det første spørgsmål angår, vil jeg sige, at der jo er masser af eksempler på, at EF-Domstolen træffer afgørelser under henvisning til de grundlæggende frihedsrettigheder, altså ytringsfrihed, forsamlingsfrihed osv., hvor man må sætte et stort spørgsmålstegn ved, om de afgørelser er i Danmarks interesse.
Og der er problemet, at de er umiddelbart bindende.
Helle Sjelle (KF), 2007-10-11:
Endelig er vi ved vejs ende i en meget lang tænkepause om EU’s fremtid.
Det franske og hollandske nej gjorde det vanskeligt at komme videre i processen med at få et sæt nye spilleregler for EU-samarbejdet.
For det er jo egentlig det, der er formålet med den nye traktat.
Derfor var vi Konservative også meget glade for det gennembrud, som blev sikret under det tyske formandskab i foråret.
Den tyske forbundskansler, Merkel, udviste både politisk vilje, mod og styrke i arbejdet med mandatet, og det var helt afgørende for at løse hårdknuden.
Det fortjener hun bestemt stor ros for.
Nu skal topmødet i næste uge tage endnu et stort skridt på vejen til at færdiggøre arbejdet med den traktat, som mandatet lagde op til.
Regeringskonferencen har arbejdet ihærdigt med udkastet i de seneste måneder, og forhåbentlig vil det til december lykkes at nå frem til et kompromis, hvor det franske og hollandske nej til forfatningstraktaten både er hørt og respekteret.
Også andre medlemsstaters bekymringer er der taget hensyn til.
Der er blevet lyttet grundigt og intenst, og der bliver handlet i respekt for hinandens holdninger og værdier.
Men det er samtidig et konkret resultat, der kan bruges som et solidt og fremadrettet grundlag for EU-samarbejdet.
Jeg håber, at mødet i Lissabon i næste uge bliver en succes.
Vi tror, at kun et stærkt og effektivt EU kan håndtere udfordringerne fra en verden, som er i hastig bevægelse og forandring, men som også er kompleks og desværre ofte ustabil.
Borgerne forventer med rette, at EU skal kunne gøre en forskel på store grænseoverskridende områder som klimaforandringer, energiforsyning, indvandring, sikkerhed, kriminalitet og terrorisme - for blot at nævne et par af eksemplerne.
Det er også berettigede krav.
Det er udfordringer, som vi bør løse i fællesskab frem for at kæmpe med dem alene.
Det er vores ansvar at give EU redskaberne til at kunne skabe resultater på disse områder, og det kan Nicetraktaten altså ikke i et EU med nu 27 medlemsstater.
Derfor Det Konservative Folkepartis klare tilslutning til udkastet til reformtraktat.
EU’s beslutningsprocedurer er fremtidssikrede med flere flertalsafgørelser, og det såkaldte dobbelte flertal indføres.
Det er godt, at de institutionelle spørgsmål forhåbentlig bliver løst.
Udadtil bliver EU mere slagkraftigt; det er afgørende for at gøre en forskel på den globale scene.
EU får en fast formand for Det Europæiske Råd, der skal lede EU’s topmøder i fremtiden.
Vi får en ny og slagkraftig højtstående repræsentant for udenrigspolitikken.
Fremover vil de nationale parlamenter også få en styrket rolle i samarbejdet.
Jeg synes, at det bestemt er værd at understrege, når vi har debatten i dag.
Det glæder vi os over, og vi ser frem til et endnu bedre samarbejde i et EU med øget handlekraft og gennemslagskraft.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-10-11:
Så vidt jeg husker, var det i 1967, EF-Domstolen slog fast, at EF-retten og nu EU-retten har forrang for nationale retter, så forudsat at betragtningen hviler på de præmisser, jeg lige har gengivet, kan jeg bekræfte den.
Jens Borking (EL), 2007-10-11:
Jeg vil gerne bede hr. Messerschmidt bekræfte, at det jo er et spørgsmål, om det er taget ud, at EF-Domstolen ikke længere skal have forrang, og at det skulle være et fremskridt.
Det er min opfattelse, at det er erstattet af en erklæring, der henviser til en dom ved EF-Domstolen, og som netop fastslår EF-Domstolens forrang.
Kan hr. Messerschmidt bekræfte eller afkræfte den opfattelse?
Ellen Trane Nørby (V), 2007-10-11:
Det er jo et paradoks, at hver gang vi har de her europapolitiske debatter, anfører Dansk Folkeparti, at det, der var tidligere, var meget bedre end det, der kommer.
Det er jo paradokset i hele den europapolitik, som Dansk Folkeparti fører, at den hele tiden bygger på en forventet efterbevilling, hvor man glemmer at tage ansvar for tingene.
Men jeg synes, det er interessant, at hr. Morten Messerschmidt nu går ind konkret og nævner nogle af de områder i reformtraktaten, som Dansk Folkeparti har et problem med, for de her områder stemmer jo overhovedet ikke overens med det, der egentlig var anklagepunkterne i forhold til forfatningstraktaten.
Alle de elementer, som hr. Morten Messerschmidt fremførte i sin tale, da vi havde debatten om forfatningstraktaten, er jo, som det også er blevet påvist af andre ordførere, blevet pillet ud.
Derfor kunne det jo være interessant at vide nu med reformtraktaten, hvad det er, Dansk Folkeparti har et konkret problem med, for det var åbenbart ikke et problem, da vi diskuterede forfatningstraktaten.
Derfor efterspurgte jeg fire elementer.
I svaret fik jeg så kun to, men det er måske svar nok til at kunne konkludere, at det er et problem i forhold til Dansk Folkeparti.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-10-11:
Først vil jeg kvittere for, at spørgeren også kalder det, vi diskuterer i dag, for forfatningstraktaten, for reelt er der tale om en videreførelse af det dokument.
Jeg ved så ikke helt, hvad spørgeren sigter til med, at jeg skal nævne fire nye områder i reformtraktaten i forhold til forfatningstraktaten, men der kan man jo i hvert fald starte med at pege på den nye EU-anklagemyndighed.
Det forhold, at EU nu skal have sin egen anklagemyndighed, er nyt.
Der er ikke rigtig nogen, der ved, hvor grænsen går, og om det betyder, at EU nu kan anklage, rejse tiltale osv. mod enkeltborgere, om det kun er imod lande, eller hvad det er.
Vi ved bare, at kompetencemængden forøges.
Det samme gælder i øvrigt den samlede retspolitiske enhed.
Det, som tidligere lå under søjle 3, altså det mellemstatslige, flyttes op i det overstatslige.
Det synes jeg er et klart eksempel på en forringelse i reformtraktaten i forhold til det, vi tidligere har diskuteret.
Jeg vil godt bare lige afslutningsvis sige, at hvis fru Trane Nørby nogen sinde har troet, at Dansk Folkeparti er tilhænger af Nicetraktaten, så bygger det på en fuldstændig misforståelse.
Ellen Trane Nørby (V), 2007-10-11:
Når man lytter til debatten i dag, fristes man jo lidt til at drage den slutning, at hvis det var Dansk Folkeparti, der skulle have vedtaget Storebæltsbroen i Danmark, var den i hvert fald aldrig blive til noget.
Og sådan er det jo også med Dansk Folkeparti i relation til EU-debatten: Man var imod Amsterdamtraktaten, man var imod Nicetraktaten, og man var imod forfatningstraktaten, men hver gang en forfatning er blevet vedtaget, henviser man til den seneste og siger, at det er godt nok.
Og det er argumentet for, at man ikke ønsker det nye.
Så det er paradoksalt at lytte til den her debat.
Jeg regner med, at næste gang vi får sådan en debat, vil Dansk Folkeparti så støtte det, der er det seneste.