runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2015-05-19:
Mange tak for det.
Da Venstres ordfører desværre ikke kan være til stede i salen i aften, har jeg lovet at oplæse talen, men man er altid velkommen til at stille spørgsmål alligevel.
I beslutningsforslaget, vi behandler nu, mener forslagsstillerne, at der skal opstilles klare regler for en definition af enlige forsørgere og enlige pensionister.
Vi er dog ikke enige i, at en stramning af definitionerne er hensigtsmæssigt.
Forslagsstillerne fremhæver bl.a., at den kontrol, der finder sted ud fra de gældende kriterier for samliv, i værste fald kan føre til krænkende oplevelser for borgeren, at borgeren kan føle sig beskyldt for socialt bedrageri.
I Venstre er vi af den holdning, at socialt bedrageri skal bekæmpes.
Det er helt grundlæggende for tilliden til den fælles offentlige velfærd, at snyd ikke tolereres.
Det kræver alt andet lige, at vi fører en vis kontrol – en kontrol, der i nogle få tilfælde kan opfattes grænseoverskridende for det enkelte individ, men samtidig også en kontrol, som er meget vigtig, når det handler om ydelser betalt af den store fællesskabskasse.
I den sammenhæng vil jeg mene, at en stramning af definitionerne kun gør det mere besværligt at være borger.
For når forslagsstillerne vil have objektive regler til brug for kommunernes vurderinger, lyder det en smule firkantet og også en lille smule utidssvarende.
I dagens Danmark lader det sig simpelt hen ikke gøre at lave simple kasser til vurdering af, om en person reelt er enlig forsørger eller enlig pensionist.
Derfor er det også nødvendigt, at de regler, som sagsbehandlere skal vurdere borgeren ud fra, efterlader et rum til skøn.
Vi er grundlæggende imod ideen om at trække regler ned over hovedet på kommunerne, og også af den grund er vi skeptiske over for beslutningsforslaget.
På den baggrund kan vi i Venstre desværre ikke støtte beslutningsforslaget i sin nuværende form.
Finn Sørensen (EL), 2015-05-19:
Jeg skal bare spørge, om ordføreren kan bekræfte, at efter de regler, vi har nu, kan borgerne ikke få at vide, hvad det vil sige at leve i et ægteskabslignende forhold, hvis borgerne henvender sig til kommunen.
Og det gør borgerne jo i en god mening for være sikker på, at man overholder loven.
Kan ordføreren bekræfte, at sådan er reglerne i dag?
Borgerne kan simpelt hen ikke få at vide, hvordan de skal opføre sig, og hvad de skal gøre for at overholde loven.
Tina Nedergaard (V), 2015-05-19:
Det ved jeg egentlig ikke om jeg kan bekræfte, for man kan også tage det andet udgangspunkt og sige, at det samlivsforhold, man nu engang lever i, eller det samlivsforhold, man ikke lever i, må man jo vedgå.
Og så må det være op til det skøn, der ligger i sagsbehandlingen, at vurdere, om det er inden for rammen af det at være enlig eller det ikke er.
Altså, jeg forstår godt, hvad der er motivationen for forslaget, men forslagsstillerne går sådan set den omvendte vej og siger, at man som myndighed skal argumentere og forklare, hvordan borgerne kan, ja undskyld, holde sig inden for reglerne, så de måske ad den vej får nogle ydelser, de ellers ikke ville være berettiget til.
Og jeg må sige, at det jo ikke kan være kommunens opgave eller vores opgave som Folketing, at vi decideret rådgiver om, hvordan man skal kreere sit liv, så man får så maksimal og så åben adgang til offentlige ydelser som muligt.
Altså, det må være det samlivsforhold, man lever i og ønsker at leve i, og så må man derefter få de ydelser, man er berettiget til.
Finn Sørensen (EL), 2015-05-19:
Men det er jo netop også med den motivation, at borgeren henvender sig til kommunen og siger: Vi lever sådan og sådan, er det at betragte som et ægteskabslignende forhold?
Det kan borgeren ikke få besked om, fordi der efter flertallets opfattelse og regeringens og ordførerens opfattelse skal være et skøn, så kommunen bagefter kan skønne, om borgeren nu har ret til dette eller hint, bl.a. ved at snage i borgerens privatliv og borgerens seksualliv, og hvad der ellers foregår omkring hele det her spørgsmål.
Mit spørgsmål til ordføreren er: Er det ikke i overensstemmelse med principperne i en retsstat, som vi ellers normalt hylder, at borgerne skal vide, hvad loven betyder helt konkret, sådan at de kan overholde den?
Sådan er det med færdselsloven, sådan er det med straffeloven, sådan er det i alle mulige andre forhold.
Hvorfor skal der så ikke være den fornødne klarhed, når vi taler om sociale spørgsmål?
Lotte Rod (RV), 2015-05-19:
Det var ikke mit hovedargument.
Mit hovedargument er, at jeg sådan set tror, at det kun bliver mere besværligt af at lave nogle meget præcise regler.
Jeg synes i virkeligheden, at Venstres ordfører sagde det meget godt, nemlig at det her jo er sager, hvor man er nødt til at gå ind konkret og vurdere, hvad folk er, og hvor det ikke giver mening at lave nogle fuldstændig firkantede regler.
Og det er først og fremmest med den begrundelse, at vi afviser det her.
Tina Nedergaard (V), 2015-05-19:
Tak for det.
Det fremskredne tidspunkt taget i betragtning
er der jo ingen grund til, at jeg gentager ministerens udmærkede tale, hvor han gennemgik de gældende regler.
Hvis jeg må vende mig sådan mere mod det politiske i det, vil jeg sige, at der jo ikke er nogen tvivl om, at et samlet Folketing ønsker gode betingelser for vores børn i daginstitutionerne.
Det gælder, uanset om det er bemandingen, vi taler om, om det er fagligheden hos de folk, der bemander institutionerne, eller om det er indeklimaet eller andet.
I virkeligheden ville vi nok alle sammen ønske, at vi simpelt hen kunne udstyre vores daginstitutioner med topkvalificerede mennesker til overflod og med det bedst tænkelige indemiljø, for der er jo ikke nogen, vi elsker så højt som vores børn, og vi ønsker dem sådan set de bedst mulige betingelser i deres hverdag.
Når vi så alligevel i Venstre afviser forslaget, er det jo, fordi det, hver eneste gang vi laver nye regler – ud over det, ministeren har været inde på, altså de rent faglige og saglige ting omkring nye regler, nyt bureaukrati og nye ufleksible bestemmelser – også er et spørgsmål om, hvad vi vil pålægge kommunerne af nye udgifter.
Det, jeg jo hører igen og igen fra SF på børne- og familieområdet, som jeg selv har ordførerskabet for i Venstre, er, at man ønsker flere pædagoger.
Når man lytter til SF, kan man også høre, at de ønsker, at der skal være mere plads i daginstitutionerne.
Ja, det kommer måske helt af sig selv, hvis der ikke er så mange pædagoger til at fylde dem ud, for så bliver der alt andet lige mere plads pr. person, der er der.
Men det var måske ikke det, SF tænkte på.
Nu kan vi så også høre, at man ønsker at sikre et rigtig godt indemiljø.
Der er ikke et eneste af de forslag, som vi i Venstre ikke gerne ville have imødekommet – ikke ét.
Det, der jo er udfordringen i det danske samfund, er at skaffe de tilstrækkelige ressourcer til at dække de mange ønsker, som vi i fællesskab har for vores børn.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Der er ikke angivet finansiering, og jeg må også notere mig, at i de år, man har været støtteparti for regeringen, har man ikke ønsket/magtet at sætte hårdt ind på børneområdet.
Man har ladet stå til og under forhandlinger om finanslove stiltiende set på, at der blev skåret på området.
Trine Mach (SF), 2015-05-19:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til ordføreren for at anerkende, at det her er noget, som et bredt udsnit af Folketinget faktisk interesserer sig for og kerer sig om, og derfor ærgrer det mig også rigtig meget, at ordføreren vælger at bruge sin tale på alligevel at polemisere, når vi nu rent faktisk i udgangspunktet er enige om, at vi gerne vil gøre mest muligt for at sikre vores børn et godt børneliv.
Jeg kan også bekræfte, at vi i SF både før, under og efter regeringsdeltagelsen ønskede flere pædagoger til at tage sig af vores børn.
Det står vi fuldstændig ved.
Det er fordelen ved at mene det samme før, under og efter en regeringsdeltagelse.
Jeg kunne godt tænke mig at bede ordføreren fortælle, om ordførerens parti ønsker bedre normeringer i daginstitutionerne, og hvis ja, hvordan det skal finansieres.
Så det andet spørgsmål: Hvis vi skal gøre noget for børnenes indeklima og miljø i daginstitutionerne, hvordan ønsker ordføreren så at gøre det, hvis man hælder det af brættet, som ligger på bordet lige nu, som i første omgang egentlig blot er en undersøgelse for at se, hvilke grænseværdier der gælder for børn?
Tina Nedergaard (V), 2015-05-19:
Det er lidt pudsigt, for det er jo ikke mig, der har udarbejdet det beslutningsforslag, vi står over for, men det fremgår af forslaget, som forslagsstillerne har fremsat, at et »beløb op mod 200-300 mio. kr. afsættes i første omgang på regeringens forslag til finanslov for 2016« – jeg citerer.
Det vil jo altså sige, at SF selv antager, at det koster mellem 200 og 300 mio. kr., og selv om jeg afviser forslaget, synes jeg, at det er noget af den omvendte verden, at det er mig, der herfra på Venstres vegne skal redegøre for, hvordan jeg vil finansiere det.
Ja, undskyld, men det plejer jo sådan set at være dem, der fremsætter forslagene.
Jeg står jo netop her og siger, at for så vidt der var økonomiske ressourcer til at løfte alt det gode i denne verden, gjorde vi det gerne i Venstre.
Vi kan godt lide mennesker, vi kan godt lide børn, vi kan godt lide socialt udsatte.
Vi er simpelt hen bare nødt til at prioritere, og så kan jeg svare helt fuldstændig klart: Venstre går ikke ind for minimumsnormeringer i daginstitutioner.
Det har vi gjort fuldstændig klart.
Det svarer vi åbent og ærligt, men det, der er interessant, er, at SF gik til valg på det, SF gik i regering på det, SF har indgået finanslovsaftale med regeringen, og alligevel er der ikke skyggen af minimumsnormeringer i daginstitutionerne, men nu nærmer vi os et valg, og så bliver løfterne gentaget.
Trine Mach (SF), 2015-05-19:
Nu er det jo faktisk sådan, at vi i indtil flere finanslove har gjort noget for at løfte kvaliteten i danske daginstitutioner sammen med regeringen, både da vi selv sad i den, men også som støtteparti bagefter.
Vil ordføreren ikke prøve at forklare ret præcist, for ingen af ordførerens kolleger har kunnet: Hvordan vil man med nulvækst sikre højere kvalitet i danske daginstitutioner?
Tina Nedergaard (V), 2015-05-19:
Altså vi går jo faktisk ind for frit valg, så vi har det sådan, at hvis man ikke er tilfreds med den kommunale service, så mener vi faktisk, der skal være et alternativ til borgerne, til familierne, til forældrene.
Og derfor vil vi gerne understøtte et mere mangfoldigt udbud.
Jeg har været i tæt kontakt med også private udbydere, hvor der er en høj grad af brugertilfredshed.
Det har vi ikke et problem med i Venstre.
Vi synes, det er fint, at kommunerne får et vink med en vognstang fra forældrene om, at hvis det kommunale tilbud ikke er tilstrækkelig godt, så går man andre steder hen.
Men jeg er bare nødt til igen at understrege, at vi ikke behøver at finde finansiering til forslag, vi ikke har fremsat.
Det her er et forslag, som vi rent faktisk afviser, og det gør vi med henvisning til, at der ikke er økonomi til det.
Julie Skovsby (S), 2015-05-19:
For os Socialdemokrater er børns forhold af største betydning.
Det er i barndommen, man bliver formet som menneske, det er i barndommen, at de første sten bliver lagt til de færdigheder, man skal bruge til at skabe sig et godt liv senere hen, såvel fagligt som socialt.
Og det er i barndommen, der skal sættes ind fra samfundets side for at støtte de børn, der ikke har været så heldige at blive født af ressourcestærke forældre.
Et afgørende værktøj til at sikre alle børn lige muligheder er gode og trygge daginstitutioner.
Derfor er jeg som socialdemokrat også stolt af, at denne regering sammen med SF og Enhedslisten midt i en krisetid har prioriteret 750 mio. kr. årligt til bedre kvalitet i dagtilbuddene.
Beslutningsforslaget fra SF, som vi behandler i dag, handler om en såkaldt arbejdsmiljølov for børn.
Processen falder i to dele.
Først skal der frem mod 1. oktober gennemføres en undersøgelse, der skal fastlægge grænseværdier for bl.a. støj, CO2-koncentration og temperaturer i vores daginstitutioner.
Dernæst skal regeringen senest inden udgangen af i år fremsætte lovforslag, der indarbejder undersøgelsens anbefalinger i den allerede eksisterende lovgivning, f.eks. dagtilbudsloven.
Socialdemokraterne kan fuldt og helt støtte intentionen bag beslutningsforslaget, nemlig at sikre vores børn et godt og sundt miljø at færdes i.
Ingen børn er tjent med, at der er alt for meget larm, for høje temperaturer eller for dårlig luft i deres daginstitution.
Dog mener vi, at der allerede i dag er en god lovgivning på området.
Dagtilbudsloven dikterer, at dagtilbuddene skal sikre et fysisk, psykisk og æstetisk børnemiljø, der fremmer børnenes trivsel, sundhed, udvikling og læring.
Derudover skal personalet tænke børnemiljøet med ind, når de laver pædagogiske læreplaner.
Arbejdsmiljøloven, som omfatter personalet i daginstitutionerne, har derudover en række elementer, som naturligt nok også kommer børnene til gode, eftersom de jo opholder sig i de samme lokaler som pædagogerne.
Det gælder bl.a. arbejdsmiljøregler om støj, temperatur og udluftning.
Endelig skræmmer sporene fra dengang, vi her i Folketinget stillede lovkrav om, at man i alle dagtilbud skulle lave en skriftlig børnemiljøvurdering.
I stedet for at indføre en ny lovgivning mener vi derfor, at det er bedre at fokusere på nuværende lovgivning gennem kommunernes tilsyn og se, at den bliver overholdt, en opgave, som vi har tillid til at kommunerne og personalet i daginstitutionerne løfter i fællesskab.
Så selv om vi Socialdemokrater deler intentionen om at sikre et godt børnemiljø i vores dagtilbud, kan vi ikke støtte forslaget.
Trine Mach (SF), 2015-05-19:
Og tak til ordføreren for at bakke op om intentionen i forslaget.
Jeg vil gerne understrege, at det ikke på nogen som helst måde er SF's intention at indføre mere bureaukrati og mindre tid til børnene i de danske daginstitutioner, tværtimod.
Men kunne ordføreren ikke prøve at svare på, hvorfor det er, Socialdemokraterne ikke være med til at få undersøgt, om de grænseværdier, der er i arbejdsmiljøloven, og som jo gælder for os voksne, er de samme, når det gælder små børn?
Det ved vi ikke om børn kan.
Hvorfor er det, at Socialdemokraterne ikke vil være med til i første omgang i hvert fald at få undersøgt, om de grænseværdier også kan fungere for børn?
Julie Skovsby (S), 2015-05-19:
Det, jeg synes er godt ved, at vi fik indskrevet de såkaldte børnemiljøvurderinger i de pædagogiske læreplaner, er, at vi bringer de fagprofessionelles kompetencer i spil; at vi bruger deres viden om, hvordan børn påvirkes, og hvordan de her forskellige miljøer er, som kan være så forskellige i de forskellige situationer – altså at man helt konkret ude lokalt laver de faglige vurderinger, i stedet for at vi herindefra kommer med nogle målkriterier, som måske for os herinde på Christiansborg kan give god mening, men som ikke set med pædagogernes øjne og ud fra deres faglige viden giver særlig god mening i de konkrete tilfælde.
Trine Mach (SF), 2015-05-19:
Jeg prøver lige igen, for det her handler jo ikke om, om pædagoger kan vurdere, hvor meget støj et lille barn kan tåle.
Det er jo ikke en faglighed, pædagogerne nødvendigvis har.
Og det er heller ikke noget, der bare er Christiansborgs interesse.
Der er i arbejdsmiljøloven fastsat nogle grænseværdier, som vi voksne må udsættes for – op til disse grænseværdier – men vi ved ikke, om de samme grænseværdier virker for børn.
Måske er børn mere følsomme, men det kan også være, de er mindre følsomme, men det ved vi faktisk ikke.
Og det, jeg spurgte om, var, om ordføreren ikke ville være med til, at vi får undersøgt, om de grænseværdier virker for børn, og hvordan man så i givet fald kunne lave en eller anden lovgivning eller rammeregulering, så man kan regulere børnenes arbejdsmiljø efterfølgende.
Lotte Rod (RV), 2015-05-19:
Hovedargumentet for mig i det her er, at det er en konkret vurdering, om man er samlevende eller ej, og det giver ikke for mig nogen mening at opstille nogle fuldstændig faste regler, fordi det er jo lige præcis den slags faste regler, som så fører til, at det er bureaukratisk, og at folk ikke synes, at det kommer til at give mening, om de nu falder 2 cm inden for eller uden for reglerne.
Derfor er vores argument også, at det kan godt være, at det ikke er perfekt i dag, men vi mener ikke, at Enhedslistens forslag løser det; og når det så oven i købet bliver nemmere at omgå reglerne, synes jeg ikke det giver mening at følge Enhedslistens forslag.
Finn Sørensen (EL), 2015-05-19:
Tak, og også tak til ordføreren for at have forstået intentionerne med forslaget; det var da dejligt.
Det var bare ærgerligt, at man skulle så langt ned i ordførerrækken, før der kom en klar kvittering for det, så tak for det.
Jeg er nødt til at sige – det tror jeg godt ordføreren ved – at det her jo er et forslag i forhold til et princip, som vi skulle fastlægge, det er ikke en færdig lovtekst.
Så derfor tror jeg nok – sådan vil det være – at der kan være nogle ting, som vi ikke har bearbejdet fuldstændig i detaljer, og det ville jo komme i det efterfølgende lovarbejde, f.eks. spørgsmålet om, hvordan man definerer forbrugsgoder.
Men det vil jo stadig væk være noget helt objektivt, der kan slås fast og beskrives i loven, hvis der er behov for det.
Man vil fastholde et fuldstændig diffust begreb, og det er jo det begreb, der skaber problemerne.
Så derfor synes jeg da godt, at ordføreren kunne gå til biddet og i hvert fald besvare det helt afgørende spørgsmål, som er, om vi skal fastlægge nogle klare, objektive kriterier, så alle ved, hvad der er op og ned, eller om vi skal køre videre med det her diffuse begreb, der hedder ægteskabslignende forhold.
For det er jo det, der giver problemerne.
Ole Birk Olesen (LA), 2015-05-19:
Med dette beslutningsforslag ønsker Enhedslisten at opfordre regeringen til inden udgangen af 2015 at fremsætte lovforslag om ændring af servicelovens bestemmelser om ledsageordninger efter § 97 for voksne og § 45 for børn, således at det bliver muligt at spare op til 180 timer sammen med henblik på samlet anvendelse, at det særlige tilskud til udgifter vedrørende ledsager udbetales automatisk og forud en gang om året, og at aldersgrænsen for ret til ledsagelse nedsættes fra 12 til 7 år.
I Liberal Alliance er vi enige i, at der er behov for at se på ledsageordningen, og at der er alt for meget bureaukrati knyttet til tildeling, administration og udbetaling, ligesom muligheden for at kunne opspare timerne klart burde smidiggøres.
Det giver også mening, at man i højere grad tillader udbetaling af tildelte godtgørelser automatisk uden dokumentation for afholdte udgifter, da omkostningerne til administration ikke står i relation til udgifternes størrelse.
Det giver desuden mere fleksibilitet for den enkelte og mindre bureaukrati.
Om det er nødvendigt at sænke aldersgrænsen, er et mere åbent spørgsmål.
Som det fremgår af svar på spørgsmål 206 til ministeren, er behovet for at nedsætte aldersgrænsen ikke undersøgt, og det er uafklaret, om især de mindste børn i denne aldersgruppe vil have gavn af en ledsageordning, fordi de formodentlig kun vil være trygge ved ledsagelse af familiemedlemmer eller andre, der kender dem godt.
Vores primære anke er imidlertid, at vi ikke har overblik over kommunernes forskellige praksis på området.
Vi ser gerne en bedre forberedelse, så vi kan lade os inspirere af de bedste kommuner.
Vi har også behov for at se på finansieringen og få overblik over, hvilke besparelser der ligger i en mindre bureaukratisk administration.
Liberal Alliance vil derfor hen over sommeren arbejde videre med problemstillingen og eventuelt vende tilbage med sit eget forslag i den nye folketingssamling.
Trine Mach (SF), 2015-05-19:
Jeg tror egentlig, jeg vil gentage det, jeg sagde, altså at vi er usikre på, om det er vejledningen, som er blevet udarbejdet, der er problemet, om det er håndteringen af den eller den manglende brug af den.
At det ikke fungerer optimalt, tror jeg er åbenlyst for enhver.
Man kan jo sige, at den der kontanthjælpssaga med uheldige udbetalinger eller ikke udbetalinger understreger, at det dilemma eksisterer.
Det er ganske svært at lave en statsdefinition på et parforhold, for der vil være forskellige konkrete ting i de konkrete tilfælde, man er nødt til at vurdere ud fra.
Men at der skal gøres et eller andet, er helt åbenlyst, og det er derfor, jeg håber, vi kan bruge udvalgsbehandlingen på at drøfte yderligere, om man kan komme det bare en smule nærmere.
Finn Sørensen (EL), 2015-05-19:
Det ser jeg også frem til at få drøftelserne om med bl.a. fru Bettina ...
fru Trine Pertou Mach, undskyld navneforvirringen.
Jeg er helt sikker på, at det bliver konstruktivt.
Jeg ville ligesom bare sige, at banen jo egentlig er kridtet op.
Hvis vi taler om de her vejledninger, som vi sidst blev lovet, og som også er blevet udfærdiget, så kan vi jo se, at de ikke har løst problemet.
Det har de ikke, fordi dem, der har lavet vejledningerne, regeringen, holder fast i begrebet med de ægteskabslignende forhold, og det er det, jeg gerne vil have ordføreren til at forholde sig til.
For det er jo kernen i hele problemstillingen.
Så længe man har et begreb, der er fuldstændig diffust, og som kommunerne kan definere, som de vil i den enkelte sag, så får vi jo vilkårlighederne, og det er derfor, jeg så gerne vil have ordføreren til at forholde sig til det principielle i sagen, som er: Skal vi have klare og objektive regler, eller skal vi have et diffust begreb, der hedder ægteskabslignende forhold?
Trine Mach (SF), 2015-05-19:
Jeg er ikke sikker på, at jeg kan komme svaret nærmere, og det er ikke et problem, at ordføreren blev forvirret over mit navn, det er trods alt det mest pæne, jeg har hørt i lang tid af den slags navneforvirringer.
At man skal have en bedre praksis, er måske den vej, vi ønsker at gå i SF.
Lad os prøve at se lidt grundigere på, hvad det er, der er udfordringerne, mere end at sige, at nu skal vi vælge en eller anden skarp definition.
Det er klart, at der er behov for en større ensartethed, men jeg tror ikke, man i den her sag kommer uden om, at der ude i de enkelte kommuner er behov for et vist rum til skøn.
Ole Birk Olesen (LA), 2015-05-19:
Enhedslisten ønsker med dette beslutningsforslag at genfremsætte B 62 fra folketingsåret 2012-13 i en revideret udgave.
Liberal Alliance støttede forslaget dengang, og vi kan også støtte det i dag.
Vi synes, det er en god idé, at man får klare definitioner på, hvad en enlig forsørger og en enlig pensionist er.
Det har vist sig, at kommunerne fortolker begreberne forskelligt, og det kan efterlade borgerne i en uheldig situation, hvor de er i tvivl om reglerne og føler sig mistænkeliggjort af kommunen.
Også Ældre Sagen har efterlyst, at der bliver fastsat forståelige, klare og objektive regler på området.
Ældre Sagen foreslår som en forenkling af reglerne på området, at en enlig defineres som en person, som har en selvstændig bolig med egen folkeregisteradresse, og som kan dokumentere, at man betaler husleje, el og andre sædvanlige forbrugsudgifter til boligen.
En klar definition vil øge retssikkerheden, og vi undgår at ende i et overvågningssamfund, hvor kommunerne begynder at kontrollere borgerne helt ind i soveværelset.
Liberal Alliance kan således støtte Enhedslistens beslutningsforslag.
Daniel Rugholm (KF), 2015-05-19:
Tak for det.
Da den konservative ordfører, Tom Behnke, ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremføre følgende: Med beslutningsforslaget er der tale om en genfremsættelse. Det Konservative Folkeparti kunne ikke støtte forslaget, sidst det var fremsat, og da der er ikke sket noget siden sidst, der får os til at skifte holdning, er vi fortsat imod forslaget.
Problemet er ikke reglerne, problemet er dem, der snyder systemet.
Med mere detaljerede regler risikerer vi at ramme nogen uberettiget, og vi risikerer, at dem, som vil snyde, går lige til grænsen og bare sørger for at skjule resten.
Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte forslaget.