Martin Lidegaard (RV), 2015-10-20:
Mange tak, formand.
Og det kan vi, fordi det er vores faste overbevisning, at Danmark bør være en del af koalitionen mod ISIL, og at vi bør bidrage på alle de områder, de fem spor, som koalitionen arbejder på, og som kendetegner kampen mod ISIL, herunder det militære.
Jeg har lyst til at sige til de partier, der vælger at stemme nej til det her forslag, at jeg godt forstår, at man kan være i tvivl, at jeg godt forstår, man kigger ned og siger: Jamen nytter det her noget?
Hvis ikke de politiske kræfter i Irak for alvor arbejder i den samme retning, hvis ikke vi får løst kaosset i Syrien, hvis ikke vi får stoppet finansieringen, nytter det så noget med det militære bidrag?
Det er spørgsmål, som jeg tror vi alle sammen stiller os om ikke dagligt, så hver eneste gang talen falder på det her.
Men jeg synes, de samme partier skylder os at svare på det fundamentale spørgsmål: Hvad ville alternativet egentlig være, hvis vi ikke også havde det militære spor i indsatsen mod ISIL?
Jeg tør ikke tænke på, hvor Irak ville have været i dag, hvis ikke koalitionen havde været der.
Jeg tør heller ikke tænke på, hvor Syrien, herunder Kobane, ville have været i dag, hvis ikke koalitionen også havde været tilstede militært.
Og hver gang jeg kommer til at tænke på, hvor Irak og Syrien ville have været uden koalitionen, så bliver jeg sikker på, at også det militære bidrag er nødvendigt, og hvis man når til den konklusion – jeg synes, det er svært at nå til en anden – så tænker jeg, at så bør Danmark også bidrage.
Og jeg synes, det giver mening, at Danmark i den her omgang bidrager med radarsystemet, som det er foreslået, fordi vores F-16-fly og vores mandskab skal hjem og lade op, om jeg så må sige.
Til gengæld må jeg også sige til udenrigsministeren og forsvarsministeren, som er til stede i dag, at jeg omvendt har svært ved at forstå den hast, hvormed regeringen ønsker at lægge sig fast på det næste bidrag, Danmark skal give om et år.
Jeg vil ikke afvise, at vi skal tilbage med F-16-fly.
Jeg vil heller ikke afvise, at det kan give mening på enkelte missioner i Syrien, hvis vi vel at mærke kan få et grundlag for at gøre det, der folkeretligt er i orden.
Det mener jeg er alt for tidligt at afvise.
Men jeg mener ikke, at man pr. automatik kan give tilsagn om, hvad der skal ske 1 år ude i fremtiden.
Hvad er situationen i Irak?
Hvad er situationen i Syrien om 1 år?
Bare den sidste måneds udvikling med de russiske fly, der pludselig intervenerer, viser jo, at situationen kan ændre sig meget markant.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke, at man har så travlt med at lægge sig meget fast på, præcis hvad det er, Danmark skal bidrage med.
Det kan jo vel være, at det, koalitionen vil efterspørge om et år, er større humanitære bidrag, større bidrag på alle mulige andre områder, hvor Danmark også er blandt de bedste i verden.
Vi er som sagt klar til også at overveje et militært bidrag, men jeg forstår ikke det hastværk, regeringen har, med at lægge sig fast på, hvad der er det rigtige at bidrage med om 1 år.
Jeg synes da, vi skylder både irakerne, syrerne, koalitionen og danskerne, at vi overvejer det meget nøje, herunder også, om vi har de kapaciteter, der skal til om 1 år.
Den debat tager vi til den tid, det er bare for at sige, at vi ikke afviser noget.
Men vi ønsker altså heller ikke at deltage i den lidt mærkelige kappestrid, der er, om at komme først med at få sendt et stort antal F-16-fly af sted igen.