Tom Behnke (KF), 2009-05-18:
Indledningsvis skal jeg lige sige, at jeg er her som stand in for vores dyrevelfærdsordfører, hr. Knud Kristensen.
Det er jo ved at være nogle år siden, men jeg kan huske, at det jo netop var en konservativ justitsminister, der lavede den nuværende dyrevelfærdslov.
Det blev der så lavet et vældig, vældig godt lovforslag om, som i øvrigt blev meget, meget bredt, hvis ikke enstemmigt, vedtaget i Folketinget.
En god og gennemarbejdet lov, der tog hånd om alle dyr og enhver form for dyremishandling.
Det er jo ikke bare sådan, at man har en lov om grise, nej, hvad angår svin, er der rent faktisk seks forskellige love, der handler om seks forskellige slags svin og om, hvordan hver især skal behandles og håndteres.
Det synes jeg måske nok er noget problematisk, for efterhånden som man får en særlov for hver enkelt lille dyrerace og underart, så opstår der vel egentlig også det spørgsmål: Hvad så med alle de andre dyr?
Hvorfor har de ikke deres egen lov?
Det synes jeg bare er et skråplan, man er kommet ud på, men der er ikke noget at gøre ved det.
Det er umuligt at bremse den udvikling, for det her er et område, som der i den grad er politisk swing i.
Dyremishandling er ganske, ganske forfærdelig.
Derfor er vi jo fra konservativ side meget tilfredse med, at vi for det første har en god og gennemtænkt dyrevelfærdslov, men også, at den nuværende regering for det andet igen og igen sørger for at se på, om der er behov for opstramninger nogle steder.
Ministeren har nedsat forskellige udvalg, der ser på, om der er behov for opstramninger f.eks. i forhold til hundeloven, således at man kan gå ind og se ikke bare på hundene, men også på ejerne af de hunde, som gør skade på andre dyr eller mennesker.
Med hensyn til det konkrete beslutningsforslag her, som mere har karakter af en fremlæggelse af et partiprogram, så er der jo et hav af forskellige bestemmelser, som man ønsker at få gjort noget ved med det resultat, at 5-minutters taletid umuliggør det at kunne nå rundt om alle punkterne.
Jeg vil nævne nogle enkelte, som jeg vil fremhæve som begrundelse for, at vi ikke kan støtte beslutningsforslag B 181.
For det første er der spørgsmålet om, at man også på det her område ønsker at indføre minimumsstraffe.
Det at lave minimumsstraffe er vi meget, meget tilbageholdende med fra konservativ side.
Vi vil i høj grad overlade det til domstolene at vurdere, hvad straffen skal være i den konkrete sag, så det kan vi i hvert fald ikke støtte.
For det andet er der en række forslag til opstramninger her, som jeg under en fælles overskrift vil sige nok bliver noget problematisk i forhold til bevisbyrden.
Kan man løfte bevisbyrden, er det allerede i dag således, at det er strafbart, men det forudsætter, at man kan løfte bevisbyrden, og det er vanskeligt på nogle af de punkter, der bliver foreslået her.
Så er der spørgsmålet om chauffører, der kører dyretransporter.
Der har vi jo allerede skærpet reglerne ganske betragteligt.
Så er der hele spørgsmålet om forbrugerinformation og kontrol på kræmmermarkeder.
Hvis en lille pige vil sælge sin lille kanin, så skal der være dyrlægekontrol osv.
Meningen er måske god nok, men jeg tror bare, at vi skal passe på den fælde, som vi nemt falder i her i Folketinget, nemlig at lave 90-10-lovgivning, altså hvor vi egentlig godt ved, at 90 pct. sagtens kan finde ud af det, og så er der 10 pct., der ikke kan, og af hensyn til dem laver vi en lovgivning, der rammer de 90 pct. - i stedet for dem, det virkelig handler om.
I det her tilfælde er vi oppe i 99-1 - eller endnu mere.
Der er nogle meget, meget få, der ikke kan finde ud af at opføre sig ordentligt.
Hvorfor skal vi straffe hele befolkningen med en lang række restriktive love og regler og alt muligt bebyrdende, fordi nogle ganske få ikke kan finde ud af det?
Det er da helt urimeligt.
Langt, langt de fleste mennesker, der skaffer sig et lille kæledyr, har forberedt det i god tid, læst tykke bøger om det, glæder sig til at få det kæledyr, har indkøbt alverdens remedier og har læst kostvejledninger fra de største på området i hele verden og været på nettet og søgt og surfet rundt, fordi de sådan glæder sig til få det kæledyr.
Sådan er jo med langt, langt de fleste, der får et kæledyr.
Hvorfor skal vi bebyrde den med løftede pegefingre om, at de nu søreme skal sørge for at tage sig sammen til at få den rigtige vejledning osv., når det er ganske få, der udgør problemet?
Lad os dog koncentrere os om dem, og det er præcis det, ministeren gør, fordi han har nedsat et udvalg, der vil se på det.