Ida Auken (S), 2013-11-22:
Jeg vil gerne begynde med at takke ordførerne for indlæggene.
Vi glemmer måske nogle gange i al den her diskussion om, hvordan administrationen skal være, hvad det nu er, de her vandplaner og vandområdeplaner skal.
De skal jo sikre, at vores vandløb bliver ved med at være levende og perlende, at vores fjorde ikke er fulde af iltsvind, og at vores kystfarvande og have er rene og klare.
Det vil sige, at det er det arbejde, vi nu lægger rammerne for i dag med den her nye tilgang til vandplanlægningen.
Vi har meget brug for nye rammer for, hvordan vi skal lave en beskyttelse af vores vand og skabe endnu mere rent vand til danskerne og til naturen.
I arbejdet med førstegenerationsvandplanerne, som jo gik i gang for mange år siden, har man valgt at lægge en række danske særbestemmelser ind, og det har altså forplumret den her proces.
Det er det, vi vil gøre op med med det her lovforslag, og jeg takker alle ordførerne for, at de kan se, at intentionen med lovforslaget lige præcis er at komme ud af et bureaukratisk hamsterjul og at gøre noget smidigere og mere inddragende.
Vandet er der jo virkelig mange steder, og det er meget svært at finde den helt rigtige balance mellem benyttelse og beskyttelse.
Derfor har jeg foreslået et helt nyt koncept for vandplanlægningen.
Jeg vil gerne fremhæve, at det her koncept har to meget vigtige formål:
Det første, og det hører jeg også stort set alle ordførerne anerkende, er, at det her forslag gør vandplanlægningen enklere, smidigere og mere direktivnær.
Jeg foreslår f.eks. med lovforslaget, at vi afskaffer idéfasen, den tekniske forhøring, den supplerende høring og de kommunale vandhandleplaner.
Vandområdeplanerne vil, som direktivet har forudsat, få karakterer af et informationsdokument, som skal oplyse om regeringens ambitioner for den kommende planlægningsperiode.
Og vi skal vi jo alle sammen vænne os til at sige »vandområdeplaner« fremover, fordi det er den direktivnære oversættelse.
Det andet vigtige formål er at styrke interessentinddragelsen.
Når vandmiljøet lider, er det en fælles udfordring, som vi skal løse sammen på tværs af de traditionelle skyttegrave.
Derfor har jeg også valgt at holde en række møder med interessenter.
Jeg holdt f.eks. et stort 24-timersmøde, et vandtopmøde, som vi kaldte Lykkesholmtopmødet, hvor vi faktisk lavede en række spilleregler sammen med dem, der er interessenterne i forbindelse med vand: de grønne organisationer, landbrugsorganisationer og forskellige andre, der har interesse i vand.
Vi kiggede på hinanden og sagde: Kan vi lave en række spilleregler, f.eks. at prøve at blive enige om fakta, f.eks. at sikre en større lokal inddragelse og indflydelse?
Det er jo nemt at sige og nogle gange svært at udføre i virkeligheden, så jeg er rigtig stolt af, at vi med det her lovforslag imødekommer de vigtigste vandinteressenter ved at lave de såkaldte vandråd, som skal inddrage interessenterne og forankre vandplanlægningen lokalt, sådan at dem med gummistøvlerne derude kommer til at give deres bud på, hvad der er de bedste og billigste indsatser for vandet.
Jeg tror, jeg taler for alle interessenter, når jeg siger, at det her møde gik over al forventning.
Og på Lykkesholmmødet så vi også, hvor meget vi kan, når vi arbejder sammen.
Det er faktisk den her positive tilgang til skabelsen af renere vand, jeg ønsker at videreføre med lovforslaget.
Det er også derfor, jeg anmoder alle om at komme ind i processen, at gå konstruktivt ind i arbejdet med de her vandråd i stedet for sidde og vente på, hvad man nu kan klage over, hvordan man nu kan sætte en prop i den her proces.
Jeg har klart rakt hånden ud mod alle interessenterne, og Folketingets partier, i hvert fald flertallet, ser ud til at være enige med mig i, at det er den rigtige tilgang til at få folk ind i arbejdet, før man lægger sig endeligt fast på det, så de dermed ikke siger: Jamen det hele handler om, om jeg kan stoppe processen med at sætte en kæp i hjulet et eller andet sted.
Kommunerne får også en ny opgave, for de skal arbejde sammen med de lokale vandråd om at foreslå konkrete indsatser til at forbedre vandmiljøet.
I det gamle setup var det staten, der ligesom kom og tvang det hele ned over hovedet på folk derude.
Nu siger vi tværtimod: Hvad synes I mennesker, der bor herude, er det vigtigste?
Hvor kan vi gøre det bedst og billigst?
Kom med et bud sammen med jeres kommune, og så lytter vi selvfølgelig til jer.
Med det her lovforslag spiller vi altså bolden over til interessenterne.
Det er deres opgave at spille den videre ved at bidrage konstruktivt og aktivt til arbejdet i vandrådene.
Der er brug for samarbejde, og der er brug for, at vandrådene spiller ind med deres store viden om konkrete forhold, så de her vandområdeplaner kan blive endnu mere gennemarbejdet fremover.
Som sagt skal vandplanlægningen også være smidigere.
Det skal f.eks. være lettere at ændre i planerne i løbet af planperioden også uden at skulle starte den helt store maskine, hvor man skal ændre en hel vandplan og skal ud i 6 måneders høring.
På den måde kan planerne justeres undervejs, så de passer til virkeligheden.
Det kan jo være, vi bliver klogere i løbet af 6 år, det kan være, vi får mere viden, det kan være, vi får nye virkemidler, vi gerne vil have i spil, og det er jo lige præcis derfor, det her setup er meget smidigere.
Og jo hurtigere en ny indsats kan iværksættes, jo bedre er det for vandmiljøet, og det kan også ende med at være bedre for økonomien, fordi vi forhåbentlig med tiden kan finde nogle nyere og billigere virkemidler.
Vi laver de her vandområdeplaner for renere vand, fordi der er et kæmpestort behov for at forbedre tilstanden i vores vandløb, kystvande og søer.
Med lovforslaget skal vandområdeplanerne ikke i sig selv være bindende.
De bindende mål og indsatser skal fremadrettet fastsættes i bekendtgørelser, og dermed bliver det helt tydeligt, hvad der er juridisk bindende i vandplanlægningen.
Det er også en god oprydning, der følger af det nye system.
Så er det altså ikke kutyme i Danmark at fastsætte en klageadgang vedrørende bekendtgørelser, der fastsætter politiske mål.
Derfor giver det nye koncept heller ikke adgang til at klage til Natur- og Miljøklagenævnet over de bekendtgørelser, der udmønter vandplanlægningen.
På det her område – og det vil jeg bare sige helt klart – kommer vandmiljøindsatsen blot til at stemme overens med Miljøministeriets andre områder.
F.eks. kan man jo heller ikke klage over politiske beslutninger om, at vi ikke vil have forurenet vores drikkevand med sprøjtemidler. Borgere kan naturligvis stadig væk sikre deres rettigheder fuldt ud i forbindelse med konkrete sager, og de kan fortsat indbringe vandområdeplaner og bekendtgørelser for domstolene.
Jeg har løbende haft en god dialog med Danmarks Naturfredningsforening, med Landbrug & Fødevarer og med forskellige andre interessenter, og det er vigtigt at have en tæt dialog om det nye koncept med interessenterne, og det er vigtigt, at de også føler ejerskab.
Lovforslaget har været i høring i september og oktober, og der er indkommet 44 høringssvar.
Det er rigtigt, at der også er kritiske røster, og der er også mange, der har meget at sige om det her, men overordnet set er der også en klar anerkendelse af, at det er en forbedring – at det her bliver smidigere, enklere, afbureaukratiseret og med en meget større inddragelse.
Og det synes jeg at vi skal huske.
Høringssvarene har dog givet mig anledning til at justere på et par dele af lovforslaget.
F.eks. har jeg lyttet til, at landbruget har haft et meget stort ønske om at fjerne tidsfristen for at anlægge søgsmål hos domstolene.
Så vil jeg sige, at der var et par spørgsmål, og jeg vil prøve efter bedste evne at svare på dem.
Der er det jo sådan, at vi ikke har hjemmel til at lave ekspropriation.
Det vil sige, at mener man som lodsejer, at det her har ekspropriativ karakter, kan man jo netop få prøvet sin sag, og der har man jo retten på sin side: Der er ikke hjemmel her til at lave ekspropriation.
Hr. Hans Christian Schmidt spurgte også til balancen i vandrådene, og der er det klart, at det er meget vigtigt for mig, når vi udsteder bekendtgørelserne, at der er en klar balance i vandrådene mellem lodsejerinteresser og grønne interesser, sådan at benyttelse og beskyttelse kommer til at gå hånd i hånd.
Så spurgte Dansk Folkeparti, om det her var en overimplementering, og der vil jeg sige, at hvis man ser på det planforslag, vi lægger frem nu, ser man, at vi får fjernet en masse overimplementering, men jeg vil til gengæld tilstå, at der er ét sted, vi går videre end direktivet, og det er jo lige præcis med hensyn til de vandråd.
Det er ikke et direktivkrav, at der skal laves vandråd i Danmark, så det er det sted, vi med det her plankoncept laver en overimplementering.
Jeg lytter til, hvad man siger, om, at det kunne være godt at få en god dialog om, hvordan den politiske proces omkring udmøntningen af bekendtgørelser skal være.
Det vil jeg meget gerne tage op i det efterfølgende arbejde.
Jeg vil også gerne stille mig til rådighed, hvad flere har ønsket, til både samråd og spørgsmål.
Vi skal forsøge at svare, så hurtigt vi kan.
Liberal Alliance pegede på det, som vi alle sammen er rigtig glade for, nemlig at vi har en Århuskonvention, der siger, at man skal have ret til enkel og billig adgang til prøvelse af sine sager.
Det var jo derfor, noget af det allerførste, den her regering gjorde, var at sætte gebyret for at klage ned fra 3.000 kr. til 500 kr.
Det gjorde vi jo, fordi vi mener, at borgerne i det her land skal kunne klage, og det kan man også med det her nye plankoncept.
Man kan klage, så snart det berører ens egen grund.
Jeg kan lige rekapitulere processen for, hvornår man kan komme ind som lodsejer: Først får vi forskernes bud på, hvad der skal gøres i forhold til vandplanerne.
Det er basisanalyserne, og de kommer her til december.
Så kigger vi på det politisk og siger, hvad vi tror kan lade sig gøre i den her planperiode, og hvilke midler vi har til det her.
Det melder vi ud.
Så kommer der et vandråd med hensyn til alt det, der har med vandløb at gøre, og der kan man som lodsejer blive hørt gennem sin organisation.
Man har i vandrådene ikke bare mulighed for at beskæftige sig med vandrådenes hovedopgave, det her med vandløb, men man har faktisk også mulighed for at komme med ideer til kvælstof- og fosforindsatsen.
Hvis man har en supergod idé til et vådområde, hvor man f.eks. kan løse flere problemer ved at lægge det et andet sted, er man meget velkommen til at komme med det i vandrådene.
Og når så planerne kommer i høring, er der 6 måneder, hvor man kan blive hørt.
Og så kan man, hvis der skal ske noget på ens egen grund, også klage.
Så der er faktisk en temmelig stor inddragelse af retssikkerhed i det her nye koncept, der ligger.
Så siger Konservative, at der er en lang række spørgsmål, og jeg vil sige, at vi meget gerne svarer på dem.
Der er jo en grund til, at lovforslagsprocessen har en vis længde, og at man ikke skriver alting ind i et lovforslag, for så kan det bagefter blive meget svært at læse og have med at gøre.
Men jeg synes, det er godt, vi har et Folketing, der går aktivt ind i lovarbejdet og får stillet de spørgsmål, som alle de mennesker, medlemmerne repræsenterer, måske sidder med.
Så lad os endelig få dem frem og gravet ud sammen.
Det vil jeg glæde mig til.
Med de her ord vil jeg ønske en god viderebehandling af forslaget i udvalget.