Jesper Langballe (DF), 2007-04-25:
Spørgsmålet er så bare, hvordan kampen mod tvangsægteskaber kan føres med nogen virkning.
Vi ved, hvad der virker.
Det gør 24års-reglen og tilknytningskravet.
Vi ved, at virkningen er helt formidabel, fordi de unge bliver gamle nok til at sige nej til deres forældre.
Der er da samtidig noget rørende ved at se De Radikale og Socialdemokraterne nu her med en ihærdig kamp mod tvangsægteskaber lappe på alle de udlændingepolitiske ulykker, de har lavet gennem tiårene.
Da dette forslag blev fremsat første gang, sagde Dansk Folkeparti nej med den begrundelse, at der er tale om symbollovgivning.
Det ville ikke gøre nogen registrerbar forskel, dels fordi det som forslag jo altså vil kriminalisere, hvad der er strafbart i forvejen, dels fordi der næppe vil blive rejst nogen sager på grundlag af en sådan lov.
Det erkender forslagsstillerne jo faktisk også i deres bemærkninger.
Det sidste hænger jo sammen med, at man ikke vil få nogen af de unge, der er truet af tvangsægteskab, til at anmelde deres forældre, bl.a. fordi en stor del af det befinder sig i en gråzone, hvor man i praksis ikke kan føre bevis for, at der er tale om et tvangsægteskab.
Justitsministeren gav et udmærket eksempel på det.
Det kunne også handle om en udtalt trussel om at gøre en ung mand arveløs, hvis han ikke gifter sig med kusinen fra hjemlandet.
Det standpunkt har vi stort set udtrykt siden med den tilføjelse, at vi jo ikke vil betragte det som noget ulykkeligt, at man gennemfører en virkningsløs lov.
Det vil i hvert fald ikke skade.
Men vi forstår da godt, at juristerne har betænkeligheder.
Det er dem, der skal arbejde med at udmønte den gode hensigt i en klar og entydig lovtekst.
I dag har vi faktisk noget mere positivt at sige om sagen.
Det hænger jo sammen med, at efter den frygtelige æresdrabssag med pigen Ghazala udtalte den offentlige anklager Jeanette Wincentz, at det ville være en fordel, hvis ordet tvangsægteskab stod i loven, for så kunne de unge sige til forældrene: Det her er ulovligt.
Vi har også lyttet til Rigsadvokatens svar, da justitsministeren spurgte, om en sådan lov ville have en signalværdi, der i sig selv kunne være bare et nok så lille bidrag til kampen mod tvangsægteskab.
Det sagde han ja til, og på den baggrund kan vi gå ind for, at ordet tvangsægteskaber udtrykkeligt nævnes i loven, og at man på baggrund af det ord, det begreb, skærper straffeloven.
Vi har nu nogle kritiske anmærkninger.
Skal der være mening i forslaget, må der gælde dobbelt strafbarhed.
I stedet for det der med at lave en EU-harmonisering af straffeloven vil jeg gerne udtrykke min respekt for justitsministerens meget klare afvisning af det med det glimrende eksempel: Hvad nu, hvis det var rammerne for ytringsfriheden, der skulle harmoniseres med f.eks. Frankrig?
I stedet for at sige, som vi vil foreslå – så kan juristerne se på, hvordan det kan strikkes sammen – at vi simpelt hen indfører dobbelt strafbarhed, sådan at man, så længe man bor i Danmark, ikke bare kan rejse til et andet land og begå den her i Danmark kriminelle handling et andet sted og så komme tilbage og være straffri.
Så endelig med hensyn til det der med, at vi skulle udbrede det til hele EU, eller at regeringen skal presse på med det: En sådan harmonisering på dansk initiativ vil jo ganske enkelt stride mod vores EU-forbehold.
Vi kan slet ikke overhovedet fatte, at Enhedslisten kan være med til at foreslå det her.