Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Energipolitik handler om klimapolitik, det handler om fremtidens job og fremtidens indtjening, fremtidens rene teknologier, og det handler om sikkerhed.
Her er der faktisk et punkt, hvor jeg er enig med Dansk Folkeparti i at energipolitik også handler om magt, og Irakkrigen er vel det nyeste af de grusomme eksempler på, hvor langt man er villig til at gå for at sikre sig olieressourcer, og hvor langt et snævert flertal i det danske Folketing også var villig til at gå for at medvirke i en politik, der dybest set handlede om at sikre oliens adgang til de vestlige samfund og ikke om alt det andet, der blev påstået.
For et par måneder siden indgik et bredt flertal en energiaftale med regeringen.
Vi fra SF ville gerne gå betydeligt videre, og vi kæmpede for det i meget lang tid, men det lykkedes altså ikke at komme længere end at få lavet en aftale for 4 år.
Det skyldes ganske enkelt, at vores ambitioner er højere, end flertallet i Folketingets ambitioner er.
Det er ikke, fordi vores ambitioner er spor urealistiske - det er de ikke - men ak, det var ikke muligt at trække hesten længere end det, der kom igennem.
Når man laver sådan en aftale, er der nogle ting, man er mere glade for end andre ting.
Det lyder ikke af så meget, men det er 0,5 pct. om året de næste 4 år.
Det er faktisk første gang, at det er lykkedes at indgå en aftale om, at energiforbruget skal ned.
Men nu lykkedes det altså.
Det andet, vi er glade for, er støtten til vedvarende energi.
Vi er kede af, at der ikke kom flere penge til solceller og til bølgeenergi og til solvarme, men vi er glade for, at der kom nogle afregningspriser, som betyder, at vi nu formentlig får mere vedvarende energi.
Så er vi glade for en lille ting som det videncenter for energirigtigt byggeri og energirigtig renovering, der skal etableres.
Det kan lyde som en meget beskeden ting, men det er sådan, at der i dag er udpræget mangel på viden om, hvor man egentlig skal gå hen, når man skal lave en renovering, det kan være af sit parcelhus eller af en offentlig institution, for at få et godt tilbud og for at gøre det rigtigt, når man gerne vil have bragt sin bygning eller sin bolig ned på et meget lavt energiforbrug.
Der er ingen steder, man kan gå hen i øjeblikket, og der er udpræget mangel på viden hos håndværkere, entreprenører, ingeniører, arkitekter og også hos kommunerne.
Det kan det her begynde at forbedre på, når vi får det videncenter.
Så er vi glade for, at det er lykkedes at lave en aftale om at støtte folk, der vil lave lav på vindområdet, og at vi får en ordning med lokalt medejerskab.
Den danske vindsektors succes er jo i vid udstrækning bygget på fælles eje, nemlig det at man som lav investerede i fællesskab i vind, gik sammen.
Det var det, der var grundlaget for succesen, og det er for os fantastisk vigtigt, at vi får det her folkelige engagement tilbage i energipolitikken, så energipolitikken ikke ender med at være en underlig teknokratisk størrelse, som kun eksperter kan forholde sig til.
Det er vigtigt at få den tilbage til den folkelige forankring.
Stor var vores overraskelse - og jeg vil også sige bestyrtelse - derfor, da vi konstaterede, at kort tid efter vi indgik den her aftale, indgik regeringen sammen med Dansk Folkeparti en finanslovaftale, som betyder, at kommuner, der rent faktisk går ind og investerer i lavere energiforbrug, risikerer at blive straffet økonomisk for det.
Er det, fordi V og K ikke taler sammen?
Er det, fordi man i virkeligheden ikke har fået sin energipolitik til at være noget, der er fælles gods i regeringen, at man kan lave en aftale, hvor man risikerer at straffe kommunerne for at gå ind og investere i lavere energiforbrug?
Det er altså efter min mening helt langt ude i hampen.
En af de kommuner, der risikerer at blive ramt af det her, er Middelfart Kommune.
De har prøvet at råbe op om det, men der er også andre kommuner, der er i farezonen.
Hvad er det, Middelfart Kommune har gjort, som er så kriminelt?
Jo, de har lavet en aftale med et firma, TAC A/S, om, at det her firma står for renoveringen af samtlige kommunalt ejede bygninger i Middelfart Kommune med den hensigt at få energiforbruget ned.
Det er altså præcis det, vi har aftalt her i Folketinget skal ske, nemlig at man skal have et lavere energiforbrug.
Kommunen behøver ikke at tage penge op af lommen, men den bliver altså straffet for det her.
Jeg synes, det er fuldstændig urimeligt, og det er ikke tilstrækkeligt, at Venstres ordfører i den tidligere debat stod heroppe og sagde, at det er noget, der tænkes over.
Det er altså ikke nok, at der tænkes over det, det bliver man simpelt hen nødt til at lave om.
Der er i det lovforslag i forvejen en dispensation, som gælder ældreboliger.
Der har man altså ønsket at få en dispensation ind med det samme, men den gælder ikke den energibesparende indsats.
Jeg synes, det her er et rigtig dårligt varsel.
Vi står ved, at vi har lavet en aftale, men det mener jeg sandelig også at regeringen må gøre, og så skal den ikke straffe initiativer, som rent faktisk vil bidrage til, at den aftale kan overholdes.
Så synes jeg i hvert fald, det er vigtigt, at ministeren og også gerne Venstres ordfører kommer herop og forklarer, hvordan man så vil få energiforbruget ned, hvis det ikke er sådan, at man vil understøtte kommunernes indsats på det her område.
Så vil jeg godt tage en ting op, som er omtalt i energiredegørelsen og som ingen rigtig har nævnt heroppefra, og det er infrastrukturen - det, som mange synes er rigtig hammerkedeligt, nemlig de der store ledninger, der løber gennem landet og giver os el, enten de er oppe i luften, er gravet ned i jorden, eller det er de små ledninger.
Inden for de næste par måneder skal der tages stilling til, hvad der skal investeres i.
Der er kommet en meget teknisk, må man sige, redegørelse om det her fra Energinet.dk.
Efter min mening kan man gå to veje.
Man kan enten investere på en måde, hvor man siger at det vigtigste er, at vi kan få strømmen hurtigt ud og ind af Danmark, eller man kan sige, at det vigtigste er, at vi indretter vores system på en måde, hvor vi vil være i stand til at bruge stigende mængder af strøm fra vedvarende energi, specielt fra vind, sådan at vi bruger den herhjemme i landet, bl.a. til transportsektoren, hvor vi har brug for at få rigtig meget skub i elbilerne.
Vil man satse på, at vi selv bruger stigende mængder strøm fra vedvarende energi, eller vil man i virkeligheden mest satse på, at man har nogle store infrastrukturmotorveje gennem landet, hvorigennem man kan importere og eksportere strøm?
EU får en voksende rolle i energipolitikken, og inden for de kommende år skal vi så realisere det mål, vi får for energibesparelser uden for den kvotebelagte sektor.
Der vil jeg gerne høre, hvornår ministeren havde tænkt sig at fremlægge et forslag til eller en plan for, hvordan vi rent faktisk vil få realiseret de besparelser, der skal gennemføres, sådan at vi ikke havner i den situation, vi var i sidste sommer, hvor ministeren - dengang som miljøminister - i panik måtte gribe til at sige, at vi så indfaser 5,75 pct. biobrændstoffer, fordi man skulle aflevere noget til EU og faktisk ikke havde et svar parat.