Joachim B. Olsen (LA), 2013-05-23:
Jeg vil egentlig gerne starte med et citat fra den tidligere socialdemokratiske svenske finansminister Kjell-Ove Feldt, som i 1994 skrev bogen »Rädda välfärdsstaten«, hvori han foreslog og argumenterede for nødvendigheden af at lave reformer af det svenske arbejdsmarked.
Dengang var Sverige præget af store underskud på de offentlige finanser og af, at en meget stor andel af befolkningen var på overførselsindkomst.
Han skriver i den her bog om det at lave reformer af dagpengesystemet: Man hævder naturligvis ikke uden grund, at ubetinget tab af dagpengeretten kan tvinge et antal mennesker til at blive afhængige af socialhjælp.
Men spørgsmålet er, om det er en værre skæbne end den, som nu truer titusinder af mennesker, nemlig at blive permanente modtagere af understøttelse fra a-kassen med invalide- eller førtidspension som en helt given endestation.
Langtidsarbejdsløshed betragtes som den største fiasko for arbejdslinjen, i og med at mennesker passiviseres.
De vender sig til den beskæftigelsesløse tilværelse – med alle den sociale risici – og ender uden for arbejdslivet for altid.
At friste dem med relativt høje og sikre indkomster til at blive hængende i denne nedbrydende livsstil er ikke humant og heller ikke retfærdigt mod dem, det drejer sig om.
For resultatet er jo netop, at mange mennesker permanent ender uden for arbejdsmarkedet.
Når man har gået 4 år på dagpenge, er man ikke specielt attraktiv for arbejdsmarkedet mere, og det, vi kan se, og som flere undersøgelser har vist, er, at lange dagpengeperioder ender som en fødekanal ovre i førtidspensionssystemet.
I Danmark bruger vi en langt højere andel af vores BNP på sociale ydelser til borgere i den arbejdsdygtige alder end i andre nordvesteuropæiske lande.
Brugte vi den samme andel til overførselsindkomster til borgere i den arbejdsdygtige alder som f.eks. svenskerne, som gennemførte nogle af de her reformer, så kunne vi spare 48 mia. kr. hvert eneste år.
Siden 2000 er der kommet 60.000 flere danskere på overførselsindkomst.
I samme periode har svenskerne reduceret antallet af borgere på overførselsindkomst med 75.000.
En af grundene til, at Sverige har reduceret antallet af borgere, som lever af offentlige overførsler, er, at de har lavet ambitiøse reformer af deres arbejdsmarked, herunder deres dagpengesystem.
Resultatet er, at svenskerne har højere økonomisk vækst.
Svenskerne udbygger i disse år deres velstandsforspring i forhold til danskerne.
Enhedslisten ønsker med det her forslag at rulle dagpengereformen tilbage.
Det er altså 15.000 personer, som vil være på overførselsindkomst i stedet for at være i beskæftigelse. Vi har i Danmark allerede det mest lukrative dagpengesystem i verden.
Vi har den korteste genoptjeningsperiode, vi har den højeste kompensationsgrad, og vi har den længste dagpengeperiode.
Der findes ikke andre lande, der har en mindsteperiode på 2 år.
Så jeg vil give Enhedslisten ret i, at der er brug for reformer af vores dagpengesystem, men det skal være reformer, som øger beskæftigelsen og ikke sænker dem.
Det skal være reformer, som øger velstanden og ikke sænker den.
Det vil Enhedslistens forslag gøre, og derfor kan LA naturligvis ikke støtte dette forslag.