Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-02-06:
Temaet for dagens forespørgselsdebat er, hvad regeringen vil gøre for at undgå, at EF-Domstolen fremover tolker traktaterne og udstationeringsdirektivet på samme måde, som den har gjort i Lavalsagen.
Jeg må tro, at baggrunden for forespørgslen nok så meget går på, hvordan vi undgår, at den danske arbejdsmarkedsmodel kommer under pres via EF-Domstolens praksis, og om der er behov for initiativer på EU-plan.
EF-Domstolens rolle har flere gange været til debat her i salen inden for de sidste par år.
Debatten har været rejst, når EF-Domstolen har truffet en afgørelse, som har været overraskende eller kontroversiel i forhold til, hvordan vi har opfattet retstilstanden.
Dette var f.eks. tilfældet ved Lavaldommen, hvor EF-Domstolen berørte områder, som vi anså for alene at høre under den enkelte medlemsstats kompetence.
At EF-Domstolen indimellem kommer frem til et andet resultat, end vi fra dansk side ønsker, er et vilkår ved at være med i EU-samarbejdet, hvor forskellige hensyn skal afbalanceres i forhold til hinanden.
Det må vi ikke glemme i debatten om f.eks. Lavaldommen.
Det er jo netop kernen i ethvert retsfællesskab, at der er domstole til at fortolke reglerne i det fællesskab - det gælder også i EU.
Som medlem af EU må vi acceptere, at vi ligesom andre lande i Europa nogle gange må tilpasse vores systemer og regler.
Men det er så vores opgave som politikere at vedtage så klare og gennemskuelige regler som muligt og få tingene ordentligt afklaret, så Domstolens rolle afgrænses til alene at være at skulle tage stilling til konkrete juridiske problemstillinger.
Forespørgslen er stillet på et tidspunkt, hvor den danske Lavalløsning endnu var til debat.
Ændringen af udstationeringsloven var endnu ikke vedtaget her i Folketinget, og situationen var derfor uafklaret.
Nu har vi imidlertid fundet og gennemført en national løsning, som håndterer Lavaldommen.
Denne løsning, som regeringen og arbejdsmarkedets parter har fundet i fællesskab, bevarer den danske model og konfliktretten og sikrer os samtidig mod social dumping og unfair konkurrence.
Jeg synes, det er vigtigt at holde sig for øje, at vi med ændringen af udstationeringsloven har fået håndteret Lavaldommen nationalt ved i bred enighed at få vedtaget nogle tilpasninger af udstationeringsloven, som sikrer, at konfliktretten over for udenlandske tjenesteydere anvendes i overensstemmelse med gældende EU-ret.
Jeg vil gerne understrege, at regeringen aktivt følger EF-Domstolens arbejde og udnytter mulighederne for at gøre danske synspunkter gældende i principielle sager for dermed at præge udviklingen i EU.
Det gælder først og fremmest i sager af særlig relevans for Danmark, som tilfældet var i f.eks. Laval-, Viking-, Rüffert- og Ruben Andersen-sagen.
Regeringen holder løbende Folketinget orienteret om Domstolens virksomhed og regeringens håndtering af principielle sager.
Jeg mener, at det er godt og nyttigt med en debat om EF-Domstolens praksis, men vi skal ikke glemme EF-Domstolens vigtige rolle i EU-samarbejdet eller de positive afgørelser, som EF-Domstolen også træffer på arbejdsmarkedsområdet.
I afgørelsen slår Domstolen nemlig fast, at alle ansatte uanset medlemskab af en fagforening kan være sikret rettigheder efter et og samme retsgrundlag, nemlig en kollektiv overenskomst.
Domstolen anerkender dermed anvendelsen af områdeoverenskomster ved implementering af direktiver, hvilket er et helt grundlæggende princip på det danske arbejdsmarked.
Afgørelsen er endnu et eksempel på, at aftalemodellen og arbejdsmarkedets parter fuldt ud anerkendes i EU-retten.
For regeringen er det afgørende, at vi fortsat kan bevare den danske aftalemodel, som er årsagen til, at vi har et konkurrencedygtigt og omstillingsparat arbejdsmarked samtidig med høje sociale rettigheder.
I EU-sammenhæng slår vi på, at der skal være plads til de forskellige arbejdsmarkedsmodeller, vi har i EU.
Det er i den sammenhæng værd at hæfte sig ved, at den danske model fortsat nyder stor anerkendelse både fra vores EU-partnere og fra det store udland.
Derfor er jeg ikke så bekymret for, at EU-systemet på nogen måde skulle være interesseret i eller på vej til at undergrave den danske arbejdsmarkedsmodel, som i mange EU-sammenhænge bliver fremhævet som en rollemodel.
EF-Domstolen er i nogle konkrete sager kommet frem til en række afgørelser, som vi fra dansk side gerne havde set var faldet anderledes ud.
De seneste domme på udstationeringsområdet, som jeg nævnte - Laval-, Viking-, Rüffert- og Luxembourgsagen - har givet genlyd i en række EU-lande og i EU-systemet som sådan.
Men EF-Domstolens vurdering af retstilstanden i konkrete medlemslande vedrørende gennemførelsen af udstationeringsdirektivet mener regeringen ikke kan begrunde, at vi tager initiativer i forhold til EU-systemet om ændring af reglerne.
Kommissionens foreløbige udmelding er, at man ikke på nuværende tidspunkt finder behov for ændringer af EU-lovgivningen.
Kommissionen er i stedet i øjeblikket ved at få udpeget de medlemmer, der skal sidde i en high level-gruppe, der skal drøfte udstationeringsområdet.
Gruppen skal bl.a. fokusere på implementeringen af direktivet om mulighederne for et forbedret samarbejde på tværs af grænserne.
Kommissionen vil samtidig iværksætte en nærmere analyse af de afsagte domme.
Analysen skal ske i et samarbejde med de europæiske parter.
Jeg mener, at vi fra dansk side er bedst tjent med fortsat aktivt at gøre danske synspunkter gældende i EU - synspunkter, som understøtter den danske arbejdsmarkedsmodel og arbejdstagernes rettigheder, herunder retten til at foretage kollektive kampskridt. Og jeg vil fra regeringens side aktivt deltage i de fora, hvor vi kan gøre danske synspunkter gældende.