Troels Lund Poulsen (V), 2009-04-28:
Formålet med forslaget er dobbelt: Returprocenten for dåser skal øges, og antallet af henkastede dåser i naturen skal mindskes.
Jeg er helt enig i, at det er vigtigt at få en høj returprocent.
Jo flere dåser vi får retur, jo bedre kan vi udnytte de ressourcer, der er bundet i de brugte dåser.
Jeg er også enig i, at vi skal have en reduceret mængde af henkastet affald, som er med til at skade og genere vores natur og også det omgivende samfund.
Jeg er dog ikke enig i, at en fordobling af panten er den rigtige løsning på de to problemer.
For det første ser vi allerede nu en god, stabil stigning i returprocenten.
I 2003 fik vi 83 pct. af engangsemballagen retur til genanvendelse, i 2008 var tallet steget til 88 pct.
For dåser har der i samme periode været en stigning på 5 procentpoint fra 79 pct. til 84 pct.
Stigningen er faktisk sket, på trods af at panten på mange emballager i 2004 blev sat ned fra 1,50 kr. til 1 kr., og på trods af at der i 2005 og 2008 er kommet nye emballager med i pant- og retursystemet.
Det tager jo tid, inden forbrugerne vænner sig til at returnere nye flasker og dåser med pant.
Det er klart, at pantsatsen har indflydelse på returprocenten, men det er ikke den eneste faktor, vil jeg gerne i dag slå fast.
Forbrugernes kendskab til og erfaring med at få pant- og retursystemet til at fungere er jo noget, som tager tid.
Systemet har jo nu fungeret i 6 år, og salget af dåser og andre engangsemballager er vokset meget fra 4 til 43 pct. af markedet for øl og læskedrikke.
Den positive udvikling af returprocenten er også en følge af, at informationskampagnen har givet forbrugerne et bedre kendskab til pant- og retursystemet og en bedre forståelse af miljøgevinsten ved at genanvende dåser og flasker.
Og det er selvfølgelig helt afgørende, at vi forstærker informationsindsatsen, og også at den fortsætter.
En tredje faktor er forbrugernes vaner for indkøb i grænsehandelen eller ved grænsehandelen.
Returprocenten er faktisk allerede god, når vi så ser på det tal, som jeg gav før.
En returprocent på 84 for dåser og 88 for alle engangsemballager, kun 6 år efter at de er kommet ind på det danske marked, er faktisk et meget flot og godt resultat.
I Sverige får man efter 25 års erfaring med et pantsystem, om man så må sige, kun 87 pct. af dåserne retur, så vi er faktisk kommet stærkt fra start.
Udviklingen går i den rigtige retning, også selv om der er et stykke vej, til vi når den ambitiøse målsætning på 95 pct. for alle engangsemballager under et.
En ting er, at en højere pant ikke er den eneste faktor, der kan motivere danskerne til at returnere mange flere emballager til genanvendelse, noget andet er, at en højere pant også kan gå hen og få en negativ effekt.
Højere pant opfattes af mange forbrugere som en prisstigning og vil dermed kunne være med til at grundlægge, at endnu flere tager syd for grænsen for at købe drikkevarer.
Og her ved vi jo, at dåser købt uden pant giver et miljømæssigt problem.
Vi kan risikere, at endnu flere af dåserne end i dag ender i naturen og på gaden.
Dåser uden pant udgjorde ca. 95 pct. af de dåser, der i 2008 blev indsamlet i forbindelse med DN's årlige affaldsindsamling.
Netop problemet med henkastede dåser fra grænsehandelen har jeg faktisk taget konkrete skridt til at få løst.
Dels har Miljøministeriet været med til at støtte den organisation, der hedder »Hold Danmark Rent«, som gennemfører projekter, der sigter mod at komme problemet til livs, dels har vi også gennem de sidste 9 måneder haft en meget intensiv dialog med de tyske miljømyndigheder om en model for opkrævning af pant i de tyske grænsehandelsbutikker.
Så alt i alt kan jeg ikke støtte beslutningsforslaget.