Bertel Haarder (V), 2008-01-10:
Baggrunden for forslaget er en sag fra Århus Kommune, som i 2006 udbetalte tilskud til foreningen Lighed og Broderskab, som anvendte det kommunale tilskud til husleje, til børne- og ungdomsaktiviteter og til koranskole.
Jeg vil gerne understrege, at jeg godt forstår intentionen med forslaget, som går ud på, at det ikke skal være muligt at give støtte over folkeoplysningsloven til gudsdyrkelse, men jeg er ikke sikker på, at forslaget er nødvendigt.
Folkeoplysningsmidler skal jo fastholdes til folkeoplysende virksomhed og ikke finansiere religiøs forkyndelse.
Lovens virkefelt blev præciseret i folkeoplysningsloven i år 2000, og regelgrundlaget udelukker tilskud til gudsdyrkelse.
Der blev dengang som noget nyt indsat en overordnet formålsbestemmelse, som tager udgangspunkt i de værdier, der i generationer har været udgangspunktet for den folkeoplysende virksomhed.
Med respekt for initiativtagernes forskellige holdninger sikrer loven tilskud og lokaler til den frie folkeoplysende virksomhed, som bygger på fællesskab og de enkelte initiativtageres idégrundlag.
Det blev endvidere fastsat, at den frie folkeoplysende virksomhed skal være etableret af en folkeoplysende forening med vedtægt for at være tilskudsberettiget eller for at få anvist lokaler.
Foreningens virksomhed skal ligge inden for lovens formålsbestemmelser, og med dette nye formål og med foreningsbegrebet har folkeoplysningsudvalgene og kommunalbestyrelserne fået et arbejdsredskab, som sætter dem i stand til at sætte rammer for, hvad der kan godkendes som støtteberettigende virksomhed, og det fremgår klart, at det ikke er al aktivitet, som kan og skal støttes.
Kommunerne har hermed fået et mere præcist grundlag og fået redskaber til at sondre mellem, hvad de ser som folkeoplysende virksomhed, og hvad der ikke er folkeoplysende virksomhed.
Det følger som sagt af regelgrundlaget i dag, at der ikke ydes kommunalt tilskud til folkeoplysende voksenundervisning eller frivilligt folkeoplysende foreningsarbejde, hvis formålet er gudsdyrkelse.
Det blev understreget under behandlingen i 1999-2000, at spejderforeninger naturligvis godt kan modtage kommunal støtte til folkeoplysende aktiviteter, selv om enkelte aktiviteter kan anses for gudsdyrkelse, men disse aktiviteter indgår ikke i tilskudsgrundlaget.
Jeg skal naturligvis tilføje, at selve det forhold, at en forening opfordrer til ikke at stemme ved et valg, naturligvis ikke er noget, der i sig selv udelukker den fra tilskud.
Administrationen af folkeoplysningsloven er en kommunal opgave.
Kommunalbestyrelsen yder tilskud til og stiller lokaler til rådighed for den frie folkeoplysende virksomhed.
I hvert enkelt tilfælde skal udvalget vurdere og begrunde, om en konkret aktivitet - herunder en aktivitet af religiøs art - er en folkeoplysende virksomhed og dermed tilskudsberettigende.
Udvalget og kommunalbestyrelsen kan ud fra lokale hensyn udøve et vidtgående skøn ved afgørelsen af, hvilke aktiviteter eller undervisningsformer der anses for folkeoplysende virksomhed og dermed tilskudsberettigende.
Udvalgets beslutninger kan indbringes for kommunalbestyrelsen.
Det kommunale tilsyn påser, at kommunalbestyrelsens beslutninger er lovlige.
Jeg tror ikke, der er nogen grund til at betvivle, at de folkevalgte i kommunerne er i stand til at vurdere, hvad der skal gives midler til, og jeg vil gerne understrege, at Århus Kommune nu har ændret praksis, så der ikke længere ydes tilskud til koranskole.
Retstilstanden er altså klar.
Folkeoplysningsloven indeholder redskaber, så folkeoplysningsudvalg og kommunalbestyrelser kan afvise kommunale tilskud til gudsdyrkelse, og derfor mener regeringen ikke, at forslaget er nødvendigt, selv om vi har sympati for intentionerne.