runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-10:
Jeg kunne godt tænke mig at få Venstres ordfører til at forholde sig til den del af lovforslaget, som består i det fuldstændig fundamentalt nye, at man nu indfører et beskæftigelseskrav i forbindelse med adgangen til at få kontanthjælp for en bestemt gruppe mennesker i det her land.
Vi har jo længe vidst, at den særlig lave starthjælpsydelse ikke har ført til, at flere kom i arbejde.
Men det er egentlig ikke det, jeg vil spørge om.
Jeg vil egentlig spørge, om ikke det nye beskæftigelseskrav faktisk virker endnu mere i den forkerte retning.
Hvis vi forestiller os en flygtning, der kommer her til landet, og som retter sig efter alle forskrifter, gør alt, hvad vedkommende kan, gennemfører et introduktionsprogram, består sin danskprøve, videreuddanner sig til skolelærer eller måske tager en endnu højere uddannelse, så er det sådan, at det vil medføre, at vedkommendes muligheder bliver forringet – det vil de blive, hvis vedkommende vil have en bare mellemlang uddannelse, fordi det vil forlænge perioden, i hvilken vedkommende er på starthjælp.
Er det særlig motiverende for, at denne meget regelrette person faktisk vil tage en uddannelse, som vi jo så gerne vil have sker?
Irene Simonsen (V), 2007-01-10:
Jeg kan nu konstatere, at jeg åbenbart har fået større pædagogiske evner, og det er da fantastisk.
Det må være al den træning, hr. Morten Østergaard og jeg har lavet sammen igennem de sidste år, der gør, at han nu bedre forstår det.
For det er jo en erkendelse, når hr. Morten Østergaard siger: Jamen det er jo rigtigt, at der kommer lige så mange udlændinge til Danmark, som der gjorde tidligere.
Jeg er glad for det svar, så først vil jeg sige tak for det.
Dernæst kan jeg vedrørende hele forkynderforslaget sige, at det er rigtigt, at jeg er citeret i pressen for at have sagt, at det her ikke har groet i min baghave.
Men jeg synes, det er voldsomt at kalde det en hetz mod forkyndere.
Det synes jeg er meget voldsomt udtrykt, men det er i øvrigt ikke ualmindeligt at høre noget fra hr. Morten Østergaards mund, der måske sådan er skruet lidt op til noget, det ikke er.
Se, en indvandringsprøve er jo, som jeg også siger i et medie i dag, en prøve, hvor man skal kunne noget, der svarer til, at jeg, hvis jeg skal på ferie til Paris, køber »Turen går til Paris«, lærer nogle franske udtryk, lærer lidt om det land og den hovedstad, jeg skal til.
Det var det eksempel, jeg gav i et medie i dag, og mere handler det her såmænd ikke om.
Morten Østergaard (RV), 2007-01-10:
O.k., nu forstår jeg det så bedre: Det er sådan helt overordnet og samlet set, at det ikke skal føre til færre udlændinge i Danmark.
Men når det er klart – og det kan jeg forstå fru Irene Simonsen anerkender – at det kommer til at føre til færre ægtefællesammenføringer, og at det er helt bevidst, fordi man ikke ønsker, at f.eks. ægtefæller, der er dårligt stillede sprogligt som analfabeter eller noget andet, skal have en chance for at leve i Danmark med deres danske ægtefælle, vil jeg sige, at det jo er en ærlig sag; det kan man bare sige i stedet for at pakke det ind.
Jeg fornemmede, at fru Irene Simonsen ikke var for meget inde på det i sin ordførertale.
Det forstår jeg godt, for jeg har forstået, at en del af forslaget ikke er en blomst, der har groet i fru Irene Simonsens have; det er den hetz mod de trossamfund, der benytter sig af udenlandske forkyndere, jeg her tænker på.
Jeg forstår, at der foregår forhandlinger, og i den forbindelse vil jeg bare spørge fru Irene Simonsen: Er der noget nyt i den sag, hvor man forsøger at redde de katolske trossamfund, nogle af frikirkerne og også nogle af de islamiske grupperinger, altså redde deres mulighed for fortsat at få forkyndelse af udenlandske forkyndere?
Er der noget nyt i den sag?
Irene Simonsen (V), 2007-01-10:
Se, nu er det sådan, at jeg mange gange har hørt fra hr. Morten Østergaards side, at Danmark er et lukket land, når vi har haft debatter i salen her på det her område.
Hr. Morten Østergaard har simpelt hen igennem den tid, hvor han har deltaget i Folketingets parlamentariske arbejde, forsøgt at skabe et billede af, at denne regering har sat ståltråd og pigtråd op omkring hele Danmark.
Jeg har så med de svage pædagogiske evner, jeg har – det må jeg jo efterhånden erkende – forsøgt at forklare hr. Morten Østergaard, at det ikke er tilfældet, tværtimod ser billedet jo helt anderledes ud.
For der kommer mindst lige så mange udlændinge til Danmark nu, som der gjorde under den forrige regering.
Jeg vil blot sige til hr. Morten Østergaard, at forskellen er, at det her er nogle mennesker, der kommer for at være med til at styrke sammenhængskraften i vores samfund, som hr. Morten Østergaard i øvrigt også taler meget om.
Morten Østergaard (RV), 2007-01-10:
Fru Irene Simonsen siger, hvad der også fremgår af lovforslaget, at det her ikke er ment sådan, at det skal føre til, at færre udlændinge kommer til Danmark; det er ikke meningen, at antallet af familiesammenføringer skal begrænses; og fordi det også står der, går jeg ud fra, at det heller ikke er meningen, at antallet af tidsubegrænsede opholdstilladelser skal begrænses med integrationseksamenen.
Og der synes jeg, at det er rimeligt nok at sige på det her tidspunkt, at selvfølgelig går man ikke ind i det her med lukkede øjne, man konstaterer, at man indfører nogle krav, der er så skrappe, at det vil føre til færre familiesammenføringer.
Det vil tilsvarende også føre til færre tidsubegrænsede opholdstilladelser, fordi f.eks. – og det gælder for begge kategorier – analfabeter ikke vil have en chance.
De kan ikke leve op til sprogkravet, selv om de har arbejdet i 10 år og har haft en udmærket lille butik eller noget andet, så de får aldrig permanent opholdstilladelse.
Rikke Hvilshøj (V), 2007-01-10:
Jeg er blevet spurgt, om jeg vil sætte forhandlinger i bero, og der har jeg sagt: Nej, jeg ser ikke nogen grund til at sætte forhandlinger i bero.
Især med hensyn til den her type forhandlinger er det en proces, som kører og kan være en meget langstrakt proces, og derfor ser jeg ikke nogen grund til at sætte det i bero.
For jeg har faktisk et håb om, at der også kommer til at ske positive ting i Irak i 2007.
Så til spørgsmålet, om jeg vil sætte forhandlingerne i bero: Nej.
Til spørgsmålet, om vi tvangshjemsender afviste irakiske asylansøgere til Irak i morgen eller næste uge uden at have en tilbagetagelsesaftale, er svaret også nej.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Forhandling
Morten Østergaard (RV), 2007-01-10:
Det er jo en pudsig forestilling, vi har været vidner til i den sidste gode uges tid.
Den konservative regeringspartner har meget klart udlagt teksten.
Vi kan ikke sende folk derned, sagde fru Henriette Kjær, med henvisning til, at når FN siger, at det ikke er sikkert, så kan man ikke.
Nu skal vi så høre ministeren her i en balancegang, hvor det jo er fuldstændig umuligt at udlede, hvad ministeren mener.
Vil man tage det ad notam, så længe FN helt klart siger, at det ikke er sikkert at sende folk, irakere, hjem, uanset hvad deres opholdsretlige status måtte være i det land, de er i nu?
Eller vil ministeren, så længe det ligger der, med det fulde ansvar, det må påføre, sende irakere hjem til, hvad FN betragter som en dybt alvorlig situation, som i sidste ende kan koste dem livet?
Rikke Hvilshøj (V), 2007-01-10:
Altså igen er det sådan en helt generel betragtning, at det selvfølgelig ikke er ligegyldigt, hvad FN vurderer, men hvad angår tilbagetagelsesaftaler, er det først og fremmest de irakiske myndigheder, vi forhandler med.
Og jeg kan godt garantere, at der ikke ligger nogen tilbagetagelsesaftale til det centrale og sydlige Irak i morgen.
Jeg tror heller ikke, der ligger det i næste uge.
Jeg tror da også på, at vi alle sammen har forventninger eller i hvert fald håb om, at der sker en udvikling i Irak her i 2007 og forhåbentlig i den positive retning.
Men der er ikke nogen tilbagetagelsesaftale i morgen, og det er uanset den aktuelle beskrivelse, UNHCR har af situationen i Irak i øjeblikket.
Lotte Bundsgaard (S), 2007-01-10:
Vi mener, det er afgørende, hvordan FN vurderer en situation, især når vi skal tvangshjemsende mennesker til nogle områder.
Vi mener, det er afgørende, om FN vurderer, om de her mennesker vil blive udsat for forfølgelse eller trygt vil kunne vende tilbage.
Når jeg hører ministeren, er det lidt, som om hun sådan set er lidt ligeglad med FN's vurdering af situationen i det område, vi eventuelt skal tvangshjemsende nogen til.
Da jeg håber, det er en forkert vurdering, vil jeg godt spørge ministeren, om ministeren lægger vægt på den vurdering, som FN har af situationen i et givet område, eller om ministeren har det sådan, at hvis der er andre, der synes, det er o.k., så er det sådan set lidt ligegyldigt, hvad FN vurderer.
Rikke Hvilshøj (V), 2007-01-10:
Der er forskel på at have en generel betragtning om den generelle situation i et ret stort område og på, hvilket indhold der kan ligge i en konkret tilbagetagelsesaftale, som handler om individer, til områder, hvor det så kan lade sig gøre.
Så jeg mener ikke, man på den måde kan tilsidesætte det ene.
Det mest oplagte, synes jeg, men det ser vi så åbenbart forskelligt på,
Og i det øjeblik der måtte ligge en tilbagetagelsesaftale, er det jo også udtryk for, at begge parter mener, at vi her har en aftale, hvor vi på forsvarlig vis og på en god måde kan hjemsende afviste asylansøgere til deres eget hjemland.
Lotte Bundsgaard (S), 2007-01-10:
Jeg vil godt høre, om ministeren kan forestille sig en situation, hvor FN siger, at det ikke er trygt at tvangshjemsende asylansøgere til områder i Irak, hvor de kan blive forfulgt.
Kan ministeren forestille sig en situation, hvor FN siger, at man ikke skal tvangshjemsende de her mennesker, samtidig med at man kan lave en aftale med den irakiske regering?
I givet fald, vil ministeren så følge den aftale, eller vil ministeren lytte til, hvad FN anbefaler?
Rikke Hvilshøj (V), 2007-01-10:
Jamen vil hr. Jørgen Arbo-Bæhr fuldstændig ignorere den irakiske regering og myndighederne i det pågældende land?
Jeg ved godt, jeg ikke kan stille spørgsmål, så det er sådan rent retorisk.
Altså, når det gælder tilbagetagelsesaftaler, så er det aftaler, som vi forhandler med det pågældende land og dets myndigheder og regering.
Det er dem, vi forholder os til, når det gælder rene tilbagetagelsesaftaler.
Jeg synes, det er nogle lidt pudsige spørgsmål.
Skulle vi sige til Irak og den irakiske regering, som jo er selvstændig og også selv kan tage egne beslutninger, at FN siger, at det godt kan være, at Irak i en konkret situation og i et forløb og en forhandlingssituation mener noget andet, men det vil vi nu ignorere?
Altså, jeg forventer, at der er en sammenhæng, således at det, i det øjeblik vi måtte opnå en tilbagetagelsesaftale med Irak, også har en sammenhæng med situationen i Irak på det tidspunkt.
Det realistiske i øjeblikket er at få lavet en tilbagetagelsesaftale til Nordirak, hvor situationen er meget anderledes end i det øvrige Irak.
Det er der, hvor vi koncentrerer vores kræfter i øjeblikket, og når der viser sig vej og muligheder for at lave tilbagetagelsesaftaler i forhold til det øvrige Irak, jamen så vil vi selvfølgelig bestræbe os på det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-10:
Jeg synes, at ministeren udmærker sig ved ikke at svare på hr. Morten Østergaards spørgsmål.
Lad mig så prøve at stille det på en anden måde, nemlig om ministeren tager FN's anbefaling så alvorligt, at så længe den anbefaling er gældende, den er nemlig heller ikke statisk, vil ministeren sige, at vi så ikke – aftale eller ej med den irakiske regering – vil tvangshjemsende folk til det sydlige og centrale Irak.
Nu spurgte jeg ikke til, hvad fru Irene Simonsen sådan går og tror i al almindelighed.
Jeg kan bare konstatere, at den flygtning, der kommer her til landet, som gennemfører et 3årigt introduktionsprogram, og som gennemfører en uddannelse på 4 eller 5 år, vil få forlænget den periode, vedkommende er på starthjælp.
Vedkommende vil have det økonomisk dårligere, på grund af at man nu indfører det her beskæftigelseskrav på 2½ år.
Vedkommende vil blive mere motiveret til at ende i tilfældige ufaglærte job, som vi godt ved er meget usikre, i stedet for rent faktisk at bruge sine evner til gavn for sig selv og til gavn for samfundet.
Det er konsekvensen af det her beskæftigelseskrav, og det kan fru Irene Simonsen ikke benægte.
Irene Simonsen (V), 2007-01-10:
Jeg forsøger lige at sige det endnu en gang.
Den proces, hr. Jørgen Arbo-Bæhr skitserer, er jo fuldstændig rigtig, men som jeg siger, er kravet 2½ års beskæftigelse.
Lad os sige, at vedkommende er på starthjælp, har gennemført hele integrationsprogrammet, som der nu foreskrives i loven, har gjort det til ug endda, og alle forudsætninger er der for, at det bliver en virkelig god borger og indvandrer, som vi har fået til landet.
Vedkommende skal så have 2½ års beskæftigelse.
Det undrer mig at høre hr. Jørgen Arbo-Bæhr fra Enhedslisten stå og nedgøre ufaglærte job.
Det synes jeg er ærgerligt.
Det er jeg i øvrigt meget ked af at høre at man gør herinde, for der er jo masser af vigtige ufaglærte job, og der er også læring i ufaglærte job.
Det lyder, som om ufaglærte job findes sådan nogle steder, hvor man bare lægger hovedet uden for døren.
Det synes jeg er en underlig holdning at have.
Altså, det handler om, at man den dag, man står i lufthavnen, har lært lige netop den smule dansk, der skal til, for at man kan spørge om vej, og at man også kan udtrykke nogle enkelte gloser, og mere handler det ikke om ifølge den hollandske model.
Den oplysningsfilm, der vil blive lavet om Danmark, bliver jo lavet på flere forskellige sprog.
Man lad det nu ligge.
Så vil jeg springe over til den anden del af lovgivningen, nemlig til den del om mennesker, der skal have tidsubegrænset opholdstilladelse, og som skal have beskæftigelse i 2½ år.
Hvis der er arbejde til folk, skal folk selvfølgelig tage imod arbejde.
Hvis folk ikke kan få fuldtidsarbejde, hvis de ikke kan klare fuldtidsbeskæftigelse, hvorfor skal de så straffes for, at de kommer i fleksjob?
Det forstår jeg simpelt hen ikke at Venstre kan gå ind for, når de påstår, at de er et liberalt parti, som vil hjælpe de mennesker, der er klemme.
Jeg undrer mig jo lidt over det, jeg hører her; der bliver sagt i ordførertalen, at man ikke kan forstå, at regeringen ikke satser på en ambitiøs beskæftigelsespolitik.
Så er det jo så bare lige 2 år tilbage – det er nok ikke længere siden, end at vi alle har det i hukommelsen – at vi hørte Socialdemokraterne gå på talerstolen gang på gang og fortælle om, at det var skrækkeligt og typisk, og nu kom den borgerlige regering til, arbejdsløsheden ville stige, og det var helt forfærdeligt.
Hvad er det så egentlig, regeringen har lavet?
Er det ikke en ambitiøs beskæftigelsespolitik?
Det ledighedstal, vi har nu, er det laveste, vi nogen sinde har haft.
Det, vi siger, er: Vi vil ikke være med til, at det ikke kan betale sig at gå på arbejde, vi vil ikke være med til, at man ikke kan se, at vejen frem er at få et job og også på arbejdsmarkedet blive en del af sammenhængskraften.
Irene Simonsen (V), 2007-01-10:
Nu har jeg altså ingenlunde sagt eller bekræftet, at det fører til færre familiesammenføringer i Danmark, for det er der altså ingen der kan spå om.
Jeg bekræftede, at det har ført til færre familiesammenføringer i Holland.
Det er jo ikke parallelt med, at det også vil gøre det i Danmark; det tror jeg hverken hr. Steen Gade eller jeg kan se i glaskuglen og sige med hundrede procents sikkerhed.
Det må tiden vise.
Det, jeg siger, er, at vi går efter incitamenter.
Så siger hr. Steen Gade, at det fører til, at der er nogle, der bliver på varige ydelser, og at vi dermed får en større kløft til nogle, der bliver dybt fattige.
Jamen det er jo lige præcis det modsatte, vi er i gang med at lave.
Det er nemlig at sørge for, at folk kommer i arbejde, så de ikke bliver dybt fattige.
For det er jo det, der er trist at se, altså at man bliver holdt uden for den store del af sammenhængskraften i vores land, Danmark; man bliver holdt uden for at være en del af arbejdsmarkedet.
Og det er måske her, at vi tænker fuldstændig anderledes.
Det kan godt være, at der skal gå et stykke tid, før man i oppositionen forstår, at tiderne har ændret sig.
Men det har de rent faktisk.
Nu kan man komme frem og blive en del af arbejdsmarkedet.
Steen Gade (SF), 2007-01-10:
Nu starter vi i hvert fald på det grundlag, at det efter al sandsynlighed fører til færre familiesammenføringer.
Det er jo så det, jeg kan forstå på det, fru Irene Simonsen siger.
Det samlede forslag, som jo åbner op for greencard- eller jobkortkordninger osv., handler så om, at der kommer en anden type mennesker ind.
Men det, jeg vil spørge fru Irene Simonsen om, er det med sammenhængskraft.
Er det ikke med til at skabe sammenhængskraft i et samfund, at vi ikke får nogle, der bliver en gruppe af dybt fattige, som der lægges op til her, ved at der skal sættes betingelser for at få kontanthjælp, altså at nogle skal fortsætte på lavere ydelse?
Er det ikke et af problemerne med sammenhængskraft, at vi får nogle, der er så fattige, og er det ikke også et af problemerne med hensyn til at få sammenhængskraft, at vi skaber yderligere vanskeligheder for familiesammenføring?
Irene Simonsen (V), 2007-01-10:
Det er korrekt, at det har ført til færre familiesammenføringer i Holland.
Det spørgsmål, jeg har fået tidligere her i salen, er, om ikke det fører til en mindre indvandring i Danmark, og det tror jeg ikke det gør samlet set.
Jeg tror, at det, der er vigtigt, det, regeringen vægter, og det, vi ikke mindst i Venstre vægter, er, at vi får nogle mennesker til landet, som er med til at styrke sammenhængskraften i det her land.
Så jeg ser det her som noget meget positivt.
Det har jo ikke været positivt i mange år, for vi har haft nogle mennesker, der har siddet i et parallelsamfund og bestemt ikke har styrket vores sammenhængskraft, tværtimod.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Samtidig vil jeg sige, at der jo er lavet mange undersøgelser af det her, og hvis man går tilbage til før dengang, vi indførte starthjælpen, så husker jeg en rapport fra SFI, jeg har læst – jeg kan ikke huske navnet på den, nu er det ved at være nogle år siden – hvor det netop blev vægtet meget, at når der kom udlændinge til landet, der skulle være en del af det her samfund, var det utrolig vigtigt, at de både havde en tilknytning til arbejdsmarkedet og lærte sprog samtidig.
Med udgangspunkt i det opstod der sådan set også en idé om starthjælp; den skulle så gøre, at det kunne betale sig at tage nogle deltidsjob på ganske få timer om ugen, sådan at man kunne passe sin sprogundervisning og øvrige integrationsproces ved siden af.
Den kunne give alle mulige incitamenter til, at det kunne betale sig; det var jo sådan, at man faktisk fik penge ud af det, hvis man bare tog 3 timers job om ugen.
Mere skulle der såmænd ikke til, og det ville hjælpe godt på sprogindlæringen.
Søren Krarup (DF), 2007-01-10:
Der er et enkelt spørgsmål, jeg får lyst til at stille, også fordi jeg har konstateret, at den danske verdenspresse er til stede, og jeg ved, at den er meget interesseret i begrebet starthjælp.
Jeg vil spørge fru Irene Simonsen: Er hun ikke enig med mig i, at starthjælpens første og afgørende formål naturligvis er at få indvandrere i arbejde, sådan at de nemmere bliver integreret?
Jeg siger det, fordi der har været forsøg på sådan at gøre det problem flimrende.
Men jeg er sikker på, at fru Irene Simonsen med sin indsigt i integrationsproblematikken ved, at Dansk Arbejdsgiverforening netop har lavet en statistik, der viser, hvordan starthjælpen virker, og at den netop fører til, at flere og flere kommer i arbejde, hvor de tidligere blot sank hen i passivitet.
Irene Simonsen (V), 2007-01-10:
Men er det ikke rigtigt, at i dag har enhver på starthjælp mulighed for at få et job, om ikke andet et deltidsjob?
Er jobbene der ikke?
Og er det ikke også rigtigt, at hvis vi kigger i hvert fald 10-15 år frem i tiden og ser på den demografiske udvikling, er der ikke noget, der tyder på, at den vil ændre sig, tværtimod?
Vores største behov og den opgave, vi skal løse i fremtiden, er at sikre, at der kommer nok ind på arbejdsmarkedet.
Er det ikke rigtigt?
Det er jeg meget enig i.
Jeg vil så også lige i den her sammenhæng sige, at det ikke er alle, der er enige med mig i det.
Vi har faktisk to forbehold på grund af det her i Venstres gruppe; det er jeg nødt til at gøre opmærksom på.
Så selv om jeg siger, at det ikke er groet i min baghave, er det heller ikke noget, jeg ser noget stort skrækscenarie i – det kan også være en gave.
Jamen jeg må bare opfordre fru Elsebeth Gerner Nielsen til både at se på, hvad der står i forligsteksten til det her, og hvad der står i lovforslaget.
Det her handler jo ikke om, at man skal kunne bestå dansk 1 i en indvandringsprøve.
Det her handler om, at det er et meget, meget let niveau, som svarer til turistniveau, og som svarer til, at man blot skal kunne nogle enkelte ord og have startet med at tale det danske sprog.
Det er sådan set ikke andet, det handler om.
Så det her er jo igen et bevidst forsøg fra De Radikales side på at fordreje regeringens politik og skabe skrækscenarier, som ikke er der, og jeg orker ikke engang at hidse mig op over den anklage, det er, for de skrækscenarier har De Radikale sådan set forsøgt at lave de sidste mange år.
Det har bare vist sig hver gang, at de er blevet modbevist; det har ikke holdt med de skrækscenarier.
Tværtimod har det aldrig gået bedre med integrationen, end det gør nu.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2007-01-10:
Nu er dansk jo ikke verdens nemmeste sprog at lære, og vurderingen er, at det f.eks. tager 250 timer at lære et dansk, der svarer til modul 1.
Så det er jo ikke på nogen måde en lille prøve, vi snakker om.
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål: Mener fru Irene Simonsen ikke, at der kan være en fare for, at mennesker, der rent faktisk selv kan bestemme, hvor de vil slå sig ned i verden, fordi de er højtuddannede, kan ende med at sige: Vi vil saftsuseme ikke til et land, som kræver, at vi kan tale et meget vanskeligt sprog, inden vi overhovedet har sat vores ben i landet?
Er der ikke en fare for, at den udenlandske kæreste siger til den herboende dansker: Du er nødt til at komme herover, jeg vil ikke finde mig i på forhånd at blive behandlet på den måde?
Irene Simonsen (V), 2007-01-10:
Jamen det er jo igen den der radikale fordrejning, altså at vi vil begrænse antallet af udlændinge.
Det er jo ingenlunde sandt.
Det er jo netop det modsatte, vi gør med det her forslag.
Vi siger, at vi gerne vil tiltrække nogle mennesker, som vil være med til at skabe den sammenhængskraft, vi har brug for i vores samfund.
Netop sammenhængskraft er jo noget af det, De Radikale og fru Elsebeth Gerner Nielsen har talt utrolig meget om det sidste stykke tid og i de sidste år.
Derfor undrer det mig meget, at man ikke synes, det her er et godt forslag, for det er jo med til at give en hjælp til de her mennesker, allerede inden de kommer til landet.
Med hensyn til den amerikanske kæreste er jeg da helt sikker på, at hun eller han under alle omstændigheder vil lære sig det danske sprog.
Så det her er sådan set bare en gave, man får; man får startpakken allerede hjemmefra.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2007-01-10:
Har Venstre da overvejet, hvad den begrænsning kan gå hen og føre til?
Jeg kan forestille mig, at Venstres udgangspunkt er, at nu skal vi altså eksempelvis begrænse antallet af analfabeter, der kommer til Danmark.
Men er der ikke en reel fare for, at de, der også bliver ramt af den her indvandringsprøve, kan være meget veluddannede udlændinge, f.eks. veluddannede amerikanere, som har fundet en kæreste her i landet, og hvor familien overvejer at flytte hertil, men hvor den amerikanske ægtefælle eller kæreste finder ud af, at forudsætningen for overhovedet at komme til Danmark som familiesammenført er, at man skal kunne tale dansk, inden man overhovedet kommer ind i landet?
Er der så ikke en fare for, at man siger: I kan rende og hoppe, vi rejser til USA?
Er det ikke et problem i en tid, hvor vi mangler arbejdskraft?
En del af den her lovgivning går jo i øvrigt ud på at forsøge at finde nogle ordninger, der kan gøre, at vi kunne lokke flere veluddannede hertil.