Ole Birk Olesen (LA), 2015-04-30:
Men hr. Henning Hyllested må jo dog, selv om han elsker kollektive transportformer rigtig højt, mene, at der er steder i Danmark, hvor der hverken er S-tog eller en buslinje – altså ikke engang en buslinje – fordi der er så langt mellem folk, at den ville køre tomme rundt hele tiden, og miljøforureningen ville være meget stor med en tom bus. Men de mennesker skal vel så ikke bare tage cyklen, de må vel gerne tage en bil?
Er det ikke rimeligt, at de betaler de skatter, som deres bil koster samfundet i omkostninger, men ikke mere end det?
Hvorfor skal de folk, der ikke har mulighed for at bruge kollektiv transport, betale tre gange så meget i skatter, i forhold til hvad deres bil påfører samfundet af omkostninger?
Jeg fristes til først at udbryde
: Bilejer, dit navn er malkeko!
En bilejer er en malkeko for statskassen.
Der er så store afgifter på køb af bil, på brug af bil gennem benzin- og dieselafgift, grøn ejerafgift og afgift på ansvarsforsikringen, at bilejerne betaler over 40 mia. kr. til statskassen hvert eneste år.
Til sammenligning er samfundets omkostninger ved, at der kører biler rundt på vejene, kun på 17 mia. kr.
Bilejerne betaler altså over 40 mia. kr., mens samfundets samlede omkostninger til bilerne kun er på 17 mia. kr.
Det har vi Det Miljøøkonomiske Råds ord for.
Det er dem, der har regnet sammen, hvor store de samlede omkostninger er ved, at der kører biler rundt.
De konstaterer, at der jo er omkostninger ved slitage, at der er omkostninger ved ulykker, at der er omkostninger ved forurening, at der er omkostninger ved trængsel, og når man regner det hele sammen, bliver det til 17 mia. kr. eller lige godt en tredjedel af, hvor meget bilejerne betaler i skatter.
For ellers får man det resultat, at der er folk, der har brug for en bil, og som godt ville betale det, som bilen koster, og de omkostninger, som det påfører samfundet, men som ikke har råd til det alligevel, fordi beskatningen er så høj.
Det er et økonomisk tab, det er et velfærdstab, idet velfærd ikke kun defineres som noget, som kommer ud af de offentlige kasser, men som noget, som folk har, når de kan søge de løsninger og det liv, de gerne vil have.
Der er altså nogle mennesker, der gerne ville betale alle de omkostninger, der er forbundet med at have en bil, og som ville have et gode ud af det.
Vi har tidligere i det her Folketing foreslået, at registreringsafgiften skulle afskaffes helt, og det går vi fortsat fuldt og helt ind for.
Det er Liberal Alliances politik, at den skal afskaffes helt, og det vil vi arbejde hårdt på, når der forhåbentlig kommer et regeringsskifte efter det her valg.
Så tænkte vi: Jamen så lad os da prøve med et lidt mindre ambitiøst forslag for at teste, om de andre partier er med på det.
Vi foreslår så den her gang at sænke registreringsafgiften med 1 pct.
Det gør vi, fordi tal fra Skatteministeriet viser, at det stort set er gratis for statskassen.
Skatteministeriet har beregnet, at det kun koster statskassen 5 mio. kr.
Når man regner de positive effekter af en lavere registreringsafgift med ind i regnestykket, koster det kun 5 mio. kr.
Samtidig viser tal fra Skatteministeriet, at hvis man også sænker benzin- og dieselafgiften med 1 pct., vil det give et provenu til statskassen.
Alt det betyder, at der vil komme ekstra 30 mio. kr. i statskassen, hvis man sænker benzin- og dieselafgiften.
Det her burde alle fornuftige mennesker da tage imod.
Vi kan sænke skatter og afgifter for danskerne og samtidig få 25 mio. kr. mere i statskassen.
Så siger skatteministeren: Jamen nu har vi fået nogle nye beregninger, og der er endda lavet nye beregninger til det formål at bruge dem til det her beslutningsforslag.
Og så bebrejder han os, at vi ikke kender de beregninger, selv om de er lavet, i forbindelse med at skatteministeren skulle forberede, hvad han skulle sige til det her beslutningsforslag.
Og man kan altså ikke forlange, at vi kender de beregninger, når vi laver beslutningsforslaget.
Men jeg vil da spændt spørge ind til de beregninger.
Jeg vil også sige, at skulle det vise sig, at det samlede forslag her kun f.eks. er 95 pct. selvfinansierende eller 90 pct. selvfinansierende, så er det faktisk ikke et særlig godt argument for, at det ikke skal gennemføres.
Det er ligesom fatter, der gik på markedet med en ko og kom hjem med en pose rådne æbler.
Fatter gør ikke altid det rigtige, og det gør skattefatter heller ikke i det her tilfælde.
Skatter skal jo opkræves for at få vores offentlige sektor og stat til at hænge sammen, men der må være grænser.
Når vi er oppe i selvfinansieringsgrader, der nærmer sig de hundrede procent, så betyder det, at der ødelægges langt, langt mere god økonomi ude i det samlede samfund end de småøre, der kommer i statskassen ved at opkræve skatterne.
Og så skal de afskaffes, uanset om det er helt selvfinansierende eller kun næsten selvfinansierende.
Jeg vil spørge ind til, hvad de nyeste tal nu er, altså de tal, som er kommet frem ved, at skatteministeren har skullet forberede sig til det her beslutningsforslag.
Men jeg vil sige, ligesom skatteministeren tidligere sagde om en afgiftsfritagelse af elbiler, som jo også koster statskassen penge, at såfremt det her koster statskassen penge, kan man jo bare finde dem i en finanslovsforhandling, og derfor står vores forslag ved magt.
Skulle der være et lillebitte hul i det her, så finder man dem da bare i den næste finanslovsforhandling.
Her drejer det sig om færre penge end dem, som regeringen foreslår skal findes i en finanslovsforhandling til at fritage elbilerne for afgift.
Tak for ordet.