Morten Bødskov (S), 2013-02-22:
Tak for det, formand.
Som da vi havde debatten sidst, kan man godt føle sig foranlediget til lige at gøre opmærksom på, hvad lovforslaget i grunden handler om.
Det, der er kernen, er altså at afvente de underliggende EU-regler på området.
Det er klart, at jeg har lyttet mig til den skepsis, der er i forhold til at udskyde revisionen af de danske logningsregler.
Det er såmænd heller ikke, fordi regeringen ikke ønsker, at vi skal revidere de danske regler, tværtimod, og det synes jeg nu også fremgår ganske klart af lovforslaget.
Baggrunden er altså, at vi endnu ikke har det fornødne grundlag for en revision af de danske regler.
Det har vist sig, at den revision af logningsdirektivet, som er i gang i EU, kommer til at tage yderligere noget tid, og derfor foreslår regeringen altså, at vi udsætter vores egen revision.
Det synes jeg faktisk giver ganske god mening og er udtryk for sund fornuft.
Som bekendt sætter vores EU-retlige forpligtelser også grænser for, hvilke ændringer der kan foretages af de danske logningsregler.
Derudover er der ingen tvivl om, at de fremtidige ændringer af logningsdirektivet jo med stor sandsynlighed nødvendiggør en tilpasning af de danske logningsregler.
Alene af den praktiske årsag synes vi, det er fornuftigt at afvente, hvad der kommer fra EU på området.
Da jeg blev valgt ind i Folketinget i 2001, var jeg involveret i debatten om terrorpakke I, herunder også dette spørgsmål.
Det er de samme argumenter, der er blevet fremført af dem, der var imod terrorpakken, af dem, der var imod, at vi skulle implementere direktivet i dansk lovgivning, således at vi også kunne bruge tele- og internetlogning til at bekæmpe alvorlig kriminalitet.
Det, der bare er sket siden 2002, hvor vi behandlede lovforslaget, og siden 2006, hvor vores udmøntning af det og direktivet blev til virkelighed, er, at verden har forandret sig.
Kriminaliteten bliver stadig mere grov, og den foregår i stadig større omfang på internettet og ved brug af teleoplysninger.
Jeg må sige, at det sådan set ikke overrasker mig, at Enhedslisten stadig står der, hvor de står – det klæder dem, der har de sådan set stået hele tiden, og det er helt fair – men det, der overrasker mig lidt, er, at eksempelvis Venstre begynder at sætte spørgsmålstegn ved, om der overhovedet er brug for sessionslogning, og at nogle tilmed også i debatten sætter spørgsmålstegn ved, hvor længe internetoplysningerne skal opbevares, altså, om man så at sige skal rykke opbevaringen ned fra 1 år til 6 måneder.
Jeg vil gerne prøve at bringe virkeligheden ind i debatten.
I de her diskussioner, hvor det går fra at handle om alvorlige røverier til, om vi skal have en chip opereret ind i armen, så alle kan følge os, tror jeg, virkeligheden nogle gange kan være ganske udmærket at læne sig op ad.
Hvad handler det her om i praksis for politiet?
Det handler helt grundlæggende om, at politiet nu har fået et effektivt redskab til at efterforske alvorlig kriminalitet.
Hvis man vil forhindre politiet i at bruge sessionsloging, stikker man en kæp i hjulet for politiet, når det handler om efterforskning af alvorlig kriminalitet.
Det fremgår meget klart af den redegørelse, som Justitsministeriet har sendt over.
På side 30 står omtalt en i øvrigt verserende sag om røveri, hvor man har brugt sessionsloggede oplysninger.
Jeg synes, det er værd at læse nøje, for det er i sådanne sager, man vil stikke en kæp i hjulet for politiet, når det handler om opklaring af den her form for alvorlige forbrydelser.
Hvis man så forestiller sig, at den periode, hvor oplysningerne skal opbevares, indskrænkes, hvad vil det så betyde?
Det vil selvfølgelig betyde, at der er en risiko for, at de oplysninger, man skal bruge, ikke er der længere, når man kommer til det pågældende tidspunkt.
Forpligtelsen til at opbevare dem vil være mindre.
Også det vil være noget, som selvfølgelig vil stikke en kæp i hjulet for politiet og politiets muligheder for at efterforske alvorlig kriminalitet.
Der er en god grund til, at vi vedtog logningsreglerne, og der er en god grund til, at vi har implementeret dem i dansk ret, for det er og bliver ikke mindst i fremtiden et afgørende værktøj for politiet og for vores efterretningstjenestes muligheder for at forfølge alvorlig kriminalitet.
Det synes jeg skal siges herfra, for jeg synes, at det perspektiv hører med i debatten.
Jeg deltager hjertens gerne i en gentagelse af de diskussioner, vi havde i 2002 og helt frem til 2006, om værdien af logningsoplysninger, grænserne mellem sikkerhed og retssikkerhed, overvågningssamfund og alt det andet, vi har diskuteret.
Men det er lige nøjagtig de diskussioner, vi har haft, det er lige nøjagtig de balancer, som er i implementeringen af logningsreglerne i den danske lovgivning.
Det har vi taget stilling til.
Regeringen mener, at balancen er fundet.
Jeg er næsten helt sikker på, at det er svært i de miljøer, hvor det her bliver brugt, at komme uden om, at vi her har med værktøjer at gøre, som er afgørende for politiet, og som i særlig grad i fremtiden vil blive endnu mere afgørende for efterforskningen af alvorlig kriminalitet.
Virkeligheden er jo, at kriminalitet flytter.
Skal vi så sige til politiet og vores efterretningstjeneste, at de sådan set ikke må bruge de stier til at finde folk?
Selvfølgelig skal vi ikke det, og det er også det, det her handler om.
Vi skal sikre, at vi har redskaberne, når det handler om alvorlig kriminalitet, og her er der stillet spørgsmål – forunderligt nok – fra et parti, som selv har været med til at gennemføre det her, om, om værdien af det er stor nok, og om man skal fastholde det i fremtiden.
Jeg håber på, at udvalgsbehandlingen trods alt kan føre til, at de partier, der var med til at stemme det her igennem, vælger at stå ved, hvad de har stemt igennem.
Vi deltager gerne i grundige drøftelser af det, men jeg tror bare, at det er meget, meget vigtigt, at vi husker på, hvad det her skal bruges til.
Det bliver det brugt til, og det vil det blive brugt mere til i fremtiden.