Per Clausen (EL), 2010-02-12:
Så fik vi dagens motion.
Jeg havde forventet, at Det Radikale Venstre ville holde et længere indlæg, hvor man forklarede, at vi havde brug for en langt skrappere rygelov.
Jeg vil bare starte med at sige, at jeg ikke tror, vi skal starte nogen længere debat om, hvem der har størst erfaring med, hvad der foregår på de små værtshuse rundtomkring i landet.
Hvis fru Liselott Blixt og hr. Simon Emil Ammitzbøll mener, at de har noget at lære mig der, må de jo prøve, men jeg tror, det kan tage lang tid, inden vi får det afklaret.
Det, der har været afgørende for os i diskussionen om rygeloven, har sådan set ikke været, at vi har haft en tro på, at man ved at forbyde folk at ryge kunne få dem til at holde op eller ved at gøre det svært for folk at ryge i særlig stor udstrækning kunne få dem til at holde op.
Der tror vi sådan set, det er helt andre områder, man skal arbejde på, for at styrke forebyggelse og for at styrke den mulighed, der er for afvænning osv.
Selvfølgelig er der også lidt den sociale debat, altså om det er socialt acceptabelt og godt at ryge, eller om det ikke er det.
Det særprægede ved det er, at der er nogle ganske få nicher i Danmark, hvor det stadig væk anses for at være korrekt og rigtigt at ryge, og et af dem er jo det lille værtshus.
Det, der har været vores udgangspunkt for at gå ind i debatten, har primært været hensynet til arbejdsmiljøet, og der vil jeg bare sige om det med de små værtshuse, at det altså er et helt enestående synspunkt, at der skulle gælde andre særlige arbejdsmiljømæssige regler på små virksomheder end på store virksomheder.
Det begriber jeg simpelt hen ikke.
Derfor er vores grundsynspunkt, at den grænse, der i dag er sat op, er meningsløs, og det er meningsløst og urimeligt at acceptere, at mennesker arbejder i et arbejdsmiljø, som er direkte usundt.
Jeg må bare sig, at det kan være, at hr. Simon Emil Ammitzbøll og Liberal Alliances store vælgerskare lever i en verden, hvor man frit vælger, hvilket job man vil have, men jeg kender mennesker, der ikke står i den situation.
En del af dem arbejder faktisk på nogle af de små værtshuse.
I det tilfælde, at de, der i forvejen ryger, holdt op med at ryge, ville de sikkert få svært ved at få et arbejde et sted, hvor der ikke ryges.
Så der er altså ikke her tale om noget egentlig frit valg.
Det gælder jo også i forhold til en række af de andre spørgsmål, når man snakker om, om der skal være muligheder for at ryge.
Jeg kan nævne de famøse enkeltmandskontorer, som vist nok mest kom med i rygeloven af hensyn til ganske få folketingsmedlemmer, og vi kan lugte på gangene, at der er andre end dem, som var meget fremme i skoene dengang, der benytter sig af det.
Det interessante er her, at man grundlæggende er fuldstændig ligeglad med det arbejdsmiljø, man byder rengøringspersonalet.
Man er fuldstændig ligeglad, for det er vigtigere, at man som menneske har ret til at ryge på sit kontor, end at rengøringspersonalet har et ordentligt arbejdsmiljø.
Vores udgangspunkt bliver om 2 år, at vi gerne medvirker til stramninger der, hvor de gennemføres af hensyn til arbejdsmiljøet, og vi medvirker også gerne til gode liberale løsninger på praktiske problemer, hvis det kan gøres uden at tvinge folk til at indånde andre menneskers røg, når de er på arbejde, men vi medvirker ikke til nogen stramninger, hvis man kun har det formål at gøre det sværere for de rygende at leve.