runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2011-12-20:
Tak for kommentarerne, selv om jeg trods alt er noget skuffet over, at regeringen ikke kan støtte forslaget.
Jeg kan høre i ministerens tale, at der er nogle misforståelser i forhold til forslaget, i forhold til det med, at forslaget ikke på nogen måde er målrettet de frivillige organisationer.
De frivillige foreninger er jo sådan set nævnt i beslutningsforslaget, så jeg kan ikke rigtig forstå, hvorfor ministeren mener, at frivillige foreninger og frivillige organisationer ikke er en del af det her beslutningsforslag.
Det, jeg vil høre ministeren om, vedrører, at vi hører, at a-kasserne tolker reglerne meget forskelligt i dag, i forhold til hvad der er ulønnet arbejde og frivillige aktiviteter.
For hvis a-kasserne tolker det forskelligt, er det jo med til at skabe forvirring og skabe utryghed, hvilket ifølge den frivillige verden gang på gang betyder, at der er personer, som afholder sig fra at udføre en frivillig aktivitet eller ulønnet arbejde.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-20:
Jeg synes, det er helt relevant at se på, om der er en forskellig praksis ude i a-kasserne, og hvorfor den måtte være der, for det er selvfølgelig vigtigt, at der bliver vejledt på samme vis.
Og jeg vil gerne sige, at hvis man er så uheldig, at man er ledig i en periode, er det da rigtig godt, at man laver frivilligt arbejde i stedet for eksempelvis passivt at være derhjemme.
Omvendt vil jeg så gerne som beskæftigelsesminister insistere på, at man skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet, når man er ledig, hvad enten man er kontanthjælpsmodtager eller dagpengemodtager.
Det, jeg siger, er, at der skal findes en ordentlig balance, en bedre balance end den, der er i dag.
For jeg tror godt, man kan være jobsøgende og stå til rådighed, samtidig med at man giver et godt bidrag til det frivillige Danmark, men det skal jo omvendt ikke være sådan, at vi ender i en situation, hvor der er mennesker, der ikke står til rådighed for arbejdsmarkedet eller ikke søger arbejde, fordi de måske 37 timer om ugen er frivillige i en privat virksomhed eller i en offentlig virksomhed.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi, ligegyldigt hvor meget vi vil det frivillige Danmark, sørger for, at der er en balance, for vi må ikke tage initiativer, der fastholder folk i ledighed.
Benedikte Kiær (KF), 2011-12-20:
Nu begynder jeg at blive lidt bekymret for, hvorvidt ministeren overhovedet har læst beslutningsforslaget, for der står faktisk meget tydeligt og klart i beslutningsforslaget, at hvis man er ledig, skal man selvfølgelig følge de regler, man skal følge i forhold til at være ledig, og også være til rådighed for arbejdsmarkedet.
Så det der med, at man skulle udføre 37 timers ulønnet arbejde og derved ikke stå til rådighed for arbejdsmarkedet, er sådan set på ingen måde det, som fremgår af beslutningsforslaget.
En anden misforståelse er, at ministeren siger, at forslaget går for vidt i forhold til virksomheder.
Jeg synes, at det er ministeren, der går for vidt i forhold til at lægge begrænsninger for, hvor man kan udføre frivilligt ulønnet arbejde.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-20:
Jamen jeg er ikke optaget af at lave begrænsninger for det frivillige Danmark, tværtimod.
Jeg siger bare, at der skal være en ordentlig balance, for ligegyldigt hvad vi end omgiver vores ledige med, er det vigtigt, at det ikke er aktiviteter – ligegyldigt hvad formål de end måtte have – der fastholder folk i ledighed.
Vi bliver nødt til at have som formål med alt det, der omgiver den ledige, at vedkommende kommer tættere på arbejdsmarkedet.
Jeg er af den overbevisning, at man godt kan lave frivilligt arbejde, samtidig med at man er aktivt jobsøgende, samtidig med at man står til rådighed, men jeg tror omvendt, at det er vigtigt, at der er en balance.
Jeg kunne måske spørge den anden vej, for det parti, der har fremsat beslutningsforslaget, havde jo regeringsmagten for ganske kort tid siden: Hvorfor gennemførte man det ikke, da man havde mandaterne til det?
Jeppe Mikkelsen (RV), 2011-12-20:
Det er jeg helt enig med ordføreren for De Konservative i.
Derfor tror jeg heller ikke, at det er nødvendigt, at vi registrerer i så stort et omfang.
Pia Adelsteen (DF), 2011-12-20:
For mig at se er der tre, tror jeg, to eller tre grunde.
Der er i hvert fald tre ting, som jeg tror jeg vil nævne.
I forhold til offeret er det et spørgsmål om, at der er en retsfølelse.
Det mener jeg har noget med en helt almindelig retsfølelse at gøre.
Når vi siger, der skal slås hårdt ned, skal det jo altid stå mål med alder, hvad det er, der er sket, osv.
Altså, nu nævnte jeg i min tale vedkommende, der har stjålet noget tyggegummi, og jeg synes altså ikke, at fordi man har taget en pakke tyggegummi, skal man på en institution, men jeg mener helt klart, at der skal tages fat.
Nogle gange er forældrene i stand til at gøre det, nogle gange er de ikke, men det er i hvert fald, mener jeg, rigtig godt, hvis politiet kommer forbi.
Og når jeg siger det, er det jo, fordi det i mine øjne har en afskrækkende effekt.
Hvis der står et 10-årigt barn, der har taget et stykke tyggegummi, og politiet kører vedkommende hjem til mor og far, så gør den 10-årige det typisk ikke igen.
Tom Behnke (KF), 2011-12-20:
Hr. Jeppe Mikkelsen gjorde det til et problem, at man så få gange har brugt muligheden for med en dommerkendelse at gå ind og se, hvem der har kommunikeret med hvem.
Det blev gjort til et problem, at der var så mange milliarder registreringer, men at det kun var hundrede nogle og tredive gange, man havde brugt den mulighed.
Dennis Flydtkjær (DF), 2011-12-20:
Det ville hjælpe rigtig meget på det, hvis hr. Thomas Jensen havde startet med at lytte til min ordførertale her ved andenbehandlingen, for jeg gjorde det jo egentlig meget klart, at vi ikke støtter en 50-procents-grænse, fordi det netop stadig væk er utrolig skadeligt.
Men som jeg nævnte, er der jo mange virksomheder, der stadig væk vil blive ramt af det, bl.a. de her videntunge virksomheder, og det synes vi da er rigtig ærgerligt. Hvad angår LINAK, har jeg faktisk været i dialog med dem, lang tid før regeringen overhovedet var begyndt at drømme om, at de ville til at løse op for det her, altså inden de fandt ud af, at de havde en rigtig dårlig sag.
Jeg havde også snakket med LINAK og med FOSS og mange af de andre om, at den 50-procents-grænse, som så temmelig sikkert bliver resultatet, var noget, man kunne leve med – altså leve med – men det er ikke noget, man sidder og jubler over.
Man er ikke glad for det.
Man synes stadig væk, det er utrolig skadeligt for dansk erhvervsliv.
Men det er da trods alt en formindskning af skaderne, hvad jeg også går og siger hele tiden.
Så nej, jeg er ikke enig i, at LINAK's direktør synes, at det her er jublende godt.
Men det er noget, de kan leve med.
Thomas Jensen (S), 2011-12-20:
Nu er det jo sådan, at det af det citat fra LINAK, jeg lige fremførte, fremgår, at man accepterede det.
Man syntes, at det var et godt resultat, og det handler ikke om noget med, at man kan leve med det.
Man synes, at det, der er kommet frem, er et godt resultat, og det synes jeg vi også skal kvittere for her fra Folketingets talerstol.
Derudover kan jeg simpelt hen stadig væk ikke forstå det.
Dansk Folkeparti har selv stillet et ændringsforslag, hvori der stod, at grænsen skulle være på 50 pct.
Og der er stillet et spørgsmål til skatteministeren, hvortil der bliver svaret, at der ingen indholdsmæssige forskelle er på de to forslag.
Hvorfor kan Dansk Folkeparti så ikke støtte det i dag, især når skatteministeren har ydet den service at dele forslaget op, sådan at Dansk Folkeparti udelukkende kan støtte den her del af lovforslaget omkring pengetanksgrænsen og ikke behøver at stemme for det om rentefradraget?
Så jeg forstår simpelt hen ikke Dansk Folkepartis slingrekurs på det her område.
Det tror jeg heller ikke ret mange af de folk, der sidder og lytter til debatten, forstår.
Dennis Flydtkjær (DF), 2011-12-20:
Det er simpelt hen utroligt, og man må nærmest stå og grine, når man lytter til de her spørgsmål.
Nu er det pludselig blevet til et spørgsmål om, hvorfor vi ikke kan støtte regeringens forslag.
For lang tid siden, allerede før man begyndte at snakke om, at man ville åbne et forlig, fordi man kunne se, at man havde en rigtig dårlig sag, stillede Dansk Folkeparti det her forslag om 50 pct.
Da vi sad i fredags i udvalgsarbejdet, sagde hr. Thomas Jensen, at han ikke kunne støtte en grænse på 50 pct.
Nu har man fremsat et fuldstændig identisk forslag, og så sidder man og prøver på at stille mig til regnskab for, hvorfor jeg ikke kan støtte regeringens forslag, som er blevet udarbejdet i løbet af i går, altså for under et døgn siden.
Det her er fuldstændig den omvendte verden.
Det kunne måske godt tyde på, at man godt ved, at man har en rigtig dårlig sag.
Ellen Trane Nørby (V), 2011-12-20:
Det synes jeg da er enormt ærgerligt.
Det her er rigets fornemste sal at tage en debat i, og Socialdemokraternes ordfører tør ikke gå på talerstolen.
Derfor må vi jo så tage debatten sådan lidt i omvendt rækkefølge.
Derfor vil jeg egentlig gerne spørge hr. Dennis Flydtkjær, om det ikke er korrekt, at det, som LINAK og en række andre virksomheder har været ude at sige, er, at man synes, at 50 pct. kan man acceptere, for det er jo bedre end 25 pct.
Men det, vi diskuterer i dag, er jo ikke kun erhvervsvilkårene for LINAK og for FOSS, det, vi diskuterer i dag, er de generelle erhvervsvilkår for de op mod 60.000 familieejede virksomheder, som vi har i Danmark.
Den bekymring og den diskussion, som vi har her i salen, hvor skatteministeren jo overhovedet ikke har taget bekymringerne seriøst, heller ikke den 16. november, da jeg stillede spørgsmål til skatteministeren og skatteministeren ikke kunne se noget som helst problem, men han er da heldigvis nået frem til 50-procents-grænsen, handler jo om samtlige op mod 60.000 familieejede virksomheder og ikke kun om 1 til 2 konkrete virksomheder, som man kan stå på Folketingets talerstol og citere udsagn fra.
Derfor vil jeg blot høre hr. Dennis Flydtkjær, om det ikke er korrekt, at for erhvervslivet vil en 75-procents-grænse altid være bedre end en 50-procents-grænse.
Dennis Flydtkjær (DF), 2011-12-20:
Mange tak for spørgsmålet.
Jeg vil sige, at jeg er fuldstændig enig.
Jeg synes, at det er lidt forrykt, at man ikke bare under den her behandling af det her skattelovforslag ikke ser ordførerne fra regeringspartierne heroppe, men at det er blevet generelt for alle de her lovforslag.
Man har indset, at det er nogle utrolig upopulære beslutninger, man har truffet.
Man skræmmer en masse arbejdspladser væk fra Danmark, og så vælger man at sætte sig nede på sin plads og forsøge at tie det hele ihjel.
Jeg synes, at det er utrolig ærgerligt, men som jeg har sagt flere gange, også i svaret til hr. Thomas Jensens bemærkning, og som jeg også gerne vil bekræfte over for fru Ellen Trane Nørby, så går de jo ikke ud og roser det fra erhvervslivets side, fordi det er en hamrende god idé med 50 pct. De går ud og siger, at det da trods alt er bedre end de 25 pct.
De synes, at det er godt, at skaderne er formindsket i den her situation, fordi det er ganske skadeligt for dansk erhvervsliv.
Selv om man laver ændringer og det bliver 50 pct., regner man med, når man kigger på provenuberegningerne, at det stadig væk giver halvdelen af skatteprovenuet.
Og det betyder, at der trods alt er rigtig mange virksomheder, for hvilke brandskatningen vil øges på grund af den her lovgivning, selv om grænsen bliver på 50 pct. Så jeg synes, at det er en forbedring af lovforslaget, at man ender på 50 pct., men det er stadig væk rigtig skadeligt, så vi vil anbefale, at man helt dropper det og lader den blive på 75 pct.
Thomas Jensen (S), 2011-12-20:
Hvis der er nogle, der sidder og griner derude, altså blandt dem, der følger med i den her debat, er det i hvert fald Dansk Folkeparti.
Dansk Folkeparti mener, at man skal lægge den her pengetanksgrænse på 50 pct., men når så skatteministeren efter en politisk aftale giver mulighed for, at man kan tone rent flag her i Folketingssalen – for lovforslaget er delt op, og man kan stemme for 50-procents-grænsen – så trækker Dansk Folkeparti sin støtte til lovforslaget.
Jeg synes godt nok, at det er et noget barokt skue for folk at følge med i, og jeg vil også spørge hr. Dennis Flydtkjær fra Dansk Folkeparti, om hr. Dennis Flydtkjær synes, at administrerende direktør fra LINAK er helt galt afmarcheret, når han siger, og jeg citerer: »Vi er rigtig glade for, at det kunne lade sig gøre at lande på de 50 procent.«
Det er simpelt hen en stor virksomhedsejer, der her går ud og siger, at det er et rigtig godt resultat, som regeringspartierne, Enhedslisten og Det Konservative Folkeparti har forhandlet hjem.
Det accepterer han.
Men det vil Dansk Folkeparti ikke støtte, fordi Dansk Folkeparti går op i noget christiansborgfnidder.
Ellen Trane Nørby (V), 2011-12-20:
Jeg takker.
Vi kan jo stadig væk desværre ikke tage debatten med Socialdemokraternes ordfører, som hverken under andenbehandlingen eller nu under tredjebehandlingen har haft modet til at gå op og debattere konsekvenserne af regeringens lovforslag.
Det siger jo rigtig meget om, hvor dårlig en sag man har.
Derfor vil jeg egentlig gerne spørge hr. Dennis Flydtkjær fra Dansk Folkeparti, om det ikke virker lidt besynderligt, at i det betænkningsbidrag, det betænkningsudkast, der blev lavet i Skatteudvalget i fredags, var regeringspartierne, Socialdemokraterne, SF og Det Radikale Venstre, imod Dansk Folkepartis ændringsforslag om at hæve grænsen fra 25 pct. til 50 pct., og om hr. Dennis Flydtkjær ikke synes, at det sådan er lidt underligt, at Socialdemokraternes ordfører og SF's ordfører, som i dag taler om kovendinger, i fredags ikke kunne støtte en 50-procents-grænse, men i dag kan støtte en 50-procents-grænse.
Vil hr. Dennis Flydtkjær karakterisere det som en kovending eller som en konsistent politik?
Dennis Flydtkjær (DF), 2011-12-20:
Jamen det er en klar kovending.
Man har under hele forløbet frem til i fredags stået og sagt, at man var modstander af den 50-procents-grænse.
Vi har haft samråd med skatteministeren, som har siddet og sagt, at han synes, at 25-procents-grænsen er fremragende, for man vil gerne have øget beskatning af de her virksomheder.
Og fordi man pludselig kan se, at man er presset så meget, ændrer man så lige, få timer før en andenbehandling i Folketingssalen, sin holdning og siger, at nu er det så en 50-procents-grænse, man vil have.
I øvrigt er det ikke blot en kovending i forhold til i fredags, man holder sådan set fast i kovendingen på en eller anden måde, for i går ved betænkningsafgivelsen i forbindelse med de nye ændringsforslag har Dansk Folkeparti holdt fast ved sit ændringsforslag vedrørende det udelte lovforslag, og der anbefalede man stadig væk et nej.
Det stemmer man nej til.
Det er fuldstændig identisk med ens eget ændringsforslag, men man stemmer nej til det alene af den grund, at det er Dansk Folkeparti, der har stillet det.
Det er da lidt sølle, er det ikke det?
Altså, kan man ikke få sin egen tekst igennem, er man modstander af det, og kan man få sin egen tekst igennem, er det selvfølgelig fint nok, selv om indholdet er nøjagtig det samme.
Jonas Dahl (SF), 2011-12-20:
Indledningsvis vil jeg sige, at jeg håber, at vi kan bringe debatten i hvert fald nogenlunde tilbage på rette spor, for jeg håber, at hr. Dennis Flydtkjær vil bekræfte, at det her trods alt kun er andenbehandlingen.
Det har vi nu haft en dialog om, der har været drøftelser om det, Dansk Folkeparti har sådan set også medvirket til dem i fredags.
Der har været en bred række af Folketingets partier med i det.
Så har man valgt fra Dansk Folkepartis side ikke at indgå i de drøftelser, ikke rigtig at komme videre med det.
Nu fremsætter regeringen ved skatteministeren så et forslag, bl.a. med opbakning fra De Konservative, og nu vil man så ikke støtte det, som Dansk Folkeparti sagde man ville støtte i fredags.
Jeg vil bare høre: Synes Dansk Folkeparti ikke, at det faktisk er et udmærket forslag, som ligger her fra skatteministerens side?
Og vil hr. Dennis Flydtkjær ikke bekræfte, at det faktisk også kommer Dansk Folkeparti i møde, og så burde Dansk Folkeparti jo så sådan set støtte lovforslaget?
Dennis Flydtkjær (DF), 2011-12-20:
Jeg vil starte med at sige velkommen tilbage til debatten til hr. Jonas Dahl.
Nu har vi jo haft en del udvalgsmøder i Skatteudvalget om den her del, og hvor vi også har snakket om betænkningsafgivelse.
Og der kan jeg da savne ordføreren lidt i den debat, han har i hvert fald ikke været til de sidste to møder, som jeg har deltaget i, men det er da dejligt, at ordføreren nu trods alt deltager her med korte bemærkninger.
Man kunne så ønske sig, at ordføreren også gik på talerstolen med en ordførertale, hvor man kunne høre lidt mere om SF's holdninger og fik mulighed for at spørge lidt mere ind til dem.
Det kunne da godt nok være meget dejligt, hvis der trods alt bare var en af ordførerne for regeringspartierne, der ønskede at gøre det.
Jeg vil gerne forklare endnu en gang, hvorfor vi ikke stemmer ja til det endelige forslag.
Det gør vi ikke af den eneste grund, at lovforslaget stadig er ganske skadeligt for dansk erhvervsliv.
Det er klart, at det er en mindskning af skaderne, at man nu ændrer pengetanksregelen til at have en 50-procents-grænse i stedet for 25 pct., med de helt uhyggelige skader, vi ville have fået, hvis den havde været på 25 pct.
Men det er stadig væk et ret skadeligt forslag, og det er derfor, vi stadig væk stemmer nej til det her, for vi synes, at man skulle holde fast i den balance, der var før, hvor grænsen lå på 75 pct.
det kan jeg da godt gentage, hvis ordføreren ønsker at få det uddybet.
Jonas Dahl (SF), 2011-12-20:
Jamen jeg kan da berolige hr. Dennis Flydtkjær med, at både SF's og regeringens holdning i øvrigt har været fremme ved første behandling af lovforslaget og i øvrigt også vil komme frem senere under debatten i dag.
Og det håber jeg da at hr. Dennis Flydtkjær føler sig tryg ved.
Jeg synes bare, at det her er lidt bemærkelsesværdigt, og det synes jeg egentlig er det, der er udgangspunktet i den her diskussion.
For det her drejer sig om nogle pengetanke, som kan videreføres eller overdrages af selskabet til familiemedlemmer eller andre centrale personer i firmaet, og det er sådan set fuldstændig rimeligt i SF's øjne, at man også bliver beskattet af det.
Det har man så ikke et ønske om fra Dansk Folkepartis side.
Så har vi jo fra regeringspartiernes side sagt: Godt, så lad os tage en drøftelse af det.
Det har der været en drøftelse om, og den har Dansk Folkepartis valgt ikke at ville tilendebringe ved at støtte forslaget, da det så kom til behandling i salen.
Det må Dansk Folkeparti jo sådan set svare på.
Jeg synes da sådan set, at Dansk Folkeparti stadig væk skylder et svar på, om Dansk Folkeparti med det ændringsforslag, der nu er stillet fra skatteministerens side, vil støtte lovforslaget
Dennis Flydtkjær (DF), 2011-12-20:
Nå, den virker stadig væk.
Man kan godt undre sig nogle gange, for man får jo det samme spørgsmål igen og igen.
Man skulle hverken tro, at der var nogen, der hørte mine svar eller min ordførertale eller noget som helst.
Jeg vil gerne gentage det endnu en gang.
Jeg synes stadig væk, at det her lovforslag er utrolig skadeligt, selv om vi nu får mindsket skaderne, fordi det bliver en pengetanksregel med en grænse på 50 pct.
Vi støtter alle forbedringer i forslaget, altså den her mindskning af skaderne, men det samlede lovforslag er stadig væk lige skadeligt.
Så vil jeg gerne sige til hr. Jonas Dahl, at det her lovforslag jo ikke er et, der lukker et skattehul.
Det er jo ikke sådan, at de her virksomheder slipper fuldstændig for at betale skat, fordi man laver et generationsskifte.
Og i øvrigt er der stadig væk en arveafgift på 15 pct., så det er ikke sådan, at man slipper fuldstændig for at betale skat i forbindelse med de her generationsskifter.
Nu bliver grænsen så på 50 pct.
Og det her lovforslag betyder bare, at hvis man kommer over den grænse i finansielle aktiver, bliver man brandskattet fuldstændig vildt, og det synes jeg ikke der er nogen speciel grund til.
Jeg synes, at det er helt rimeligt, at vi prøver på at lade kapitalen blive i virksomhederne, så de kan bidrage til at skabe vækst i Danmark og bidrage til at skabe nogle gode arbejdspladser.
Og det er jo så det, man prøver på at ødelægge fra regeringens side.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-12-20:
Jeg vil først gerne sige, at jeg synes, at det er en dårlig parlamentarisk skik, at man gerne benytter sig af muligheden for at stille kritiske spørgsmål til oppositionens ordførere her i salen, men at man ikke tillader oppositionens ordførere at stille kritiske spørgsmål til en selv.
Når man har et politisk standpunkt, som man står inde for, og som man vil kæmpe for igennem et lovforslag, synes jeg, at man skal stille sig herop på talerstolen og stille sig til rådighed for, at der kan foregå en demokratisk debat om det, man står for.
Det med bare at blive siddende dernede er ærlig talt for krysteragtigt.
Vi arbejder for mere frihed til borgerne, mere frihed til virksomhederne, mindre skat til borgerne og mindre skat til virksomhederne.
Vi arbejder imod, at man tager frihed fra borgere og virksomheder, og vi arbejder imod, at man tager ekstra penge fra borgere og virksomheder i verdens hårdest beskattede land.
Derfor kan regeringen ikke – og det her er en servicemeddelelse til fremover – fremsætte et lovforslag, der f.eks. hæver topskatten med 10 procentpoint, og så få Liberal Alliance til i forhandlinger senere hen at stemme for topskatteforhøjelser på 5 procentpoint.
Regeringen kan ikke beslutte sig for at tildele landets Carinaer 2.000 kr. mere i kontanthjælp om måneden og så senere i forhandlinger med Liberal Alliance få Liberal Alliance til at stemme for, at landets Carinaer får 1.000 kr. mere måneden.
Regeringen kan heller ikke lægge forslag frem om, at der skal være en betalingsring om både København og Aarhus og på den måde hive Liberal Alliance ind i forhandlinger, hvor vi accepterer, at der kun kommer en betalingsring om København.
Det er vores princip.
Vi stemmer ikke for forværringer, blot fordi regeringen har været taktisk smart og først har spillet ud med noget, der var endnu værre.
Det skal regeringen ikke have held til fremover.
Det ved regeringen nu.
Vi kan forstå, at der er andre partier her i salen, der har et anderledes parlamentarisk princip.
De støtter forværringer, hvis bare regeringen har været smart nok til forinden at lægge noget frem, der var endnu værre.
Det er så det princip, som Det Konservative Folkeparti har i dag.
Jeg ville ønske, at Det Konservative Folkeparti kunne komme herop på talerstolen og sige, at det ikke er et princip, som man vil forfølge fremover, for det vil altså gøre det lidt for let for regeringen at få borgerlige partier til stemme for røde forslag.
Det vil også gøre det for let for regeringen at splitte den borgerlige opposition, således at nogle partier i oppositionen stemmer for røde forslag.
Liberal Alliance stemmer imod det her forslag, men vi støtter vores eget ændringsforslag, som er, at pengetanksgrænsen skal sættes på 76 pct. og ikke 75 pct.
Vi er ikke borgerlige stemmer, der arbejder for en rød misundelsespolitik.