runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-26:
En gang imellem får debatten i Folketingssalen en til at tænke på, om der egentlig er sammenhæng i den måde, som de politiske beslutninger bliver taget på.
Vi har netop inden det her forslag behandlet lov om indfødsrets meddelelse, hvor samtlige ordførere heroppefra gav udtryk for, hvilken stor og epokegørende begivenhed det var for de mennesker, som var til statsborgerskabsdagen, og for de mennesker, som står på lov om indfødsrets meddelelse, altså dem, der har fået statsborgerskab i Danmark.
Alligevel har vi dele af en lovgivning, som er i modstrid med enhver fornuftig opfattelse af, hvordan retstilstanden bør være for mennesker, der står over for en epokegørende begivenhed i deres liv, nemlig dem, der søger om, og dem, der på alle mulige måder har gjort sig fortjent til at få et dansk statsborgerskab.
Vi, der skal beslutte, om de skal have et dansk statsborgerskab, bliver gang på gang mødt med, at der er nogle mennesker, som får et afslag uden nogen som helst begrundelse.
Det er faktisk en måde at gøre lidt grin med også Folketingets Indfødsretsudvalg på, men nok så meget de mennesker, der på den måde bliver frataget muligheden for at blive danske statsborgere.
Det gælder i de sager, hvor Politiets Efterretningstjeneste vurderer, at de, som det hedder, kan være til fare for landets sikkerhed.
Det er overhovedet ikke umuligt, at den vurdering er rigtig.
Det er heller ikke umuligt, at den vurdering er forkert.
Problemet er, at der i retssystemet og i Folketinget ikke er nogen, der ved, om det er rigtigt eller forkert, og først og fremmest ved de mennesker, det handler om, ikke, om det er rigtigt, eller om det er forkert; om det er forkerte oplysninger, der ligger om dem, eller om det er rigtige oplysninger, der ligger om dem.
Dermed bliver de afholdt fra muligheden for at klage.
Institut for Menneskerettigheder har udarbejdet et notat om denne sag, hvor de meget, meget omhyggeligt gennemgår, hvordan den meget specielle lovgivning om dansk statsborgerskab – den vil jeg ikke sætte spørgsmålstegn ved her – hænger sammen med konventionerne, som omhandler de her spørgsmål, nemlig konventionen om statsborgerskab og menneskerettighedskonventionen.
Deres konklusion er, at vi har et problem.
Vi har et problem, som består i, at de ikke mener, at det er i overensstemmelse med konventionerne, at folk, der får afslag på et statsborgerskab, ikke har en mulighed for at klage.
Det er kun ét argument for det her forslag.
Det andet argument er almindelig retsfølelse.
Det er nogle mennesker, som bliver ramt af noget, der har noget at gøre med en epokegørende del af deres liv, og de mennesker har ikke nogen som helst mulighed for at få at vide, hvorfor afgørelsen er, som den er, og de har ikke nogen som helst mulighed for at klage over den.
Pernille Frahm (SF), 2007-04-26:
Det var ikke et forsøg på at trække tiden ud, men jeg havde lige misset, at der var en ordfører, der havde byttet plads, og en anden, som jo var forslagsstiller.
Jeg skal på SF's vegne sige, at vi selvfølgelig støtter forslaget.
Vi støtter det ud fra et fundamentalt ønske om at sikre mennesker gennemskuelighed i de beslutninger, der bliver taget, som har afgørende betydning for deres liv.
Vi mener, at det har afgørende betydning for folks tilværelse, om de får et statsborgerskab eller ikke får det.
Og et afslag, som man ikke kan få nogen begrundelse for, bringer mennesker ind i en kafkask situation, hvor de bliver mødt med ting, de ikke ved hvad er, og derfor ikke har nogen mulighed for at gøre op med.
Jeg har en række andre punkter, hvor jeg også synes at man bør arbejde med den enkeltes retssikkerhed i forhold til PET, men det er noget, vi bør diskutere på et andet tidspunkt, for jeg er godt klar over, at der ikke er noget flertal for det i det nærværende Folketing, og vi kunne nemt komme til at afspore debatten.
Men SF støtter jo som sagt varmt forslaget.
Vi er selv med til at fremsætte det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-26:
Også for Enhedslisten er det glædeligt, når man kan byde velkommen til så mange nye statsborgere, som står på det her lovforslag om indfødsrets meddelelse.
Men det skal jo ikke afholde mig fra en undren, som tager udgangspunkt i, at vi i de senere mange år har haft mindre og mindre grund til at glæde os, fordi færre og færre opnår ret til et dansk statsborgerskab, og flere og flere bliver afholdt fra et dansk statsborgerskab.
Vi har jo tidligere i dag haft en diskussion om værdier og rettigheder i det danske samfund.
Nogle af de rettigheder, som vi har snakket om, er de demokratiske rettigheder.
Det er f.eks. stemmeretten, det er retten til og muligheden for at søge et hvilket som helst arbejde og dermed forbedre ens muligheder for at fungere som en integreret del af det danske samfund endnu mere.
Når man begrænser folks muligheder for at få statsborgerskab, så begrænser man også folks muligheder for at opnå de rettigheder, vi betragter som en væsentlig del af det danske samfund.
Det er jo meget specielt, at man nu har indført et system, hvor nogle af de demokratiske rettigheder bliver afhængige af, at man kan bestå en eksamen.
Det er faktisk forholdsvis unikt, i forhold til hvordan folk normalt har nogle rettigheder som mennesker i det danske samfund.
En anden grotesk ting er jo, at man i dag har lavet en beslutning om, at folk skal kunne en vis mængde dansk, men adgangen til at få dispensation fra disse danskkundskaber er blevet forbeholdt nogle, som har visse psykiske sygdomme, mens andre, der har andre psykiske syg domme, ikke kan få det.
Det mener jeg i hvert fald kan være meget, meget svært at forklare, og det er i hvert fald svært at forstå.
Med de ord vil jeg bare sige, at det er godt og det er glædeligt, at vi får mange nye danske statsborgere.
Det er trist, at vi i stadig større udstrækning, eller rettere sagt at et flertal i det her Folketing – regeringen og Dansk Folkeparti – afholder flere og flere fra at få det danske statsborgerskab.
De er blevet ramt af en forhastet lovgivning, og de er blevet ramt af, at systemet ikke har opfyldt sine forpligtelser.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Henriette Kjær (KF), 2007-04-26:
Jamen det er da selvfølgelig en løbende debat, også fordi vi hele tiden har haft en forventning om, at de kunne komme hjem.
Og da havde vi vel alle sammen en forhåbning om, at tilstandene ville blive sådan, at man som asylansøger kunne vende tilbage til landet.
For mange af de irakiske asylansøgere, der sidder i de danske asylcentre, er jo netop flygtet fra Saddam Hussein.
Derfor er det jo hele tiden kommet bag på os, at der nu er gået endnu et år og endnu et år.
Det kan vi diskutere en anden gang.
Forholdene i Irak er sådan, at man ikke kan sende nogen
af sted
Jeg ved også, at regeringen har haft nogle forhandlinger med de irakiske myndigheder for at give dem et eller andet for, at de tager imod dem, der er afvist.
Og det lykkes ikke i øjeblikket.
Jeg håber, man finder en eller anden løsning, for vi har den holdning, at når man har fået sin ansøgning behandlet og fået afslag, skal man hjem, hvis man kan komme hjem.
Det kan man ikke.
Jeg vil gerne spørge Det Konservative Folkepartis ordfører: Hvad er man bange for?
Hvis arbejdsgiverne har brug for de her menneskers hænder, og de her mennesker kan komme og yde et stykke arbejde og klare sig selv økonomisk, indtil de kommer hjem, eller indtil man sørger for, de kan komme hjem stille og roligt, hvad er man så bange for?
Det vil jeg gerne spørge om.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-04-26:
Jeg forstår det, ordføreren siger, sådan, at der på grund af smøl i Integrationsministeriet er 120 mennesker, der har fået deres statsborgerskab på et senere tidspunkt, end det ellers var meningen.
Det er da noget ærgerligt, for nogle af de her mennesker har måske, som ordføreren var inde på, haft lange og svære overvejelser først, før de så har besluttet at søge om et dansk statsborgerskab, og endelig er de kommet dertil, hvor de kunne få det.
Det har ikke nogen uoprettelig skade, siger ordføreren, men hvis nu ordførerens partikollega, statsministeren, vælger at udskrive folketingsvalg, kan det jo godt være, at det for den enkelte føles som en uoprettelig skade, at man ikke får lov til at deltage i demokratiet.
Det kan også være, at nogle af de pågældende ønsker at søge nogle af de job, hvor man kræver dansk statsborgerskab.
Der kan være forskellige problemer, som måske ikke er uoprettelige i den forstand, at man ikke kan ændre det senere, men et valg er et valg, og det er da ærgerligt, når man nu endelig er blevet borger i et demokratisk samfund, at man så ikke kan være med til at stemme på grund af smøl i et ministerium.
Britta Schall Holberg (V), 2007-04-26:
Ja, den sag har vi jo drøftet, og jeg må indrømme, at vi for Venstres vedkommende er af den opfattelse, at hvis der var tale om, at der var sket en eller anden uoprettelig skade ved, at disse 120 mennesker skulle vente, til de kunne komme med på det kommende lovforslag, så kunne man have overvejet at gøre et eller andet ved det.
Men det er der, så vidt jeg overhovedet er overtydet om, ikke noget der taler for.
Så derfor mener jeg, man må sige, at der er sket det beklagelige, at det varede lidt, inden den prøve kunne komme på banen, om jeg så må sige, og det er altså gået ud over de 120 mennesker, som må komme med på næste lovforslag.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-04-26:
Jeg deler naturligvis ordførerens lykønskning til de nye danske statsborgere.
Vi har jo haft en diskussion, eller jeg har i hvert fald prøvet at rejse en diskussion om, at der er 120 mennesker, som ikke får statsborgerskab ved denne lejlighed, på grund af at indfødsretstesten har været forsinket.
Det kunne jeg godt tænke mig at ordføreren forholdt sig til.
Britta Schall Holberg (V), 2007-04-26:
Det er en stor dag for de 1.878 voksne og 1.024 børn, der er omfattet af det lovforslag om dansk statsborgerskab, som vi nu behandler.
Hvis man vil overtyde sig om sandhedsværdien i det udsagn, kunne man deltage i Folketingets årlige statsborgerskabsdag.
Også i år kom de nye statsborgere langvejs fra for at være med.
Det viste for mig, at det er en begivenhed for dem, der får dansk statsborgerskab, men det er også en begivenhed for os at byde de nye statsborgere velkommen hertil.
Når det er en begivenhed for de nye statsborgere, er det jo, fordi det er en stor beslutning at skifte statsborgerskab.
Vi ved fra samtaler på statsborgerskabsdagen, at det kan tage 40 år eller mere, et helt liv måske, før man tager det store spring.
At det er sådan, kan de fleste danskere forstå, for også for mange af os ville det være et stort spring at skifte statsborgerskab.
Derfor er der al mulig grund til at vise respekt for den beslutning, de 1.878 og med dem deres børn har taget.
Det er også, fordi det at få dansk statsborgerskab kræver en indsats, og vi kunne mærke den stolthed over, at den indsats var lykkedes, da vi havde statsborgerskabsdagen forleden dag.
For de 1.840's vedkommende i lovforslaget er der tale om, at de er optaget efter de hidtil gældende regler, mens 38 af ansøgerne er optaget efter de nye retningslinjer, der ikke kræver en mindre indsats, hvad angår danskkundskaber og viden om dansk kultur, historie og samfundsforhold.
Fra Venstres side vil vi gerne anerkende indsatsen, og vi vil gerne byde velkommen også til de rettigheder og pligter, der følger med at få dansk statsborgerskab.
For selv om det igen er vigtigt at understrege, at et menneske med tidsubegrænset opholdstilladelse kan leve trygt her med en lang række goder, herunder en lang række retsgarantier, så medfører statsborgerskabet yderligere muligheder: at man får adgang til at stemme til Folketinget, og at man altså også får et dansk pas.
Men indtil da ønsker vi hjertelig tillykke med optagelsen på lovforslaget.
Troels Ravn (S), 2007-04-26:
Jeg regner med, at hr. Allan Niebuhr vil erkende, at regeringen har et væsentligt ansvar for asylansøgernes forhold og et væsentligt ansvar for, at vi har så mange asylansøgere, der sidder og sygner hen på asylcentrene, og at vi anstændigvis bør gå ind og se konstruktivt på, hvordan vi kan hjælpe.
Derfor forventer jeg da også, at vi i det kommende udvalgsarbejde kan se på og nå nogle løsninger, og jeg lyttede da til – og med stor interesse – at De Konservative gerne ville være med til at se på forholdene for de afviste asylansøgere, de, der ikke kan rejse hjem.
Afstemning
Allan Niebuhr (KF), 2007-04-26:
Det er ikke så mærkeligt, for vi sidder i en forhandlingssituation, og vi åbner jo ikke op herinde, fordi der er et socialdemokratisk beslutningsforslag om, at asylansøgere under et skal have den mulighed.
Det, der er tanken med at opklassificere de her afviste asylansøgere i den tid, de sidder i venteposition, er sandelig ikke at give dem lønnet arbejde.
Det er at hjælpe dem til at få nogle kvalifikationer, som de kan tage med til hjemlandet og bruge der.
Vi snakker ikke om, at de dermed skal kunne brødføde sig selv eller noget som helst andet.
Men jeg synes stadig væk, der er meget langt fra de argumenter, der bliver brugt her i salen i dag, til det socialdemokratiske beslutningsforslag, hvis man går ind og nærlæser det.
Troels Ravn (S), 2007-04-26:
Jeg må da også gå ud fra, at hr. Allan Niebuhr er vidende om, at den her opkvalificering også indebærer, at man kan komme i lønnet praktik, for at det skal være en reel opkvalificering.
Altså, praktik starter eksempelvis med et ulønnet praktikforhold og afsluttes med et lønnet.
Det er det, jeg har hørt.
Det skal siges, at der i dag ikke har været mange konstruktive forslag – der har vel ikke været nogen overhovedet – fra hverken De Konservative, Venstre eller Dansk Folkeparti til, hvordan vi kan hjælpe de her mennesker.
Men det, jeg ellers sådan har hørt, er, at man kan indgå en kontrakt, at man kan få en uddannelse, hvis man skriver under på, at man rejser hjem.
Jeg vil sige, at det i min optik, som forholdene er i eksempelvis Irak, ikke er en reel kontrakt, for asylansøgeren har jo ikke noget at gå ind i sådan en kontrakt med, fordi forholdene altså ikke er til, at vedkommende kan rejse hjem.
Allan Niebuhr (KF), 2007-04-26:
Nu gør den socialdemokratiske ordfører meget ud af at fortælle om, hvad han mener De Konservative står for.
Det er fuldstændig korrekt, at vi meget gerne vil være imødekommende over for at give de afviste asylansøgere, der er i venteposition, en mulighed for at opkvalificere sig, således at de er til gavn for deres hjemland, når de skal hjemsendes.
Det er vi Konservative
Men jeg synes bare ikke, det er særlig fair af Socialdemokraterne at bruge det i argumentationen for det her beslutningsforslag, der handler om noget helt andet end bare en opkvalificering af de afviste asylansøgere.
Forslaget handler om noget helt andet, nemlig at asylansøgere skal have mulighed for at kunne brødføde sig selv.
Det er helt nye tanker, det er jo slet ikke det, vi snakker om.
Jeg synes, at Socialdemokraterne, hvis de vil noget, må fremsætte forslag, der målrettet udgår fra de argumenter, man bruger i debatten.
Troels Ravn (S), 2007-04-26:
Problemerne er jo netop, som det også beskrives i det her »want2work« under Røde Kors, at asylansøgere i dag ikke må indgå i lønnede praktikforløb.
Derfor kan man starte i praktik, men man bliver afbrudt i sin uddannelse, når man skal i den del af praktikken, som er lønnet.
Jeg løber gerne den risiko, at man undervejs i det her forløb må rejse hjem, fordi forholdene nu tillader det.
Jeg mener stadig væk, at det har været en god investering, at man, så længe forholdene ikke var til, at man kunne rejse hjem, dog var i meningsfuld beskæftigelse her i Danmark.
Man fik nogle kompetencer bygget op, som man kunne bruge fremadrettet.
Det må da langt være at foretrække frem for at fastholde principfast meningsløshed, at fastholde, at de her asylansøgere skal blive på centrene, nogle af dem helt op til 9-10 år.
Britta Schall Holberg (V), 2007-04-26:
Ja, og det fører nemlig til det næste, fordi ordføreren gav en malende beskrivelse af, hvor synd det er for mennesker, at de går i gang med noget, en uddannelse, et arbejde, og så bliver de pludselig afbrudt i det – og så fortsætter jeg tankegangen og tænker, at det da må være en ekstra byrde at lægge oven i et menneske, der i forvejen har en vanskelig situation.
Skildrer ordføreren med den beskrivelse netop ikke det, der vil være situationen, hvis mennesker får et lønnet arbejde, nemlig at de pludselig skal hjem, og så bliver de afbrudt i det, og så skal de slippe de forbindelser, de har fået til det land, som ligesom på en eller anden måde er kommet til at stikke dem blår i øjnene, med hensyn til at de kunne blive i al tid og evighed?
Er ordføreren da ikke bange for, at det er noget umenneskeligt noget, der her sker?
Troels Ravn (S), 2007-04-26:
Fuldstændig korrekt.
Det er også det, vi siger igen og igen, at det er under den forudsætning, at man skal rejse hjem, når forholdene tillader det, og når der er indgået en hjemsendelsesaftale mellem Danmark og hjemlandet.
Men indtil da skal det være muligt at få arbejde og erhverve sig kompetencer fremadrettet.
Men netop fremadrettet i det perspektiv, at er man afvist asylansøger, så skal man rejse hjem, men indtil man kan det, skal man bygges op.
Britta Schall Holberg (V), 2007-04-26:
Nu tror jeg ikke, hr. Ammitzbøll behøver at være nervøs for, at et folketingsvalg skal komme før det næste indfødsretslovforslag, så det tror jeg vi skal lade ligge.
Og så sagde jeg ikke noget om smøl.
For enhver, der kender lidt til det administrative arbejde herinde, vil vide, at når man sætter sådan noget på skinner som den prøve, der her er tale om, kan der indtræffe nogle situationer, hvor man må sige: Vi nåede det altså ikke til tiden.
Det er ikke udtryk for smøl.
Det har været en fantastisk god dag, statsborgerskabsdagen.
Jeg skal hilse vores Folketings formand og sige tusind tak på manges vegne for den smukke tale, formanden holdt.
Tilbage til den her sag: Vi har 120 mennesker, som jeg betragter som sagesløse i den her sammenhæng.
Det er ikke deres skyld, at de skal vente.
Om det er en fejl i administrationen, eller hvad det er, ved jeg ikke, men jeg betragter dem som sagesløse.
Hvad siger Venstres ordfører til det?
Jeg skal lige have et par opklarende spørgsmål: Er Socialdemokratiet ikke enig i, at målet med den afvisning, som disse mennesker har fået, er, at de på et tidspunkt, hvor de kan, skal rejse hjem?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-26:
Enhedslisten er fuld af sympati for det forslag, der er fremsat her af Socialdemokraterne, men vi må jo ligesom de andre ordførere sige, at der er et behov for at få præciseret, hvad indholdet af forslaget er.
Jeg vil dog godt sige, at for mig at se er der ikke noget problem i at sige, at asylansøgere, både i ansøgningsfasen, og hvad angår afviste asylansøgere, som udgangspunkt skal have en adgang til at arbejde og til at tage lønnet praktik.
Men når det er sagt, så er det jo også, som mange ordførere har påpeget, vigtigt at få understreget, hvad det er for en måde, det danske arbejdsmarked fungerer på, og hvordan det er, at asylansøgere kan fungere på et dansk arbejdsmarked.
Det er uklart i det her forslag, om der skulle være ment en ubegrænset rettighed uden i øvrigt at lægge nogen bestemmelser ind for, på hvilke betingelser man skulle arbejde, og uden at lægge nogle bestemmelser ind om, hvordan det fungerer i forhold til andre menneskers adgang til det danske arbejdsmarked.
Når det er sagt, så vælger jeg at læse forslaget ud fra den positive vinkel og læse det sådan, som jeg i hvert fald gerne vil forstå forslaget.
Og det vil sige, at det, det handler om, er, at asylansøgere skal have en adgang til arbejdsmarkedet på linje med andre mennesker i det her land og til at tage et arbejde, hvis det er, at de kan få et arbejde, og til at tage en lønnet praktikplads, hvis de kan få det.
Alene det vil jo være et fremskridt for det enkelte menneske og samtidig være til at håndtere i forhold til arbejdsmarkedet som helhed.
Steen Gade (SF), 2007-04-26:
Nu tror jeg ikke, der står: at man har krav på.
Der står: at man har mulighed for.
Men det er jo ikke mig, der har lavet forslaget – det må vi jo kigge på i udvalgsarbejdet.
Jeg har talt om afviste asylansøgere, og det er jo et oplagt område, hvor det, der foregår i dag, er helt urimeligt.
Det er vi så enige om – det er jo det gode ved det.
Så tror jeg, det er rigtigt, at lige i startfasen er der en upræcisering – kan man sige – i forslaget, og der må man arbejde på, hvis vi nu var så heldige, at vi kunne blive enige om det, at få en præcisering af, hvornår det skal gælde.
Men vi er grundlæggende enige i, at man under alle omstændigheder kan arbejde, være i praktik, uddanne sig, når man er i flygtningelejr i Danmark, også når man ikke er afvist.
Allan Niebuhr (KF), 2007-04-26:
Det sidste er jeg da meget enig i.
Så det er nok graden af, hvor langt det er fra det, man kunne ønske sig.
Vi ser altså bare nogle problemstillinger omkring det her med, hvordan vi skal få folk ud i et lønnet job fra den dag, de kommer som asylansøgere.
Jeg synes, der er et meget langt skridt fra det og så frem til det, som ordføreren her og jeg kan blive enige om, nemlig at vi bør gøre et eller andet for at opdatere de der afviste asylansøgere.
Men kan hr. Steen Gade ikke give mig ret i, at der altså er et langt skridt fra det at give mennesker, der kommer, krav på at komme ud i et lønnet arbejde fra dag et, og så til det, som vi er enige om vil være godt for de afviste asylansøgere for at hjælpe dem i en tid, indtil de skal hjem?
Steen Gade (SF), 2007-04-26:
Man kunne jo godt ønske sig, at nogle af dem, der brænder mest for de her sager, også engang imellem kunne være involveret i noget af det i stedet for altid at skulle have det serveret, og at det altid skal igennem Dansk Folkeparti først.
Men det er jo sådan et lønligt håb, og det tror jeg ikke jeg får opfyldt.
Så jeg er glad for, at det er på vej.
Jeg håber, det betyder, at de får lov at arbejde og være i praktik, ligesom der står i det her forslag, og at de kan opkvalificere deres egne kompetencer.
Det andet spørgsmål: Jamen jeg har sagt, at forslaget ikke var så præcist, som jeg kunne ønske mig.
Allan Niebuhr (KF), 2007-04-26:
Jeg bliver altså nødt til at spørge hr. Steen Gade: Vi er jo enige om, hvis vi holder os til spørgsmålet om de afviste asylansøgere, at vi bør gøre et eller andet for at opklassificere de her mennesker, sådan at de er til gavn for det samfund, de bliver sendt tilbage til, når det på et tidspunkt skal lykkes.
Det er vi enige om.
Men er det ikke rigtigt, at vi altså er nødt til at forholde os til det beslutningsforslag, der ligger her i dag?
Det beslutningsforslag er jo ikke møntet alene på de afviste asylansøgere, det er møntet på alle asylansøgere, og det er jo der, vi ser problemet.
Den her situation mener vi ikke vi kan løse, samtidig med at vi håndterer integrationsopgaven i øvrigt.
Så det er derfor, vi har afvist at kunne gå ind for det her forslag.
Kan hr. Steen Gade ikke give mig ret i, vi er nødt til at forholde os til beslutningsforslaget, som det foreligger?