Christine Antorini (S), 2015-03-19:
Med beslutningsforslaget, B 71, pålægges regeringen at undersøge, hvordan børn og unge med særlige behov kan sikres mulighed for via et friere skolevalg at blive optaget på frie grundskoler.
Beslutningsforslaget pålægger regeringen at undersøge, hvordan kommunerne kan forpligtes til at lade det økonomiske tilskud følge barnet, og samtidig analysere de økonomiske konsekvenser af et sådant forslag under den forudsætning, at det ikke indebærer offentlige merudgifter.
Vi er i regeringen umiddelbart bekymret ved det forslag.
Jeg er nu heller ikke sikker på, at de frie skolers foreninger vil være enige i den finansieringsmodel, som ligger her.
Det skyldes, at resultatet af en sådan undersøgelse kan påvirke hele det eksisterende og, vil jeg godt understrege, velfungerende statslige tilskudssystem til de frie grundskoler.
Samtidig vil det modarbejde det kommende lovforslag om indførelse af en ny taxameterbaseret model for tilskud til specialundervisning m.v., som er blevet til i et tæt samarbejde med de frie skolers foreninger.
En model med lokal, kommunal finansiering vil indebære, at de frie grundskolers tilskud vil afhænge af den enkelte kommunes serviceniveau i form af udgifter til specialundervisning.
Og på den måde, desværre, bryder modellen med princippet om, at de frie grundskoler modtager et ensartet tilskud uanset skolens beliggenhed.
For kommunerne vil en tilskudsmodel som foreslået kunne begrænse kommunernes styringsmuligheder på specialundervisningsområdet og derfor kunne medføre afledte kommunale merudgifter.
Regeringen forventer at fremsætte lovforslaget om en ny tilskudsordning for specialundervisning på de frie skoler i næste uge.
Med lovforslaget foreslås tilskudssystemet omlagt til en taxametermodel, hvor der ydes tilskud med en takst pr. specialundervisningselev på grundlag af en kendt historisk aktivitet.
Taksterne fastsættes på de årlige finanslove, og der er lagt op til, at taksterne fastsættes efter indstilling fra foreningerne for de frie grundskoler.
At der er tale om en taxametermodel – det vil sige, hvor tilskud til specialundervisning ydes med en eller flere takster pr. specialundervisningselev – indebærer en administrativ forenkling såvel for skolerne som for ministeriet i forhold til den nuværende tilskudsordning.
Skolerne skal således fremover ikke indsende en enkeltansøgning til ministeriet, og ministeriet skal ikke behandle enkeltansøgninger.
Beregningsgrundlaget er en kendt historisk aktivitet.
Det giver budgetsikkerhed for både skoler og ministerium.
Budgetsikkerheden for skolerne giver dem bedre muligheder for at tilrettelægge den nødvendige indsats, hvorved der tages hensyn til elevernes behov.
Jeg vil godt understrege, at vi jo har en lang tradition for, at når vi laver noget på det område, sker det i en tæt dialog med de frie skolers foreninger.
Og lige præcis specialundervisningen har vi altså arbejdet længe og grundigt med, og der er bred opbakning til det, der ligger i det lovforslag, der bliver fremsat.
Regeringen er som sagt bekymret over det beslutningsforslag, der ligger her.
Resultatet af undersøgelsen kan påvirke hele det eksisterende og velfungerende statslige tilskudssystem til de frie grundskoler.
Samtidig vil det modarbejde det kommunale lovforslag om indførelse af en ny taxameterbaseret model for tilskud til specialundervisning m.v., som vi som sagt har lavet i et tæt samarbejde.
Men regeringen er dog indstillet på at foretage en undersøgelse som foreslået i beslutningsforslaget, selv om det umiddelbart kan være svært at se, hvordan modellen kan være udgiftsneutral for det offentlige.
Analysen må i givet fald ske i et samarbejde med de frie skolers foreninger, eventuelt også med Kommunernes Landsforening.
På den baggrund vil en undersøgelse have som udgangspunkt at kortlægge det nuværende finansieringsansvar og betalingstrømmene mellem kommunerne og de frie grundskoler, når elever med særlige behov skifter til en fri grundskole, og at undersøge eventuelle alternative modeller for specialundervisningstilskud til de frie grundskoler, hvor kommunernes økonomiske tilskud til elever med særlige behov i folkeskolen følger eleverne ved skift til en fri grundskole.
Man skal huske, at når det er – nu bruger jeg så Niels Brock som case her igen – de etablerer en uddannelse i udlandet, betaler de studerende, der går på den, for den uddannelse.
Det er jo derfor, at det kører over indtægtsdækket virksomhed.
Bare for at give nogle tal, der illustrerer i forhold til Niels Brock,
havde de sidste år en omsætning på 20 mio. kr. på den indtægtsdækkede virksomhed, i forhold til at de udbyder deres uddannelse i udlandet, som så samlet set – det var så omsætningen – gav dem et overskud på 6 mio. kr. Det er jo det, der er hele ideen, nemlig at det jo faktisk giver en mulighed for, at danske uddannelser via den indtægtsdækkede virksomhed både kan etablere noget uddannelse, der er behov for i udlandet, og også er med til at internationalisere uddannelserne hjemme i Danmark.
Så er det så sådan i forhold til økonomien, som jeg sagde før til Alex Ahrendtsen, at vi også har præciseret, hvordan reglerne er i forhold til en indtægtsdækket virksomhed, men det er rigtigt, at i worst case, i allersidste ende, hvis det er, det ikke lykkedes, men det er jo derfor, der både skal være for- og efterkalkulationer, vil det være den pågældende uddannelsesinstitutions formue, der bliver trukket på.