runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2007-10-04:
Det er simpelt hen ikke korrekt.
Fru Pia Christmas-Møller må tale mod bedre vidende.
Lad mig sige hvordan det udvikler sig med ventelisterne.
Nu var vi for et øjeblik siden inde på hjertepatienterne.
På grund af den politik som regeringen fører på dette område, har man på bare to år udviklet ventelister til scanning på helt op til næsten ½ år.
Det er virkeligheden.
Virkeligheden er, at fordi man ikke i tilstrækkeligt omfang har taget fat på kræftpatienterne, dør der en kræftpatient hver eneste dag.
Det har regeringen sammen med de partier, der støtter regeringen, et kæmpe ansvar for.
Det er altså virkeligheden i den her verden.
Det er sådan.
Der er fra Kræftens Bekæmpelses side dokumentation for, at ventetiden på kræftbehandling er 76 dage, hvorimod man kan få behandlet en lillefinger i løbet af cirka den halve tid.
Det er den model, man har udviklet i regeringen - hos Det Konservative Folkeparti, hos Venstre og hos Dansk Folkeparti.
Og igen: Bare for hjertepatienterne har man fordoblet ventetiden inden for de sidste 2 år og er kommet derop, hvor man er nu.
Pia Christmas-Møller (KF), 2007-10-04:
Det er utroligt, hvad Socialdemokraterne kan, nu hvor de ikke har ansvaret.
Så der er altså rent faktisk også på dette område sket en markant kapacitetsudvidelse.
Men det kan blive bedre, og det er jo derfor, vi fra konservativ side har sat øverst på dagsordenen, at vi vil have akutbehandling på kræftområdet.
Kræft er nemlig ikke en lille ting, det er ikke småting, det er noget, folk risikerer at dø af.
Derfor skal vi insistere på en hurtig og rettidig behandling.
Det står øverst på dagsordenen, og hr. Jens Peter Vernersen kan være tryg ved, at når vi siger det, så lægger vi i al kraft i at levere.
Jeg synes, at det er smaddergodt, at vi har både en ambitiøs transportog energiminister og en ambitiøs miljøminister.
Vi har netop fået gennemført en allokeringsplan - og fået den godkendt af Europa-Kommissionen - som sikrer, at vi når vores reduktionsmål, når det drejer sig om CO2-udslip.
Det er faktisk meget godt, ikke mindst når man påtænker, hvilken gigantisk opgave vi blev sat over for.
Så vi er på rette spor, og det synes jeg er yderst tilfredsstillende.
Høgni Hoydal (T), 2007-10-04:
Jeg vil gerne spørge hr. Lars-Emil Johansen om sagen med ressourcerne i den grønlandske undergrund, som også har huseret i Selvstyrekommissionen.
Dansk Folkeparti har i dag udsendt en pressemeddelelse, har jeg forstået, som siger, at det grønlandske bloktilskud fra 2010 skal gives som et rentefrit lån.
Jeg vil gerne høre, hvordan det bliver modtaget i Grønland og af ordføreren selv.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-10-04:
Jeg er meget glad for spørgsmålet, for der har været megen diskussion om, hvorvidt vores rettigheder vil betyde mere bureaukrati.
Men nogen er simpelt hen nødt til at forklare mig, hvordan det at sikre, at de 0-6-årige børn får et måltid mad i daginstitutionerne, vil føre til mere bureaukrati, og hvordan det vil føre til mere bureaukrati, at de ældre har ret til at få et bad, hvis de vel at mærke ønsker det, eller få frisk luft hver eneste dag.
Det fører da ikke til mere bureaukrati, det er da bare helt almindelige ting, som man kan forvente i et velfærdssamfund.
Jeg må også notere, at nogle af de organisationer, som vi gerne lytter til - vi gør det i hvert fald, Dansk Folkeparti gør det ikke så meget
f.eks. Ældre Sagen er meget, meget glade for vores rettigheder til de ældre, som handler om bad, om frisk luft og om, at man får gjort rent i sit hjem.
Det er helt klare rettigheder og noget, som virkelig vil forbedre de menneskers hverdag.
Ældre Sagen har udtalt sig positivt om dem, og også brugere andre steder har udtalt sig positivt.
Både Børns Vilkår, FOA og lærernes fagforeninger har udtalt sig utrolig positivt om vores rettigheder, fordi de kan se, at det både hjælper deres muligheder for at udøve faglighed, skaber mindre bureaukrati og sætter borgeren i centrum.
Villy Søvndal (SF), 2007-10-04:
Fru Pia Kjærsgaard talte jo ikke ret meget om velfærd, og det kan jo have sine grunde.
Nu er vi i en situation, hvor Dansk Folkeparti har kørt med klatten, om man så må sige, de sidste 6 år.
Efter de 6 år så vi, at plejemedarbejderne nedlagde arbejdet i hovedparten af de danske kommuner lige før sommerferien, og vi bliver mødt af en situation, hvor ældre ligger og venter på langtidsmedicinske afdelinger.
Jeg ved, at fru Pia Kjærsgaard selv har været rundt og besøge sygehuse og derfor helt givet kan bekræfte billedet af 25 pct. overbelægning på Bispebjerg Hospitals langtidsmedicinske afdelinger og på sygehuset i Herlev.
Det må egentlig være forstemmende, når man som parti har sagt, at vi vil gøre alt, hvad vi kan, for at gøre noget for velfærden, at man efter 6 år, hvor man har kørt med klatten, må konstatere, at i dag er der en situation, hvor plejemedarbejderne nedlægger arbejdet - jeg kan ikke huske, det nogen sinde er sket tidligere - og i en situation med overbelægning på vores sygehuse. Derfor vil jeg spørge fru Pia Kjærsgaard: Hvad er det, man har gjort forkert?
Er man blevet snydt af statsministeren og finansministeren?
Har man ikke været god nok, eller hvorfor er velfærden endt med at være så skidt efter 6 år, hvor Dansk Folkeparti har spillet den centrale rolle?
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-10-04:
Det er meget pudsigt, vil jeg sige til hr. Villy Søvndal, for jeg ved jo, at der dybt ind i SF's folketingsgruppe er meget, meget stor respekt for, at Dansk Folkeparti faktisk har været meget afgørende for de gode ting, der er sket, på grund af den indflydelse, vi har haft siden 2001, og at man har været meget, meget frustreret over, at man ikke gjorde det samme, dengang man havde chancen under en socialdemokratisk statsminister.
Sådan er fakta jo.
Lad mig sige med hensyn til de besøg, som hr. Villy Søvndal selv har nævnt ved stort set hver evig eneste lejlighed, hvor jeg har været sammen med hr. Villy Søvndal - besøg, han har foretaget rundtomkring i landet - at jeg bestemt også har aflagt besøg.
Jeg har været oprigtigt interesseret i at vide, hvad det er, der foregår, og det er jo præcis det arbejde, vi skal i gang med i forbindelse med kvalitetsreformen.
Jeg mener, vi har gjort det godt, og jeg mener absolut, at der er ting, der fungerer langt bedre nu end før, da hr. Villy Søvndal og SF havde en mulighed og en chance for at øve indflydelse.
Men der er da bestemt også ting, der skal rettes op - helt bestemt.
Naturligvis er der det, og det er jo bl.a. derfor, at vi skal i gang med den kvalitetsreform.
Villy Søvndal (SF), 2007-10-04:
Jeg takker for svaret, men jeg er nu ikke blevet fotograferet, når jeg har været rundt på besøg.
Det har sådan set ærgret mig lidt, og derfor husker jeg det meget tydeligt.
Jeg har bare været rundt, kørt selv eller nogle gange taget offentlige transportmidler, for at se, hvordan det står til.
Grunden til, at jeg gerne har villet være rundt, er, at hvis man spørger danskerne i meningsmålinger, svarer to tredjedele jo, at de synes, servicen er blevet dårligere de sidste 6 år, altså i den periode, hvor fru Pia Kjærsgaard har kørt med klatten og virkelig har haft del i de afgørende aftaler.
Det er også derfor, de møder så talstærkt op, som de gjorde i tirsdags; det er for at gøre opmærksom på, at forholdene er blevet dårligere.
Man vil også kunne genkende det, hvis man tager rundt på institutionerne.
Tager man rundt på hospitalerne, er deres svar, at på de langtidsmedicinske afdelinger, hvor de ældre ligger, er forholdene blevet dårligere, og tager man rundt på vores plejehjem, siger de, at normeringerne er blevet ringere de sidste 5-6 år.
Jeg vil spørge fru Pia Kjærsgaard: Skal vi to tage rundt på en tur sammen?
Jeg kører gerne.
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-10-04:
Så må jeg klart erkende, at jeg havde foretrukket, at hr. Villy Søvndal havde beholdt Roveren, i stedet for at vi nu skal ud at køre i Panda.
Det havde dog været lidt sjovere, men sådan bliver det altså ikke. Men bortset fra det kan vi da sagtens tage en tur; det synes jeg ville være fint.
Men jeg tror, at løbet ligesom er kørt.
Jeg tror, at vi hver især har været så meget ude, så vi også kan danne os baggrund for, hvad det er, der skal rettes op, og hvor det er, der skal sættes ind, i hvert fald nogenlunde.
Jeg anerkender, at også hr. Villy Søvndal har gjort det med en ægte intention om, at tingene skal forbedres, og det er overhovedet ikke på nogen måde sagt polemisk.
Men når vi skal i gang med arbejdet med kvalitetsreformen, må hr. Villy Søvndal også bare komme og sidde med ved forhandlingsbordet, være med til at påpege de ting, som hr. Villy Søvndal fremfører her, finde ud af, hvordan vi kan gøre det endnu bedre, og frem for alt også finde ud af, hvordan tingene skal hænge sammen rent økonomisk.
Jeg ser meget gerne, at SF og hr. Villy Søvndal er med i kvalitetsreformen, for jeg tror virkelig, at hr. Villy Søvndal har meget hjerte og meget entusiasme med hensyn til, hvordan det skal være, så derfor synes jeg, det ville være rigtig, rigtig godt, hvis vi stod sammen om det her.
Der er ting, der skal rettes op, der er ting, der skal gøres bedre, og det er netop det arbejde, vi skal i gang med.
Villy Søvndal (SF), 2007-10-04:
Jeg vil kvittere for bemærkningen om den oprigtige vilje, for jeg tror sådan set, at også fru Pia Kjærsgaard har haft den oprigtige vilje.
Men så vil jeg sige, at hun ikke har været velsignet med en heldig hånd, for det er jo ikke lykkedes.
Jeg betvivler ikke, at viljen har været redebon, men det er bare ikke lykkedes, og derfor synes jeg også, man skal passe på.
Jeg vil godt komme med en enkelt advarsel til Dansk Folkeparti.
De 50 mia. kr., som man vil investere i offentlig velfærd i de kommende år, i bygninger osv., svarer lige præcis til gennemsnittet af, hvad der er investeret de sidste 15 år, nemlig 1,8 pct. af vores bruttonationalprodukt.
Eller med andre ord: Der er ikke nogen som helst stigning, der er ikke en millimeter stigning i det, regeringen foreslår, og derfor er jeg nødt til at sige meget højt, for at Dansk Folkeparti ikke endnu en gang skal blive snydt: Hvis man går rundt i forvisning om, at den pulje penge betyder en større investering i den offentlige sektor, end vi har set de sidste år, så bliver man snydt.
Så bliver man for alvor snydt, og derfor siger jeg det meget højt og tydeligt allerede nu.
Jeg er sikker på, at hr. Kristian Thulesen Dahl vil kunne bekræfte de tal over for fru Pia Kjærsgaard.
Der er ikke en fregne mere, end der er brugt i gennemsnit de sidste 15 år.
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-10-04:
Jeg tror bestemt, at der venter et meget, meget stort arbejde i de næste måneder med at finde ud af, hvordan vi - og det er jo en øvelse, som jeg også synes vi skal anerkende – kan bruge de ressourcer, vi bruger i dag, på en langt bedre måde.
Hr. Villy Søvndal må jo bare erkende, at der er endnu flere penge i den offentlige sektor - kommuner, regioner, kræftbehandling osv.
Sådan er det jo, og så er der jo et eller andet galt i vores samfund, når man f.eks. i dag kan se i Berlingske Tidende, at i Københavns Kommune bruger de hjemmehjælpere, der arbejder med de handicappede, stort set ikke ret meget af deres arbejdsdag på det virkelige arbejde, men i stedet for på bureaukrati.
Jeg synes, det er værd at anerkende det, for der er steder, hvor tingene jo ikke hænger sammen.
Vi betaler en meget høj skat i Danmark, vi er meget opmærksomme på at bruge mange penge på den offentlige sektor, vi er meget opmærksomme på at bruge penge på kræftbehandling og på andre sygdomsformer, og vi bruger også mange penge på de ældre.
Men så er det, vi nu skal spørge: Hvordan kan det være, at der stadig væk er nogle områder, hvor det ikke fungerer godt nok?
Jeg er ikke enig med hr. Villy Søvndal, der gør det hele fuldstændig håbløst.
Det danske samfund er stadig et velfungerende og godt samfund, hvor vi har nogenlunde tjek på tingene, men det er de steder, som hr. Villy Søvndal også har listet op her, vi skal i gang med at rette op på.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-10-04:
Hr. Villy Søvndal har ret i, at de 50 mia. kr. overhovedet ikke vil øge anlægsinvesteringerne i vores samfund i de næste 10 år.
Det er der slet ikke lagt op til, der er lagt op til, at vi får et uændret investeringsniveau for anlægsområdet.
Det samme gælder sådan set - ja, det er næsten værre - når talen er om at drive velfærdssamfundet.
Der lægges jo op til, at den historisk lave vækst, vi har haft i den offentlige sektor, skal fortsætte, og er fru Pia Kjærsgaard ikke lidt bekymret for, at den historisk lave vækst, vi nu har haft i 6 år, skal fortsætte uændret, og kunne man dermed ikke forestille sig, at det bliver mere af det samme de næste år i dansk politik, også når man tænker på, at hr. Troels Lund Poulsen jo ikke har ret, når han siger, at der er kommet flere offentligt ansatte?
Der er tværtimod rent faktisk kommet færre offentligt ansatte, og det kunne jo godt være det, der presser de offentligt ansatte, fordi de simpelt hen skal løbe stærkere, fordi de har færre kolleger.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge fru Pia Kjærsgaard: Når vi går ind i de kvalitetsforhandlinger, vi skal i gang med nu, hvad vil man så kræve fra Dansk Folkepartis side?
Vi har jo før set, at man til sidst egentlig er mere glad for magten og VKO-flertallet end for at kæmpe for det, man har sagt, inden man gik ind i forhandlingerne.
Hvad vil man kræve?
Vil man kræve, at vi får nogle af de rettigheder, som Socialdemokraterne har talt om?
Hvad vil man egentlig kræve i forhandlingslokalet ud over bedre løn?
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-10-04:
Fru Helle Thorning-Schmidt må jo kvittere for, at da Socialdemokratiet kom med de her forskellige velfærdsrettigheder, sagde vi ikke bare blankt nej, eller at de er helt håbløse.
Der skal slet ikke herske tvivl om, at den her øvelse jo går på - nu bryder jeg mig efterhånden ikke så meget om de fortærskede udtryk flere hænder, det er næsten ikke til at holde ud at høre på, men jeg tror, vi er nogenlunde klar over, hvad det handler om: Der skal flere til eksempelvis at pleje inden for ældre- og sundhedssektoren, og det er jo velkendt, at her har Dansk Folkeparti det synspunkt, at det er katastrofalt, hvis vi mister flere tusinde over en 10-årig periode.
Jeg tror, det er 30.000, det ser ud til der vil blive færre.
Det hænger ganske enkelt ikke sammen, og det er derfor, vi netop siger, at præcis de lavtlønsområder skal der sættes fokus på, fordi der skal ansættes flere inden for den sektor.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-10-04:
Det her kan ikke løses med et snuptag, og derfor må man bare her og nu sige nej tak til de skattelettelser, man nu er blevet enig med regeringen om.
Mod det, man egentlig gerne ville, er man gået med til skattelettelser allerede til næste år på 4 mia. kr., og hvorfor er man det, når der mangler mennesker i plejesektoren, når man gerne vil give flere rettigheder til de ældre, og når man gerne vil løfte velfærden?
Hvorfor gå med til skattelettelser?
Finansieringen er der, det handler om at stoppe de skattelettelser her og nu, og det er jo ikke for sent, så det vil jeg opfordre fru Pia Kjærsgaard til at gøre.
Men fru Pia Kjærsgaard sagde noget interessant.
Hun sagde, at der bliver brug for, at der kommer flere mennesker i den offentlige service til at løfte nogle af opgaverne.
Betyder det, at fru Pia Kjærsgaard ikke vil være med til kvalitetsforhandlingerne, medmindre der indgås en aftale om, at der skal være flere ansatte i den offentlige sektor?
Jeg har bemærket, at Dansk Folkeparti har udtalt sig positivt om vores velfærdsrettigheder.
Synes fru Pia Kjærsgaard ikke, det ville være rarest for de ældre, hvis de kunne være sikre på, at de hver dag kunne få tilbudt et bad og leve deres eget liv med de hygiejnestandarder, de nu engang har været vant til?
Vil det ikke være rart for de ældre, hvis vi på sigt kunne gennemføre det over 5-10 år?
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-10-04:
Jeg tror, at Socialdemokraterne havde en eller anden intention om, at velfærdsreformforliget måtte Socialdemokratiet være med til, fordi fru Helle Thorning-Schmidt havde en bunden opgave i at vise, at det kunne fru Helle Thorning-Schmidt godt som nyvalgt partiformand.
Det var så ligesom det, og derefter mener jeg, at man stort set har sagt blankt nej til alt muligt andet.
Men lad os dog sætte os sammen, lad os dog sætte os sammen med regeringspartierne og få det her på plads, for i virkeligheden tror jeg, det ville være utrolig stærkt - også set i lyset af det, fru Helle Thorning-Schmidt siger - hvis Socialdemokratiet sad med ved forhandlingsbordet.
Men jeg kan jo ikke stå her og forhandle med Socialdemokratiet eller fru Helle Thorning-Schmidt, når jeg er meget, meget usikker på, hvad det er, Socialdemokraterne egentlig vil, og om de overhovedet vil være med.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-10-04:
Fru Pia Kjærsgaard behøver da ikke stå her og forhandle.
Jeg fik et angreb, men det er jo ikke noget svar på spørgsmålet, og det er jo egentlig ganske enkelt.
Hvis vi gerne vil løfte velfærden - og det kan godt være, vi vil det i fællesskab - kunne det så ikke være en god idé at give borgerne nogle rettigheder, bl.a. den rettighed, at de kan komme ud i frisk luft hver eneste dag; at vi planlægger et samfund, hvor det er muligt for fru Pia Kjærsgaard og mig, når vi bliver gamle, og for den generation, der snart bliver gammel?
Kunne det ikke være spændende at gøre det, og vil fru Pia Kjærsgaard gå ind i de forhandlinger og kræve rettigheder til de ældre?
Så vil jeg spørge fru Pia Kjærsgaard: Vil fru Pia Kjærsgaard, når vi skal gennemføre de rettigheder, også kræve, at der bliver flere ansatte, der kan være med til at løfte de opgaver?
Vi ved godt, at med det antal ansatte, der er i dag, kan det jo ikke lade sig gøre at gennemføre de rettigheder.
Det er to meget enkle spørgsmål og ikke et tilbud om en forhandling.
Det kan vi gøre senere, men her er det to meget enkle spørgsmål om, hvad fru Pia Kjærsgaard vil gå til de forhandlinger med, og hvad hun vil stille sig tilfreds med, når hun går ud derfra.
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-10-04:
Jamen jeg synes da, det ville være vidunderligt, hvis ældre mennesker, der har været vant til at være ude i frisk luft hver dag, og hvis ældre mennesker, der har været vant til at tage et bad hver dag, kunne fortsætte med det, også hvis de kommer på et plejehjem.
Men igen: Det er den individuelle rettighed, der skal komme til udtryk.
Det skal ikke være nogen tvang, sådan som man nogle gange føler fru Helle Thorning-Schmidt lægger op til.
Men jeg har kvitteret og sagt, at jeg da synes, der er mange gode takter i det.
Jeg er ikke rigtig klar over det med de 4 mia. kr. Er det arbejdsmarkedsbidraget, fru Helle Thorning-Schmidt henviste til, eller hvad?
Det er jo faktisk en socialdemokratisk opfindelse, og de penge kan man jo ikke bare lige bruge på velfærd.
Vi har valgt at gøre det på en anden måde end den, Socialdemokratiet valgte, og det er efter vores mening en langt mere socialt afbalanceret måde.
Men må jeg så spørge fru Helle Thorning-Schmidt, og det kan vi også komme tilbage til senere: Betyder det, at når de skattelettelser træder i kraft - og det gør de altså, sådan er det - har fru Helle Thorning-Schmidt meldt sig ud af kvalitetsreformen?
Margrethe Vestager (RV), 2007-10-04:
Det er områder, som vi også er optaget af, og der var også tilløb til det i statsministerens tale, selv om det er svært at se i det skriftlige lovkatalog.
Men det kan vi jo komme tilbage til.
Det, som jeg synes er lidt tricky, er, at samtidig med rettighederne går Socialdemokratiet også ind for, at papirvælde og bureaukrati og den slags ting så at sige veksles til egentlig borgerkontakt.
Hvordan stemmer det overens med den rettighedstænkning og det at vise større tillid at give et større råderum til den slags ting?
Rettigheder fører jo efter de flestes opfattelse til klageadgang, papirvælde, ankeskrivelser osv. osv., hvilket jo logisk set burde trække den modsatte vej.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-10-04:
Angående det første spørgsmål vil jeg godt sige, at jeg mener, man må acceptere, at der er nogle regler i de danske børnehaver.
Jeg synes f.eks., man må acceptere, at der ikke nødvendigvis skal serveres halalkød i danske børnehaver, selv om der går børn med anden etnisk baggrund.
Det må man diskutere ude på institutionerne - bare for lige at sætte det på plads.
Med hensyn til de socialt udsatte er vi meget optaget af dem, og derfor har vi også udformet tre velfærdsrettigheder til de socialt udsatte.
Vi vil gerne give ret til behandlingstilbud og social opfølgning over for børn, efter at de har opholdt sig på krisecentre, fordi vi ved, at der ofte er sociale tilbud og tilbud om psykologhjælp til kvinderne, men der er ikke særlig meget til børnene, og de lider også.
Vi vil også gerne give stofmisbrugere en reel behandlingsgaranti, og endelig vil vi også godt give hjemløse ret til relevante botilbud - altså tre meget konkrete rettigheder til de dårligst stillede danskere, som virkelig har brug for en hjælpende hånd.
Så har vi selvfølgelig også en lang række forslag til satspuljeforhandlingerne.
Jeg er glad for, at det endelig er erkendt, at vi i vores regeringstid faktisk sænkede skatten.
Det har taget utrolig lang tid at få denne erkendelse ind i Folketinget, også i den højre side af salen.
Det er jeg meget glad for.
Men det lykkedes jo dengang, fordi alle skattelettelserne var finansierede og var omlægninger af skatten.
Vi har ingen problemer med at indgå i arbejdet om en skattereform, hvor jeg også håber, at Ny Alliance vil være med, et arbejde med en skattereform, hvor vi omlægger skatterne og sikrer, at mennesker har lyst til at gå på arbejde.
Man kan jo også forestille sig, at man sætter skatten ned på arbejde i en skattereform.
Det, der er vigtigt, er, at man stadig fastholder, at den er fuldt finansieret, dvs. at man ikke skal regne med, at danskerne slipper så meget billigere i skat.
Vi skal sikre, at de bredeste skuldre bærer mest.
Og det er nok der, vi har et problem med Ny Alliances forslag, som desværre ikke sikrer, at de bredeste skuldre bærer mest.
Det er et forslag, som vil give massive skattelettelser til de allermest velstående danskere.
Naser Khader (NY), 2007-10-04:
For Ny Alliance er skattelettelser ikke et mål i sig selv.
De er et middel til at få mere velfærd og flere hænder.
Og de er fuldt finansierede.
Hvis skattereformen er fuldt finansieret, så vil fru Helle Thorning-Schmidt ikke afvise, at man både kan få skattelettelser og mere velfærd samtidig.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-10-04:
Man kan ikke få skattelettelser, man kan få skatteomlægninger.
Vi skal ikke beskatte hårdere; vi skal beskatte smartere i Danmark.
Man kan få en smartere måde at beskatte danskerne på.
Men jeg kan også godt sige det, som det er: Socialdemokraterne har foretaget et valg.
Vi har foretaget en benhård prioritering, der handler om, at vi vælger velfærd.
Det vil sige, at når alle andre forsøger at bilde danskerne ind, at man både kan slippe billigere i skat og få et bedre velfærdssamfund, så siger vi det, som det er: Desværre, det kan ikke lade sig gøre, vi kan godt slippe billigere i skat, men vi kan ikke også samtidig gøre det bedre at være dansker.
Vi har prioriteret: Vi siger nej til skattelettelser, og vi vælger velfærd.
Villy Søvndal (SF), 2007-10-04:
Tidligere i debatten kom der et ord ind, nemlig slingrekurs.
Nu skal man passe på med at smide med æbler, når man selv er et skrog!
Jeg vil bare spørge: Hvis man skulle karakterisere noget som slingrekurs, er det så ikke, hvis man først går ud og siger til vælgerne, at man under ingen omstændigheder vil være med til at lette skatten, før velfærden er i orden, og så efterfølgende går ud og letter skatten uden at have sikret en millimeter, at velfærden er i orden?
Viser det i virkeligheden ikke, at det, vi fra Folketingets venstrefløj side siger, er rigtigt, nemlig at det er et principielt valg mellem velfærd og skattelettelser?