Johs. Poulsen (RV), 2009-01-22:
Historien om den danske miljøpolitik er jo i virkeligheden ikke forfærdelig gammel, den er kun en 30-40 år gammel fra det tidspunkt, hvor man sådan for alvor begyndte at forholde sig til, at miljøpolitik også var noget, der involverede det at stille politiske krav og forholde sig til, hvordan vi indrettede os bedst muligt sammen for ikke at have negative konsekvenser af den måde, vi levede og producerede på.
Den diskussion er altså ikke ret gammel, og derfor har det sådan set også været meget interessant at høre diskussionen hidtil her i dag, for det, man må konstatere, er jo, at i de første mange år af den miljødebat, der startede i 1970'erne og buldrede videre i 1980'erne, var det sådan, at rigtig mange virksomheder opfattede miljøpolitik og det, at der blev stillet krav til dem, som noget helt urimeligt og noget, der udelukkende pålagde dem omkostninger, og som noget, man skulle forsøge at undgå.
I det lys er grønne regnskaber jo et af de redskaber, der så er opstået undervejs i diskussionen som en mulighed for, at man også i virksomhederne kunne sætte sine aktiviteter og belastning af omgivelserne ind i en sammenhæng, forstå den sammenhæng og agere i forhold til den, således at man fremadrettet kunne gøre tingene bedre, og det må man jo sige på mange måder har været en succes.
Det har været sådan, at den måde, hvorpå vi har reguleret på miljøområdet, har betydet, at rigtig mange virksomheder har set, at miljøkrav og det at have en tilgang til miljøpolitikken, som betød, at man faktisk belastede mindre, end man havde gjort hidtil, og at man kunne gøre tingene bedre fremadrettet, var noget af det, der kom ud af den type diskussioner og det at lave grønne regnskaber.
Derfor har grønne regnskaber udfyldt en efter vores opfattelse vigtig rolle i miljøpolitikken og vil også komme til at gøre det fremadrettet.
Men vi har som udgangspunkt ikke nogen problemer med, at man reviderer den måde, man regulerer de grønne regnskaber på i dag.
Der har jo været nedsat et udvalg, som har været meget bredt sammensat, og som har kigget grundigt på, om der kunne ændres i formkravene til grønne regnskaber, således at de fortsat havde en positiv miljømæssig virkning, men måske ikke nødvendigvis indeholdt en række formkrav dér, hvor det ikke havde en positiv effekt på miljøet.
De er så kommet med en række anbefalinger, og i hovedtræk er vi fra Det Radikale Venstres side positive over for de anbefalinger, der er kommet, og derfor også positive over for den tilgang, der er i lovforslaget til netop at fjerne en række unyttige formkrav eller krav til nogle af de mindste virksomheder, hvor det netop ikke har nogen miljøeffekt.
Til gengæld er der jo lagt op til at skærpe miljøkravene for nogle af de større og tungere virksomheder, hvor det faktisk har en positiv miljøeffekt at gøre det, og det synes vi er en rigtig tilgang.
Vi vil dog også bemærke, at der i høringssvarene er nogle kritiske tilgange enkelte steder fra, bl.a. fra Danmarks Naturfredningsforening, hvor man peger på nogle forhold, som bør belyses nærmere.
Vi har derfor også den opfattelse, at der kan være grund til i udvalgsarbejdet at få belyst de ting på en sådan måde, at vi er helt sikre på, hvad en eventuelt ændret lovgivning måtte give anledning til.
Det betyder, at vi også for vores vedkommende vil varsle, at der kan blive tale om at stille ændringsforslag i forhold til det forslag, der er udarbejdet her, men som udgangspunkt er vi som sagt positive over for at forbedre, kan man sige, lovgivningen om grønne regnskaber, ikke mindst fordi det, man gør, altså er at fjerne unødige formkrav og sikre, at grønne regnskaber fortsat lever op til det, de har virket som, nemlig en øjenåbner for rigtig mange virksomheder, således at de i dag godt kan se, at det at føre en positiv og progressiv miljøpolitik faktisk er noget positivt, og at det i en række tilfælde også er noget, som er en konkurrenceparameter for de pågældende virksomheder.
Sådan skal det selvfølgelig fortsat være.
I det lys kan jeg sådan set
godt forstå, at fru Ida Auken undrer sig en smule over, hvad Dansk Industris tilgang er til hele den her problemstilling.
Jeg er sådan set af samme opfattelse som fru Ida Auken, at det godt kan se ud, som om Dansk Industri er bagud i forhold til en stor del at dens medlemsvirksomheder, som i deres direktionsgange har en helt anderledes positiv og progressiv tilgang til det at være med til at løse de samfundsmæssige problemer, det giver, når man har miljømæssige virkninger af en produktion.
Så også fra Det Radikale Venstres side vil vi da godt opfordre Dansk Industri til i højere grad at komme frem i skoene i den her diskussion, så man ikke først og fremmest lægger op til den tankegang, som netop herskede i 1970'erne og 1980'erne, hvor man udelukkende betragtede det at føre en progressiv miljøpolitik som noget, der var belastende.
Kom frem i skoene, vil vi også sige, og få det gjort på en sådan måde, at der kommer en positiv miljøeffekt ud af det.
Det håber vi også at der kommer af det her lovforslag, og som sagt vil vi meget gerne i udvalgsarbejdet have belyst de steder, hvor der måske kan være en diskussion af, om det så også hænger rigtigt sammen.
Og det kan så som sagt give anledning til eventuelle ændringsforslag.