Charlotte Dyremose (KF), 2009-05-05:
Oven på al den skepsis fra Socialistisk Folkeparti tror jeg, at jeg vil vende den positivt og sige, at jeg er glad for, at Socialdemokraterne ikke lød lige så skeptiske, og så vil jeg invitere fru Christine Antorini til et konstruktivt samarbejde om den her lille sag.
Jeg tror nemlig ikke, at jeg kan lade være at bemærke, at når fru Christine Antorini udtrykte sin enighed med Venstre, vil jeg faktisk også udtrykke min enighed med fru Christine Antorini, og så kan man overveje det nye partnerskab i dansk politik.
Velkommen til.
Sagen er jo den, at det lovforslag, vi står med her, giver mulighed for at eksportere knaldgod dansk uddannelse.
Det er et varemærke, fordi vi er så gode til uddannelse i Danmark.
Så er det selvfølgelig også et spørgsmål om at få viden med hjem.
For når man kommer ud, kan man tage noget med hjem.
Så er det jo også en mulighed for, at danske virksomheder i store udviklingsområder som f.eks. Kina, kan have et genkendeligt eksamensbevis, så man f.eks. ved, hvad kinesere, der har taget en Niels Brock i Kina, kan, og dem kan man så bruge i sin danske virksomhed.
Det mener vi også er en fordel ved det her.
Og i det hele taget ser vi meget positivt på hele udviklingen med at skabe internationalisering også på denne måde i uddannelserne.
Så til kommentarerne, også til fru Christine Antorini, for jeg er faktisk også fuldstændig enig i, at det må tilstræbes at skabe ens forhold på de to områder.
Jeg tror, at det, vi skal se på lige nu, er, at vi med det her forslag gerne vil løse lige præcis den konkrete problemstilling i forhold til at kunne lade allerede akkrediterede uddannelser fungere i udlandet som udenlandsk funderede uddannelser, som dog er genkendelige i Danmark.
På videnskabsområdet er det jo et spørgsmål om, at det er nødvendigt at skabe et forskningssamarbejde for at have forskningsbaseret undervisning, og derfor er det en lidt anden situation.
Der er det et spørgsmål om at kunne skabe nogle nye forskningsmiljøer, hvor det her er et spørgsmål om at kunne eksportere et allerede kendt produkt, som altså ikke nødvendigvis skaber noget nyt, men skaber noget genkendeligt et andet sted.
Men i forhold til både det her med, om man behøver at have et samarbejde, eller om man kan have et samarbejde, og i forhold til muligheden for, at danske studerende skulle kunne få SU på alle uddannelserne, mener jeg sådan set, at den konstruktive vej må være at arbejde videre med, om vi ikke kan finde en løsning på netop de ting, sådan at vi kan få den her ens proces.
Det er meget ny grund, og hvad vil det her betyde i forhold til økonomien?
Altså, vi forsøger at lave meget klare skillelinjer, men hvad vil det få af betydning for økonomien?
Hvad vil det få af betydning for mobiliteten for studerende osv.?
Og derfor er det måske meget klogt, uagtet at jeg godt personligt kunne fristes til at synes, at det bare skulle være ens på begge områder, og så åbner vi op for det hele, at se lidt pragmatisk på det og få startet med de her to hjørner og så se på, om ikke vi kunne sørge for løbende at tilpasse forslagene, sådan at de blev mere og mere ens og gav flere og flere muligheder.
For ideelt set må vi alle sammen have et ønske om, at f.eks. danske studerende kan tage den bredest tænkelige vifte af uddannelser med SU, også i udlandet, og at man kan skabe de her samarbejder, ikke kun på universiteterne, men også på provisionsområdet, hvor man helt sikkert også kan få gavn af den viden.
Så er der jo også, hvis vi går over til det andet forslag, et ønske fra de danske universiteter om, at de kunne få lov til at starte uddannelser uden nødvendigvis at have et samarbejde.
Det kan jeg ikke helt overskue hvordan man gør i forhold til forskningsmiljøet, men hvorfor ikke arbejde videre med det.
Dog tror jeg, at det ville være klogt i denne omgang at starte med nogle hjørner og så måske blive bedre og bedre til at lave lovgrundlag for de her ting.
Så derfor tror jeg meget på, at vi kan få en konstruktiv dialog og et konstruktivt samarbejde om at få udviklet det her, og derfor også min invitation til samarbejde til fru Christine Antorini om at få udviklet den proces.