runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-10-04:
Jeg så godt, at fru Line Barfod havde stillet den nye socialminister det spørgsmål i Folketingssalen i går, og jeg så også godt socialministerens besvarelse.
Og der må jeg da erkende, at jeg følte mig meget godt tilfreds med socialministerens besvarelse.
Det er ingen hemmelighed, at Dansk Folkeparti nok mange gange har gjort indsigelse mod regeringen på det område.
Jeg synes egentlig, det var helt fint, hvad socialministeren svarede: at det er et emne, der optager hende meget.
Og hun vil selvfølgelig her kunne få Dansk Folkeparti med på de initiativer, der skal tages, for der skal ikke være en øget ulighed i Danmark.
Der skal være solidaritet, der skal være ligeværd mellem mennesker, og vi skal selvfølgelig forsøge at få hævet de mennesker, som har socialt dårlige levevilkår, og som godt kunne fortjene en bedre tilværelse.
Line Barfod (EL), 2007-10-04:
Betyder det, fru Pia Kjærsgaard siger, at det ikke er Dansk Folkepartis politik, at uligheden skal stige i Danmark?
Det var det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål er så: Hvis det ikke er Dansk Folkepartis politik, at den økonomiske ulighed i Danmark skal stige, hvorfor stemmer man så for skattelettelser til de rigeste og for nedskæringer til dem, der har færrest penge?
Det sidste spørgsmål er: Hvad vil Dansk Folkeparti helt konkret selv komme med af initiativer for at nedbringe uligheden?
Spørgsmålet er altså ikke, hvilke af socialministerens tiltag om bedre skoler osv. man tilslutter sig, men hvad Dansk Folkeparti selv vil komme med af tiltag for at nedbringe uligheden.
Pia Christmas-Møller (KF), 2007-10-04:
Nej, vi har også i gerning vist vilje til at øge ressourcerne til sundhedsområdet.
Siden 2001 er udgifterne til sundhedsområdet steget med 17 pct.
Vi har fået øget antallet af operationer og behandlinger markant i løbet af den her periode.
Men vi ved, at det ikke kun er et spørgsmål om at tilføre flere ressourcer, det er også et spørgsmål om at indrette sig hensigtsmæssigt, og den organisationsform, vi havde under de gamle amter, var ikke hensigtsmæssig.
Derfor nedlagde vi amterne og erstattede dem med regionerne.
Vi giver regionerne en fair chance for at løfte opgaven, men vi har ikke uanet tålmodighed.
Vi vil ikke finde os i, at kræftpatienter i et samfund som vores ikke bliver behandlet i tide.
Selvfølgelig skal de behandles akut.
Det har vi sat øverst på dagsordenen, og det viser vilje til at tage nogle af de allermest sårbare gruppers problemer alvorligt og gøre noget ved dem.
Det gør vi ressourcemæssigt, og det gør vi også ved at indrette tingene mere hensigtsmæssigt.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-10-04:
Men synes ordføreren virkelig, at det er at give regionerne en chance for at leve op til opgaven, når de efter ét forberedelsesår og 10 måneder nu står over for at skulle indfri en 1-måneds behandlingsgaranti, samtidig med at statsministeren kommer hjem fra ferie og kræver, at der skal være akut kræftbehandling i det her land, og en partiformand på et landsmøde – efter 10 måneder - siger, at man i øvrigt nu bare vil nedlægge regionerne, hvis ikke de kan levere?
Angst er jo et meget dårligt middel til at nå forandringer med i det her samfund.
Det ved vi, mennesket er et socialt dyr.
Tror ordføreren og De Konservative virkelig, at det giver mening, at partilederen går ud og truer med at nedlægge regionerne, efter at personalet har brugt lidt over et år på at komme ind i den ny struktur?
Margrethe Vestager (RV), 2007-10-04:
Sådan som jeg ser det, tager forslaget til vedtagelse hverken stilling for eller imod velfærdsrettigheder.
Men den sætning, som hr. Kristian Thulesen Dahl læste op, er en del af forudsætningen for, at man vil kunne tage stilling til dem, for hvis ikke en lang række af de systemer, som er med til at hæmme medarbejdernes faglige engagement, deres kreativitet og deres indsats, bliver taget væk, kan der ikke blive ressourcer til at ændre den velfærd, som borgerne oplever.
Nu skal jeg ikke gøre mig særlig meget klog på det, men jeg forstod på et svar på spørgsmål, jeg stillede fru Helle Thorning-Schmidt tidligere på dagen, at man vel egentlig ser sine velfærdsrettigheder som noget, der sådan set er meget enkelt at kontrollere, fordi de kan kontrolleres af borgerne selv.
Jeg har ikke været dybt inde i, hvordan Socialdemokraterne forestiller sig kontrol og bureaukrati bygget ovenpå, men jeg forstod, det er en ambition, at man netop kan leve op til det, som er vedtagelsens hovedpointe, nemlig at der ikke skal være bureaukratiske hindringer.
Der skal ikke være papirvælde, der skal være tid til det, der er kernen i velfærdsopgaver, nemlig kontakten mellem medarbejdere og elever, mellem medarbejdere og ældre mennesker og mellem medarbejdere og børn, altså dem, der har brug for den offentlige sektor.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-10-04:
Jo, men det er jo meget interessant, for i de umiddelbart kommende uger skal vi jo til at forhandle de ting, og vi har et oprigtigt ønske om, at der er partier, specielt Socialdemokratiet, der virkelig vil engagere sig i det her.
Vi kan jo se, at der er nogle steder, hvor der kan være nogle gode muligheder for, at vi kan lave noget fornuftigt for den offentlige sektor.
Men som jeg tolker det, fru Margrethe Vestager var inde på, er det jo i virkeligheden det stik modsatte.
Et eller andet system skal der jo bygges op for at sikre det.
Over for det har jeg hørt fru Margrethe Vestager tale for en tillidsreform, hvor man skal slippe medarbejderne fuldstændig fri, hvor den enkelte selv har ansvaret for, at tingene udføres, og hvor kommunerne selv skal finde ud af, hvordan de bedst varetager dem.
Et eller andet sted er der her to systemer, der støder sammen, og derfor er det jo fantastisk, at man kan finde en fælles linje.
I de kommende uger bliver det spændende for os at se, hvad den linje egentlig rummer, og hvad det er, fru Margrethe Vestager her har fået Socialdemokraterne bundet op på.
Margrethe Vestager (RV), 2007-10-04:
Derfor tror jeg, at forudsætningen for, at vi kan komme i gang med noget interessant, finansiere det og skaffe medarbejdere til det, er, at vi så at sige rydder brættet for den mistillid og den kontrol og den statsliggørelse, som har været grundtænkningen de sidste 6 år, og i stedet for siger: Lad tilliden være udgangspunktet, og lad os så komme tilbage til, hvad det er for en velfærd, vi gerne vil have.
Gitte Lillelund Bech (V), 2007-10-04:
Men når jeg læser Socialdemokraternes velfærdsrettighedsudspil, står der jo bl.a., at de ønsker, at der i hver kommune skal være en serviceombudsmand, som skal hjælpe borgerne med at klage, hvis de nu ikke får det lovede bad hver dag, og hvis de nu ikke får den mundfuld frisk luft hver dag, som fru Helle Thorning-Schmidt har talt om.
Hvordan kan fru Margrethe Vestager forestille sig at en serviceombudsmand ville gribe det an, hvis det er sådan, at man ikke fra det offentliges side har dokumenteret, at hr. Hansen rent faktisk har fået frisk luft hver dag, og at fru Jensen har fået bad hver dag?
Margrethe Vestager (RV), 2007-10-04:
Det er jo lidt det samme spørgsmål, man må stille sig selv, når man ser regeringens varslede forslag om en lovpligtig, uafhængig borgerrådgiver.
Sådan som jeg ser det, regeringen står for, er det vist noget i stil med en sådan type, som Socialdemokraterne forestiller sig, og det synes vi måske i virkeligheden ikke er så interessant, uanset hvem der foreslår det, for vi har jo en ombudsmand, som har en hel fast forpligtelse.
Ombudsmanden kan muligvis have brug for flere kræfter - det skal jeg bestemt ikke afvise - men jeg tror, det er vigtigt at holde fast i, at det, der er relevant for den enkelte borger, ikke er et klagesystem, man bygger op bagefter, og det er sådan set, uanset om det er regeringen, der foreslår det, eller om det er andre, der foreslår det.
Det er alene af den grund, at vi jo har demokrati i vores kommuner, hvor der er folkevalgte.
Men jeg synes, det er meget interessant, at vi har en så markant større tillid til de folkevalgte end dem, som egentlig er moderpartier til de valgte derude.
Gitte Lillelund Bech (V), 2007-10-04:
Jeg fik ikke et helt klart svar på mit spørgsmål, så det kan godt være, jeg skal stille det lidt klarere.
I forslaget til vedtagelse, som Det Radikale Venstre jo har fremsat sammen med Socialdemokraterne, SF og Enhedslisten, vedrører den fjerde pind lige præcis respekt, og at man skal gøre op med den overflødige og tidsrøvende forpligtelse til dokumentation.
Mit spørgsmål til fru Vestager er bare: Hvis det er sådan, at fru Hansen og hr. Jensen skal kunne klage til denne serviceombudsmand og sige, at de henholdsvis ikke har fået deres bad i dag og ikke har fået lov til at gå tur i dag, skal serviceombudsmanden vel enten kunne dokumentere det eller afvise klagen ved at sige: Nej, det er altså dokumenteret, at fru Hansen er blevet badet i dag, og at hr. Jensen har været ude i den friske luft i dag.
Mit spørgsmål er, om det at indføre en sådan serviceombudsmand, der skal tage sig af klager, ikke vil indebære, at man skal have øget dokumentation for at sikre, at det kan eftervises, at kommunerne rent faktisk lever op til alle de velfærdsrettigheder, som Socialdemokraterne foreslår.
Margrethe Vestager (RV), 2007-10-04:
Jeg synes, det er meget interessant, at fru Gitte Lillelund Bech har en så udviklet forestilling om, hvad det vil sige at have en serviceombudsmand, så det kan ikke være en ting, som er Venstre fremmed.
Man skulle næsten tro, at Venstre gik ind for det, eftersom jeg kan forstå, at man har rullet hele den praktiske implementering ud.
Det vil givetvis glæde Socialdemokraterne, men det skal jeg ikke kunne sige noget om.
Jeg tror, der er andre måder at gøre tingene på, også med hensyn til hvad det er for en dialog, borgerne har om, hvorvidt servicen overhovedet er rimelig eller ej, og hvilken service der faktisk skal være.
Måske kunne det være det reelle fremskridt, at der var en dialog om, hvad det er for nogle behov, der bliver opfyldt, både mellem medarbejderen og borgeren og også mellem borgeren og den, som visiterer til hjælpen.
Derfor synes jeg, det er vigtigt, at vi har en åben forhandling om, hvordan det her skal gøres til virkelighed, og at vi begynder der, hvor vores vedtagelse sætter dagsordenen, nemlig at tage det, som er overflødigt, væk og finde ud af, hvad vi har brug for.
Fru Gitte Lillelund Bech har naturligvis en pointe i, at der er et spørgsmål om retssikkerhed, men vi kunne jo isolere det ved at sige: Der er et spørgsmål om retssikkerhed, der er et spørgsmål om sagligt input, og der er et spørgsmål om hensynet til skatteyderne, altså at pengene bliver brugt fornuftigt.
Hvis de tre hensyn skal forenes, hvad er det så for en dokumentation, vi vil have i stedet for det papirvælde, som regeringen har sørget for vi har fået de sidste 6 år?
Ulrik Kragh (V), 2007-10-04:
Tak til den radikale ordfører for indlægget om vores klima.
Det er et meget vigtigt spørgsmål, som der jo er bred enighed om i Folketinget.
Derfor undrer de påstande mig noget, der kom omkring øget energiforbrug, øget kraftproduktion og omkring CO2-stigninger sidste år.
For Det Radikale Venstre plejer også at være et parti, som sætter pris på, at man tænker internationalt, at man tænker i helheder.
Virkeligheden er jo den, at man sidste år havde en meget stor elproduktion, fordi der var meget lidt vand i Sverige og Norge, og fordi man lukkede Barsebäck.
Derfor vil jeg gerne høre Det Radikale Venstre, om man ikke vil anerkende og gå til forhandlingerne på et mere rimeligt grundlag end det, der blev givet udtryk for i den tale, der blev holdt for lidt siden.
Margrethe Vestager (RV), 2007-10-04:
Nu bygger den tale, som jeg holdt for lidt siden, på de tal, vi har for det, der vist hedder korrigerede CO2-emissioner, hvor hele pointen jo netop er, at man korrigerer for nogle af de ting, som spørgeren netop nævnte.
Det, der er det virkelig tankevækkende, men jo også en lille smule ærgerligt, er, at det er her i regeringens sjette år, at vi ser, at også de korrigerede CO2-emissioner stiger.
Det er jo et tegn på, at der er noget grundlæggende galt i den energipolitik, som bliver ført.
Én ting er, hvad de ukorrigerede har vist, det kan der være mange, mange grunde til, som spørgeren også nævner, men det, der jo virkelig må bide hos flertallet i øjeblikket, er, når de korrigerede CO2-emissioner begynder at stige.
Så er det altså et tegn på, at man begynder at nærme sig fiasko.
Ulrik Kragh (V), 2007-10-04:
Jeg synes, man skulle prøve at se på, hvordan tallene har set ud i de foregående 9 måneder.
For hvis det er sådan, at man ser på, hvordan priserne har været på både CO2-kvoter og den kraftproduktion, der har været i Danmark igennem det sidste år, kan man se, at priserne har været væsentlig lavere, fordi der har været meget vand.
Det vil sige, at den korrigerede produktion, der har været, har været væsentlig mindre.
Derfor synes jeg, at Det Radikale Venstre burde se i mere internationale helheder.
For det hænger simpelt hen ikke sammen, at De Radikale på den ene side siger, at de ikke ønsker atomkraft, men ønsker mere vedvarende energi, og på den anden side ikke vil anerkende, at det er det, der er årsagen.
Margrethe Vestager (RV), 2007-10-04:
Hvis vi er nede i 9-måneders-intervaller, i forhold til hvad det er for en tendens, vi har, begynder det at gå galt, hvad angår vores energipolitik.
Når jeg nævner det tal her, er det jo, fordi det er kronen på værket i en lang udvikling, som tog sin begyndelse, da VKO begyndte at styre det her land og styre miljøpolitikken, sætte sig på klimapolitikken og så fremdeles.
Og det synes jeg er ærgerligt, for der er jo nogle ting, man umiddelbart kan gøre; f.eks. sørge for, at der er et internationalt elmarked.
Jeg sikker på, at hr. Ulrik Kragh lige så godt som jeg ved, hvor vigtigt det er i forhold til at få vindenergi til for alvor at få volumen.
Jeg kan givetvis tage fejl, for jeg er ikke energiordfører, men jeg synes ikke, det går så hurtigt for VKO.
Troels Lund Poulsen (V), 2007-10-04:
Hvordan hænger det helt præcis sammen?
Jeg ved, at fru Margrethe Vestager har forsøgt at give nogle bud på det, men ser fru Margrethe Vestager de 29 velfærdsrettigheder som en tillidsreform til kommunerne?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-10-04:
Ja tak.
Vi har jo ved forskellige lejligheder fra Dansk Folkepartis side kvitteret positivt for de tanker, der ligger i Socialdemokratiets velfærdsrettigheder til danskerne, og det har vi gjort, fordi vi jo godt kan se, at der kan være lidt idé i, at man har en lidt strammere statslig styring, som kunne sikre, at man over hele landet har nogenlunde de samme velfærdsrettigheder, og at der ikke er for stor slinger, sådan at man i den ene kommune får et tilbud og i den anden kommune et ringere tilbud.
Mit spørgsmål til fru Margrethe Vestager er så, om Det Radikale Venstre kan se, at de velfærdsrettigheder kan gennemføres med den vedtagelse, der er fremsat her i dag fra både fru Margrethe Vestagers og fru Helle Thorning-Schmidts side.
Der står jo, at man vil tage et opgør med stive og bureaukratiske systemer og de store og vel overflødige tidsrøvende forpligtelser til dokumentation.
Pia Christmas-Møller (KF), 2007-10-04:
Jeg tror, det er fru Sophie Hæstorp Andersen bekendt, at vi som et meget centralt led i kvalitetsreformen satser på en ledelsesreform, hvor vi netop vil vise tillid og give ansvar.
Vi vil give den enkelte ansatte på det niveau, hvor den pågældende nu måtte befinde sig i den offentlige sektor, større mulighed for at udøve det faglige ansvar.
Det er et selvstændigt mål, vi har med kvalitetsreformen.
Så det er hverken de ansatte på sygehuse eller andre steder, der omtales, når fru Sophie Hæstorp Andersen nu snakker om, at det kan være stressende at få en melding om, at hvis regionerne ikke løfter den helt centrale, fundamentale opgave, de er sat til, vil vi se på, om de har nogen fremtid.
Det, det handler om - det kan vi jo godt se -
Der må jeg sige at jeg føler vi har at gøre med en politiker, som kan forstå politisk sprog, og som vil forstå beskeden: Her er en opgave, løft den!
Ellers må vi finde andre strukturer, som bedre kan løfte den opgave.
Vi har ikke uanet tålmodighed - eksempelvis på kræftområdet.
Christine Antorini (S), 2007-10-04:
Jeg kunne godt tænke mig at ønske den konservative ordfører tillykke med, at det faktisk er lykkedes Det Konservative Folkeparti at få en skattelettelse igennem på næsten 10 mia. kr.
Venstre gør sig meget umage med at kalde skattelettelserne for skatteomlægninger, og Dansk Folkeparti kan næsten ikke få sig selv til at rose De Konservative, selv om de faktisk har fået en skattelettelse igennem på de her små 10 mia. kr. Så der skal komme et fuldblods tillykke her fra Socialdemokraterne.
Mit spørgsmål er derfor: Hvornår kan vi forvente at de yderligere skattelettelser kommer?
Pia Christmas-Møller (KF), 2007-10-04:
Det er meget rørende at opleve en socialdemokratisk omsorg for Det Konservative Folkepartis sejre, og jeg vil da gerne modtage lykønskningen i den ånd, hvori den formentlig er afsendt - men så alligevel skuffe en lille smule: Det er ikke helt vores succeskriterium at blive rost af Socialdemokratiet.
Vores succeskriterium er faktisk at være med til at besvare nogle af de samfundsudfordringer, vi står over for.
Her er vi glade for vores skattelettelser, også dem, der er kommet her i den seneste omgang, fordi de er med til at besvare en af de udfordringer, vi står over for, nemlig at det skal kunne betale sig at arbejde, at mennesker skal have et incitament til at sige ja tak til lidt overarbejde, så vi ikke oplever, hvordan virksomhederne må sige nej til nye ordrer og på den måde sætte en negativ vækstspiral i gang.
For det har vi ikke råd til, når vi gerne vil have penge til alle de velfærdsgoder, som også Socialdemokraterne peger på der er behov for.
Med hensyn til Det Konservative Folkepartis skattevision er det jo klart for enhver, at vi har sat en meget ambitiøs vision op.
Vi mener ikke, det er rimeligt, at man skal aflevere mere end halvdelen af, hvad man har tjent ved en ekstra indsats, så vi har en vision om maks. 50 pct. af den sidst tjente krone.
Den arbejder vi trygt og støt og roligt videre efter.
Christine Antorini (S), 2007-10-04:
Jeg syntes, det var dejligt at se, hvordan mit spørgsmål om De Konservatives succes med en skattelettelse på 10 mia. kr. til gavn for de rige kunne udløse - kan man sige - sådan en lettelsens gennemgang af den konservative sejr.
Jeg fik bare ikke svar på spørgsmålet om, hvornår den næste skattelettelse kommer, for jeg går ud fra, at Det Konservative Folkeparti ikke stiller sig tilfreds med den her skattelettelse.
Ordføreren sagde da også lige før, at målet for De Konservative er en markant skattelettelse, der betyder, at man skal betale 50 pct. af den sidst tjente krone.
Her ville vi virkelig tale om skattelettelser til de rige og manglende penge i statskassen, og derfor er det selvfølgelig vigtigt i den videre politiske diskussion, hvor meget De Konservative satser på, at der kommer en yderligere skattelettelse.
Skal vi se frem til en skattelettelse til de rige inden for den her valgperiode, er det det, som De Konservative går til valg på?
Hvornår kan vi vente at De Konservative vil gå i gang med at få en flad skat på 50 pct.?
Pia Christmas-Møller (KF), 2007-10-04:
Vi har ikke talt om en flad skat på 50 pct., vi taler om en skattevision om maks. 50 pct. af den sidst tjente krone.
Og så vil jeg glæde fru Antorini med, at her i de næste uger bruger vi lige kræfterne på at få vores skatteresultat helt hjem, så det bliver en vedtaget lov, der kan føre til skattelettelser for borgerne, som kan mærkes allerede fra den 1. januar næste år.
Med hensyn til skattelettelser til de rige må jeg desværre skuffe, for Det Konservative Folkeparti magter ikke med vores 18 mandater at nå op på skattelettelser i den størrelsesorden, som Socialdemokratiet i sit oplæg til valgkampen sidst, »Made in Denmark«, lagde an til.
Der var det jo sådan, at Socialdemokratiet ville give næsten 10.000 kr. i skattelettelse til dem med en årsindkomst i millionklassen, mens pensionisten skulle aflevere penge.
Det har ikke været en del af den konservative tænkning og slet ikke en del af vores resultat, men det er altså Socialdemokratiets forslag fra »Made in Denmark«.
Det har vi ikke leveret.
Vi har leveret en gedigen skattelettelse, som folk med ganske almindelige indkomster får glæde af, og det øger mulighederne for, at flere vil synes, det er interessant at tage en ekstra overarbejdstime.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-10-04:
Det Konservative Folkeparti har jo de to ministre, der om nogen har mulighed for at gøre noget ved Danmarks klimapolitik.
Det er miljøministeren, og det er transport- og energiministeren.
Jeg vil godt spørge fru Pia Christmas-Møller: Synes hun, det er et godt resultat, Det Konservative Folkeparti har præsteret inden for de seneste år, når vi nu kan se, at Danmarks udslip af drivhusgasser rent faktisk er steget sidste år med flere procent?
Er det et resultat, man synes man vil gå ud at prale med og sige: Her ser I så, hvad Det Konservative Folkeparti magter på klimaområdet i den danske regering?
Er man på rette spor, når udslippet af drivhusgasser fra Danmark stiger med godt og vel 2 ½ pct., som det gjorde sidste år?
Er det det, fru Pia Christmas-Møller kalder at være på rette spor?
Er det noget, fru Pia Christmas-Møller vil rose sig selv og Det Konservative Folkeparti for?
Pia Christmas-Møller (KF), 2007-10-04:
Der er jo blevet taget hånd om det, vil jeg sige til fru Anne Grete Holmsgaard.
Der er jo netop tale om, at vi har fået en allokeringsplan, som lægger op til 13 millioner t mindre CO2-udslip, hvilket sikrer, at vi når vores mål i tide.
Vi har taget hånd om at ændre vores registreringsafgift, sådan at det også forbedrer vores muligheder for at nå vores målsætning på CO2-området.
Vi har faktisk fået omlagt registreringsafgiften, sådan at man kan forvente, at vores bilpark vil levere, hvad der svarer til 50.000 færre bilers udslip.
Det er da meget godt.
Vi tager hånd om problemerne, også når vi ser en gal udvikling, og vi har altså lagt et spor, som sikrer, at vi når i mål på det niveau, som vi skal, i 2012.
Jens Peter Vernersen (S), 2007-10-04:
Nu var det jo sådan, at Det Konservative Folkeparti meldte sig ind i debatten om akutbehandling af kræft, 5 måneder efter at spørgsmålet var rejst her i Folketingssalen.
Det var jo ikke sådan, at man havde været meget på banen, siden sagen blev rejst den 25. april i år.
Er det også derfor, at der ikke er afsat en eneste krone til akutbehandling på finansloven, som skal gælde for det kommende år?
Er det dér, vi skal finde svaret på, at det er kommet bag på regeringen, at der var et sådant folkeligt krav om, at man nu skulle behandle de mest syge akut i stedet for at lade dem stå på ventelister i op til 76 dage?
Er det ikke en meget, meget ringe indgang til det her spørgsmål, at man først melder sig, når alle er klar over, at det er noget, der skal tages fat på?
Pia Christmas-Møller (KF), 2007-10-04:
Hr. Jens Peter Vernersen kommer fra et parti, der, mens det havde regeringsmagten, var mere optaget af at bekæmpe private sygehuse end ventetider og ventelister.
Og så skal man høre, at bl.a. vi fra Det Konservative Folkeparti, som i den grad har haft sundhedstemaet på dagsordenen, ikke skulle have kendt vores besøgelsestid.
Det er altså selv i denne sene time - lidt stærkt.
Det Konservative Folkeparti har været dybt optaget af og er fortsat dybt optaget af at bekæmpe urimelige ventetider.
Vi har sat kræftbehandling øverst på dagsordenen, og der er også afsat midler til at levere for.
Derfor kan jeg slet ikke forstå den kritik, der kommer her.