Carsten Hansen (S), 2013-01-11:
Jeg vil først starte med at takke for den velvillige behandling, der har været af lovforslaget.
Behandlingen her viser også, at når vi kommer ind på lejeloven, så er det et vanskeligt tilgængeligt område, fordi det er så reguleret, som det er.
Jeg vil sige, der er masser af muligheder for at afklare en række af de spørgsmål her, også med skriftlige spørgsmål og svar i udvalget, men tak for den velvillige behandling.
Jeg har noteret mig, at et flertal af ordførerne faktisk bakker op om regeringens lovforslag her.
Der har været enkelte bemærkninger, som jeg vil kommentere.
Venstres ordfører havde et spørgsmål om tiden, og der kan jeg sige – det står også i lovforslaget – at der er maks. 2 måneders ventetid på det.
Det er selvfølgelig noget, vi vil følge tæt, for det er rigtigt, at man ikke kan gå og vente flere år på at få en forhåndsgodkendelse, så i forhold til den del af det er jeg fuldstændig enig.
Så vil jeg sige, at der fra Dansk Folkepartis ordfører har været en række forskellige spørgsmål, også i forhold til de økonomiske forudsætninger.
Jeg vil sige, at selvfølgelig holder de økonomiske forudsætninger, vi har stillet op, og det er den rigtige lov, vi regulerer det i, det synes jeg også høringssvaret viser, men man er velkommen til også at stille opklarende spørgsmål i forhold til økonomien i det, hvis der skulle være tvivl om den del af det. Hr. Lars Dohn rejser spørgsmålet om de uregulerede kommuner, og jeg vil også her tilkendegive, og det er også den diskussion, jeg har haft med hr. Lars Dohn tidligere, at påbudsdelen påtænker vi også at tage ind, når vi skal regulere lejeloven, hvor vi jo har et meget omfattende arbejde, som fru Benedikte Kiær fra De Konservative sagde tidligere.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi får muligheden for at udvide med GI's måde at kunne regulere ejendommene på; det med at kunne forbedre dem efter et påbud skal vi selvfølgelig have med i de uregulerede kommuner.
Nu har jeg så også tilkendegivet det her, og vi vil selvfølgelig arbejde videre med det.
Derudover undrer den diskussion, som hr. Lars Dohn i forbindelse med frakendelsesordningen rejser, mig, for allerede mens fru Benedikte Kiær var boligminister, var der et møde mellem udlejere og lejere, hvor man gik ind og kiggede på, hvordan man kan bruge et huslejeregister baseret på huslejenævnsafgørelser, og der anerkendte både Danmarks Udlejere, Danmarks Lejerforening og LLO, at man ikke kunne basere et sådant register på de afgørelser, der var truffet, og det var altså ikke muligt at gøre det.
Derfor undrer det mig, at hr. Lars Dohn siger, at der er enighed her, fordi de tidligere har tilkendegivet, at man var enig i, at det ikke kunne lade sig gøre.
Det vil også blive for tilfældigt, når man gør det, og man vil ikke kunne få lavet et ordentligt baseret materiale, således at man kan sikre, at man får den reelle husleje frem.
Så skal jeg sige, at hvis en lejer kommer ind i en lejlighed, som han eller hun mener er for dyr, så kan vedkommende jo selvfølgelig gå ned i sit huslejenævn og få det efterprøvet, for der er jo ingen af de redskaber, der er der i forvejen, der forsvinder, vi udvider tværtimod redskabsmængden.
Jeg synes, det er rimeligt, at vi kan sikre, at de mennesker, som er kommet i klemme og ikke kan sælge deres bolig, ikke kommer i klemme en gang til ved at få en forhåndsgodkendelse.
Jeg anerkender ikke, at huslejenævnet ikke skulle kunne fastsætte huslejeniveauet på forhånd, ligesom de kan efterfølgende.
Så den problematik er jeg ikke helt enig med hr. Lars Dohn i.
I forbindelse med at give kommunen mulighed for at indbringe sager om vedligeholdelsesmangler for huslejenævnene spørger fru Benedikte Kiær: Skal de ikke bare kondemneres?
Jeg er enig i, at der ligger redskaber i byfornyelsesloven til, at man kan kondemnere og give påbuddene, men det bliver ikke gjort i alle tilfælde.
De steder, hvor man ligger på kanten, hvor man kan konstatere det udefra, er det jo en ny mulighed, for lejerne går ikke til huslejenævnet og klager over udlejeren, når man flygter fra de sociale myndigheder.
Jeg tror, fru Benedikte Kiær kender det så udmærket fra sin tid som minister.
Derfor er det så vigtigt, når kommunerne laver den her opsøgende indsats, at de også får mulighed for at påklage det til huslejenævnet, så vi kan komme de her kyniske husudlejere til livs.
Jeg tror, det vil være en blanding af både huse, der skal kondemneres – jeg har skrevet et brev ud til kommunerne om deres forskellige muligheder i forhold til den del af det – og nogle, der skal have et påbud.
Det nye er jo, at kommunen nu faktisk kan træde i lejers sted, hvis lejeren ikke selv vil gøre det.
Jeg ved godt, det er lidt af det, man kan kalde en anomali i forhold til den balance, der er mellem udlejer og lejer, men her må vi tage de svagestes parti for at undgå de her meget, meget grimme sager.
Jeg stiller selvfølgelig gerne op med dokumentation i forhold til det, for jeg tror, vi alle er optaget af, at vi nu kommer af med de her skruppelløse udlejere, der alene tjener på den nød, der er hos de mennesker, der flygter fra social indgriben i andre kommuner.
Så skal jeg sige, at det jo er for at give kommunerne et værktøj til at dæmme op for spekulationen, at vi har fremsat forslaget, og det er jeg er rigtig glad for.
Jeg synes faktisk, det er en rimelig måde at gøre det på.
Huslejenævnet kan påbyde ejeren at udbedre bestemte vedligeholdelsesmangler inden for bestemte frister.
Og jeg synes, det er meget vigtigt at sige, at overholder ejeren ikke påbuddet, kan arbejdet tvangsudføres af Grundejernes Investeringsfond, og sker de her ting tre gange inden for 10 år, kan ejeren frakendes retten til at administrere udlejningsejendommene.
Et andet element er jo så selve frakendelsesordningen.
Hr. Lars Dohn beskrev det så malende, han nævnte eksemplet med de unge mennesker, der indebrændte i et ulovligt lejemål, og det er det, vi vil til livs, for der har man ikke tidligere haft nogen redskaber til det.
Der skal skabes større sikkerhed for lejerne, når det handler om boligens lovlighed, og det foreslog vi jo selvfølgelig blev gjort ved at udvide frakendelsesordningen til også at omfatte gentagelsestilfælde.
Man kan undre sig over, at vi ikke har lukket det hul noget før, men bedre sent end aldrig i forhold til den del af det.
Så er der forhåndsgodkendelse af lejen, som jeg har været inde på.
Jeg synes, at det er vigtigt at nævne, at det er huslejenævnet, der på baggrund af en besigtigelse af boligen træffer afgørelse om den leje, som ejeren lovligt vil kunne opkræve.
Forhåndsgodkendelsen er jo bindende, og huslejenævnet kan derfor ikke ved en senere opstået sag mellem ejeren og den kommende lejer komme ind og ændre lejen, medmindre der foreligger ændrede forhold.
Jeg tror, at vi alle sammen har set, at førstegangsudlejere er kommet i klemme i den slags sager og har måttet efterbetale ganske store summer.
Jeg synes, det er rimeligt, at man kan få det afklaret.
3.000 kr. kan lyde af meget, og jeg tror, fru Benedikte Kiær rejste spørgsmålet om egenbetaling og brugerbetaling her, men i forhold til de store summer, som det her efterfølgende kan løbe op i, vil jeg sige, at det er en forholdsvis beskeden omkostning for at kunne være sikker på, at den husleje, der tages, er rigtig.
Det er også vigtigt at få sagt om det, som Venstres ordfører rejste spørgsmål om, altså, hvorfor det ikke gælder nogle flere, at det jo er rettet mod dem, som vi kan kalde de uprofessionelle udlejere, dem, som ikke driver erhvervsmæssig udlejning.
De store virksomheder, der driver erhvervsmæssig udlejning, har styr på den del af sagen, men det er vigtigt at få sagt, at det er en hjælp til de uprofessionelle, dem, som vil leje en enkelt lejlighed eller et hus ud – det kan være på grund af et studium, eller det kan være, fordi de har købt en ny bolig.
Så jeg ser frem til et rigtig godt udvalgsarbejde, og vi svarer selvfølgelig beredvilligt på spørgsmål ud over alle de mange spørgsmål, der er blevet stillet her i salen i dag.