Julie Rademacher (S), 2011-02-24:
Helt overordnet er det her forslag, hvilket den foregående ordfører rigtigt nok påpeger, en del af den såkaldte genopretningspakke.
Det handler kort sagt om at lukke et hul i statskassen og lade dem betale, der i forvejen har lidt, alt imens den borgerlige regering fortsat deler skattelettelser ud til de rige.
Igen laver regeringen altså en omvendt Robin Hood, også med det her lovforslag, L 130.
Helt konkret handler L 130 om ændringer af satserne for revalideringsydelser til personer under 30 år.
Disse satser ønsker man at tilpasse, sådan at de med få undtagelser modsvarer ydelsesniveauet for kontanthjælp.
Argumentet for forslaget er, at man ikke skal have et økonomisk incitament til at komme på revalidering over for eksempelvis SU ved en ordinær uddannelse.
Men holder det?
Og holder ministerens påstand om, at de svage grupper ikke skal holde for endnu en gang på grund af regeringens besparelser?
Først og fremmest er brugen af revalidering stærkt faldende fra cirka 38.000 i 2000 til cirka 14.000 i 2009.
Det er altså ikke noget, der har bevirket, at flere penge bare er blevet pøset ud af statskassen, lad mig lige slå det fast.
Men hvad er revalidering?
Og holder ministerens påstand?
Ifølge Rådet for Socialt Udsatte er revalidering en proces, hvor et udsat og skadet menneske får en ny og værdig chance for at generhverve kompetencer i forhold til arbejdsmarkedet.
Derfor bør ydelsen også være på et niveau, der sikrer en rimelig eksistens og tager højde for, at målgruppen er mennesker, der skal overkomme en begrænsning i arbejdsevnen og ikke har de samme muligheder for supplerende erhvervsindtægt, som personer i ordinær uddannelse har.
Forslaget vil altså fastholde mennesker på alt for lave ydelser, som ikke giver mulighed for et rimeligt eksistensniveau, ifølge Rådet for Socialt Udsatte.
Altså holder ministerens antagelse om udelukkende at fokusere på økonomiske incitamenter ikke.
Det er Danske Handicaporganisationer enige i.
Ifølge Danske Handicaporganisationer ønsker ingen borgere revalidering.
Revalidering bliver man visiteret til på grund af begrænsninger i arbejdsevnen.
Som man kan læse af høringssvaret, mener de, at man af lovforslagets bemærkninger får indtryk af, at revalidering er en lukrativ ydelse, som borgeren selv ønsker og vælger.
Men ingen ønsker begrænsninger i arbejdsevnen, og ingen kan frit vælge revalidering.
Det er altså ikke en slikbutik, så ministerens antagelse holder ikke.
Det at få revalidering er ikke som at gå ind i en slikbutik og bare vælge løs.
Det er en ydelse, man skal visiteres til, og som rent faktisk har hjulpet mange mennesker.
Og mere opdaterede tal fra 2010 viser, at 43,9 pct. af de unge imellem 20 og 24 år befinder sig i beskæftigelse eller uddannelse 3 måneder efter et afsluttet revalideringsforløb.
For hele gruppen er det 34,5 pct. Så hvorfor pludselig ændre det her, der har hjulpet så mange i de svagere grupper på vej?
Kort sagt: fordi regeringen mangler penge.
Og nu skal dem, der i forvejen har lidt, betale regningen og betale for hullet i statskassen efter flere års manglende investering i velfærd.
Ministerens påstande og regeringens antagelser holder ikke, selv om man forsøger at dække sig ind med, at to grupper får mere i revalidering, nemlig unge under 26 år, der er gravide, eller som har en psykisk lidelse, fordi revalideringsydelsen for disse ligger under den nuværende kontanthjælpsydelse.
Men hvad så, hvis man har en fysisk lidelse?
Hvad med de handicappede?
Er regeringen helt ligeglad med de socialt udsatte og Danske Handicaporganisationer?
Jeg vil lade det spørgsmål stå åbent og sige: Det her forslag indebærer, at 1.600 mennesker fra en af velfærdssamfundets svageste grupper skal betale en besparelse på op imod 100 mio. kr. som en del af regeringens såkaldte genopretningspakke.
Jeg mener, at tallene taler for sig selv.
Så få mennesker i gruppen af svage skal betale så meget for at finansiere et hul i statskassen, som regeringen kunne have handlet anderledes på, og som er forårsaget af dårlige finansielle systemer, der løber løbsk.
Det kan da hverken være de handicappedes eller de svagere gruppers skyld.
Mener man, at det er fair?
Det mener jeg ikke.
Derfor er vi hos Socialdemokraterne imod det her forslag.