Finn Sørensen (EL), 2015-10-30:
Jeg er da glad for, at ministeren også fik læst anden del af spørgsmålet, sådan at vi alligevel fik nogle meldinger fra ministeren om den dagpengeaftale, der er indgået.
Men lad os starte med nogle fakta, som alle bygger på svar, vi har fået fra ministeren.
Ved udgangen af juni måned i år har 59.480 personer mistet deres dagpengeret, siden reformen trådte i kraft i 2013.
I uge 26 i år ser billedet således ud: Cirka en tredjedel er registreret med en lønindtægt, ca. 40 pct. er enten på kontanthjælp eller arbejdsmarkedsydelse, eller de er såkaldt selvforsørgende, dvs. uden lønindtægt og uden offentlig ydelse.
Resten er fordelt på en række andre offentlige ydelser.
Kun 5 pct. har fået stabilt arbejde i en grad, så de har kunnet genoptjene dagpengeretten.
Med andre ord er resultatet af VK's og Dansk Folkepartis dagpengereform, at ca. 25.000 mennesker har oplevet en voldsom indtægtsnedgang fra dagpenge til kontanthjælpssats, eller at de er endt helt uden forsørgelse.
Hvad er så tendensen i øjeblikket?
Ministeren oplyser, at i første halvår af 2015 er der i gennemsnit 335 personer, der har mistet dagpengeretten – om ugen vel at mærke.
På årsplan svarer det til ca. 17.500 personer.
Ministeren oplyser også, at i første halvår har i gennemsnit 126 personer mistet retten til den midlertidige arbejdsmarkedsydelse – altså 126 om ugen vel at mærke.
AK-Samvirke oplyser, at tallet for de følgende måneder for denne gruppe er ca. 200 om ugen.
De vurderer samtidig, at ca. 70 pct. af disse ikke kan få kontanthjælp på grund af ægtefællens indtægt.
Det vil medføre, at gruppen af selvforsørgende i 2015 med et forsigtigt skøn vil vokse med ca. 5.600 personer.
Medmindre konjunkturerne vender, kan vi altså se frem til, at der i de kommende år vil være yderligere ca. 17.000 mennesker, der årligt mister deres dagpengeret, hvoraf ca. 40 pct. enten havner på kontanthjælp eller på en af de midlertidige ydelser, der udfases senest i 2017, eller de ender helt uden indtægt.
Første spørgsmål er så: Har det forlig, som Venstre, Socialdemokraterne og Dansk Folkeparti indgik den 22. oktober, så løst problemet?
Svaret er nej.
Ifølge deres egne tal forventes forliget at nedbringe antallet af personer, der mister dagpengeretten, med ca. 2.000 om året under forudsætning af en situation med væsentlig højere beskæftigelse end i dag.
Det kan man så trække fra de 17.000.
Dette beskedne tal skyldes jo, at VKO's dagpengereform stort set står uantastet.
Andet spørgsmål: Er der så nogle svar i forliget til de mange, der allerede har mistet dagpengeretten, og som måske oven i købet lever uden forsørgelse?
Det korte svar er nej.
Tredje spørgsmål: Er det rimeligt eller retfærdigt, at det hovedsagelig er de ledige selv, der finansierer de forbedringer, der trods alt er i forliget?
For det er jo det, der sker gennem en drastisk nedsættelse af dagpengesatsen for nyuddannede ikkeforsørgere og indførelse af 3 karensdage om året.
Det er vel ikke rimeligt og retfærdigt.
Som tallene viser, har de ledige jo allerede betalt så rigeligt.
Konklusionen er: Vi har ikke fået et holdbart dagpengesystem, der kan give lønmodtagerne tryghed, når de bliver arbejdsløse.
Systemet er heller ikke fremtidssikret.
Forligspartierne har slet ikke forholdt sig til den udhuling af dagpengene, der skyldes en i forvejen mangelfuld regulering og den drastiske forringelse, der følger af skattereformen, og som svarer til, at den ledige mister 1 måneds dagpenge i 2023.
Enhedslistens bud er følgende: Vi skal indføre en job- og uddannelsesgaranti, således at alle ledige inden udløbet af en 2-årig periode tilbydes mindst 1 års ordinært arbejde eller relevant uddannelse på dagpenge.
Dagpengene skal hæves, så de langt bedre dækker en gennemsnitlig LO-arbejders indtægt.
Det synspunkt har nok ikke meget opbakning her i salen.
Vi samarbejder gerne om mindre forbedringer, under forudsætning af at det ikke finansieres af de ledige selv.
Der er ikke råd, får vi at vide.
Det forstår vi simpelt hen ikke.
Det fremgår af forslaget til finanslov for 2016, at der er 3,5 mia. kr. mindre i udgifter på denne post end i 2013.
Det er et politisk valg, og det er et vigtigt valg.
Det handler ikke kun om den enkelte, som bliver ramt.
Det handler om, at vi gerne vil have et trygt samfund.
Det handler også om lønmodtagernes muligheder for gode løn- og arbejdsvilkår.
Hvis alle er hunderædde for at blive fyret, har solidariteten trange vilkår, men arbejdsgiverne har kronede dage.
Det er kernen i denne debat.
Så vil jeg gerne, hvis jeg må for formanden, på vegne af SF, Alternativet og Enhedslisten oplæse følgende:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at dagpengereformen fra 2010 har medført ringere tryghed for lønmodtagerne, at der også i fremtiden vil være mange tusinde, som mister deres dagpengeret hvert år, og at mange af dem helt vil miste forsørgelsen.
Folketinget konstaterer derfor, at selv om det mellem S, DF og Venstre indgåede forlig indeholder visse forbedringer, så løser det ikke problemet, og at forbedringerne hovedsageligt finansieres af de arbejdsløse selv, bl.a. gennem indførelse af karensdage og nedsættelse af dagpengesatsen for nyuddannede.
Endeligt konstaterer Folketinget, at den nye aftale bygger videre på den fejlagtige opfattelse, at når de ledige ikke er i job, så skyldes det manglende initiativ fra de ledige, og ikke mangel på arbejdspladser.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til at fremsætte forslag til et fleksibelt og solidarisk dagpengesystem, som kan skabe tryghed for lønmodtagerne, når de bliver arbejdsløse, og som ikke finansieres ved forringelser for de ledige.«