runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-20:
Jeppe Kofod er en fremragende kandidat til Europa-Parlamentet, som jeg håber rigtig mange vil stemme på, og han har fuldstændig ret til at have de holdninger, han har.
Jeg fortæller om regeringens holdning i den her sag.
Den er velkendt, og den er, at vi ønsker en global transaktionsskat, men vi er bekymrede for, hvad en europæisk transaktionsskat kan medføre.
Vi er bekymrede for det i forhold til vækst og beskæftigelse, og det er vi, fordi vi står i en situation, hvor væksten i Europa er sårbar.
Man skal gøre alt, hvad man kan, for at skubbe på væksten og få flere arbejdspladser.
Jeg er til gengæld meget enig med fru Pia Olsen Dyhr og alle andre, som er optaget af, at vi aldrig nogen sinde skal have en situation, hvor det er den finansielle sektor, der starter en finansiel krise.
Og det er jo derfor, at vi både sammen med andre EU-lande og herhjemme i Danmark i det seneste par år har taget nogle virkelig store skridt for at sikre, at bankerne bliver bedre polstret og opfører sig mere fornuftigt – både herhjemme og i Europa.
Det er nogle skridt, som vi skal være meget, meget tilfredse med, for det betyder, at vi har dæmmet op for, at en finansiel krise af den karakter, vi netop har oplevet, kan ske igen.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-05-20:
Tak for det.
Jeg må sige, at jeg synes, at det her med, at en socialdemokratisk ledet regering afviser at lave en fælleseuropæisk skat på finansielle transaktioner, er mærkeligt.
Altså, regeringen taler meget om, at bankerne og den finansielle sektor har opført sig uansvarligt, men skat på finansielle transaktioner er en måde at gribe ind over for det på.
Regeringen taler også meget om, at det skal kunne betale sig at arbejde, men lige nu kan det bedre betale sig at spekulere.
Man kunne gøre noget ved at lave en skat på finansielle transaktioner.
Som sagt synes jeg, det er mærkeligt, at en socialdemokratisk ledet regering har den holdning.
Men det, jeg vil spørge til, er noget helt andet.
Der har i den seneste tid været ret stor fokus på det, synes jeg, meget store samfundsproblem, at der er rigtig mange mennesker, børnefamilier, i vores land, der har svært ved at få hverdagen til at hænge sammen og har svært ved at få arbejdsliv og familieliv til at hænge sammen.
Det er faktisk sådan, at 55 pct. af danskerne mener, at danske børn bruger for meget tid i daginstitutionerne, og der er en anden måling, der viser, at det er næsten halvdelen af børnefamilierne, der ville vælge at bruge mere tid sammen med børnene, hvis det var økonomisk muligt.
Der er en børneekspert, der hedder Ole Henrik Hansen, der siger til Politiken:
»At børn bruger meget tid i institutionerne, skyldes ikke onde forældre, men et arbejdsmarked, hvor det ikke altid er muligt at flekse eller gå ned i tid.
Og så bliver det børnene, der betaler...«.
Jeg er meget enig i, at det er arbejdsmarkedets indretning, der er hovedproblemet.
Jeg kan rigtig godt kan lide vores socialminister, men jeg synes godt nok, at det er ude i skoven, når ministeren kommer med en udmelding om, at børnefamilierne bare skal skrue ned for yogaen og bage lidt færre speltboller, og at det er det, der er hovedproblemet.
Det kan godt være, at der er nogle samfundslag, hvor det er et problem.
Det skal jeg ikke kunne sige.
Men for langt de fleste mennesker og børnefamilier i det her land, som har problemer med at få familieliv og arbejdsliv til at hænge sammen, handler det altså hverken om speltboller eller yoga.
Det handler om, at der bliver arbejdet alt for meget; at arbejdslivet ikke hænger sammen med familielivet.
Derfor vil jeg starte med at høre til statsministerens holdning: Er statsministeren enig med socialministeren i, at det er forældrenes eget problem, at de bare skal bage nogle færre boller og gå lidt mindre til yoga, og så går det nok?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-20:
Som jeg også har sagt mange gange tidligere, ønsker regeringen, at vi har en global afgift på finansielle transaktioner, men vi er stadig af den opfattelse, at en ren europæisk afgift kan være forbundet med væsentlige udfordringer og udfordringer, som betyder noget, fordi det kan være forbundet med udfordringer i forhold til vores vækst og beskæftigelse.
Det er derfor, at vi har valgt at regulere bankerne efter finanskrisen på en anden måde.
I Danmark har vi jo reguleret bankerne, ved at de ikke har fået del i den selskabsskattelettelse, vi har givet.
Det synes vi er fair og ordentligt.
Vi har også reguleret bankerne, i forhold til at de skal leve op til nogle flere krav, end de skulle før i tiden, og det samme har vi jo gjort på europæisk plan.
Der er sat loft over bankdirektørernes bonusser.
Vi har styrket vores kapitalkrav til bankerne, hvilket gør, med andre ord, at de er bedre polstrede, og på den måde har vi jo virkelig lært af finanskrisen og har bedt bankerne om at være mere forsigtige, bedre polstrede, sådan at vi aldrig nogen sinde får en finanskrise som den, vi har været ude for.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-05-20:
I 2008 blev verden ramt af finanskrisen.
Det betød, at vi tabte 200.000 job i Danmark, og en del af krisen skyldtes jo spekulanternes hærgen på markedet, hvor de handlede aktier på computere og lavede hurtige bankspekulationer.
Der var ingen tvivl om, at der i virkeligheden var en hærgen i finanssektoren.
Det er der ti lande i EU, heriblandt Tyskland og Frankrig, der har sagt ikke må ske igen.
Vi kan ikke risikere at miste så mange arbejdspladser på en sektor, der ikke er reguleret, så de har foreslået, at der skal indføres en finansskat.
Det støtter SF.
Vi skal have styr på et ureguleret marked.
Ifølge Kommissionen vil det indbringe Danmark 7 mia. kr.
Det er penge, vi kan bruge til at sætte gang i både vores velfærd, men sådan set også i vores beskæftigelse.
Men Danmark deltager ikke i arbejdet, og regeringen har meldt ud, at Danmark slet ikke skal være en del af det her.
Mit spørgsmål til statsministeren er derfor, om hun mener, at Danmark bør tilslutte sig de ti landes forslag om en finansskat, eller om vi ikke skal.
Det er meget nemt – ja eller nej.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-20:
Vi har jo lagt patentdomstolen ud til folkeafstemning, fordi vi skal gøre det ifølge grundloven.
Hvis vi ikke havde skullet, havde vi truffet beslutningen her i Folketinget.
Der er et kæmpestort flertal for det her i Folketinget, men ifølge grundloven skal det, fordi der afgives suverænitet, lægges ud til en folkeafstemning.
Så vi følger naturligvis grundloven til punkt og prikke, hvad angår patentafstemningen.
Må jeg så ikke sige om velfærdsydelserne, som diskuteres hele tiden, at jeg er meget optaget og måske mere optaget, end Dansk Folkeparti er, af, at vi skal have et trygt og godt velfærdssamfund.
Der må jo være en grund til, at hr. Kristian Thulesen Dahl støtter hr. Lars Løkke Rasmussen som statsminister, som går ind for at skære i vores velfærdssamfund.
Men jeg er optaget af, at vi stadig i Danmark kan have et stærkt og trygt velfærdssamfund, hvor vi går op imod social dumping, og hvor vi ikke har et EU, hvor vi konkurrerer på, hvem der kan have de dårligste arbejdsvilkår, de dårligste lønninger.
Og det er det, jeg gerne vil kæmpe for i EU, og det er det, som parlamentarikerne også vil kæmpe for.
Det er såmænd blot det.
Så hvis man gerne vil have et velfærdssamfund, der fungerer, som giver tryghed til borgerne, til danskerne, skal man lade være med at vende ryggen til EU, men tværtimod kæmpe for, at de her ting kan opnås via EU.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-05-20:
Jamen jeg forstår ikke statsministerens svar, for jeg står her med en udskrift af et interview fra www.altinget.dk med Socialdemokraternes spidskandidat til Europaparlamentet, Jeppe Kofod, og der siger han: »Jeg synes, det er en god ide at begrænse spekulation på finansmarkedet.
Og jeg er også tilhænger af forslaget med en afgift på transaktioner i EU.«
Jeg vil gerne høre statsministeren: Er Socialdemokraternes holdning det, Jeppe Kofod giver udtryk, eller lyver Jeppe Kofod?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-20:
Jeg kan ikke genkende den gengivelse af ministerens udtalelser om det her spørgsmål.
Jeg tror ikke, at fru Johanne Schmidt-Nielsen fik citeret ham helt korrekt, men lad nu det ligge.
Det væsentlige her er, at danske børnefamilier har rigtig travlt – rigtig travlt – og for rigtig manges vedkommende er det ikke bare muligt lige at skære ned.
Og jeg tror, at dem, der har allermest travlt, er dem, der ikke har mulighed for at gå på flekstid eller få ordnet en samtale med daginstitutionen eller lægen i arbejdstiden, eller dem, der ikke har adgang til en telefon, arbejder om natten, eller hvad det måtte være.
Danske børnefamilier har rigtig travlt.
Det er også derfor, at vi som politikere skal sætte ind og sikre, at når børnene så afleveres i daginstitutionerne, afleveres de til dygtige, ansvarlige voksne.
Det har vi bl.a. gjort, ved at vi har brugt lidt flere penge på at sikre, at der er ansvarlige voksne omkring børnene, men forhåbentlig vil ikke mindst vores folkeskolereform også bidrage til, at der bliver lidt mere ro rundtomkring i hjemmene.
Vi har jo ikke kun været meget opmærksomme på, at børnene skulle have flere timer i skolen, men at de også skulle have mulighed for at få lavet nogle af deres lektier i skolen.
Og jeg tror, at alle travle forældre kender de timer derhjemme, hvor man forsøger at hjælpe med lektierne, samtidig med at man laver mad og ordner alle mulige andre ting.
Jeg tror faktisk, at det er et stort bidrag til, at forældrenes og børnenes tid sammen bliver lidt mindre presset, når meget af skolearbejdet bliver lavet ovre i skolen.
Der er noget befriende ved Liberal Alliance, for de giver bare udtryk deres holdninger, og så kan man diskutere dem.
Liberal Alliance siger, de ønsker frihandel uden al mulig regulering, som skal forstyrre markedet.
Jeg er uenig.
Jeg synes ikke bare, vi skal have frihandel, hvor markedet bestemmer det hele.
Jeg synes ikke, vi skal have et Europa, hvor vi konkurrerer på, hvor vi kan have de dårligste lønninger eller de dårligste krav til arbejdsmiljø eller de dårligste krav til vores miljø eller den dårligste forbrugerbeskyttelse.
Jeg synes tværtimod, at vi skal sige ja til det indre marked, men også at vi skal sikre, at de her ting er i orden.
For det skal jo ikke være sådan, at lønmodtagere i Europa konkurrerer på det dårligste beskyttelsesniveau, og derfor er der rigtig mange af de regler, som vi har lavet i fællesskab i EU, som er rigtig gode for europæiske lønmodtagere, europæiske forbrugere og for alle andre, som går op i miljø og færre kemikalier og en mere sund måde at leve på.
Så jeg går ikke bare ind for det her frie marked, som Liberal Alliance taler om, nej, jeg går tværtimod ind for, at vi i Europa også skal insistere på, at markedet foregår på menneskenes præmisser, og at vi fastholder, at vi også over grænserne regulerer nogle af de her forhold, så vi ikke skal konkurrere hinanden ned i et hul i forhold til arbejdsmiljø, miljø, løn og andre ting, som betyder noget for almindelige mennesker.
Anders Samuelsen (LA), 2014-05-20:
Jeg tror, at langt de fleste danskere egentlig er godt tilfreds med de gode elementer, som EU bibringer os, nemlig at vi kan handle, vi kan konkurrere på et åbent, frit marked.
Det, der går galt for EU i øjeblikket, er, at EU er ved at udvikle sig til en formynderstat, hvor en regering, den danske, kæmper en kamp for at prøve at beskytte de ydelser, som vi har herhjemme, men jo hele tiden render panden mod en mur, for der er ikke kommet nogen løsning på det her, selv om vi har diskuteret det i flere måneder.
Hvis vi skal have en form for opbakning tilbage til det grundlæggende fundament i det europæiske samarbejde, nemlig fred og frihandel, skal vi have løst det her problem.
Det var egentlig det, vi også gjorde, dengang danskerne sidst stemte nej, nemlig at vi fik lavet nogle forbehold, så vi fik danskernes opbakning til at gå videre i det europæiske samarbejde.
Det er sådan set bare den tankegang, jeg gerne vil have regeringen til at gå ind i.
Der er jo intet, der tyder på, at regeringen kan løse den her problemstilling.
Der er heller ikke noget, der tyder på, at den forrige regering kunne løse problemstillingen.
Så det, der er tilbage, er, at man får et mandat fra befolkningen, som man kan rejse til Bruxelles med, hvor man kan sige: Vores befolkning siger stop her, og derfor vil vi gerne have et forbehold, ligesom vi har på de andre områder.
Hvorfor kan regeringen, hvorfor kan statsministeren ikke gå ind på den tankegang og have den tillid til befolkningen, altså at vi godt tør spørge dem?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-20:
Jeg vil gerne understrege, at jeg bestemt ikke mener, at EU skal være én stor velfærdsstat.
EU skal ikke være en social union, hvor vi udligner på tværs af grænserne i forhold til velfærd.
Det skal være sådan i Europa, at vi hver især kan bestemme indretningen af og størrelsen på vores velfærdssamfund.
Det er min og regeringens grundholdning i forhold til EU.
Det vil sige, at vi vil kæmpe for, at man selvfølgelig kan have det velfærdssamfund, som danskerne gerne vil have, med de ydelser, vi har.
Og det skal ikke være sådan i Europa, at man rejser derhen, hvor ydelserne er bedst og så får adgang til dem, nej, man skal tværtimod rejse for at få et arbejde.
Men det skal også være sådan, at man, når man rejser for at få et arbejde, bliver ligebehandlet med de mennesker, som man arbejder ved siden af.
Det vil sige, at man, hvis man har det samme arbejde og betaler skat i Danmark, selvfølgelig også har ret til nogle ydelser.
Jeg mener, at vi sagtens kan beholde det velfærdssamfund, vi har i Danmark, og det skal vi også tilstræbe at gøre, og derfor er det hverken min eller regeringens holdning, at vi skal have et velfærdsforbehold.
Anders Samuelsen (LA), 2014-05-20:
Det er da klart, at forældrene har enormt travlt.
Når de skal betale halvdelen af deres løn i skat, 25 pct. i moms og verdens højeste energiafgifter, skal de jo knokle løs for at få det til at hænge sammen, og derfor kunne man jo starte med at give dem en skattelettelse, sådan som Liberal Alliance har foreslået.
Så har man muligheden for at tilvælge sig noget hjælp, arbejde lidt mindre, hvis det er det, man gerne vil, eller tage en uges ekstra ferie.
Det er egentlig ikke det, jeg vil diskutere, det er bare for at vise, at der er alternative løsninger til de socialistiske løsninger, og der er også alternative løsninger til det, som jeg hørte var statsministerens løsning, nemlig at indsætte nogle flere offentlige busser.
Det skal nok hjælpe!
Nej, jeg vil gerne tale velfærdsforbehold.
Jeg stillede i vores debat i går i tv hr. Lars Løkke Rasmussen spørgsmålet, om han ville være med til at love danskerne en afstemning i forhold til et velfærdsforbehold, når det nu på et eller andet tidspunkt strander og det viser sig, at regeringen ikke kan få løst det problem omkring børnecheck og de andre ydelser, som vi har talt om.
Jeg synes, danskerne burde have et krav på at få lov til at give deres mening til kende, sådan at vi spørger dem ved en folkeafstemning, om de er med på, at vi får et velfærdsforbehold oven i de forbehold, vi har i forvejen, så vi med det i ryggen kan få EU til at fokusere på det, der er godt, nemlig frihandel, og så vi ikke lader EU udvikle sig til en formynderstat.
Vil statsministeren være med på at love danskerne en folkeafstemning om et velfærdsforbehold?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-20:
Fru Johanne Schmidt-Nielsen stillede mange spørgsmål, og jeg besvarede faktisk en del af dem.
I forhold til om der skal være minimumsnormeringer, vil jeg sige, at det ikke er vores holdning.
Vi mener, det er noget, kommunerne skal tage stilling til, og det mener vi kommunerne er rigtig gode til at vurdere i forhold til daginstitutionerne.
Men jeg er også nødt til at gå op imod det billede, som fru Johanne Schmidt-Nielsen forsøger at tegne af Danmark.
For det, som fru Johanne Schmidt-Nielsen skal ud og sige til danskerne, er så også, at i de kommende år skal de ikke regne med, at vi får bedre velfærd; de skal ikke regne med, at vi bliver mere velstående i Danmark, for vi skal bare dele det arbejde, der er.
Jeg vil være ærlig og sige, at hvis vi gerne vil have den velfærd, som mange danskere forventer – når vi er syge, når vi skal have passet vores børn, når vores børn skal i skole – så bliver vi nødt til også at være velstående.
Og vi bliver også nødt til at blive mere velstående.
Og hvis danskerne skal være mere velstående fremadrettet, nytter det ikke noget, at vi bilder hinanden ind, at det kan vi blive ved at arbejde mindre.
Det kan vi desværre ikke.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-05-20:
Jeg synes, diskussionen om vækst er hamrende vigtig, ikke mindst af hensyn til vores klode.
Men det var faktisk ikke den, jeg tog op nu.
Jeg stillede statsministeren to konkrete spørgsmål.
Det ene gik på minimumsnormeringer, fordi statsministeren selv siger, det er vigtigt med kvalitet i daginstitutionerne: Vil regeringen være med til at sikre minimumsnormeringer, så der er grænser for, hvor få voksne der kan være til børnene i vores børnehaver og vuggestuer?
Det andet spørgsmål, jeg stillede, handlede om forældreorlov.
Og så siger statsministeren, at det er sådan et eller andet, som Enhedslisten står alene med.
Men nu var det jo sådan set Poul Nyrup Rasmussen, som gennemførte det – altså en tidligere socialdemokratisk statsminister.
Så som mere ude i skoven går jeg ikke ud fra at Socialdemokraterne betragter den mulighed, det er at skabe forældreorlov.
Jeg må sige, at jeg synes, det er oplagt – når vi ved, at så mange børnefamilier har problemer med at få arbejdsliv og familieliv til at hænge sammen – at give dem mulighed for i en periode at tage forældreorlov.
Og det giver så samtidig mulighed for, at en ledig kommer ind på arbejdsmarkedet, får foden indenfor, får noget på cv'et.
Jeg må sige, at jeg synes, det er en åbenlyst god idé.
Hvad er regeringens holdning til minimumsnormeringer og til forældreorlov?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-20:
Jeg synes, det er en vanvittig vigtig diskussion.
Vi skal diskutere: Hvordan sikrer vi egentlig, at børnefamilierne – og alle andre familier for den sags skyld – har nogle gode rammer for deres liv?
Nu nævnte jeg daginstitutionerne og skolerne før, men jeg synes jo også, at den kollektive trafik og den måde, vi indretter den kollektive trafik på, har betydning for, hvordan vi lever som familier.
Kan vi komme til og fra arbejde, eller sidder vi i kø ude på vejene?
Og det er jo bl.a. derfor, at vores togfond kommer til at bidrage til, at flere mennesker får et lettere liv i dagligdagen.
Nu er vi også gået i gang med arbejdet i forhold til mere metro i København.
Det vil sige, at københavnerne kan komme renere og billigere rundt i byen.
Det bliver godt for dem, der bor i København, men forhåbentlig også for alle dem, der pendler ind til København.
Det er alt sammen noget, der også på sin egen måde er til gavn for børnefamilierne.
I forhold til den her model, hvor vi bare skal tage alt det arbejde, der er i Danmark, og så fordele det anderledes, må jeg sige, at det nok er dér, Enhedslistens måde at tænke på kommer til at stå lidt alene i forhold til mange andre partiers.
Jeg har lagt mærke til, at Enhedslisten ikke er så glad for vækst og ikke synes, det er så vigtigt.
Der må jeg sige: Jeg tror ikke, vores samfund – med de krav, som moderne borgere har til et velstående samfund, som også har råd til en rigtig stærk velfærd – kan eksistere, hvis vi ikke også samtidig har vækst.
Og måden at få vækst i et samfund på er jo, at vi arbejder.
Hvis vi skal være et velstående samfund, som har råd til den velfærd, vi gerne vil have – god sundhed, god behandling af mennesker, der lever med f.eks. en psykiatrisk lidelse – så bliver vi nødt til også at indstille os på at være et samfund, hvor vi arbejder rimelig meget.
Vi skal finde en god balance, men jeg tror ikke, at vi – som Enhedslisten – kan love danskerne, at vi kan blive et rigere samfund, hvis vi ikke også vil arbejde for at være et velstående samfund.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-05-20:
Jeg vil starte med at sige, at jeg er meget glad for, at statsministeren peger på kvalitet i daginstitutionerne som et vigtigt emne.
Og jeg håber meget, at statsministeren og regeringen vil være med til at sikre minimumsnormeringer i vores daginstitutioner, så vi er sikre på, at pædagogerne ikke kommer til at stå i en situation, hvor der simpelt hen er alt, alt for mange børn til, at de kan udføre et fornuftigt pædagogisk arbejde.
Jeg vil også sige, jeg er glad for, at statsministeren anerkender, at vi selvfølgelig som politikere har et ansvar for at skabe mulighed for, at familieliv og arbejdsliv hænger godt sammen.
Og det bringer mig til mit næste spørgsmål.
For i weekenden holdt Enhedslisten årsmøde, og noget af det, vi satte fokus på, var at dele arbejdet.
Jeg må sige, at jeg har svært ved at forstå, at der er så mange mennesker i vores samfund, som faktisk er ved at knække over af travlhed og stress, samtidig med at mange andre går rundt og drømmer om at få lov til at få et arbejde.
En af de måder, man kunne løse det problem på, var jo faktisk at skabe bedre mulighed for, at børnefamilierne kan komme på forældreorlov.
Man lavede en sådan ordning under Nyrupregeringen i 1990'erne.
Hvad siger statsministeren til den idé?
Ville det ikke være fornuftigt at blive bedre til at dele arbejdet, samtidig med at vi rækker hånden ud til børnefamilierne og siger: Lad os lave en ordning, hvor I får mulighed for at komme på forældreorlov, samtidig med at en arbejdsløs så kan komme ind på arbejdsmarkedet?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-05-20:
Det er sjovt, at statsministeren både kan spørge og selv svare på det, hun spørger mig om.
Svaret fra os er bl.a., at når EU-Domstolen giver arbejdstagere ret til flere ydelser i Danmark, mener vi, det er forkert; så mener vi, at det grundlæggende er forkert.
Den her udvidelse gør, at der er stadig flere af vores sociale ydelser, stadig flere af vores ydelser i vores velfærdssamfund, som f.eks. vandrende arbejdstagere i EU fra bl.a. Østeuropa får tildelt ret til i Danmark.
Det synes vi grundlæggende er forkert.
Det er derfor, vi taler om et velfærdsforbehold; det er derfor, vi taler om, at Danmark må bestemme mere selv.
Hvis statsministeren repræsenterede danskerne på det her punkt, ville hun skifte politisk kurs.
Det gør hun desværre ikke.
Så fik jeg ikke svar på det spørgsmål, jeg stillede.
Det håber jeg så der er tid til her i den sidste runde.
Mit spørgsmål var: Er der noget som helst i grundloven, der forpligter regeringen eller forpligter Folketinget til at ratificere aftalen om patentdomstolen og lade Danmark indgå i patentdomstolen, hvis der er et flertal af dem, der stemmer på søndag, der rent faktisk stemmer nej?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-20:
Jeg har godt hørt, at Dansk Folkeparti flirter med, at vi skal gøre det samme som Storbritannien.
Men kunne Dansk Folkeparti ikke bare fortælle, hvilke dele man ikke ønsker at være med i?
Jeg har fulgt den britiske debat i temmelig mange år, og jeg tror, at jeg er ret godt orienteret om, hvad de britiske konservative har imod EU.
Meget af det, de britiske konservative har imod EU, er noget af det, som rigtig mange danskere lægger vægt på: at vi har et indre marked, som ikke bare er overladt til markedskræfterne, men hvor vi tværtimod regulerer arbejdsmiljø og miljø og går imod social dumping.
Noget af det, man er mest imod i Storbritannien, er lige præcis nogle af de ting, som rigtig mange danskere er for, og det understreger også bare hulheden i Dansk Folkepartis politik.
Man siger, man gerne vil bekæmpe social dumping, men når det kommer til stykket, ønsker man rent faktisk ikke at sætte handling bag ordene.
Så man skal da sige til danskerne, at man ønsker et fuldstændig ureguleret marked, hvor det er helt fint at konkurrere på tværs af grænserne, også når det gælder miljø, arbejdsforhold, løn og andre ting.
Jeg tror, der er rigtig mange danskere, som ikke ønsker sådan et EU, og det er jo også derfor, der gudskelov stadig er store forskelle i dansk politik.
Det, der ville klæde Dansk Folkeparti, var at sige det klart og tydeligt til danskerne.
Om patentafstemningen skal jeg gentage, at vi blot følger grundlovens bestemmelser, hvad angår patentafstemningen.