Jan E. Jørgensen (V), 2012-04-20:
Med lovforslag nr. L 147 foreslår miljøministeren, at der foretages en justering af natur- og miljøklagesystemet efter anbefalinger fra det eksterne ekspertudvalg for at sikre en mere effektiv sagsbehandling.
Ændringerne vil finde sted på følgende områder: Fokuseret klagesagsbehandling, indsendelse af klager gennem førsteinstans, hjemvisning og tilbagebetaling af klagegebyr.
Nu skal ministeren jo lytte godt efter, for nu vil jeg sige noget, som jeg nok ikke får sagt så tit: Først og fremmest skal der lyde en ros til regeringen for endelig at reagere på ekspertudvalget om klagenævnets anbefalinger om at få en hurtigere og mere målrettet sagsbehandling i sager, der ligger og venter på at blive behandlet i Natur- og Miljøklagenævnet.
Men det er blot en af ekspertudvalgets anbefalinger, som altså har ligget klar siden september sidste år.
Flere udvalg har peget på, at klarhed i lovgivningen, så alle forstår og respekterer de fælles spilleregler, er helt centralt for, at sagsbehandlingen på hele miljøområdet fungerer optimalt.
I sidste ende må målet jo være, at reglerne er så klare, når de vedtages her i Folketinget, at det kun er meget få sager, der ender i et klagenævn.
Det er derfor ærgerligt, at de mere fremadrettede anbefalinger fra både ekspertudvalget, virksomhedsudvalget og husdyrreguleringsudvalget ikke følges op med lignende ændringer.
Det gælder bl.a. anbefalingen fra husdyrreguleringsudvalget om, at der sker en udfasning af dyreenhedsbegrebet, således at anlæg reguleres efter konkret udslip og arealer reguleres, efter hvor sårbare de er, ved at man adskiller husdyranlæg og arealer.
Både ekspertudvalget og virksomhedsudvalget anbefaler ligeledes, at man tager mere gennemgribende fat i miljølovgivningen, så der sker en mere gennemsigtig implementering af EU-direktiverne, og så vi kommer til bunds i nogle af de uklarheder, som miljøreglerne i høj grad lider af.
Disse helt konkrete forslag ignoreres af miljøministeren og flyttes nu til Natur- og Landbrugskommissionen, hvor de samme eksperter – altså nu bare 2 år senere – bliver bedt om at svare på, om de stadig mener det samme, som de gjorde for 2 år siden.
Det vidner ikke om en stor lyst til at fremme de store vækst- og eksportmuligheder, der ligger begravet i disse sagsbunker.
Men tilbage til selve lovforslaget, L 147, hvis overordnede formål må siges at være nyttigt, selv om der ikke tages højde for alle aspekter.
Ideen om, at førsteinstansen får mulighed for at forhandle løsninger igennem, inden hele klagemaskineriet starter, virker som en åbenlyst god idé.
Det er dog helt centralt, at der er klare retningslinjer for rammerne af en forhandling, og at det ikke må forlænge den samlede sagsbehandling i en efterfølgende klagesag, hvis der ikke opnås enighed.
Man kan vel kun sige, at det er hensigtsmæssigt at ændre loven, så der ikke bruges unødig tid på irrelevante undersøgelser.
Men lovforslaget her desværre også elementer, som vi i Venstre ikke kan være tilfredse med, bl.a. virker det højst besynderligt, at man vil nedsætte klagegebyret.
Det vil alt andet lige gøre vurderingen af klagerelevansen mindre for klageren og dermed være med til, at sagsbunkerne vokser.
I forhold til lovforslagets forslag om at begrænse antallet af hjemvisningssager er Venstre positivt indstillet.
Det er en rigtig god idé at stille krav til klagens indhold, samt at hjemvisningen af sager til førsteinstans ledsages af en fyldig begrundelse med en vejledning til de primære myndigheder.
Alt i alt rummer L 147 overordnet set en række gode initiativer, som Venstre er positivt indstillet over for.
Vi har dog en række spørgsmål og betænkeligheder i forbindelse med den videre lovbehandling.
Til sidst vil jeg pointere, at det er stærkt beklageligt, at der ikke er taget hånd om det, der virkelig kunne effektivisere sagsbehandlingstiderne og forbedre husdyrreglerne, men som ministeriet har udsat til genbehandling i Natur- og Landbrugskommissionen.