Lars-Emil Johansen (SIU), 2008-06-10:
For os, der oplevede overrækkelsen af Selvstyrekommissionens betænkning og endelige rapport til landsstyret og regeringen i kulturhuset Katuaq i Nuuk for nylig, står billedet af de to regeringsledere og de to tidligere parlamentsformænd med hinanden under armen og i fælles dans og glæde som mejslet i den grønlandske klippe.
Det blev en uforglemmelig dag, fordi den i sig selv blev symbolet på alt det gode, der findes i forholdet mellem Grønland og Danmark, på alle de positive sider af venskabet mellem vores folk, der aldrig har fået lov til at komme så klart, rent og ubetinget til udtryk som i netop dette billede af de fire dansende statsmænd og den gyngende folkemængde omkring dem.
Det resultat, som vi nu har nået, er så lysende klart, hvad angår en række af de hidtidige mørke sider, der siden hjemmestyrets indførelse har stået tilbage og svækket vores sammenhold, at det alene burde bære forslaget til vedtagelse.
Men det forslag til selvstyre, vi nu har fremlagt til det grønlandske folks og de to parlamenters videre beslutning, og som er genstand for denne forespørgselsdebat netop i dag på hr. Moses Olsens 70-års fødselsdag, en af forkæmperne for Grønlands selvstændighed, er derudover et fornemt eksempel på, hvordan man på én gang kan bygge videre på det arbejde, som blev startet med indførelsen af hjemmestyret, og samtidig lægge grundstenen til en helt ny fremtid.
For med forslagets anerkendelse af det grønlandske folk som et folk i folkerettens forstand er den mangel på ligeværdighed og international respekt, som vi bl.a. her fra Folketingets talerstol gang på gang har peget på, langt om længe lagt til side.
Med de nye ordninger for vores råstoffer og vores økonomi, som er indarbejdet, er der endelig en chance for, at vi inden for en overskuelig tid kan få afskaffet det bloktilskudssystem, som vi også her fra talerstolen gang på gang har påpeget de negative psykologiske og magtmæssige konsekvenser af.
Selvstyret vil blive et klart vendepunkt på alle områder i forholdet mellem Grønland og Danmark.
Alene fastfrysningen af bloktilskuddet og det nye system, hvor vi i Grønland selv betaler for alt, hvad vi fra nu af overtager fra Danmark, er et klart signal.
På den baggrund har det været til at leve med, at vi fra grønlandsk side ikke fik de ønsker igennem på det udenrigspolitiske område, som vi havde håbet på.
Men kompromisets kunst er netop tegnet på en aktiv politisk vilje til at skabe fremdrift for sit samfund i stedet for gold protest og kold passivitet.
Det er gennem kompromiserne, at forvandlingen sker og dynamikken i udviklingen sikres.
Det så vi med hjemmestyret, der gennem de sidste 30 år har givet os kæmpe fremskridt og forandret vores samfund til det bedre.
Nu ser vi det forhåbentlig igen, når det nye selvstyre bliver en realitet til juni næste år.
Vi er rigtig, rigtig mange, der glæder os til at komme i gang med at realisere de muligheder for at ændre vores land, så vi aktivt bruger dette system til at sikre langt større social lighed for vores borgere, langt bedre udviklingsmuligheder for vores industri og langt større værdighed.
Da jeg i sin tid første gang blev valgt ind i dette Ting, havde jeg et overordnet mål: at komme herfra med en hjemmestyreordning for mit land.
Det lykkedes som bekendt.
Da jeg for godt 6 år siden blev valgt igen, havde jeg et nyt overordnet mål: at komme herfra med en ny selvstyrelov for Grønland, der kunne afløse hjemmestyret og indføre en langt højere grad af selvstændighed.
Nu ser det ud til, at dette mål er inden for rækkevidde, og det kan derfor næppe undre, at jeg på mit partis vegne kan tilslutte mig det af hr. Henrik Høegh fremsatte forslag til vedtagelse.