runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-30:
Jeg kan kun gentage, at vi bakker kraftigt op om, at idrætsudøverne deltager i De Olympiske Lege.
Vi er en meget, meget idrætsvenlig regering, vi tror på interkulturel dialog.
Åbningsceremonien har så været et diskussionspunkt i de fleste europæiske lande.
Hillary Clinton har anbefalet, at man bliver væk fra åbningsceremonien.
Det foregår i hele verden.
Det handler ikke om manglende opbakning til sportsudøverne.
Det handler om en tro på, at der skal være en forbedret dialog imellem Kina og Tibet.
Det føler vi et ansvar for, så vi sikrer tibetanernes religionsfrihed, menneskerettigheder og ret til egen kultur.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-04-30:
Jeg må sige, at kulturministeren på samrådet sidste torsdag over for mig tydeligt gav udtryk for, at det ærgrede ham, at idrætsudøverne og idrættens organisationer har været i tvivl om regeringens holdning til deltagelse i åbningen.
Jeg vil spørge kulturministeren, om han ikke på noget tidspunkt har følt et ansvar for at gå ud og signalere med væsentlig større tydelighed, end kulturministeren har gjort det forud for samrådet sidste torsdag, hvad der var kulturministerens holdning til deltagelse i åbningsceremonien.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-30:
Vi bakker kraftigt op om idrætsudøverne.
Jeg tror ikke, at man på noget tidspunkt i historien har haft en så idrætsvenlig regering, som vi har nu, og det ved man jo også godt i idrætsverdenen.
Derfor bakker vi op om atleterne og tager til Beijing.
Forskellige ministre tager til OL - det er endnu ikke afgjort, hvem det bliver - og bakker op om udøverne.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-04-30:
Hvorom alting er, har rigtig mange eliteidrætsudøvere, som står for at skulle deltage i olympiaden nu i august måned, givet udtryk for, at de som følge af kulturministerens manglende entydighed i udmeldingen har følt sig svigtet med hensyn til den idrætsmæssige opbakning.
På samme måde har idrætsorganisationerne givet udtryk for, at de har undret sig såre over, at ministeren med ansvar for idrætsområdet har bragt dem i den situation, at de har været særdeles usikre på, hvordan de var bakket op fra regeringens side.
Her må jeg bare sige: Når kulturministeren her i dag så mange gange har gentaget, at det er regeringens helt klare holdning, at der skal deltages, forstår jeg ikke, at kulturministeren ikke på et væsentlig tidligere tidspunkt har slået det fuldstændig fast over for såvel idrætsudøvere som idrættens organisationer.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-30:
Jeg vil godt endnu en gang slå fast, at udgangspunktet er, at regeringen deltager i åbningsceremonien, dog med det forbehold, at den endelige beslutning først træffes på baggrund af en samlet vurdering efter EU's udenrigsministermøde den 16. juni i år.
Så derfor anbefaler vi jo, at man deltager i De Olympiske Lege.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-04-30:
Svigter ministeren ikke de danske idrætsudøvere ved De Olympiske Lege ved at blive væk fra OL-åbningen?
Steen Gade (SF), 2008-04-30:
Det kunne vi selvfølgelig.
Som det er sagt her fra talerstolen tidligere, er det sådan set rigtigt, at priserne gerne må stige lidt, fordi den rige del af verden, herunder EU og USA, har ødelagt verdensmarkedet for fødevarer.
Det har betydet, at en lang række ulande ikke har produceret det, de faktisk burde producere.
Det er EU's landbrugspolitik, der er skurken her.
Derfor er det sådan set ikke forkert, at priserne på fødevarerne må stige.
Der er sket det - som jeg heller ikke synes er reflekteret i statsministerens og de andre ministres taler - at det er løbet løbsk.
Og så kan hr. Kristian Thulesen Dahl spørge, om vi ikke vidste, at det ville løbe løbsk.
Nej, det vidste vi ikke, og det var der ikke nogen, der vidste - heller ikke i FN's organer.
Sådan er det.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-04-30:
Jeg vil bare spørge fru Gitte Seeberg, om man ikke skyder langt over målet, når det er, man ligesom siger, at man er dybt skuffet over, hvad regeringen har gjort.
Altså, her indkalder man til en hasteforespørgsel, og alligevel ved man godt, at Verdensbanken jo for lang tid siden, altså for flere år siden, har anbefalet, at man skulle øge fokus på landbrugsproduktionen.
Det er jo ikke noget, der lige kommer dumpende ned fra himlen.
Samtidig hermed har man så fra andre partier, bl.a. Socialdemokratiet, ønsket at bruge fødevarer til biobrændstoffer.
Synes man, at det er den rigtige vej at gå, at man faktisk på den her måde fratager folk muligheden for at få nogle fødevareprodukter, som i stedet skal bruges til brændstoffer?
Henrik Høegh (V), 2008-04-30:
Jeg vil godt spørge hr. Steen Gade, om han virkelig tror, at en pludselig bremse på biobrændstoffer giver den helt store forandring.
Vi ved, at under 1 pct. af det globale landbrugsareal bliver brugt til dyrkelse af biobrændstoffer i dag.
Vi ved, at 80 pct. af de cerealier, der bliver brugt til biobrændstoffer, er majs.
Under hele den her prisstigning har majs kostet halvdelen eller to tredjedele af korn.
Altså, det er helt andre faktorer, der har haft indvirkning på kornprisen, brødkornsprisen.
Jeg tror, at vi er nødt til at vende blikket mod andre steder og sige: Her er det klima, og her er det forskellige dyrkningsfaktorer - en hurtig indsats vil øge produktionen.
Det kan vi hjælpe med, og der kan vi undgå spekulation.
Det andet er en hovsapolitik, som har alt for lille effekt.
Steen Gade (SF), 2008-04-30:
Nu misforstår hr. Lars Barfoed mig.
Jeg spørger, om hr. Lars Barfoed er villig til at fortsætte det, man har gjort med at udskyde gældsafviklingen - posteringslegen mellem ministerier - med f.eks. 200 mio. kr. mere, sådan at der blev 200 mio. kr., der kunne bevilges inden sommer via et aktstykke i Finansudvalget.
Det kan jo lade sig gøre.
Regeringen kunne bare gøre det.
Det koster ikke noget.
De lande, der har fået gældsafvikling - Nigeria og andre - bliver ikke skadet af det.
Der sker ingenting, andet end at vi giver de penge, og så udskyder vi gældsafviklingens postering på finansloven til 2009 eller 2010, eller hvornår det passer os.
Lars Barfoed (KF), 2008-04-30:
Nu synes jeg, at det er lidt interessant, at netop hr. Steen Gade forholder sig sådan negativt-kritisk til, at man har udskudt gældsafviklingen.
For jeg synes egentlig, at jeg plejer at høre fra hr. Steen Gades side, at man kritiserer, at vi laver gældsafvikling, og at det er fuldstændig lige meget.
Nu er det et problem, at vi finansierer en del af det her via en udskydelse af gældsafviklingen.
Jeg synes sådan set, at det er meget fornuftigt.
I en situation som den her må det vel dreje sig om, at vi siger, at vi nu prioriterer hjælp til dem, der er ramt af fødevarekrisen, højere end noget af det andet, vi ellers ville have prioriteret, fordi der her og nu er behov for en særlig indsats.
Og det er det, vi gør.
Så mener jeg i øvrigt ikke, jeg har sagt, at jeg er specielt stolt af det.
Jeg har sagt, at jeg var tilfreds med det, men det er jo naturligt og en rigtig ting at gøre.
Og det bakker Det Konservative Folkeparti fuldstændig op om.
Steen Gade (SF), 2008-04-30:
Jeg vil faktisk kvittere for, at hr. Lars Barfoed lød, som om han har sat sig lidt mere ind i det end nogle af de andre på flertalssiden.
Specielt vil jeg nævne spekulation og hele det drive, der er i problemerne på det punkt.
Men når så hr. Lars Barfoed er så stolt af de der 25 mio. kr. plus de 50 mio. kr. - sådan har jeg forstået at det er - må jeg sige, at det vel reelt er sådan, at det ikke engang fører til lige så meget fødevareindkøb som det, der stod på den oprindelige finanslov, fordi priserne er steget 70 pct., mens vores bevillinger vel kun er steget 30-40 pct.
Sådan har jeg forstået det.
For at få plads til de 50 mio. kr. til underernærede, altså til Unicefprogrammet, har regeringen i realiteten udskudt gældsafvikling på finansloven med et ændringsforslag.
Mit spørgsmål til hr. Lars Barfoed går på: Vil hr. Lars Barfoed være med til at skaffe f.eks. de 200 mio. kr., vi kunne skaffe ved at udskyde gældsafviklingen?
Lars Barfoed (KF), 2008-04-30:
Jeg synes, det er meget tilfredsstillende, at regeringen har bevilget flere ressourcer til Verdensfødevareprogrammet.
Også til indsatsen i Afrika via UNICEF er der bevilget flere penge, og det synes jeg er meget tilfredsstillende.
Man kan altid diskutere, hvornår nok er nok.
Vi kunne jo bevilge penge i det uendelige, men vi kan jo ikke løse problemerne fra dansk side.
Der kræves en massivt øget indsats fra alle verdens lande, også fra EU, og her er vi jo også med.
EU har jo også bidraget med flere midler til afhjælpning af fødevarekrisen rundtomkring i den tredje verden, så via EU bidrager vi jo også.
Jeg tror aldrig, vi kommer i en situation, hvor nok er nok, og hvis vi havde bevilget det dobbelte, er jeg helt sikker på, at oppositionen også ville have foreslået, at vi skulle bevilge dobbelt så meget.
Det overbud vil der jo altid være, i hvert fald sådan som oppositionen fungerer lige i øjeblikket.
Bente Dahl (RV), 2008-04-30:
Når ordføreren siger, at markedet skal fungere bedre, må jeg måske spørge, om ordføreren ikke mener, vi skal til at få droppet de asociale toldmure, EU har rejst over for Afrikas landmænd; det er det ene spørgsmål.
Det andet er, at ordføreren nævnte, at Det Konservative Folkeparti går ind for direkte hjælp til Verdensfødevareprogrammet, og jeg vil gerne høre, om ordføreren som medlem af et regeringsparti mener, det er tilstrækkeligt med de 25 mio. kr., som regeringen har sat af til netop det område.
Lars Barfoed (KF), 2008-04-30:
Jeg beklager så, at jeg har misforstået hr. Steen Gade.
Men jeg vil sige, at vi vil lytte til, hvad udviklingsministeren anbefaler, og jeg er sikker på, at regeringen følger den her udvikling meget nøje, og også de råd, der kommer fra FN i den her sammenhæng.
Og hvis det viser sig, at der er behov for det - og det kan da meget vel være tilfældet - vil Det Konservative Folkeparti da bakke udviklingsministeren op, hvis det er sådan, at der på et tidspunkt skal bevilges yderligere midler ved en omprioritering.
Det kan meget vel vise sig, at der skal det.
Nu bevilges der altså i øjeblikket flere midler fra både internationale organisationer og forskellige enkeltlande, også USA bidrager mere og mere.
Så der sker altså virkelig noget på den her front, og Danmark er med i det.
Men hvis det viser sig, at der er behov for, at vi skal gøre endnu mere, er vi fra Det Konservative Folkepartis side da parat til at diskutere yderligere omprioriteringer i den retning.
Jeg mener jo, at det først og fremmest drejer sig om at få markederne til at fungere mere effektivt, så der kan handles mere effektivt på kryds og tværs af landegrænserne med landbrugsprodukter og dermed med landbrugspapirer.
Derudover er det naturligvis også et spørgsmål om at øge udbuddet, altså styrke landbrugsproduktionen, for hvis der er et mere rigeligt udbud, vil det forhindre mulighederne for at spekulere, i hvert fald spekulere således, at det påvirker priserne i stærkt opadgående retning.
Det er sådan nogle mekanismer, man først og fremmest skal tage fat med, og ellers er det jo noget, der må diskuteres internationalt, og som jeg også går ud fra at Verdensbanken interesserer sig for.
Bente Dahl (RV), 2008-04-30:
Jeg kan høre, vi er enige om, at der er mange årsager til den fødevarekrise, vi og verden står i: fejlslagen høst, at flere i Kina og Indien får råd til at spise kød, klimaproblemer og ikke mindst spekulation i fødevarer, som jo er noget helt nyt, vi ikke har set ret meget af tidligere.
Ordføreren var selv inde på det, og har ordføreren overvejet initiativer, som De Konservative har tænkt sig at tage i anvendelse for at imødegå den spekulation i fødevarer?
Lars Barfoed (KF), 2008-04-30:
Der er ingen tvivl om, at det er en væsentlig debat om et meget alvorligt tema, nemlig de stigende fødevarepriser, vi har i dag.
De påvirker overalt i verden, og ikke mindst påvirker det naturligvis de fattigste mennesker i denne verden, at fødevarepriserne er steget så eksplosivt, som de er.
Fra dansk side skal vi på både kort og lang sigt bidrage til, at udviklingen bliver vendt, så de fattigste mennesker i denne verden igen kan købe fødevarer til priser, de kan betale, og vi ikke risikerer en stigende sultkatastrofe i verden.
Der er jo flere forklaringer på problemet.
Der er ikke én enkelt forklaring, det er en sammenhæng mellem mange forskellige faktorer, der gør, at vi står i den situation, som vi står i, og i det ligger jo også, at der ikke er nogen enkel løsning på problemet.
Der er jo ikke nogen, der kan fremlægge én løsning, der én gang for alle kan gøre op med det her, hverken på kort eller lang sigt.
Endelig er der paradoksalt nok det forhold, at lavere fødevarepriser gennem en årrække - for fødevarepriserne er jo rent faktisk faldet gennem en lang årrække - har betydet, at det mange steder ikke har kunnet betale sig at producere fødevarer.
Så er man holdt op med det, og nu ser vi så det problem, at der er et for lavt udbud af fødevarer, fordi priserne har været faldende og nu pludselig stiger eksplosivt.
Endelig skal jeg nævne spekulation i landbrugspapirer.
Det har jo også været tilfældet, og især lige nu ser vi, at spekulation i landbrugspapirer, bl.a. på grund af at verdenshandelen og -markedet ikke fungerer ordentligt, også fører til, at priserne stiger, og at vi får et marked, der ikke fungerer så effektivt, som det skal.
Det er altså mange forskellige faktorer, der gør sig gældende.
På den korte sigt skal vi naturligvis, og det er jeg meget glad for at regeringen har gjort, bidrage med mere hjælp de steder, hvor der er behov for det, altså direkte kontant hjælp til køb af fødevarer til dem, der ikke selv kan betale for fødevarerne, især i verdens fattigste lande.
Det er meget glædeligt, at regeringen har bevilget flere penge, både gennem UNICEF og til Verdensfødevareprogrammet.
Det synes jeg er meget tilfredsstillende.
På lang sigt er der mange ting, vi skal tage fat i.
Vi skal naturligvis presse på, for at verdenshandelen og -markedet igen kan komme til at fungere effektivt.
Vi har jo set, at man nogle steder har reageret med stigende toldsatser og importbegrænsninger, som forværrer situationen, og derfor skal der fra dansk side og fra EU’s side presses på, for at verdensmarkedet kan komme til at fungere mere effektivt, altså at vi får liberaliseret verdenshandelen.
Vi skal også gøre noget for at udvikle landbrugsproduktionen og landbrugsforskningen rundtomkring i verden.
Jeg kan ligesom fornemme på formanden, at min taletid er opbrugt, så derfor vil jeg holde inde her.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-04-30:
Jeg vil bare sige til fru Mette Gjerskov, at vi altid har sagt, at det skulle være andengenerationsbiobrændstoffer, vi skulle satse på.
Uanset hvor meget man hidser sig op her i denne sal, er det bare et faktum.
Vi er aldrig gået ind for første generation af biobrændstoffer.
Nogle af dem, som gjorde det, var Socialdemokraterne, det er rigtigt nok, og det er også fint nok, at de ændrer opfattelse, men det retfærdiggør ikke at sige, at det er Dansk Folkeparti, der har villet have det, for det har vi aldrig villet.
Vi har villet have, at det var andengenerationsbiobrændstof, hvor det er affaldsstoffer, vi bruger, og det holder vi fast i.
Hvis vi skal bruge biobrændstoffer, skal det være andengenerationsbiobrændstof og ikke som den tåbelige idé, Socialdemokraterne kom på, da man ville forlange at få 5 pct. biobrændstoffer i benzinen fra i år, hvilket ikke kan lade sig gøre, uden at man bruger fødevarer.
Vi har været modstandere af at bruge fødevarer til biobrændstoffer fra dag et.
Hvis fru Mette Gjerskov kan finde nogle citater om, at Dansk Folkeparti med hr. Kristian Thulesen Dahl i spidsen skulle have sagt, at det nu var første generation, der skulle fremmes, koste, hvad det ville,
så vil jeg gerne se de citater.
De findes jo ikke.
Mette Gjerskov (S), 2008-04-30:
Jeg må bare sige, at det er den værste gang sludder, jeg længe har hørt, at Dansk Folkeparti skulle have stillet krav om, at det skal være andengenerationsbiobrændstoffer, vi bruger.
Der er intet krav.
Nej, kravet handler om certificering af biobrændstoffer, og det kommer bl.a. fra oppositionen, det kommer den dunde dyleme ikke fra Dansk Folkeparti.
Det synes jeg vi bare lige skal have fuldstændig på det rene.
Er Dansk Folkeparti så parat til at stemme for Socialdemokraternes beslutningsforslag om at indføre en certificeringsordning på biobrændstoffer her og nu, så vi slipper for at hælde mad i benzinen?
Kunne vi i det mindste ikke få det fra Dansk Folkeparti, så vi kan gøre noget for de sultende udeomkring i verden?
Jørn Dohrmann (DF), 2008-04-30:
Det er netop derfor, vi hele tiden har sagt, at når vi skal have biobrændstoffer, så skal det være anden generation, vi satser på - netop ikke fødevarer.
Til det andet om, hvad vi har gjort for at skaffe flere fødevarer: Her har vi jo ikke protesteret som visse andre partier, bl.a. Socialdemokraterne, over, at man afskaffede braklægningen.
Vi havde et brakareal i Danmark, det er taget ud.
Nu må man dyrke på hele det område også.
Det er også med til at skaffe flere fødevarer.
Så vi har konkret gjort noget for, at vi rent faktisk får flere fødevarer, hvorimod der var nogle, der protesterede og sagde, at det var en dårlig idé, og at vi skulle beholde det areal, som ikke måtte dyrkes.
Der mener jeg bare at der er en afgørende forskel.
Vi er med til at skaffe flere fødevarer, og det skal vi selvfølgelig også være på den lange bane.
Mette Gjerskov (S), 2008-04-30:
Jeg synes, det er vigtigt at holde fast i, hvad vi kan gøre i Folketinget i dag, og hvad vi kan gøre i Folketinget i morgen for at afhjælpe den katastrofe, det er, at der er 100 millioner mennesker udeomkring i verden, som risikerer at blive ramt af fødevarekrisen.
Det er det problem, vi står med lige nu.
Vi er kommet med nogle bud og har sagt helt konkret, at vi kan gøre det i dag, at vi suspenderer kravet om at hælde mad i benzintanken.
Jeg kan forstå, at hr. Jørn Dohrmann mener, at de 25 mio. kr. - sølle 25 mio. kr., vil jeg gerne sige - som regeringen allerede har givet, er tilstrækkeligt.
Er hr. Jørn Dohrmann klar til at suspendere kravet om, at 5,75 pct. af benzinen skal bestå af biobrændstoffer, som man risikerer er lavet af madvarer?
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-04-30:
Det er en stille tsunami.
Fattige, der lever for 1 dollar om dagen, skærer ned på kød, grønsager og et eller to måltider, så de har råd til en skål ris.
De desperate fattige, der må leve for blot 50 cent om dagen, står foran en katastrofe.
Intet mindre!
Så barsk er virkeligheden på grund af den globale fødevarekrise.
Omkring 1 milliard mennesker lever i dag i verden for 1 dollar om dagen.
Og når fødevarepriserne stiger, som vi har oplevet det på det seneste, risikerer omkring 100 millioner mennesker at ryge helt ned og tilbage på dette niveau.
Det risikerer at underminere alle de fremskridt i fattigdomsbekæmpelsen, der er sket gennem det sidste årti.
Så alvorlig er den her situation.
Derfor må de rige lande tage fødevarekrisen lige så alvorligt, som de tager den internationale finanskrise.
Og det første indlysende skridt må altså være at lappe hullerne i det globale sikkerhedsnet ved at bevilge flere penge til FN's fødevareprogram, WFP.
FN's fødevareprogram er i akut mangel på penge - yderligere 700 mio. dollar burde tilføres her og nu fra den vestlige verden.
Danmark burde gå i spidsen for den indsats som en helt selvfølgelig ting.
Næste skridt må så være at forholde sig til de mere langsigtede udfordringer, vi bør tage op for at få udviklet landbrugssektoren i ulandene.
Vi bør sikre bedre vilkår for handel, og vi bør overveje, at FN får en egentlig katastrofefond, så katastrofer som eksempelvis den her fødevarekrise kan håndteres hurtigt.
Det er noget, der igen kræver penge og handling.
Og så må vi i øvrigt holde regeringen op på regeringens egne ord.
Og jeg citerer fra regeringsgrundlaget: Det er regeringens sigte over en årrække at øge udviklingsbistanden fra det nuværende niveau på 0,8 pct. af BNI.
Citat slut.
I dag står vi så med et forslag til vedtagelse, der opfordrer andre lande til at yde 0,7 pct. - ikke noget om, hvad man selv vil, ikke noget med at gå i spidsen.
Jeg tror, at de fleste har svært ved at forstå, hvorfor regeringen nedsætter en Afrikakommission, og hvorfor statsministeren ved særlige lejligheder taler varmt om Afrika for så ikke at gøre mere, når krisen virkelig kradser, som den gør her og nu.
Vi står i en akut krisesituation i forhold til de fattigste på denne klode.
Det kræver handling, det kræver penge - og Danmark burde gå i spidsen herfor.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-30:
Det kan jo næsten ikke siges mere klart: Udgangspunktet er, at vi deltager i åbningsceremonien.
Et af de redskaber, vi kan se vil forbedre dialogen, vil være at benytte muligheden for at udeblive fra åbningsceremonien.
Det bliver diskuteret i mange europæiske lande.
Spørgerens partifæller i Europa-Parlamentet har udtrykt den samme holdning, nemlig at det er med til at presse kineserne.
Jeg kan også konstatere - lykkeligvis - at Kina den 25. april har inviteret Dalai Lamas repræsentanter fra Tibet til et dialogmøde.
Steen Gade (SF), 2008-04-30:
Må jeg først sige, at det jo ikke var meget, vi så til statsministeren her på talerstolen.
Jeg ved godt, vi kun har 2 timer, men det var ikke meget, vi fik mulighed for at diskutere.
Det var der ellers set frem til, for vi har faktisk brug for en statsminister, der engagerer sig i det her og for alvor engagerer sig i den globale dagsorden.
Når jeg siger det sådan lidt skarpt til statsministeren, er det sådan set ikke, fordi jeg har et horn i siden på statsministeren.
Han er jo vores statsminister, og jeg havde faktisk håbet, at regeringen samlet med statsministeren i spidsen i dag ville havde taget hasteforespørgslen og alvoren i situationen alvorligt.
Mit indtryk er så, at det ikke er kommet frem i dag, altså at situationen tages så alvorligt, som jeg har opfattet den, og som en lang række andre ordførere har opfattet den, bl.a. på baggrund af de besøg, vi har haft i Folketinget, fra Verdensfødevareprogrammets folk.
Jeg synes lidt, der kom en tone af, at »Her går det godt, Fru Kammerherreinde« og business as usual.
Det var sådan set det, der var hovedessensen i udviklingsministerens svar.
Vi andre har været mere ambitiøse, i den forstand at vi i hvert fald har fået det indtryk og er ret sikre på, at det lige præcis er sådan, situationen ikke er.
Det er en dramatisk situation, og de 755 mio. dollar, som Ban Kii-moon har bedt om, har jeg forstået sådan set bare er, for at man kan købe den samme mængde korn, som man i forvejen havde besluttet at købe.
Dertil kommer, så vidt jeg er orienteret, de nye behov, som vel dukker op blandt proletariatet i verdens storbyer, og efter hvad jeg har fået at vide og andre i Folketinget har fået at vide, er det altså problemer, vi kommer til at se i øjnene inden for den næste måned eller to.
Jeg håber selvfølgelig et eller andet sted, at der er nogle, der har råbt »ulven kommer«, og at det ikke passer, men jeg er ret overbevist om, at det er rigtigt.
Jeg synes altså ikke, vi fik det ud af det, jeg havde ønsket.
Jeg synes, vi fik et forslag fra regeringen, som på en måde er sådan et afmagtsforslag.
Som jeg sagde i et spørgsmål eller markerede i et spørgsmål, kunne det jo være blevet vedtaget på et hvilket som helst tidspunkt, efter at nogle af os havde været til mødet i Hongkong, til WTO's forsøg på at lave en aftale.
Vi var jo alle sammen enige om det.
Vi var alle sammen enige - jeg er i hvert fald været enig i det, og et stort flertal i Folketinget har været enige om det siden 1992 - om, at alle lande skal op på 0,7 pct. Det skal vi selvfølgelig presse på for, men vi kunne have vedtaget det forslag til vedtagelse med præcis den ordlyd på et hvilket som helst tidspunkt.
Det er jo på en måde en illustration af den frustration, jeg måske udtrykker her i de sidste minutter af debatten, over, punkt 1, at Venstre og Dansk Folkeparti har valgt at prøve at få en afsporing, så den handlede om biobrændstof, punkt 2, at regeringssiden sammen med Dansk Folkeparti ikke har taget det her så alvorligt, som vi er rigtig mange her i Folketinget der mener det er.