Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-02-10:
Det forslag, vi ser her, er et meget ideologisk, stærkt venstreorienteret forslag, der handler om, at man kun vil støtte public service-programmer, hvis de er på statsejede tv-stationer og ikke på privatejede stationer, og samtidig er det jo også en løben væk fra synspunkter, man tidligere har stået for, i hvert fald for tre af de fire partiers vedkommende, nemlig da man ved det forrige medieforligs indgåelse i 2006 var med til at etablere public service-puljen på nøjagtig de samme betingelser, som der er i dag.
Public service-puljen er heldigvis blevet større med det seneste medieforlig.
Vi har fået givet flere penge til public service-puljen, så vi kan give mere konkurrence til Danmarks Radio, sådan at vi på områderne kvalitetsdrama og kvalitetsdokumentarudsendelser kan øge konkurrencen.
Vi har også fået radioområdet med.
Så har der været noget snak om: Er kvaliteten af det, der kommer ud af public service-puljen, god nok?
Og vi har hørt lidt om, at uha, der bliver da også lavet nogle ting, som måske ikke er helt så meget public service, som man kunne ønske sig.
Igen har hulheden været tydelig fra nogle af forslagsstillernes side, for der har ikke været den samme kritik, når Danmarks Radio, der får over 3 mia. kr. om året i public service-penge fra den danske befolkning, laver udsendelser som X Factor og Talent 2000 og hvad som helst – og hvad ved jeg.
Der gælder to forskellige regelsæt for oppositionen: et, når det handler om offentligt ejede virksomheder, og et andet, når det handler om privatejede virksomheder.
Der er to punkter i forslaget.
Det ene handler om, at man skal udelukke medievirksomheder, der ikke overholder dansk lovgivning, fra at få støtte fra public service-puljen.
Men hvordan skal det afgøres, om man overholder dansk lovgivning?
Hvis man nu har sin sendetilladelse i Storbritannien og ikke overholder dansk lovgivning, ryger man så med blandt dem, der ikke kan modtage støtte?
Hvad så hvis man ikke overholder britisk lovgivning?
er jeg lige ved at spørge om.
Hvad med dem, der bliver dømt?
TV 2, som jeg selv nævnte i et eksempel tidligere, er blevet dømt for netop at overtræde reklamereglerne, som jeg har forstået ellers interesserer de fire partier rigtig meget.
Det betød ikke så meget, kunne man forstå, for man havde ligesom et andet forhold til TV 2; jeg forstår, at det igen er ejerforholdet, der er det afgørende, eftersom det er staten, der også ejer TV 2.
Jamen TV 2 har såmænd også fået påtaler fra Radio- og tv-nævnet, men igen skulle det ikke have den store betydning, fik vi at vide, da vi spurgte SF's ordfører, hr. Holger K. Nielsen.
Det var ikke kun SF, der afslørede hykleriet, det var også Det Radikale Venstre, hvis ordfører, hr. Jørgen Poulsen, den ene gang efter den anden nægtede at give en begrundelse for Det Radikale Venstres politikskift, og nægtede at give en fornuftig forklaring på, hvorfor man vil gå efter disse private tv-stationer.
Liberal Alliance kan af åbenlyse grunde ikke støtte forslaget.
Så siges det i anden del af forslaget, at regeringen skal sikre, at medievirksomheder, der modtager licensmidler fra public service-puljen, ikke bringer reklamer i de udsendelser, som er produceret for licensmidler.
Der kommer lidt forklaringer om, at det også er for at skabe lige konkurrence for TV 2; igen er det de statsejede virksomheder, der skal have gode forhold.
Men for vores skyld kan man da lade TV 2 sende reklamer i hvert fald i første omgang inde i udsendelserne i TV 2 Zulu, TV 2 Charlie, TV 2 Film og hvad der ellers findes af nichekanaler fra TV 2, som konkurrerer på fuldt ud kommercielle vilkår.
For vores skyld må de kommercielle TV 2-stationer, der altså ikke er public service-stationer, gerne få samme gode forhold, som de andre kanaler har.