Per Clausen (EL), 2009-05-05:
Nu er det jo klart, at det forslag, der ligger her, kan give anledning til mange positive bemærkninger om internationalt samarbejde, internationalisering, overførsel af gode danske uddannelsestraditioner og dannelsestraditioner til andre lande over hele verden, men jeg tror nu, at SF's ordfører, fru Nanna Westerby, havde fat i en ikke uvigtig pointe, da hun sagde, at det her forslag måske også handler om nogle grundlæggende politiske uenigheder.
Hvis man tager det, der står i forslaget, alvorligt og bogstaveligt - og hvorfor skulle man ikke gøre det? - så handler det her jo om, at danske uddannelsesinstitutioner skal ud på det internationale uddannelsesmarked og tjene penge.
Men nu er det sådan, at man jo kan betragte det, at udvekslingen af uddannelser internationalt set foregår på et marked hvor de, der har flest penge, køber mest, fordi det er et spørgsmål om udbud og efterspørgsel - som en positiv ting, som noget, man er glad for, som man er begejstret for, og som derfor skal udvikles og styrkes yderligere.
Så kan man til indvortes brug her i Danmark indimellem lade, som om, at det, at det mere og mere bliver sådan internationalt, ikke ender med at få betydning for det danske uddannelsessystem, for betalingsordninger m.v.
Man kan også have en anden opfattelse af den sag, og det er jo Enhedslistens grundopfattelse: Vi synes faktisk, at den der idé om, at danske uddannelsesinstitutioner skal være institutioner, hvis fornemste opgave på globalt plan skal være at sælge uddannelser med det formål at tjene penge, er et forkert udgangspunkt.
Det er et forkert grundlag for uddannelsesinstitutionernes aktivitet.
Det betyder jo ikke, at det ikke godt kan give positive resultater, at man sælger en vare, selv om den vare er uddannelse.
Det kan sagtens være, at der kan komme positive oplevelser og positiv læring ud af det.
Men det ændrer jo ikke noget grundlæggende ved, at vi ved at gå ud på det marked anerkender og accepterer og understøtter en udvikling, hvor uddannelse mere og mere bliver en vare.
Og jeg har forståelse for, at andre partier, som er skeptiske over for sådan en udvikling - sådan opfatter jeg vel i virkeligheden Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre - alligevel vælger at se på, om der kan være nogle positive muligheder i det her.
Men for vores vedkommende bliver vi altså nødt til at sige, at det ikke er en udvikling, vi støtter.
Vi mener, at hele ideen om, at man skal betale for at tage uddannelse, er grundlæggende problematisk.
Vi mener faktisk, at når vi slås for, at der skal være fri og gratis adgang til uddannelser i Danmark, så skal vi også støtte lærerorganisationer, studenterorganisationer, elevorganisationer, fagforeninger og gode demokratisk sindede mennesker i andre dele af verden i den kamp.
Det tror vi sådan set ikke vi gør ved selv at gå ind på markedet.
Det er så baggrunden for, at vi ikke kan støtte det her forslag om, at danske produktionshøjskoler, erhvervsakademier skal ud at tjene penge på udenlandske studerende.
Det er ikke, fordi det er så underligt for os, at institutionerne er begejstrede for muligheden - de har vel brug for at få deres udsultede budgetter suppleret op.
At det så kan ende med, at man, når man kaster sig ud på et uddannelsesmarked, taber penge, som fru Nanna Westerby påpegede, er selvfølgelig rigtigt, men udgangspunktet er vel, at man har en forventning om at tjene penge.
For os er det vigtigt, at danske uddannelsesinstitutioner skal udbyde uddannelser; de skal ikke tjene penge på kinesiske eller amerikanske studerende.
Det betyder jo ikke, at vi er imod, at folk tager til udlandet og studerer, eller at der kommer udlændinge til Danmark tværtimod.
Det er bare vores opfattelse, at det skal foregå via udvekslingsaftaler og ikke via et internationalt uddannelsesmarked med brugerbetaling.
Grundlaget er jo også, at vi jo faktisk mener, at internationalisering er så vigtig, at man burde afskaffe den brugerbetaling for udenlandske studerende, som regeringen indførte i 2005.
Så vil jeg bare til allersidst sige, at jeg er glad for, at der er flere, der har givet udtryk for en sund skepsis og bekymring for, hvilke konsekvenser det her kan få for brugerbetalingen i Danmark.
Og jeg tror, at man gør klogt i at være opmærksom på, at det kan være svært både at fastholde en grundlæggende ikkebrugerbetaling i Danmark og så samtidig gøre sig til en del af det internationale marked, hvor tendensen kun går i én retning, nemlig mere og mere brugerbetaling.