runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2014-03-25:
I verbalnoten står der, at Danmark vil optræde prudently.
Det kan jeg forstå betyder med omtanke, klog.
Det kan også betyde med forsigtighed.
Hvilken betydning vil udenrigsministeren lægge i en oversættelse?
Det andet ord er independence.
Det vil jeg selvfølgelig gerne have svar på, men jeg vil også gerne have svar på, om man ikke godt i den her delikate ikkeoversættelse kan se, at Danmark ligger på maven for Kina – nu kalder man det så en kritisk dialog – og lader den store bestemme; ikke helt, vi tiltager os stadig væk retten til at invitere Dalai Lama og andre, når vi synes, det er rigtigt at gøre det.
Men er det ikke på en vis måde at lægge sig ned for de store og ikke have en selvstændig udenrigspolitik ikke at oversætte den og så få klar besked om det her?
Martin Lidegaard (RV), 2014-03-25:
Jeg tror, at jeg vil afholde mig fra at forsøge at tolke forskellige ord, og hvad den tidligere udenrigsminister, der lavede den her verbalnote, præcis har tænkt om de forskellige ord, da den blev lavet.
Det skal jeg ikke kloge mig på.
Men jeg opfatter sådan set vores samarbejde med Kina som utrolig vellykket på en lang række områder i forhold til danske interesser og danske perspektiver på alt fra menneskerettigheder til vedvarende energi.
Søren Pind (V), 2014-03-25:
Vi står ved den, vi indestår for den, og vi kendte jo også alle til den alvorlige situation, som var opstået, før den var der.
Men det, som nager mig i den her sammenhæng, er, at alle åbenbart ikke har det som os.
Der er åbenbart nogle, der vil gå så langt for i realiteten at skjule, hvad det er, den her note indeholder, at den ikke kan blive oversat til dansk.
Jeg har hørt udsagn om, at kineserne skulle blive vrede over, at den blev oversat til dansk.
Det har jeg meget vanskeligt ved at se.
Der er måske nogle indenrigspolitiske ting, der kan udløses, måske, men at kineserne skulle blive vrede over, at et dokument oversættes til dansk, har jeg utrolig vanskeligt ved at se.
Og når udenrigsministeren siger, at både vi og kineserne kan se os selv i teksten – men åbenbart ikke på dansk, må jeg så forstå – så synes jeg, det er meget, meget mærkeligt.
Når vi har valgt at tage den stilling, vi har, til den her sag, er det som sagt, fordi vi ikke skammer os over det, vi var med til dengang.
Vi vedstår os det.
Det er jo ikke bare et hvilket som helst dokument.
Det er det dokument, som beskriver forholdet mellem Danmark og Kina, og når et parti eller flere partier i Folketinget ønsker et så væsentligt dokument oversat til det danske modersmål, det sprog, der tales i Danmark, det sprog, som fru Lene Espersen selv sagde er det, der benyttes herfra – jeg er nu ikke helt sikker på, at det er det, der står i forretningsordenen; jeg er ikke helt klar over det, men jeg synes, det er et fornuftigt og sundt grundlag – så er det altså meget mærkeligt, at man afviser det.
Når dertil kommer, at Folketingets Præsidium i enighed retter henvendelse til udenrigsministeren for at få det her gjort og man blot blankt afviser det, så må jeg sige, at jeg ikke engang tør forestille mig, hvad der var sket, hvis det havde været i den borgerlige regerings tid.
Den her regering er egentlig ret utrolig, og jeg kan ikke andet end at beundre, sådan med måde, det, ja, i virkeligheden hovmod, som det er udtryk for, når man siger, at folketingsbeslutninger er man ligeglad med – jeg er helt enig i, at det kan man i forhold til grundloven – at krav fra Folketingets Præsidium om en oversættelse er man ligeglad med, det gør man ikke.
Vi kan ikke være bekendt at føre en politisk drøftelse i det her land på basis af et så vigtigt dokument, hvor vi så nægter at oversætte det til dansk.
Det er ikke rimeligt over for den politiske debat, og desværre kendetegner det utrolig meget den måde, som den her regering har grebet det at drive politik an på.
For det handler jo om, at man gemmer sig.
Det handler om, at man ikke vil sige sandheden til befolkningen om, hvad det er, man går og laver.
Det har kendetegnet den her regering fra start til slut.
Man har sagt alt muligt, og så har man gjort det modsatte.
Det er altså en alvorlig sag, og derfor vælger vi at støtte det beslutningsforslag, som ligger fra Dansk Folkeparti side.
Det er rent principielt.
Det handler om et centralt dokument af den her karakter, som Folketingets Præsidium ovenikøbet i enighed har bedt om at få oversat.
Det kan man simpelt hen ikke være bekendt at nægte, og derfor står vi, hvor vi står.
Christian Juhl (EL), 2014-03-25:
Nu er enigheden mellem de forenede regeringspartier jo ved at være ovre, lader det til.
Jeg vil gerne høre, hvorfor hr. Søren Pind som medlem af et regeringsparti i 9-10 år og som minister i en periode ikke fik oversat verbalnoten.
Hvad var grunden til, at man da tøvede med det?
Var det for delikat en sag, eller gemte den borgerlige regering sig bag en oversættelse i den periode, så det var nemmere at skælde ud på den næste regering?
Søren Espersen (DF), 2014-03-25:
Kan vi ikke blive enige om, at da den her sag opstod, var Dansk Folkeparti i opposition til både den siddende regering, VK-regeringen og de store oppositionspartier Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti?
Det skal vi lige have helt på det rene.
Så det var jo ikke noget med, at jeg skånede den regering.
Hvis jeg elskede den VK-regering så højt, hvorfor stemte jeg så imod den verbalnote?
Hvorfor afviste vi så den?
Det giver jo ikke nogen mening, vil jeg sige til hr. John Dyrby Paulsen.
Det er punkt 1. Punkt 2: Bør en minister respektere en opfordring fra et enigt Præsidium om noget så enkelt som en teknisk og faglig oversættelse af et dokument?
Bør en regering sidde det overhørig, bør man bare blæse på det?
Christian Juhl (EL), 2014-03-25:
Jeg forstod på hr. Pind, at han ikke var bange for en oversættelse, og at det da var fornuftigt.
Jeg vil gerne spørge hr. Søren Pind, da vi ikke fik svar fra den nuværende minister: Hvordan vil hr. Søren Pind, som jo er en meget lærd mand, oversætte prudently?
Er det »med omtanke« eller »klogt«, eller er det »med forsigtighed«, der skal dække det ord, hvis der skal ske en oversættelse?
Hvordan vil hr. Søren Pind som lærd mand oversætte independence?
Betyder det »autonomi« i den her sammenhæng eller »uafhængighed«?
Det er bare sådan for at fornemme, hvor det tekniske ligger, og hvor det politiske så ligger henne.
Vil hr. Søren Pind hjælpe mig med det?
Søren Pind (V), 2014-03-25:
Jeg har aldrig nogen sinde sagt, at jeg mener, at alle dokumenter skal oversættes til dansk.
Men jeg synes, at når et større mindretal eller eventuelt ovenikøbet et enigt Præsidium anmoder om at få oversat et væsentligt dokument, så er der ikke noget politisk forsvar for ikke at gøre det.
I al sin enkelhed var det det, der skete, da Dansk Folkeparti rejste det her krav.
Jeg tør slet ikke tænke på, hvad der ville være sket i vores udenrigspolitik, hvis man havde nægtet en minoritet i et bestemt land, hvis sprog var anerkendt, at få et dokument, som var af en sådan karakter, oversat til det sprog.
Så havde vi været de første på barrikaderne til at skælde ud over det.
I forhold til de der oversættelser vil jeg sige, at jeg takker for rosen, og jeg må sige, at jeg for en gangs skyld vil sige til hr. Christian Juhl, at når han omtaler mig som en lærd mand, så må det være udtryk for, at han er en menneskekender.
Men jeg vil dog alligevel afholde mig fra på nogen måde at gå ind i oversættelser af den pågældende karakter.
Det kan jeg have mine private meninger om, men det, den her sag drejer sig om, er Udenrigsministeriets oversættelse af det pågældende notat.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-03-25:
Det er i forbindelse med hr. Søren Pinds betragtninger om den her regering.
Han siger, at det er fuldstændig utroligt, hvordan den her regering agerer.
Nu er jeg ikke længere medlem af regeringen, så jeg skal ikke gå i et forsvar for den på de her punkter, men det, jeg synes er utroligt, er at opleve Venstres rolle som oppositionsparti – det må jeg godt nok sige – hvor vi gang på gang oplever Venstre fremkomme med synspunkter i opposition, som enhver ved partiet ikke ville have, hvis partiet var i regering.
Vi har på hele EU-problematikken i øjeblikket en række Venstresynspunkter, hvor Venstre vil udfordre EU-retten og EU-Domstolen og gå imod, hvad der er lovligt ifølge det.
Alle og enhver ved, at det ville Venstre aldrig gør, hvis man var i regering.
Enhver ved, at Venstre aldrig nogen sinde ville få det her oversat, hvis man var i regering.
Som hr. Christian Juhl så rigtigt sagde: Hvorfor gjorde man det ikke, hvis det var så principiel en sag, da man havde sagen i sin tid?
Søren Espersen (DF), 2014-03-25:
Jeg kan virkelig ikke huske det, og det er ikke for at være polemisk, men sad fru Camilla Hersom ikke i Folketingets Præsidium dengang?
Camilla Hersom (RV), 2014-03-25:
Jo, det gjorde jeg, og det undrer mig egentlig, at hr. Søren Espersen ikke kan huske det, for klagen var også sendt i kopi til mig som medlem af Folketingets Præsidium, og derfor er jeg egentlig glad for spørgsmålet.
For det er jo blevet fremført nu af flere, at Præsidiet har »pålagt« eller »anmodet« – der er blevet brugt forskellige formuleringer, og vi er vist nået der hen til, at man har »anmodet« – men det, der er sagen, er jo, at Præsidiet ikke har kompetence til at udstede dekreter til regeringen i de her sager.
Og det, Præsidiet selvfølgelig gør, når Præsidiet modtager en klage fra et af Folketingets medlemmer, er, at Præsidiet tager den klage dybt alvorligt og svarer på den klage.
Derfor er det svar, der er sendt fra Præsidiet til hr. Søren Espersen, jo også formuleret meget, meget præcist.
Der er en række bløde formuleringer, vil jeg sige, men også en klar tilkendegivelse af, at det faktisk ikke er noget, som Præsidiet kan pålægge regeringen.
Det, der skete efterfølgende, som hr. Søren Espersen også udmærket ved, var, at der var en drøftelse i UFO af sagen, og at man netop der sagde, at den her sag måtte håndteres politisk, hvad hr. Søren Espersen jo er godt i gang med ved at have fremsat sit beslutningsforslag.
Søren Espersen (DF), 2014-03-25:
Ja, det er godt at få det understreget.
Jeg vil lige sige: Hvad mente fru Camilla Hersom så som præsidiemedlem, da hun sagde ja til den her sætning?
»... Præsidiet lægger dog vægt på, at regeringen udviser fleksibilitet, når medlemmer af Det Udenrigspolitiske Nævn som her ønsker oversættelse af kortfattet dokument af en væsentlig udenrigspolitisk betydning, og det ikke påfører regeringen uforholdsmæssigt store udgifter.
Det er således Præsidiets opfattelse, at Udenrigsministeriet bør oversætte den omhandlede verbalnote.«
Hvorfor tilsluttede fru Camilla Hersom sig det?
Camilla Hersom (RV), 2014-03-25:
Præsidiet er jo Folketingets ledelse, og Præsidiet skal jo varetage Folketingets interesser, herunder håndtere klager fra folketingsmedlemmer.
Men det er jo ikke det samme, som at Præsidiet kan pålægge regeringen noget som helst.
Søren Pind (V), 2014-03-25:
Det bliver jeg simpelt hen nødt til, for det her handler ikke om, hvad man kan og ikke kan pålægge regeringen.
Det giver sig selv.
Nu kan jeg ikke huske, om fru Camilla Hersom har haft en oppositionstid, men hendes parti har i hvert fald ofte nok været med til at gennemføre beslutningsforslag, hvor man pålægger regeringen det ene og det andet.
Principielt kan Folketinget heller ikke gøre det, for regeringen er, som regeringen i øvrigt selv gør opmærksom på, fritstillet, i forhold til om den vil følge et beslutningsforslag eller ej.
Men når fru Camilla Hersom selv er med til på Folketingets vegne i sin egenskab af præsidiemedlem at oversende et brev, hvori der står, at Udenrigsministeriet bør oversætte, er der jo ikke tale om et pålæg, vel?
Så er der tale om en moralsk henstilling.
Hvorfor står fru Camilla Hersom så i dag og siger det stik modsatte fra Folketingets talerstol?
Camilla Hersom (RV), 2014-03-25:
Jeg siger ikke det stik modsatte.
Præsidiet drøftede sagen, og Præsidiet tager jo enhver klage fra ethvert folketingsmedlem dybt alvorligt – det er vi da forpligtet til, og det er vel også det, vi er der for?
Vi tager det dybt alvorligt.
Vi svarer hr. Søren Espersen, og derefter er der en proces, hvor det diskuteres i Udvalget for Forretningsordenen, UFO, hvor det bliver fuldstændig klart, hvad man kan og ikke kan, og hvor der fra, så vidt jeg erindrer, et enigt UFO kom den besked, at man ikke ønskede at ændre på den praksis, der var i Udenrigspolitisk Nævn i forhold til oversættelse af dokumenter, og at man derfor måtte håndtere det internt i Udenrigspolitisk Nævn og forfølge sagen politisk.
Og jeg opfatter egentlig, at det er det, hr. Søren Espersen er i gang med ved i dag at fremsætte det her beslutningsforslag, som vi altså er imod fra Radikale Venstres side.
Søren Pind (V), 2014-03-25:
Altså, det kan godt være, at det er en radikal kunst at kunne blæse og have mel i munden på samme tid, men alligevel slår det her nye rekorder.
Camilla Hersom (RV), 2014-03-25:
Tak for det.
Jeg kan gøre det meget, meget kort: Det Radikale Venstre støtter ikke beslutningsforslaget, som det er fremsat, af de grunde, som udenrigsministeren har fremført.
John Dyrby Paulsen (S), 2014-03-25:
Der var to spørgsmål, og lad mig tage det første først.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Søren Espersen, og det var også det, jeg sagde.
Det fremgik jo meget klart, også lang tid før det sidste regeringsskifte, at hr. Søren Espersen og Dansk Folkeparti var bekymrede – lad os bruge det udtryk – og var imod den her verbalnote.
Og dermed har hr. Søren Espersen jo garanteret også spurgt Venstre: Kan vi ikke få den på dansk?
Det var vel det, der lå i det.
Når hr. Søren Espersen var ude på gymnasier og lignende og ikke kunne forklare, hvad der lå i det, ville det jo være naturligt at gå tilbage og spørge Venstre: Kan vi ikke få oversat det her til dansk?
Men det skete ikke, og Venstre tog åbenbart heller ikke initiativ til det.
Det er den ene side af sagen.
Den anden side af sagen er, at der var en henstilling fra Præsidiet.
Jeg skal ikke gøre mig til dommer over, hvad der er op og ned i den sag, men jeg må bare bede om, at de eksperter, vi har i ministerierne, også vurderer, om det her er hensigtsmæssigt ud fra en dansk interesse eller ej.
Og det forstår jeg også er sket i den her sag, og der er man altså nået frem til, at det ikke er hensigtsmæssigt.
Og det støtter jeg fuldt og helt.
Søren Espersen (DF), 2014-03-25:
Jo, men altså, kan jeg ikke bare få en tilkendegivelse af, at jeg har sagt, at jeg ikke bad om det, fordi det slet ikke var noget, der optog mig
Jeg kunne sagtens læse det der – jeg kan sagtens læse engelsk.
Men det er overhovedet ikke det, der er sagen.
Debatterne om den her sag, som hr. John Dyrby Paulsen fuldstændig rigtigt siger vi havde mange af her, foregår jo på dansk, men der var forskellige forståelser af, hvad det egentlig var, vi havde sagt.
Så kommer tidspunktet, hvor tiden er moden til at sige: Jamen så lad os da få den officielle oversættelse.
Lur mig i øvrigt, om ikke den er oversat til kinesisk.
Det tror jeg da faktisk den er.
Jeg tænker, at der er mange i den der meget, meget store folkekongres på 3.000-4.000 mennesker, der gerne lige vil have den på kinesisk.
Det tror jeg.
John Dyrby Paulsen (S), 2014-03-25:
Det sidste skal jeg ikke afvise, men det er jo ikke noget argument for, at man nødvendigvis skal gøre det i Danmark.
Men som jeg forstod hr. Søren Espersen, var han efter årsskiftet 2009/10 rundt på bl.a. gymnasier, hvor han blev spurgt til det, men ikke kunne forklare det.
Så er det naturligt, at vi har den antagelse, at hr. Søren Espersen måtte tilbage og bede om en oversættelse.
Men det gjorde hr. Søren Espersen altså ikke.
Der skulle gå 2 år, inden hr. Søren Espersen pludselig en dag sagde, at det da også kunne være, at man skulle bede om at få den oversat til dansk – efter et regeringsskifte, for det var ikke særlig hensigtsmæssigt at bede den daværende Venstreregering om at gøre det.
Sådan tror jeg faktisk det hænger sammen, hvis jeg skal være helt ærlig.
Søren Pind (V), 2014-03-25:
Nu er det vel egentlig ret ligegyldigt i forhold til, om der foreligger en kolossalt stor konspiration, at Dansk Folkeparti har ventet hele 2 år med at fremføre det her krav, når substansen er følgende
Hvad er den saglige grund til det?
John Dyrby Paulsen (S), 2014-03-25:
Som jeg sagde i min ordførertale, har den her verbalnote været drøftet, ikke utallige gange, men så noget, der nærmer sig, både i Det Udenrigspolitiske Nævn og såmænd også andre steder, på dansk – vi har drøftet det på dansk.
Vi kan sagtens diskutere den på dansk – og det er også dansk Kinapolitik – men jeg synes ikke, det giver meget mening at oversætte selve verbalnoten til dansk.
Det tror jeg ikke er særlig hensigtsmæssigt.
Søren Pind (V), 2014-03-25:
Jamen jeg fik jo ikke svar på mit spørgsmål, når man siger, at man ikke finder det hensigtsmæssigt.
Det, der er interessant, er, hvorfor hr. John Dyrby Paulsen og Socialdemokratiet ikke finder det hensigtsmæssigt, altså at den danske politiske debat i så vigtig en sag kan finde sted på basis af det danske sprog.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Det er jo rigtigt nok, at det har været drøftet op ad døre og ned ad stolper, men pointen er vel præcis, at det ikke har været drøftet på basis af en officiel dansk oversættelse fremkommet på baggrund af et ønske fremsat af et større dansk parti med støtte fra Folketingets Præsidium i enighed.
John Dyrby Paulsen (S), 2014-03-25:
Det, vi snakker om, er jo ikke, at det ikke har været drøftet på dansk, for det har det jo – det er jo det sprog, vi bruger, også i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Det, vi diskuterer, er: Er det hensigtsmæssigt at oversætte verbalnoten, der er formuleret på engelsk, diplomatisk sprog – det er udtryk for en meget, meget fin balancegang – til dansk i form af en officiel oversættelse fra Udenrigsministeriet?
Og der siger jeg bare: Nej det er det ikke.
Det er udtryk for en meget delikat, fin balancegang, og den skal vi holde fast i.
Camilla Hersom (RV), 2014-03-25:
Det, Præsidiet lagde vægt på i sin behandling af klagen, hvilket også fremgår af det svar, hr. Søren Espersen har modtaget, er jo, at man anerkender, at der er en særlig praksis i Udenrigspolitisk Nævn, men at man også fremhæver, at Folketingets arbejdssprog er dansk, og at man derfor mener, at dokumenter, der indgår i Folketingets arbejde, i videst muligt omfang bør foreligge på dansk – i videst muligt omfang.
Det er jo ikke det samme som at sige alle, og at man fuldstændig skal fravige alle praksisser.
Og Præsidiet lægger selvfølgelig vægt på, at regeringen udviser fleksibilitet, som det også er blevet læst op, men det er ikke det samme, som at Præsidiet kan pålægge regeringen noget som helst, slet ikke i sager, der vedrører udenrigspolitik.
Det er da ret klart, vel også for hr. Søren Pind?
Christian Juhl (EL), 2014-03-25:
Jeg vil gerne spørge hr. John Dyrby Paulsen, om det her er en politisk sag, eller om det er en ren teknisk sag.
Det lyder lidt på nogle, i hvert fald på de borgerlige og Dansk Folkeparti, som vel også er et slags borgerligt parti, som om det her er en rent teknisk sag.
Sådan opfatter jeg det ikke.
Jeg opfatter den dybt politisk, nemlig at det er om en holdning til, hvordan dansk udenrigspolitik skal formuleres, og hvem der gør det, og om kineserne skal have indflydelse på det.
Er hr. Dyrby Paulsen enig i det?
John Dyrby Paulsen (S), 2014-03-25:
Jeg tror, at den her sag har et betydeligt element af politik i sig, og det er ikke ment negativt.
Jeg anerkender fuldstændig Dansk Folkepartis legitime ret til at bede om en sådan oversættelse og legitime ret til at fremsætte et sådant beslutningsforslag, som vi så diskuterer i salen.
Det mener jeg er politisk, men der kan også være noget teknik i det, men har jeg ingen problemer med overhovedet, nærmest tværtimod.
Christian Juhl (EL), 2014-03-25:
Tak for det, hr. formand.
Jeg vil gerne spørge hr. Dyrby Paulsen, der ikke gik ud af 7. klasse, men vist nok lidt senere, og som så må kunne svare på de spørgsmål, jeg forgæves har stillet til to her i salen – en nuværende og en tidligere minister – uden at de har kunnet svare på det, hvad de to ord prudently og independence betyder: Betyder prudently klogt eller med forsigtighed, og betyder independence autonomi eller uafhængighed?
Jeg vil egentlig også gerne, når nu hr. Dyrby Paulsen mener, at det er en politisk sag, have, at han så fortæller mig, hvilken af de to oversættelser, hvis det er rigtigt, at de kan vælges begge to, han ønsker ligger i verbalnoten, sådan at vi kan spille lige ud?
Og så vil jeg høre: Er dansk udenrigspolitik ikke så robust, at den også kan tåle at blive læst på dansk?
John Dyrby Paulsen (S), 2014-03-25:
Nej, jeg vil følge i fodsporet på både udenrigsministeren og hr. Søren Pind og sige, at det jo er lidt mærkeligt, at vi diskuterer et beslutningsforslag om at oversætte verbalnoten til dansk, hvad vi er imod, og jeg så her skal indlade mig på en tolkning eller oversættelse til dansk af enkelte ord i verbalnoten.
Det vil jeg ikke indlade mig på.
Christian Juhl (EL), 2014-03-25:
Jeg har grublet meget over det her, for jeg havde da godt nok hørt om, at vi havde haft besøg af Dalai Lama, før jeg kom i Folketinget, men hvorfor er det et delikat politisk spørgsmål?
Det har jeg ikke forstået endnu, vil jeg sige til udenrigsministeren.
Det handler om holdningen til forholdet mellem Kina og Tibet, har jeg forstået.
Det handler om, at hvis man oversætter det, kan nogle ord oversættes forskelligt, alt efter hvilken oversættelse man vælger.
Betyder det, at kineserne forstår verbalnoten på én måde, og vi forstår den på en anden måde, eller betyder det, at den er smart lavet, sådan at man kan lade kineserne forstå det på én måde, og man kan lade danskerne forstå det på en anden måde for at undgå at tage stilling til det egentlige problem?
Martin Lidegaard (RV), 2014-03-25:
Jeg er enig i, at det her handler om indenrigspolitik.
Jeg er helt overbevist om, at beslutningsforslaget er fremsat af Dansk Folkeparti, fordi man ønsker at demonstrere, at man er imod den Kinapolitik, som både Venstre og regeringen støtter.
Den vurdering deler jeg til fulde.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-03-25:
Det kan jeg ikke svare på lige her, men det er da klart, at det her fordrer en intens diplomatisk indsats og en diskussion internationalt.
Det er også tilfældet i øjeblikket.
Men der er jo ikke andet at gøre lige nu end at fortsætte ad de spor, der er lagt, gennem FN.
Jeg går da ud fra, at den danske regering også er aktiv der, og at man så måske får mere fokus på den humanitære situation i Vestsahara med flere krav til den marokkanske regering, i forhold til hvordan den håndterer menneskerettighedssituationen, og med henblik på at der er opmærksomhed på flygtningenes situation, både i Vestsahara, men selvfølgelig også i Algeriet.
Christian Juhl (EL), 2014-03-25:
Tusind tak.
Hvis vi anerkender, at der er tale om en ulovlig besættelse, hvordan stiller hr. Holger K. Nielsen sig så til, at Marokko via handelsaftaler og via fiskeriaftaler forærer saharawiernes fisk i havet og råstoffer væk, f.eks. olie, gas, kunstgødning osv., og giver andre lande mulighed for at købe det af Marokko?
Holger K. Nielsen (SF), 2014-03-25:
Jeg mener, der er nogle folkeretlige regler for, hvordan man skal håndtere de naturlige ressourcer i den situation, som Vestsahara er i, at man ligesom skal tage hensyn til den lokale befolknings behov osv.
Og i det omfang, der sker en overtrædelse af det, skal vi selvfølgelig reagere på det.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-03-25:
Tak for det.
Jeg er meget enig med hr. Holger K. Nielsen i, at Marokko er den stærke part i den her konflikt, og at det derfor også er på Marokko at presset bør lægges.
Man kan sige, at i forhold til sammenligningen med konflikten mellem Israel og Palæstina var det jo, da hr. Holger K. Nielsen var udenrigsminister, at Danmark var med til at foretage en ikkediplomatisk anerkendelse af Palæstina og deres repræsentation her i Danmark.
Kunne SF støtte noget lignende i den beretning, som hr. Holger K. Nielsen taler om?
Kunne det være et led i, at Danmark lagde pres på Marokko?