runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Sass Larsen (S), 2014-02-25:
Jeg vil gerne have lov til at takke for den overvældende opbakning til forslaget.
Og med så bred opbakning til den procedure er det jo meget inspirerende.
Jeg ved ikke, om vi skal prøve at finde andre områder, men det bliver nok vanskeligt at få lige så stor konsensus omkring dem; men i hvert fald på dette område takkes der mange gange for det.
Så vil jeg sige, at der er blevet brugt vidt forskellige begrundelser for, hvorfor man har tilsluttet sig, og jeg synes, at alle sammen er gode.
Men må jeg ikke bare her til sidst gøre den konservative ordførers ord til mine også, nemlig at vi i den her forbindelse, når vi taler om dansk industri og dansk forsvarsindustri, faktisk har noget, som er væsentligt, og også noget, som er værd at bevare fremadrettet.
Derfor skal vi også have det for øje – ud over at vi selvfølgelig har lavet den her lovgivning, med henblik på at vi skal være i overensstemmelse med EU-regler og andet – at vi, selv om vi får øget konkurrence, har øjnene stift rettet mod, at vi har en stærk forsvarsindustri herhjemme.
Det vil være godt for Danmark, godt for danske arbejdspladser, og i det hele taget godt for den industri, som i forvejen har nogle trange vilkår.
Men tak for opbakningen.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Der er jo ingen tvivl om, at der er forskellige stramninger i det her forslag, hvilket vi synes er godt, men mit spørgsmål går på, om det, samtidig med at vi tilslutter os nogle internationale regler – og det er rigtig fint, at vi gør det, når de er gode – så også er en god idé, at vi samtidig vedtager, at Danmark ikke må gå videre.
Er det ikke det, der ligger i loven, og det, der ligger i direktivet?
Altså, at vi gerne må tilslutte os de internationale regler, men samtidig skal vi acceptere, at det er forbudt for Danmark at stille yderligere krav på de her områder.
Kim Andersen (V), 2014-02-25:
Der er næppe tvivl om, at det lå Danmark som sådan frit for at gå videre på nogle områder, men det har vi fra Venstres side ikke ønsket.
Altså, vi er helt med på, at den finansielle sektor skal reguleres – ingen diskussion om det.
Vi er også helt indforstået med, at vi skal lære af finanskrisen og den måde, som den finansielle sektor, også her i landet, på en lang række påviste områder rent faktisk reagerede, reagerede til ugunst for landet og for indskydere og for låntagere.
Det er meget, meget vigtigt for Venstre, fordi at drive finansiel virksomhed er altså også at drive en virksomhed som enhver anden form for virksomhed, og den finansielle sektor har i et moderne samfund meget, meget stor betydning i forhold til at generere vækst og jobs, og det lægger vi meget vægt på sker.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Jeg synes, at det er fint, at Venstre bare siger, at det er okay med internationale regler, og vi så samtidig frasiger os retten til at lave yderligere regler vedrørende danske realkreditinstitutter, pengeinstitutter.
Det synes jeg er fint, jeg synes bare, at det er forkert.
Kim Andersen (V), 2014-02-25:
Jeg vil gerne sige tak for hr. Frank Aaens afsluttende spørgsmål eller kommentar og så blot korrigere, for der er ikke tale om, at vi fraskriver os nogen som helst muligheder.
Vi er efter nøje overvejelse og forsøg på at sætte os ind i de ting, det her drejer sig om rent substantielt, og i forhandling med regeringen nået til, at det er bedst, at vi ikke strammer skruen yderligere.
Vi er med på, at der skal reguleres, og at vi skal lære af finanskrisen, men vi skal jo ikke stramme garnet så hårdt, at vi kvæler barnet – for at citere fra en gammel sang.
Så vil jeg i øvrigt bare kvittere for, at hr. Frank Aaen ligesom jeg ser en helt klar forskel på Venstres og Enhedslistens politik på det her område.
Benny Engelbrecht (S), 2014-02-25:
Regeringen har over det seneste par år øget gennemsigtigheden, styrket tilsynet og sørget for at tilgodese borgernes krav om åbenhed, rådgivning og erstatning.
Danske socialdemokrater har i årevis herhjemme og i Europa drevet indsatsen for at forhindre en ny finansiel kollaps.
Det har vi gjort ved at regulere den finansielle sektor endnu mere.
Det omfangsrige lovforslag, som vi behandler her i dag, og som implementerer kapitalkravsdirektiv CRD IV og bevirker en række konsekvensrettelser i dansk lovgivning som følge af kapitalkravsforordning CRR, ligger i god forlængelse af den mangeårige indsats.
Det kan vi bl.a. takke de seneste års initiativer med at regulere den finansielle sektor for.
Men yderligere tiltag er helt nødvendige for at understøtte den finansielle stabilitet og mindske risikoen for kriser i fremtiden.
For det er ikke til diskussion, at en stabil finansiel sektor er en grundlæggende forudsætning for vækst og arbejdspladser i Danmark.
Lovforslaget følger op på den politiske aftale, der blev indgået den 10. oktober 2013 – det, som populært kaldes for bankpakke VI – en aftale om regulering af systemisk vigtige finansielle institutter, forkortet SIFI.
En sådan regulering har der ikke været tidligere.
For det er uomtvisteligt, at der er helt særlige risici forbundet med systemisk vigtige finansielle institutter.
Det skal begrænse risikoen for, at et systemisk vigtigt finansielt institut kan komme i vanskeligheder og også begrænse samfundets og statens omkostninger, hvis det alligevel skulle ske.
Vi styrker med andre ord den finansielle stabilitet ved at sikre, at institutterne kan klare selv alvorlig stress.
Med lovforslaget indfører vi regler om identifikation af og krav til SIFI'er i Danmark.
Vi ændrer reglerne om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut eller fondsmæglerselskab, og vi giver mulighed for at fastsætte en kontracyklisk kapitalbuffer.
Endelig indebærer lovforslaget, at der vil blive etableret en bestyrelse i Finanstilsynet, og derfor bliver Det Finansielle Råd nedlagt.
Den globale økonomiske krise har vist os, hvordan det går, når de liberale kræfter får frit spil og deregulerer den finansielle sektor
mest muligt.
Konsekvenserne har været en krise af dimensioner, der fortsat kan aflæses i antallet af tab af arbejdspladser, og som sender folk fra hus og hjem.
En sådan adfærd kommer denne regering aldrig til at legitimere.
Vi er bannerfører for, at vi igennem lovgivning og globale aftaler gør vores yderste for, at bankdrift bliver til en reguleret, kedelig, nuvel, men stabil forretning.
Det medvirker dette lovforslag til.
Socialdemokraterne støtter lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Forslaget går jo bl.a. ud på, at der skal være en sammenhæng mellem firmaets aktiver og så, hvor meget de har udlånt.
Når man tænker på udlån, skal man jo vurdere, om det er et godt udlån eller et dårligt udlån, så man skal selvfølgelig lave en eller anden form for kvalitetsvurdering af udlånene og af den risiko, man løber.
Er det ikke korrekt forstået, at bankerne med det her direktiv selv må have lov til at lave en vurdering af, hvad de mener er risikable udlån, og så bruge det tal, de selv kommer frem til, til at sammenligne med, hvad de har af aktiver, og derfor i virkeligheden selv bestemmer, hvordan deres samlede risiko skal vurderes?
Benny Engelbrecht (S), 2014-02-25:
Når jeg kender det regime, vi har i Danmark, og Finanstilsynets aktive tilgang, så må jeg sige, at jeg ikke tror, at det er den oplevelse, som bankerne har.
Tværtimod må man sige, at vi netop til stadighed også oplever kritik fra bankernes side.
De oplever, at Finanstilsynet i for høj grad går ind og taler i en anden retning.
Det synes jeg er sundt.
Vi skal have et aktivt finanstilsyn, og når der lægges op til, at der skal laves en bestyrelse for Finanstilsynet, så er det også vigtigt at huske, at vi dermed også kommer til at stå i en situation, hvor vi reelt mindsker den finansielle sektors direkte indflydelse.
I dag sidder der i Det Finansielle Råd aktive medlemmer af den finansielle sektor med og kan bl.a. påvirke Finanstilsynet fremover, med det vil ikke være sådan, at nuværende aktive personer i den finansielle sektor kommer til at sidde i den bestyrelse, der laves.
Dermed får vi en anden tilgang til det, en slankere bestyrelse, men også noget, som jeg tror kan være med til yderligere at gøre Finanstilsynet aktive og skarpe, og det er jeg rigtig glad for.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Jo, men spørgsmålet gik jo i virkeligheden på noget andet.
Når man vurderer, om en bank er sund, kan man jo gå ind at kigge på, hvad de har af udlån, og om de har lånt alle pengene til boligspekulanterne på Amager eller andre steder i København eller en bank oppe i Løkken.
Hvis der er de her regler, kan banken selv vurdere, at de synes, at det er nogle rigtig gode investeringer, de har lavet i København, og så bruger de den vurdering til at stille over for deres aktiver.
Det er jo det, man kan få lov til med det her.
Særlig hvis man er en stor bank, kan man få lov til at lave det, der kaldes individuelle vurderinger af, hvor meget ens udlån er værd på bogen.
Og det var det, der skabte finanskrisen.
Er det ikke meget betænkeligt, at der bliver lavet den ordning for bankerne med det her direktiv?
Og jeg spørger igen: Er det ikke tilfældet, og er det ikke en grund til, at vi burde være imod, at det her øger risikoen, fordi bankerne selv skal vurdere værdien af deres egne udlån?
Benny Engelbrecht (S), 2014-02-25:
For sandheden er jo den, at det danske finanstilsyn er temmelig aktivt, når det handler om at gå ind og vurdere bankernes balancer og bankernes egne vurderinger af hensættelser til kommende tab.
Det er noget af det, som jeg har noteret mig at der har været en ret intensiv debat om.
Jeg har også noteret mig, at der i denne sag er politikere, også ordførere, som mener, at det danske finanstilsyn går alt for langt.
Det synspunkt deler jeg ikke.
Tværtimod synes jeg at det er ganske fornuftigt, at vi har et finanstilsyn, som er særdeles gode til at foretage kritiske vurderinger, og som med dette forslag i øvrigt også, må man sige, bliver styrket yderligere, som jeg vurderer det.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-02-25:
Det er et meget stort lovforslag.
Vi går nu ind og stiller krav om den kapital, der skal være til rådighed, de ekstra buffere, vi lægger ind, redskaber, til at vi kan lave modcykliske buffere og andet.
Det er meget, meget stort, det er meget, meget indgribende.
Og for dem, der igennem hele livet har drømt om – og jeg er næsten sikker på, at hr. Frank Aaen har gjort det – at man virkelig vil sikre, at man vil have snor i banker og pengeinstitutter, vil jeg sige, at drømmen er ved at være inden for rækkevidde her.
Så er det jo ærgerligt at misse den, skulle jeg mene.
Det er rigtig ærgerligt, men den er der nu.
Med hensyn til mængden af derivater på verdensmarkedet vil jeg sige, at jeg ikke skal gøre mig klog på alt, hvad der foregår rundtomkring.
Men jeg kan i hvert fald sige, at den måde, hvorpå de europæiske pengeinstitutter, herunder også de danske, får lov til at pakke deres finansielle produkter sammen, herunder hvad de har stående på bøgerne, bliver testet, og den skal godkendes, og den bliver kontrolleret.
Det er ikke noget, man bare selv kan beslutte.
Dermed er vi nået meget længere, end man var tidligere.
Om jeg går ind for en statsbank, ja eller nej? Nej.
Jeg har sagt, at kan bankerne på et tidspunkt ikke ordne de her ting, må vi jo lave en statslig udlånsfacilitet.
Det var mit udgangspunkt i sin tid, da vi diskuterede de første bankpakker.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Det med begrænsninger i spekulation, derivater, afledte finansielle instrumenter vender vi tilbage til i udvalgsarbejdet med spørgsmål.
Det kan jeg love.
Altså, de steder, hvor man er ramt af høj arbejdsløshed og mange sociale udgifter, kan folk ikke belåne deres ejendom.
Der kan en virksomhed ikke låne.
Så skal jeg tage ministerens udsagn her for, at hvis vi kan sige, at her er et problem, der ikke bliver løst af bankerne, kan vi lave en statslig funktion?
Henrik Sass Larsen (S), 2014-02-25:
Altså, med det her forslag beder jeg bankerne om at følge lovgivningen og opføre sig sundt og fornuftigt.
Hvis spørgeren mener, jeg skal pålægge bankerne at udlåne penge, hvis det ikke er sundt og fornuftigt, er svaret nej.
Lad det være sagt helt fra starten af, at jeg ikke kan pålægge nogen aktionærer og nogen private mennesker at udlåne penge, hvis de ikke synes, at det er en ordentlig forretning, de gør.
Men normalt er det sådan, at der er en sammenhæng mellem prisen på penge og den risiko, der bliver taget.
Nu kommer det måske sådan lidt uden for det her forslags rækkevidde, men jeg kan nævne, at udlånshyppigheden rundtomkring i landet kan man ikke se nogen forskel på, med hensyn til hvilket postnummer det er, der er tale om.
Det er sådan, at der i øjeblikket sker en jævn stigning i udlån, uanset hvor det er henne i landet.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-02-25:
Ministeren nævner selv bankkrakket i 1929 som et eksempel på, hvad der kan ske med den utæmmede kapitalisme, men der er vist ret mange økonomer, der i dag er enige om, at nationalbanken i USA, the Fed, spillede en meget, meget kritisk rolle i krakket i 1929.
Man havde ført en forkert pengepolitik osv.
Det har jo ikke noget med kapitalismen at gøre.
Altså, man var med til at forværre krisen på grund af den pengepolitik, man førte.
Det er måske ikke et argument, som ministeren har hørt, men det er der en nobelprismodtager i økonomi, som har fremført og er blevet anerkendt for.
Det samme kan man sige om det, at der da også er blevet lavet lovgivning i Danmark, som har været problematisk.
Altså, så vidt jeg husker, ændrede man i 2005 på regnskabsbestemmelserne i bankerne, vistnok fordi man mente, at der var noget skattespekulation involveret – det var i hvert fald det argument, man brugte for at indføre det her – og det medførte så, at bankerne fik langt færre hensættelser, pumpede penge ud, og de penge manglede så, da der indtraf en krise.
Jeg prøver bare at sige, at jeg synes, at det er utrolig unuanceret at sige, at politikerne ikke har haft noget ansvar, og at det er utrolig unuanceret at sige, at jo mere regulering, man lægger oven på bankerne, jo bedre er det og jo mere sikkert bliver det.
For uanset om man har afreguleret eller ej, er det en enormt reguleret branche, og det har det været i lang tid.
Det er måske den mest regulerede, der overhovedet findes.
Det var ligesom det, jeg prøvede at påpege.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-02-25:
Jeg mener bestemt, at politikerne har et ansvar, eksempelvis når de deregulerer.
Som spørgeren også var inde på, tror jeg, at der har været alt for meget deregulering, sådan at man har overladt det til markedet og branchen selv at styre det.
Og det kan de ikke.
Så oplever man de her store kriser.
Og der kan man sige: Det er fair nok, lad os få sådan nogle kriser en gang imellem.
Det er der jo sikkert nogle økonomer – f.eks. i ledtog med dem, som synes, at pengepolitikken i 1929 var lækker eller ikke særlig lækker – som vil synes kun er meget kreativt og godt, altså at vi har nogle store nedbrud engang imellem, for så rejser det i sig igen, og så bygger man oven på noget sundt.
Jeg er uenig.
Jeg tror ikke på den strategi.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Mange af de løfter, ministeren kom med om yderligere indgreb over for bankerne, så vidt jeg kunne forstå, næsten hele vejen, glæder jeg mig til at få udfordret og udviklet.
Vi kan gerne gøre det i fællesskab.
Jeg tror nok, ministeren overdriver lidt, når han taler om, hvad den her lov kan sikre af løsninger.
Det gælder f.eks., når vi kigger på afledte finansielle instrumenter, derivater, altså produkter, i hvilke man har proppet alt muligt mærkeligt sammen.
Man kan sige, at mængden af derivater på verdensmarkedet aldrig har været større, end den er i dag, på trods af krisen.
Men jeg har et lille spørgsmål.
Ministeren sagde på et tidspunkt som menigt folketingsmedlem, at det ville være godt med en statslig bankinstitution til at sikre udlån i f.eks. Udkantsdanmark.
Hvordan ser ministeren i dag på sådan en idé om at lave en statslig udlånsfunktion?
Henrik Sass Larsen (S), 2014-02-25:
Det er jeg helt uenig i, og jeg vil sige, at det normalt ikke er stater, der gør folk hjemløse, men i højere grad den finansielle branche, der gør det.
Og det gør de som en følge af, at markedet bryder ned.
Om den krise, vi oplevede her, vil jeg sige, at det jo ikke er, fordi enhver bank og ethvert pengeinstitut er dårligt.
Det er det ikke.
Der foregår og foregik også dengang ganske hæderlig og god og fin bankvirksomhed.
Der er masser af mennesker, som samvittighedsfuldt hver eneste dag sørger for, at vi alle sammen kan låne nogle penge.
Og når de store ting braser sammen, går det ud over os alle sammen.
Det er det, vi gerne vil forhindre med det her lovforslag.
Edmund Joensen (SP), 2014-02-25:
Nu er Færøerne og Grønland uden for EU, og Danmark inden for, og derfor vil jeg spørge lidt nærmere til, om ministeren vil sikre Færøerne og Grønland sikkerhed for indskydere og banktilsyn på lige fod med det øvrige Danmark.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-02-25:
Altså, jeg tør ikke komme med nogen særlige gisninger om, hvordan vi i Danmark helt præcis forholder os til vores indskydergarantifonde, i forhold til når vi måtte træde ind i en bankunion eller andet.
Men jeg vil godt give det tilsagn, at vi ikke efterlader Færøerne og Grønland til sig selv.
Vi skal nok være der, sådan at man også har en ordentlig og anstændig ordning for Færøerne og Grønland.
Og vi gør det i samarbejde med Færøerne og Grønland, som vi har gjort det hidtil, og i respekt for, at der selvfølgelig er en helt speciel økonomi også i de pågældende to lande.
Så derfor kan man være sikker på, at vi ikke efterlader nogen her.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Det er såmænd bare, fordi jeg ikke syntes, svaret fra ministeren i sidste omgang var sådan helt klokkeklart.
Men for nu ikke at være negativ, men positiv, så forstod jeg ministeren sådan, at hvis det skulle vise sig, at problemerne med at kunne låne til huskøb i Udkantsdanmark og til at investere i fornuftig forretningsvirksomhed og andre ting, som man måtte mene er samfundsmæssigt vigtigt og fornuftigt, ikke bliver varetaget af de private banker, så er ministeren indstillet på, at vi må overveje mulighederne for at lave en statslig udlånsfunktion, som i overskrifterne hed »statsbank« – men det ved jeg godt lige er på kanten af ministerens vilje til at bruge ord – men altså en statslig udlånsfunktion, sådan at de områder i Danmark, som har store økonomiske problemer, har store problemer med at kunne flytte rundt fra det ene hus til det andet, bliver hjulpet.
Sådan hørte jeg det, sådan har jeg også læst ministeren tidligere, og jeg vil bare sige, at det må vi prøve at forfølge.
Vi må også undersøge, om problemet er der, og hvis det er der, må vi finde en løsning.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-02-25:
Jeg kender ikke nogen, som synes, at kriser er en god ting, når kriser bliver forværret af staters indblanding.
Jeg kender ikke nogen, der synes, det er fantastisk godt, at folk må gå fra hus og hjem og blive arbejdsløse og alt muligt.
Jeg kender ikke sådan nogle mennesker.
Og jeg synes, det er ærgerligt, at debatten skal reduceres til, at man står og siger: Vi er for regulering, fordi vi synes, det er frygteligt, når mennesker bliver arbejdsløse og må gå fra hus og hjem, og I, der er mere skeptiske over for regulering, synes bare, det er fint, at folk må gå fra hus og hjem.
Men det er jo ikke sådan, det hænger sammen.
Det, som jeg prøver at sige, er, at jeg ikke mener, man kan sige sig fri for, at noget af den regulering, man har indført i Danmark og i andre lande, har været med til at forværre kriser.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-02-25:
Med dette lovforslag implementeres kapitalkravsdirektivet, CRD IV.
Lovforslaget tilpasser endvidere dansk lovgivning, så den kommer i overensstemmelse med kapitalkravsforordningen.
Med lovforslaget indføres højere krav til kapital og likviditet i finansielle virksomheder.
Selv om det ikke står direkte i lovforslaget, ligger det implicit, at staten og dermed skatteborgerne åbenbart skal redde banker, hvis de kommer i vanskeligheder.
Det er ikke LA's kop te, at skatteborgerne skal redde private virksomheder.
Vi synes, at det havde været langt mere konstruktivt, hvis konsekvensen af finanskrisen havde været, at man nationalt og internationalt havde indset, at en stor del af den regulering af finanssektoren, som politikere verden over har vedtaget med det formål at beskytte borgere fra uundgåelige kriser, har medvirket til at forværre kriserne og gøre dem dybere.
Banker og andre finansielle institutter har haft en klar forventning om, at de ville blive reddet, hvis de kom i vanskeligheder, ikke bare i Danmark, men i stort set alle vestlige lande.
Det må antages, at ved man, at man bliver reddet, hvis man kommer i vanskeligheder, er incitamentet til at opføre sig ansvarligt mindre.
Jeg tror ikke, at det kan udelukkes, at det faktum, at man ved, at man bliver reddet, gør, at man bliver mere villig til at tage større risiko.
Når LA er med i bankpakke VI, skyldes det, at vi åbenbart lever i en verden, hvor banker bliver reddet af skatteborgerne, hvis de kommer i vanskeligheder, og det må vi jo tage til efterretning.
Når det nu er sådan, er det nok også rimeligt, at man stiller krav til, at bankerne polstrer sig bedre.
Spørgsmålet er så, om de positive konsekvenser af denne nye regulering overstiger de negative.
Alt har jo en pris, og prisen for den øgede regulering vil i sidste ende blive betalt af forbrugerne.
Vi kan gætte, men vi ved det ikke.
Personligt kunne jeg godt frygte, at den langsigtede økonomiske vækst vil blive lavere end ellers, og jeg tvivler på, at en øget regulering vil medføre, at vi ikke vil se finanskriser i fremtiden.
Vi kan så håbe på, at de ikke bliver helt så hårde som det, vi har set, men personligt tvivler jeg nu også på det.
Alligevel kan vi altså støtte det her lovforslag i Liberal Alliance.
Kim Andersen (V), 2014-02-25:
Tak for det.
Jeg har ofte stor glæde ved at lytte til hr. Joachim B. Olsens principielle og sådan meget rene og klare ordførertaler.
Det kan tit være en fornøjelse, og det kan også være godt for debatten at få tingene skåret lidt til.
Men der skal også være hold i tingene trods alt, og derfor vil jeg godt – når hr. Joachim B. Olsen nu siger, at vi lever i et system og i en verden, hvor skatteborgerne åbenbart skal punge ud og redde bankerne, når de bærer sig fjollet ad – bede hr. Joachim B. Olsen om at fortælle mig og Folketinget, hvor mange penge skatteborgerne rent faktisk til dato har betalt til de forskellige bankpakker, vi har præsteret her i landet, 6 stk. er det vist.
Hvor meget har skatteyderne rent faktisk betalt, og hvad tror hr. Joachim B. Olsen ville have været konsekvensen for skatteborgerne og samfundet, hvis ikke vi havde haft disse bankpakker?
Joachim B. Olsen (LA), 2014-02-25:
Der er ingen tvivl om, at havde man ikke haft i hvert fald bankpakke I, var det gået fuldstændig galt, Danske Bank var måske gået nedenom og hjem, og derfor var det også rigtigt at lave den.
Det synes jeg også.
Det er også sådan, at vi jo ikke har subsidieret bankerne direkte i Danmark.
Vi har stillet nogle garantier.
Nu kan det godt være, at jeg siger noget, der er forkert, men jeg mener, at man brugte 46 mia. kr., altså man tog garanti for 46 mia. kr. i bankerne, og de brugte ikke engang hele den garanti, der blev stillet til rådighed for dem.
Så det er ikke sådan, at vi har subsidieret banker direkte.
Det er fuldstændig rigtigt.
Det var under omstændighederne – synes jeg og mange andre også – en fornuftig måde at gøre tingene på.
Men det her og det, jeg prøver at problematisere, er jo sådan et mere strukturelt problem.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at man har gjort bankerne til syndebuk for alt, for hele finanskrisen, og det synes jeg er en mærkelig debat.
Jeg kunne godt tænke mig, at man kom dertil, hvor man måske fik en debat om, at det jo ikke er sådan, at den her sektor ikke var stærkt reguleret før krisen.
Det var stadig væk den mest regulerede sektor af alle sektorer.
Det har åbenbart ikke gjort, at man ikke kunne få finanskriser.
Så måske er regulering ikke altid svaret.
Det er bare det, jeg prøver at sige.