runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Annette Vilhelmsen (SF), 2014-04-29:
Jeg har faktisk haft en dialog.
Og jeg synes, at det er sådan lidt særligt, for det er jo et alvorligt lovforslag, som vi meget gerne vil have vedtaget, og der er sådan set ikke noget at misforstå i det.
Jeg opfordrer til, at vi får det her lovforslag vedtaget.
For hver måned der går, er der juridisk faderløse børn, hvis fædre kan nå at dø, og der vil så være et bo, der kan blive gjort op, og som børnene ikke får del i.
Så det er sådan set min klare opfordring.
Jeg har jo også haft drøftelser om den her sag.
Derfor vil jeg egentlig meget gerne, at vi kommer videre, at vi får vedtaget lovforslaget, og skulle der være en anden oplevelse fra Grønlands side eller dansk side på regeringslederniveau, må det jo tages af dem.
Og jeg opfordrer bare til, at vi får vedtaget det her lovforslag nu.
Med hensyn til kompensationen har jeg også forstået, at den drøftelse sådan set ikke skal hindre, at vi får vedtaget lovforslaget.
Det er jeg meget glad for.
Sara Olsvig (IA), 2014-04-29:
Men det er jo også tidsspørgsmålet, som har gjort, at der er flere og flere, der er blevet sat uden for muligheden for at arve.
Der har jeg også bare lyst til igen at spørge ordføreren, om SF mener, det er rimeligt, at der er nogle mennesker, der sættes uden for en arv, nogle mennesker, som, også efter lovforslaget er vedtaget, nu skal sættes i en situation, hvor de forskelsbehandles i forhold til andre.
Hvad mener SF om det?
Er det rimeligt, at der sker en ny forskelsbehandling med den her lov?
Så kan der være alt det med juristeriet osv., men er det rimeligt for de enkelte personer, som det her vedrører?
Annette Vilhelmsen (SF), 2014-04-29:
Jamen jeg vil stadig væk fastholde, at jeg gerne ser, at vi får vedtaget lovforslaget nu, så vi kan komme videre i den her sag, og så må vi jo se på, hvad der er af afledte sager.
Jeg vil ikke, når SF nu ikke længere er en del af regeringen, stå her og gøre mig til talsmand for, at nu mener vi noget andet, end da vi sad i regering.
Vi har udarbejdet det her i fællesskab, og jeg kan sagtens se, at det faktisk er vanskeligt nu at komme med et forslag, hvormed vi ligesom siger, at nu får vi afdækket alting.
Det tror jeg simpelt hen ikke er muligt, og det vil heller ikke være rimeligt af mig at stå og foreslå det nu.
Vi havde også en drøftelse i Grønlandsudvalget via Skype om, hvad det egentlig er, der ligger i det her kompensationsønske.
Hvad er det for en tilkendegivelse, man meget gerne vil have?
Og sådan som jeg hørte det, handlede det også om andet end økonomi.
Søren Espersen (DF), 2014-04-29:
Han brugte udtrykket et undertrykt folk.
Nu ved jeg godt, at hr. Finn Sørensen kommer fra et miljø, hvor man holder 1. maj-taler for hinanden næsten hver dag alle sammen i munden på hinanden, så det kan godt ske, at der ligger noget jargon et eller andet sted.
Men altså, jeg synes lige, at udtrykket et undertrykt folk skal defineres.
F.eks. kunne hr. Finn Sørensen måske forklare, hvor mange grønlandske politiske fanger der har været i tidens løb.
Må jeg lige starte med det grønlandske sprog.
Som professor Thorkild Kjærgaard ved Nuuk Universitet har fastslået, er det grønlandske sprog alene bevaret i skrift og tale på grund af danske forskere.
Tag f.eks. inuitterne i Canada og USA, hvis sprog stort set er væk.
Så lad være med at komme med et eksempel om, at de alle sammen skulle tvinges til at tale dansk.
Danske forskere har sikret det grønlandske sprog – det siger Thorkild Kjærgaard, og det tror jeg på; han har forstand på det.
Så vil jeg også med hensyn til udtrykket et undertrykt folk sige, at jeg synes, det er en særdeles vulgær måde at beskrive det her på.
Jeg vil bede hr. Finn Sørensen bekræfte DIS' oplysninger fra 2009 om, at Danmark på intet tidspunkt i hele historien har profiteret af Grønland.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Denne Kjærgaard var ikke helt præcis; det er faktisk præsternes fortjeneste – hvis vi skal tale om fortjeneste i den forbindelse – at det grønlandske sprog blev et skriftsprog og på den måde også blev vedligeholdt.
Så man kan sige, at det ligger på plussiden i forhold til den danske måde at være kolonimagt på.
Men det ændrer jo ikke på, at vi har været kolonimagt, og at vi har været det helt frem til 2009, for det er først på det tidspunkt, hvor man skriver under på det undertrykte folks, den undertrykte nations ret til løsrivelse, ret til at danne en selvstændig stat, at man gør op med sin fortid som kolonimagt.
Det andet spørgsmål når jeg ikke at besvare.
Det er en meget omfattende diskussion om, hvem der tjener på hvad, men man kan jo gå en tur i de grønlandske butikker, og så vil man kunne se, at næsten alle varer er fra danske virksomheder.
Tak, og tak for spørgsmålet.
Det forhold, som ordføreren peger på, er jeg helt enig i, det er jo en berettiget kritik, og det burde laves om.
Man kan så sige, ikke for at undskylde de fejl, der ligger i statutterne, men heldigvis har vi jo så været i stand til at administrere det nogenlunde pragmatisk, og de skiftende danske regeringer har også været i stand til at administrere det nogenlunde pragmatisk.
Men det ændrer ikke på, at det forhold bør laves om.
Det er jo rigtigt, at det er et konkret udspil, som det danske Folketing så burde have taget langt mere positivt imod, helt sikkert.
Nu tror jeg ikke, at antallet af politiske fanger er det eneste, der karakteriserer et undertrykt folk.
Så kan der nævnes en stribe eksempler.
Danmark har f.eks. ligesom andre kolonimagter undertrykt det grønlandske sprog, og det var jo forbudt at bruge det grønlandske sprog i administrationen frem til 1979.
Vi kan nævne en lang række andre eksempler, hvor der har fundet klar forskelsbehandling sted mellem danskere og grønlændere, f.eks. i spørgsmålet om aflønning.
Vi skulle jo langt op i 1900-tallet, før vi fik løst det problem, at danskere i Grønland blev aflønnet bedre, end grønlænderne selv blev.
Og sådan ville jeg kunne opremse en lang række eksempler, der kendetegner undertrykkelse af andre nationer.
Så er der den sidste helt benhårde kendsgerning: Det er jo først i 2009, at vi gennem selvstyreloven klart og tydeligt giver grønlænderne håndslag på, at den dag, de ønsker selvstændighed, kan de få det.
Sara Olsvig (IA), 2014-04-29:
Jeg er egentlig lidt i tvivl om, hvad det præcis er, ordføreren melder ud, for på den ene side taler ordføreren om, at sagen ikke er afsluttet – vi ved jo alle sammen, at sagen ikke er afsluttet i den forstand, at lovforslaget ikke er vedtaget endnu her i Folketinget – og på den anden side er der spørgsmålet omkring den her kompensation.
Grønlands Råd for Menneskerettigheder har også været ude og har ganske klart sagt, at de opfordrer til, at man konkret tager stilling til en kompensation ved dokumenterbare økonomiske tab ved ikkeudbetalt arv, hvor sagen er afsluttet, altså hvor dødsboet er opgjort.
Hvad mener ordføreren om, at Grønlands Råd for Menneskerettigheder siger det her ganske klart, og at Institut for Menneskerettigheder også anbefaler, at man tager fat i en politisk stillingtagen til spørgsmålet om kompensation?
Sådan som jeg hører det, har vi haft en dialog i Grønlandsudvalget, men har der været en dialog mellem vores regeringer?
Der har jeg da også lyst til at spørge ordføreren, om der, da ordføreren var socialminister, var en direkte dialog med den grønlandske regering om det her spørgsmål.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-29:
Altså, jeg kan ikke sige andet til fru Doris Jakobsen, end at jeg har bemærket det, som både udenrigsministeren og statsministeren har givet udtryk for i den her sammenhæng, nemlig at det ligger på det felt, hvor man har en vedkendt uenighed.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Tak til ordføreren for et godt og bredt indlæg, hvor vi kom meget rundt om situationen inden for hele rigsfællesskabet, også de udfordringer, man står over for i alle tre dele.
Jeg har tre spørgsmål, og jeg synes selv, de er korte og præcise.
Det første er: Hvad mente ordføreren med, at vi ikke skal være naive i Arktis?
Var det et oplæg til, at vi skal opruste militært for at imødegå den russiske fare, eller hvad var konklusionen på det?
Hvordan undgår vi at være naive?
Det andet spørgsmål er: Synes ordføreren egentlig, det er fair, at vi sammen med en økonomisk stormagt som EU sanktionerer et lillebitte land som Færøerne, der er fuldstændig afhængigt af fiskeri og eksport af fiskeriprodukter, når det ovenikøbet er vores egne statsborgere og en del af rigsfællesskabet?
Er det egentlig fair?
Det sidste er et rent holdningsspørgsmål, hvis jeg må: Hvad mener ordføreren egentlig selv om udvinding og eksport af uran?
Er det fornuftigt at udvinde og eksportere uran, når man ser på, at det kan være utrolig skadeligt for mennesker, miljø og klodens sikkerhed?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2014-04-29:
Russerne bruger mange ressourcer på at opruste deres flådestyrke i det område, og der synes jeg bare med det, vi har oplevet de seneste mange uger – altså hvordan russerne opfører sig i Ukraine – at det er en lille påmindelse til os om ikke at tage meget letsindigt på den problemstilling.
For Grønland er Ruslands nærområde, og når man kan bruge begrundelsen, at man har særlige interesser i Ukraine, fordi det er et nærområde, så er det jo nærliggende at drage en parallel til Arktis.
Og der mener jeg, at vi da skal tænke os om og se, hvad det er, vi i de kommende år skal bruge af ressourcer i det område.
At vi skal bruge flere ressourcer, betragter jeg som givet, men vi må jo nu afvente den rapport, der er undervejs, om forsvarets opgaver.
For så vidt angår spørgsmålet om Færøerne og EU og fiskeristriden der, tror jeg sådan set ikke, jeg kan gøre det meget bedre end min socialdemokratiske kollega, nemlig at sige, at jeg ikke ser det anderledes, end at når vi er med i EU, skal vi selvfølgelig følge spillereglerne der.
Vi har nogle interesser, der skal varetages i rigsfællesskabet, og efter hvad jeg har forstået – ja, jeg har ikke fulgt de her forhandlinger meget tæt – så har regeringen kæmpet loyalt for at sikre Færøerne så god og retfærdig en behandling som muligt.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Ja, det var jo min egen fejl, at jeg stillede tre spørgsmål.
Så fik jeg ikke svar på det sidste.
Jeg tror, ordføreren var ved at svare på det, så det svar kan jeg få i anden omgang, altså om ordføreren synes, det er fornuftigt at udvinde og eksportere uran, de miljømæssige, sikkerhedsmæssige og sundhedsmæssige udfordringer taget i betragtning.
Jeg synes ikke, jeg blev helt klog, så jeg prøver at skærpe den lidt: Ja, ordføreren er åben over for, at det kan være nødvendigt med militær oprustning i det arktiske, sådan forstod jeg svaret.
Og ja, ordføreren synes, det er helt fair, at vi allierer os med EU, en økonomisk stormagt, for at kue de små uartige færøske fiskere, som er helt afhængige af eksport af fiskeriprodukter, en lille nation, der er fuldstændig afhængig af det.
Det synes ordføreren er helt fair.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2014-04-29:
Nu fremstiller hr. Finn Sørensen et vrangbillede af vores medlemskab af EU, som om vi nu lige allierer os med nogle helt udenforstående for at kue Færøerne.
Det er jo klart, at spillereglerne er, at vi er medlem af EU og selvfølgelig skal følge de regler, der er der.
Jeg ser faktisk ikke rigtig det store problem i lige præcis vores EU-medlemskab.
For så vidt angår uran, vil jeg gerne sige, at for os er det helt klart, at det falder under sikkerheds-, forsvars- og udenrigspolitik og derfor er et fælles anliggende.
Det skal man være meget omhyggelig med.
Men det er et fællesanliggende, og det skal drøftes i fællesskab.
Sådan ser jeg slet ikke verden.
Det er ikke sådan, at jeg gør op, hvad vi tjener på, og hvad vi ikke tjener på.
Jeg går ind for medlemskab af EU, fordi jeg tror på ideen om et fælles europæisk samarbejde og på, at vi som et lille land vil klare os meget bedre i et fællesskab, der er reguleret af lovregler, der er reguleret af politiske drøftelser, end i det, vi jo i Europa har oplevet i århundreder, nemlig hvor det er militær magt, der afgør, hvem der fører det store ord.
Så for mig er medlemskab af EU ikke et spørgsmål om, om vi tjener penge eller ikke tjener penge på det.
Jeg vil være med, selv om vi måtte sætte penge til på det, fordi jeg tror, det er den rigtige måde at arbejde sammen på.
Og derfor laver jeg ikke sådan nogle kalkuler om, om det er en økonomisk fordel for Danmark, at Færøerne, Grønland og Danmark er i et rigsfællesskab.
Jeg betragter det som en historisk udvikling, at vi har været knyttet sammen i rigtig, rigtig mange år og derfor har en fælles forpligtelse til at hjælpe hinanden.
Det er den måde, jeg ser det på, og ikke som et spørgsmål om at gøre det op i kroner og øre.
Det er heller ikke sådan, hvis man tager dansk indenrigspolitik, at jeg gør op, om vi tjener penge på, at Læsø er med i Danmark, og tænker, at vi måske skulle afskibe Læsø.
Altså, det er bare en helt fjern forestilling for mig at se det på den måde.
Jamen som sagt ser jeg slet ikke på det på den måde.
Altså, tankegangen er mig fuldstændig fremmed: at vi skulle sige, at der er nogle dele af riget, som vi ikke ønsker med i riget.
Er Bornholm en overskudsforretning eller en underskudsforretning?
Bob, bob, bob
altså, sådan fungerer det jo ikke for et rigsfællesskab, og sådan fungerer det ikke for et land.
Der er jo en følelse af, at vi er forpligtede over for hinanden til at få det bedst mulige ud af det for hinanden, og det er jo ligesom det, der skal være det drivende i et rigsfællesskab, og ikke et spørgsmål om, om man sætter en krone til eller vinder en krone på det.
Edmund Joensen (SP), 2014-04-29:
Først vil jeg sige tak til taleren for en god tale, som godt belyser forholdene i rigsfællesskabet, Færøerne og Grønland, os imellem, og den strategisk skrøbelige verden, vi lever i, når der bliver nævnt storpolitik.
Jeg vil stille et spørgsmål, som jeg først vil begrunde lidt.
Vi har jo vores EU-politik, vi har en NATO-politik, og vi har en politik om Arktis osv. osv.
Der ligger altid en strategi bag.
Nu har vi fået en forrygende god redegørelse fra statsministeren, som belyser alt, hvad der er sket i rigsfællesskabet vedrørende Færøerne og Grønland, men jeg savner, at vi i huset og regeringen har en strategi for rigsfællesskabet.
Jeg synes, der mangler en strategi, og derfor vil jeg spørge ordføreren for det største parti, hr. Claus Hjort Frederiksen, som er en sværvægter i huset, og som er en strateg af guds nåde, om, hvad han mener om sådan en strategi, og om vi ikke burde have sådan en strategi.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-29:
I forhold til juridisk faderløse børn er problemstillingen jo, om man skal tage allerede afsluttede arvesager op igen, altså om man skal lade arvesager gå om med tilbagevirkende kraft.
Og der er det Socialdemokraternes helt klare holdning, at det kan vi ikke.
Og hvis der skal gives en kompensation, hvem skal så stå for den udgift, der er i forhold til kompensationen?
Jeg kan ikke svare nøjere på, hvordan det eventuelt vil kunne sikres, at det her bliver landet i enighed.
Men jeg er også bevidst om, at de grønlandske politikere gennem årtier har været klar over forholdene.
Derfor tror jeg – og det er en socialdemokratisk holdning – at der er mere end én part, der bærer et ansvar her. Med hensyn til sjældne jordarter vil jeg sige, at det har været diskuteret rigtig meget, om det kun er uran, der kan udgøre en risiko i forhold til det, der er rigsanliggender, altså sikkerhedspolitik, udenrigspolitik og forsvarspolitik.
Og der er det Socialdemokraternes holdning, at sjældne jordarter også kan have en indvirkning på det, der vil kunne medføre netop de påvirkninger.
Og det er jo den vedkendte uenighed, jeg har nævnt tidligere, som her gør sig gældende.
Doris Jakobsen (SIU), 2014-04-29:
Jeg vil også gerne lige takke for oplægget.
Forslaget om juridisk faderløse vil desværre kun løse problemet for de børn, hvis fædre stadig lever.
Vi mener, at det vil være en forskelsbehandling.
Man kan jo ikke lave en lovgivning for kun dele af befolkningen under rigsfællesskabet.
Vi mener, det vil være en krænkelse af vores rettigheder.
Man kan jo ikke lave en lovgivning kun for dele af befolkningen.
Først vil jeg gerne sige, at det er godt, at man gerne vil lave en samarbejdsaftale om uran, fordi den direkte vedrører vores sikkerhed.
Men jeg vil også gerne spørge, om Socialdemokraterne mener, at de sjældne jordarter er rigsfællesskabets ansvar, for vi mener, det er en ren grønlandsk kompetence.
De sjældne jordarter er nemlig af mange forskellige slags, ligesom alle andre mineraler.
Søren Espersen (DF), 2014-04-29:
Først vil jeg sige, at jeg er glad for, at hr. Edmund Joensen er enig i, at vi skal blande os i alting, ligesom grønlændere og færinger i øvrigt også har gjort her i Folketinget i mange år.
Jeg ved ikke, hvor mange statsministre der er blevet afsat og ansat på grund af grønlandske og færøske medlemmer.
Sådan er det, og sådan skal det være.
Jeg tror, at det oven i købet i høj grad er på grund af den ulige fordeling, vi har nu, at fru Helle Thorning-Schmidt er blevet statsminister i Danmark.
Det er i hvert fald en del af det.
Så vi skal blande os, vi skal blande os.
Det synes jeg ville være utrolig værdifuldt.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Tak, og tak til ordføreren for et godt, engageret indlæg.
Og en særlig tak til ordføreren for at minde os alle sammen om, at vi jo skulle have den her forespørgselsdebat, sådan at vi fik den samtidig med statsministerens redegørelse.
Jeg har tre spørgsmål, og måske bliver det første for generelt, men alligevel: Har ordføreren nogle bud på, hvor Danmark kunne agere på en mere fornuftig måde for at få en bedre dialog inden for hele rigsfællesskabet, eller mener ordføreren, at vi gør det godt nok, så der ikke er nogen problemer og ingen plads til forbedringer?
Så har jeg nogle lidt mere præcise spørgsmål.
Er ordføreren enig i, at det er ligeværdigt, når Danmark støtter en økonomisk stormagt som EU ved at sanktionere færøske fiskere, der jo sådan set bare har benyttet sig af en legitim ret til selv at fastsætte sildekvoter i en situation, hvor de ikke kunne blive enige om en aftale med de andre kyststater?
Er det et udtryk for et ligeværdigt fællesskab, når vi i den grad har stillet os på den økonomiske stormagts side over for en lille nation, der er totalt afhængig af eksport af fisk?
Så har jeg bare et spørgsmål om, om ordføreren er kommet i tanke om, hvad ordføreren egentlig mener om udvinding og eksport af uran.
Er det fornuftigt at udvinde og eksportere uran, eller er det ikke fornuftigt set i lyset af de sikkerhedsmæssige, miljømæssige og andre dramatiske konsekvenser, der kan være ved det?
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-29:
Tak til hr. Finn Sørensen for tre spørgsmål.
Med hensyn til bud på, hvordan Danmark kan agere fornuftigt i forhold til at styrke vores samarbejde, synes jeg faktisk, at jeg i hvert fald nævnte to eksempler, som jeg synes er meget væsentlige og gode eksempler på, hvad vi kan gøre her i det danske Folketing, og det er jo det, vi har mulighed for at diskutere her i dag.
Og så er det jo statsministeren, der har muligheden for at besvare hr. Finn Sørensens spørgsmål, hvis det samme skulle gælde spørgsmål til regeringen.
I forhold til det andet spørgsmål om et ligeværdigt fællesskab og det at konfrontere mig med, om det er rimeligt, at EU sanktionerer Færøerne, vil jeg henholde mig til det, jeg har hørt fra færøske politikeres side, nemlig at de har den fulde respekt, i forhold til at Danmark har to fællesskaber, man er en del af – det er rigsfællesskabet, og det er Det Europæiske Fællesskab.
Det synes jeg faktisk er det bedste svar, der kan gives til det spørgsmål.
I forhold til det tredje spørgsmål, som drejer sig om, om udvinding og eksport af uran fra Grønland er fornuftigt eller ej, er mit svar: Grønland træffer beslutning om nultolerance, og om det skal være en mulighed.
Det er dér, den står, og det er også Socialdemokraternes holdning.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Det, jeg spurgte om, var, om det er udtryk for et ligeværdigt fællesskab, når Danmark støtter og samarbejder med den økonomiske stormagt imod et lille land, der er helt afhængigt af fiskeri, og støtter den økonomiske stormagt i form af sanktioner mod de færøske fiskere, ovenikøbet vores egne statsborgere.
Er det udtryk for ligeværd?
Det var sådan set det, jeg spurgte om, og det vil jeg da gerne have et svar på.
Så spurgte jeg faktisk ikke, om ordføreren mente, at det var fornuftigt, at Grønland udvinder og eksporterer uran.
Jeg spurgte, om ordføreren er kommet i tanke om, hvad ordføreren selv mener om udvinding og eksport af uran som sådan, altså om det er fornuftigt eller ikke fornuftigt.
Det har jeg ikke fået noget svar på endnu.
Jeg har spurgt om det mange gange, men jeg prøver lige igen, i håbet om at jeg måske kan lokke en politisk holdning ud af ordføreren på det her på punkt.
Sara Olsvig (IA), 2014-04-29:
Tak, og tak til ordføreren for et fint ordførerindlæg i den her første debat i Folketinget om rigsfællesskabet.
Ordføreren taler meget om ligeværd og ligestilling mellem parterne i rigsfællesskabet, og jeg lægger mærke til, at ordføreren ikke på noget tidspunkt i sin tale, så vidt jeg kunne høre i hvert fald, nævner noget om sagen om de juridisk faderløse.
Der kunne jeg rigtig godt tænke mig at høre ordføreren, om det er udtryk for ligeværd, når man har en statsminister i det ene land, som ikke ønsker en dialog med en regeringsleder i det andet land om det her emne.
Er det udtryk for ligeværd, at man ikke engang kan føre en dialog?
Og hvad er det, som er så meget et problem i forhold til at føre den her åbne dialog, som jeg kunne høre at både statsministeren og ordføreren efterlyser i rigsfællesskabet?
Hvad er det, der er til hinder for, at vi kan have en åben dialog mellem vores regeringsledere om en sådan sag?
Hvorfor er det, at ordføreren ikke kommer ind på sagen i sit ordførerindlæg?
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-29:
Grunden til, jeg ikke kom ind på det, var egentlig blot en prioritering af mine 10 minutter.
Og så er hele lovforslaget, som jo i øjeblikket ligger i behandling her i Danmark, fuldstændig aktuelt, og jeg vil meget gerne besvare spørgsmål om den socialdemokratiske holdning.
Men jeg kan ikke besvare spørgsmålet, som går på, hvorfor statsledere har eller ikke har – efter den antagelse, der bliver givet udtryk for – dialog med hinanden.
Men jeg kan sige, at vi fra socialdemokratisk side synes, at den her sag skal løses.
Og jeg er faktisk meget glad for, at der har været den politiske holdning i Grønlandsudvalget, når vi har diskuteret det her, at vi ønsker sagen afsluttet på den bedste måde.
Men jeg vil også gerne referere, at jeg tror, at et samlet Grønlandsudvalg har været meget ærgerlige over processen.
At vi må sætte det hele i stå, fordi man fra grønlandsk side meget, meget sent kommer med ændringer i forhold til det her lovforslag, synes jeg var ærgerligt.
Sara Olsvig (IA), 2014-04-29:
Vi ser gang på gang, at vi har sagsområder, som bliver behandlet i Folketinget, som skal igennem Inatsisartut, og hvor der ikke er den fornødne og nødvendige debat og kommunikation mellem vores to parlamenter.
Er ordføreren ikke enig i, at vi ikke havde noget andet tidspunkt, vi kunne have fremlagt et ændringsforslag fra Grønlands side på, end da det netop var igennem Inatsisartut, som jo er Grønlands parlament, for at man kunne vurdere, om man skulle komme med noget til det her lovforslag eller ej?
Jeg synes, det er underligt, at man fra ordførerens side bliver ved med at sige, at det var et sent tidspunkt, når der ikke var andre muligheder for at komme med det her ændringsforslag direkte fra det grønlandske parlament.