runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Adelsteen (DF), 2010-04-13:
Jeg synes stadig væk, at det er bemærkelsesværdigt, at man ikke kan få et svar på de her spørgsmål.
Det har sådan set ikke noget med regeringens ansvar at gøre på nogen måde.
Så vil jeg vende tilbage til det her med det demokratiske samfund, for hvis man ikke har kvoter, mener ordføreren ikke at det så er det.
Eyvind Vesselbo (V), 2010-04-13:
Det var en glimrende ordning, man fik lavet, da det blev konstateret, at der var en del olietanke, som sprang læk, og hvor olien løb ud i folks haver eller under huset.
Man fik en forsikringsordning, som kunne betale den udgift, det var at rydde op, sådan at man både sikrede husejeren og miljøet.
Derfor er det meget, meget godt, at der nu bliver sat fokus på den her sag fra SF's side.
Det kunne lige så godt have været Venstre, som havde sat fokus på den her sag.
For når man har en forsikring, er det jo sådan set meningen, at den skal dække, og som udviklingen nu har været i en årrække, kan man se, at de her oprydningsbeløb er vokset og vokset.
Det vil sige, at den grænse, der er blevet sat på de 2 mio. kr. som overgrænsen for, hvad forsikringen skulle betale, simpelt hen ikke holder længere.
Det har noget at gøre med, at det er blevet dyrere.
Men så skal man jo også ind og analysere, hvorfor det er blevet dyrere.
Ja, det er jo, fordi man i hvert fald i mange af de sager, jeg har fået henvendelser om, bruger en stor del af de her 2 mio. kr. til at undersøge sagen.
Og når man så har fået undersøgt sagen for op mod 2 mio. kr., er der sådan set ikke meget tilbage til at rydde op for, og så står kommunen med en udgift på over 2 mio. kr. med moms, som den skal betale.
Det er simpelt hen ikke rimeligt.
Derfor må vi have lavet det her om.
Det, der står her i forslaget, er, at vi skulle fjerne overgrænsen helt.
Som udgangspunkt er det egentlig meget fornuftigt, men jeg tror, at der – det har jeg i hvert fald fået undersøgt – er nogle juridiske aspekter i totalt at fjerne overgrænsen.
Men det, der også er interessant i det her forslag, som ligger implicit, er, at ved at hæve overgrænsen kan man jo nærmest få elimineret den faste grænse, som er i øjeblikket.
Vi kan ikke umiddelbart støtte forslaget, for vi er nødt til lige at undersøge det videre.
Og som ministeren jo sagde, har man forhandlinger i gang med oliebranchen og forsikringen om at gøre noget ved den her sag.
Så vi glæder os til at få det her løst.
Karen Ellemann (V), 2010-04-13:
Altså, jeg konstaterer i hvert fald lige nu og her, at antallet af de her forureningssager heldigvis er faldende, og derfor forventer jeg jo også, som jeg sagde, at problemet vil blive reduceret væsentligt, også i forbindelse med at vi arbejder hen imod at få hævet forsikringsgrænsen.
Og det er jeg jo som sagt i gang med at forhandle med oliebranchen om.
Ida Auken (SF), 2010-04-13:
Jamen det tager jeg som et ja, for det er jo meget tydeligt, når man læser gennemgangen af loven på det tidspunkt og læser bemærkningerne, at det overhovedet slet ikke var muligt, at det kunne komme derop, så det var slet ikke meningen, at kommunerne skulle have siddet med den her regning.
Det må jo være en meget vigtig faktor i de efterfølgende udvalgsbehandlinger og forhandlinger med KL, altså at kommunerne faktisk slet ikke skulle have siddet med det her.
Og det er ikke kommunernes problem, det er ikke hele Danmarks befolkning, der skal betale for en privat ejendom som oliefyr.
Karen Ellemann (V), 2010-04-13:
Man havde slet ikke set sager, der løb op over den her beløbsgrænse på de 2 mio. kr.
Steen Konradsen (KF), 2010-04-13:
Lad mig sige det på den måde, at som udgangspunkt er det selvfølgelig meningen, at forsikringen skal dække, der skal findes en forsikringsløsning, som dækker.
Jeg vil dog bare pege på, at det forsikringsteknisk er lidt problematisk at fjerne et loft.
Om det så betyder, at der skulle komme en enkelt eller to i fremtiden, som overskrider det beløb, det eventuelt måtte ende med at blive som loft, ved jeg ikke.
Det er muligt, men jeg tror, at man skal være forsigtig med helt at fjerne loftet.
Ida Auken (SF), 2010-04-13:
Jamen det er herligt med politik, for det er så svært at få et ja eller nej-svar.
Det er egentlig et meget simpelt, grundlæggende og egentlig også et lidt ideologisk og principielt spørgsmål.
Skal kommunerne betale for privates forurening?
Hvorfor skal de hænge på det her problem?
Hvorfor skal kommunerne hænge på det her problem?
Må det ikke være De Konservatives overbevisning, at man betaler for sine egne skader, og at det må branchen og dem, der har de her tanke, jo klare, og at det ikke er kommunens problem?
Per Clausen (EL), 2010-04-13:
Jeg vil bare sige til det med oliefyr, at jeg tror, at hr. Jens Kirk i hvert fald ikke skal begå den fejl at tro, at laver man en skrotningsordning for gamle oliefyr, der fører til, at folk køber nye oliefyr, betyder det, at vi så kommer ud af afhængigheden af fossile brændstoffer, og at vi får vedvarende energi, for det er der ingen automatik i – måske nærmere det modsatte.
Jeg vil godt igen spørge hr. Jens Kirk om det, som var kernen i mit første spørgsmål: Når det nu ikke er det, at det er svært at låne penge billigt nok, der gør, at der ikke sker nogen egentlig bevægelse på det her område ude i den virkelige verden, hvad er forklaringen så, og hvad skal der til?
Er hr. Jens Kirk enig i, at det, der skal til, er det, som ministeren siger, nemlig en informationskampagne?
Jens Kirk (V), 2010-04-13:
Vi er enige om det med gulerødder, men jeg må også sige, at et oliefyr ikke altid kan erstattes af andet i alle bygninger på landet, for det er jo ikke sikkert, at taget ligefrem egner sig til, at der er andre ting, og det kan også være, at jordvarme i den enkelte bygning bliver for dyrt.
Derfor er det nok en god udvej, at der også kan installeres et oliefyr.
Det sidste spørgsmål har jeg glemt.
Det må ordføreren gentage.
Per Clausen (EL), 2010-04-13:
Jeg vil godt spørge, om hr. Jens Kirk ikke kan bekræfte, at de penge, som er afsat til tilskud, hvis man skrotter et gammelt oliefyr, kan man sådan set bruge til at købe et nyt oliefyr for.
Der er jo ikke nogen betingelser om, at pengene skal gå til noget, der handler om vedvarende energi.
Det andet, jeg godt vil spørge hr. Jens Kirk om, er: Når der nu ikke sker noget ude i den virkelige verden med hensyn til det her med energirenovering, hvad er forklaringen så? Tror hr. Jens Kirk på, at det er kampagner, der skal til, at kampagner vil rykke ved, hvad der sker ude i den virkelige verden?
Jens Kirk (V), 2010-04-13:
Nu synes jeg jo, at vores klima- og energiminister sådan set har sagt, hvad der var at sige om det beslutningsforslag her, men jeg vil dog alligevel tilføje et par ekstra kommentarer.
Først vil jeg sige, at Venstre ikke kan støtte Enhedslistens forslag, men når det er sagt, er vi selvfølgelig langt hen ad vejen enige i, at intentionerne er gode nok.
Derfor er det vigtigt at fokusere på bygningsmasse, når vi snakker om energibesparelser.
Der er meget at hente på det område.
I Venstre er vi derfor fokuseret på at gøre en indsats for at nedbringe energiforbruget i bygninger.
Vi er imidlertid ikke enige med Enhedslisten i, at det forslag, vi behandler i dag, er den rigtige løsning på problemstillingen.
I Venstre mener vi imidlertid ikke, at der er behov for disse nye lånemuligheder.
Vi har i forvejen et velfungerende lånemarked, når det drejer sig om bygninger, også for det kommunale system.
Renterne har også været lave i længere perioder.
Vi ser således ikke muligheden for lånefinansiering som en væsentlig forhindring for energirigtig renovering.
Men bygningernes energiforbrug er som sagt et vigtigt område, og der er således også foretaget en række initiativer, der skal medvirke til nedsættelse af energiforbruget.
Sidste forår kom regeringen således med en strategi for reduktion af energiforbruget i bygninger.
Denne strategi omhandler en række konkrete tiltag inden for bygningsområdet og skal bl.a. sikre, at der foretages energirigtige valg ved renoveringer.
I finansloven for 2010 er der allerede afsat en pulje på 400 mio. kr. til tilskud til vedvarende energi-teknologiforbedring i forbindelse med skrotning af gamle oliefyr.
I den forbindelse mener jeg at vide, at der allerede er kommet 4.500 ansøgninger.
Alt i alt er der allerede fokus på problematikken angående energiforbrug i bygninger.
Der er således iværksat en række initiativer, der både skal sikre energibesparelser og et øget forbrug af vedvarende energi.
Samtidig afventer vi Klimakommissionens rapport til efteråret.
Før vi har hørt, hvad de har at sige om emnet, mener vi i Venstre ikke, at vi skal båndlægge 4 mia. kr. af statens midler, som Enhedslisten foreslår.
Og en gang mere: Venstre kan ikke støtte forslaget.
Lykke Friis (V), 2010-04-13:
Det, vi skal vente på, er så, om der skal gennemføres nye initiativer.
Der er jo ikke nogen grund til selv at vente på at gå i gang med energirenovering.
Nu kommer der så også aktiviteter derfra.
Det er jo ikke sådan, at vi her i Folketinget skal bestemme, hvor de skal sætte ind.
Det, der er det afgørende her, er netop at få brudt den situation, som er i øjeblikket, hvor folk ikke gennemfører de her initiativer, på trods af at det jo egentlig er godt for deres bundlinje.
Derfor er det, der skal til her, kampagner, som er med til at gøre, at man går i gang med det.
Det er ikke så meget lånemuligheder, som jeg ser som værende det store problem, som jeg var inde på i mit oplæg.
Per Clausen (EL), 2010-04-13:
Klima- og energiministeren kan muligvis ikke huske det, fordi hun ikke har været klima- og energiminister i så lang tid, men hun kan kigge i annalerne og se, at den her diskussion af, at der skulle ske en energirenovering i den eksisterende bygningsmasse, og at der skete alt for lidt, ikke er af nyere dato.
Når vi kan konstatere, at de tiltag, der er taget indtil nu, ikke har virket, så er det vel på tide at gøre noget, som for alvor rykker ved det, det handler om, at skaffe nogle penge til at gennemføre de renoveringer.
Der synes jeg jo bare, at det er ærgerligt, at vi på et område, hvor det er indlysende, at vi har et problem, skal vente på at få en redegørelse til efteråret, fordi vi ved, det her er et problem, og vi ved, at der skal gøres noget ved det.
Ida Auken (SF), 2010-04-13:
Først og fremmest vil jeg gerne sige mange tak for den meget positive modtagelse af vores forslag.
Det viser sig, at når man klemmer de forskellige ordførere lidt på maven, kan de godt se, at det er et stort problem, at det i dag er kommunerne, der skal betale for privates forureninger.
Jeg tolker jeg det lidt – det hørte jeg hele vejen rundt – som om alle er enige i, at kommunerne skal holde skadesløse på det her område, og at det må være den løsning, man prøver at nå frem til, medmindre jeg bliver modsagt her om lidt.
For det er jo sådan i Danmark, at der har vi et rigtigt godt princip, der hedder, at forureneren betaler.
Det er sådan set et princip, vi har kæmpet for at få ind i vores lovgivning i mange år, og det gælder selvfølgelig også for jordforurening med olie.
Det må være de mennesker, der fyrer med olie, og oliebranchen, der skal betale for olieforureningen, ikke kommunen og alle mulige helt almindelige mennesker.
Det skal ikke gå ud over alle de andre opgaver, som kommunerne skal varetage.
Så SF ønsker først og fremmest, at kommunerne bliver holdt skadesløse, når der bliver ryddet op efter olieforureninger.
Vi håber jo, at vi kan blive medinddraget i de her forhandlinger i forbindelse med udvalgsarbejdet, for det er meget tydeligt, at vi rejser en meget relevant problemstilling, så vi har selvfølgelig også ting at skulle have sagt her.
Det er sådan, at da man lavede den nuværende lovgivning – det står tydeligt i lovteksten flere steder – var det ikke meningen, at kommunen skulle hænge på de her forureningssager.
Man troede kun, at der kunne komme sager på op til 1,5 mio. kr., og derfor satte man en margen på op mod 2 mio. kr. Hvis vi lytter til KL i dag, siger de, at de ved, at der er sager på vej på helt op til 10-12 mio. kr., så det er altså ikke nok bare lige at hæve grænsen til 3 mio. kr. f.eks., for så løser man altså ikke problemerne.
Jeg må sige, at jeg også har fået henvendelser fra oliebranchen.
Jeg synes også, at de har en relevant pointe om, at vi selvfølgelig skal sikre, at man ikke altid bare vælger den dyreste løsning i forbindelse med de her oprensninger.
Det er klart, at der skal være proportioner i det her, når man renser op.
De har brugt så mange kommunale penge på at rense op efter privates forureninger, penge, som kunne have været brugt så meget bedre.
Så vil jeg sige til ministeren, at det er godt, at man hæver beløbsgrænsen.
Den skal jo være rimelig høj for at sikre, at de her sager på op mod 10 mio. kr. ikke kommer til at lande i kommunernes skød.
Så kan vi helt sikkert få landet udvalgsarbejdet på en ordentlig måde og forhåbentlig skrive en fælles betænkning.
Så vil jeg sige tak til Venstres ordfører for det klare udsagn om, at kommunerne skal holdes skadesløse.
Det var rart at høre Venstre tale så tydeligt.
Med hensyn til DF og De Konservative var de åbenbart også enige, når man trykkede dem lidt på maven i den her sag.
Jeg vil selvfølgelig også sige tak til Socialdemokraterne og De Radikale og Enhedslisten for at støtte vores forslag.
Villum Christensen (LA), 2010-04-13:
Vi kan godt følge logikken i, at en grænse på 2 mio. kr. kan være uheldig, især når borgerne kommer i klemme som følge af, at kommuner og forsikringsselskaber ikke kan blive enige om omfanget af oprydningen.
Det er jo altid nogle kedelige sager, og hvis de kan afhjælpes ved at hæve forsikringspræmien og kommunerne slipper for disse sager, vil vi bestemt ikke stille os på bagbenene.
Omvendt kan vi også godt følge ministerens betænkeligheder.
Der er meget få sager, og selvfølgelig er det vanskeligt stof, hvis man skal ind at bruge ekspropriationsbestemmelsen over for oliebranchen.
Umiddelbart har vi ikke de store indvendinger mod den justering af loven, men vi følger meget gerne ministerens varslede forhandlingsoplæg, som jeg kan forstå at der vil være tale om her.
Og mon ikke man når hinanden?
Det er vi overbeviste om at man gør.
Per Clausen (EL), 2010-04-13:
I Enhedslisten var vi i udgangspunktet indstillet på at stemme for det her beslutningsforslag, fordi vi synes, at det er rigtigt, som det står i beslutningsforslaget, at det er urimeligt, at man kan pålægge en række kommuner meget store udgifter på det her område, fordi man har et loft, der gør, at forsikringen ligesom ophører med at dække, og så bliver det et offentligt anliggende at dække udgifterne i forbindelse med det her olieforureninger, som vi er nødt til at få gjort noget ved.
Vi synes, at man skulle fastholde det princip, der handler om, at det er forureneren, der betaler, og at forureneren her betaler via en forsikringspræmie, som så må være så stor, at man er i stand til at dække de udgifter, der er forbundet med at rydde op efter de her olietanke.
Så det er vores grundsynspunkt.
Jeg kan så konstatere på baggrund af den her debat, at meget tyder på, at der i hvert fald er en bred tilslutning til at søge en løsning, der går i den retning.
Og det vil vi da så i første omgang sige at vi synes
lyder meget fornuftigt og selvfølgelig også glædeligt.
Erika Lorentsen (RV), 2010-04-13:
I Det Radikale Venstre finder vi, at det er et godt princip, at forureneren betaler.
Det forfølger vi i rigtig mange sammenhænge.
Derfor er det rigtig fint, at SF har taget den her problemstilling op.
I Det Radikale Venstre er vi glade for, at der nu ifølge ministeren bliver gjort noget, så kommunerne ikke skal hænge på regningen, hvis en olietank lækker.
Steen Konradsen (KF), 2010-04-13:
Jo, det kan jeg såmænd godt være enig i.
Men man må sige, at det offentlige i øvrigt betaler for mange ting, som private laver af problemer på godt og ondt.
Sådan er det at være en del af et fællesskab.
Det, jeg peger på, er bare, at jeg ikke tror, at man skal fjerne loftet generelt.
Men lad os sætte en forholdsvis høj dækning.
Per Clausen (EL), 2010-04-13:
Jeg vil gerne spørge klima- og energiministeren, om hun ikke er enig med mig i, at det går for langsomt, når det handler om at gennemføre de nødvendige energirenoveringer af den eksisterende bygningsmasse.
På trods af alle de fortræffeligheder, som ministeren kunne opridse regeringen har igangsat, sker der næsten ingenting.
Er ministeren ikke på den baggrund enig med mig i, at det sådan set haster at få sat gang i nogle initiativer?
Og når der ikke sker ret meget på det her område, på trods af at man kan anføre, at der er mulighed for at skaffe penge til det, hvis man vil det, kunne det jo være, fordi man ikke har sendt det meget klare signal, givet den gulerod, at der er mulighed for at låne penge på ekstraordinært gode vilkår?
Jens Kirk (V), 2010-04-13:
Der skal information til, men jeg må sige, at med alle de ansøgninger, der allerede ligger, er det jo kommet ud til befolkningen, at der også er nogle muligheder her.
Men hvis hr. Per Clausen fik mulighed for det, og her taler vi om, at der til nytår eller lidt før var den og den løsning på vej, så skulle der vel sådan set også lige en betænkningstid til, inden han ville bruge 100.000 kr. eller 150.000 kr. på et nyt fyringsanlæg i et hus.
Det er ikke noget, den almindelige dansker lige gør fra den ene dag til den anden.
Der skal en vis planlægning til, med hensyn til hvornår man gør det, om man har råd til det, og hvilket system det skal være.
Der skal beregninger til.
Colette L. Brix (DF), 2010-04-13:
Disse to lovforslag er også historien om hovmod, hybris og bristede forventninger.
Man kommer også til at tænke på historien om Babelstårnet, hvor menneskeheden forsøgte at bygge sig op i himlen.
Byggeriet af Babelstårnet gik som bekendt i stå og blev forladt.
For ejendomsmarkedet gik det meget værre.
Prisen for nemesis bliver rigtig høj.
Markedet kollapsede, antallet af konkurser er tordnet i vejret, og prisfaldet er det største og hurtigste, der er set i nyere tid.
Når vi ser tilbage, kan vi konstatere, at vi har haft for stor tillid til bankerne, og at der har manglet regulering.
Bankerne har lånt ud til pantebrevskarruseller uden at sikre sig en vurdering af de ejendomme, der lå til sikkerhed for pantebrevene.
I en blanding af naivitet og hybris har selv de ellers så kontrollerede banker udlånt uhæmmet og uansvarligt.
Med disse to lovforslag forsøger vi nu at afbalancere pantebrevsmarkedet og den finansielle sektor med regulering, tilsyn, kontrol samt bedre og tidligere indgrebsmuligheder fra Finanstilsynets side, så vi får færre plattenslagere og fidusmagerne.
Det skulle gerne bevirke opbygningen af en mere troværdig og seriøs finansiel sektor og et mere hæderligt pantebrevsmarked.
Forbrugerne får bl.a. lettere ved at gennemskue risikoen ved forskellige finansielle produkter.
Finanstilsynets indgrebsmuligheder over for bankerne styrkes ligeledes.
Jeg vil ikke gå i detaljer med lovforslagene, som for en stor dels vedkommende er blevet vendt i forbindelse med møderne om finansiel stabilitet med forligspartierne, herunder bl.a. kravene til egnethed og hæderlighed.
Jeg vil til sidst gerne takke og kvittere ministeren for, at der følges op på afgivelsen af betænkningen til L 120 fra sidste år, der bl.a. vedrørte videregivelse af kundeoplysninger i koncerner.
Med den ændring ligestilles medarbejdere med medarbejderpensionsordninger i pengeinstitutter med medarbejdere, der har en lignende ordning i pensions- og forsikringsselskaber.
Det bliver derved lettere at give en mere målrettet rådgivning, som nu også kommer medarbejdere til gode, som har deres pensionsordninger i et pengeinstitut.
Med disse bemærkninger skal jeg meddele, at Dansk Folkeparti støtter de to lovforslag.
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-04-13:
Ønsket om, at der er grundighed i vores arbejde, deler jeg til fulde med den socialdemokratiske ordfører.
Som jeg siger, er det et lovforslag, der i dele har været i høring af flere omgange.
Jeg tror, at noget af det første var helt tilbage i november måned.
Men jeg deler da det ønske, at vi skal have så mange oplysninger i så god tid og så fyldestgørende som overhovedet muligt.
Det er selvfølgelig en hjælp i vores arbejde.
Jens Christian Lund (S), 2010-04-13:
Jeg er enig i, at det ikke er det, vi er uenige om.
Det, jeg synes, at jeg beder Venstres ordfører om at kommentere, er, at vi som lovgivere fik et lovforslag for ganske få dage siden; vi har ikke haft disse høringssvar i lang tid.
Vi skal altså behandle et lovforslag, som jeg vil sige jeg har prøvet at gøre det bedste, jeg har kunnet, for at sætte mig ind i.
Men jeg mener ikke, at det er rimeligt.
Og bare ordføreren ville sige, at det her ikke er rimeligt, og han ville kigge ned på ministeren og sige: Det her er vi nødt til at gøre noget ved, inden vi går videre til anden og tredje behandling, for det kan vi ikke være bekendt.
Vi kommer jo fra nogenlunde samme del af verden, så prøv at være ærlig over for befolkningen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-04-13:
Jeg er helt på linje med hr. Jens Christian Lund, hvad angår, at tillid ikke kun skal gælde den finansielle sektor, men naturligvis og skal gælde i forhold til det arbejde, vi foretager os her i Folketinget.
Det er rigtigt, at det pågældende lovforslag er en stor samling.
Det er et langt lovforslag, og der er kommet en lang række høringssvar, men det er også et lovforslag, som i bidder har været sendt i høring igennem flere måneder, og jeg mener, der har været god lejlighed til at få belyst de aspekter, der er relevante.
Det generelle indtryk fra høringssvarene er, at det er positivt, at man får styrket Finanstilsynets rolle, således at vi er med til at sikre, at der er større tillid og stabilitet i den finansielle sektor.
Jens Christian Lund (S), 2010-04-13:
Jeg vil ikke kritisere noget af det, ordføreren har sagt, men jeg vil godt spørge ordføreren.
Nu blev der sagt, at det er vigtigt med tillid til det finansielle marked, og det er jeg helt enig i.
Synes ordføreren ikke også, at det er vigtigt med tillid til den lovgivende magt?
Når jeg nu spørger om det, er det, fordi jeg er sikker på, at ordføreren ligesom jeg har tilbragt hele weekenden med at læse 251 sider lovforslag, mere end 100 sider høringssvar og kommentarer til høringen.
Synes ordføreren egentlig, at det er en rimelig måde, vi behandler et lovforslag, der er så vigtigt, som dette lovforslag er, på?
Er det rimeligt over for vores befolkning?
Morten Østergaard (RV), 2010-04-13:
Men vi synes også, at det er åbenbart, at der er behov for, at regeringen tager nogle initiativer for at sikre en bedre brug af udbudsreglerne og en mere korrekt anvendelse af udbudsreglerne særlig inden for it-området.
Her noterer vi os altså, at de såkaldte funktionsudbud, som Udbudsrådet kigger på netop nu, agter regeringen at lade indgå i en kommende strategi for offentligt-privat samarbejde.
Vi har optrykt det svar i betænkningerne og er selvfølgelig meget tilfredse med det, men jeg må sige, at det overrasker mig, at det, når der er så mange problemer med kommunale it-udbud, ikke er lykkedes at få regeringen til at give et løfte om at ville styrke vejledningen over for kommunerne.
Det kan vi så måske nå at drøfte nærmere i udvalget, nu hvor forslaget vender tilbage på fru Colette Brix’ foranledning.
Steen Gade (SF), 2010-04-13:
Det er rigtigt, for da mit partis ordfører, hr. Ole Sohn, ikke kan være til stede i dag, skal jeg kort her meddele, at SF er positive over for de to lovforslag.
Jeg har hørt på de betragtninger, der er kommet fra Socialdemokratiets ordfører, om, at det kan være svært at overskue, og at det kræver en grundig behandling.
Det er også den holdning, hvormed vi vil gå til forhandlingerne i udvalget.
Men en positiv melding fra SF, og detaljerne kommer, når hr. Ole Sohn dukker op i debatten.