Finn Sørensen (EL), 2013-05-14:
Jo tak.
Og tak, fordi vi fik bragt det på plads.
Så vil jeg bare sige, at 10 pct. jo også er galt, for det skulle helst være 0 pct., ikke sandt?
Men det er jo langt bedre end det andet forvirrende tal, så rigtig mange tak, fordi vi lige blev oplyst om det.
Så hvor stort er problemet egentlig ved at vedtage det forslag, der ligger?
Mange tak.
Enhedslisten støtter det her beslutningsforslag.
Vi kan jo ikke gøre andet, for det er faktisk hentet ud af et forslag om nedsættelse af en social retssikkerhedskommission, som Enhedslisten tidligere har stillet under det tidligere folketingsflertal og også en enkelt gang alene.
Når jeg siger det på den måde, er det jo, fordi vi tidligere stillede det sammen med de tre nuværende regeringspartier.
Det blev kaldt en godtgørelse på det tidspunkt, men efter beskrivelsen er det det samme som det, der ligger her i ordet kompensation.
Vi var faktisk enige med de tre nuværende regeringspartier om dengang, at det var et af mange elementer i forhold til, hvordan man kunne forbedre borgernes sociale retssikkerhed.
Og derfor er det dybt skuffende at se repræsentanterne for de tre regeringspartier afvise forslaget her i dag med nogle begrundelser, som de jo så burde have ført i marken dengang, og som derfor ville have medført, at de havde afvist at være med til at stille et sådant forslag.
Vi bilder os ikke ind – og det tror jeg heller ikke forslagsstillerne gør – at denne her lille ting i sig selv skulle løse problemet.
Men det er et af mange håndtag, der kunne forbedre kommunernes sagsbehandling.
Og vi har jo fået bekræftet i debatten her i dag, at det er der i allerhøjeste grad brug for.
Jeg tror, det var ministeren, eller også var det den socialdemokratiske ordfører, der sagde, at man har en omgørelsesprocent på 31.
Altså bliver 31 pct. af klagerne omgjort.
Men omvendt betyder det jo, at mange at klagerne får medhold.
Og det siger jo sig selv, hvis jeg regner rigtigt, at det må være ca. 70 pct., der får medhold.
Og det siger jo noget om, at kommunerne ikke gør det godt nok, uanset om det så er af ond vilje, eller fordi reglerne ikke er klare, eller hvad ved jeg.
Men de gør det bare ikke godt nok.
Så er det jo rimeligt, at kommunerne også kan blive udsat for det, der her i dag er blevet kaldt en dummebøde, hvis man har truffet en forkert afgørelse.
Og der må jeg sige, at jeg er bekymret over de argumenter, der bliver brugt, og den holdning, der ligger hos alle de partier, der afviser det her forslag.
Der ligger jo den holdning, at man sådan set synes, det er i orden, at kommunen på en mistanke og en opfattelse af, at det er sandsynliggjort, at der foregår f.eks. socialt bedrageri, kan stoppe borgerens ydelse, mens borgeren så må anke den her sag.
Det kan tage måneder, hvor borgeren lever uden indtægt eller for en meget, meget nedskåret indtægt, i forhold til hvad borgeren havde før.
Det er ofte borgere, der jo af gode grunde lever af overførselsindkomst, og som derfor ikke har ret mange penge i forvejen.
Man synes, det er helt i orden, at kommunen kan gøre det på kommunens mistanke om, at der foregår noget ulovligt.
Men hvis så kommunen bliver dømt for, at det faktisk var en forkert afgørelse, den foretog dér, så sker der ingenting.
Borgeren har lidt tort og svie og har haft manglende indtægt i mange måneder, men det er bare helt i orden; der sker ikke noget for den myndighed, der åbenbart har truffet en forkert afgørelse.
Jeg tror helt klart, at det ville forbedre borgernes oplevelse af, at de lever i et retssamfund, hvis det var sådan, at myndigheden også kunne få en begmand eller en dummebøde, eller hvad vi nu kalder det.
Så vi støtter forslaget.