Christine Antorini (S), 2011-11-24:
Jeg vil meget gerne takke for førstebehandlingen og de meget brede og enige tilkendegivelser, der var, af, hvor vigtigt det er, at vi i fællesskab her i Folketinget i et meget bredt forlig gør alt, hvad vi kan, for, at de mange unge mennesker, der i dag mangler en praktikplads og derfor ikke kan gøre deres erhvervsuddannelse færdig, får en meget bedre chance for at kunne gennemføre med den aftale, som ligger her.
Jeg synes faktisk også, det er vigtigt at sige, som flere har nævnt, at vi jo har et ret unikt erhvervsuddannelsessystem, som bygger på et vekseluddannelsesprincip.
Det vil sige, at der for eleverne er en kombination af, at de får god uddannelse på erhvervsskolerne, og så laver de aftaler med virksomheder, hvor de får den praktiske træning i faget.
Det er derfor, vi har utrolig dygtige unge inden for hele viften af erhvervsuddannelsesveje.
Det er også derfor, jeg vil takke alle de partier, der har været med i aftalen her, for hvis der er noget sted, hvor vi skal gøre os umage med at lave en fælles aftale, så er det inden for hele det her område, der bygger på, at vi har et arbejdsmarked, hvor parterne er i tæt dialog og rigtig, rigtig tit finder gode fælles løsninger på, hvordan man udvikler vekseluddannelsesprincippet for gode erhvervsuddannelser og sikrer praktikpladser.
Det afspejler også, at vi her i Folketinget har kunnet lave en bred aftale, hvor vi tager udgangspunkt i det, der er problemet, nemlig at der lige i øjeblikket er 8.200 praktikpladssøgende elever.
Heraf er der så 4.000 elever, som er i skolepraktik, men det er stadig væk sådan, at der ikke er tilstrækkelige muligheder for, at de kan gøre deres erhvervsuddannelse færdig.
Så en stor tak herfra for, at det er lykkedes at lave den brede aftale.
Jeg vil også kvittere for de bemærkninger, der var, og for, at alle spillede rigtig konstruktivt ind i forhold til at lande den her aftale.
Det tegner jo også godt for den næste runde, når vi skal i gang med den, nemlig at diskutere, hvordan vi får en mere permanent udvidet uddannelsesgaranti, sådan at det ikke er noget, vi behøver at diskutere fra år til år, men at skolerne og de unge kan planlægge efter, at man kan regne med, at man har en god chance for, at man også kan gøre sin uddannelse færdig, når man starter på erhvervsuddannelsesvejen.
Det er en af de ting, som er helt afgørende for, at unge har mod og lyst til at vælge en erhvervsuddannelse, for det er der mange unge der gør.
Men hvis der hele tiden bliver sået tvivl om, om de kan gøre deres uddannelse færdig, kan jeg godt forstå de unge mennesker, der tænker, selv om de brænder for at få en erhvervsuddannelse: Så tager jeg en mere sikker vej via de gymnasiale uddannelser.
Derfor har vi en forpligtelse til i fællesskab at arbejde for, at vi får lavet en praktikpladsløsning også efter dette.
Men den her aftale er et virkelig godt skridt i forhold til det akutte behov, der er for flere praktikpladser.
Bare for kort at ridse op, hvad det er, der er indholdet i lovforslaget, vil jeg sige, at det for det første er, at det foreslås, at vi viderefører de gældende tilskudsordninger for arbejdsgivere, der indgår aftaler med erhvervsuddannelses- og EGU-elever.
Ordningerne finansieres ved en midlertidig forhøjelse i 2012, 2013 og 2014 af arbejdsgiverbidraget til arbejdsgivernes elevrefusion, som udbetaler præmie, løntilskud og bonus.
Ordningerne er udgiftsneutrale for arbejdsgiverne under et og understreger arbejdsgivernes medansvar for at sikre uddannelse af fremtidens arbejdskraft. For det andet styrker lovforslaget uddannelsesgarantien ved at videreføre den midlertidige udvidelse af adgangen til skolepraktik for elever, der via skolepraktik har gennemført et trin af en trindelt erhvervsuddannelse.
Lovforslaget viderefører også to midlertidige ordninger, der sikrer, at elever, der bliver ramt af virksomhedskonkurser eller andre afbrydelser uden egen skyld, kan færdiggøre deres uddannelse med mindst muligt tab af uddannelsestid.
Det handler om løntilskud til praktikvirksomheder og mulighed for optagelse af elever i uddannelsens skoledel uden uddannelsesaftale, selv om der ikke er skolepraktik i den pågældende uddannelse.
I folketingsåret 2012-13 vil vi tage lovgivningen om disse ordninger op til revision.
Det forhøjede bidrag til AER ophører dog efter forslaget fra 2015.
Jeg vil også godt fremhæve nogle af de andre ting, som er en del af aftalen, også fordi der har været lidt uklarhed om, hvad det præcis er, der står i den samlede aftale.
Allerførst vil jeg gerne takke for de bemærkninger, der var fra flere ordførere her, om, at vi arbejder med forsøg på at udvikle praktikcentre, for det tror jeg nemlig er en rigtig god model netop for nogle af de enten små eller meget specialiserede virksomheder, som gerne vil være med til at løfte uddannelsesopgaven med praktikpladser, men som ikke kan tilbyde en fuld uddannelsesaftale.
Der kan man via skolepraktikcentre, som så laver den samlede uddannelsesaftale, kombinere forskellige typer aftaler med virksomheder.
Jeg glæder mig meget til at se, om det er en måde, vi kan give flere virksomheder lyst til at være med til at løfte uddannelsesopgaven på, for det er der faktisk mange der har.
Men der er nogle, som synes, det er svært at gennemskue, og som synes, det kan være lidt bureaukratisk, og der kan praktikcenterforsøget være med til at lave den her enkle, fleksible måde at tænke praktikforløb på i et samarbejde med flere arbejdsgivere.
Det hørte jeg også at der bredt var ros til blandt ordførerne som en god måde at udvikle arbejdet med praktik på.
Så har der været en længere diskussion om anvendelse af sociale klausuler, og der vil jeg bare gerne starte med at læse op fra noget af det, der står i aftalen.
Jeg citerer fra aftalen: »Sociale klausuler om praktikpladser i offentlige udbud kan bidrage til at tilvejebringe flere praktikpladser.
Regeringen vil nedsætte en tværministeriel arbejdsgruppe, som skal beskrive, hvordan der sikres en øget, ubureaukratisk og omkostningseffektiv brug af sociale klausuler om praktikpladser i offentlige udbud.«
Jeg synes, det er en rigtig, rigtig fornuftig og pragmatisk aftale, vi har lavet bredt med hinanden her.
For det lyder jo, som om det er forbudt at bruge sociale klausuler, men sådan er det ikke.
Det er faktisk sådan, at der allerede i dag er flere og flere, der indgår frivillige aftaler.
Det gør de på forskellige måder; der er nogle kommuner, som laver nogle aftaler direkte med nogle virksomheder, og der er nogle, der gør det i et samarbejde også med erhvervsskoler, og det får de faktisk noget ud af.
De får oprettet flere praktikpladser, ved at de også arbejder med sociale klausuler.
Det er så god en idé at arbejde med sociale klausuler, at den tidligere regering var med til at udarbejde en vejledning i, hvad man må, og hvad man ikke må, for der har været tvivl om, hvordan man skulle gøre det.
Det er nemlig ikke helt enkelt at finde ud af, hvordan regelsættet er.
Men den daværende undervisningsminister, hr. Troels Lund Poulsen, udsendte en vejledning, sådan at der er nogle retningslinjer for, hvad man kan gøre.
Og den vejledning kan man finde i dag, man kan gå ind på Udbudsportalen, og man kan såmænd også gå ind på Børne- og Undervisningsministeriets hjemmeside, der ligger den vejledning.
Noget af det, der jo ville være oplagt, er, at når nu det er blevet afklaret juridisk, hvad man kan, og hvad man ikke kan, så kunne det være nyttigt, at den viden blev udbredt, sådan at flere fik mod på også at anvende sociale klausuler.
Det, der så ligger i aftalen, er, at der nu bliver nedsat en tværministeriel arbejdsgruppe med henblik på at se, hvordan man på en ubureaukratisk måde kan øge anvendelsen af sociale klausuler.
Der er ikke taget stilling til, om der skal ske lovændringer, og det er selvfølgelig ikke med udgangspunkt i, at man skal gøre noget, der er ulovligt, det er simpelt hen med udgangspunkt i, at der er flere og flere forsøg.
Nu er der kommet en vejledning, og der er et mål om, at hvis vi kan gå længere ad den vej, er det rigtig godt, for det giver faktisk rigtige praktikpladser ude i virksomheder, som byder på de offentlige opgaver.
Det giver oven i købet også ordrer til virksomhederne i en krisetid, når det offentlige investerer i opgaver.
Så det er en plus-plus-situation, hvis det skal siges på dansk – jeg var lige ved sige en win-win-situation – at arbejde med øget brug af sociale klausuler.
Det sidste, jeg vil sige, er, at flere har rejst spørgsmålet, om ikke det er en god idé løbende at følge, hvordan det går.
Jo, og det kommer vi til under alle omstændigheder.
For selvfølgelig skal det være sådan, at når vi kigger på hele praktikpladssituationen, og op til at vi her til foråret skal drøfte både med parterne og partierne, hvordan vi kan lave en egentlig uddannelsesgaranti, skal vi jo bygge på den bedst mulige viden, der er tilgængelig, om, hvad det er, som skaber praktikpladser.
Nogle har spurgt til bonusordningen, hvor en arbejdsgiver kan få op til 70.000 kr. i bonus, hvis man opretter en ekstra praktikplads.
Det er jo meget forskelligt, hvordan holdningerne er til det.
Jeg har lige haft møde med Håndværk & Industri, og de var rigtig, rigtig glade for bonusordningen, fordi den passer godt til nogle af deres virksomheder og giver dem lige den ekstra økonomiske motivation til, at de siger: O.k., på trods af krisen vil vi godt oprette ekstra praktikpladser.
Der er andre, der siger, at det måske ikke lige er det, der er det allervigtigste for dem, og det er jo bare et eksempel på, at vi har et arbejdsmarked med virksomheder af meget forskellige størrelser, mange forskellige brancher og meget forskellige traditioner i forhold til at udfylde den vekseluddannelsesopgave, der ligger, og det skal vi selvfølgelig tage med i forårets forhandlinger.
Så vi vil løbende følge, hvordan det går, og vi har jo en rigtig god formodning om, at når vi med det her lovforslag øger antallet af skolepraktikpladser med 3.000 og gør de andre ting, som jeg ridsede op før – jeg vil også godt kvittere for den aftale, som er blevet lavet i forhold til at øge skolepraktikydelsen – så gør det også, at der er flere unge, der faktisk vælger den skolepraktikvej, de har.
For en af de udfordringer, vi har, er, at der faktisk er nogle af skolepraktikpladserne, der ikke bliver brugt, fordi for mange unge vælger det fra.
Så det er en samlet indsats for at gøre det attraktivt at vælge erhvervsuddannelsesvejen, fordi vi har brug for langt flere inden for de her uddannelser.
Og det ved virksomhederne godt.
Men samlet set
vil jeg gerne rette en stor tak til den meget, meget brede kreds af partier, som har bakket op og er gået konstruktivt ind i at lave den her praktikpladsaftale, og jeg glæder mig til, at vi tager bolden op igen til foråret og forhåbentlig i den samme gode og konstruktive ånd kan lave en langsigtet løsning.