Claus Hjort Frederiksen (V), 2013-05-22:
Det ikke meget lys, ministeren kaster over denne skandaløse skattesag, hvor SKAT ville have de to mennesker dømt for grov skattesvig, selv om de vidste, at praksis var blevet ændret med SKAT Københavns afgørelse i Helle Thorning-Schmidts tilsvarende sag.
Det er også særegent for denne sag, at skatteministeren ikke i Folketingets Skatteudvalg har villet svare på spørgsmål, men alene har henvist til, at fortolkningen af gældende ret fremgår af Skatteministeriets juridiske vejledning.
Sagen har berettiget givet anledning til undren og kritik i advokat og skatteretlige kredse, for hvordan kan SKAT som myndighed statuere, at der for Kinnocks vedkommende ikke er dansk skattepligt, og i en tilsvarende sag, hvor Camilla Vest ubestridt ikke var skattepligtig i Danmark, alligevel vil have dem dømt for grov skattesvig ved første dags arbejde i Danmark?
Det er så horribelt og krænker retsfølelsen hos mange mennesker – mig selv inklusive.
Hos mig kalder det på ordene: forsøg på justitsmord begået af SKAT.
Hvis Helle Thorning-Schmidt ikke havde offentliggjort kendelsen i sin og sin mands skattesag, ville Camilla Vest og Peter Nielsen efter skatteeksperters opfattelse også være blevet dømt med piber og trommer i Landsretten.
Jeg vil sige til skatteministeren, at der altså ville være idømt strenge straffe, strenge fængselsstraffe i en sag lig den, hvor Helle Thorning-Schmidts mand var frikendt.
Kan man virkelig påberåbe sig tavshedspligt, selv om konsekvensen bliver, at mennesker dømmes for grov skattesvig, når skattevæsenet selv tidligere har afgjort, at man godt må arbejde i mindre omfang uden at ifalde skattepligt?
Og er der virkelig tale om tavshedspligt over for andre dele af SKAT, som jo er omfattet af den samme tavshedspligt?
Er det retssikkerhedsmæssigt i orden at træffe en beslutning om en praksisændring, som frikender Kinnock, og så undlade at offentliggøre den med den konsekvens, at Camilla Vest og hendes mand, Peter Nielsen, hver idømmes 1 år og 9 måneders ubetinget fængsel?
Har der været korrespondance mellem SKAT Nordsjælland og SKAT København, ja eller nej?
Det vil vi gerne høre.
Var der enighed mellem myndighederne?
Hvad var indholdet i korrespondancen, og – endnu en gang – vil skatteministeren udlevere den?
Dagbladet BT har refereret, at en afdelingschef i SKAT i en intern mail varslede den daværende direktør i SKAT København Erling Andersen om, at Camilla Vests advokat muligvis ville forsøge at få udleveret den ni sider lange kendelse, der frifandt Helle Thorning-Schmidts ægtemand for skattepligt.
Afdelingschefen håbede ifølge BT, at SKAT Københavns direktør Erling Andersen ville være, og nu citerer jeg fra BT, »behjælpelig«, hvis advokaten forsøgte at blande de to sager sammen, som ifølge afdelingschefen, og jeg citerer igen BT, »slet ikke havde noget med hinanden at gøre« – en påstand, som Landsretten senere total underkendte.
Som skatteminister har man ligesom andre ministre en tilsynspligt med sit ministerområde.
Er ministeren ikke enig i, at en måde at føre et sådant tilsyn på er ved at stille spørgsmål til sine embedsmænd om afgørelser i de sager, de behandler?
Hvis man som minister finder, at en sag er afgjort forkert, er det så upassende, at ministeren stiller spørgsmålstegn ved det?
Er det upassende, at andre mennesker stiller spørgsmålstegn ved det?
Skatteministeren har desværre heller ikke i dag villet give fyldestgørende oplysninger om Camilla Vest-sagen, og jeg skal derfor på vegne af Venstre, Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Konservative fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget finder det skarpt kritisabelt, at SKAT ikke udveksler oplysninger om praksisændringer, hvilket i Camilla Vest-sagen var ved at føre til justitsmord, jævnfør dommen i Østre Landsret af 5. november 2012.
Folketinget pålægger regeringen at iværksætte en uvildig advokatundersøgelse af Camilla Vest-sagen og SKATs ageren i denne sag«.