Naser Khader (KF), 2011-05-26:
Dansk Folkeparti foreslår en ændring af arbejdskommissoriet for Institut for Menneskerettigheder.
Vi vil hverken begrænse instituttets virksomhed eller dets ytringsfrihed.
Instituttet er uafhængigt, og de har ret til at sige, hvad de vil.
Engang imellem siger de nogle fjollede ting om dukker og sådan noget, men det er ikke det, der repræsenterer instituttets arbejde generelt.
Vi mener, det er vigtigt, at Institut for Menneskerettigheder fastholdes som Danmarks nationale menneskerettighedsinstitution med den brede kompetence, som fremgår af Parisprincipperne, og som vi er forpligtede til at støtte og udbygge i henhold til OSCE's Københavnsdokument, som vi selv er medforslagsstillere på.
De lande, som vi sammenligner os med, har sådanne institutter, og de er i øvrigt oprettet med det danske institut som model.
Vi mener generelt, at instituttet laver et fremragende stykke arbejde, og jeg som udenrigsordfører og integrationsordfører opfatter instituttet som en rigtig god sparringspartner.
De laver et godt arbejde både i Danmark og i udlandet.
I Danmark rådgiver instituttet ikke bare regeringen, Folketinget, ministerierne og embedsværket, de hjælper også civilsamfundet og danske borgere med at få indflydelse og at komme til orde.
Danmark har f.eks. lige været til eksamen i menneskerettighederne i FN's Menneskerettighedsråd, og her var det faktisk Institut for Menneskerettigheder, der hjalp Udenrigsministeriet med at komme i dialog med danskerne.
Det var Institut for Menneskerettigheder, der sikrede en dialog med danske ngo'er og offentligheden, og det var Institut for Menneskerettigheder, der havde rollen med at sikre, at også danskernes og minoriteternes stemme blev hørt, og Institut for Menneskerettigheder producerede viden og dokumentation, der skabte grundlaget for at diskutere menneskerettighedssituationen i Danmark.
Dette er et udtryk for en sund, demokratisk konstruktion, og det vil efterlade et hul i vores retsstat, hvis Dansk Folkepartis forslag om at stække instituttet og dets muligheder for at ytre sig bliver til virkelighed.
Det er vigtigt, at vi i Danmark har et uafhængigt institut, der kan sikre, at ny lovgivning kvalitetssikres, og at konsekvenserne af eksisterende regler hele tiden bliver overvåget og vurderet.
Begrænser man instituttets mandat er det et alvorligt slag mod den danske tradition om at skabe forbindelse mellem de civile organisationer og landets politikere og magthavere.
Hvad angår instituttets arbejde i udlandet, er det vigtigt at huske på, at instituttet ikke bare opererer i Danmark, men faktisk også har en meget førende position i verden, når det kommer til at fremme menneskerettigheder og demokrati internationalt.
Instituttet har en lang og stor erfaring med at opbygge civilsamfund og at sikre menneskerettigheder i lande, der har været gennem store omvæltninger.
Tidligere har det f.eks. været i Serbien og Rwanda, men instituttet er jo også meget relevant nu, hvor der er store forandringer i eksempelvis Nordafrika og Mellemøsten.
Instituttet har en ekspertise, som udlandet efterspørger, og denne ekspertise risikerer vi altså at underminere, hvis vi begynder at sætte politiske bånd på, hvad Institut for Menneskerettigheder må sige eller gøre.
Sidst, men ikke mindst vil jeg sige, at når autoritære regeringer i udviklingslande forsøger at begrænse mandatet for deres nationale menneskerettighedsinstitutter, er det altså et signal til det internationale samfund, inklusive Danmark, om, at der sker forandringer i retning af begrænsninger af demokratiet og frihedsrettighederne.
Det medfører ofte kraftige reaktioner fra donorer og udenrigsministerier i form af sanktioner og trusler om at stoppe finansiering.
Alt i alt mener vi i Det Konservative Folkeparti, at instituttet gør et fremragende stykke arbejde, og derfor kan vi ikke støtte Dansk Folkepartis beslutningsforslag.