Per Clausen (EL), 2008-12-02:
Jeg tror sådan set, at det vil skuffe i hvert fald nogle mennesker, der bor i Trekantområdet, hvis de kunne få det indtryk af nogle af de bemærkninger, der er faldet her, at der ikke er en forståelse i Folketinget for, at der er et meget stort behov for i det område at få løst nogle trafikale udfordringer.
Jeg tror også, at de vil være skuffet, fordi de - og det lægger de i hvert fald meget vægt på i den del af Jylland - i virkeligheden opfatter deres område som et byområde, og at de derfor har nogle ganske særlige trafikmæssige behov og udfordringer, som netop kræver, at man i en vis udstrækning ser Trekantområdet i et storbyperspektiv.
Jeg tror, de er lidt skuffet over, at den erkendelse ikke har bredt sig.
Men det, man vel så må sige, er, at til køen af borgmestre, som har interessante omfartsvejprojekter med, har Trekantområdets grundlæggende, vigtige udfordringer åbenbart haft lidt svært ved at trænge igennem.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at både vej- og banetrafik i Trekantområdet er steget voldsomt i de sidste årtier.
Det omfatter transittrafik, trafik til og fra området, og den interne trafik.
F.eks. er det sådan, at det er lige før, at stigningen på motorvejene er blevet tredoblet i løbet af 15-16 år.
Det hænger selvfølgelig også sammen med, at Storebæltsforbindelsen har medført en øget trafik i området.
Trængselsproblemerne er hyppige, det hører man også om - især mellem Vestfyn og Vejle Fjord er der store trængselsproblemer.
Det bliver som oftest diskuteret, at løsningen på det nok er at udvide motorvejen, eller hvis man bor lidt længere inde i Jylland, er løsningen at lave en motorvej der, hvor man i sin tid havde Hærvejen.
Det, som er Enhedslistens udgangspunkt, er, at også den vækst, som sker på vejene som følge af øget biltrafik, skal man forsøge at flytte over på skinner.
Hvis ikke man har den intention, ikke har den hensigt, så skal man i hvert fald holde op med at sige, at man har en målsætning om at sikre, at transportsektoren kan reducere sit CO2-udslip i de kommende år.
Men det er ikke kun på vejene, der er sket en kolossal stigning i trafikken i det område, det gælder også i forhold til togtrafikken.
Det, som så er pointen, er, at selv om der er kommet flere tog, har det ikke været i stand til at tilvejebringe det skinnebårne alternativ, som Trekantområdet på linje med de andre større bykoncentrationer har behov for.
Det er også en af de diskussioner, der foregår i Trekantområdet, hvor det faktisk er sådan, at borgmestre og andre, som man jo i nogle tilfælde skal lytte til og i andre tilfælde ikke skal lytte for meget til, også har den opfattelse, at når det handler om den kollektive trafik, skal den knyttes sammen via nærbaner i et S-togs-lignende system.
Efter at man har fået Trekantområdet udnævnt til et landsdelscenter, opfatter man det faktisk som et ufravigeligt behov, som skal opfyldes.
Det er også sådan, at passagertrafikken i Trekantområdet i dag er af et sådant omfang, at den godt kan bære et selvstændigt trafiksystem, sådan at man altså ikke er afhængig af, hvordan trafikmønsteret er i forhold til IC3-tog, der indgår i landstrafikken mellem hovedstadsområdet og de større jyske provinsbyer.
Så det er baggrunden for, at vi har taget det her forslag op.
Det betyder, at trafikudfordringer, pendlerudfordringer skal løses der, hvor de er størst, og derfor er vi også enige i, at der er nogle helt klare problemer, som eksisterer i Københavnsområdet, der er nogle helt klare problemer, som eksisterer i Århus- og Østjyllandområdet, der er nogle helt klare problemer, som eksisterer i Trekantområdet, og sådan er der en række områder, som det er meget vigtigt at få gjort noget ved.
Vi er sådan set også helt enige i, at det, der er opgaven, det, der er vigtigt at drøfte på det tidspunkt, når regeringen kommer med sit udspil - det kommer alligevel til at danne udgangspunktet for drøftelserne, og derfor kan man vel tage det lidt roligt, indtil det er kommet - selvfølgelig er, hvordan vi prioriterer, så vi mest effektivt får løst trængselsproblemer og mest effektivt får løst det problem, der handler om udfordringen med at få transportens CO2-udslip reduceret, og at vi vel at mærke gør det så billigt, som det overhovedet er muligt.
Der skal man jo huske på, at når Enhedslisten kommer med jernbaneforslag, som fremstår, som om de er dyre, og at man derfor kan sige, at Enhedslisten nok har et særligt finansieringsbehov, så må vi sige: Nej, det er sådan, at vores forslag til infrastrukturforandringer vil være billigere end langt de fleste udspil, der kommer fra andre partier.
I den plan, vi har fremlagt, vil vi bruge 30 år på at bruge 300 mia. kr., og jeg kan jo bare konstatere, at andre partier kan bruge tilsvarende og større beløb på kortere tid.
Nej, Enhedslisten fremlægger en billig og effektiv måde at løse problemerne på i forbindelse med den udfordring.
Det vil også fremgå, når vi kommer med vores svar til regeringens udspil.
Jeg håber og tror sådan set også, at der på en række områder vil være sammenfald mellem det og de prioriteringer, vi har i vores samlede plan, som vi fremlagde, dengang vi troede regeringen ville komme med sin plan, nemlig i starten af oktober måned.
Vi havde planlagt at komme med den, 3 dage før regeringen kom med sin, men så endte det med at blive næsten 3 måneder.
Så galt kan det jo gå.
Men lad nu det være.
Vi kan jo hive den frem af skuffen igen.
Jeg er da sikker på, at der vil være områder, hvor der er sammenfald, og så vil der sikkert være områder, hvor vi kan sige til regeringen at her kan de spare nogle penge, dem kan vi til gengæld bruge på noget andet.
Så må man jo tage den derfra.
Jeg vil bare sige, at jeg da i hvert fald ser frem til, at det, der kommer ud af det på transportområdet den her gang, er en klart og markant øget fokusering på den kollektive trafik, en klart øget fokusering på togdriften.
For det vil jo næsten ikke være til at forklare over for befolkningen med alt det, der er sagt om det, hvis det skulle falde anderledes ud.
Jeg håber og tror da også på, at transportministeren og andre økonomisk ansvarlige kræfter i regeringen har været i stand til at holde de værste motorvejsbegejstrede mennesker nede, sådan at alt for mange unødvendigt dyre, unødvendigt dårlige, unødvendigt CO2-belastede løsninger ikke kommer med i udspillet.
Så bliver det sikkert meget nemmere at nå frem til at resultat.