Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2013-02-05:
Når noget lyder for godt til at være sandt, så er det det desværre også ret ofte.
Regeringen har i den her sag været ude og fortælle, at nu kommer der en styrkelse af det frie valg på hjemmehjælpsområdet, men Venstre frygter, at det modsatte vil være gældende.
Regeringen foreslår, at kommunalbestyrelsen kan skabe et grundlag for, at borgerne kan vælge mellem to eller flere leverandører af hjemmehjælp.
Kommunalbestyrelsen kan indgå en kontrakt med to eller flere, eller de kan tilbyde fritvalgsbevis til borgerne, som så selv udvælger og indgår en aftale med en privat leverandør.
Konklusionen er, hvilket er nok så væsentligt, at ændringen vil medføre en besparelse på 132 mio. kr. allerede fra i år.
Det fremgår direkte af forslagets bemærkninger, at borgerne generelt er tilfredse med den nuværende ordning for den hjemmehjælp, som de modtager i øjeblikket, og tilfredsheden er stigende.
Så det kan ikke komme som nogen overraskelse, at jeg som ældreordfører i dag er glad for at kunne sige: Yes.
Men samtidig undrer det mig så også, hvorfor det er nødvendigt at stå her i dag, fordi if it ain't broken, don't fix it.
Altså, hvis det virker, hvorfor skal vi så til at lave noget om?
Vi frygter, at med det her lovforslag vil vi komme ud for, at der alene vil være et udbud af to leverandører, og det vil være nogle store leverandører, ganske enkelt fordi det er nemmere og billigere.
Besparelsen vil derfor komme som følge af, at der kun vil blive indgået aftaler med nogle få store leverandører, og konsekvensen af det vil jo naturligvis blive, at små og mellemstore leverandører vil blive afskåret fra at komme ind, fordi de simpelt hen ikke har mulighed for at gå i udbud, de har ikke mulighed for at gå med i at levere.
Den alternative mulighed er nok ikke nødvendigvis meget bedre – det tror jeg ikke.
De ældre borgere skal så på egen hånd ud og finde ud af, hvem de ønsker til levering af hjemmehjælp, og hvem de ønsker til levering af mad, og der skal vi jo altså huske, at vi har med ældre mennesker at gøre, som i dagens Danmark måske ikke har ressourcerne til at overskue, hvilke tilbud der er tilgængelige, eller om det enkelte tilbud lever op til lige præcis deres behov.
Alligevel kan de nu tvinges til, at de selv skal ud og surfe rundt på internettet for at finde frem til den rette leverandør.
Så jeg tror altså, at det er utopi, hvis vi tror, det her bliver en løsning, hvor de svage ældre får et løft.
Tværtimod vil de komme til at stå med nogle store udfordringer.
Det er nogle spørgsmål, som Venstre kommer til at bede om at få belyst under udvalgsbehandlingen.
Desuden ønsker vi altså også nogle svar på, hvordan kommunerne præcist vil opfylde deres vejledningspligt over for de ældre borgere.
Vi har også en interesse i at få forklaret, hvor de 132 mio. kr. skal komme fra.
Vi har forsøgt at spørge flere gange uden succes.
Jeg spørger bare: Hvor?
Den redegørelse kommer ikke til at skabe ro.
Vi tvivler på det, og vi mener helt klart, at det vil være en udfordring.
Til sidst vil jeg sige, at jeg jo må gratulere regeringen, fordi det jo er lykkedes dem at få Enhedslisten overbevist om, at en besparelse på ældreområdet er en kanongod idé.
Enhedslisten har ikke tidligere vist interesse for borgernes frie valg – jeg vil næsten sige snarere tværtimod – men det lader til, at det har ændret sig, så vi er spændte på at høre, hvad svarene er på det.
Altså, jeg sagde det i starten, og nu siger jeg det så igen: Når noget ser ud til at være for godt til at være sandt, så er det det sikkert også.
Venstre støtter ikke forslaget.