Finn Sørensen (EL), 2015-11-16:
Tak, og undskyld til formanden for, at hun var nødt til at irettesætte mig.
Jeg skal prøve, om jeg kan indhente den overskredne tid i min ordførertale.
Kommunernes forpligtelse til at udføre mindst et årligt forebyggende hjemmebesøg fra og med det 75. år bliver ophævet og erstattet af et forebyggende hjemmebesøg, når borgeren fylder 75 år, og så er kommunen først forpligtet til et forebyggende hjemmebesøg, når borgeren fylder 80 år, og derefter en gang årligt.
Meningen med forebyggende hjemmebesøg er jo netop at forebygge situationer, hvor borgeren ikke kan klare sig selv eller eventuelt bliver så syg, at borgeren skal på hospitalet.
Her er ét årligt besøg da absolut minimum.
Kravet om det årlige besøg burde i virkeligheden udvides, så det gjaldt fra det 70. år eller tidligere.
Hjemmehjælpen er inde en kæmpemæssig omvæltning, jeg vil nu sige afvikling, i disse år.
Borgerne skal trænes, så de kan klare sig selv.
Det kan være fint, så længe der ikke er tale om pres og tvang, men denne omlægning af hjemmehjælpen medfører, at flere og flere ældre borgere og andre, der har brug for hjælp i dagligdagen, vil modtage regelmæssige besøg sjældnere og sjældnere.
Så selv i de tilfælde, hvor det er frivilligt, altså i forbindelse med rehabiliteringen, og borgeren er glad for den, er det en god idé, at kommunen er forpligtet til at aflægge mindst et årligt forebyggende besøg i borgerens hjem, hvor man kan komme hele vejen rundt om borgerens situation sundhedsmæssigt og socialt.
De kollektive risikobaserede arrangementer, man i stedet vil tilbyde borgerne i alderen 65-79 år, er en ringe erstatning, hvilket flere høringssvar peger på, bl.a. dem fra Dansk Sygeplejeråd, Danske Handicaporganisationer, DemensKoordinatorer i DanmarK og Danske Regioner.
Det siger sig selv, at observationen af, hvordan den enkelte borger har det, bliver mere overfladisk, hvis det foregår som et bunkebryllup for ikke at tale om ved fjernbetjening, som jeg nævnte før.
Kun hvis borgeren direkte takker nej til det kollektive arrangement, har kommunen pligt til et hjemmebesøg.
Så dette lovforslag er ikke godt nok.
Det er ikke bare ikke godt nok, det er rent faktisk en forringelse af omsorgen for de 75-80-årige.
Men det er jo sådan, det går, når man pålægger kommunerne at klare et voksende antal ældre og dermed også et voksende antal plejekrævende ældre for færre penge, for det er jo det, vi ser og har set i de sidste mange år, og det bliver kun værre fremover, når det såkaldte omprioriteringsbidrag slår igennem.
Al kritik afvises med, at lovforslaget er led i en politisk aftale, og at denne politiske aftale bygger på Hjemmehjælpskommissionens anbefalinger.
Men de samme politikere har jo selv pålagt Hjemmehjælpskommissionen, at den ikke måtte komme med anbefalinger, der kostede flere penge.
At det i bund og grund er en spareøvelse, ses også af, at der ikke er afsat midler til en massiv opkvalificering af personalet.
Det foreslåede projekt om efteruddannelse er jo ikke det samme som at sørge for, at der rent faktisk sættes uddannelse i gang.
Men hvis det ikke sker – og hvorfor skulle det egentlig det, når vi ser på de snævre økonomiske rammer, man giver kommunerne i dag? – taber man en masse ældre på gulvet.
Også dette advares der imod i flere høringssvar.
Det mest besynderlige er, at man vil gennemføre dette lovforslag uden at have den fornødne viden.
Flere af høringssvarene peger på, at 75 pct. af de ældre i dag takker nej til de forebyggende hjemmebesøg, og at der ikke findes nogen viden om hvorfor.
Det kan selvfølgelig gøres til et argument for at skære ned på disse besøg.
En ansvarlig regering ville dog drage den modsatte konklusion, nemlig at så må man undersøge tingene ordentligt, inden man ændrer loven, når vi nu alle sammen helt overordnet er enige om, at forebyggende hjemmebesøg er godt for de ældre og godt for samfundet.
Så skal jeg lige tilføje, at der jo intet er i loven, som det også bliver understreget i lovforslagets bemærkninger, der i dag forhindrer kommunerne i at foretage en øget indsats f.eks. med sådan nogle kollektive arrangementer eller andre opsøgende aktiviteter.
Men som flere høringssvar peger på, bør det være som et supplement til en forpligtelse til de forebyggende hjemmebesøg.