Kim Andersen (V), 2012-04-19:
I Venstre er vi af den klare opfattelse, at virksomheder naturligvis skal overholde loven i det land, hvori de er placeret og opererer.
Vi er også helt klart af den opfattelse, at virksomhederne har et ansvar for deres område og for deres ansatte, for deres kunder og over for miljøet, at virksomhedernes ansatte skal optræde etisk korrekt, og at man naturligvis skal have en god social opførsel i alt, hvad man beskæftiger sig med, og overholde love og regelsæt.
Ingen tvivl om det.
Med det forslag, vi her har til behandling, er det regeringens intention, at der skal oprettes en mæglings- og klageinstitution, der skal tage sig af tvister om ansvarlig virksomhedsadfærd.
Institutionen skal samtidig fungere som en instans, hvor brud på OECD's retningslinjer, f.eks. brud på menneskerettigheder, miljø og arbejdstagerrettigheder inden for ansvarlig virksomhedsadfærd, kan rejses, dokumenteres og offentliggøres.
Med det her forslag skal omkring 1.100 af landets største virksomheder ikke længere kun redegøre for deres samfundsansvar, de skal også redegøre for deres indsats i forhold til menneskerettigheder og miljø.
Forslaget lægger endvidere op til en ændring af årsregnskabslovens § 99, som betyder, at alle virksomheder, store som små, altså ikke bare de 1.100 største, men alle virksomheder, skal til at forholde sig til, hvad deres politik er inden for menneskerettigheder og klimapolitik.
Det mener vi er at gå meget, meget langt.
Vi mener, det er at skyde gråspurve med kanoner, og vi mener også, at det vil bidrage til at udhule frivillighedsprincippet.
Dette, der naturligvis ligger som en selvfølgelighed for enhver virksomhedsleder, nemlig at man skal overholde love og regler, at man skal opføre sig etisk forsvarligt og anstændigt, ja, det vil nu ikke længere være noget, man er drevet til ud fra nogle ideale målsætninger og ud fra et ønske om at være en god virksomhedsleder og en moderne virksomhed, nej, fokus vil nu blive flyttet over på, hvordan man kan klare sig igennem uden kritik med den mindst mulige indsats.
Og det vil sige, at fra at have et positivt, oprigtigt fokus får man et bureaukratisk, lidt negativt fokus, som går på at overholde regler ud fra laveste fællesnævner.
En administrativ mæglings- og klageinstans for ansvarlig virksomhedsadfærd vil ifølge forslaget skulle træffe afgørelser på baggrund af OECD's retningslinjer – retningslinjer, som dog ikke er retligt bindende for virksomhederne.
Firmaet vil i sager, der bliver behandlet i mæglings- og klageinstitutionen, hvor parterne når frem til en tilfredsstillende løsning, eller hvor en sag simpelt hen bliver afvist, i henhold til det her lovforslag stadig væk være underlagt offentlighedsloven, og det pågældende firma vil blive udstillet i offentligheden med al den dårlige omtale, som det kan medføre og dermed dårligere mulighed for at kunne sælge sine produkter og i det hele taget komme til at fremstå med et ramponeret image – vel at mærke uden saglig grund.
Så vil regeringen måske sige, at disse oplysninger i den slags sager vil blive anonymiseret.
Javel, men det må antages, at disse oplysninger vil være så virksomhedsspecifikke, at virksomheden vil blive afsløret alligevel, fordi en anonymisering ikke er mulig i praksis.
Forslaget relaterer sig også til regeringens målsætning om, at Danmark skal være i front med gældende regler på CSR-området, men her vil jeg gerne understrege, at det baserer sig på frivillighed og ikke på tvang.
Venstre er meget stor tilhænger af intentionerne i forslaget, men vi mener, at formen rummer risici for, at retssikkerheden kan blive krænket og kan virke direkte demotiverende for virksomhederne, og vi har derfor en lang, lang række spørgsmål, som vi vil stille under udvalgsarbejdet, og vi er ikke umiddelbart positive over for forslaget.