Thomas Danielsen (V), 2013-01-11:
Som nyudnævnt landdistriktsordfører for Venstre har jeg set meget frem til den forespørgselsdebat, som vi holder i salen i dag.
Det har nemlig vist sig at være noget af en tung opgave, som jeg har påtaget mig.
Da jeg i december satte mig ned og forsøgte at finde ud af, hvad regeringen rent faktisk mener på det her område, skulle jeg nemlig grave længe og dybt.
Man må formode, at når regeringen nu altså vælger at oprette et landdistriktsministerium, så er det, fordi regeringen har gjort sig nogle tanker om, hvordan man vil komme landdistrikterne til undsætning, og hvordan man vil sikre en udvikling.
Set i bakspejlet har det vist sig ikke at være tilfældet.
Faktum er jo, som landdistriktsministeren også selv nævnte, at ministeren pr. dags dato kun har fremsat et enkelt lovforslag af teknisk karakter siden valget.
Det hænger måske sammen med, at ministeren ikke har haft så travlt med at komme rundt i landet og med egne øjne se, hvilke udfordringer der er, men når man så ikke orker at tage ud i landet og med egne øjne se udfordringerne, er det nemmere at nedsætte en visionsgruppe, som kan gøre det hårde arbejde for en.
Hvad er det så, der rent faktisk er kommet ud af det?
Tjah, ikke ret meget, må man sige, hvis man læser »Noget tyder på ... Vision for landdistrikter 2030«.
Her foreslås der nærmere en ren afvikling.
Hvis man skal sige noget, kan man sige, at det måske er en romantisk Morten Korch-forestilling, hvor det ser ud til, at vi bør omdanne landdistrikterne til områder med små økologiske gårdbutikker med specialprodukter, som de så kan sælge ved vejkanten, og måske kan de bytte lidt med naboen.
Jeg savner, at ministeren selv kommer på banen og fortæller os, hvad han har tænkt sig, i stedet for at gemme sig bag diverse kommissioner og visionsgrupper med farlige tanker.
Jeg ser i den forbindelse stadig væk frem til – og det kan jeg høre at der er flere her i salen der gør – den dag, hvor ministeren fremlægger den samlede strategi for landdistrikterne, sådan som han til sit første samråd torsdag den 8. november 2011 garanterede for første gang.
Det er nu langt over et år siden, ministeren kom med den melding, men der er stadig intet sket.
To gange er der blevet stillet skriftlige spørgsmål, hvor man har efterspurgt svar hos ministeren, men uden at vi har kunnet få noget klart svar på, hvornår ministeren vil præsentere strategien.
Så ministeren har derfor mulighed for i dag her i salen at løfte lidt af sløret for, hvad han agter at bringe i den her strategi, og selvfølgelig for, hvornår den kommer.
er, at regeringen sammen med Enhedslisten i november sidste år har strammet planloven, hvilket ikke er noget, som fremmer væksten i landdistrikterne – snarere tværtimod.
Mere bureaukrati og mindre frihed er den helt forkerte vej i en tid, hvor landdistrikterne har brug for at skabe arbejdspladser og samtidig sikre mulighed for at opføre byggerier og skabe udvikling.
Jeg tror, at det må være svært for rigtig mange danskere, som bor i landdistrikterne, at forstå, hvorfor regeringen bruger så mange kræfter på at blande sig i lokalsamfundets strukturer, når det i virkeligheden burde være et kommunalt anliggende.
Det er jo netop ildsjælene i de enkelte små byer, som politikerne bør bejle til, og vi bør gøre, hvad vi kan, for at de får de bedste forudsætninger for f.eks. at starte byggerier og andre projekter op, som kan gavne resten af lokalsamfundet.
Nøgleordene er med andre ord udvikling, udvikling og udvikling.
Det nytter altså ikke at vende ryggen til og bare lade landdistriktsområderne forfalde.
Jeg glæder mig til debatten i dag og håber, at ministeren kan komme med nogle mere konkrete svar på, hvor regeringen vil sætte ind for at hjælpe landdistrikterne, og vigtigst af alt, at man vil løfte sløret for, hvornår ministeren agter at fremlægge den strategi fra regeringen, som han har lovet at komme med.
Tak for ordet.
Jeg glæder mig til et godt samarbejde.