Niels Sindal (S), 2008-10-23:
Man kan således med en vis ret konstatere, at det nordiske samarbejde ændrer karakter i disse år, og det er utrolig vigtigt at udvikle samarbejdet i forhold til de nye udfordringer.
Vi har den fordel, at vi på trods af den noget variable geometri med EU, NATO, FN, EØS kan mødes under den nordiske hat.
Nordisk Råd rettede for et par år siden øjnene mod det globale.
Det blev fulgt op af ministerrådet, og vi har så en 14-punkts-plan.
Jeg skal ikke undlade at bemærke, at det projekt har været underlagt Nordisk Råds intense opmærksomhed.
Resultatet var måske ikke så imponerende.
Vi har allerede været inde på det tidligere i dag.
Spørgsmålet er, om det er nødvendigt med et globaliseringsinitiativ for at lave en omfordeling af det nordiske budget - det drejer sig om 60 mio. kr., som Nordisk Råd ikke fik indflydelse på.
Den forklaring, vi fik på det tidspunkt, var, at tiden var knap.
Jeg håber, at vi i fremtiden kan få en bedre dialog, når pengene skal fordeles.
I de kommende års budget ser vi nogle snævre prioriteringer inden for forsknings- og samarbejdsministrenes budgetområde, og de to områder udgør halvdelen af globaliseringsinitiativets budget.
Det er en prioritering, der bliver betalt af de velfærdsrelaterede områder som socialområdet, arbejdsmarkedsområdet, uddannelsesområdet og ikke mindst kulturområdet.
Jeg kan støtte prioriteringen af globaliseringspolitikken i det nordiske samarbejde, men det skal være et langt bredere initiativ, der involverer nordiske budgetaktiviteter som helhed og i højere grad fokuserer på at sikre, at alle borgerne i Norden kan klare de nye udfordringer, som globaliseringen byder os.
Mandag morgen fik vi en rapport, som hed »Norden som global vinderregion«.
Den gav en helt klar indikation af, at grunden til, at de nordiske lande klarer sig godt i globaliseringen, bl.a. er den særlige velfærdsmodel med både sikkerhed og fleksibilitet samt befolkninger med evnen til at tænke selvstændigt og innovativt.
Det er min klare opfattelse, at det ikke er nok med initiativer som udstillingen i Shanghai.
Der skal være forslag, som rykker i de nordiske borgeres lyst og evne til at agere i en globaliseret verden.
Nordisk Råd har en række ideer til, hvordan det gribes an, nu skal ministerrådet bare række hånden ud og stole på, at dialog er bedre end diktat.
En række besparelser omkring Hallo Norden, Nordjobb, Norden i Fokus og Nordplus Junior gør, at vi ændrer karakteren af det nordiske samarbejde.
Vi flytter os måske lidt fra det, der er det oprindelige.
Specielt med hensyn til Nordplus Junior Skoleudveksling er det for mig en personlig katastrofe, at jeg ikke med min skole hjemme fra Ærøskøbing kan tage til Eriksjö mere.
Vi har simpelt hen ikke råd til det.
Det gav så meget, det gav engagement i lokalsamfundet, og det betød, at folk var medlemmer af Foreningen Norden, og det betød, at vi udvekslede ideer og kom sammen på tværs af landegrænser om andre ting som sport og kultur osv.
Det må vi have gjort noget ved.
Vi vil gerne fornyelse og øget dynamik i det nordiske samarbejde, men vi advarer mod at flytte fokus fra det folkelige.
Lytter man til kollegaerne fra de nordiske parlamenter, vil man ofte kunne nikke genkendende til fremlæggelsen af de fleste problemfelter, eksempelvis grænsehindringer, som vi har fået taget fat på med en god arbejdsgruppe.
Vi forventer meget af det resultat.
Men man spørger også omkring det erhvervspolitiske, ikke bare konkret med hensyn til regler osv., næ, udveksling og networking.
Vi har en række miljøvirksomheder, som på nordisk plan arbejder sammen, som på nordisk plan skaber nogle nye resultater og forsker sammen.
Et andet problemfelt, der rejses ofte, og som jeg har været lidt inde på, er det sikkerhedspolitiske.
Hvad sker der i øjeblikket omkring hele den nordlige dimension?
Hvad foretager russerne sig?
Hvorfor opruster canadierne oppe i det nordarktiske?
Vi synes, det er godt at fokusere globalt, arktisk osv., men hvis muligheden for netop at udøve den folkelige vinkel på det nordiske samarbejde begrænses, skubbes der til grundstenen i det nordiske samarbejde.
Det vil vi gerne advare imod.
Fællesmængden for de nordiske lande er ganske stor.
Den mængde kan udvikles, der kan skabes dynamik til gavn for os selv i de enkelte lande, men så sandelig også til gavn for det globale og til internationale forhold.