runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-01-30:
Generelt vil jeg sige til hr. Kim Christiansen, at det jo er fuldstændig rigtigt, når man kigger på underskuddet for 1999 og eksempelvis frem til 2011, kan man se, at det jo er en dramatisk udvikling, der har været her, og jeg har sådan set ikke så meget lyst til – og synes måske heller ikke, at det er så produktivt – at tænke tilbage.
Jeg vil hellere prøve på at tænke frem, og når jeg så tænker fremad, synes jeg lige præcis, som jeg prøvede på at sige før i forhold til DSB, at man med det, man kender under betegnelsen sundt DSB, er kommet ret langt med at få det effektiviseret.
Man har gennemgået relativt store forandringer, og man er ikke i mål i nu, det anerkender både ledelse og medarbejdere, samtidig med at det er lykkedes at fastholde en høj regularitet.
Jeg tror faktisk ikke, at togene har kørt så præcist i mange, mange år, som de har gjort her på det sidste.
Det er selvfølgelig også det, vi forventer af DSB, men man har også formået at levere varen.
Min pointe er bare her, at jeg ikke tror, at det er selskabsformen, som er den afgørende.
Jeg tror, at det i indstillingen hos ledelse, bestyrelse og medarbejdere, som er det fuldstændig afgørende, og der fornemmer jeg en god indstilling hos alle tre parter, og det er også nødvendigt, for at DSB – undskyld udtrykket – skal komme tilbage på sporet.
Kim Christiansen (DF), 2013-01-30:
Jeg står heller ikke og prøver at skabe en eller anden form for mistillid, hverken til den nye ledelse eller den nye bestyrelse, som jo ikke har haft så lang tid i arbejdstøjet.
Jeg vil blot i den forbindelse sige, at jeg også tror, at man havde tillid til tidligere direktører i DSB, tidligere bestyrelser i DSB.
Dem havde man jo også tillid til, og alligevel lykkedes det dem at lave et gevaldigt milliardhul i DSB's økonomi.
Så tillid er godt, kontrol er jo bare endnu bedre.
Det er sådan set det, jeg efterlyser lidt.
Jeg efterlyser, om det så skal være inden for de nuværende selskabsformer, inden for de rammer, som det nu giver mulighed for, eller om ministeren har en plan for, hvordan vi følger DSB tættere og andre statslige virksomheder for den sags skyld, DONG og andre.
Kendetegnende for mange af dem er jo altså desværre bare, at der fosser penge ud af de selskaber, og der vil jeg da bare gerne have ministerens bud på, om ikke man kunne lave en fremtidig plan for, hvordan man undgår det her, hvordan man, ud over at vi kan vælge nogle til bestyrelsen, kommer til at sidde lidt tættere ved bordet og måske får et andet orienteringsniveau end det, man har i dag.
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-01-30:
Indflydelse har man jo også, fordi det jo er transportministeren, der udpeger bestyrelsen, og jeg vil sige, at jeg er godt tilfreds med den bestyrelse, der sidder nu.
Så det er jeg alt andet lige tilfreds med.
Så vil jeg sige til hr. Kim Christiansen, at man altid kan diskutere selskabsformer, men i bund og grund tror jeg sådan set ikke, at det er selskabsformen, der er skyld i, at DSB har problemer, når vi taler om IC4, og det er heller ikke selskabsformen, der har gjort, at man kører meget præcist i øjeblikket.
Det er nogle mere grundlæggende ting.
Jeg synes, at det er de der mere grundlæggende ting med at få balance i økonomien, få styr på udgifterne, regulariteten, som man er kommet rigtig, rigtig langt med, som er det afgørende.
Som situationen er lige nu, synes jeg først og fremmest, at det handler om, at alle i DSB – både bestyrelse, administrerende direktør og direktion og medarbejderne, jeg vil gerne understrege, at medarbejderne her er vigtige – i realiteten har leveret den forbedring, som vi alle sammen kender, og som DSB skal igennem.
Den ligner noget med 1 mia. kr., og der har man jo efter de sidste oplysninger, som vi begge to har fået fra DSB, nået noget, der vel ligner 40 pct. i mål, altså ved en målrettet indsats her.
Det er det, der skal fortsætte, og jeg kan jeg sådan set kun være tilfreds med, at både medarbejdere og DSB's ledelse er stålsatte i forhold til at nå de mål, for det er det, der skal få DSB helt op i gear, også på de steder, hvor man ikke er det i dag.
Kim Christiansen (DF), 2013-01-30:
Jeg er selvfølgelig som transportordfører vidende om, at DSB har nogle planer for fremtiden, men det, jeg egentlig tænker på, er det, som ministeren selv omtaler som fortidens synder.
En af fortidens synder var jo også, at man tilbage i sluthalvfemserne, hvor Socialdemokraterne sidste gang havde regeringsmagten, fik den her idé med at omdanne DSB til en SOV, altså en selvstændig offentlig virksomhed – og meget kort fortalt til dem, der skulle sidde og følge med i det her, betyder det jo, at staten ejer selskabet, betaler alle regningerne, men har i forhold til det berømte armslængdeprincip reelt ikke mulighed for at agere.
Vi kan kun betale regningerne, hver gang de lander på bordet, og på det seneste den regning, som jeg nævnte i min indledning, nemlig ekstraregningen for Skåne, og det er nok det, jeg kunne tænke mig at høre ministerens holdning til.
Er det en farbar vej at blive ved med at have en SOV, der hedder DSB, og at vi bare er dem, der betaler regningerne for alle andres ulykker, uden at vi reelt har nogen indflydelse på, hvad der foregår?
Mette Frederiksen (S), 2013-01-30:
Jeg bliver nødt til at understrege, at vi har ikke lovgivning i Danmark, der vedrører løn.
Det er med god grund, at vores arbejdsmarked er indrettet sådan.
Så det er ikke rigtigt, at vi har lovgivning i Danmark, der vedrører lønspørgsmål.
Det er et overenskomstsanliggende i Danmark.
Samtidig er der ikke nogen tvivl om, at det, at vi er en del af det indre marked, arbejdskraftens fri bevægelighed, sætter os under pres i Danmark, netop fordi den danske model adskiller sig så markant fra en række andre arbejdsmarkedsmodeller.
Det er det, der gør, at vi hele tiden skal være oppe på beatet i forhold til at få bekæmpet nogle af de problemer, der følger af, at arbejdskraften kan flytte sig.
Jeg vil bare gerne advare imod, at man gør arbejdskraften til problemet.
Jeg vil hellere have, at vi retter fokus derhen, hvor problemerne er, nemlig i den forstand, at der er arbejdsgivere, både udenlandske og danske, der udnytter udenlandsk arbejdskraft, som omgår reglerne, som ikke betaler skat, og som i øvrigt svindler.
Det skal der sættes hårdt ind over for.
Martin Henriksen (DF), 2013-01-30:
Det var et meget langt svar på et forholdsvis kort spørgsmål.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at vide, om det skal forstås på den måde, at hvis der kommer østeuropæisk arbejdskraft til Danmark og de lovligt udkonkurrerer dansk arbejdskraft, sådan at danskere enten ikke kan komme ind på arbejdsmarkedet eller bliver presset ud af arbejdsmarkedet og dermed kommer over på offentlig forsørgelse, så er det i orden.
Det er i orden, at der kommer udenlandsk arbejdskraft, så længe de overholder lovene, og så ser man fra ministerens side bort fra, at lovene sådan set giver mulighed for, at der lovligt kan finde social dumping sted.
Man kan jo også være i Danmark ganske lovligt og stadig væk have en meget lav timeløn, og den timeløn vil så kunne gøre, at man vil udkonkurrere de danskere, som ellers ville være i det erhverv.
Anser ministeren det for at være et problem?
Mette Frederiksen (S), 2013-01-30:
Hver eneste gang, der kommer en lønmodtager eller en selvstændig fra et andet land til Danmark, som underbetales, som ikke overholder landets love og regler, som ikke er omgivet af det arbejdsmiljø, som man skal være omgivet af, når man arbejder i Danmark, anser jeg det for at være et problem.
Jeg anser det derimod ikke for at være et problem, at arbejdskraften i Danmark og i Europa er mobil.
Vi drager nytte af, at danskere rejser ud, lærer noget andre steder fra, får tilspidset deres kompetencer, kommer tilbage og kan være en værdifuld arbejdskraft på det danske arbejdsmarked, ligesom danske virksomheder, fordi de stort set alle sammen konkurrerer på et globalt marked, drager utrolig stor nytte af at kunne tiltrække arbejdskraft udefra.
Derfor er det afgørende ikke så meget, om der kommer arbejdskraft hertil udefra.
Det afgørende er, om der er social dumpning på det danske arbejdsmarked, om vi har et regelsæt, om vi fører en kontrol og kan give sanktioner, der sikrer, at den måde, som det danske arbejdsmarked fungerer på, er på ordnede vilkår.
Der er jeg glad for, at vi i den her regering sammen med Enhedslisten har opprioriteret indsatsen imod social dumpning i det omfang, som vi har, fordi tingene havde fået lov til at udvikle sig over en årrække, så vi har set eksempler på et arbejdsmarked, ingen kan være bekendt i Danmark.
Martin Henriksen (DF), 2013-01-30:
Tak for det.
Det seneste år er der kommet 15 pct. flere østarbejdere til Danmark, sådan at der i tredje kvartal i 2012 var registreret 54.523 beskæftigede fra ti østeuropæiske lande.
Anser ministeren det for at være et problem?
Mette Frederiksen (S), 2013-01-30:
Jeg har ikke nogen grund til at sætte spørgsmålstegn ved, om de a-kasser, der er i Danmark, kender den danske lovgivning.
Der føres et ret skarpt tilsyn med a-kasserne, hvori det sådan set ret tydeligt fremgår, at fejlmargenen er forholdsvis lav, og det er sådan set positivt nok.
Så jeg tror, man i virkeligheden skal kigge et andet sted hen, og det er, om vores beskæftigelsespolitik under et fungerer, som den skal.
Det tror jeg selvfølgelig ikke alene hænger sammen med det, der foregår i a-kasser, det, der foregår i jobcentre,
Eksempelvis er det at kunne anvise et job som myndighed, hvad enten det er a-kasse eller jobcenter, stort set taget ud af beskæftigelsespolitikken; det forsvandt under den tidligere regerings beskæftigelsespolitik, for der blev fokus meget rettet mod den enkelte ledige.
Noget af det, jeg kan konstatere, og som jeg i øvrigt lytter mig til der er opbakning til, både fra erhvervslivet, virksomhederne, kommunerne, a-kasserne, er, at vi får skabt en meget stærkere sammenhæng mellem det, der sker på de danske virksomheder, og det, der sker i beskæftigelsesindsatsen, for de to ting er blevet alt for løsrevet i forhold til hinanden.
Louise Schack Elholm (V), 2013-01-30:
Så lad mig præcisere: Er ministeren overbevist om, at alle a-kasser sikrer, at man står til rådighed, uafhængigt af hvilket job det er, man får tilbudt?
Altså, skal man som cand.merc. eller cand.scient.pol. tage et job som postbud, fordi man ikke umiddelbart her og nu kan finde andre jobs?
Er alle a-kasser indstillet på det?
For ellers kan jeg jo godt undre mig over, at der stadig er så mange job i Danmark, som det er umuligt for os at få besat.
Der kommer stadig væk masser af folk fra andre lande og tager jobbene i Danmark, og det er der jo en årsag til.
Det er jo, fordi der er en gruppe, der alligevel ikke står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Der må jo være en eller anden accept et eller andet sted i systemet.
Så er ministeren sikker på, at alle a-kasserne har forstået, at man skal stå til rådighed, uanset hvad det er for et job, man får mulighed for at tage?
Mette Frederiksen (S), 2013-01-30:
Det er fuldstændig rigtigt, at jo længere tid man går arbejdsløs, jo større er sandsynligheden også for, at det i sig selv kan komme til at blive en barriere for, at man kan vende tilbage til arbejdsmarkedet eller træde ind på arbejdsmarkedet i det hele taget.
Derfor er regeringens holdning klar: Bliver man bragt eller bringer man sig selv i en situation, hvor det desværre er arbejdsløshed, der kommer til at være dominerende i en periode, skal man gøre alt, hvad man overhovedet kan, for at bringe sig ud af den situation.
Det er vigtigt for den enkelte, det er vigtigt for vores arbejdsmarked, og det er vigtigt for vores samfundsøkonomi.
Og alle de indsatser, vi laver i beskæftigelsessystemet, skal jo understøtte, at mennesker så hurtigt som overhovedet muligt vender tilbage til arbejdet.
Det er a-kasserne, der har ansvaret for at sikre, at den borger, der modtager dagpenge, rent faktisk står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Og jeg vil til enhver tid være villig til at diskutere, om de rådighedsregler, der er, er de rigtige, og om de overholdes alle steder.
Men det er altså a-kasserne, der har ansvaret for rådighedsvurderingen i Danmark.
Martin Henriksen (DF), 2013-01-30:
Netop fordi lønninger ikke er reguleret ved lovgivning, er der jo mulighed for, at man lovligt kan komme ind i Danmark og så f.eks. udkonkurrere danskere på lønnen.
Jeg siger ikke, at man så skal indføre en mindsteløn ved lovgivning.
For der kommer nogle østarbejdere til Danmark og udkonkurrerer danskere fuldt lovligt, og man kan jo godt gå imod den udvikling uden at indføre en mindsteløn ved lov.
Det kan man jo gøre, ved at man f.eks. siger, at lønniveauet i det land, hvor arbejdskraften kommer fra, skal være oppe på samme niveau, som der er i Danmark, før man tillader arbejdskraften at komme til Danmark.
Det var en mulighed, en vej at gå.
Mit sidste spørgsmål er sådan set det samme.
Jeg vil godt have at vide, om ministeren synes, at vi står med et problem, en udfordring her, fordi det synes jeg faktisk er svært at finde ud af om ministeren mener.
Jeg kan faktisk ikke finde ud af, hvad der egentlig er regeringens linje på det her område.
Mette Frederiksen (S), 2013-01-30:
Nu er hr. René Christensen og jeg enige om rigtig mange ting på arbejdsmarkedsområdet og socialområdet, og det gælder også den ene af spørgerens pointer her, nemlig at det er vigtigt at sætte ind tidligt med den forebyggende og tværfaglige indsats, så vi forebygger, at problemerne får lov til at vokse sig så store, at de kan have meget, meget store omkostninger menneskeligt og økonomisk.
Til gengæld er jeg ikke enig, når spørgeren siger, at kommunerne famler i blinde derude.
Det er ikke rigtigt, for der er lavet en stor reform på førtidspensionsområdet og fleksjobområdet.
Lovgivningen er klar, den er vedtaget, og den er gået i gang med at virke her pr. 1. januar.
Der er et udestående i forhold til den samlede refusionsomlægning, men jeg afslører ikke for meget, når jeg siger, at det, kommunerne bør arbejde efter, er at lave den tidligere indsats, den forebyggende indsats, sådan at mennesker er kortere tid på overførselsindkomst.
Christian Juhl (EL), 2013-01-30:
Det spørgsmål, jeg har til arbejdsministeren, handler lidt om tal og arbejdsløse.
Men vi kunne godt få nogle andre tal.
Men så siger vedkommende fra a-kassen: Vi kan alligevel ikke finde de her tal.
Så spørger de Verner Sand Kirk, hvad han mener om de her tal.
Han siger: De her tal bliver man ikke klogere af, de er jo ikke opdaterede.
Og 3F siger: Det kan vi da ikke forstå, for vi har 1.500, som har mistet dagpengene allerede nu – det er den 22. januar, vi snakker om.
Hvad er grunden til, at ministeriet sagde i udsendelsen, og nu citerer jeg: Regeringen skjuler tallene i den nyeste udgave af opgørelsen?
René Christensen (DF), 2013-01-30:
Det er jeg glad for ministeren siger.
Og så siger ministeren, at nu har man givet sig lidt ordentlig tid, så man kan få lavet en god ordning.
Det er jo altid godt at have god tid, så man kan få lavet en god ordning.
Problemet er bare, at kommunerne faktisk skal i gang med det her nu.
Og hvis nu refusionerne ændres markant – og det regner jeg sådan set med de gør – så må man jo sige, at man i forhold til rehabiliteringsteam og ressourceforløb og andet kan risikere, at rigtig mange kommuner på et eller andet tidspunkt skal ud og åbne deres budgetter for at finde ud af, hvordan det nu er, de kan gøre det her.
For som vi ser det fra Dansk Folkepartis side, bør der nok foregå en investering tidligt, sådan at man senere får gevinsten.
Man kan sige, at der nu er gået en måned, hvor kommunerne måske famler lidt i blinde.
Vi har nogle borgere stående på den ene side og kommunen på den anden side.
Mette Frederiksen (S), 2013-01-30:
Man kan sige, at der intet er, der forhindrer nogen i nogen af landets kommuner i at komme rigtigt og godt i gang.
Og jeg vil også gerne understrege, at der jo foregår en masse aktiviteter på landets jobcentre.
De har travlt derude lige nu.
Det relaterer sig også til krisen.
Vi har oplevet ungdomsarbejdsløshed.
Vi har nogle særlige udfordringer lige nu i forhold til udfaldstruede i dagpengesystemet.
Det er rigtigt, at der venter en større omlægning af hele refusionssystemet.
Jeg bliver også nødt til at sige, at det nok er en af de allerallersværeste ting at give sig i kast med, for det er en af de opgaver, der kan have allerstørst konsekvens for en kommunes økonomi.
Vi har fra starten fra regeringens side sagt, at vi er meget inspireret af Arbejdsmarkedskommissionens model.
Men selv om man godt kan føle sig tiltrukket af Arbejdsmarkedskommissionens model, som jo har det sigte, at der ikke skal være et incitament til at flytte folk fra en ydelse til en anden, og at det mere er indsatsen, man slipper fri, og så måler man på resultater og mål i stedet for på middel og proces, så er der en masse ting, man skal være opmærksom på, herunder f.eks. byrdefordelingen kommunerne imellem.
Det er et meget, meget stort regnestykke, og man skal være sikker på, at man sætter sin fod rigtigt.
Derfor har vi tilladt os, kan man sige, at have ordentlig tid til at få forberedt det store regnestykke, så vi er sikre på, hvad vi sætter i gang, når vi når hen til en politisk forhandling om refusionerne.
Men jeg er fuldstændig enig med spørgeren i, at refusionsomlægningen er afgørende, næsten ligegyldigt hvad vi peger på på arbejdsmarkedsområdet.
René Christensen (DF), 2013-01-30:
Når man er i opposition, kan man jo sige meget om ministeren, men man kan i hvert fald ikke sige, at ministeren har siddet på hænderne.
For hvis vi sådan lige har listen over, hvad der sker ude i jobcentrene lige nu, ser vi, at der sker rigtig meget.
Det er følgende: uddannelsesordning for ledige, som opbruger deres dagpengeret, udvidet seniorjobordning, jobrotation, midlertidig forhøjelse af jobrotationsydelse, udvidelse af ordningen omfattende lange og videregående uddannelser, individuelle aftaler om mentorstøtte, midlertidig sænkelse af driftsloftet, tilskud til tandlægeregninger, hjælp til udsattruede lejere, ressourceforløb, rehabiliteringsplan, en gennemgående koordinerende sagsbehandler, nyt omkring fleksjob, omlægning af tilskud, ledighedsydelse, en aktiv indsats, fleksjobbonus til virksomhederne, forsøg med to fleksjobambassadører i alle kommuner, forsøg med en ny type kommunale fleksjob, rådgivningsordning, forsøg omkring samarbejdsaftaler, ændring af aldersgrænserne og ændret procedure for tilkendelse af førtidspension. Så ministeren har i hvert fald lavet rigtig meget på kort tid.
Det, de står derude og venter på nu, er, hvornår refusionsordningen kommer, sådan at man virkelig kan få sat skub i den her kæmpe udfordring, som jobcentrene står med.
Nu har de stået med opgaven fra 1. januar, og de ved ikke rigtig, hvordan de skal komme videre.
Spørgsmålet til ministeren er: Hvornår kan de forvente at kunne komme rigtigt i gang?
Mette Frederiksen (S), 2013-01-30:
Nej, jeg mener, som jeg også har sagt ved tidligere lejligheder, at det er for tidligt at vurdere både konsekvensen og effekten af akutjobaftalen.
Den løber jo frem til sommeren 2013, og vi skriver stadig væk januar 2013.
Der bliver oprettet temmelig mange akutjob lige nu; det startede for alvor i december, og vi nærmer os snart 10.000 opslåede akutjob.
Det er positivt.
Både kommuner og regioner har så at sige leveret den andel af akutjob, som de har forpligtet sig til, og der kommer akutjob ind i ordningen hver eneste dag.
Vi har først et fuldstændigt overblik over, hvor mange i målgruppen der har fået et akutjob, når de bonusser, der hænger sammen med akutjobordningen, bliver udbetalt.
Og den viden har vi altså først om et stykke tid.
Jeg synes personligt, det er for tidligt at konkludere, og derfor skal min opfordring være, som den har været igennem hele processen: Jo flere akutjob, der opslås; jo flere arbejdsgivere, der ønsker at ansætte en udfaldstruet, jo tættere er vi på at få løst nogle af de problemer, der er.
Christian Juhl (EL), 2013-01-30:
Jamen så vil jeg gerne bede ministeren om, jævnfør det første spørgsmål, at opdatere tallene i den aftale, vi har, og om også – og det behøver ikke at være i dag – at give en vurdering af konsekvensen af opreguleringen af tallene, altså de 17.000-23.000.
Dette må jo slå igennem i efteråret, eller er ministeriet så optimistisk, at man tror, at til efteråret er alt udlignet?
Giver det ikke stof til eftertanke om, at man måske skulle rebe sejlene og finde på noget nyt til dem, som ikke skulle få et akutjob løbet af foråret?
Mette Frederiksen (S), 2013-01-30:
Jamen det er korrekt, at skønnet for, hvor mange der står til, at deres dagpengeret ophører, er opjusteret.
At den opjustering sker, kan ikke komme bag på hverken spørgeren eller mig, som svarer.
Altså, alle os, der har fulgt dagpengediskussionen tæt, har jo kunnet se, at den gruppe, der har været i risikozonen, er en meget, meget stor gruppe af mennesker.
Nogle overgår til beskæftigelse, nogle overgår til uddannelse – det er positivt.
En del vil få et seniorjob eller gå på efterløn, men der vil også være en gruppe, som når helt derhen, hvor deres dagpengeret ophører.
Beskæftigelsesministeriet og Finansministeriet laver jo prognoser for de her områder, og der har man så ment og vurderet, at skønnet har ændret sig.
Christian Juhl (EL), 2013-01-30:
Jamen så må jeg jo prøve en gang til.
Vi har jo også en aftale, og jeg skrev et brev til ministeriet på baggrund af den aftale og bad om tre forskellige slags oplysninger.
Det er oplysninger, som er efterlyst af a-kasserne og a-kassernes samvirke og en række fagforeninger.
Det er de tal, jeg snakker om; det er ikke de tal, som ministeren har aftalt med eventuelle arbejdsgivere.
Det er derfor, at udsendelsen jo netop sætter fokus på de tal, som arbejdsministeren har givet tilsagn om kan være til stede hver eneste måned, jævnfør det svar, jeg fik tilsendt.
Men o.k., hvis ikke det er muligt for ministeren at give svar på det, vil jeg gerne spørge til reguleringen af ministerens egne tal for, hvor mange der vurderes at være i risikozonen for at falde ud og miste dagpengeretten, nemlig de 9.000-13.000, der nu efter nytår er blevet opskrevet til 17.000-23.000.
Hvad er grunden til, at man kan skyde så meget forkert?