Louise Schack Elholm (V), 2014-02-20:
Dette lovforslag er en del af energiaftalen, der blev indgået af alle Folketingets partier undtagen Liberal Alliance.
Lovforslaget skal gøre det lettere og mere attraktivt for udlejere og lejere at gennemføre energibesparende renoveringer, og på langt sigt skal lovforslaget altså være med til at reducere landets samlede energiforbrug til gavn for miljøet.
Det skyldes, at der har været stor uenighed om den konkrete udmøntning af aftalen.
Særlig delen om energikrav som betingelse for anvendelse af boligreguleringslovens § 5, stk. 2, har medført problemer.
Ifølge lovforslaget skal udlejer kun kunne benytte sig af boligreguleringslovens § 5, stk. 2, hvis ejendommen efter forbedringen opfylder et energimæssigt minimumskrav.
Formålet med det er kort sagt at forhindre lejeforhøjelse i ejendomme, hvor energiforbruget ikke er nedbragt til et forsvarligt niveau.
Lovforslaget opstiller to krav for at anvende boligreguleringslovens § 5, stk. 2: Enten skal ejendommen, hvori lejligheden ligger, som helhed mindst have energimærke D, eller også skal udlejeren kunne dokumentere, at der er foretaget energiforbedringer for et beløb svarende til 400 kr. pr. kvadratmeter.
I forhandlingerne var det vigtigt for Venstre, at krav nr. 2 blev tilføjet, for uden den tilføjelse ville vi risikere, at man i en del ældre ejendomme aldrig ville kunne få lavet forbedringer.
Det vil sige, at vi fortsat ville stå med mange installationsmangler som manglende bad eller toilet i lejlighederne, og det syntes vi ikke var ønskeligt.
Så hvis disse forbedringer bremses fuldstændig, vil det betyde et fald i beskæftigelsen, et fald i byggebranchen, og så vil det også føre til en forslumning af byggemassen og ringere boligforhold for mange lejere.
Derfor fik vi tilføjet kravet om, at hvis ejendommen som helhed ikke har energimærke D, skal udlejeren dokumentere, at der er foretaget energiforbedringer for 400 kr. pr. kvadratmeter.
Det er et rimelig simpelt krav, der sikrer, at den løbende modernisering ikke går i stå.
Regeringen mente, at det i energiinvesteringer var nødvendigt at skelne mellem vedligeholdelse og egentlige forbedringer, fordi udgifterne til vedligeholdelse ikke må indgå i lejeforhøjelsen.
Det betød, at det nogle gange ville blive langt mere end de 400 kr. pr. kvadratmeter, vi havde aftalt.
Det sværeste i forslaget syntes vi var, at det var meget svært at regne ud, hvornår man havde ramt de 400 kr. pr. kvadratmeter.
Man stod altså som udlejer og skulle investere, men man anede faktisk ikke, hvor mange penge man skulle investere for at nå op på det her krav.
Det var dér, knasten var sidste år.
Vi fandt heldigvis en løsning, for til forskel fra L 109 fra sidste folketingsår medfører dette lovforslag, at ministeriet skal udforme retningslinjer, som sikrer en ensartet vurdering af afgrænsningen mellem vedligeholdelse og forbedringer.
På den måde sikrer vi, at kravet om 400 kr. pr. kvadratmeter alligevel bliver rimelig overskueligt og forudsigeligt.
Desuden skal der foretages en undersøgelse af huslejenævnets praksis ved afgrænsningen af vedligeholdelse og forbedringer samt standardbeløb, så vi sikrer en ensartet praksis i hele Danmark.
En anden ændring i forhold til sidste folketingsårs L 109 er, at der i dette lovforslag er foretaget en ændring vedrørende dokumentation og kvalitetssikring af totaløkonomisk rentable forbedringer.
Ministeriet ønskede en særlig certificeringsordning, hvor energikonsulenter skulle certificeres særligt til at kvalitetssikre disse forbedringer.
Denne ordning er nu blevet droppet.
I stedet skal udlejer foreslå to i forvejen certificerede energikonsulenter, hvorefter lejerne har 3 uger til at vælge en af disse muligheder.
I Venstre er vi undrende over for, at der skal være debat om, hvilken energikonsulent man skal benytte.
Energikonsulenterne er certificerede og skal leve op til samme krav.
De bør derfor altid levere præcis den samme ydelse.
Det har jeg sådan set forstået at ministeren er enig med mig i.
Vi håber derfor, at ministeren i det mindste vil begrænse tidsfristen til de 3 uger, så forbedringsprojekterne ikke bliver trukket unødigt i langdrag.
I store træk er der dog ikke ændret så meget siden L 109.
De fleste elementer går igen uændret og lever op til forliget, og dem kan Venstre selvfølgelig støtte.
På den baggrund kan Venstre støtte lovforslaget.