runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Krarup (DF), 2011-03-04:
Jeg er lige ved at sige, at når man kender lidt til virkelighedens vilkår i dette land og i dette liv, er man ikke forundret over, at sandheden i begyndelsen måske har trange kår.
Lad mig blot forudsige, at den sandhed, jeg har sagt, breder sig, og det vil i løbet af, siger jeg, ikke alt for mange år gå sådan, at det er noget, der er almindeligt anerkendt.
Jeg er ked af at optræde lidt opblæst, men jeg tror faktisk, det er rigtigt.
Men altså, det kan ikke rigtig lade sig gøre, at de siger det højt.
Så vent blot, vil jeg sige til hr. Damsbo-Andersen, sandheden marcherer, og i løbet af en begrænset årrække vil både hr. Damsbo-Andersen, som er en ung mand, og jeg, der måske ikke er i live til den tid, men måske dog, opleve, at det, vi siger i dag, faktisk viser sig at blive virkelighed.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-03-04:
Finansministeriet anbefalede allerede i 2008 at anvende 5 pct. i stedet for 6 pct., og det fremgår af svar på Finansudvalgets spørgsmål nr. 181 af 11. september 2009.
Både i regeringens plan »Bæredygtig transport – bedre infrastruktur« fra september 2008 og i Klimakommissionen er der derfor brugt en diskonteringsrente på 5 pct. på Finansministeriets anbefaling.
Derfor er det ikke rigtigt, som det fremgår af bemærkningerne til det forslag, vi behandler her nu, at en ændring af diskonteringsrenten har afventet vejledningen i samfundsøkonomiske konsekvensanalyser.
Finansministeriet fulgte netop op på det svar, den daværende finansminister Lars Løkke Rasmussen gav på Finansudvalgets spørgsmål nr. 28 af 26. november 2008.
Niveauet for diskonteringsrenten blev genovervejet, og allerede i 2008 anbefalede Finansministeriet ressortministerier at anvende en rente på 5 pct. Så det blev der fulgt op på umiddelbart.
Ole Hækkerup (S), 2011-03-04:
Ministeren gennemgik jo selv renten i en lang række andre lande, eksempelvis Storbritannien.
Mener ministeren, at vi med de 5 pct. ligger godt i forhold til lande, vi umiddelbart kan sammenligne os med?
Her tænker jeg på Europa-Kommissionens anbefalinger osv.
Det er jo til at finde ud af, om de lever i en vildfarelse, eksempelvis Dansk Fjernvarme, hvis de siger, at der ville være nogle projekter, der ville blive gennemført, hvis der var en lavere diskonteringsrente.
Det tror jeg nu nok, men det kan vi jo ret nemt få afklaret ved at spørge dem.
Hvis nu det så er sådan, at de vender tilbage og siger: Jo, vi kan se en række projekter, som vi faktisk ville gennemføre, og som formentlig også ligger i noget af det, som både ordføreren og jeg er fælles om med hensyn til den retning, vi skal gå i i energipolitikken, ville det så give anledning til, at Venstre ville genoverveje sin holdning?
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-03-04:
Vi lytter til enhver tid til, hvad der er af synspunkter i den her sammenhæng, men vi vurderer, at de 5 pct. er et passende niveau.
Det er heller ikke vores opfattelse, at der er realiserbare og gennemførlige projekter rundtomkring i landet, som ikke bliver gennemført på grund af den her rente.
Ole Hækkerup (S), 2011-03-04:
Jeg vil spørge ordføreren: Når nu også danske organisationer inden for energiområdet, fjernvarme, Dansk Fjernvarme osv., lige præcis har været ude at sige, i øvrigt i forbindelse med energistrategi 2050, at noget af det, man savner, lige præcis er at få en anden diskonteringsrente,
hvor er det så, de tager fejl?
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-03-04:
Vi finder i Venstre, at det meget vigtigt, når vi bruger forbrugernes penge, samfundets penge, at vi så også har sikkerhed for, at de investeringer, der gennemføres, er økonomisk rentable.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-03-04:
Næste spørgsmål går på, om det ikke er lidt mærkeligt, hvis man sammenligner Tyskland og Danmark – Danmark anvender en diskonteringsrente på 2,2 pct. – og man så i Danmark og Tyskland vurderer, hvilken samfundsenergi der er i et vedvarende energiprojekt, og her taler vi om fuldstændig det samme projekt, så bliver samfundsøkonomien væsentlig bedre, hvis man vurderer det i Tyskland, end hvis man vurderer det i Danmark.
Er det ikke lidt af en absurditet efter hr. Lars Christian Lilleholts mening?
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-03-04:
Jeg har tillid til, at man i Finansministeriet ud fra en faglig betragtning vurderer, at 5 pct. er et relevant niveau.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-03-04:
Ja, det er da kort og kontant snak, kan man sige.
Men vil hr. Lars Christian Lilleholt så ikke reflektere lidt over, om han synes, at Europa-Kommissionen og spist søm eller et eller andet andet, når de foreslår, at Danmark fastsætter en diskonteringsrente på 3½ pct.?
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-03-04:
Tak for det.
Finansministeren har på ganske udmærket vis redegjort for, at diskonteringsrenten er 5 pct. og ikke 6 pct., som det fremgår af forslagsstillernes forslag til folketingsbeslutning.
Når et energiselskab – det kan f.eks. være et fjernvarmeværk – overvejer, om det skal skifte fra naturgas til biomasse eller biogas, så skal det gennemføre en projektbeskrivelse, og i den skal indgå dels diskonteringsrenten, dels hvad der er forventningerne til den fremtidige olie- og naturgaspris: Hænger det her projekt sammen, er det rentabelt?
For os er det helt afgørende, at de projekter, der gennemføres, også er rentable, at forbrugerne, som jo ender med at skulle betale regningen, også har sikkerhed for, at de ting, der gennemføres, er udregnet korrekt, og at de er rentable og hænger samfundsøkonomisk sammen.
Vi har jo i energisektoren set, hvordan der er gennemført projekter, eksempelvis en række af barmarksværkerne, som ikke har hængt sammen, og som har påført forbrugerne ganske store ekstraregninger.
Vi vurderer, at de 5 pct. er fastsat ud fra faglige betragtninger, og derfor afviser vi beslutningsforslaget.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-03-04:
Ja, for mig er det jo afgørende, at den vurdering, der ligger til grund for diskonteringsrenten, er realistisk.
Det er sådan set det afgørende.
Så må politikerne jo tage stilling til, hvad man politisk vil gøre.
Men der er ingen grund til at skjule, hvad den reelle beregning er her.
Andre lande anvender nogle andre metoder.
Men her har vi anvendt denne metode i mange år, og jeg synes, det er en god og realistisk tilgang til det, at økonomerne vurderer, hvad rentabiliteten er, og hvad diskonteringsrentenskal være.
Så må det jo være op til politikerne at træffe beslutningerne.
Det kan ikke være på grund af diskonteringsrenten, at man skal fastlægge politikken.
Vi fastlægger jo energipolitikken ved at fastsætte nogle kvoter for CO2-udledning.
Det gør vi, uanset hvad diskonteringsrenten er.
Kamal Qureshi (SF), 2011-03-04:
Nu er det jo ikke altid til at tolke på ministerens svar, men det, jeg hørte ministeren sige, var ikke, at man entydigt bakker op om konventionen, men at man synes, at der er dele af konventionen, der skal revurderes eller lignende.
Nu er ministeren jo også medlem af Venstres gruppe, så man kan sige, at det er fint, hvis det, fru Marion Pedersen her siger, er, at både ministeren og Venstre ikke alene står ved konventionen, men også bakker op om indholdet af konventionens ordlyd.
Marion Pedersen (V), 2011-03-04:
Ja, for ministeren afviste også lovforslaget, så der er selvfølgelig fuld overensstemmelse.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-03-04:
Jeg har jo allerede i min studietid og også senere ført min viden ajour med moderne statsretseksperter og selvfølgelig læst, hvad der står om det her.
Det er ikke ret meget, og det er sådan set også ret pauvert, hvad der overhovedet blev diskuteret om indholdet af konventionen, da man vedtog den.
Jeg er enig med hr. Jesper Langballe med hensyn til Folketingets enekompetence, som jeg også sagde i mit første indlæg, men der, hvor vandene skilles, er jo, at jeg og regeringen ikke finder, at Folketinget har afgivet kompetencen.
Folketinget har vedtaget et beslutningsforslag, som betyder, at Folketinget til enhver tid kan ændre det beslutningsforslag.
Det er stadig væk i Folketingets magt at beslutte, om den konvention skal være en del af de danske retskilder eller den ikke skal være det.
Derudover er der så den klare formulering i grundloven § 44, som jo netop klart slår fast, at det enkelte folketingsmedlem kan stemme, som han vil, om den enkelte person på lov om indfødsrets meddelelse.
Der er ikke her tale om suverænitetsafgivelse.
Der er tale om en anden bestemmelse i grundloven, ifølge hvilken det er regeringen, der på Folketingets vegne fører udenrigspolitikken, men jo kun gør det som en afledt magt.
En regering er altid en afledt magt af Folketinget.
Jesper Langballe (DF), 2011-03-04:
Jeg takker for svaret.
Ministeren har flere gange sagt, at det jo også er Folketinget, der har godkendt den konvention, som vi fra dansk side ratificerede i 1977, og ergo kan man ikke sige, at der er nogen konflikt med grundloven.
Det er en misforståelse, må jeg sige til ministeren.
Ministeren er ganske givet bekendt med, at alle de store fremstillinger af statsforfatningsretten, af Alf Ros, Ole Espersen og Zahle, gør et stort nummer ud af det, der hedder delegationsforbud, altså at når Folketinget er tillagt en myndighed, som i det her tilfælde består i at tildele indfødsret, så har Folketinget ikke ret til at lægge den myndighed fra sig.
Det er i og for sig beslægtet med det synspunkt, som tidligere ambassadør og departementschef K.E. Tygesen gjorde gældende i Jyllands-Posten i går, nemlig at der er tale om en suverænitetsafgivelse.
Han spørger så: Hvem har Folketinget afgivet suverænitet til?
Er det til FN?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-03-04:
Jeg hører som hr. Jesper Langballe også til den slags mennesker – og jeg har jo også mødt masser af nydanskere, der har fået statsborgerskab – der tror på, at netop dem, der har fået statsborgerskab, er stolte.
Ikke alene vil de meget gerne være danskere, men de føler også, at det er noget, de har kvalificeret sig til.
Det tror jeg er sundt nok, og derfor kan man, som jeg sagde i min tale, godt forstå, hvis nogle af de mennesker, der måske har måttet gå op til nogle prøver flere gange, selvfølgelig føler, at de bliver dårligere behandlet end dem, der kan støtte ret på konventionen.
Det synes jeg er et væsentligt spørgsmål at rejse, for de pågældende føler det selvfølgelig som en ulighed ud over alle grænser.
Det er meget forståeligt.
Jesper Langballe (DF), 2011-03-04:
Ministeren har jo ligesom alle os andre deltaget i den årlige statsborgerskabsdag her på Christiansborg.
Ministeren vil der ligesom os andre have haft lejlighed til at konstatere, hvordan de nye danskere, man mødte ved den lejlighed, var stolte som paver over at være blevet danske og over at have knoklet for at blive det, virkelig at have arbejdet med sproget og med at sætte sig ind i landets forhold.
Kan ministeren ikke se, at det virker både dybt umoralsk og dybt demoraliserende, når nu sådan nogle brave mennesker stilles over for, at 35 statsløse palæstinensere, som har en straffeattest, som er straffede, som ikke er selvforsørgende, og som ikke opfylder nogen af de krav, som stilles for at få statsborgerskab, men bare blæser lige forbi og får statsborgerskabet ganske gratis?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-03-04:
Nu vil jeg jo blive misbrugt i pressen, fordi jeg er nødt til at svare på hr. Søren Krarups spørgsmål.
Men så er der nogle her, der har hørt det – og specielt hr. Søren Krarup og hr. Jesper Langballe vil lytte godt efter nu, fordi jeg siger det i den sammenhæng, jeg er blevet spurgt: Lad os så være enige om, at konventionerne hverken er Gud, pave eller hellige.
Det er jo også derfor, at beslutningsforslaget i sig selv viser, at hvad angår den konvention, som et folketingsflertal har besluttet skal være en retskilde til indfødsretssager, kan vi selv ophæve den retskilde igen, hvis der er et flertal for det i Folketinget.
Derfor vil jeg også opfordre ikke mindst Socialdemokratiet til at turde at tage en diskussion i dag om indholdet af den her konvention.
Der er så mange stødende eksempler, og jeg vil godt have vejledning med hjem og vide, om der er et flertal i Folketinget, der går ind for de meget stødende eksempler som følge af konventionen, der vil kunne opremses.
Det synes jeg er relevant, når vi nu har diskussionen.
Vi har det principielle, regeringen har sagt – og jeg har sagt det her i dag – nemlig at vi med et folketingsflertal har tilsluttet os en konvention, og derfor overholder vi den.
Men er der så et flertal i Folketinget i 2011 – en tid med terrorisme osv. – der efter et dybtgående studie af denne konvention også går ind for alle bestemmelserne?
Det vil jeg godt have en vejledning med hjem om i dag.
Søren Krarup (DF), 2011-03-04:
Ved andenbehandlingen af L 38 stillede jeg ændringsforslag om, at 35 personer, der er kommet ind på denne konvention, skulle tages ud.
Så det er mig ikke ubekendt.
Men det er heller ikke det, sagen drejer sig om.
Det drejer sig om, hvorvidt vi kan acceptere, at vi vedtager en lov, der har FN-konventionen som sit grundlag i stedet for den danske grundlov.
Det er en modsætning, der ikke kan ophæves, og derfor skal man se den i øjnene og handle efter det.
Så kan jeg ikke lade være med at spørge ministeren, som også er kirkeminister: Tror ministeren ikke, at når man ligger på knæ for FN, er det, fordi FN i dag er kommet til at spille den rolle, som pavemagten spillede i middelalderen, hvor alle lå på knæ, når paven talte ex cathedra.
Når FN meddeler noget eller siger noget, ligger alle fladt, i hvert fald i Danmark.
Og det er det, der er årsagen til, at vi har det skammelige misforhold mellem den danske grundlov, som er den eneste, der giver hjemmel til at meddele indfødsret i dette land, og så en FN-konvention, der hæver sig over den.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-03-04:
Som jeg var inde på, er konventionens indhold meget vidtgående, hvis man følger ordlyden i konventionen.
Men jeg er også nødt til at understrege det, jeg sagde før, nemlig at ethvert folketingsmedlem er i sin gode ret til netop på grund af grundlovens § 44 at gå ind i listen med personer, at gå dem igennem, at få gennemført en gennemgang af hver sag.
Det er jo netop det, som Indfødsretskontoret er til for, hvorfor Indfødsretskontoret møder op i Indfødsretsudvalget og gennemgår de sager, som medlemmerne ønsker gennemgået –
Og der er det enkelte folketingsmedlem berettiget til at gå ind i den enkelte personsag og stille et ændringsforslag, netop fordi det er Folketinget, der sagsbehandler, afgør den enkelte persons sag.
Det mener jeg at et folketingsmedlem har ret til.
Søren Krarup (DF), 2011-03-04:
Jeg vil begynde med at gratulere ministeren med, at hun er kommet ud af den journalistiske og politiske heksejagts inferno og er kommet derhen, hvor der hersker en saglighed.
Og sagen, vil jeg godt lige slå fast, handler om det modsætningsforhold, der er imellem en dansk grundlov, som i § 44 siger, at ingen udlænding kan få indfødsret uden ved lov – og som dermed tildeler det danske Folketing eneretten til at meddele indfødsret, tildeler det danske Folketing suveræniteten, myndigheden, som det derfor ikke har nogen ret til at frasige sig – og så en FN-konvention, der hæver sig over grundloven og tiltager sig ret til at bestemme, hvem der kan komme på indfødsretslovforslaget.
Der er tale om et eklatant misforhold eller en eklatant modsætning, og vil ministeren ikke give mig ret i, at det er ganske uacceptabelt, at en FN-konvention skal kunne reducere Folketinget til et ekspeditionskontor eller et gummistempel for vedtagelser fra FN?
Karen J. Klint (S), 2011-03-04:
Tak for det.
For det er vel ikke sådan, at de administrative afslag, der gives på statsborgerskab, som sker, før lovforslaget kommer over til Indfødsretsudvalget, ses her i Folketinget.
Så jeg vil da håbe, at de afslag har den retslige status, de skal have, uanset hvem det er, der meddeler dem, og det vil jeg i første omgang bare lige bede om at få gentaget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-03-04:
Det er ikke almindelig forvaltningsvirksomhed; det er Folketinget, der træffer afgørelserne.
Så har et flertal i Folketinget, for at Folketinget ikke skal behandle hver eneste sag,
fastsat forskellige retningslinjer, og der fungerer Indfødsretskontoret som det kontor, der forelægger sagerne for Folketinget, og så fremsættes lovforslaget efter adskillige møder.
Så er det jo rigtigt, når fru Karen Klint nævner, at der er en række afslag.
Men de har jo desværre den retssikkerhedsmæssige mangel, netop fordi det er Folketinget, at de ikke behandles på samme måde som f.eks. udlændingesager i Integrationsministeriet, der følger en helt nøje procedure efter forvaltningsloven op igennem systemet.
Ministeren ser masser af udlændingesager.
Men ministeren ser ingen indfødsretssager, fordi det er Folketinget, der her er arbejdsgiveren, og der er altså – det har jeg også skrevet om i min bog »Tale er guld« – en retssikkerhedsmæssig mangel her, fordi klageinstansen over indfødsretssager er Folketinget, og hvis det ikke fungerer, kan man jo i sit sind prøve at overveje, hvad der så sker.
Hanne Agersnap (SF), 2011-03-04:
Jeg har godt hørt, at ministeren flere gange har sagt, at så længe Folketinget mener, at vi skal have tiltrådt den her konvention, vil regeringen selvfølgelig administrere efter den.
Men det, jeg spørger om, er, om ministeren mener, at den her konvention er fornuftig for Danmark at have tiltrådt, om det er ministerens og regeringens holdning.
Så vil jeg spørge, om ministeren ikke finder anledning til at kommentere det, når der fra Dansk Folkepartis side bliver sagt, at de 35, der kom på ændringsforslaget til lov om indfødsret, var dybt kriminelle alle sammen og overtrådte samtlige regler for tildeling af indfødsret.
Vi har i udvalget fået en gennemgang af, hvad det er for nogle – adskillige har ikke bestået indfødsretsprøven, og det er en af reglerne, men at have den vrangforestilling af, hvem der stod på det ændringsforslag, vil jeg spørge om ministeren ikke finder anledning til at gå i rette med.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-03-04:
Jamen med hensyn til det sidste påpeger jeg bare, at jeg tror, store dele af befolkningen vil finde det stødende, at der vil være en ret til statsborgerskab, og det synes jeg egentlig hører med i debatten, når den nu er rejst.
Men der er ingen grund til at spørge mig om, hvad regeringen mener, for det tror jeg jeg har sagt fem gange.
Så længe Folketinget ønsker, at vi er forpligtet af denne konvention, så er vi forpligtet, og så skal vi behandle sagerne efter konventionen, uanset hvor stødende det måtte virke på hele den danske befolkning.
Det er der ikke nogen som helst tvivl om – uanset om de pågældende er født i landet eller ej.
Men det er klart, at når vi taler om statsløse født her i landet, er det altså sådan, at der gælder meget skrappe vandelskrav for alle andre end lige præcis for de mennesker efter denne konvention, sådan som det også er fremgået af flere af indlæggene fra Dansk Folkeparti.
Man kan ikke komme uden om, at der er en ulighed i det spørgsmål.
Hanne Agersnap (SF), 2011-03-04:
Jeg synes, det er en meget interessant gennemgang, ministeren kommer med her, hvor hun får lejlighed til, som ministeren siger, at diskutere den her konvention.
Jeg har svært ved at høre på ministerens indlæg, om hun støtter dansk tiltræden af konventionen eller ej, så det vil jeg gerne bede om et præcist svar på.
Så synes jeg, at både en del af spørgsmålene og også ministerens indlæg totalt forbigår, at det jo ikke er statsløse i al almindelighed, den her konvention dækker, det er statsløse, der er født og opvokset i Danmark.
Mener ministeren ikke, at det gør en forskel, når vi sammenligner med dem, der skal lære dansk og bestå indfødsretsprøve, altså at man er født og opvokset i Danmark?
Ud over den her konvention er der jo en anden konvention, nemlig børnekonventionen.
Så de statsløse, der er født og opvokset i Danmark, kan allerede ved det fyldte 15. år have søgt dansk statsborgerskab.
Så når man sammenligner med en terrorist, der sprænger Hovedbanen i luften, kan man altså have haft statsborgerskab til Danmark, fra man var 15 år.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-03-04:
Jamen det er jo også derfor, at jeg over for nogle af de partier, der ville kunne flytte flertallet, nemlig specielt Socialdemokratiet, rejser det spørgsmål, om Socialdemokratiet virkelig over for deres vælgere vil gå til valg på, at konventionen betyder, at den terrorist, der har sprængt Hovedbanegården i luften, og som tilstår det og sidder i varetægtsfængsel, er jeg forpligtet til at sende et indfødsretsbevis, hvis Folketinget synes det.
Sådan er det, og det synes jeg også hører med i den her diskussion.
Men så længe vi har den konvention, som vi har, så er det altså ikke afgørende med de eksempler, som hr. Skibby kommer med.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-03-04:
For ganske kort tid siden var hr. Jesper Langballe jo med sine spørgsmål til ministeren inde på det her med, at med hensyn til de borgere, som har haft svært ved at gennemføre de her forskellige tiltag, som man skal tage for at få dansk statsborgerskab – altså de ansøgere, som ikke opfylder kriterierne for sprog og kriminalitet osv. – kunne ministeren godt have forståelse for, at det var et problem, og at de med god ret følte sig forurettet.
Der synes jeg at jeg vil henlede ministerens opmærksomhed på, at vi jo faktisk tilbage i 2005 fik aftalt en evaluering af, hvordan det var gået med de 321 palæstinensere, som ved en særlov tilbage i 1992 fik ophold i Danmark.
Og der viste det sig jo, at 74 pct. af gruppen levede af overførselsindkomster og 42 pct. af dem havde begået kriminalitet.
Noget lignende kan man jo se, hvis man kigger på de personer, som får tildelt dansk statsborgerskab på baggrund af de begrundelser, som ministeren kommer med nu i forbindelse med de nye sager.
Der vil jeg gerne spørge ministeren: Er der ikke bare en vis snært af bekymring i regeringen over, at man tilsyneladende vælger at give dansk statsborgerskab til folk, som har en kriminel baggrund?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-03-04:
Sådan er et ministeransvar.
Jeg kan bare gentage, at når Folketinget har vedtaget, at der er en konvention, der gælder, så gælder den, så længe Folketinget bestemmer det, og så skal jeg selvfølgelig, selv om mit Indfødsretskontor er sekretariat for Folketingets Indfødsretsudvalg, sørge for – netop i respekt for Folketingets Indfødsretsudvalg – at reglerne overholdes.
Det er jo præcis det, der ulykkeligvis er sket, nemlig at de ikke overholdes.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-03-04:
Tak, hr. formand.
Jeg hæftede mig lidt ved ministerens argumentation for, at man vil afvise det her beslutningsforslag.
Der blev nævnt ordene, at regeringen ikke mente, der var afgivet kompetence i forbindelse med de her ekstraordinære tildelinger af dansk statsborgerskab, og derfor mente man heller ikke, at man med sagligt belæg kunne støtte det her forslag fra Dansk Folkeparti.
Det er jo trods alt ikke så mange år siden, nemlig i maj måned 2008, at vi havde en forhandling med den samme regering, som vi har i dag, i hvert fald de samme partier i regeringen, og hvor man jo lavede en række stramninger i den danske udlændingelov.
Det var med det klare sigte, at vi skulle have nogle klare, rimelige og fair spilleregler for, hvordan og hvorfor og hvornår man kunne tildele dansk statsborgerskab ved lov til udefrakommende borgere.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-03-04:
Da Folketingets Indfødsretsudvalg, hvad jeg godt forstår, så mener, at man ikke kan sidde og gennemgå samtlige sager, så er det, man har truffet den aftale om de krav, der skal stilles, og så er det Indfødsretsudvalget, der gennemgår sagerne, og påser, at de ansøgere, der kommer, overholder de betingelser, som et flertal i Folketinget har bestemt.
Derfor er det sådan, at Indfødsretsudvalget dagligt giver afslag efter de forskrifter, der er givet af Folketingets Indfødsretsudvalg.
Den aftale, der er truffet med et flertal af partier, er truffet for at lette arbejdet for Indfødsretsudvalget, fordi Indfødsretsudvalget – og det er jeg enig i – mener at det er en fuldstændig uoverkommelig opgave at gennemgå samtlige indfødsretssager.
Men der er ikke anden klageadgang end til Folketinget.
Karen J. Klint (S), 2011-03-04:
Jamen jeg synes da, det er dybt interessant, at Folketinget kan have ansvar for noget, vi slet ikke ser.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-04:
Tak for det.
Der foreligger jo en beretning fra Ombudsmanden, og jeg foreslår, at vi simpelt hen tager den til efterretning.