Margrethe Vestager (RV), 2013-05-03:
Vi behandler i dag et beslutningsforslag fra Enhedslisten, der pålægger regeringen forskellige tiltag til at øge tilgængeligheden til vores demokrati for mennesker med handicap.
Det skal ikke længere være et krav, men et muligt tilvalg for borgere, som har brug for hjælp til at afgive deres stemme, at en myndighedsperson overværer valghandlingen.
For det andet pålægges regeringen at arbejde for tilgængelighed i bred forstand for mennesker med handicap i forbindelse med valg.
Det handler bl.a. om tilgængelighed til valgmateriale, hjemmesider, vælgermøder og afstemningssteder.
Endelig pålægges regeringen at arbejde med lavteknologiske løsninger i modsætning til elektroniske registreringer af stemmesedlen, som kan forbedre tilgængelighed og stemmehemmelighed for mennesker med handicap.
Regeringen er positivt indstillet over for flere elementer i beslutningsforslaget, men vi kan ikke støtte beslutningsforslaget i dets nuværende form.
For det første opstilles der i beslutningsforslaget en tilsyneladende forudsætning om, at lavteknologiske løsninger kun kan gennemføres som en modsætning til elektronisk støttede valg.
Den forudsætning deler regeringen ikke.
Vi har i denne folketingssamling faktisk fremsat lovforslag om digital stemmeafgivning og stemmeoptælling.
Og en af de meget afgørende grunde til at gøre det er at give vælgere med handicap bedre mulighed for at kunne stemme uden hjælp fra andre.
Teknologi giver nemlig gode muligheder for, at f.eks. mennesker, som er blinde, svagtsynede eller døjer med ordblindhed, kan få læst navnene på kandidater og partier op og blive guidet til selv at sætte deres kryds – vel at mærke, hvor vælgeren er alene i stemmeboksen.
Jeg synes ikke, at det hænger ordentligt sammen, hvis vi den ene dag fremsætter et lovforslag om digital stemmeafgivning og stemmeoptælling for den næste dag at stemme for et beslutningsforslag, hvis tekst synes at forudsætte, at man er imod, at en valghandling understøttes digitalt.
For det andet kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget, fordi regeringen ikke kan støtte forslaget om, at vælgere kan nøjes med at medbringe en hjælper efter eget valg, når de skal sætte krydset på stemmesedlen.
Som det er i dag, skal der altid medvirke mindst én valgstyrer eller tilforordnet vælger.
Det krav er der gode grunde til at holde fast i.
Reglen er sat i verden for at beskytte vælgere, der har behov for hjælp, når de stemmer.
Det vil ofte være en sårbar situation, hvis man som vælger har behov for hjælp til stemmeafgivningen, og det, der er ideen, er jo at skabe et rum, som forhindrer, at der bliver et pres for at sætte et kryds ved en, som man egentlig ikke ville have stemt på, eller at krydset bliver sat et helt andet sted end der, hvor hjælperen egentlig er blevet bedt om at sætte det.
Kravet skal også sikre offentlighedens tillid til valghandlingen.
Tillid til valghandlingen rækker jo videre end ens egen stemmeafgivning, og derfor er det lige så vigtigt, at man som vælger kan stole på, at valget også har været frit for andre vælgere, og en grundlæggende ting i hele diskussionen om elektronisk understøttede valg, altså e-valg, er netop, at man skal kunne have tillid til valghandlingen.
Endelig er det sådan, at de regler, der gælder i dag, blev vedtaget af et stort flertal i Folketinget i 2008.
Samtlige partier undtagen Enhedslisten, der undlod at stemme, stemte for de regler, vi har i dag. Når det er sagt, vil jeg gerne kvittere for de overvejelser, der i øvrigt ligger bag forslaget.
For som sagt var en af baggrundene for at fremsætte forslaget om elektronisk understøttede valg netop at give vælgere med handicap bedre mulighed for valgdeltagelse.
Derfor tror jeg, at vi deler den intention.
Dermed jo også sagt, at vi så absolut er positivt indstillet over for det formål bag beslutningsforslaget, og vi vil meget gerne arbejde videre med spørgsmålet om øget tilgængelighed for vælgere med handicap.
For mig at se er det en afgørende rettighed, jeg har som borger og som vælger, at jeg kan sætte mit kryds, uden at andre ser, hvem jeg stemmer på
Jeg tror nu ikke, at det ville være nogen overraskelse for nogen, men det er så en anden sag.
For nogle kan det jo være en overraskelse, og derfor er det en helt central rettighed, at vi kan stemme, uden at andre ser, hvad vi stemmer.
Jeg synes, at den rettighed skal være tilgængelig for så mange vælgere som overhovedet muligt.
Så hvis der findes løsninger, som kan fremme det, skal vi undersøge det.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at regeringen ønsker at bistå og hjælpe folk med handicap til at kunne stemme uden andres hjælp.
Og som sagt er forslaget om e-valg det tydeligste bevis på det.
Det gælder jo sådan set uanset beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
Desuden har vi været i tæt dialog med handicaporganisationerne om at fremstille et letlæseligt materiale, der på en tilgængelig og enkel måde forklarer vores vælgere, borgerne, hvordan vores demokrati fungerer.
Endvidere overvejer vi at foreslå en ændring af valglovgivningen, sådan at man som handicappet vælger kan blive tilmeldt det mest tilgængelige valgsted.
Det er ikke en given ting, at det er det valgsted, hvor man hører til, og derfor er selve tilgængeligheden, altså den fysiske tilgængelighed, til valgstedet også afgørende.
Det forslag er også et resultat af den dialog, som ministeriet har haft med handicaporganisationerne.
Men det er jo ikke nok, at regeringen tager initiativer på området.
Selve spørgsmålet om at have et tilgængeligt, åbent demokrati er et, som alle kan bidrage til svaret på.
Det var jo også pointen i den forespørgselsdebat, som vi havde her i salen for et par uger siden.
Den handlede om unges valgdeltagelse og adgang til demokratiet, et lidt andet emne, men jo dog grundlæggende det samme.
Man har et åbent demokrati, hvis man oplever sig inviteret til at deltage, hvis man oplever det som en åben, stor dag, hvor det forventes af en, at man deltager.
Det er det samme, det er med til at sikre et stærkt og levedygtigt demokrati, hvis alle føler og reelt oplever, at de kan være en del af det.
Jeg synes, at hvert enkelt parti og også at vi selv som politikere har et ansvar for at række ud og inddrage de vælgere, som måske oplever, at de får mindre opmærksomhed end andre, men som i sagens natur har den samme selvfølgelige og lige ret til at deltage som andre.
Deres stemmeret er lige så meget værd som andres stemmeret.
Det kunne være steder – klubber, dagtilbud – hvor vælgere med handicap har nem tilgængelighed, og jeg tror også, det er afgørende i det hele taget at holde vælgermøder og være til rådighed på steder, hvor vi måske sådan i det helt almindelige ikke holder vores vælgermøder, altså komme ud af forsamlingshuset, ud af biblioteket og være til stede dér, hvor folk er. Vi kunne sikkert også blive bedre både i partierne og på vores hjemmesider og i vores profiler på de sociale medier til at udtrykke os i et sprog, som er til at forstå.
For ikke så længe siden fik jeg et brev fra Udviklingshæmmedes Landsforbund, som satte ord lige præcis på det problem.
De oplever bl.a., at politikere taler hen over hovedet på mennesker med udviklingshæmning, også selv om de går op i politik og forsøger at følge med i, hvad der sker i samfundet.
Det er jo også deres samfund.
De nævnte også, at de ofte sender spørgsmål fra personer med udviklingshæmning videre til politikere, men desværre oftest ikke får svar.
Det vil vi i hvert fald forsøge at tage til os og sørge for at lave om på.
Den viden tror jeg vi kan få ved at søge dialogen med organisationerne, og derfor vil jeg i sagens natur opfordre til, at vi tager budskabet til os og giver det videre, både til baglandet, til partierne, lokale foreninger og andre steder, hvor vi som politikere møder vælgere.
Vi har et ansvar for at inddrage de vælgere, som måske af og til føler sig en lille smule holdt uden for demokratiet.
Som jeg nævnte i starten, kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget, om end vi som sagt deler det, der er baggrunden for det, i hvert fald som jeg oplever det.
Men jeg vil meget gerne kvittere for lige præcis den gode hensigt og dermed jo også forsikre Folketinget om, at vi sammen med handicaporganisationerne vil fortsætte arbejdet med at gøre valghandlingen mere tilgængelig for vælgere med handicap.
Dermed jo også sagt, at jeg ser frem til et konstruktivt arbejde i udvalget om de spørgsmål.