Astrid Krag (S), 2013-05-22:
Formanden har altid så travlt.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at jeg – ligesom regeringens øvrige ministre, to af kollegaerne er her i dag, og vel i parentes bemærket også den tidligere regering – tilstræber at overholde de fastsatte høringsfrister og give så lange frister som overhovedet muligt.
Det har offentligheden krav på.
Omvendt har vi også en stor interesse i at høre, hvad omverdenen mener, for vi har jo et fælles mål om, at vi skal få så kvalificerede lovforslag og bekendtgørelser som muligt.
I forhold til lovforslag er vi bundet af et bestemt fremsættelsestidspunkt i lovprogrammet, som vi meget gerne skal overholde.
Og hvis lovforslagene udmønter større politiske aftaler, kan det betyde en presset høringsfase og en presset lovproces.
Det gælder f.eks. de lovforslag, der udmønter finansloven.
Her er det vanskeligt at leve op til de fastsatte høringsfrister, fordi lovforslagene ofte skal træde i kraft med virkning for det kommende år.
Når vi fastsætter en høringsfrist, skal vi tage hensyn til flere forhold, som vejes op imod hinanden.
For det første – og det er jo vigtigt at sige, det vinder alle parter på – skal høringsparterne have tilstrækkelig tid til at kunne sætte sig ind i forslagene.
For det andet skal vi kunne give høringssvarene en kvalificeret vurdering.
Og endelig er det jo også vigtigt, at der er ordentlig tid til lovbehandlingen her i Folketingssalen.
Alle tre forhold er vigtige, og alle tre forhold bliver med det daglige arbejde prioriteret indbyrdes.
Når det gælder lovforslagene, viser den seneste opgørelse over høringsfrister, at mit ministerie langt hen ad vejen ligger udmærket.
Og når det gælder høringsfrister over udkast til bekendtgørelser, er det sådan, at bekendtgørelserne i flere tilfælde udarbejdes i meget tæt samarbejde med de berørte parter, ja, i nogle tilfælde endda i egentligt fællesskab med parterne.
I de tilfælde kan der være en fælles forståelse mellem de involverede parter for, at høringsfristerne kan være kortere.
Det vurderer vi konkret fra gang til gang.
Når det er sagt, må jeg også erkende, at vi set over en bred kam ikke lever op til vores egne målsætninger for, hvor længe lovforslag og særlig bekendtgørelser skal være ude i høring.
Det er vigtigt for høringsparterne, at man tager deres arbejde alvorligt.
Det er også vigtigt for os, da det er med til at kvalificere det arbejde, vi laver.
Men så vil jeg da bare godt i forhold til de tal, som spørgeren står og fremhæver nu, sige, at mig bekendt er der kun tale om ét lovforslag, der har haft en høringsfrist på under 1 uge.
De resterende tal må så gøre sig gældende for bekendtgørelser.
Det er i hvert fald sådan i forhold til den seneste opgørelse over høringsfrister, jeg har set, for folketingsåret 2012-13, at de to lovforslag, der har haft en høringsfrist på under 2 uger, har været udmøntning af finanslovsstof.
Og jeg sagde jo også i min besvarelse, at nogle gange er den politiske virkelighed sådan, at de politiske aftaler, der efterfølgende skal udmøntes i lovgivningen, bliver indgået så tæt på dér, hvor lovgivningen skal træde i kraft – hvilket f.eks. gør sig gældende for finanslovsstof – at det bare ikke er muligt.
Det skal selvfølgelig ikke blive en undskyldning generelt, men når vi nu kigger konkret på lovbehandlingen fra mit ministeries side i dette folketingsår, er det en del af forklaringen.