runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Stine Brix (EL), 2014-05-14:
Det sidste er jeg sådan set ikke uenig i.
Og det bekymrer mig også, når man på den her måde tænker, at måden, man skal styrke en gruppe af elever på, er ved at pille dem ud af mængden og give dem nogle særlige muligheder frem for at bruge den gode erfaring, vi har med folkeskolen, nemlig at det at have elever fra forskellige samfundslag med forskellige kompetencer samlet faktisk giver noget til hele paletten af elever.
Den erfaring, at det ikke nødvendigvis er ved at pille nogle ud af mængden og så give dem noget særligt, at de bliver dygtigere, kan vi jo også godt bruge andre steder i uddannelsessystemet.
Det er muligt at lave en differentieret undervisning, som kommer hele klassen eller hele holdet til gavn.
Jeg vil sige, at vi sådan set mener, at man godt kan nå en del af det her mål uden at lave særordninger, og jeg synes også, der kunne være nogle fordele ved, at det ikke bliver til en lille eksklusiv elite, og at andre så ikke kan komme i nærheden af det, der ligger i tankerne i det her lovforslag.
Jeppe Bruus (S), 2014-05-14:
Det synes jeg er interessant og en interessant diskussion, som jeg også glæder mig til at have med både Enhedslisten og Enhedslistens ordfører på området.
Her taler vi om at belønne og anerkende en indsats, hvilket allerede eksisterer for en meget lille, begrænset gruppe af topelitestuderende.
På samme måde vil jeg gerne være med til at bryde den negative sociale arv og også stille krav og forventninger om, at man spotter talenter, bare det er ud over den normale indrullering på universiteterne og på andre uddannelser, vi har i dag.
Det handler jo sådan set også om at gøre en ekstra indsats for at spotte de talenter og ikke bare smøre det hele bredt ud.
Når vi nu belønner nogle i toppen og sådan set også har lidt forventninger om, at vi er endnu bedre til at se ud over karakterkravene, tror jeg, vi skal prøve at kigge lidt mere individuelt på det, altså på, hvordan vi får endnu flere studerende ind med en bredere baggrund end den, vi kender i dag.
Stine Brix (EL), 2014-05-14:
Det er klart, at når man sætter et særligt fokus på en gruppe af studerende og bruger ressourcerne, tiden og opmærksomheden på dem, jamen så risikerer man også at øge afstanden til de øvrige studerende, dem, som måske faktisk i den grad har brug for en særlig opmærksomhed.
Og det er helt klart en af vores bekymringer i forhold til det her lovforslag.
Jeg er helt sikker på, at vores uddannelsesordfører meget gerne vil tage en generel diskussion med Socialdemokraternes ordfører om, hvordan man kan bryde den negative sociale arv.
Jeg tror, at en af nøglerne til det er at passe på med at gå ned ad den vej, man diskuterer for tiden, hvor man opstiller karakterkrav til at kunne komme ind på ungdomsuddannelser.
Vi kan se gang på gang, hvor veldokumenteret det er, at den karakter, man kommer ud af folkeskolen med, i så høj grad afspejler, hvilken klassebaggrund ens forældre har.
Hvis vi sorterer på karakterer, risikerer vi at forstærke den negative sociale arv frem for at gøre det modsatte, som gerne skulle være det, vi skulle gøre.
Så man kan sige, at det i hvert fald kunne være et konkret bud, at man skruer ned for det fokus på karakterer, som der lige for tiden er en tendens til at skrue op for.
Jeppe Bruus (S), 2014-05-14:
Jeg syntes faktisk, at det her perspektiv med den negative sociale arv var lidt interessant, så jeg vil bare gerne tilkendegive, at det deler jeg fuldt ud.
Derfor er det det, demonstrationen handler om, og den snak, vi har nu om øget kvalitet og relevans i vores uddannelser, handler jo netop om, hvordan vi skaber endnu bedre uddannelser i fremtiden.
Derfor er jeg bare lidt ked af, hvis det er sådan, at opfattelsen af det her forslag skal være, at fordi vi belønner den indsats, som allerede eksisterer, går vi på kompromis med at udvikle vores uddannelsessystem.
Jeg glæder mig derfor til en fortsat diskussion, også med Enhedslisten og de studerende, om, hvordan vi styrker vores uddannelser – ikke bare, hvad vi er imod, men hvad det er for forslag, vi har til at styrke uddannelserne fremadrettet, og hvad det er for forslag, vi har til at bryde den negative sociale arv.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-05-14:
Altså, en ISDS-ordning er, at man opretter en særdomstol, hvor man giver udenlandske investorer, multinationale selskaber mulighed for at sagsøge stater.
De skal ikke henvende sig til en stat og bede den stat om at sagsøge en anden stat.
Søgsmålet er ikke mellem en stat og en stat, men mellem et multinationalt selskab og en stat.
Når Dansk Folkepartis spidskandidat bliver spurgt om det, siger han i NOTAT, at det ønsker han ikke i den her aftale.
Når Dansk Folkeparti bliver spurgt i Folketingssalen, siger de, at de ønsker en ISDS-ordning i aftalen.
Kan Dansk Folkepartis ordfører forstå, hvis vælgerne kunne blive en smule forvirrede?
Pia Adelsteen (DF), 2014-05-14:
Ja, nu er det jo svært at stå på mål for, hvad vores medlem af Europa-Parlamentet har sagt i NOTAT.
Jeg har i hvert fald talt med hr. Morten Messerschmidt, og vi er egentlig enige om, at det her er ganske glimrende.
Som jeg også sagde i starten af min tale, tror jeg, det har været fint, at debatten er kommet op, så man netop kan kigge på ISDS-delen, så man er meget mere opmærksom på, at den altså skal laves på en ordentlig måde.
Men det er egentlig det, som jeg synes har været godt, ved at debatten er kommet op, også i hele EU.
Men at pille den helt ud tror jeg også vil være en fejl, for et eller andet sted vil man så få – jeg ved ikke, man kan jo ikke kalde det retsløse tilstande, for sådan vil det jo ikke være – en situation, hvor hvert enkelt land alt andet lige så ville skulle føre en tvistsag på den måde, man gør det i hvert enkelt land.
Det kan man jo synes er godt, men så giver det i mine øjne ikke nogen mening at have en EU-USA-frihandelsaftale.
Altså, så kunne vi lave en Danmark-USA-frihandelsaftale, hvor vi så fastsatte de krav, vi skulle have opfyldt.
Og så skulle man jo ikke have sagt ja til mandatet.
Så for mig at se er der en stor forskel.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-05-14:
Tak for det.
Dansk Folkeparti er bekymret for, om Enhedslisten har fået kolde fødder.
Altså, situationen er jo den, at den 8. maj sidste år, hvor vi drøftede det i Europaudvalget, var det lige præcis en forudsætning for Enhedslisten, at en handelsaftale ikke skulle komme til at skade forbrugerrettigheder, miljø og arbejdstagerrettigheder.
Det blev bekræftet af ministeren, og det var en forudsætning for den danske regering, at man ville gå til forhandlingerne med det og kræve, at det blev fjernet, hvis det var til skade.
Det var der ingen i Folketinget der kendte, men det blev så lækket kort tid efter, og der viste det sig, at der var en ISDS-del med i aftalen, som jo lige præcis kan føre til forringelser.
Nu siger Dansk Folkeparti, man er glade for den ISDS-del.
Det undrer mig, for i NOTAT, der er udkommet op til europaparlamentsvalget, siger Morten Messerschmidt, Dansk Folkepartis spidskandidat, at han ikke ønsker en ISDS-del i EU-USA-frihandelsaftalen.
Det er jo lige præcis det, som Enhedslisten foreslår i dag.
Hvorfor støtter Dansk Folkeparti så ikke Enhedslistens forslag?
Pia Adelsteen (DF), 2014-05-14:
Tak for det.
Jeg tror ikke, jeg vil prøve at gentage, hvad de to forrige ordførere har sagt.
Normalt plejer Enhedslisten og Dansk Folkeparti at være sådan, ja, nogenlunde på bølgelængde, hvad angår EU, men det er vi altså ikke i den her sag.
I Dansk Folkeparti går vi helt klart ind for frihandelsaftaler, og sådan som jeg ser det i forhold til ISDS'en, mener jeg helt klart, at det har været en god ting, at det er kommet op i debatten.
Det tror jeg et eller andet sted har været godt, for så er man blevet opmærksom på, at der altså kan være nogle problemer.
Man tager netop ved lære af de erfaringer, der har været rundtomkring i verden, i andre lande, som har haft ISDS-aftaler.
Men det er også mit helt klare indtryk, at man sagtens kan lave en ISDS-aftale eller have en frihandelsaftale indeholdende ISDS, hvor man netop tager højde for, at de områder vedrørende forbrugerbeskyttelse, fødevaresikkerhed, sundhed osv. osv., som vi alle sammen er bekymrede for, og hvor vi alle sammen ønsker at sætte vores egne standarder, også kan blive tilgodeset.
Det er jeg faktisk ikke synderlig bekymret for, og det er vi ikke i Dansk Folkeparti.
Jeg må ærligt indrømme, at da jeg læste forespørgslen, tænkte jeg: Jamen hvad er det egentlig, Enhedslisten vil?
Det er da rigtigt, at da vi diskuterede mandatet tilbage den 8. maj sidste år i Europaudvalget, var det jo ikke, fordi vi diskuterede ISDS vildt og voldsomt.
Men hvis man ved en lille smule om frihandelsaftaler, ved man jo, at der altid har været det her investor-stat-tvistbilæggelsessystem – det meget mundrette ord, som jeg sikkert har sagt forkert.
Det har jo altid ligget i frihandelsaftaler, og man kan også se i Udenrigsministeriets redegørelse, tror jeg, det var, at det ikke har givet anledning til sager, hvert fald ikke mod Danmark.
Det har det så i forhold til andre lande, og man kan jo så spørge sig selv, om det er, fordi de ikke har været kvikke nok ved skranken, eller hvordan man nu skal udtrykke det.
Men i forhold til Enhedslistens forespørgsel sad jeg sådan lidt og tænkte: Jamen Enhedslisten sagde jo selv ja til mandatet tilbage den 8. maj 2013 i Europaudvalget.
Jeg synes i hvert fald, at det er meget, meget vigtigt, at man har et system, så man ved, hvordan man skal håndtere netop sådan nogle tvister.
Jeppe Bruus (S), 2014-05-14:
Som ministeren også redegjorde for, ønsker vi jo sådan set en ISDS-mekanisme version 2,0, og det er jo også en imødekommelse af og en forståelse af, at de mekanismer, der eksisterer i dag sådan set ikke er præcise eller konkrete nok.
Derfor har vi jo så en fælles interesse i at sikre os, at den ISDS-mekanisme, der bliver etableret, er mere præcis for netop at sikre det beskyttelsesniveau, som vi jo i Folketinget er enige om.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-05-14:
Jeg vil så også lige sige, at nitrit og nitrat i spegepølser jo er det, vi diskuterer i EU.
Er det inden for forsigtighedsprincippet, eller er det ikke inden for forsigtighedsprincippet?
Der har EU jo en tolkning, som jeg tror at rigtig mange danskere ikke er enige i, nemlig at man ikke må lave et forbud mod nitrit og nitrat i spegepølser
, så hvis man bare klamrer sig til forsigtighedsprincippet, men samtidig giver multinationale investorer rettighed til at sagsøge Danmark, såfremt vi skulle ønske en forbedring af forbrugerrettighederne herhjemme, synes jeg, at man har et meget, meget tyndt halmstrå.
Så bare for at komme tilbage til spørgsmålet vil jeg sige: Hvorfor er det, at vi ikke skal have det samme høje niveau i forhold til krav for at sikre vores fremtidige muligheder for at regulere i Danmark, som man nu åbenbart indtager i Tyskland og Frankrig, hvor man siger: Lad os tage ISDS-delen ud af aftalen?
Jeppe Bruus (S), 2014-05-14:
Nu er det nok ordføreren bekendt, at der er en række synspunkter, som man har som socialdemokrater i Tyskland og Frankrig, som vi ikke deler i Danmark.
Jeg har læst de to forslag til vedtagelse, der ligger, forslaget fra Enhedslisten, hvor der står, »at aftalen ikke måtte få en negativ indvirkning på miljø- og forbrugerstandarder eller arbejdstagerrettigheder«, og så forslaget fra alle andre partier, hvor der jo står: »Folketinget noterer sig ministerens redegørelse, hvorefter liberalisering af handelen mellem EU og USA ikke vil blive opnået ved indskrænkninger i beskyttelsesniveauet, og at det traktatfæstede forsigtighedsprincip ikke vil blive svækket.«
Og længere nede står der: »f.eks. miljø, sundhed, forbrugerbeskyttelse og arbejdstagerrettigheder«.
Så vi deler jo sådan set samme ønske om at holde beskyttelsesniveauet, og jeg synes da, at vi skal være glade for, at der er konsensus om det i det danske Folketing.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2014-05-14:
Jeg fik bare det indtryk før, at hr. Nikolaj Villumsen er meget bekymret for de her sagsanlæg.
Men virkeligheden er jo den, at man anvender de gængse tvistløsningsformer, altså en domstol, i stedet for at bruge en voldgift, som der lægges op til her.
Så det, anken går på, kan jo ikke være, at virksomheder kan sagsøge stater; det må jo så være, at det foregår bag lukkede døre, at det altså er voldgiftssystemet som sådan, Enhedslisten har noget imod.
Er det korrekt forstået?
Jeppe Bruus (S), 2014-05-14:
Først og fremmest tak til Enhedslisten for at rejse denne debat, som selvfølgelig er helt central og afgørende.
Vi har også haft en god diskussion løbende i Europaudvalget.
For god ordens skyld skal jeg også sige, at jeg her taler på vegne af både Socialdemokratiet og Radikale Venstre.
Vores ønske er jo at bevare og forbedre velstand og velfærd i Danmark.
Skal vi indfri det ønske, og det skal vi, er det helt centralt, at vi forbedrer rammerne for den samhandel, der også er mellem EU og USA.
Udfordringen er jo, som landet ligger nu, at der eksisterer barrierer for samhandelen mellem USA og EU.
Nogle af de unødvendige barrierer, der udelukkende er til gene for samhandelen, og som ikke har betydning for beskyttelsesniveauet, vil vi gerne være med til at kigge på.
Skåret ud i pap mener vi altså, at en frihandelsaftale mellem EU og USA er vigtig for at indfri vores ønske om at forbedre velstand og velfærd i Danmark og også sikre udviklingen af arbejdspladser.
Men en frihandelsaftale må ikke betyde, at Danmark mister sin suverænitet og dermed også retten til en række af de beskyttelsesforhold, som har været nævnt i debatten.
Dem ønsker vi sådan set at man skal holde fingrene fra i forhandlingerne.
Derfor er vi glade for det fælles forslag til vedtagelse, som alle partier i Folketinget på nær Enhedslisten er blevet enige om, og vi ser frem til at skabe konsensus og opbakning til den danske regerings linje i den her sag.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2014-05-14:
Nu har vi ikke i Venstre noget religiøst forhold til ISDS.
Jeg synes, det ville være en god ting at få med i en aftale, men som jeg håber det også fremgik af min tale, synes vi, at en aftale er endnu vigtigere.
Lad os nu lige holde målet for øje.
Hvis vi kan få en bestemmelse, som er rimelig, og som er balanceret, i den aftale om ISDS, synes vi, det skal være der.
Men det er jo ikke noget, der er en bremseklods for en sådan frihandelsaftale.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-05-14:
Det er jo aldrig forkert at blive klogere, men det er da tankevækkende, at før det hemmelige mandat blev lækket fra Kommissionen, var man ikke blevet klogere.
Da var man i gang med at indgå præcis en aftale som den, Canada kastede sig ind i med amerikanerne.
Altså, det er da bekymrende, at ikke før civilsamfundet lagde pres, gik man i tænkeboks og begyndte at overveje, om det var et problem, at man kunne blive mødt af sagsanlæg fra investorer.
Det, jeg godt kunne tænke mig at høre fra Venstre, er: Hvis Venstre har den her bekymring, hvorfor vil man så ikke bare tage ISDS-ordningen ud, så man sikrer, at stater ikke kan blive ramt af sagsanlæg fra investorer og man følger normal praksis, hvor det er stater, der anlægger sag mod stater, hvis nogen skulle føle sig krænket?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2014-05-14:
Det, som jeg beskrev i min ordførertale, var, hvordan virkeligheden har set ud indtil nu, for hvad der sker fremover, ved vi jo ikke noget om.
Det er rigtigt, at der er en risiko for, at stater kan blive sagsøgt af virksomheder med den her model.
Men formålet med at have sådan en model her er jo at sige til virksomheder: I kan trygt komme og investere penge i vores land.
Vi har ikke tænkt os at ekspropriere det, I investerer, og hvis vi gør det, er der en mulighed for at løse den tvist igennem de her kanaler.
Om Canada har lært noget af lektien, ved jeg ikke, men vi bør jo lære af Canadas eksempel.
Altså, hvis man antager, at vi bare sidder i Europa og ikke lærer noget af de fejl, der er blevet begået rundtomkring – Australien har jo også lært det på den hårde måde – er der da en pointe i hr. Nikolaj Villumsens udsagn.
Men nu er jo det, der adskiller os fra de andre primater, at vi lærer af vores fejl, så forhåbentlig har vi lært noget af de fejl, andre har begået, så vi kan undgå at lave de samme fejl.
Det håber jeg da at man gør i forbindelse med den her tvistbilæggelsesprocedure.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-05-14:
Tak for det.
Når man lytter til Venstres ordfører, kunne man jo få det indtryk, at sådan et sagsanlæg fra en international investor eller et multinationalt selskab aldrig ville kunne ramme Danmark, hvis vi ændrede vores regulering af eksempelvis miljø- eller forbrugerrettigheder.
Præcis samme opfattelse havde man i Canada, da man indgik den såkaldte NAFTA-aftale mellem USA, Canada og Mexico.
Man tænkte, at det mest bliver mexicanerne, der bliver ramt af sagsanlæg fra amerikanernes side, fordi de ikke har styr på det.
Realiteten blev, at det var Canada, der blev mest ramt af sagsanlæg, bl.a. da man forsøgte at forbedre sin miljølovgivning.
Bekymrer det ikke Venstre, hvis vi kommer i en situation, hvor man kan blive sagsøgt for at regulere sin miljølovgivning?
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-05-14:
Der er to store bekymringer, som vi har.
Den ene er ganske rigtigt, at der er forskel på, om man giver investorer rettigheder til at sagsøge stater for at regulere, for så kan de lige præcis sagsøge eksempelvis Danmark for at regulere miljø-, forbruger- og arbejdstagerområdet.
Der synes jeg det er problematisk, at sådanne domsafsigelser skal foregå bag lukkede døre uden for normal procedure.
Men en anden ting er jo også, at man lige præcis får meget vidtgående rettigheder i en ISDS-ordning, for man får den rettighed, som man kan se eksempelvis bliver brugt af den svenske gigant Vattenfall til at sagsøge Tyskland for tab af forventet indtjening.
Det er ikke, fordi de bliver eksproprieret, men fordi de taber forventet indtjening.
Det synes jeg er dybt problematisk, og det er en rettighed, jeg ikke ønsker at give multinationale selskaber over for Danmark.
Tak for det.
Det er jo godt at høre, at man er bekymret for, om vi kan regulere i fremtiden, og om vores demokratiske muligheder i Folketinget bliver indskrænket, fordi man giver investorer nogle rettigheder til at sagsøge os, såfremt vi skulle ændre skattelovgivningen, ændre afgifter, ændre miljølovgivningen eller forbrugerrettigheder.
Det interessante, synes jeg, er, hvad det så er, diskussionen går på i Tyskland og Frankrig.
Hvorfor er det, at Socialdemokraterne ikke indtager det samme standpunkt?
Når en socialdemokratisk-konservativ regering kan gøre det i Tyskland, når en socialdemokratisk regering kan gøre det i Frankrig, hvorfor kan vi så fra dansk side ikke melde klart ud i dag, at vi faktisk ikke ønsker en ISDS-model, en ISDS-ordning i den her handelsaftale med USA?
Hans Christian Schmidt (V), 2014-05-14:
Jamen nu konstaterer jeg jo så, at statsministeren, selv om jeg bad om ikke at få at vide, hvad hun syntes om den daværende justitsminister, alligevel svarede mig på, hvad hun syntes om den daværende justitsminister.
Det betyder så, at det stort set er umuligt at tale sammen, for man nægter simpelt hen at tale sammen, og man vil gerne selv have lov til at fortælle om, hvad man har oplevet.
Og det er så det.
Der er også en anden mulighed, og jeg tror, det er den, nemlig hvad statsministeren sagde før, og jeg citerer fra det, nemlig at enhver jo må bruge de ord, man bedst synes passer til det, man mener.
Og når statsministeren ikke vil sige, at det var, som jeg sagde før, kritisabelt, så er det, simpelt hen fordi statsministeren ikke mener, at det var det.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-14:
Vi behøver hverken musketered eller »Amager, sværger«, fordi vi har ministeransvarlighedsloven, og den er meget klar.
Den siger selvfølgelig, at ministrene skal tale sandt til Folketinget.
Det er så vigtigt, fordi Folketinget har den opgave at skulle kunne kontrollere regeringen i dens magtudøvelse – derfor er det så vigtigt.
Så vil jeg igen minde Venstre om, for man har åbenbart ikke helt læst forhørsledelsens beretning, at det ikke er mig eller regeringen, som har opfundet begrebet nødløgn.
Det er i forhørsledelsens beretning, at det udtryk opstår.
Derfor er det, diskussionen jo i virkeligheden burde have handlet om i dag, hvordan vi sikrer – hvis vi nogen sinde skulle komme i en lignende situation – at man ikke anvender en såkaldt nødløgn over for Folketinget.
Nu er det jo ikke mig, der er på vej ud i en diskussion om løgn og nødløgn.
Det er jo et begreb, som er introduceret med forhørsledelsens beretning, som vi i Folketinget nu forsøger at tage stilling til, og det er derfor, at justitsministeren har indkaldt til et møde i går for at kunne håndtere lignende situationer fremadrettet.
Det var, fordi hr. Hans Christian Schmidt kom til at sige, at jeg havde introduceret noget med nødløgne og løgne, og derfor er det jo vigtigt lige at få præciseret det spørgsmål.
I forhold til den konkrete sag, som der diskuteres, med hensyn til hr. Morten Bødskov, må jeg bare sige, som jeg har sagt mange gange, at jeg synes, at det var helt rigtigt, at hr. Morten Bødskov beklagede og også beklagede dybt over for Folketingets Retsudvalg, at man ikke havde fået den reelle begrundelse for aflysningen af besøget på Christiania.
Jeg tror ikke, at jeg kan sige det så meget klarere.
Anni Matthiesen (V), 2014-05-14:
Og tak for svaret.
Man kan sige, at det jo så i hvert fald er med til måske at begrænse problemet.
Der findes i dag ikke nogen kemiske sprøjtemidler mod stankelbenslarver, som man må anvende her i Danmark, og der kunne jeg godt tænke mig at spørge ind til, om ministeren har kendskab til det særlige problem, som der jo er her i år.
Og hvad vil ministeren reelt gøre for at finde nogle andre metoder, nu når man ikke må anvende kemiske sprøjtemidler for at bekæmpe larverne?
Dan Jørgensen (S), 2014-05-14:
Med aftalen om vækstplanen for fødevarer ændres kravet til efterafgrøder, således at det planlagte krav om 140.000 ha målrettede efterafgrøder fra 2015 fjernes.
Anni Matthiesen (V), 2014-05-14:
Hvordan vil fødevareministeren forholde sig til, at kravet om flere og flere grønne marker i efteråret og såning af vårsæd det efterfølgende vækstår forstærker risikoen for angreb af stankelbenslarver?
Hvordan vil ministeren forholde sig til, at kravet om flere grønne marker i efteråret og såning af vårsæd det følgende vækstår forstærker risikoen for angreb af stankelben?
Dan Jørgensen (S), 2014-05-14:
Som jeg har sagt et par gange nu: Nej, der er ikke større indgreb fra regeringen på vej i forhold til at bekæmpe problematikken med stankelbenslarver.
Der er ingen handlingsplaner eller andre større indsatser på vej.
Anni Matthiesen (V), 2014-05-14:
Altså, årsagen til, at jeg egentlig vælger at rejse det her spørgsmål, er som sagt, at når man færdes i det jyske i de her uger, kan man se, at der bliver større og større arealer, hvor der simpelt hen er sort jord.
Så jeg vil gerne spørge, om ministeren ikke kunne tage nogle tiltag i forhold til at hjælpe de her landmænd.
Dan Jørgensen (S), 2014-05-14:
Det er ikke, fordi jeg ikke gerne vil svare, men igen vil jeg sige, at jeg jo er rimelig ny som minister, så jeg håber, at man har forståelse for, at jeg lige en gang imellem kigger i Forretningsordenen osv. for at se, om jeg er et forkert sted henne.
Altså, jeg mener ikke, det er egnet at bruge et § 20-spørgsmål til at spørge, hvor mange stærekasser ministeren mener, der skal til for at bekæmpe stankelbenslarveproblemet i Vestjylland.
Men fordi jeg er så venlig en mand og så serviceminded et væsen, kan jeg da sige, at jeg selvfølgelig – af respekt for det højt ærede medlem – har fået mine folk til at researche, og det viser sig, at et stærepar med unger spiser ca. 20.000 stankelbenslarver i løbet af sæsonen.
Hvis spørgeren ønsker yderligere beregninger af det, kan man jo stille et skriftligt spørgsmål, og så kan vi også godt levere det.
Anni Matthiesen (V), 2014-05-14:
Så er jeg nødt til at drille ministeren lidt og spørge, hvor mange stærekasser han tror der skal til, hvis stærene skal klare at æde omkring 2 t larver pr. hektar jord.