runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-12:
Jeg er utrolig glad for det, ministeren siger, men jeg vil bare sige, at det er første gang, jeg nogen sinde har hørt det.
Hvis ministeren virkelig står fast på det, så hatten af og respekt og alt muligt.
Vi har jo netop efterlyst en erkendelse af, at det var en fejl, at man skrev sådan i Lissabontraktaten.
Og nu siger ministeren, at ja, den måde, man skrev det på i Lissabontraktaten, nok er en del af årsagen til problemet.
Det vil jeg bare udtrykke min respekt for, for det er et synspunkt, som ikke har været hørt før.
Det er et synspunkt, jeg er enig i, men jeg har fremfor alt respekt for, at ministeren siger det fra Folketingets talerstol.
Kristian Jensen (V), 2016-04-12:
Jeg synes egentlig ikke, der er grund til sådan den form for mistænkeliggørelse.
Jeg har lige stået heroppe og sagt, at jeg gerne så, at man fandt en løsning.
Hvis jeg nu bare gerne ville have, at det hele var et skuespil, så skulle jeg da ikke have taget det her op selvstændigt.
Jeg har lige stået og sagt, at jeg gerne så, man fandt en løsning, og at det ærgrer mig, at der kom den afgørelse.
Det ærgrer mig, at vi ikke har fået formuleret det sådan, at der er plads i Lissabontraktaten med den udlægning, som EU-Domstolen har, til begge dele.
Jura er jo ikke en videnskab som matematik, hvor 2 plus 2 altid giver 4 for at få det rigtige resultat, jura fortolkes, og her var en fortolkning, hvor jeg må konstatere, at den ramme, der blev givet, ikke gav plads til det, som jeg gerne vil, og som hr. Søren Søndergaard gerne vil, nemlig at EU også kan tilslutte sig den europæiske menneskerettighedskonvention.
Så må vi jo løsningsorienteret se, hvad der så kan gøres for at skabe den ramme.
Pernille Bendixen (DF), 2016-04-12:
Først tak til udenrigsministeren for redegørelsen om samarbejdet i OSCE det forgangne år.
Der er jo mange ting at sige om OSCE, og man kan måske sige, at organisationen de seneste årtier måske ikke helt har haft samme betydning for samarbejdet i Europa og for sikkerhedssituationen, som den nu havde under den kolde krig.
Men desværre, kan man så også sige, er der blevet mere brug for OSCE det sidste par år som følge af den triste baggrund, der er med situationen i Ukraine.
OSCE spiller en væsentlig rolle som observatør i Ukraine.
I den sammenhæng er det selvfølgelig på sin plads også at komme med en stor tak til de 15 danske observatører, som i 2015 har virket i Ukraine.
OSCE's primære opgave er jo at være sikkerheds- og samarbejdsorganisation i Europa, men selvfølgelig også med deltagelse af en del lande, som vi ikke normalt forbinder med Europa, nemlig USA og Canada og også de østligste tidligere sovjetrepublikker og Mongoliet, som jo i hvert fald geografisk ikke har så meget med Europa at gøre.
En af de vigtigste opgaver er, at OSCE står for at være valgobservatør og holder øje med, at de demokratiske spilleregler bliver overholdt af landene.
I og med at det er forskelligartede lande, der er medlemmer af OSCE, er det selvfølgelig også indimellem lande, hvor den demokratiske kultur og de demokratiske traditioner ikke er lige så rodfæstede som i vores del af verden.
Derfor er det selvfølgelig i den sammenhæng relevant, at OSCE har opgaven som valgobservatør.
Ukrainekonflikten har fyldt rigtig meget i OSCE's arbejde i det forgangne år.
Den fylder også en stor del af redegørelsen, som udenrigsministeren står bag, og det er da ganske naturligt, fordi den konflikt har fyldt rigtig meget også i Europa.
Derfor har Danmark bakket op om OSCE-samarbejdet i Ukraine med 13 mio. kr. og med danske observatører, der har fungeret som udsendte observatører i Ukraine.
Sidst, men ikke mindst, vil jeg gerne sige, at vi i Dansk Folkeparti sætter stor pris på OSCE som et godt eksempel på et internationalt samarbejde, hvor det er frie, selvstændige lande, der samarbejder på lige fod med hinanden.
Det er et samarbejde, hvor man netop ikke pålægger eller har magten til at pålægge hinanden noget som helst.
I Dansk Folkeparti holder vi derfor godt fast i de internationale fora, hvor vi stadig optræder som et frit land, og hvor vi ikke kan pålægges noget.
Bl.a. derfor sætter vi også pris på OSCE-samarbejdet.
Til sidst vil jeg på vegne af Dansk Folkeparti gerne sige tak for samarbejdet i den danske delegation til OSCE's parlamentariske forsamling og endnu en gang sige tak til udenrigsministeren for redegørelsen.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-12:
Jeg vil også godt takke udenrigsministeren for den her redegørelse.
Jeg vil også lige bemærke, at der jo er sagt mange fornuftige ting under den her debat, og jeg kan selvfølgelig godt gentage dem, men det synes jeg ikke jeg vil her, for der er faktisk meget bred enighed her i Folketinget om, at OSCE er en vigtig organisation, og at Danmark har en stor interesse i at styrke OSCE, og at vi bakker regeringen op i, at Danmark skal have en høj profil på det her område.
Det var i høj grad også Danmark, der spillede en stærk rolle under Helsinkiprocessen i 1970'erne, og derfor ligger det jo i den danske udenrigstradition, at vi går kraftigt ind i det her arbejde.
Så jeg skal ikke sige så meget om alle de ting, heller ikke om de der konflikter, som OSCE går ind i.
Vi ved alle sammen, mange af os gør det i hvert fald, hvor vigtig OSCE er i forhold til valghandlinger rundtomkring, altså at få monitoreret, at valgene finder sted på demokratisk ordentlig vis.
Og det er jo fantastisk vigtigt, hvis man skal have en demokratisk udvikling et sted, at der er tillid til, at valgene foregår ordentligt.
Og der spiller OSCE jo faktisk en ganske, ganske stor rolle – også i forhold til at mange danske politikere er med ude og tager et ansvar for, at det faktisk kommer til at foregå på en ordentlig måde rundtomkring.
Lad mig slutte med at sige lidt om noget af det, som fru Zenia Stampe også var inde på, nemlig at udenrigspolitik jo ofte er de store konflikter, de store overskrifter – CNN er der, og det er breaking news osv. – og det er selvfølgelig også en del af det.
Men det meste er jo, kan man sige, solidt rugbrødsarbejde, som foregår under alle de overskrifter.
Og det er jo ikke altid, at der er så stor pressebevågenhed om aktiviteterne, og det har OSCE jo været et meget godt eksempel på, altså at okay, det har måske ikke været så relevant i forhold til de overskrifter, som er i medierne, men det er alligevel et vigtigt stykke arbejde.
Og så pludselig er der brug for det, hvad der jo i høj grad har været i nogle af de konflikter i Ukraine eksempelvis, men også i Georgien og andre steder, hvor man kan gå ind og så ligesom bruge de kompetencer, man har, i forhold til det, man er god til – afspænding og sikkerhed.
Så derfor er det også vigtigt, at vi, når vi diskuterer udenrigspolitik, er opmærksomme på de aktiviteter, der ikke er så medieegnede, men som faktisk er en forudsætning for, at vi kan have en rimelig stabil verden at leve i.
Så det er fint med det, og derfor er jeg helt enig i det, der er blevet sagt, og enig i regeringens politik på det område.
Zenia Stampe (RV), 2016-04-12:
Jeg er jo lige vendt tilbage fra barsel, og jeg kan fornemme, at det både er en fordel og en ulempe at komme efter Alternativet, for lige præcis på de her områder synes jeg i hvert fald at der er et vist sammenfald.
For jeg vil sige, at jeg også er meget begejstret for OSCE.
Nu er den redegørelse, vi har fået, meget detaljeret, især i forhold til Ukrainekrisen osv., og det vil jeg ikke gå så meget ind i.
Dermed mener jeg – i forlængelse af det, som Alternativets ordfører, hr. René Gade, sagde før – at de her organisationer er afsindigt vigtige, og jeg tror altså, at der for et lille land som Danmark altid er allermest indflydelse at hente i at styrke de organisationer, der er skabt.
Så kan det være, at der er nogle perioder, hvor de ikke har helt så meget at lave som andre gange, men i forbindelse med Ukrainekrisen fandt vi jo så ud af, at der her pludselig var en krise, hvor lige præcis OSCE kunne, om ikke være løsningen, så bidrage til løsningen.
Når jeg synes, at Danmark især har en særlig forpligtelse over for OSCE, er det også, fordi Danmark jo i sin tid var med til og var en drivende kraft i at skabe OSCE i bestræbelserne på at skabe afspænding mellem øst og vest.
Da russerne begyndte deres færd i Ukraine, hvilket vi jo var vældig kritiske over for, og danske politikere så begyndte at snakke om, at nu skulle krigsskibene ud i Østersøen osv. osv, tænkte jeg: Hvad er vores arv?
Vores arv er altså ikke at optrappe eller opruste.
Vores arv er at søge dialogen, søge løsningerne, også med dem, som bevæger sig i den helt forkerte retning.
Dengang tænkte jeg nemlig på OSCE, fordi vi jo netop var med til at skabe OSCE, fordi vi påtog os rollen som dem, der var mæglere og prøvede at arbejde for, at magterne skulle nedruste i stedet for bare at tale om hundrede procent vestmagt og mere og mere optrapning.
Derfor er en organisation som OSCE så vigtig, og den er kun blevet vigtigere i de seneste par år, og derfor bakker vi fuldstændig op om Danmarks arbejde i den.
Jeg deltog selv i fejringen af 40-årsjubilæet i en baggård i København i august arrangeret af Helsinkikomiteen.
Der var ikke så mange politikere til stede, og jeg kan huske, at jeg på det tidspunkt tænkte: Nå, OSCE er ikke så hot længere.
Men det kan altså godt være, at den bliver det igen, for der er ingen tvivl om, at det er et forum, som kan være en hjælp i den situation, vi står i lige nu, hvor der er en stigende oprustning mellem øst og vest eller navnlig mellem Rusland på den ene side og Europa og USA og resten af Vesten på den anden side.
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-12:
Det er fuldstændig korrekt, og det er selvfølgelig også derfor, at det er en diskussion.
Man skal bare altid, når man gør et eller andet, også overveje, hvilken præcedens man skaber.
Da det nu er nævnt i redegørelsen, tager jeg det også op her.
Hvad angår valgmissioner vil jeg sige, at jeg er fuldstændig enig i, at det netop handler om gensidighed.
Jeg husker stadig væk på det tidspunkt, da man ønskede at monitorere Rusland, og hvor Rusland ikke var meget for det, men hvor den russiske repræsentant så accepterede det, mod at man så til gengæld fik lov til at monitorere i USA, og det er bl.a. derfor, vi skal derover til november.
Peter Juel Jensen (V), 2016-04-12:
Som sagt er ordføreren og jeg enige langt hen ad vejen.
Det, der også er vigtigt, er, at hvis vi gerne i de lande, som har styr på demokratiet, og som hverken har udfordringer med mediefrihed eller forsamlingsfrihed eller noget andet, vil kigge de lande, som har udfordringerne, i kortene, bliver vi også tvunget til at tilbyde os, og det var vel nok også i den kontekst, at man skulle se invitationen til ODIHR om at komme og monitorere det danske valg – også for at have muligheden for at kigge andre lande i kortene.
De politikere, som var inviteret oppe i Helsinki, var ikke russiske politikere.
Det var russiske politikere, som sidder i den russiske OSCE-delegation, men der skete også nogle udskiftninger på holdet, således at de lande eller de politikere, som russerne gerne vil have ind i Finland, var nogle, som stod på sanktionslisten.
Så jeg tror, at den går begge veje.
Det var ikke kun de lande, som havde sanktioner over for russerne, som havde noget at gøre her.
Det var også, fordi russerne havde sendt nogle politikere, som måske bevidst stod på en liste.
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-12:
Det er fuldstændig rigtigt, at der ikke var grundlag for en eller anden fuld mission, men jeg synes, at den idé, at man inviterer folk, er god, fordi der også er det ved det, at folk, der kommer, eventuelt så også kan lære noget, som de kan tage med hjem.
Vi kunne måske også lære noget, men de kan også lære noget, og det kan vel nok gøres relativt billigt.
Det behøver jo ikke at være en fuld OSCE-mission, men det kan være inden for rammen af OSCE, at man inviterer andre til at deltage.
I forhold til det andet spørgsmål så rejser jeg det jo som en diskussion, fordi jeg synes, at det er et vigtigt spørgsmål, også fordi skaber vi en præcedens?
altså, et eller andet russisk samarbejde med nogle lande, russerne har kontrol med, og de lande beslutter, at nu laver de en liste over folk, de ikke vil se, og så skal der være en eller anden OSCE-konference.
Vi skal vist være i Hviderusland – tror jeg – næste sommer.
Lige pludselig er der en række folk, der ikke kan komme med ind i Hviderusland, fordi de står på en eller anden liste, hvor hviderusserne siger, at dem vil vi ikke have herind.
Er det en fornuftig udvikling at starte?
Det er sådan set den principielle diskussion, jeg vil have der.
Det er ikke i forhold til kritikken af de mennesker.
Jeg synes, havde jeg nær sagt, at man kunne hente dem i lufthavnen og køre dem til møderne og så køre dem ud til lufthavnen igen, men selve det, at man respekterer OSCE som organisation, synes jeg er vigtigt.
Peter Juel Jensen (V), 2016-04-12:
Tak, og det er måske mere en bemærkning end et spørgsmål, men jeg vil gerne rose ordføreren for også at komme ind på arbejdet i OSCE PA.
Jeg kender ordføreren godt nok til at vide, at ordføreren ikke kun var en flue på væggen, ordføreren sugede til sig på søndagens og mandagens møde.
Det var ikke noget, som OSCE eller PA på nogen måde havde indflydelse på.
Det var en ren og skær finsk beslutning, fordi man havde valgt at stå sammen med andre lande og indføre sanktioner mod Rusland, sanktioner, som jeg i øvrigt er meget enig i.
Så skal jeg sige med hensyn til valgobservationen i Danmark, at alle systemer har behov for at blive kigget efter, men det er også et spørgsmål om ressourcer.
Hånden på hjertet, og det må ordføreren vel også anerkende, der er vel andre lande, som har større udfordringer lige præcis på den konto, end Danmark har, og jeg synes, at det er ganske fornuftigt, at man har sådan en indledende valgobservation, hvor man lige finder ud af, hvad det er, vi skal holde øje med.
Men tak for en fin og omfattende ordførertale.
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-12:
Jeg ville så gerne være enig med udenrigsministeren, men hvad angår spørgsmålet om EU og EU-traktaten, synes jeg altså ministeren har et problem, som han snakker udenom.
For når EU-Domstolen gik ind og blokerede, gjorde de det jo ikke ud af den blå luft.
De gjorde det på grund af formuleringen i Lissabontraktaten.
Og hvad er formuleringen i Lissabontraktaten?
Det er, at man tiltræder den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder.
Og så står der: Tiltrædelse af denne konvention ændrer ikke Unionens beføjelser som fastsat i traktaterne.
Det har den danske regering, den nuværende og den foregående, og alle EU-partierne været med til at godkende.
Da vi diskuterede det i 2009, sagde vi, at det her var et problem, for selvfølgelig kan man ikke tilslutte sig Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, uden at man giver kompetence til den domstol, og derfor kan man ikke fastholde, at det ikke må gå ud over den kompetence, som EU har, ligesom vi selvfølgelig har givet kompetence på Danmarks vegne til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, som vi så ikke længere har.
Derfor bliver ministeren altså nødt til at erkende, at det var en fejl, at man skrev det der i Lissabontraktaten, medmindre det var et bevidst forsøg på at holde Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol udenfor.
Kristian Jensen (V), 2016-04-12:
Jeg synes ikke, det er beklageligt, at vi har omprioriteret sådan, at vi kan investere i det danske sundhedsvæsen.
Jeg synes, det er glimrende, og Udenrigsministeriet har også bidraget til den omprioritering.
Jeg ville selvfølgelig som minister for et område altid gerne have flere penge.
Det må jeg konstatere at jeg ikke har.
Så synes jeg, at det er vigtigt at lægge vægt på, at vi i det arbejde, vi gør, faktisk gør en ret stor indsats for netop at sikre, at vi effektiviserer den administration, der er i Udenrigsministeriet.
Det er klart, at når man bruger færre penge til uddeling, vil der også være færre projekter og dermed færre evalueringer og dermed færre overheads i administrationen.
Så jeg mener, at det er helt naturligt, at når der er en mindre pulje til udviklingsbistand, skal der også være en mindre administration i Udenrigsministeriet.
Michael Aastrup Jensen (V), 2016-04-12:
Jeg sagde i den første del af svaret, at når vi nu engang havde en økonomisk situation, der var så slem, som den var, jamen så krævede det en benhård prioritering.
Den benhårde prioritering blev vi nødsaget til at gøre, og derfor tog vi to lande ud og sagde: De to lande kan vi fortsætte med.
De to lande kan vi prioritere på et rigtig højt niveau og med nogle kræfter, som der også er behov for, bl.a. i Ukraine i forhold til antikorruption osv.
Jeg må sige, at set i lyset af hvor økonomisk svær situationen var dengang, synes jeg faktisk, det er flot, at vi stadig væk er så massivt til stede.
Mogens Jensen (S), 2016-04-12:
Virkeligheden er jo, at man godt vidste, at man ville komme til at skære ned på Udenrigsministeriets øvrige aktiviteter.
Når man skærer så voldsomt ned, som man gør, på ulandsbistanden, så betyder det automatisk, at man også er nødt til at reducere i Udenrigsministeriets øvrige udgifter.
Det tror jeg udmærket ordføreren er klar over.
Så det der med, at det var et kasseeftersyn: Lad nu være med det. Det har en konsekvens, at man skærer ned, og den konsekvens kan jeg forstå at ordføreren er tilfreds med.
Jeg kan også forstå, at han er tilfreds med, at man altså ikke gennemfører det efter valget, som man sagde man ville gennemføre før valget.
Det synes jeg selvfølgelig er beklageligt.
Michael Aastrup Jensen (V), 2016-04-12:
Altså, det er jo ikke nogen hemmelighed, at da vi overtog regeringsmagten, overtog vi en sværere økonomisk situation, end vi havde forventet.
Det viste det kasseeftersyn, som vi lavede efter valget.
Derfor måtte alle så at sige holde for, og det er også det, vi har oplevet inden for Udenrigsministeriets område.
Når det er sagt, er det vigtigt at sige, at vi ikke gør noget, hvor vi trækker i nødbremsen eller noget som helst.
De fem pågældende lande udfases stille og roligt.
Samtidig har vi jo stadig væk to prioritetslande, som jeg synes er de to absolut vigtigste, nemlig Ukraine og Georgien – de to lande, som om nogen bliver presset voldsomt fra Rusland, og hvor vi virkelig kan gøre en forskel.
Så jeg må indrømme, at jeg varmt støtter den prioritering, man har lavet fra Udenrigsministeriets side – at det er de to lande, man stadig væk prioriterer så massivt, som man gør.
Ville jeg ønske, at vi havde fundet et pengetræ og så kunne bruge flere penge?
Ja, men jeg har endnu ikke fundet det pengetræ, desværre.
Mogens Jensen (S), 2016-04-12:
Tak, og også tak til Venstres ordfører for samarbejdet i Europarådets Parlamentariske Forsamling.
Som jeg nævnte i mit ordførerindlæg, er det jo sådan, at vi også konkret fra dansk side har støttet med aktiviteter, demokratiudvikling og fremme af retsstatsprincipper i mange lande.
Nu skærer regeringen jo så med de store besparelser på 200 mio. kr. på udenrigstjenesten ned på de her aktiviteter i vores naboskabsprogram, der bliver reduceret fra at omfatte i dag syv lande til fremover kun at omfatte to lande: Ukraine og Georgien.
Mener ordføreren ikke, at det er lidt af en falliterklæring fra dansk side, at vi er nødt til nu at reducere indsatsen på så vigtigt et område som det her – særlig når Venstre jo før valget sagde, at man ville give 70 mio. kr. til Udenrigsministeriet?
Nu rammer det så også Europarådets aktiviteter.
Michael Aastrup Jensen (V), 2016-04-12:
Det kommer ikke som nogen stor overraskelse, at det var det, hr. Nikolaj Villumsen mente, da han var i gang med sit første spørgsmål.
Jeg synes, den måde, som det er på, er meget, meget fair.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-12:
Problemet er jo bare, hvad det så får af konsekvenser, hvis de lande trækker den økonomiske støtte.
Som man kan læse af udenrigsministerens redegørelse, gør Europarådet et vigtigt arbejde, også med dansk støtte, eksempelvis i forhold til Ukraine med forsøg på at reformere retssystemet og forfatningen.
Men er der ikke et problem, hvis Danmark og andre lande, som ønsker at være foregangslande i forhold til respekt for menneskerettighederne, ikke bidrager mere, og hvis de lande, der svigter menneskerettighederne og konsekvent har tænkt sig at bruge deres bidrag som en undskyldning for ikke at få kritik for deres alvorlige forbrydelser, prioriterer flere og flere penge til organisationen?
Michael Aastrup Jensen (V), 2016-04-12:
Jeg kan godt anerkende, at de pågældende lande vil bruge det som et argument.
Vi har jo allerede oplevet, at de fra Ruslands side har brugt det argument, når de siger: Vi er store bidragsydere, så nu må I også lytte til os.
PS, vi reddede jer forresten under anden verdenskrig.
Men jeg synes bare ikke rigtig, at vi skal købe det argument, og det tror jeg heller ikke vi kommer til.
Det, det hele handler om, hvilket også var det, jeg prøvede at sige i min tale, er, at vi bliver nødt til på et tidspunkt at sige, at nok er nok, og det er derfor, sanktionsredskabet er vigtigt.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-12:
Tak for det, og tak til ordføreren, både for rosen af Europarådets vigtige arbejde og også for den indsats, som jeg ved ordføreren gør i Europarådet.
Jeg deler i høj grad bekymringen for udviklingen i Aserbajdsjan og Rusland og Tyrkiet.
Jeg synes, at et problem, vi har i forhold til Europarådet, er, at det nu ikke bare er Rusland, men også Tyrkiet, som er i gruppen af store bidragsydere til Europarådet.
Det er ikke sikkert, at vi kan stå her og have lige så positivt et syn på Europarådets arbejde, hvis den her organisation bliver økonomisk afhængig af de lande, som gør sig skyldig i de største svigt i forhold til deres forpligtelser over for Europarådet.
Så jeg vil gerne høre Venstres ordfører, om man deler den bekymring, og hvad man fra Venstres side tænker vi kan gøre fra dansk side for at imødegå udviklingen.
Michael Aastrup Jensen (V), 2016-04-12:
Det synes jeg ikke er et folketingsanliggende.
Det er min holdning.
Mogens Jensen (S), 2016-04-12:
Må jeg ikke spørge ministeren: Er det ikke korrekt, at med de store besparelser på ulandsbistanden, som man gennemfører, så reduceres også dækningsbidraget til Udenrigsministeriet, og at det vil sige, at uanset hvordan den økonomiske situation havde set ud, skulle man finde besparelser i den resterende del af Udenrigsministeriet på grund af besparelser på ulandsbistanden, og at det er det, som de her besparelser er udtryk for?
Jeg vil sådan set
gerne høre, om ministeren synes, at det er beklageligt, at der kan gøres mindre for menneskerettigheder og demokratiudvikling i Europa.
Kristian Jensen (V), 2016-04-12:
Som hr. Michael Aastrup Jensen var inde på, var der en række udfordringer, der var større, end vi havde regnet med, da vi overtog regeringsmagten.
En række af de ting, der blev lovet i valgkampen – en videreførelse af afgiftsfritagelse for elbiler, en afskaffelse af reklameafgiften og flere penge til politiet – var jo ikke dækket økonomisk i den daværende regerings forslag.
Det er nogle af de ting, vi har fundet plads til, ligesom vi har fundet plads til at tilføre sundhedsvæsenet i Danmark de fornødne 2,4 mia. kr. ekstra til en fornyet opgradering.
På den baggrund har der været områder, hvor vi har været nødt til at finde besparelser, og ja, det er der også fundet på Udenrigsministeriets område.
Det har ikke været nemt.
Jeg havde nær sagt, at det heldigvis ikke har været nemt, for hvis det havde været nemt, havde man jo brugt pengene forkert i forvejen.
Det er klart, at når vi skal skære ned, er der også nogle ting i naboskabsprogrammet, vi har været nødt til at undersøge hvordan vi kan gøre anderledes.
Men jeg kunne naturligvis altid – og det tror jeg at enhver minister altid kunne – have ønsket at få lov til at bruge endnu flere penge i de konkrete sager.