runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-08:
Jeg beklager forsinkelsen.
Liberal Alliance kan støtte regeringens lovforslag, i virkeligheden alle fire elementer i det.
Jeg synes, der har været en meget interessant debat om det her med elektronisk overvågning og fodlænke, som jo altid lægger op til en del diskussion.
I Liberal Alliance har vi faktisk generelt den holdning, at vi synes, at benyttelse af elektronisk fodlænke er en rigtig god idé.
Vi mener også, at man med fordel kunne gøre det endnu flere steder, end man gør i dag, og end hvad man udvider med med det her forslag.
Derudover vil jeg især kommentere det sidste element af de fire i lovforslaget, nemlig forslaget om, at kommunerne skal betale for unges ophold på Kriminalforsorgens institutioner.
Det er vi nemlig meget positive over for.
Vi er generelt bekymrede for, at man har unge mennesker i fængsler, hvor der rettelig kun burde være voksne over 18 år.
Vi er modstandere af, at børn under 18 år overhovedet kan komme i fængsel, og vi mener, at der i en årrække har været en lidt mærkelig diskussion mellem Socialministeriet og Justitsministeriet om at få løst det problem, eller rettere sagt ikke at få løst det her problem, hvilket jo gør, at der til stadighed sidder flere unge under 18 år i danske fængsler.
Det vil jeg bare nævne i den her sammenhæng, fordi jeg både i det her forslag og i andre forslag ser det i sammenhæng med forslaget om nedsættelsen af den kriminelle lavalder.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at Liberal Alliance går ind for at nedsætte den kriminelle lavalder, men ikke med det formål at sætte børn i fængsel.
For os er det en forudsætning, hvis man skal nedsætte den kriminelle lavalder, at man sætter en stopper for at putte børn i fængsel.
De to ting må hænge sammen, og det synes jeg bare skal nævnes, når nu det her forslag bliver kædet sammen med det senere forslag om at nedsætte den kriminelle lavalder.
Men vi støtter altså L 167.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-08:
Jeg vil gerne takke for de mange kommentarer til lovforslaget, både de positive kommentarer og de negative kommentarer.
Lovforslaget skal jo ses i sammenhæng med en række andre lovforslag i forhold til at styrke området med udsatte børn og unge.
Jeg nævner bl.a. det lovforslag, vi behandlede for lidt siden, L 166, og Barnets Reform, som netop går ud på at styrke indsatsen over for udsatte børn og unge.
Jeg kan med de ting, der er kommet frem, konstatere, at ikke alle er lige begejstrede for lovforslaget.
Særlig er der flere, som ikke er enige i den del af forslaget, som vedrører muligheden for at anvende elektronisk overvågning af unge i forbindelse med et ungepålæg.
Jeg vil gerne understrege, at der er tale om et værktøj, som kommunerne kan bruge som led i den samlede indsats.
Forældrene og den unge skal indvillige i sådan en ordning, og jeg tror også, der vil være unge, for hvem en elektronisk fodlænke faktisk kan være en hjælp til at undgå nogle uheldige grupperinger.
I forhold til at fratage børnefamilieydelsen vil jeg sige, at der er tale om et ungepålæg og ikke et forældrepålæg, så hvis det her ungepålæg ikke bliver opfyldt, er der ikke noget om, at man så skal til at fjerne børnefamilieydelsen.
Samtidig vil jeg også understrege, at jeg tror på, at politiets hjælp til at håndhæve overholdelsen af et ungepålæg faktisk kan have en vigtig præventiv funktion.
Jeg mener, at vi med de to lovforslag, som jeg har fremsat, sammenholdt med det lovforslag, som justitsministeren har fremsat, og de øvrige initiativer på området styrker indsatsen over for kriminelle unge væsentligt.
Overordnet synes jeg, det har været en frugtbar debat med mange forskellige synspunkter, og jeg ser frem til en velvillig behandling i udvalget.
Maja Panduro (S), 2010-04-08:
Jeg vil bare gerne være helt sikker på, at jeg forstår lovforslaget og nu også ministeren rigtigt: Der er altså ingen konsekvens for barn eller forældre ved at sige nej til en elektronisk fodlænke?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-08:
Formålet med den elektroniske fodlænke er, at det er en del af en række værktøjer i den indsats, som man skal have i forhold til et barn eller en ung person, der er kriminalitetstruet, og der er det vigtigt, at der er samtykke med hensyn til at placere de ting, der skal være i hjemmet, af rent teknisk art.
Man må også tænke på, at det nogle gange kan give en mulighed for, at den unge kan sige til de uheldige grupperinger: Nej, jeg kan ikke komme, for jeg bliver hentet, hvis jeg kommer her.
Derved kan man slippe ud af dårligt selskab.
Maja Panduro (S), 2010-04-08:
Det lyder jo meget nobelt.
Jeg vil egentlig bare gerne have et ja eller et nej: Er der ingen konsekvens, hverken for barnet eller forældrene, ved at sige nej til en elektronisk fodlænke?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-08:
Som det fremgår, er der ikke nogen sanktion, ved at man siger, at man ikke vil indvillige i at have den elektroniske fodlænke.
Men det er klart, at man jo skal se på den samlede indsats i forhold til at kunne hjælpe barnet eller den unge ud af en uheldig løbebane.
Så det her er jo ikke enkeltstående, der er en række værktøjer, som kommunen bør sætte i gang i forhold til en handlingsplan.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-08:
Det er en fornøjelse, hver gang ens navn bliver læst rigtigt op.
Jeg vil bare lige høre, om ministeren kan bekræfte, at den her aftale blev indgået med Dansk Folkeparti under forhandlingerne om finansloven for 2010.
Jeg er da fuldstændig enig med hr. Simon Emil Ammitzbøll i, at det selvfølgelig er et rigtig, rigtig alvorligt problem.
Uenigheden består i, hvilket redskab vi skal bruge.
Jeg synes, det er fuldstændig latterligt, at børn ned til 12 år skal hentes diverse steder af politiet, og der står ikke engang i lovforslaget, om det er en, to, tre, fem eller ti gange.
Det er også derfor, jeg rigtig gerne ville have, at der var socialrådgivere i stedet for politifolk, at der var psykologer i stedet for den der
hvis du ikke gør, som jeg siger, skal jeg komme efter dig-tankegang, og at man går ind og løfter de her familier økonomisk i stedet for at tage børnechecken fra dem.
Vi kan løse det her, hvis vi har de rigtige redskaber.
Men at gå ind og sige: Jeg sætter en lænke om din fod , og i øvrigt får jeg politiet til at hente dig, og så er dine problemer løst, og i morgen er du bare en ordentlig borger – det tror jeg altså ikke på.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-08:
Det er sådan, at såfremt kommunen mener, at det er noget, der vil være effektivt og brugbart i en konkret situation, så har de den mulighed, at de kan bruge det.
Det er en mulighed, som de kan bruge i forhold til barnet eller den unge.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-08:
Jeg synes, det er fair nok, at vi er uenige om det konkrete, men jeg synes bare, man negligerer den virkelighed, der er uden for Christiansborgs tykke mure, når man taler om, at det er børn, der skal hentes på sodavandsdiskoteker.
Det er det jo altså ikke.
Det, det handler om, er nogle unge mennesker, som er på vej ud i noget skidt, og som man prøver at finde nogle nye sanktioner og nogle nye muligheder i forhold til for at få dem ud af en dårlig løbebane.
Så kan vi diskutere, om vi går ind for det, eller vi ikke gør, men at have en eller anden forestilling om, at der er tale om en 12-årig, der bare skal på sodavandsdiskotek, og så er det det, det handler om , er jo at prøve at tale det her hen til noget helt andet end den alvorlige problemstilling, det egentlig er.
Det undrer mig lidt.
Maja Panduro (S), 2010-04-08:
Men jeg har et andet spørgsmål, som jeg meget gerne vil nå at få svar på også, og det er, i forhold til at både ordføreren og nogle af hans kolleger, synes jeg, før talte lidt, som om de børn, som politiet nu skal ud at hente på vegne af kommunen, er kriminelle børn, at det er nogle børn, som har været ude at slå nogle folk ned, eller som nødvendigvis tidligere har gjort noget ulovligt, men det er jo ikke det, der står i forslaget.
Der står jo, at det her skal bruges som et redskab i den pædagogiske indsats, sådan at man kan sikre, at barnet er udhvilet og veloplagt osv., og at det altså netop ikke skal være nogen straffeforanstaltning.
Er det ikke rigtigt nok, at hvis man går ud og gør noget ulovligt, slår gamle damer ned eller noget andet, kan man jo altså allerede i dag blive hentet af politiet, og at det trods alt er det, vi har dem til?
Jeg vil gerne vende tilbage til sodavandsdiskoteket, som SF's ordfører nævnte før, og som hr. Martin Henriksen gjorde sig virkelig morsom på bekostning af …
Martin Henriksen (DF), 2010-04-08:
Så er det sagt.
Og så er det altså sådan med det her lovforslag, at der ikke er tale om, at hvis man har begået kriminalitet, er det den her ordning, der kommer i brug.
Der er tale om, at det her er ét redskab iblandt en masse andre redskaber, som kan bruges til at forebygge, at unge mennesker kommer ud i kriminalitet, kan bruges til at forebygge, at unge mennesker fortsætter en kriminel løbebane.
Tina Petersen (DF), 2010-04-08:
Jeg skal egentlig bare endnu en gang have en bekræftelse.
Først vil jeg lige sige, at vi jo egentlig så et godt eksempel på, hvordan moralen kan skride en gang imellem, selv her i salen, og det er jo egentlig det problem, vi har i vores samfund.
Der er nogle, som ikke kan forholde sig til reglerne.
Det er ikke acceptabelt, og ergo bliver man nogle gange nødt til at gå ind og fastsætte nogle regler.
Der er udtrykt tvivl, men der har aldrig været intentioner i forslaget om, at politiet skal ud ti gange og tage fat i ørerne på de her unge.
Næh, efter første gang sætter man sig forhåbentlig ned og laver en handlingsplan for, hvordan man kan rette op på en pædagogisk og kærlig facon, så den unge forstår, hvor grænserne er.
Vil hr. Martin Henriksen give mig ret i det?
Martin Henriksen (DF), 2010-04-08:
Jo, men det er jo korrekt, at det her er et forebyggelsesredskab, og hvis kommunerne er så fornuftige, som de selv siger, og som mange andre også siger – og selvfølgelig er der også mange fornuftige kommuner derude – vil det jo også være sådan, at hvis man kan se, det er ved at skride, i forhold til om et ungepålæg overholdes, sådan set uanset om der er elektronisk fodlænke eller ej, vil det jo være der, man som kommune kan gå ind og sige: Lad os sætte os ned, lad os tale om det med pædagogerne, forældrene osv. osv.
Så vil jeg også godt nævne, som jeg også nævnte ved de andre lovforslag, at det her skal ses i en større sammenhæng.
Vi bevilger faktisk penge til kommunerne, og vi siger, at betingelsen for, at de kan få del i de penge, er, at de ansætter gadeplansmedarbejdere ude i socialt udsatte boligområder, så man netop har flere forskellige indgangsvinkler til det enkelte unge menneske.
Det her er et forslag blandt flere.
Og så er det jo sådan, at der i lovforslaget faktisk også er et økonomisk incitament til, at kommunerne griber tidligere ind, end de gør i dag.
Tina Petersen (DF), 2010-04-08:
Jeg har en yderligere kommentar, hvis man har tid ovre på venstrefløjen.
Her i salen har jeg aldrig, og det vil jeg bede hr. Martin Henriksen bekræfte, sagt ældre damer eller andet.
Jeg sagde, at nogle, bl.a. Enhedslisten, åbenbart ønsker at tage en pibe i ny og næ og øve kriminalitet inden for visse grænser, så jeg vil gerne have, at man forholder sig til det, der bliver sagt.
Er det ikke korrekt, at jeg ikke har sagt sådan?
Martin Henriksen (DF), 2010-04-08:
Det er jo ligesom at deltage i et gruppemøde i Dansk Folkepartis folketingsgruppe, og jeg er sikker på, at fru Tina Petersen ikke har haft til hensigt at gøre det, som Enhedslisten og andre ønsker at skyde fru Tina Petersen i skoene.
Så vil jeg sige, at jeg altså synes, at venstrefløjen skylder at give et klart svar på, hvad det så er, de vil, for
mange af de initiativer, som venstrefløjen nævner at man burde søsætte i stedet for, er vi jo sådan set i gang med.
Dem har vi jo aftalt, og det her er så et ekstra redskab, som kan bruges til at forebygge ungdomskriminalitet, og igen må jeg bare sige, at det ikke kun handler om fodlænker.
Jeg synes, det er en meget interessant ordning, og jeg håber også, der vil komme noget godt ud af den, og at kommunerne rent faktisk vil benytte de ting, de med det her lovforslag får mulighed for at benytte.
Men der ligger faktisk også en række andre initiativer i både lovforslaget her og andre forslag, som har til hensigt at forebygge ungdomskriminalitet, og hvis vi er så enige om det, så kom dog med jeres bud på, hvordan vi kan gøre det, i stedet for hele tiden at være imod og være imod.
Nej, altså, vi synes jo, at det gode ved det her lovforslag er, at man indfører en ny mulighed, som går ud på, at en kommune og langt hen ad vejen i samarbejde med forældrene, hvis de bliver enige om, at der er behov for at give det her ungepålæg til den unge, så har mulighed for det.
Det er så rigtigt nok, at der ikke er knyttet strafferetlige sanktioner op på det, hvis den unge ikke overholder det her ungepålæg.
Men at sige, at det skulle være sådan helt sanktionsløst, kan man ikke.
Man kan så kalde det for en pædagogisk eftereffekt, eller hvad man vil udtrykke det med, men der er mulighed for, at politiet, eksempelvis hvis de kommer ud og skal hente et ungt menneske, hvis politiet vurderer, at det er nødvendigt, så kan bruge magt.
Per Clausen (EL), 2010-04-08:
Jeg skal bare sige, at hr. Martin Henriksen ikke behøver at være bekymret for, at dårlig moral holdes ude af Dansk Folkeparti, for vi har nu to gange i træk hørt et medlem af Dansk Folkeparti direkte i strid med sandheden fremkomme med nogle påstande om, hvad jeg skulle have sagt.
Enhver kan jo efterfølgende aflytte, hvad der er sket her i dag, læse referatet og konstatere, at hvis det ikke var, fordi det vistnok strider imod god parlamentarisk skik, ville jeg kalde fru Tina Petersen noget ganske præcist.
Jeg vil nøjes med at sige, at det, hun har sagt om Enhedslisten, er i direkte strid med sandheden.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-08:
Jeg tror bare, der er nogen, der ikke har læst forslaget ordentligt.
Jeg vil rigtig gerne læse op.
Forslaget består i at underlægge barnet eller den unge elektronisk overvågning i op til 1 måned ad gangen, når der er bestemte grunde til at tro, »at en afgørelse om elektronisk overvågning vil medvirke til at få den unge til at efterleve pålægget.«
Man kan gøre det helt op til 3 måneder.
Det vil sige, at man sagtens kan sige til et barn: Du skal være hjemme.
Og hvis barnet ikke lever op til det her pålæg og går ud – i realiteten ved man jo ikke, hvad barnet går ud til, om det er til et sodavandsdiskotek eller til et røveri eller tyveri – kan man faktisk gøre det, at man kan bede politiet om at hente det.
Konsekvensen af det lovforslag er, at politiet skal hente børn ned til 12 år fra sodavandsdiskoteker, fordi de ikke lever op til pålægget.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-08:
Jeg vil sådan set bare sige, at den korte bemærkning, jeg stilede til hr. Martin Henriksen, jo er et bevis på, at vi alle kan blive klogere under førstebehandlingen.
Og det er jeg glad for at jeg er blevet.
Jeg er stadig politisk uenig med SF's ordfører, hvad angår de elektroniske fodlænker, og jeg tror heller ikke på eksemplerne med sodavandsdiskoteker, men lad det nu ligge.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-08:
For lige at slå noget helt fast vil jeg gerne sige: Forslaget er en del af aftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti om finansloven for 2010.
Det vil sige, at regeringen var nødt til at betale Dansk Folkeparti, for at de kunne stemme for forslaget, og betalingen gik ud på, at man skulle straffe børn ned til 12 år, og at man skulle gå ind og tage brødet ud af munden på de her meget, meget udsatte familier ved at tage børnechecken fra dem.
Socialpolitikken i dag er præget af straf, konsekvens, mistillid til borgerne og de ansatte, der arbejder med dem i den sociale sektor.
I dag ved vi jo godt, og det ved alle partier herinde, at de udsatte familier har utrolig mange sociale problemer.
Når de har så mange sociale problemer såsom kriminalitet, vold, omsorgssvigt eller fattigdom, er det klart, at det kommer til udtryk i den måde, børnene vokser op på i de familier.
De familier har meget, meget svære levevilkår, og nu sker der med det her lovforslag det, at regeringen og Dansk Folkeparti kommer til at tage børnechecken fra disse familier – og det er familier, der i forvejen er hårdt, hårdt ramt økonomisk.
Det her forslag vil medføre, at flere af børnene vil befinde sig bag låste døre, at flere vil blive udsat for magtanvendelse, og det vil medføre flere tilbageholdelser.
Og vi snakker om børn, der er 12 år gamle!
Så blev der jo sagt fra Venstres ordførers side, at der var nuancer i høringssvarene.
Stort set alle ngo'er og fagfolk er meget kritiske over for forslaget.
Kritikken drejer sig bl.a. om følgende punkter: Mere straf over for disse unge vil have den modsatte effekt; nogle mener, at forslaget er i strid med børnekonventionen; der er også nogle, der siger, at ophold på en sikret institution er så alvorligt et indgreb over for barnet eller den unge, at indgrebet kun skal være den allersidste mulighed; elektronisk fodlænke vil komme til at virke som en afstraffelse og ikke som et pædagogisk værktøj; der er også mange, der nævner, at politiet ikke skal inddrages som et redskab i det sociale arbejde.
Så er det jo sådan, at det fra Dansk Folkeparti er blevet efterspurgt, hvad venstrefløjen vil.
Det vil jeg rigtig gerne fortælle om.
Hvad er det så, vi vil?
Vi vil hellere have, at det er socialrådgivere, der tager sig af de her børn, end at det er politiet, vi vil hellere have socialrådgiverne ud på skoler, socialrådgiverne ud i de her familier, socialrådgiverne ud på gaden.
Vi vil også hellere have, at der er en håndsrækning til de her familier, som har det rigtig, rigtig dårligt, både i forhold til at sørge for, at de får psykiatrisk behandling, så de ikke skal bruge hele deres liv på ventelister, og i forhold til det misbrug, de har.
Men først og fremmest er der ingen tvivl om, at venstrefløjen rigtig gerne vil afskaffe og bekæmpe fattigdommen – fattigdommen, som er med til, at de her familier har det rigtig, rigtig svært.
Og der er ingen tvivl om, at vi ikke ønsker, at børn på 12 år skal hentes af politiet, fordi de har været på sodavandsdiskotek.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-08:
Jeg vil sige endnu en gang, at jeg synes, det ville være formålstjenligt, når Enhedslisten stiller spørgsmål til mig som ordfører for Dansk Folkeparti, at man så forholdt sig til lovforslaget, som det ligger, og hvis man ikke ønsker at støtte lovforslaget, kunne man jo bruge sin taletid på at foreslå alternative veje til at forebygge ungdomskriminalitet.
Per Clausen (EL), 2010-04-08:
Jeg ville sådan set meget gerne bruge tiden i dag til at diskutere, hvordan vi kan bekæmpe ungdomskriminalitet, men jeg bliver også nødt til at påpege det, når nogle af dem, der hævder at ville bekæmpe ungdomskriminalitet, benytter sig af direkte usandheder om andre politikere her i Folketingssalen.
Jeg overhørte det første gang, for jeg synes ikke, vi skal spilde tid på det, men jeg bliver bare nødt til at sige, at når man i direkte strid med sandheden bliver ved med at referere til, hvad jeg har sagt, er jeg nødt til at gribe ind, for ellers ender det jo med, at man i Dansk Folkeparti fortæller det som en sand historie.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-08:
Jeg synes altså, vi skal forholde os til, hvad vi behandler her i Folketingssalen i dag, altså lovforslaget her, og det er et initiativ til, at man kan blive bedre til at forebygge ungdomskriminalitet.
Det synes jeg ville være formålstjenligt.
Kim Andersen (V), 2010-04-09:
Et ord er et ord, og en aftale er en aftale.
Det er jo klar tale fra ministeren, det er sådan noget, som en jyde kan lide at høre – og også forstå.
Ordføreren på det her beslutningsforslag af Socialdemokraterne, B 140, er vores hr. Flemming Møller, og jeg skal derfor, selv om han er lollik, læse op, hvad han har skrevet til mig.
Socialdemokraternes intention er at give forbrugerne ensartede regler at forholde sig til.
I Venstre mener vi ikke, at forslaget i praksis vil være den bedst mulige løsning for den enkelte forbruger.
Det kan derfor virke overflødigt at lovgive på det her område, særlig fordi forslaget i praksis vil ramme skævt og i sidste ende give forbrugeren en ringere service, og det har vi i Venstre ikke nogen interesse i.
Forslaget vil gøre dagligdagen besværlig for butikkerne.
De handlende får sværere ved at vurdere, hvilke produkter de bliver nødt til at have på lager, og det er især et problem for de mindre butikker.
For forbrugeren kan det betyde, at varernes priser stiger, og derudover kan et lovkrav om en 14-dages-returret rent faktisk medføre, at nogle butikker giver en kortere returret, end forbrugeren ellers ville få.
At forslaget har til formål at ensarte reglerne for at undgå forvirring hos forbrugerne, er blot endnu et forsøg fra Socialdemokraternes side på at regulere markedet ned til mindste detalje.
Det stemmer ikke overens med Venstres grundværdier om et afbalanceret og frit marked til gavn for både forbrugere og de erhvervsdrivende.
Kvaliteten og prisen på varer er forskellig fra butik til butik, og derfor er det også sund fornuft, at muligheden for at returnere og ombytte varer er forskellig.
Det er ulogisk at påtvinge forretninger en ensretning, når de grundlæggende forudsætninger er vidt forskellige.
I Venstre ser vi heller ingen grund til at fjerne endnu mere ansvar fra forbrugeren, for i Venstre har vi nemlig tiltro til den enkelte forbruger.
Og når vi allerede ved, at hele 80 pct. af Dansk Erhvervs butikker allerede i dag er på banen med en frivillig 14-dages-fortrydelsesret, ser vi ikke nogen grund til at lovgive yderligere på dette område.
Kort sagt mener vi i Venstre, at dette forslag ikke er til gavn for erhvervslivet eller den enkelte forbruger.
Frivillighedens vej er altid at foretrække.
Jeg kan i modsætning til venstrefløjen ikke se nogen grund til at gøre det endnu sværere at være almindelig erhvervsdrivende i en krisetid, hvor det i forvejen kan være vanskeligt at få enderne til at nå sammen.
Derfor afviser Venstre at støtte beslutningsforslaget; for os er en aftale stadig væk en aftale.