Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-19:
Tilbage i SR-regeringens tid fik man en fiks idé, nærmere bestemt fik Det Radikale Venstre en fiks idé om at indføre en særlig lav ydelse for nyankomne flygtninge og indvandrere.
Når jeg siger det, er det egentlig for at understrege, at SR-regeringen havde en evne til at blive klogere.
SR-regeringen konstaterede for det første, at man var på kant med flygtningekonventionen, og for det andet, at den lave ydelse ikke skabte bedre integration, og derfor droppede man den.
Det er i lodret modstrid med den nuværende regering.
Den nuværende regering er ikke modtagelig over for argumenter.
Den nuværende regering er ikke modtagelig over for fakta.
I går kom der jo endnu en undersøgelse af starthjælpens virkninger, og den blev lanceret under overskriften »Starthjælpen virker«.
Jeg er fuldstændig enig: Starthjælpen virker.
Starthjælpen virker først og fremmest på den måde, at den gør rigtig mange mennesker, tusinder af mennesker fattigere i rigtig lang tid.
Så på den måde virker starthjælpen.
Hvis man skal se på udviklingen, så er den mest markante udvikling, starthjælpen har betydet, at rigtig mange flere mennesker har mistet deres forsørgelsesgrundlag.
Rigtig mange flere mennesker har ikke længere ret til at modtage en offentlig forsørgelse.
Det er det, man kalder, at de er blevet selvforsørgende.
At det er sådan, forklarer manden bag den her undersøgelse, Torben Tranæs, på følgende måde: Det fænomen kan skyldes sort arbejde, men først og fremmest handler det om, at flere par må nøjes med én indkomst.
Systemet er nemlig sådan, at man bliver trukket i start- eller kontanthjælp, hvis ens ægtefælle tjener for meget.
De socialrådgivere, vi snakker med, siger, at den altovervejende årsag er, at ægtefællen tjener for meget, men grænsen er også blevet sat kraftigt ned, efter man har indført starthjælp.
Selv hvis ens ægtefælle får kontanthjælp, bliver man trukket i starthjælpen.
Det er det mest markante resultat af starthjælpen.
Flere mennesker er blevet sat helt uden for arbejdsmarkedet, i hvert fald det ordinære arbejdsmarked.
Nogle af dem erhverver sig måske for at holde økonomien kørende lidt ved hjælp af sort arbejde.
Beskæftigelsesministeren står så heroppe fra denne talerstol og siger, at han da egentlig er ligeglad med, hvad det betyder, at man er blevet selvforsørgende.
Det afgørende er, at man ikke længere er offentligt forsørget.
Vi har altså en beskæftigelsesminister, som siger, at det er godt, at vi har fået mange flere uden for arbejdsmarkedet, uden for det at få tilbud om at kunne komme tilbage på arbejdsmarkedet; og at det er godt, at nogle erhverver sig ved sort arbejde.
Jeg mener, at det for det første er en falliterklæring i forhold til det, der burde være målsætningen, nemlig at få integreret flere på arbejdsmarkedet, og at det for det andet er noget nær katastrofalt, at man på den måde ignorerer, hvad folk kan blive kastet ud i af uordinært arbejde.
For ligesom at understrege niveauet i den her diskussion er der flere, bl.a. beskæftigelsesministeren, der har fremhævet den historie, der var i Politiken forleden dag om nogle burmesere, som havde fået arbejde på slagteriet i Grindsted.
Jeg synes, det er godt, at de har fået arbejde på slagteriet i Grindsted.
Jeg synes, det er godt, at de følger med til slagteriet i Sæby, men det er jo skægt, at vi har en beskæftigelsesminister, som siger, at de har fået ordinært arbejde, når de ikke har fået ordinært arbejde – de har været ansat i løntilskudsjob.
Specielt er det jo interessant, at vi har en beskæftigelsesminister, der kan sige, at de har haft ordinært arbejde i 3 år, for
så ville jeg som beskæftigelsesminister tænke, at det jo så ikke kunne være rigtigt, at de ryger tilbage på starthjælp; at de jo selvfølgelig ville være dagpengeberettigede.
Det er jo klart.
Men det viser bare niveauet i den her diskussion, når såvel regeringens ordfører som ministeren ignorerer, hvad der er fakta.
Derfor er det så svært, og derfor bliver vi nok nødt til at vente, til vi får en ny regering, med at få afskaffet starthjælpen.