runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jane Heitmann (V), 2015-11-16:
Tak for det.
Enhedslistens ordfører har jo egentlig ret i, at det er rigtig svært at identificere de ældre, som har et behov.
Vi har jo kunnet konstatere, at nogle af de borgere, som faktisk har haft det allerstørste behov, har takket nej til de forebyggende hjemmebesøg.
Derfor er det jo vigtigt, at vi netop med det her lovforslag får adresseret, hvordan vi kan komme ud at finde de borgere, som vi nogle gange kan se er dem, der har de største behov.
Det er rigtigt, som Enhedslistens ordfører påpeger, at det kan være lange hospitalsindlæggelser, skilsmisser og mange ting, der ligger til grund for det.
Undskyld.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2015-11-16:
Tak for det.
Det lovforslag, vi behandler her, har til hensigt at målrette de forebyggende hjemmebesøg og gøre ordningen mere fleksibel.
Det er noget, vi godt kan støtte i Alternativet.
Noget af det, som vi sådan set bifalder ved det her lovforslag,
er, at der sættes målrettet ind for at forpligte kommunalbestyrelserne på at tilbyde forebyggende hjemmebesøg efter behov til de ældre mellem 65 og 79 år, som har særlig risiko for at få nedsatte sociale, psykiske eller fysiske funktionsevner, og særlig den målrettethed, der ligger i det, og den, kan man sige, direkte tilgang til dem, der har udfordringer, bifalder vi i høj grad.
Vi bifalder også, at der er afsat midler, som det er blevet nævnt, til efteruddannelse af de medarbejdere, der skal foretage hjemmebesøgene.
Og så er der det med de kollektive muligheder eller muligheder for kollektive arrangementer, som vi også i høj grad sætter pris på, fordi det måske kan vise sig at skabe noget nærvær og fællesskab og varme blandt de ældre, som vi jo har hørt ofte føler sig ensomme.
Nu har der været meget tale om, hvorfor det så er, de ældre ikke tager imod de her hjemmebesøg, og om de skal være individuelle, og i den anledning vil jeg gerne bemærke, at jeg ud fra et perspektiv på kollektivitet sådan set tror, at den mulighed, der ligger i de her kollektive hjemmebesøg, også i høj grad kan være at fungere som en screening af, hvorfor de ældre egentlig ikke tager imod de individuelle besøg.
For det kan nogle gange være enormt grænseoverskridende at sidde en til en over for en medarbejder fra kommunen.
I den henseende tror jeg faktisk der er et stort potentiale i de kollektive muligheder, der er, for også at screene, kan man sige, de ældre, der har behov for hjemmebesøg og ekstra støtte.
Så alt i alt støtter Alternativet lovforslaget.
May-Britt Kattrup (LA), 2015-11-16:
Liberal Alliance kan støtte forslaget her, som har til formål at målrette de forebyggende hjemmebesøg til de ældre, hvor hjemmebesøgene gør mest gavn.
Det giver god mening med en målrettet indsats.
Det kunne man måske med fordel også anvende i andre dele af det offentlige system.
Det foreslås her at rykke aldersgrænsen for de obligatoriske årlige tilbud om forebyggende hjemmebesøg fra 75 år til 80 år.
Dog skal alle borgere fortsat have tilbud om et hjemmebesøg i det år, de fylder 75 år, et såkaldt tryghedsbesøg.
Samtidig forpligtes kommunalbestyrelsen til at tilbyde forebyggende hjemmebesøg efter behov til særlige risikogrupper i alderen 65-79 år.
Vedtagelsen af forslaget vil betyde, at flere borgere med behov for disse besøg kan få dem tilbudt, mens overflødige besøg undgås.
Det er meget hensigtsmæssigt at målrette indsatsen til de svageste ældre over en større aldersgruppe, da det har vist sig, at der er store sociale forskelle i fordelingen af sundhed og sygelighed.
Liberal Alliance har fokus på, at der er tale om tilbud, og at ingen besøg foretages uanmeldt.
Forslaget vil give kommunalbestyrelsen mulighed for at tilrettelægge tilbuddet, som den finder det mest hensigtsmæssigt.
F.eks. kan der tilbydes kollektive arrangementer uden for borgerens eget hjem.
Det kan have visse sociale fordele og måske tiltale nogle borgere, som ellers ville sige nej tak til tilbuddet.
I forslaget lægges der op til, at alle kommuner skal beskrive deres indsats, altså hvorledes de vil målrette og tilrettelægge indsatsen i forhold til de særlige risikogrupper.
Det er fint, at man skal beskrive det, men vi bør være opmærksomme på, at der ikke beskrives og registreres mere, end der er behov for, og at der ikke bruges for meget tid og for mange penge på beskrivelse, i forhold til hvor meget tid der bruges på besøg.
Og kommunalbestyrelsen skal fortsat sammentænke de forebyggende hjemmebesøg med øvrige relevante forebyggelses- og sundhedsfremmende tiltag.
Aftaleparterne er enige om, at de 10 mio. kr., som satspuljepartierne har afsat til opfølgning på Hjemmehjælpskommissionens arbejde, skal bruges til vejledning og efteruddannelse, således at de forebyggende medarbejdere bedre bliver i stand til at opspore ældre med behov for et forebyggende hjemmebesøg.
Rapporten fra Hjemmehjælpskommissionen viser, at der findes evidens for, at forebyggende hjemmebesøg kan bidrage positivt til de ældres helbred, og desuden kan antallet af indlæggelser reduceres.
Til sidst skal det nævnes, at cirka hver tredje borger vælger en privat leverandør under reglen om frit valg, og at Liberal Alliance lægger stor vægt på et godt samarbejde med de private leverandører i det videre arbejde, dels for at sikre borgerne så frit et valg som muligt, dels for at få mest mulig service for borgernes skattekroner.
Finn Sørensen (EL), 2015-11-16:
Sundhedstilstanden blandt de ældre har vi diskuteret rigtig mange gange i de mere end 4 år, jeg har været medlem af Folketinget, og hver gang har Folketinget været enige om, at ja, antallet af ældre vokser markant i de kommende år, at ja, der bliver flere sunde, friske ældre, der kan klare sig selv i flere år, men også at der, ja, bliver flere plejekrævende ældre, som kræver en større indsats.
Og alene der burde man jo sige sig selv, at det ikke kan nytte noget, at man vil løse problemerne med spareøvelser, for det er jo det, det her er.
Vi får en voksende udfordring, vi får voksende opgaver, men i stedet for at erkende, at det kræver flere midler og en anden politisk prioritering end den, der er flertal for herinde, hvor man kaster skattelettelser i grams den ene gang efter den anden til dem, der har mest, så laver man en spareøvelse, hvor andre grupper får lov til at betale for den indsats, vi skal gøre.
Mette Abildgaard (KF), 2015-11-16:
Men jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, om han overhovedet ikke anerkender, både at sundhedstilstanden er blevet bedre – det hørte jeg ikke noget svar på – men også og vigtigst af alt, at vores opgave som politikere er at fordele de knappe ressourcer.
Så kan vi være uenige om, hvor mange penge der bliver givet til kommunerne, men anerkender ordføreren ikke, at det er fornuftigt at målrette indsatsen til dem, som har mest behov for det, frem for eksempelvis til den kvinde, jeg omtalte før?
Finn Sørensen (EL), 2015-11-16:
Ja, det mener jeg, for det er jo det, der er ideen med loven.
Det er det, der er ideen med et forebyggende hjemmebesøg, nemlig at man skal forebygge, at borgeren får det værre, at man skal forebygge, at borgeren kommer i en situation, hvor borgeren er nødt til at komme på hospitalet.
Det var derfor, det blev indført engang i 1990'erne.
Og det er derfor, at man ikke bare kan bygge en politik på et enkelt eksempel med en, man er blevet overhalet af på en maraton, eller af mig, der stadig væk løber rundt herinde i Folketinget – og slet ikke en forebyggende politik.
Hvis man nu kommer ud og konstaterer, at sundhedstilstanden eller borgerens situation er fin, ja, så har man investeret ½ time – eller 1 time, hvor meget tid sådan et besøg tager – i at være sikker på, at denne borger ikke har brug for yderligere forebyggende indsats.
Så skal man glæde sig over, at man har brugt skattekroner på det, i stedet for at bruge det som et dårligt argument for at svække kommunernes forpligtelser på det her område.
For det er jo det, der sker med det her lovforslag.
Mette Abildgaard (KF), 2015-11-16:
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at høre hr. Finn Sørensen, om han anerkender, at sundhedstilstanden blandt de ældre i dag er anderledes, end den var for 15 år siden.
Jeg ved ikke, om ordføreren gør sig i motionsløb, men jeg kan fortælle, at jeg selv har løbet halvmaraton en del gange, og år for år oplever jeg, hvordan flere ældre løber med.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, om han mener, at den 78-årige, jeg er blevet overhalet af til halvmaraton – det siger måske også lidt om mit løbetempo – bør have et forebyggende hjemmebesøg.
Finn Sørensen (EL), 2015-11-16:
Altså, det er jo ikke tryghedsbesøg, vi har brug for, hvilket også nogle af høringssvarene peger på.
Vi har brug for det, der indtil nu, og som stadig væk er defineret som et forebyggende hjemmebesøg, som er en rigtig, rigtig god idé, og det, vi undrer os over, er, hvorfor man skærer på det.
Men svaret er jo, at man har accepteret en præmis, der hedder, at man skal løse en situation, hvor vi får stadig flere ældre, stadig flere plejekrævende ældre, og det skal løses for færre penge, end vi har i dag.
Så går det jo galt, fordi så begynder man jo at skære på plejeforpligtelser andre steder.
Så kan jeg godt bekræfte, at der er afsat midler til at uddanne de her 100-120 medarbejdere.
Jane Heitmann (V), 2015-11-16:
Det er da rigtigt, at aldersgrænsen flyttes fra 75 til 80 år, men samtidig åbnes der jo op for tryghedsbesøg allerede fra det fyldte 65. år.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, for nu har ordføreren jo nævnt økonomi flere gange: Kan ordføreren ikke bekræfte, at der jo i aftalen også er afsat midler til efteruddannelse af det personale – og jeg mener her, at man taler om omkring 100-120 forebyggende medarbejdere – som skal sikre implementeringen af det her lovforslag?
Vil ordføreren ikke bekræfte, at der er afsat midler?
Finn Sørensen (EL), 2015-11-16:
Ja, der er intet, der forhindrer kommunerne i at udføre flere forebyggende hjemmebesøg også til andre aldersgrupper end den aldersgruppe, vi har her.
Men det er jo det, man gør med det her lovforslag.
Der er i dag en klar forpligtelse for kommunerne til mindst et årligt forebyggende hjemmebesøg i gruppen 75-80 år.
Man kan jo ikke komme uden om, at det klare krav, den klare forpligtelse bliver svækket med det her lovforslag.
Jeg håber, at ordføreren har hørt så meget efter mine forskellige spørgsmål og min ordførertale til at vide, at det selvfølgelig er vores angrebspunkt og årsagen til, at vi stemmer imod det her lovforslag.
Jane Heitmann (V), 2015-11-16:
Tak for det.
Jeg kan jo høre, at der er to ting, som ordføreren er særlig optaget af, nemlig muligheden for kollektive arrangementer og så økonomi.
Jeg vil godt lige starte med at spørge ordføreren: Kan ordføreren ikke bekræfte, at der med lovforslaget her stadig væk er mulighed for, at man kan have de mere traditionelle forebyggende hjemmebesøg, altså at der reelt bare er flere muligheder nu for forebyggende hjemmebesøg?
Finn Sørensen (EL), 2015-11-16:
Ja, det sidste kan man da kun bekræfte, og det er jo derfor, at kommunerne skal lytte til det, der står i lovforslagets bemærkninger.
Uanset om det så bliver vedtaget eller ej, er det jo en kendsgerning, at der er intet i loven, der forhindrer kommunerne i at iværksætte de initiativer, der er beskrevet i bemærkningerne.
Så der gør loven jo ingen forskel, hvad det angår.
Hvad Hjemmehjælpskommissionen angår, tror jeg, at jeg fik kommenteret det i min ordførertale.
Det er klart, at hvis man giver en kommission en bunden opgave og siger, at den ikke må komme med nogle anbefalinger, der gør, at det koster flere penge at drive ældreområdet, end det gør i dag, retter kommissionen sig efter det, og så bliver resultaterne jo derefter, hvorefter politikerne stiller sig op og siger: Nej, sikke nogle gode anbefalinger, vi har selv bedt om, at det ikke måtte koste noget.
Altså, det er jo en cirkelslutning, det hænger jo ikke sammen.
Karin Nødgaard (DF), 2015-11-16:
Jeg synes nu ellers ikke, at Enhedslisten plejer at holde sig tilbage med at byde sig til, hvis det er.
Så det kunne man jo også have gjort her.
Men anerkender ordføreren ikke, når man står med nogle af de anbefalinger, der kom fra Hjemmehjælpskommissionen, som jo bestod af en masse af de her interessenter på området, Ældre Sagen, Dansk Sygeplejeråd, LO, Faglige Seniorer, ældreråd osv., som der er skitseret, at de trods alt er nogle væsentlige medspillere på det her område, som der er blevet lyttet til, sådan at vi faktisk har fulgt de anbefalinger, de er kommet med?
Så vil jeg gerne lige have ordføreren til at kommentere det, jeg spurgte om, i forhold til en 66-årig, altså om man ikke også godt kan sige, at en 66-årig kan have et endnu større behov end en på f.eks. 78 eller 83.
Finn Sørensen (EL), 2015-11-16:
Jamen det er da rigtigt, at Enhedslisten er negativ, hver gang man forringer vilkårene for de ældre, og det er jo det, der sker med det her lovforslag.
Man forringer kommunernes forpligtelse til at foretage et årligt forebyggende hjemmebesøg hos borgere i alderen til 75-80 år.
Det er jo et faktum.
Det kan man ikke løbe fra.
Sådan er det, det står klart og tydeligt.
Så synes vi da, det er positivt, hvis man iværksætter sådan nogle arrangementer eller andre tiltag, der kan gøre, at man får et meget bedre billede af, hvordan borgerne i en kommune egentlig har det, og hvor man skal sætte ind for at sikre, at de længst muligt – hvis de er i stand til det – kan blive i deres eget hjem.
Det er alle jo enige om.
Men der er jo ingen grund til at klappe af det, for i lovforslaget understreges det jo i bemærkningerne, at den mulighed allerede findes i loven i dag, så det er jo bare for kommunerne om at komme i gang.
Så til det der med at byde ind: Jeg tror, at ordføreren kender historien bag den, nemlig at Enhedslisten ikke blev inviteret til de afsluttende forhandlinger omkring det lovforslag, vi har her.
Så er det jo lidt svært at byde ind.
Karin Nødgaard (DF), 2015-11-16:
Jeg synes, det var en meget negativ tale, som Enhedslistens ordfører fremførte her, og derfor kunne jeg egentlig godt tænke mig høre, om der ikke er noget, der er positivt.
Er det ikke positivt, f.eks., at hvis man er 66 år, så bliver der sat noget i værk nu, og er ordføreren ikke enig med mig i, som jeg i hvert fald også fremførte i min tale, at ældregruppen er mangefacetteret?
Ligesom med mange andre aldersgrupper i samfundet kan vi ikke sige, at ældre er på en bestemt måde, men der kan faktisk godt være en på 66, der har nogle udfordringer, fordi vedkommende virker mere påvirket af livets, hvad skal man sige, tæring end en på nogle og firs osv.
Det var den første del af det.
Hvorfor byder man ikke ind, når vi sidder og forhandler?
Det ville jo være klædeligt at være med i processen i stedet for at vente til den dag, hvor man ved, at der faktisk vil være flertal for at føre et lovforslag ud i livet.
Erik Christensen (S), 2015-11-16:
Tak for det.
Lovforslag L 47, som er til første behandling i dag, drejer sig om en målretning af det lovpligtige forebyggende hjemmebesøg, som i dag skal tilbydes alle, når de fylder 75 år.
Lovforslaget udmønter den politiske aftale, der blev indgået mellem den daværende SR-regering, Venstre, Dansk Folkeparti, Socialistisk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti den 7. april 2015, hvor der mellem partierne var enighed om at åbne op for et mere differentieret forebyggelsestilbud, således at de forebyggende hjemmebesøg i højere grad målrettes de svageste ældre, samtidig med at den generelle forebyggende indsats opretholdes.
Udgangspunktet for lovændringen er Hjemmehjælpskommissionens rapport fra den 1. juli 2013.
Rapporten peger på, at der siden indførelsen af de forebyggende hjemmebesøg i 1995 er sket en stigning i antallet af år, hvor ældre mennesker forventes at leve uden begrænsninger i funktionsevnen.
Samtidig viser tal om ældreområdet også, at der er store sociale forskelle i sundhedstilstanden blandt de ældre.
Hjemmehjælpskommissionen foreslår derfor, at aldersgrænsen for de obligatoriske forebyggende hjemmebesøg hæves fra 75 år til 80 år.
Lovforslaget følger Hjemmehjælpskommissionens anbefaling, således at der pr. 1. januar 2016 tilbydes et årligt obligatorisk forebyggende hjemmebesøg for alle, fra de fylder 80 år.
Men kommunerne skal samtidig fremover også tilbyde alle 75-årige et forebyggende hjemmebesøg, som skal afklare behovet for fremtidige besøg og identificere borgere med særlige behov for en forebyggende indsats.
Herudover skal kommunerne tilbyde borgere i alderen 65-79 år, som er i risiko for at få en nedsat social, psykisk eller fysisk funktionsevne, behovsbestemte forebyggende hjemmebesøg.
Lovforslaget giver også kommunerne mulighed for at tilrettelægge de forebyggende hjemmebesøg som kollektive arrangementer i stedet for som besøg i borgerens eget hjem.
Men ønsker borgeren ikke at deltage i kollektive arrangementer, skal kommunen i stedet tilbyde et individuelt besøg i borgerens hjem.
I forhold til yderligere fokus på de 65-75-årige, som er særligt sårbare, udarbejder Sundhedsstyrelsen en guide med viden om risikogrupper.
Herudover vil Sundhedsstyrelsen udvikle et efteruddannelsesforløb i forhold til de medarbejdere, der udfører de forebyggende hjemmebesøg.
Med andre ord er lovforslaget en konsekvens af den positive udvikling, at de ældre i højere grad i dag end i 1995 bevarer deres funktionsevne længere.
Samtidig vil lovforslaget frigøre ressourcer i kommunerne, således at de i højere grad kan fokusere på de mest udsatte ældre, allerede fra de fylder 65 år.
Socialdemokraterne mener, at lovforslaget forbedrer tilbudet om de obligatoriske hjemmebesøg og samtidig i højere grad pålægger kommunerne at have et endnu større fokus på de udsatte ældre.
Derfor støtter Socialdemokratiet lovforslaget.
Lotte Rod (RV), 2015-11-16:
I Radikale Venstre vil vi have mest mulig sundhed for pengene.
Derfor er vi tilhængere af prioritering, men vores vigtigste udfordring med prioritering er ikke bare, at vi mangler prioritering, men to ting.
Det er lidt noget sludder at sige, at man ikke vil prioritere, eller at man ikke vil sætte pris på liv, for det gør vi hver dag i vores sundhedsvæsen.
Men det sker i høj grad bag lukkede døre, for hvem eller hvilke principper står bag, at der bliver fyret sygeplejersker på afdelingerne?
Måske kunne vi faktisk redde flere liv ved at bruge lidt flere penge på sygeplejersker og lidt færre på medicin.
Det har vi brug for at blive klogere på.
Det vil vi i Radikale Venstre gerne gå forrest for at vi bliver.
Vi mener, at der er brug for en gennemsigtig, faglig og involverende model for prioritering på sundhedsområdet.
For det første skal regionerne medtage økonomiske omkostninger i vurderingen af nye behandlinger og ny medicin.
Det arbejder de radikale regionsrådsmedlemmer for, og det håber jeg kan samle et bredt flertal på næste generalforsamling.
For det andet har vi brug for mere viden.
I Radikale Venstre kunne vi godt tænke os et uafhængigt videncenter, som har til opgave at foretage medicinteknologiske vurderinger, både af medicin, som vi i dag kender det fra KRIS og RADS, men også af virkningen af behandlinger bredt set, sådan som Dansk Folkeparti også var inde på.
For det tredje har vi brug for gennemsigtighed i de beslutninger, som vi prioriterer efter.
Vi ønsker et nationalt råd med interesseorganisationer, lægmænd og politisk udpegede medlemmer, som skal diskutere og indstille de overordnede principper for prioritering.
Vi mangler simpelt hen en kvalificeret debat om, hvilke principper vi skal prioritere på baggrund af.
Lige nu er vores system lidt af et mørkekammer, hvor ingen almindelig borger kan gennemskue endsige følge med i, hvilke beslutninger der tages på hvilket grundlag.
For at vi kan komme den usikkerhed og mistillid til livs, skal alle vurderinger være åbne for offentligheden.
Vi har kigget på de to beslutningsforslag, som begge peger i retning af et prioriteringsinstitut.
Vi kan godt lide, at Alternativets forslag henter inspiration fra andre lande, og vi kan godt lide, at SF's forslag ligesom også bygger videre på de eksisterende organer, KRIS og RADS.
Men i mine øjne er begge beslutningsforslag noget ufærdige.
De er ikke konkrete, og de mangler, hvad der for os Radikale er det vigtigste, nemlig et solidt videncenter, som ikke bare kigger på medicin, samt en stærk folkelig og offentlig forankring af principperne.
Jeg synes måske også, det bærer en lille smule præg af, at der er gået sport i den fra Alternativets og SF's side om at komme først, ved at de fremsætter hver deres beslutningsforslag.
Jeg vil hellere prøve, om vi kan skabe resultater ved at samle et bredt flertal i Folketinget om at arbejde videre for viden bag og gennemsigtighed i prioritering i form af en fælles tekst.
For det handler jo ikke om at komme først, men om at komme længst.
May-Britt Kattrup (LA), 2015-11-16:
Vi har både nogle, som koordinerer ibrugtagning af sygehusmedicin, og vi har nogle, som udarbejder retningslinjer for anvendelsen af dyr medicin.
Så jeg mener, at de er til stede i dag allerede.
Mette Abildgaard (KF), 2015-11-16:
Det er rigtigt, at vi har dygtige mennesker til at lave de her vurderinger i dag, men når de skal lave vurderingerne i dag, er prisen jo ikke et element, som må indgå.
Så her vil man jo nok blot vurdere, at det nye medicinpræparat har en bedre effekt end det tidligere, men man vil ikke vurdere, hvorvidt prisen står mål med den effekt.
May-Britt Kattrup (LA), 2015-11-16:
Der mener jeg at vi allerede har både KRIS og RADS, og vi har læger, som er fagligt dygtige på deres område.
Jeg mener, at der er kvalificerede mennesker til at tage stilling til de ting allerede, uden at vi opretter endnu et institut, endnu et nyt organ, som koster endnu flere penge.
Mette Abildgaard (KF), 2015-11-16:
Tak for det.
Mit spørgsmål er lidt i samme boldgade som den tidligere spørgers, for på den ene side hørte jeg ordføreren meget kategorisk afvise at prioritere, men på den anden side hørte jeg også en formulering, som jeg tror lød noget i nærheden af, at vi som samfund skal have råd til at prioritere medicin med betydelig effekt.
Det ord, betydelig, synes jeg jo er lidt interessant, for det tror jeg vi alle sammen er enige i.
Men implicit lægger der altså også i det, at der er noget medicin, der ikke bør prioriteres.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre, om ordføreren kan forestille sig en situation, hvor der er medicin, hvis effekt ikke er betydelig – det er dog en forbedring, men effekten er ikke betydelig – men prisen er høj.
Hvad mener ordføreren man skal gøre i sådan en situation?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2015-11-16:
Et andet spørgsmål: Nu nævnte ordføreren, at man ønsker et nordisk samarbejde bl.a. med Norge og Sverige om indkøb af medicin for at presse priserne.
Nu har man både i Norge og i Sverige ét prioriteringsorgan, som faktisk allerede går ind og forhandler med industrien på baggrund af bl.a. prisen, så hvad får ordføreren til at tro, at Norge og/eller Sverige på nogen måde vil være interesseret i at samarbejde med Danmark, når vi ikke vil tage prisen med som en parameter i forhandlingerne?
May-Britt Kattrup (LA), 2015-11-16:
For mig lød det, som om ordføreren spurgte om, hvordan jeg stiller mig til medicin, som er dyr, og som ikke virker.
Hvis det er rigtigt, skal vi selvfølgelig ikke bruge den medicin.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2015-11-16:
Tak for det, og tak til ordføreren.
Jeg tror lige, jeg først vil afklare en misforståelse: Alternativet ønsker sådan set ikke et nyt organ, men en sammenlægning af nogle af de eksisterende organer, faktisk uden at det skal koste ekstra ressourcer.
Så der er en besparelse der til LA.
Nu nævnte ordføreren, at LA ikke ønsker at spare på medicin, var jeg ved at sige, eller at skulle sige nej til medicin, som har en dokumenteret virkning.
Men hvordan stiller LA sig i forhold til medicin, som viser sig at have en meget sparsom, måske slet ikke eksisterende effekt, og som samtidig er en meget dyr medicin?