Margrethe Vestager (RV), 2011-05-31:
Radikale Venstre har fremlagt vores »Tag ansvar 2020«-plan.
Vi har fire mål: Balance i 2020 og en holdbar økonomi; at væksten ligger 1 procentpoint over prognoserne; at den sociale indsats bliver forstærket: fattigdomsydelserne skal afskaffes; og at vi investerer i forskning og uddannelse, både når det gælder folkeskolen, ungdomsuddannelserne og de videregående uddannelser.
Vores plan er hverken rød eller blå, den er radikal – radikal, fordi vi gennem reformer på arbejdsmarkedet og en omlægning af skatten sikrer en stærk og solid økonomi; radikal, fordi vi vil sikre, at der også er plads og overskud til de mest udsatte mennesker i vores samfund; radikal, fordi vi vil sikre vores børns uddannelser og velfærd. Med »Tag ansvar 2020« viser vi, hvorfor reformer af efterlønnen og dagpengesystemet er en forudsætning for en sund og stærk økonomi og dermed også for et sundere og stærkere Danmark.
De reformer, vi foreslår, har et omfang af 57 mia. kr., og de giver os råd til at investere i folkeskolen, i vores børns uddannelser og i ny forskning for knap 14 mia. kr.
Vi lægger også op til en reform af skattesystemet.
Vi mener, at danskerne betaler nok i skat, og derfor foreslår vi omlægninger.
Det betyder dels et farvel til skattestoppet, dels højere grønne afgifter og sundhedsafgifter.
Til gengæld vil vi lette skatten på arbejde med knap 11 mia. kr. til gavn for alle, der vil arbejde mere.
Hvis man har lyttet til debatten i dag, vil man nok have oplevet, at en ting står lysende klart.
Knap er der blevet sagt »skattestop«, før beskyldningerne om løftebrud og krav om garantier flyver gennem luften.
Jeg forstår ikke helt, hvad det er, S, V og K, DF og SF er så bange for i den diskussion.
Radikale Venstre har foreslået, at fastfrysningen af ejendomsværdiskatten bliver ophævet fra 2016, altså om mere end 4 år.
Det vil betyde, at en boligejer i gennemsnit skal betale mellem 30 og 50 kr. mere om måneden i 2016.
Til gengæld giver det mulighed for at lette skatten for alle, og det vil være en god forretning for langt, langt de fleste danskere
– undtaget er selvfølgelig de mest velstillede boligejere, men det er jo så også dem, flertallet af partierne her i salen fortsat vil give store skattelettelser år efter år efter år.
Det er med andre ord et helt igennem lavtflyvende og pragmatisk forslag, som Det Radikale Venstre har frembragt, og det vil gavne langt de fleste danskere og dansk økonomi, men alligevel bringer det sindene i kog.
Vismændene har så sent som i dag foreslået en ophævelse af skattestoppet, fordi det vil være med til at gøre finanspolitikken troværdig.
Troværdig!
Det er godt.
Jeg synes, at debatten om skattestoppet på mange måde minder om efterlønsdebatten.
Her fløj og flyver det sådan set stadig med gensidige beskyldninger om løftebrud og falske garantier.
Men som det skete med efterlønsdebatten, kan det også i debatten om skattestoppet svare sig at slå koldt vand i blodet.
For hvad er det egentlig, vi diskuterer?
S, SF, V, K og Dansk Folkeparti vil jo egentlig det samme som Det Radikale Venstre, bare først fra 2020, medmindre De Konservative her i pausen selvfølgelig har fundet de 25 mia. kr., det kræver, for det er jo sådan i både S-SF’s plan og regeringens 2020-plan, at skattestoppet kun er finansieret til og med år 2020.
I regeringens egne beregninger for dansk økonomi regner man således med, at det er afskaffet, og det samme gør S-SF.
I stedet for at tage en overophedet diskussion, som vel et eller andet sted var kørt af sporet, allerede før den begyndte, jamen kunne man så ikke bare diskutere, om skattestoppet skal ophæves i 2016 eller i 2020, i stedet for at skræmme boligejerne fra vid og sans og bilde dem ind, at de kommer til at gå fra hus og hjem, før de ved af det?
For det reelle spørgsmål er: Ønsker man at stoppe skattelettelser til de rigeste boligejere allerede i 2016 og i stedet bruge pengene på skattelettelse på arbejde, som kommer alle til gode?
Eller vil man videreføre det asociale skattestop helt frem til 2020?
I Radikale Venstre er vi glade for dagpengereformen fra sidste år, og vi er glade for aftalen om efterløn.
Det er vigtige reformer, som skaber større arbejdsstyrke, penge i statskassen, og når det kommer til reformen af efterlønnen, har den en skarp social profil.
Det er reformer, som gør det muligt at investere i forskning og uddannelse – det, som Danmark vokser af.
Hvad angår forskning og uddannelse, er det uddannelse i folkeskolen, mere tillid til lærerne, mere efteruddannelse til dem, så deres faglighed bliver stærkere, trådløse netværk på skolerne, for at nævne nogle få forslag; men det er selvfølgelig også at få flere unge gennem ungdomsuddannelserne, uanset om det er erhvervsuddannelserne eller de gymnasiale uddannelser.
Samtidig har vi brug for en national innovationsstrategi for offentlige-private partnerskaber, en innovationsfremmende offentlig indkøbspolitik, intelligent regulering og ikke mere regulering.
Mens statsministeren talte, tikkede et telegram ind fra Ritzau.
Overskriften sagde det sådan set klart nok: Dansk økonomi stadig i bakgear.
Pointen var – måske lidt teknisk – at Danmark under alle omstændigheder teknisk set er i recession, og det skærper endnu en gang behovet for at føre en politik, der skaber vækst i private virksomheder.
Meldingen om teknisk recession er lige så overraskende, som meldingen om rekordhøjt CO2-udslip er skrækindjagende.
Det synes desværre at trække op til helt vildt vejr.
Hvis udviklingen fra 2010 fortsætter, passerer vi allerede grænsen for at kunne kontrollere klimaudfordringerne i år – 9 år før tid.
Det vil stort set gøre det umuligt at håndtere den globale opvarmning.
Og pointen er sådan set enkel: Danmark skal i gang med en grøn omstilling, både fordi der er job og innovation i det, og fordi det bidrager til at modvirke global opvarmning.
Det er udtryk for international solidaritet.
Vi kan ikke nøjes med en energiaftale, vi har brug for en klimareform.
Vi ønsker også at få afstemninger om forbeholdene over for det europæiske samarbejde.
Det er især akut på retsområdet.
Det er vigtigt, at Danmark er stærkt med i det grænseoverskridende samarbejde mellem politi og efterretningstjenester – det kan forebygge og opklare grænseoverskridende kriminalitet.
Radikale Venstre har i snart mange år været parlamentarisk grundlag for VK-regeringen i europaspørgsmål, men Venstre og Konservative fører Dansk Folkepartis politik.
Hver gang Dansk Folkeparti kræver et skridt væk fra fællesskabet, tager V og K et valseskridt tilbage.
Det er sådan set ikke underligt, at Dansk Folkeparti arbejder for at få deres holdninger gjort til virkelighed, sådan er det jo.
Det, der er det overraskende, er, at Venstre og Konservative lader det ske igen og igen.
Jeg ved faktisk ikke, hvad der egentlig er Venstre og Konservatives politik, når det kommer til strengere straffe og kortere afsoning, til grænsebomme, til skrub af-bonus, til skærpet optjening af folkepension, eller hvad det nu kan være i det slingrende kompagni af pakker, der er trisset ud af Finansministeriet de sidste uger.
Jeg ved, hvad Dansk Folkeparti mener, og jeg kan se, hvad Venstre og Konservative siger ja til igen og igen.
Det virker, som om statsministeren har arvet Foghs turpas til cirkus Kjærsgaard.
Danmark skal være stærkere, menneskeligt og økonomisk.
Derfor skal der ske investeringer i uddannelse, og derfor skal der ske en afskaffelse af fattigdomsydelserne.
Noget kan vi gøre politisk, men andet afhænger af de mennesker, som vi er, og det, vi gør.
Og derfor vil jeg gerne slutte af med en varm tak til de mange, mange mennesker, som engagerer sig frivilligt i vores samfund: Til den, der tager telefonen i en livslinje; til den, der arbejder som frivillig idrætstræner eller vasker alle trøjerne og sokkerne, når holdet har været i gang med at spille; til alle dem, som er politisk aktive i partier, boligforeninger, faglige organisationer, og som er besøgsvenner.
Alle de mennesker, som gør en forskel, alle de mennesker, som også er med til at gøre det politiske meningsfuldt, fortjener bred anerkendelse.
Vi lytter til økonomers råd, vi stoler på vores medmennesker, vi har tiltro til lærerne i vores børns skoler.
Radikale Venstre ved godt, at vores plan ikke bliver gennemført fra A til Z – det er der ingen der bliver.
Så derfor glæder vi os til at forhandle politikken og forhåbentlig finde brede flertal for den.
Det tror vi er afgørende, hvis vi skal sikre Danmarks fremtid.