Henriette Kjær (KF), 2008-10-09:
Når forandringens vinde blæser, kan man vælge at bygge enten læhegn eller vindmøller, siger et gammelt kinesisk ordsprog.
Finansmarkederne er præget af massiv turbulens, aktiekurserne falder, renterne stiger, huspriserne falder, bankerne har svært ved at låne penge af hinanden, og selv gode forretninger kan være svære at finansiere.
Svaret på det kinesiske ordsprog er, at man skal bygge vindmøller.
Man skal udnytte blæsevejret til at skabe ny energi, man skal tænke fremadrettet og visionært.
Men ligesom en række økonomiske læresætninger i øjeblikket må skrives om, så er svaret på ordsproget fra konservativ side, at vi i den nuværende situation ikke bare har brug for at bygge læhegn, men vi skal selvfølgelig også bygge vindmøller.
Regeringens indgreb forleden dag, som er blevet førstebehandlet i dag, for at styrke den finansielle sektor i Danmark bygger på denne dobbelte strategi.
Den finansielle uro er så omfattende, at den selvfølgelig skaber utryghed i mange danske hjem: Er vores penge i banken nu sikre?
Hvad sker der med renten og vores huslån?
Bliver vores arbejdsplads ramt af fyringer?
Og skal vi igen opleve, at det bliver svært at finde arbejde?
Fra konservativ side har det været prioritet nummer et at genskabe trygheden for familierne.
Med regeringen og den finansielle sektors initiativ kan man nu trygt lade sin opsparing blive stående i banken, ingen indskydere vil miste deres penge, end ikke ved krak i banken.
Pengestrømmene vil ligeledes igen komme til at flyde mellem bankerne, så virkningerne for virksomhederne bliver så bløde som muligt.
Herved værner vi om beskæftigelsen.
Fra konservativ side er det helt afgørende, at Danmark ikke bliver kastet ud i en situation med en syndflod af ledige.
Det kæmpe sociale fremskridt, som vi har sikret i de senere år, den fulde beskæftigelse skal forsvares til sidste blodsdråbe.
Finansindgrebet medvirker hertil.
Dernæst vindmøllerne.
Regeringens finanspakke er nemlig også fremsynet.
Ved at inddrage finanssektoren selv i løsningen af problemerne har vi nemlig sikret, at Danmark også fremover vil have et sundt og effektivt finansielt system.
Jeg skal ærligt indrømme, at det er en skuffelse, at man ikke fra EU’s side har kunnet fremkomme med et fælles udspil til afhjælpning af den finansielle krise.
Men når det så er sagt, er det en glæde, at vi med et bredt flertal i Folketinget og med hele den finansielle sektor har kunnet skabe en god dansk løsning, som også er fremadrettet.
Fra konservativ side vil vi ikke foregøgle nogen, at vi ikke kommer til at mærke ubehag fra finansmarkederne.
Dansk økonomi hænger tæt sammen med verdensøkonomien, og renten i Danmark og kapitalstrømmene bestemmes på verdensmarkedet.
Dansk eksport er afhængig af den økonomiske vækst i udlandet, og vi må se i øjnene, at verdensøkonomien, herunder især den amerikanske økonomi, er i krise, og det vil vi komme til at mærke; anderledes kan det ikke være, og det er, uanset hvem der måtte have regeringsansvaret.
Det, vi kan glæde os over, er imidlertid, at vi i Danmark igennem en årrække har skabt et solidt økonomisk fundament.
Vi har rekordhøj beskæftigelse, vi har overskud på de offentlige finanser, vi har overskud på betalingsbalancen, vores offentlige gæld er beskeden, vi har et erhvervsliv, som er fleksibelt og står stærkt på eksportmarkederne.
Vi har styr på økonomien.
Man kan som oppositionen vælge at tegne et skræmmebillede af forholdene i Danmark, og det forsøger oppositionen jo i et vist omfang - og held og lykke med det!
Men lad mig sige det glasklart: Dansk økonomi bliver ikke et hak bedre af politiske skræmmekampagner, det er ikke det, der er brug for.
Ingen familier vil beholde arbejde eller hus af den grund.
Vi skal være realistiske, men at tegne alt sort i sort er at tegne et forkert billede.
At forsøge at tale danskerne til depression er ikke svaret på de økonomiske udfordringer, vi står over for.
Regeringen har igennem de sidste 7 år ført en fast økonomisk politik, vi har uden tøven gennemført initiativer, som har været tilpasset problemerne.
Vi har taget hånd om fremtidens udfordringer igennem globaliseringsinitiativer, velfærdsreformer og en række initiativer for at øge arbejdsstyrken.
Den ansvarlige økonomiske kurs blev fastlagt allerede tilbage i 1980'erne under statsminister Poul Schlüters ledelse.
Dengang foretog vi de nødvendige økonomiske tilpasninger, selv om det bestemt ikke altid var populært, og den linje skal vi fortsætte.
Vi skal ikke kaste os over hovsaløsninger, hvor vi den ene dag poster offentlige penge ud ad vinduet og den næste dag er nødt til at stramme op igen.
Det er en kendsgerning, at arbejdsstyrken i Danmark er for lille, og derfor skal vi sætte alle sejl til for at gennemføre initiativer, der øger arbejdsstyrken.
Fra konservativ side ønsker vi en dagpengereform og en skattereform.
Dagpengereformen skal sikre, at ingen bliver hængende fast i passiv forsørgelse.
Vi skal have dagpengeperioden forkortet for at sikre, at alle kræfter bliver brugt på at få den ledige hurtigt i gang igen.
Vi skal have gennemført en skattereform, som effektivt sænker beskatningen af den sidst tjente krone.
Reformerne er svaret på de økonomiske udfordringer, vi står over for, og fra konservativ side håber vi, at et bredt flertal i Folketinget vil være med i dette reformarbejde.
Det danske samfund står over for at skulle træffe vigtige beslutninger i de kommende år, og lad mig kort ridse op, hvad vi fra konservativ side giver størst opmærksomhed.
Intet er vigtigere end at forsvare vores frihedsrettigheder.
Vores kultur og vores måde at leve på er, uanset om man kan lide det eller ej, under pres i disse år.
Terrorisme er blevet et vilkår, som vi alle må leve med i hverdagen, og derfor er det glædeligt, at vi ikke bare har gemt os bag vore allierede og samarbejdspartnere, men har taget fat dér, hvor det gør allermest ondt, ikke mindst i Afghanistan.
Jeg vil gerne rette en stor tak til de familier og soldater, som er aktive på Danmarks vegne.
I yder en utrolig værdifuld indsats, ikke kun for Danmark i dag, men også for kommende generationer, og derfor vil vi fra konservativ side sikre, at vores soldater har de bedst mulige vilkår.
Et nyt forsvarsforlig skal sikre, at der er trygge og gode rammer for vores soldater
, både når de er ude, hvor de skal have det bedst mulige materiel, men så sandelig også når de kommer hjem igen.
Vi har foreslået, at der bliver afholdt en konference, hvor vi hører fra de hjemvendte soldater selv, hvilke tilbud de har brug for.
Nogle er desværre blevet skadet for livet under deres ophold i et af verdens brændpunkter, og de skal have al den hjælp, de behøver.
Det danske samfund skal være åbent over for omverdenen.
Vi lever ikke i en osteklokke, vi har brug for, at mennesker fra andre dele af verden har lyst til at komme til og føler sig velkomne i det danske samfund.
Vi har brug for deres arbejdskraft, men også for den mangfoldighed, som andre kulturer kan tilføre det danske samfund.
Fra konservativ side står vi last og brast med den stramme, men nødvendige udlændingepolitik.
Vi Konservative står helt bag integrationsministeren.
Når jeg siger det, er det, fordi der fra mediernes og oppositionens side er indledt, hvad jeg vil kalde en ren kalkunjagt.
Den deltager vi ikke i.
Vi har fået styr på indvandringen og skabt et bedre grundlag for integration, og det er helt afgørende.
Hvis vi ikke kan magte integrationen, vil det skabe dybe skel i det danske samfund, og derfor skal vi - EU-regler eller ej - gøre alt, hvad vi kan, for at værne om den stramme udlændingepolitik.
De initiativer, som for nylig blev gennemført som opfølgning på Metockdommen, er nødvendige, for hvis der er én ting, vi ikke vil, er det at gå tilbage til situationen før 2001.
Som sagt bruger oppositionen i varieret omfang sagen til at tegne et billede af en regering, der fører en urimelig og uretfærdig udlændingepolitik.
Jeg synes, man skal være ærlig, og det bør oppositionen også være, for der er jo stærke ønsker i oppositionspartierne om en helt anden udlændingepolitik end den, vi står for.
Man ser gerne, at det bliver lettere at komme til Danmark.
Man vil jo reelt gerne tilbage til tiden før 2001.
Det gør ikke noget, om der årligt kommer 2.000, 5.000 eller 10.000 flere til landet, enten som indvandrere eller familiesammenførte.
Antallet spiller ingen rolle for visse oppositionspolitikere og -partier; det vigtige for dem er, at grænserne er åbne.
Det er et fair politisk synspunkt, det er en fair sag at kæmpe for, men fra konservativ side er vi politisk dybt uenige.
Vi ønsker den stramme udlændingepolitik videreført, og det vil vi kæmpe for.
Det danske samfund skal geares til fremtiden.
Det påhviler os at sikre, at kommende generationer også vil kunne leve i et godt og velstående samfund.
Derfor skal vi satse markant på udbygning af vores infrastruktur, og samtidig skal vi være i front i løsningen af de gigantiske klimaudfordringer, som verden står over for.
Vi lægger vægt på, at man til efteråret vedtager en ambitiøs infrastrukturplan for det danske samfund.
Utrolig mange ressourcer går tabt, fordi vi i dag har trafikanlæg, som er overbelastede.
Når vi taler om at øge beskæftigelsen, kommer vi ikke uden om, at bedre trafikforhold vil kunne yde et vigtigt bidrag.
Endeløse trafikkøer og lang transporttid er barrierer for den økonomiske udvikling.
Fra konservativ side ønsker vi investeringer i veje og broer, men også i kollektiv transport, som kan trække os i den rigtige retning.
Lad mig sige det klart: Disse investeringer er ikke gratis; der skal findes midler.
Fra konservativ side vil vi være fordomsfri i den diskussion, der kommer i den kommende tid, men det skal dog ikke opfattes som en motorvej for nye afgifter eller bompenge.
Vi ønsker ikke at starte en ny endeløs skatteskrue rettet mod borgerne, men vi vil gerne drøfte tingene i en sammenhæng, og her kan vi ikke se bort fra, at bilisterne i dag bidrager markant gennem afgifter og registreringsafgifter.
Trafikinvesteringerne skal ses i en helhed med de initiativer, som vi skal gennemføre for at forbedre klimaet og miljøet.
Derfor vil vi arbejde hårdt for, at der bliver sammenhæng mellem transportinvesteringerne og de mål, vi har på energi- og klimaområdet.
Danmark skal hverken være afhængigt af arabiske oliesheiker eller russiske oligarker.
Vi skal selv have styr på vores energiforsyning, og vi skal sikre, at vores energi er så ren som overhovedet muligt.
Der skal ikke herske tvivl om, at det gjorde ondt på os Konservative at se problemerne i sundhedsvæsenet tårne sig op under forårets konflikt på arbejdsmarkedet.
Hvis der er et område, som vi har brændt for, er det genopretning af det danske sundhedsvæsen.
Sygdom kan jo ramme os alle, det er én ting, men det er værre, hvis man ikke kan få den nødvendige behandling - og det til tiden.
Derfor skal alle sejl sættes til for at få puklen af ventetider bragt ned.
Ligeledes skal vi have behandlingsgarantierne sat på skinner igen, og vi skal have investeret i nye sygehuse.
Men vi skal også være fordomsfri.
Personalet i det danske sundhedsvæsen yder en stor indsats, men det kan jo ikke skjules, at der er mangel - faktisk en ret massiv mangel - på arbejdskraft.
Det er ikke et problem, vi kan løse fra minut til minut.
Vi Konservative ønsker os et stærkt offentligt sygehusvæsen, men det er vores opgave at finde løsninger, som sikrer den enkelte patient den bedste og hurtigste behandling.
Derfor vil vi værne om det frie sygehusvalg, for det er nemlig mennesket frem for systemet, det er vores mulighed for at give borgerne en lige mulighed for behandling uafhængigt af pengepungens størrelse.
Det er afgørende for os Konservative.
Om sygehuset så er offentligt, privat, dansk, svensk eller tysk må simpelt hen komme i anden række.
Vi står over for et folketingsår med mange store opgaver.
Danmark skal holdes økonomisk på sporet, vi skal lægge sten til nye reformer, og vi skal først og fremmest skabe resultater.
Det er afgørende for Det Konservative Folkeparti.
Det er det, befolkningen forventer af os.
Der skal være plads til debat, til politiske uenigheder, men det er også vigtigt, at vi kan skabe resultater og løsninger.
Jeg lægger ikke skjul på, at vi gerne ser mange partier her i Folketinget inddraget i dette arbejde.
Vi vil i hvert fald kæmpe for, at de, som vil trække i arbejdstøjet, også får lov til det.