runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-01-21:
Tak for det, formand.
Med lovforslaget udvides muligheden for samarbejde mellem politiet, kriminalforsorgen og de sociale myndigheder i bestræbelsen på at kunne identificere varetægtsfængslede personer, som der grundet radikalisering eller en ekstremistisk indstilling bør være et stort fokus på.
Ønsket om ekstra fokus fra myndighedernes side på personer, der på grund af et fuldstændig forskruet verdensbillede kan vise sig at være til fare for danskernes tryghed, vejer meget tungt for Dansk Folkeparti.
Vi skal gøre det sværere at være potentiel terrorist, og der skal i langt højere grad sættes ind, så snart de første tegn på radikalisering og ekstremisme viser sig.
Man kan håbe på, at et tidligt fokus på personers ekstremisme kan være med til at få trukket folk væk fra en løbebane, der potentielt kan ende ud i angreb eller hjælp til angreb, der i sidste ende kan koste menneskeliv.
Derfor kan vi i Dansk Folkeparti anbefale forslaget.
Britt Bager (V), 2016-01-21:
Som allerede nævnt førstebehandler vi i dag et lovforslag, der har til formål at styrke det såkaldte KSP-samarbejde i forhold til udveksling af oplysninger om tegn på radikalisering og ekstremisme hos de indsatte i fængsler.
Vi skal bekæmpe terror, trusler fra religiøse radikaliserede og ekstremisme.
Og hvis en indsat udviser tegn på radikalisering, er det afgørende, at der kan udveksles oplysninger på tværs af de relevante myndigheder.
Som det også er blevet nævnt i de tidligere indlæg, omfatter KSP-samarbejdet i dag alene videregivelse af oplysninger om dømte, der løslades.
Informationsudveksling mellem myndigheder om en indsat skal ikke afhænge af, om den indsatte er dømt eller sidder varetægtsfængslet.
Derfor skabes der med dette lovforslag hjemmel i retsplejeloven til, at myndighederne i KSP-samarbejdet også kan udveksle oplysninger om personer, der løslades fra varetægtsfængsling.
Og på den baggrund støtter Venstre naturligvis lovforslaget.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-01-21:
Tak for det.
Vi skal gøre det så vanskeligt som muligt at rekruttere medlemmer til terrororganisationer eller medvirkende til terrorhandlinger, mens folk sidder i fængsel.
Ved at skille voldeligt ekstremistiske indsatte fra indsatte, de kan have en interesse i at hverve som nye medlemmer til organisationer, der ønsker at skade Danmark, er vi på rette vej for at undgå, at der udklækkes nye terrorister.
Hvis man er i stand til at få de fanger væk, der på en for samfundet destruktiv måde forsøger at få andre ind på en løbebane, der kan lede til ekstremisme og terror, væk fra andre fanger, der sidder derinde og er i en sårbar situation, så kommer det mange til gode: de mennesker, der ellers ville være ledt ud i ekstremisme, og sandelig også det danske samfund.
Kombinationen af eksempelvis bandekriminalitet og religiøs fanatisme er en livsfarlig cocktail for et åbent og frit samfund som det danske.
Rundtomkring i fængslerne har man et bredt, solidt kendskab til de personer, der er indsat af forskellige årsager.
Vi tror, at tiltaget her kan vise sig virksomt.
En dag, hvor man kan behandle love, der gør problemerne for religiøse ekstremister, der måtte ønske at radikalisere medfanger, større, er en god dag.
Trine Bramsen (S), 2016-01-21:
Med dette lovforslag sikres det, at kriminalforsorgen får bedre muligheder for at placere radikaliserede og ekstremistiske indsatte i fængslerne, så de ikke kan påvirke andre indsatte til både at overtage de ekstremistiske holdninger og værste fald handlinger.
Konkret ændres straffuldbyrdelseslovens bestemmelser om placering af dømte i Kriminalforsorgens institutioner, og det åbner bl.a. op for muligheden for at anvende sektionering over for radikaliserede og ekstremistiske indsatte.
Jeg vil gerne starte med at takke justitsministeren for at fortsætte det vigtige arbejde, som blev igangsat allerede under den tidligere regering, på netop dette område.
For når det kommer til det had og den ødelæggelse, som ekstremister kan forvolde på vores samfund, og når det kommer til den indoktrinering, der kan ødelægge så mange liv, så skal vi stå sammen på tværs af Folketingets partier, og vi skal sikre, at vores myndigheder har de nødvendige redskaber til at forebygge denne ondskab. For mig handler det derfor ikke om, hvem der kan være den stærkeste eller hårdeste på dette område.
Det handler om, at vi står sammen om de tiltag, der virker, og det er dette lovforslag et eksempel på.
Vi kan fra Socialdemokraternes side støtte lovforslaget, og jeg vil gerne understrege endnu en gang, at vi også bakker op om yderligere tiltag, der kan stoppe radikaliserede og deres udbredelse.
Søren Pind (V), 2016-01-21:
Jeg vil gerne starte med at takke ordførerne for de i altovervejende grad positive indlæg, vi har hørt her i dag.
Der synes at være bred opbakning til de initiativer, vi har fremlagt for at styrke indsatsen mod radikalisering i fængslerne, og det er jeg glad for.
I dag omfatter KSP-samarbejdet kun videregivelse af oplysninger som led i indsatsen over for dømte, der løslades fra fængslerne.
Regeringen mener, det er et vigtigt led i terrorindsatsen, at myndighederne deler oplysninger om enhver indsat, der viser tegn på radikalisering, uanset om de pågældende afsoner ved dom eller sidder varetægtsfængslet.
Det er det, lovforslaget vil skabe bedre mulighed for, og jeg må igen takke for debatten, som er vigtig.
Jeg ser frem til den videre behandling her i Folketinget og står naturligvis til rådighed for besvarelse af de spørgsmål, der måtte opstå under udvalgsarbejdet.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-01-21:
Vi skal tage truslen om terror og ekstremisme dybt alvorligt.
Jeg tror ikke, der findes ret mange, der har en tro på, at de udfordringer, vi får, bliver mindre.
Jeg tror simpelt hen, vi må sige, at tornerosesøvnen i det her samfund er forbi, og at vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at bekæmpe radikalisering og ekstremisme.
Så vi kan støtte forslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-01-21:
I disse år er der to principper, som støder lidt mod hinanden, nemlig på den ene side princippet om, at vi har en forpligtelse til at beskytte vores samfund og borgerne i det samfund mod voldelig ekstremisme, overfald, drab, som vi desværre har set eksempler på.
Vi har også et andet hensyn at tage, og det er hensynet til retssikkerhed, til religionsfrihed og til at beskytte de frihedsrettigheder generelt, som vi sætter rigtig højt, og som vi altid omtaler i skåltaler, specielt når der er sket forfærdelige ting.
Det er også derfor, at det her lovforslag fra regeringen er kompliceret, for det er de to hensyn, der står lidt over for hinanden.
Og derfor er vi fra SF's side heller ikke klar til i dag at gøre vores endelige stilling klar.
Vi har brug for nærmere at få diskuteret nogle af de indvendinger, der også er fremkommet i høringssvarene fra Institut for Menneskerettigheder og Advokatsamfundet, om netop definitionerne, eller de manglende definitioner, og hensynet til personfølsomme oplysninger.
Vi har problemer i Danmark med ekstremisme; vi har problemer, som vi har set nogle forfærdelige konsekvenser af.
På den anden side har vi også problemer med, at vi for at imødegå det har taget nogle meget store skridt i det her land i forhold til at svække borgernes retssikkerhed.
Og det er vi fra SF's side meget kritiske over for.
Så det er de to hensyn, som kolliderer lidt, og som vi meget gerne vil have en konstruktiv diskussion med justitsministeren om, altså om vi kan gøre lovforslaget lidt bedre, imødekomme noget af den kritik, der har været, så vi forhåbentlig alle sammen kan se os selv i det, også i forhold til at imødekomme den kritik, der har været.
Emrah Tuncer (RV), 2016-01-21:
Som udgangspunkt støtter Radikale Venstre, at der inden for den offentlige forvaltning arbejdes tættere sammen, og at man deler relevante oplysninger, som kan være med til at højne værnet mod terror og beskytte danskernes sikkerhed, så længe de grundlæggende demokratiske værdier, frihedsrettigheder og internationale konventioner ikke undergraves.
Vi bemærker, at udveksling af oplysninger ifølge lovforslaget skal ske til udtrykkeligt angivne og saglige formål, at senere behandling ikke må være uforenelig med disse formål, og at oplysningerne, som behandles, skal være relevante, tilstrækkelige og ikke omfatte mere, end hvad der kræves til opfyldelse af disse formål.
Derfor kan Radikale Venstre godt støtte lovforslaget.
Josephine Fock (ALT), 2016-01-21:
I dag omfatter KSP-samarbejdet udelukkende videregivelse af oplysninger, hvad angår dømte, som løslades.
Med lovforslaget foreslås det at udvide personkredsen til også at omfatte personer, der løslades efter varetægtsfængsling.
Overordnet set støtter Alternativet selvfølgelig en styrket beskyttelse af danskerne, herunder en styrkelse af værnet mod terror.
Men sådan en styrkelse må ikke ske på bekostning af borgernes frihedsrettigheder, internationale konventioner og grundlæggende demokratiske værdier såsom retssikkerheden.
Det her lovforslag synes vi indeholder flere problemer i den henseende.
Definitionen af den personkreds, som omfattes af den foreslåede udvidelse af KSP-samarbejdet, altså personer, som er radikaliserede eller er i risiko for at blive det, er upræcist beskrevet både i lovteksten og i lovforslagets bemærkninger.
Med en upræcis formulering risikerer vi, at borgere unødigt stemples som radikaliserede eller ekstremister, og denne bekymring udtrykkes bl.a. af Advokatsamfundet og Institut for Menneskerettigheder.
Men hvad med de situationer, hvor varetægtsfængslede så senere ender med at blive frikendt, eller hvor sigtelsen helt frafaldes?
Der kan jo være tale om helt uskyldige borgere.
Der er også tale om en ændring i retsplejeloven, en ændring, som må anses for at være en undtagelse fra databeskyttelsesdirektivets forbud mod videregivelse af oplysninger om bl.a. religiøs overbevisning.
Advokatsamfundet påpeger, at de ikke synes, det er tilstrækkeligt defineret i lovforslaget.
Så det, vi kan frygte i Alternativet, er, at resultatet af den foreslåede udvidelse af KSP-samarbejdet indebærer, at en varetægtsfængslet borgers blotte ytringer, holdninger eller meninger kan give anledning til, at man udveksler oplysninger – og det, til trods for at den varetægtsfængslede ikke konkret mistænkes for at ville begå ulovlige handlinger i fremtiden eller endnu er dømt for en ulovlig handling.
Alternativet er derfor overvejende imod forslaget, men ser frem til udvalgsarbejdet, og at der kommer svar i udvalgsarbejdet på de spørgsmål, der bliver stillet.
Henrik Dahl (LA), 2016-01-21:
Efter Omar el-Husseins angreb på Krudttønden og synagogen i Krystalgade viste det sig, at man i kriminalforsorgen godt vidste, at han var undergået en islamistisk radikalisering.
Det blev noteret ikke mindre end tre gange, men desværre nåede oplysningerne aldrig frem til Politiets Efterretningstjeneste eller til andre relevante myndigheder.
Det interessante her er, at Omar el-Hussein ikke var enestående.
Han var faktisk så lidt enestående, at en af mine meget pålidelige kilder i sociologiverdenen kontaktede mig med en advarsel om, at der var mange i danske fængsler, som lignede Omar el-Hussein.
Og her er det på sin plads at indskyde, at vi taler om en kilde, som netop var i gang med en stor empirisk analyse af indsatte i danske fængsler.
Der er det – og det kan man så sige med belæg i socialforskningen – man i andre sammenhænge kalder en klar og nærværende fare for, at flere indsatte i danske fængsler radikaliseres til fare for danske borgere i almindelighed og jødiske medborgere i særdeleshed.
Derfor kan Liberal Alliance støtte lovforslaget om et styrket KSP-samarbejde.
Pernille Skipper (EL), 2016-01-21:
Det forslag, som vi her behandler, er der jo sådan set blev redegjort for.
I Enhedslisten er vi meget opmærksomme på især behovet for at forebygge radikalisering, og vi mener sådan set, at det kræver en bred vifte af initiativer – noget, som starter allerede med demokratiforståelse og samfundsforståelse helt tilbage i folkeskolen og involvering i det brede fællesskab ved at sørge for, at vi kan samle alle unge op, så de ikke bliver rekrutteret ind i radikaliserede grupper.
Selvfølgelig skal der også sættes ind over for personer, der sidder i fængsel, og vi skal være opmærksomme på personer, som er i risiko for at blive radikaliseret, eller som er blevet det, også hvis de sidder i fængsel.
Og i den forbindelse kan det selvfølgelig virke enormt meningsløst, at lovgivningen i dag skelner imellem personer, som afsoner en egentlig dom, og mennesker, som er varetægtsfængslet, altså som venter på måske at få en dom, men som stadig væk i princippet er uskyldige.
I Enhedslisten er vi sådan set kritisk indstillet over for myndigheders udveksling af personoplysninger, når det sker uden samtykke fra den person, som oplysningerne handler om.
Vi er enige i nogle af de indvendinger, der er kommet i høringssvarene til det her lovforslag, f.eks. fra Advokatrådet og Institut for Menneskerettigheder, som påpeger, at der er nogle upræcise beskrivelser, både når det kommer til målgruppen for lovforslaget og de indsatser, der så kan iværksættes.
Det synes vi så alligevel at Justitsministeriet faktisk i deres høringsnotat – altså der, hvor de svarer på høringssvaret – delvis råder bod på ved at udvide beskrivelsen en lille smule.
Men vi har altså at gøre med et lovforslag, som faktisk giver myndighederne en temmelig vidtgående hjemmel til at udveksle oplysninger, også personoplysninger, uden samtykke og på baggrund af et skøn – det vil sige sådan en eller anden overvejelse om, hvorvidt man synes, det er godt eller ej – og ikke ud fra objektive kriterier.
Over for det hensyn står så hensynet til at ville forebygge radikalisering og ekstremisme, som vi jo desværre også har set kan udvikle sig til nogle meget, meget alvorlige og dødelige forbrydelser.
Altså, undskyld mig og med al respekt: Vi står med et beslutningsforslag hernede i Folketingssalen, og det kan godt være, det ikke passer ind i ministerens mediestrategi at forholde sig til forslaget nu.
Men det kan da vel ærlig talt ikke passe, at man ikke kan få et svar på, hvad regeringens holdning er til de beslutningsforslag, der bliver fremsat i salen.
Jeg prøver lige en gang til.
Punkt 1: Hvad synes regeringen om en handlingsplan på tværs af ministerier?
Og punkt 2: Kan ministeren ikke se, at det ene hensyn selvfølgelig handler om, at ting skal anmeldes hurtigt, og at det andet hensyn er, at vi her har at gøre med meget, meget udsatte ofre, som ofte ikke anmelder inden for 72 timer?
Søren Pind (V), 2016-01-21:
Det, jeg egentlig vil svare på det, er, at det får vi lejlighed til at uddybe i rigt mål i næste uge, hvor regeringens forslag til, hvordan det her område kan håndteres samlet set, bliver fremlagt.
Og jeg vil egentlig godt forbeholde mig retten til på det tidspunkt at præsentere, hvad regeringens politik er.
Pernille Skipper (EL), 2016-01-21:
Tak til ministeren.
Der er jo en lang række spørgsmål i det her, som ministeren ikke tager stilling til.
Jeg kan høre, at vi så måske får lidt mere at vide i næste uge om, hvad ministeren egentlig gerne vil.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge konkret til to ting.
For det første: Det er jo også et forslag om at udarbejde en handlingsplan sammen med indenrigsministeren og ministeren for børn, undervisning og ligestilling til forebyggelse af voldtægt.
Og det handler jo om, at hvis vi skal forsøge at undgå, at der bliver begået overgreb mod så mange kvinder, så skal der altså også arbejdes med noget forebyggelse og ikke kun på Justitsministeriets område.
Så hvad synes regeringen om den del af beslutningsforslaget?
Forslaget går ud på at fjerne den specifikt for ofre for seksualforbrydelser, herunder voldtægt, fordi netop den form for forbrydelser er så voldsomme, at man gang på gang ser, at offeret først kommer til sig selv mange dage efter.
Kan ministeren ikke se det hensyn bag den lille afvigelse her?
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-01-21:
Teksten, der ligger her, skal man jo simpelt hen anstrenge sig for at have noget imod, og det har vi heller ikke, for det er en rigtig god tekst, og alt det, der står her, kan vi sådan set bakke op om.
Vi har bare den udfordring, at vi synes, der mangler noget, som skal undersøges, som ministeren også har været inde på.
Altså, vi vil gerne finde ud af, hvad politiet egentlig siger om det her.
Hvad tænker de?
Hvad tænker betjentene?
Hvad tænker Politiforbundet?
Og kunne vi nu, hvor vi er i gang, tage den brede drøftelse om de øvrige grupper, vi har udsendt?
For det eneste, vi ikke må, er jo at efterlade nogle uden ordentlig hjælp, når de kommer hjem. Men det er et rigtig godt forslag, og jeg håber, vi i det videre arbejde kan få præciseret det nærmere, så vi finder ud af, både hvor politiet egentlig selv står i det her, om der er noget til hinder for at gøre det på den her måde, og om vi kan udvide gruppen lidt.
Emrah Tuncer (RV), 2016-01-21:
Det bliver svært at undgå gentagelser, når man nu kommer som den sidste i rækken.
Vi er enige om, at nogle af vores veteraner vender hjem fra en udsendelse med svære psykiske skader, og at de er ude af stand til at få en hverdag til at fungere, og derfor er der nogle veteraner, der har brug for hjælp til at få en god hverdag og komme videre ind på arbejdsmarkedet.
Vi har som samfund en pligt til at tage hånd om de her mennesker, der har stillet deres tjeneste til rådighed i Danmarks interesse, og det gælder selvfølgelig også politifolk, som har stillet deres tjeneste til rådighed.
Der er allerede gode tiltag, som kan hjælpe veteraner, og Radikale Venstre synes, det er en god idé, at politiveteraner får ret til at benytte Forsvarets veterancenter, så de kan få den støtte og behandling, de har brug for.
Vi støtter umiddelbart forslaget, men vi er villige til at afvente den analyse, som ministeren var inde på.
Men jeg vil også foreslå, at man overvejer en større model, som de har i Holland.
Der har man oprettet et veteraninstitut.
Prøv at forestille jer et sted, et institut, som naturligvis rummer behandling, bosted, genoptræning, hjælp til sager med kommunen og til at søge job osv., altså at man simpelt hen har et institut for veteraner.
Og der vil det jo være oplagt, at det både er soldater, politifolk og, som Jeppe Jakobsen var inde på, også folk i vores beredskab.
Der er jeg sikker på at man kan hjælpe endnu flere endnu hurtigere og endnu bedre.
Nikolaj Amstrup (ALT), 2016-01-21:
Mange tak.
I lighed med de andre ordførere kan jeg sige, at vi i Alternativet fuldstændig støtter intentionen og retningen for forslaget.
Vi er også, som vi har hørt flere andre partier være,
interesserede i at kigge på, om det her forslag ikke kan bredes yderligere ud, så mennesker, der er udsendt fra Danmark, bliver ligestillet i forhold til de behandlingstilbud og de muligheder, de har, når de kommer tilbage og eventuelt har ar på krop eller sjæl.
Vi støtter derfor SF's forslag, som det er, men vi ser gerne, at vi i det videre udvalgsarbejde får bredt forslaget endnu mere ud.
Henrik Dahl (LA), 2016-01-21:
Ligesom de øvrige partier, som har tilkendegivet deres holdning, så mener vi også i Liberal Alliance, at der er tale om et godt og sympatisk og på mange måder nødvendigt forslag.
Det er oplagt en god idé at stille Forsvarets kapacitet for behandling af veteraner til rådighed for betjente, der har været udsendt internationalt.
Det er logisk velbegrundet, at Forsvaret har kunnet opbygge specialiserede kompetencer til at behandle ptsd i højere grad, end politiet har kunnet.
Vi mener dog også – og det er også i lighed med de fleste, der har udtalt sig – at det er nødvendigt at arbejde videre med det her forslag.
Justitsministeren har nævnt nogle ting, som bør undersøges nærmere, og det kan vi på mange måder tilslutte os.
Men er der en efterspørgsel fra politiets side i det hele taget, og hvordan stiller Forsvaret sig rent faktisk til forslaget?
Det er nogle af de ting, som vi gerne ser afklaret.
Men vi har altså en grundlæggende positiv holdning til det.
Vi vil dog gerne have en nærmere afklaring af forskellige nærmere omstændigheder ved forslaget, før vi kan tage endelig stilling til, om vi kan støtte det eller ej.
Søren Pind (V), 2016-01-21:
Jeg ved godt, at fru Pernille Skipper er utålmodig, men jeg har altså arbejdet med det her siden september, og jeg vil egentlig godt have lov til at fremlægge det i sin helhed.
Det handler ikke så meget om en mediestrategi, men mere om en respekt for de medlemmer af Folketinget, som indvilliger i at komme over og høre, hvad regeringen gerne vil på området.
Og det synes jeg er mere rigtigt.
I forhold til de 72 timer vil jeg så sige, at min oplevelse af den sag også er, at de pågældende ofre for voldtægt i høj grad har en interesse i, at sagen bliver opklaret.
Og det sker altså nemmest ved, at anmeldelse sker så hurtigt som muligt.
Britt Bager (V), 2016-01-21:
Det er ikke nogen hemmelighed, at vi rent faktisk mener, at det er hensigtsmæssigt, at der, hvis staten skal være erstatningsansvarlig, skal anmeldes inden for 72 timer.
Det kan vi så være uenige om.
Som det er lige nu, bakker vi op om 72-timersreglen.
Men vi vil afvente og se, hvad Justitsministeriet kommer med.
Og så må vi tage stilling til det derefter.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-01-21:
DF's forslag, som vi behandler i dag, mener vi fra SF's side er et opgør med retsstatens allermest fundamentale princip, nemlig at man er uskyldig, indtil det modsatte er bevist.
Bliver dette forslag til virkelighed, vil det fremover være op til den forurettede, hvorvidt en formodet gerningsmand skal hænges ud på nettet på bekostning af både den formodede gerningsmand og vedkommendes familie.
Det videoudstyr, man har i dag, kan hackes, det kan være fejlbehæftet, der kan være forkert tidsangivelse, det kan misbruges mellem nogle, der er blevet uvenner, ekskærester, eller hvad det nu kan være.
En tidlig offentliggørelse af overvågning vil ikke blot være med til at sætte den formodede gerningsmand i et dårligt lys over for hele det digitale samfund i Danmark, men også være med til at besværliggøre retsprocessen ved at tillægge eventuelle domsmænd en forudindtaget indstilling til den sigtede.
Det krænker mig alvorligt på min retsfølelse, at det ikke længere vil være op til en dommer at afgøre, hvorvidt vedkommende er skyldig, men op til hver enkelt forurettet.
For mig bliver det ikke bedre af, at forslaget påbyder, at der skal vedlægges en politianmeldelse, når videomaterialet offentliggøres, for det siger jo ikke noget om, om den pågældende er skyldig eller ej.
Det bør altid være op til en dommer og politiet, hvornår det er nødvendigt at bruge billedmaterialet for at hjælpe en efterforskning.
Det bør ikke være muligt for den enkelte yderligere at straffe en formodet gerningsmand ved at hænge vedkommende ud.
For mig at se er forslaget hverken mere eller mindre en virtuel genindførelse af gabestokken i Danmark.
Jeg håber ikke, der er opbakning til det her forslag.
Vi kan alle sammen blive enige om, at det krænker ens retsfølelse, og at det kan føles som et enormt overgreb, hvis man er udsat for indbrud eller lignende, og der er problemer, for det kan være rigtig svært at opklare.
Det har vi jo alle sammen læst historier om.
I min egen familie er der adskillige historier om indbrud, og det er virkelig et overgreb, men det her er ikke løsningen, og risiciene ved det er store, og konsekvenserne er alvorlige, så SF kan ikke lægge stemmer til forslaget.
Pernille Skipper (EL), 2016-01-21:
Ja, altså jeg mener jo sådan set også, at man skal anmelde en forbrydelse så hurtigt som muligt – også af rent praktiske årsager.
Det er der ikke nogen tvivl om.
Det, der ligesom, synes jeg, berettiget kan sættes spørgsmålstegn ved, er, om ens erstatning ligefrem skal afhænge af det.
Skal man nødvendigvis lave den kobling?
Man behøver ikke at fjerne 72-timersreglen med hensyn til at anmelde forbrydelser, men skal man virkelig have sin erstatning gjort afhængig af det og hvorfor?
Hvad er begrundelsen for det?