Søren Gade (V), 2007-10-23:
Nu er det sjældent, at jeg lader mig hidse op af ting, der bliver sagt fra talerstolen af Enhedslisten og specielt hr. Rune Lund.
Jeg vil gøre en undtagelse i dag, og jeg vil svare hr. Rune Lund, før jeg svarer hr. Holger K. Nielsen.
Jeg vil starte med at sige til hr. Rune Lund, at jeg finder det aldeles uanstændigt, at hr. Rune Lund står heroppe og siger, at de danske soldater, der gør en stor indsats, bliver ofret forgæves.
Jeg finder det aldeles uanstændigt, at hr. Rune Lund ikke kan se, at man, når der er et reelt behov for at få udsendt kampvogne til beskyttelse af de danske soldater, så ikke kan bakke op om det.
Jeg respekterer til fulde hr. Rune Lunds holdning til konflikter med militære midler, jeg respekterer til fulde hr. Rune Lunds modstand mod indsatsen i Afghanistan, men når hr. Rune Lund og Enhedslistens står her på talerstolen og slår plat på døde soldater og slår plat på, at dansk forsvar ønsker at udsende fire kampvogne til beskyttelse af de danske soldater, finder jeg det på alle måder fuldstændig og aldeles under lavmålet.
Når det så er sagt, skal jeg svare på nogle af de spørgsmål, der trods alt var i hr. Rune Lunds meget polemiske indlæg.
Vi er i Afghanistan på baggrund af en FN-resolution, der hedder 1386.
I resolution 1386 opfordrer FN det internationale samfund til at stille soldater til rådighed med henblik på at støtte den afghanske regering, således at den får sin magt og autoritet udbredt til hele Afghanistan.
Hr. Rune Lund peger på forskellige undersøgelser.
Der er lige i dag offentliggjort en undersøgelse, der siger, at omkring halvdelen af den afghanske befolkning har set klare forbedringer i dag i forhold til 2001.
Hr. Rune Lund må forholde sig til, at millioner at børn er kommet i skole i Afghanistan, heraf er en tredjedel piger.
Hr. Rune Lund må forholde sig til, at millioner af flygtninge er vendt hjem til Afghanistan.
Hr. Rune Lund må forholde sig til, at der nu er en forfatning, der sikrer kvinderettigheder og menneskerettigheder, og at der nu er en stor del af den afghanske befolkning, der har fået adgang til lægehjælp.
Hr. Rune Lund må forstå, at man ikke kan gøre det bedre i den sydlige del af landet, medmindre man med militær hjælp sikrer de genopbygningsprojekter, der skal i gang.
Der er ikke tale om, at der kun er en militær operation i gang i Afghanistan - ingen sikkerhed uden genopbygning og ingen genopbygning uden sikkerhed.
Derfor har et bredt flertal i Folketinget da også sagt ja til, at der skal bruges yderligere penge til genopbygning.
Jeg er enig med hr. Rune Lund i, at det skal diskuteres åbent og ærligt; det synes jeg hr. Rune Lund selv skulle starte med ved f.eks. at anerkende, at der faktisk er sket fremskridt i store dele af Afghanistan.
Nej, vil jeg sige til hr. Rune Lund.
Hvis man trak soldaterne ud af Afghanistan, så ville kvinderne komme tilbage til fængslet hjemme i huset, så ville pigerne blive trukket ud af skolerne, så ville skolelærerne blive slået ihjel, og så ville der komme flere koranskoler.
Hr. Rune Lund må bare indrømme, at de rettigheder, som hr. Rune Lund ellers til daglig går ud og siger at alle mennesker har ret til, ikke gælder for de afghanske børn og kvinder, fordi hr. Rune Lund er imod den militære tilstedeværelse, på trods af at den er en forudsætning for, at man kan komme i gang med udviklingsprojekterne.
Så er det også vigtigt at minde hr. Rune Lund om, at samtidig med at vi hjælper den afghanske befolkning, så hjælper vi også det internationale samfund med at se til, at Afghanistan ikke igen bliver et arnested for uddannelse af terrorister, som så kommer op og sprænger sig selv i luften i vores del af verden.
Og når hr. Rune Lund tror, at man kan bygge en dæmning nede i den sydlige del af Afghanistan uden militær tilstedeværelse, så vil jeg bare sige til hr. Rune Lund, at Taleban har en meget, meget stor interesse i, at den dæmning aldrig nogen sinde kommer til at virke, fordi det vil være et slag i ansigtet på Taleban, hvis det internationale samfund får dæmningen op at køre, og der kommer strøm til en stor del af afghanerne i den sydlige del.
Det vil være med til at underminere grundlaget for rekrutteringen til Taleban.
Jeg må sige, at jeg på alle måder er uenig i hr. Rune Lunds forslag, og jeg vil slutte af med at sige, at hr. Rune Lunds udsagn om, at de danske soldater er ofret forgæves, er uanstændigt.
Og hr. Rune Lunds udsagn om, at han ikke støtter kampvogne til Afghanistan, viser bare, at hr. Rune Lund ikke støtter, at de danske soldater får de bedste muligheder for at løse deres opgave, og at de får den bedst mulige beskyttelse.
Derfor er jeg hundrede procent uenig i det, som hr. Rune Lund sagde, med undtagelse af at det på sigt selvfølgelig ikke kun er en militær løsning.
Der skal både en militær, en civil og en politisk løsning til i Afghanistan.
Lidt bedre forholder det sig med hr. Holger K. Nielsens indlæg.
Der var nogle spørgsmål, som jeg selvfølgelig synes er relevante for hr. Holger K. Nielsen at stille, og som jeg her vil forsøge at svare på.
Hr. Holger K. Nielsen henviser til indstillingen fra Forsvarskommandoen fra april 2007 og siger bl.a., om det ikke stadig er uheldig signalgivning, og om det ikke stadig er sådan, at tingene hidtil ikke har virket, og om ikke de ulemper, der er beskrevet, stadig væk er der.
Som jeg sagde under førstebehandlingen: Jeg medgiver hr. Holger K. Nielsen, at ulemperne jo stadig er der.
Det er jo ikke sådan, at det nu lige pludselig er et godt signal.
Det er heller ikke sådan, at de ulemper, der bliver beskrevet omkring logistik og andet, er forsvundet.
Min pointe skal bare være følgende: Det er sådan, at jeg har den militærfaglige rådgivning fra forsvarets øverste ledelse.
Og det er sådan, at siden april 2007 har den danske bataljon - det bliver nu en bataljon - fået en selvstændig opgave.
Det betyder, at fra at være underlagt en britisk bataljon, så bliver man nu en dansk bataljon, dvs. man får selvstændige opgaver.
Og der kan det være fornuftigt, at den danske bataljonschef, den danske oberst på stedet, får et våben, som han så at sige selv kan bestemme over og ikke skal spørge nogen om at bruge, og som er større end det, som hedder en 12-7, der er et tungt maskingevær.
Et tungt maskingevær har en rækkevidde på op til ca. 1,5 km.
De kampvogne, Leopard 2, vi sender ud, har en rækkevidde på over 4 km, det vil sige at man i visse tilfælde kan forbedre beskyttelsen.
Samtidig er en Leopard 2-kampvogn også en observationsplatform.
Det, som det handler om nu, er, at forsvarets øverste ledelse har vurderet, at fordelene ved udsendelse af kampvognene er større end ulemperne.
Det er jo ikke sådan, at det er problemfrit at køre rundt i en kampvogn i Afghanistan, som vel kører 300-600 m på en liter brændstof.
Det giver sig selv, at der er nogle logistiske udfordringer, og de er der stadig væk.
Hr. Holger K. Nielsen spørger om samarbejdet med canadierne.
Det er sådan, at vi ikke har et formaliseret samarbejde med canadierne nu, men når vi sender fire kampvogne ud, er det selvfølgelig med det logistiske udstyr, således at kampvognene fungerer.
Det er jo klart, at det er et hårdt terræn og hårde klimatiske forhold, men der er det sådan, at vi udnytter nogle af de erfaringer, som canadierne har gjort, ligesom vores kampvogne i øvrigt har været på øvelse i udlandet under klimatiske forhold og varmeforhold, som ligner dem, de bliver udsat for i Afghanistan.
Jeg synes måske, at det er at tage munden for fuld at sammenligne Afghanistan med Vietnam.
Med al respekt, vi sender fire kampvogne derned, hvoraf den ene er i reserve.
De er noget, vi giver til obersten, således at obersten kan beslutte sig for at bruge dem.
Der står jo ingen steder, at han skal bruge dem hele tiden.
Han kan bruge dem, og det er efter indstilling fra forsvaret.
Der er mange ting, jeg skal kloge mig på som politiker og minister.
Det skal folk, der er klogere på det område end jeg.
Derfor har jeg ingen problemer med at bakke op og sørge for politisk opbakning til den indstilling, som forsvarets øverste ledelse har givet.
Hr. Holger K. Nielsen forholder sig til det med pengene.
Jeg medgiver hr. Holger K. Nielsen, at 23 mio. kr. er mange penge.
Hr. Holger K. Nielsen spørger, hvordan vi kan gøre det.
Den går jo aldrig helt i nul; der kan være et lille plus hen på året.
Det er således, at vi faktisk kan afholde de 23 mio. kr. inden for § 35, men som jeg også sagde til hr. Holger K. Nielsen under sidste behandling: Hvis det var således, at forsvarets øverste ledelse sagde, at der nu er et behov for kampvogne, og jeg ikke havde de 23 mio. kr. fra § 35, så ville jeg sammen med udenrigsministeren alligevel have fremsat beslutningsforslaget, og så måtte vi have fundet pengene.
For pointen skal være, at jeg som forsvarsminister har et ansvar for de soldater, der er udsendt, ligesom et flertal i Folketinget har ansvaret for det, nemlig dem, der har sagt ja til beslutningsforslaget.
Så ville det være vores opgave at finde de 23 mio. kr., således at vi kunne imødekomme indstillingen fra forsvarets øverste ledelse, så vi sikrede de danske soldater den bedst mulige beskyttelse.
Det er jo dybest set det, som det handler om.