Merete Riisager (LA), 2012-04-26:
Tak for det.
Europa står, som det allerede har været nævnt mange gange i dag, midt i en historisk økonomisk krise, en krise, der har vist, at Danmark gjorde klogt i at holde sig inden for EU, men uden for eurosamarbejdet, og i at føre en selvstændig økonomisk politik, der betyder, at Danmark i dag klarer sig om ikke prangende så i hvert fald noget bedre end vores naboer i syd.
En dansk tilslutning til finanspagten, som vi behandler i dag, er et skridt væk fra de kloge valg, vi hidtil har truffet.
Europa har med denne pagt ikke afveget fra sin vej mod stagnation og faldende velstand, og en underskrift på pagten er derfor langt fra et værn mod fremtidige kriser.
Det bedste værn mod økonomiske kriser er folkevalgte politikere, der tør føre en stram økonomisk reform- og vækstpolitik, og som gør det, de siger.
Juristerne i Justitsministeriet har fundet frem til, at finanspagten ikke kræver en dansk folkeafstemning.
Det er ikke overraskende, men i Liberal Alliance mener vi fortsat, at regeringen burde spørge danskerne i denne sag.
Med finanspagten afgiver vi politisk suverænitet.
Danmark lægger sig i ske med euroen og med den finanspolitiske union, der hastigt bygges op med krisen som afsæt, en finanspolitisk union, som danskerne – med statsministerens egne ord – allerede har sagt nej til, da de sagde nej til euroen.
Det er vores holdning i Liberal Alliance, at danskerne fortsat skal kunne stemme sig til den økonomiske politik, de ønsker.
Det er det, vi kalder demokrati.
Det er den direkte kontrakt mellem de nationale parlamenter og befolkningerne, der sættes på spil med finanspagten.
Når der på denne måde lægges luft ind mellem folkevalgte politikere og borgerne, vil borgerne reagere.
Det kan blive en alvorlig udfordring for eurosamarbejdet, men også for den kerne i EU, som vi i LA skatter højt, nemlig samarbejdet omkring det indre marked og fredsskabelse.
EU skal i denne situation fokusere på de aktiviteter, der skaber værdi.
Det nytter ikke noget at bruge tid på Tobinskat, flyafgift, legetøjsdirektiv, formålsløs omfordeling af penge mellem medlemsstaterne og opsendelse af luftballoner med forhåbninger om grøn vækst.
Eurozonen bevæger sig nu mod en situation, hvor gæld og risici deles landene imellem.
Der er en alvorlig risiko for, at eurozonen udvikler sig til en uoverskuelig stat, hvor krævementaliteten råder, og hvor ansvar og penge fordamper som dug for solen.
Nogle borgerlige tænker måske, at finanspagten kan fungere som et værn mod uansvarlige regeringer, men historikken for forsøg på styring af finanspolitik i eurozonen viser, at lande med et kortsigtet perspektiv vil krybe udenom, mens dukselande, herunder Danmark, vil lægge sig i selen for at gøre, som der bliver sagt.
Ved at skrive under på pagten indskrænker vi vores mulighed for at agere i en foranderlig verden, for uanset at principperne i finanspagten isoleret kan være fornuftige, kan ingen regler tilbyde en effektiv styring af finanspolitikken i EU-landene fra nord til syd.
Skal euroen overleve og eurosamarbejdet bringes til at fungere, må samarbejdet udvikle sig til en egentlig finanspolitisk union.
Vi taler ikke om det i Danmark, men det gør man højt og tydeligt i andre EU-lande.
En finanspolitisk union vil indbefatte en egentlig euroregering samt udligning af arbejdsmarkedsregler, skat, gæld og risici.
Vi vil i Danmark bytte selvstændighed og suverænitet for en deltagelse i en sådan finanspolitisk union.
Jeg mener, det ville være et ringe bytte.
Alligevel mener både S, R, K og V, at Danmark burde opgive sit euroforbehold og gå helt ind i samarbejdet.
Angående finanspagten er argumenterne for deltagelse tyndbenede.
Danmarks skæbne er tæt sammenslynget med de andre EU-landes.
Ja, det er korrekt, men vi klarer os bedst ved at navigere frit og tage ansvar.
Vi skal sende et signal til markederne.
Ja, det gør vi ved at føre en ambitiøs, økonomisk politik – ikke ved at skrive under på et stykke papir.
Danmark har en forpligtigelse over for Europa.
Danmarks underskrift på finanspagten redder ingen.
Vi tager bedst ansvar ved at holde styr på vores egen økonomi og sætte fokus på det værdiskabende samarbejde i EU frem for at deltage i al den bragesnak, der trækker Europa nedad.
Liberal Alliance vil gerne være med til at bygge op.
Vi vil sætte fokus på dansk konkurrenceevne, men vi vil ikke sige ja til finanspagten.
Finanspagten løser ikke de strukturelle udfordringer i Sydeuropa.
Finanspagten løser ikke de iboende problemer, der ligger i, at lande med forskellige forudsætninger og kulturer deler valuta.
Finanspagten tager ikke hensyn til det banale faktum, at Europa består af nationalstater, hvor der afholdes valg.
Finanspagten er et forsøg på at løse eurozonens problemer bagudrettet.
Liberal Alliance kan ikke støtte forslaget.