Pelle Dragsted (EL), 2015-12-04:
Vi blev faktisk lidt forundrede, da vi opdagede, at det indgik i finansloven, fordi det her med at begrænse nogle af de meget store skattefordele for de store fonde jo er noget, som Enhedslisten sådan set har foreslået igennem en del år og også har forsøgt at forhandle igennem med den afgåede regering.
Så vi skulle da lige knibe os i armen.
Men det var så en kort glæde, for der skete jo så også det i går, at regeringen trak i land.
En række af landets rigeste og mest velhavende erhvervsdrivende fonde meldte sig på banen med en pressemeddelelse – A.P. Møllers Familiefond, tobakskoncernen Obel, Carlsberg, Nordea.
Altså, nogle af Danmarks største virksomheder rørte på sig, og det er noget, der kan få regeringer af enhver farve til at skynde sig i den modsatte retning.
Det er jo egentlig lidt interessant, synes jeg, at når DONG skal sælges eller dagpengereformen smider tusinde af mennesker ud, så kan vi samle flere hundrede tusinde underskrifter om at få det stoppet, uden at en regering rører på sig, men når 30 af de største virksomheder laver en lille underskriftindsamling, kan man se regeringer af enhver farve bevæge sig.
Det siger måske lidt om, hvad det egentlig er for nogle magtforhold, vi lever under her i vores ellers demokratiske land.
Der kom lidt malurt i bægeret, men der er ikke desto mindre stadig væk den anden halvdel af forslaget tilbage, nemlig det om konsolideringsfradraget.
Det synes vi sådan set er positivt.
Konsolideringsfradraget blev indført, da renten var tårnhøj og fondene sådan set havde et problem.
Hvis de udbetalte midler til velgørenhed, gik det ud over deres formue, og det kunne på længere sigt betyde, at de ikke kunne uddele dem.
Derfor indførte man det her konsolideringsfradrag.
Nu har vi en negativ rente i Danmark, og der er derfor ikke noget argument for at fastholde det her konsolideringsfradrag.
Sagen er jo, at man i forvejen kan trække 100 pct. fra, og konsolideringsfradraget betyder så, at man kan trække 125 pct. fra.
Jeg tror ikke, at der er andre ordninger i Danmark, hvor det gør sig gældende.
Og det betyder jo reelt, at når vi f.eks. siger, at der var A.P. Møller Mærsk, der betalte for Operaen eller andre lignende ting, er det jo en sandhed med modifikationer, for den er først og fremmest trukket fra 100 pct., og det vil altså sige, at vi allerede der som skatteydere betaler en god del, og når der så kommer 25 pct. oveni, er det jo faktisk en ganske god del af det, som vi får at vide er betalt af de her fonde, som i virkeligheden er betalt af skatteyderne.
Der har vi bare den grundlæggende holdning i Enhedslisten, at det egentlig vil være smartere at beholde pengene og selv vælge, hvad de skal anvendes til, i stedet for at overlade det til nogle store fonde, som jo ikke er demokratiske, hvor det er nogle små familier, som tilhører Danmarks elite, der bestemmer, hvordan pengene skal anvendes.
Så vi støtter grundlæggende ideen.
Det er jo grundlæggende sådan, at man veksler skatteydernes penge, der nu gives og uddeles som skattefordele, til, at de i stedet for bruges kollektivt.
Det, der så er problemet her, er, at de penge, der kommer ind på det her, bruger man så til nogle nye skattelettelser til de selv samme erhvervsdrivende fonde og andre af Danmarks absolutte overklasse.
Det stiller os i en lidt svær situation, for på den ene side er vi sådan set tilhængere af den her beskatning, men på den anden side er vi bestemt ikke enige i den måde, som pengene efterfølgende anvendes på.
Derfor har vi det udgangspunkt, at vi formentlig undlader at stemme til det her forslag.
Men vi takker for opmærksomheden på, at der måske her er en beskatning, og vi ser frem til, at et fremtidigt flertal måske kan bruge provenuet på en mere fornuftig måde end den, regeringen lægger op til.