runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Der er også en vurdering af – hvis man overhovedet skal gå ind i det her – hvor mange det skal være, der vil det.
Skal der være enstemmighed?
Eller er det bestyrelsen, der kan gøre det?
Hvad er det helt præcis for kriterier, der skal være?
Det kan jeg ikke nødvendigvis se ud af det, som Liberal Alliance lægger op til.
Derudover synes jeg faktisk, det er en ganske udmærket idé, at der er forskellige boligformer – og det er heller ikke det, som Liberal Alliance er uenige i – men det kommer selvfølgelig an på, hvordan de boligformer så bedst bliver indrettet.
Og der synes jeg vi har et meget stærkt behov for at se på hele det her lovgivningskompleks.
Nu har Liberal Alliance så benyttet lejligheden til at fokusere på ét element, men jeg tror også, at der kan være flere elementer, der fortjener en gennemgang.
Så jeg tror faktisk, at det her kommer til at dreje sig om et ordentligt serviceeftersyn på et område, der har været præget af, at der ikke har været så meget politisk fokus på det.
Vi må jo bare kvittere for, at der så kan komme en bredere debat, og det er det, jeg lægger op til.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-05-13:
Der har været et vist fokus på nogle andelsboligforeninger, som har omlagt deres lån for ikke så længe siden og måske har fået nogle dårlige råd og så er kommet i økonomisk uføre.
Men der er faktisk nogle af de andelsboligforeninger, der er blevet oprettet, som har været pålagt nogle bestemte indekslån, og som nu er i økonomisk uføre, fordi de lån stadig væk er dyre.
Disse andelsboligforeninger har stadig væk en stor gæld, selv om de er etableret for mange år siden, og de kunne egentlig blive hjulpet, hvis de kunne få lov til at omlægge deres indekslån.
Så jeg vil godt spørge ministeren, når nu der er sådan et udvalgsarbejde, når nu der er en udredning, som ligesom skal differentiere problemerne, om det at omdanne en andelsboligforening til en almen boligorganisation også var noget, som kunne indgå i arbejdet, hvis beboerne ønskede at gå den vej i stedet for.
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Altså, det, der jo lidt er udfordringen for mig som erhvervs- og vækstminister, er, at det her ikke er et område, jeg har sort bælte i, da jeg ikke er boligminister.
Nu hører den her del under mig, men jeg tror, det mest rigtige er, at jeg vender tilbage med en skriftlig besvarelse, for den almene boligsektor hører ikke under mit ministerie, og derfor tror jeg, at hvis jeg skal give et fyldestgørende svar, må jeg vende tilbage med det i skriftlig form.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-05-13:
Så vil jeg da komme med et spørgsmål mere, som kan tages med videre.
Det drejer sig om det dilemma, der kan være i, at der er en del andelsboligforeninger, som har fået kommunal støtte, da de blev oprettet.
Nu kommer Liberal Alliance så og vil give mulighed for, at man kan lave en form for privatisering af en andelsboligforening.
Hvordan skal man så forholde sig til det kommunale tilskud, der blev givet i starten?
Er det noget, som med rimelighed skulle betales tilbage til kommunen med renters rente, eller hvordan ville man håndtere det?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Det er jo lige præcis derfor, det giver god mening at analysere nogle af alle de forskellige modeller, der er, hvis man skal se på en mere moderne form.
Så de bekymringer, som Enhedslisten nu nævner, er jo også en af grundene til, at vi lægger op til, at det skal være et bredt sammensat udvalg med mange forskellige interessenter, så man kan få alle de her diskussioner på bordet.
Men altså, det er da nyt og spændende for mig, hvis Enhedslisten også bakker op om, at man skal have mulighed for at lave den her konvertering, og derfor vil jeg da kvittere for det, hvis det er det, der står tilbage efter det, hr. Søren Egge Rasmussen siger.
Ole Birk Olesen (LA), 2016-05-13:
Fru Mette Reissmann siger, at Socialdemokraterne ønsker at værne om andelsboligtanken og andelsboligerne, og det gør Liberal Alliance bestemt også.
Vi synes, at det fortsat skal være sådan, at hvis man ønsker at etablere en andelsboligforening, bygge en ny boligforening og organisere den som andelsboligforening, skal man have ret til det.
Hvis man ønsker at beholde sin andelsboligforening, hvis den allerede er eksisterende, altså hvis man ikke ønsker at omdanne den til en ejerforening, så skal man have ret til det.
Vi har ingen forslag om, at nogen andelsboligforening skal tvinges til at være ejerforening.
Det, vi bare ønsker, er, at i de andelsboligforeninger, hvor der er et ønske om at være en ejerforening i stedet, skal man have lov til det.
Der er rigtig, rigtig mange opgange i især København, som er blevet omdannet til andelsboligforeninger.
Hvis man i de opgange nu tænker, at man hellere vil være en ejerforening, sker der så noget ved, at der så kommer lidt flere ejerboliger ud på markedet og bare lidt færre andelsboliger?
Skal det virkelig være fastlåst, og skal det være sådan, at vi altid får flere og flere andelsboliger og færre og færre udlejningsboliger?
Sådan behøver det vel ikke at være.
Vi har også tålmodighed i vores parti.
Vi er et ungt parti, der forventer at leve i mange år endnu, og vi skal også have noget at gennemføre resten af vores levetid.
Der skal være de boligformer, som danskerne ønsker.
Vi ser mange steder, at udlejningsejendomme bliver omdannet til andelsboligforeninger, fordi beboerne ønsker det og får muligheden for det.
Hvorfor skulle det så være et problem, at de bliver omdannet fra andelsboligforeninger til ejerboligforeninger, hvis beboerne ønsker det?
Det er jo det, der er udgangspunktet.
De skal være forskellige, fordi folk har forskellige ønsker.
Men i det her tilfælde ønsker de deres andelsboligforening lavet om til en ejerboligforening.
Der er Enhedslisten og Liberal Alliance så forskellige, for vi ser det sådan, at nogle mennesker har fordele af at bo i en udlejningsbolig, andre mennesker har fordele af at bo i en andelsbolig, nogle tredje mennesker har fordele af at bo i en ejerbolig.
Derfor er der rigtig mange mennesker, der bor i en ejerbolig – de kan godt lide de fordele, som er der.
Vi synes, at der skal være noget til dem alle.
Angående forslaget om at omdanne andelsboligforeninger til almennyttige boligforeninger er der det ene problem ved det, tror jeg, at det nok udløser en masse offentlige støttekroner, hvis man ryger fra andelsbolig til almennyttig bolig.
Hvis der ikke var den udfordring, var jeg helt med på, at det skulle de selvfølgelig have lov til.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-05-13:
Jeg kan sagtens se nogle fordele i det, hvis man samtidig laver en låneomlægning og dermed får sikret, at de nuværende beboere, som jo så har en ret til at blive boende, har mulighed for at blive boende til en lavere husleje, fordi man omlægger lånene.
Det synes jeg ville være alle tiders.
Jamen så er det jo nok sådan, at mennesker, der ikke har prøvet friheden, ikke ved, hvad den er.
Ole Birk Olesen (LA), 2016-05-13:
Ja, det har jeg overvejet, men jeg har ikke noget problem med det, for det er ikke kun den person, som tilfældigvis – korrekt – får en gevinst, fordi vedkommende tilfældigvis har en andelsbolig på det rigtige tidspunkt.
Det er hele samfundet, der får en gevinst, fordi vi får et mere frit og fleksibelt boligmarked.
Det er alle de mennesker, som leder efter ejerbolig i København i de her år, som får priserne til at stige, som nu få et større udbud af ejerboliger, hvis flere ejerboliger kommer ud på markedet.
Det vil så føre til, at priserne ikke stiger helt så meget, som de ellers ville have gjort, fordi der er et større ejerboligmarked at tage af.
Så det er hele samfundet, der får gevinst af det.
De får så en ekstra stor gevinst, men det er plus-plus.
Britt Bager (V), 2016-05-13:
Jeg skal bare forstå ordføreren ret.
Det, ordføreren siger, er, at et rigt samfund, et fleksibelt boligmarked faktisk er færrest mulige boligformer?
Ole Birk Olesen (LA), 2016-05-13:
Nej, et frit boligmarked og et frit samfund er karakteriseret ved, at der er de boligformer, som folk ønsker at bo i og ønsker at oprette og ønsker at betale for.
Det kan selvfølgelig ikke være sådan, at hvis man ønsker at bo i en strandvejsvilla, men kun vil betale 1.000 kr. om måneden, så er der også sådan en bolig til rådighed for en, for så er der nogle andre, der skal betale, og det er ikke særlig fedt.
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Tak for det.
Liberal Alliances beslutningsforslag indebærer, at regeringen skal afskaffe reglerne om, at store virksomheder skal fastsætte måltal og politikker for den kønsmæssige sammensætning af deres ledelse.
Lad mig starte med at slå fast, som jeg også gjorde det under et samråd for nylig, faktisk i den her uge, at regeringen ikke går ind for kvoter og tvang, hverken nationalt eller på EU-niveau.
Ved at fastholde de nuværende regler har vi dog et værn mod det forslag til EU-direktiv om kønsfordelingen i børsnoterede selskaber, som Europa-Kommissionen har fremsat, og som vil være mere indgribende for de enkelte danske virksomheder end den ordning, som er gældende i Danmark på nuværende tidspunkt.
De danske regler er baseret på frivillighed og fleksibilitet.
De giver mulighed for at tage højde for virksomhedernes konkrete forhold – modsat kvoter.
Det er bl.a. derfor, at der er en opbakning fra dele af dansk erhvervsliv til det regelsæt, som gælder.
Jeg synes også, det er værd at bemærke, at langt de fleste virksomheder allerede har fastsat måltal.
Derfor medfører reglerne en mindre opgave for virksomhederne nu, end da reglerne blev indført af den tidligere regering.
Men det er klart, at det selvfølgelig er en økonomisk byrde – det skal man ikke stå og lægge skjul på – og det var jo også derfor, at der tidligere var en meget stor diskussion om det lovforslag, som blev vedtaget.
En stikprøve viser også, at op mod 25 pct. af virksomhederne allerede har en ligelig fordeling af køn i deres bestyrelser og derfor slet ikke er omfattet af reglerne.
Regeringen kan ikke umiddelbart støtte beslutningsforslaget, men som jeg også nævnte under et samråd i den her uge, vil vi nu afvente evalueringen, som bliver gennemført i løbet af 2017, med henblik på at se på erfaringerne og ikke mindst på at evaluere, hvordan de indførte regler så har fungeret.
Der kommer også til at indgå i evalueringen, om der er behov for en tilpasning af modellen, og om byrderne for virksomhederne står mål med effekten af modellen.
Og det er jo sådan set også for at være imødekommende over for Liberal Alliance, altså ved at sige, at det her altså også bliver en del af den evaluering, som finder sted.
Men på baggrund af de bemærkninger, jeg har givet nu, kommer regeringen ikke til at kunne støtte det beslutningsforslag, som Liberal Alliance har fremsat.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-05-13:
I ministerens svar til mig den 4. maj argumenterer ministeren for, at der ikke er behov for flere initiativer på det område, altså at der ikke er behov for at håndhæve loven, da udviklingen allerede går den rigtige vej med hastige skridt.
Det er i spørgsmål 59 og 61, hvor ministeren bl.a. redegør for, at Danmark over en 4-årig periode er gået fra at have 7,3 pct. kvinder i bestyrelserne i børsnoterede selskaber til i dag at have 16,5 pct.
Jeg fik i forbindelse med et tidligere spørgsmål til regeringen også et svar fra erhvervs- og vækstministeren – det var spørgsmål 16 fra den 18. december sidste år –
hvor der stod, at tallet for januar 2015 var på 10,8 pct. Så det vil altså sige, at der har været en stigning i antallet bare i løbet af det seneste år. I januar 2015 var tallet på 10,8 pct., og i januar 2016 var tallet på 16,5 pct., altså en stigning på næsten 60 pct. Kan ministeren bekræfte de her tal, og vil ministeren bekræfte, at det her giver et retvisende billede af, hvordan situationen ser ud i bestyrelserne, med henblik på det arbejde, Folketinget skal have med de videre politiske drøftelser?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Jeg har ikke alle mine besvarelser med i Folketingssalen under et helt andet forslag som det, vi diskuterer nu.
Som jeg også senest har sagt til hr. Rasmus Horn Langhoff her i salen, leverer jeg gerne en uddybelse, så jeg synes selvfølgelig, at det bedste i forhold til at være sikker på svaret er, at jeg vender tilbage i en skriftlig form.
Men jeg kan bare se, at i den artikel, som hr. Rasmus Horn Langhoff har udtalt sig i, figurerer tal, som i hvert fald ikke stemmer overens med det, jeg er blevet oplyst om.
Så det synes jeg også hr. Rasmus Horn Langhoff skal være opmærksom på.
Hr. Rasmus Horn Langhoff har jo sagt, at regeringen accepterer lovbrud om kvindepolitik.
Og det gør regeringen selvfølgelig ikke.
Det er helt fair at tage en lang taldiskussion, men så vil jeg have lov til at vende tilbage i skriftlig form.
I løbet af 1 år som minister laver jeg ret mange besvarelser.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-05-13:
Det er jo ikke bare nogle tilfældige tal.
Det er jo tal, som regeringen har brugt så sent som i tirsdags, hvor regeringen brugte dem under et samråd.
Det er også nogle tal, der er relevante for, hvordan det er i dag, og som skal dokumentere, om det går fremad eller hvordan det i det hele taget går i forhold til at få en bedre kønssammensætning i bestyrelserne.
Så det er vel meget relevant.
Det er jo nogle tal, som ministeren har givet Ligestillingsudvalget for 14 dage siden, og det er vel ikke så fjernt.
Jeg beder sådan set bare ministeren om at bekræfte sine egne tal og svare på, om det her giver et retvisende billede i forhold til de drøftelser, vi har i dag og skal have fremadrettet.
Og jeg kan ikke se, hvorfor ministeren hidser sig så meget op over et så simpelt spørgsmål.
Det må være ret grundlæggende, at vi kan tro på de tal, vi får, og at ministeren vil bekræfte de tal, ministeren selv giver.
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Hvad angår mit temperament har hr. Rasmus Horn Langhoff i hvert fald ikke set mig i, om jeg så må sige, særdeles ophidset tilstand.
Derfor vil jeg sådan set
bare sige, at jeg tager det helt stille og roligt.
Jeg har ikke nogen grund til at tro, at det, jeg har svaret Folketinget, ikke er korrekt.
Som minister er det jo sådan, det har jeg også oplevet før, at man kan få forelagt oplysninger, som senere viser sig ikke at være korrekte.
I 2012 udgjorde kvinder 7,3 pct. af de børsnoterede selskabers bestyrelser.«
Jeg har ikke nogen grund til at tro, at det tal, jeg har oplyst til Folketinget, ikke er korrekt.
Laura Lindahl (LA), 2016-05-13:
Og tak til ministeren.
Jeg er selvfølgelig ked af, at regeringen ikke bakker det her beslutningsforslag op, fordi jeg jo mener, at det er klokkeklar liberal politik ikke at pålægge danske virksomheder unødigt bureaukrati og økonomiske byrder, som det her jo er.
Men jeg lytter også til, at man vil lave en evaluering i 2017 og måske kigge positivt på det, og det vil jeg selvfølgelig gerne kvittere for.
Men jeg er interesseret i at høre lidt om, hvad en evaluering skal vise, for at man i regeringen er klar til at droppe de her måltal.
Er det, at der er kommet flere kvinder i bestyrelserne og ledelserne, så man siger, at nu behøver man ikke lovgivningen længere, fordi vi sådan set lever op til det, der var intentionen?
Eller er det tværtimod, at man kan se, at det ikke virker med den her lovgivning?
Hvad er det, der er afgørende for, hvornår regeringen vil droppe måltallene?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Først og fremmest kan man sige, at det, der er afgørende for vores politiske argument for at afvise Liberal Alliances forslag i dag, jo er, at vi gerne vil være sikre på, at vi, hvis der måtte blive vedtaget en beslutning på europæisk niveau, har vores egen model, der ikke er det, som Kommissionen lægger op til, som er en forfærdelig model efter min opfattelse.
Om den evaluering, som skal finde sted, vil jeg sige, at det er min politiske opfattelse, at man skal overveje, om det bureaukrati og den byrde, man nu pålægger virksomhederne, står mål med det, man kan se vi får ud af det.
Det kan man jo tolke på flere forskellige måder.
Jeg har ikke nødvendigvis tænkt mig at lave en konklusion på det her i dag.
Men jeg synes, vi skal se helt åbent på, hvorvidt det her har haft den fornødne effekt.
Det her lovforslag kom jo på baggrund af nogle meget, meget klare tilkendegivelser fra Socialdemokratiet før sidste valg om, at man havde tænkt sig at indføre kvindekvoter, sådan som jeg husker debatten.
Der skete så det, da Socialdemokratiet kom i regering, at de ligesom tidligere blev ramt af en opfattelse af, at det ikke var det, man mente.
Det er jo helt fair, kan man sige.
Det var nok bedre, hvad der blev indført, end kvindekvoter.
Laura Lindahl (LA), 2016-05-13:
Man kan sige, at i forhold til EU-kvoter synes jeg det er en lille smule mærkeligt, at man herhjemme skal lave lovgivning baseret på en situation, hvis et flertal i Europa-Parlamentet skifter.
Altså, lige nu er der et flertal imod kvindekvoter, og vi kan jo ikke gardere os imod, at der er et flertal i EU, der skifter.
Så skal vi ikke basere vores lovgivning herhjemme på, hvad vi mener er det rigtige at gøre for danske virksomheder i Danmark?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Jo, det skal vi, men det her er jo ikke enten-eller, det er både-og.
Altså, vi har en interesse i, at EU ikke kommer til at beslutte noget, som vi mener er problematisk både for danske, men for den sags skyld også for andre europæiske virksomheder.
Det er derfor, at vi er en del af det blokerende mindretal.
Og så synes jeg, vi skal have en helt åbenhjertig diskussion om, hvorvidt det her så har haft den fornødne effekt i forhold til det, som man jo diskuterede, da man indførte loven, altså hvad det ville få af betydning.
Og jeg lægger sådan set op til, at vi skal have en meget grundig drøftelse af det.
Pernille Bendixen (DF), 2016-05-13:
Mange tak for det.
Da det her i sin tid blev vedtaget, blev den daværende erhvervs- og vækstminister spurgt, om man måtte skrive nul som måltal, og ministeren bekræftede på daværende tidspunkt, at det måtte man gerne.
Men i tirsdags afviste den nuværende minister det og sagde, at det må man ikke.
Så hvad er egentlig det rigtige?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Som jeg oplyste i tirsdags, vil jeg gerne uddybe det i et skriftligt notat.
Men i forhold til at kunne måle en fremgang og så skrive nul, hvordan skal man så kunne måle det?
Det er jo en absurd debat.
Så selvfølgelig skal man stille et måltal op i forhold til det, som er besluttet.
Og der mener jeg ikke at man kan sige at nul er et måltal, for så kan man jo aldrig nogen sinde have en fremgang.
Britt Bager (V), 2016-05-13:
Som boligordfører modtager jeg også rigtig mange e-mails fra andelsboligejere, der gerne vil vide, hvornår vi sætter markedet fri.
Det er sjovt nok nogle, der alle sammen har en andelsbolig, de skal til at sælge.
Det får mig til at spekulere på, om ordføreren på nogen måde har overvejet, at det er helt tilfældigt, hvem der vil få den gevinst, hvis det her forslag bliver til virkelighed.
Har ordføreren overvejet, at det er den person, der tilfældigvis i det her øjeblik ejer en andelsbolig, der vil få en kæmpe fortjeneste?
Ole Birk Olesen (LA), 2016-05-13:
Det kan være voldsomt mange penge, hvis vi går ud fra, at andelsboligen blev solgt til den pris, som lovgivningen satte som max.-pris.
Hvis virkeligheden er, at der gives penge under bordet, ved vi jo ikke, om det er så mange penge.
Altså, forskellen på den virkelige pris og den pris, man ville kunne få ved at have den som en ejerbolig og sælge den som ejerbolig, er måske ikke så stor.
Men måske er der bare er et ønske om, at man gerne vil operere inden for lovens rammer og ikke uden for lovens rammer, og det synes jeg da at vi skal imødekomme.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-05-13:
Vi mener sådan set, at mangfoldighed gør samfundet rigt.
Det betyder også, at der skal være mangfoldighed i vores byer, vores boligområder, og det betyder, at der skal være en mangfoldighed af forskellige boligformer.
Derfor er vi glade for, at der er noget, der hedder andelsboliger, og der er noget, der hedder ejerboliger, og der er noget, der hedder alle de forskellige ting, alle de forskellige boligformer, der er.
Og det er jo desværre det, der vil ske med det her forslag fra Liberal Alliance.
Det er jo en ensretning.
Som Venstres ordfører var inde på, er det jo en meget kortsigtet frihed, der kommer her, da der vil være en stor, stor pengegevinst, i det sekund et sådant beslutningsforslag vil blive gennemført, og så ville vi være låst fast, så ville det jo være et dyrt boligmarked, der ville være tilbage i byerne, og ikke med de fordele, som der netop er ved andelsboligerne, som skaber den mangfoldighed i byerne, som der er behov for, sådan at det ikke kun er folk med meget høje indtægter, der kan bo der.
Jeg mangler lige det sidste: På SF's vegne skal jeg sige, at de heller ikke støtter det her forslag.
Ole Birk Olesen (LA), 2016-05-13:
Nu skal jeg fortælle hr. Rasmus Nordqvist noget.
Det, der i øjeblikket sker i København, er, at mangfoldigheden bliver mindre.
I den ældre bymidte af København bliver den ene udlejningsejendom efter den anden solgt og omdannet til andelsboligforening, sådan at der efterhånden kun er ganske få private udlejningslejligheder i Københavns bymidte, fordi der er efterhånden kun er andelsboligforeninger og ejerboligforeninger.
Der sker faktisk en udryddelse af mangfoldigheden i dag, og jeg er ked af at sige det, men det er andelsboligforeningerne, der overtager næsten det hele.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-05-13:
Jeg er meget, meget uenig i hr. Ole Birk Olesens ræsonnement, for det, der vil ske med det her forslag, er jo så bare en ensretning i forhold til, at det hele vil være ejerboliger.
Så jeg kan ikke se, at det løser den problematik, som hr. Ole Birk Olesen ser.
Jeg synes, at det er meget vigtigt, at vi i vores byplanlægning ude i kommunerne bliver meget bedre til at se på, hvordan vi kan blande boligformer, måske også inde i nybyggeri, sådan at det ikke er en blok med det ene og en blok med det andet, men at vi ser en meget større mangfoldighed.
Det vil ikke løse den udfordring, der er i forhold til mangel på lejeboliger i København, hvis det hele bliver til ejerboliger.
Det vil kun ensrette markedet endnu mere og gøre det endnu dyrere.
Ole Birk Olesen (LA), 2016-05-13:
Men det er faktisk ikke muligt at være uenig i min fremstilling af, hvad der foregår for øjeblikket med de private udlejningsejendomme i de ældre bymidter, især i København, og hvordan de en efter en bliver omdannet til andelsboligforeninger, sådan at det efterhånden ikke er muligt at flytte til København og bo inde i København K eller i brokvartererne, uden at man skal ud enten at finde en ejerbolig eller en andelsbolig.
Der kunne godt være flere private udlejningsboliger, hvis f.eks. folk, der var indehavere af en ejerbolig, kunne få lov til at udleje til den pris, som det koster dem at have ejerboligen.
Det forbyder lovgivningen at de kan gøre, fordi det er ældre boligmasse, som ikke må udlejes til prisen.
Så der er store problemer med den her lovgivning, og det her med, at vi begunstiger andelsboligforeninger ved, at de kan oprettes ved tilbudspligt, gør, at der bliver mindre mangfoldighed i udlejningen.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-05-13:
Jeg er simpelt hen ikke enig i, at det her forslag vil øge mangfoldigheden blandt de mennesker, der kan bo i de bymidter, som jo er de dyre steder at bo og de svære steder at få bolig.
For det at skabe et hav af ejerboliger og så endda med frie priser på leje vil jo netop gøre, at det kun er de allerrigeste, der kan bo der, og det mener vi bare ikke er den gode by, den kreative by, den levende by.