runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (KF), 2011-04-28:
Det er jo lidt interessant, at vi her har at gøre med en lov, som blev til i 1874 og egentlig har fungeret godt og hensigtsmæssigt helt frem til 1963, som jo også er ved at være et par dage siden, hvor man så lavede en ændring og en tilpasning til datiden.
Nu er tiden så gået yderligere, og det har været et udtalt ønske, om ikke man kunne prøve at gøre det her på en lidt mere smart måde.
Derfor bad man så Ægtefælleskifteudvalget om at kigge på, om man kunne gøre det på en bedre måde, der svarede mere til nutiden.
Udvalget kom så med en betænkning, som jo er grundlaget for, at vi i dag har et lovforslag på bordet, som vi fra konservativ side støtter.
Forslaget er jo egentlig meget teknisk og også noget omfangsrigt med hensyn til detaljeringsgraden, som jeg ikke skal dykke meget ned i her i dag, men jeg vil forholde mig til, at når vi kigger alle paragrafferne igennem, står der på bundlinjen, at vi her altså får en lov, der gør det mere enkelt og mere smidigt at skifte i forbindelse med ophævelse af ægteskab, sådan at vi får en nemmere adgang til det, og at det som sagt bliver enklere og smidigere.
Dermed vil det også gå hen at blive billigere for parterne at få løst eventuelle stridspunkter, hvis der skulle være sådan nogle.
Heldigvis er det jo sådan, at langt de fleste skilsmisser går gnidningsfrit, så man ikke behøver nogen hjælp til at få skiftet, men der, hvor der er behov for at få hjælp, skal der så også være en mulighed for, at man kan få det, og at det kan være hurtigt, nemt og enkelt.
Med forslaget bliver det så foreslået, at man sætter egentlige bobehandlere til at behandle selve sagerne.
Det skal altså ikke være skifteretten, der skal sidde og behandle sagerne, men der skal udpeges bobehandlere, som kan stå for at lave den egentlige sagsbehandling.
Det er jo så dér, hvor parterne betaler for den assistance, de får, og derfor tror jeg ikke, som nogle har været inde på, at det her forslag vil medføre merudgifter – men det kan vi jo selvfølgelig se på under udvalgsbehandlingen.
Det tror jeg ikke det vil gøre.
Jeg tror også, at der vil ligge en besparelse i, at man ikke fremover som i dag – hvis der er et stridspunkt om noget af det fælles bo – behøver at have hele skiftet forelagt skifteretten.
Hvis man er enige om, hvordan man skal dele 80-90 pct., men at der er lige er 10-20 pct. tilbage, som man er uenige om, hvordan skal deles, kan man altså med den her lov nøjes med at lade skifteretten se på det, som er selve stridspunktet, og ikke hele det samlede skifte.
Det vil også gøre det nemmere, enklere og hurtigere for skifteretten at forholde sig til stridspunktet, som det er, frem for at skulle kigge på hele sagen.
Det er der jo heller ikke nogen grund til.
Hvis parterne i øvrigt er enige om det meste, så behøver man jo ikke at sidde og diskutere det en gang til.
Så vi er glade for, at vi med betænkningen har fået et lovforslag, som gør, at det her i fremtiden bliver enklere og smidigere, og vi tror også på, at det bliver billigere.
Det kan vi i hvert fald se det vil blive i langt, langt de fleste sager.
René Christensen (DF), 2011-04-28:
Til lovforslaget om det her med ægteskabsskifte må vi sige, at vi jo tit her i Folketinget bliver beskyldt for, at vi hele tiden laver lovgivningen om, at det er bureaukratisk, og at det er svært at følge med i.
Her har vi så en lovgivning, der går tilbage til 1874, og sidst vi rigtig fik kigget på den, var i 1963.
Nu står vi i 2011, og nu reviderer vi den endnu en gang.
Så man kan sige, at her er der i hvert fald en lovgivning, som ikke hele tiden har været oppe og er blevet vendt.
Når vi læser lovforslaget igennem, må vi sige, som de tidligere ordførere også har sagt, at det er nogle positive ændringer, der kommer her, til glæde for de familier, hvor man jo desværre er kommet i den situation, at man skal gå fra hinanden efter et ægteskab.
Det, som vi har hæftet os meget ved, er, som den tidligere ordfører fra Socialdemokratiet også nævnte, økonomien.
Der står bl.a., at man forventer, at det vil gå fra 800 sager i dag op til det dobbelte, nemlig 1.600 sager fremadrettet.
Samtidig skriver man i forslaget i forbindelse med den fri proces, at i skiftesager omfatter fri proces også advokatbeskikkelse, således at salæret i første omgang betales af statskassen, medmindre den fri proces undtagelsesvis begrænses, således at den ikke omfatter advokatbeskikkelse.
Der er vi meget enige med Socialdemokratiets ordfører i, at vi grundlæggende ser det her som en stor forbedring.
Vi har jo også set sager her på det sidste – der er desværre mange – med folk, som var ude at købe dyre boliger, inden boligboblen brast.
Efterfølgende er økonomien så faldet fra hinanden, og man står i en situation, som er svær at komme ud af.
Vi forventer ikke, at folk skal blive sammen på grund af dårlig økonomi og udsætte hinanden for det, så derfor er vi glade for, at der nu bliver mulighed for at få sagsbehandlingstiderne ned.
Så vi vil meget gerne i udvalgsbehandlingen tage op, hvordan vi får lagt en revisionsbestemmelse ind.
Jeg kan høre, at Socialdemokraterne allerede nu har lagt op til, at det eventuelt kunne være om 3 år.
Vi har ikke lagt os fast på, om det lige skal være om 2 eller 3 år, men det synes jeg vi skal tage i forbindelse med udvalgsarbejdet, så vi kan holde fast i den del.
Ellers er vi overvejende positive over for, at det bliver smidiggjort til glæde for de personer, som desværre er kommet i den situation, at de skal skilles, men vi mener ikke, det er skatteborgerne, der skal betale for den eventuelt kommende merudgift.
Så vi ser frem til, at vi får kigget på, hvordan vi kan få lagt en revisionsbestemmelse ind i lovgivningen.
Karen Ellemann (V), 2011-04-28:
Jeg må minde om, at når vi netop skaber nye muligheder i planloven, så skaber og udbygger vi dermed også den differentierede planlov, som handler om, at selv om Danmark er et lille land, er der stadig væk forskelle i landet, hvilket betyder, at det giver god mening at skabe forskellige muligheder, alt afhængig af hvilken type kommune der er tale om – om den ligger i et tyndtbefolket område, om der er kystzone osv.
Det synes jeg giver rigtig, rigtig god mening, og det giver også rigtig, rigtig god mening at være i dialog med de kommuner, som er omfattet af de her kriterier.
Så må jeg selvfølgelig også minde om, at når Kommunernes Landsforening skal give et høringssvar, skal de selvfølgelig afgive det på baggrund af svar fra samtlige 98 kommuner.
Det tror jeg har været en meget, meget vanskelig opgave for KL, men det ændrer altså ikke ved, at jeg også er i dialog med de enkelte kommuner, for hvem de her muligheder nu er blevet skabt.
Johs. Poulsen (RV), 2011-04-28:
Der fik miljøministeren da – godt nok pakket meget ind – sagt, at det er rigtigt, at det ikke er efterspurgt af kommunerne, at Kommunernes Landsforening har sagt, at det modsatte er tilfældet.
Det andet spørgsmål, som jeg ikke fik et svar på, var: Mener miljøministeren – og jeg sætter streg under miljøministeren – i det her land ikke, at værdifulde kystlandskaber går længere ind end 300 m fra vores kyster på en lang række områder i Danmark?
Karen Ellemann (V), 2011-04-28:
Jeg kan bekræfte, at når man kigger på vores kyster i Danmark, er det værdifulde områder.
Det, jeg anfægtede i min tale, var, at hr. Johs. Poulsen får det til at lyde, som om at de muligheder, vi skaber, er muligheden for at bygge i strandbeskyttelseslinjen, altså fra 0 til 300 m, at man lige pludselig skulle stå i en situation, hvor der i Danmark skulle opføres store betonbyggerier nede i vandkanterne.
Men nej, det kommer ikke til at ske.
Vores strandbeskyttelseslinje er hellig.
I øvrigt er de muligheder, vi så skaber for udvikling i kystnærhedszonerne, altså når vi har bevæget os 300 m ind i landet, jo stadig muligheder, der skal vejes op i forhold til hensynet til både naturen og miljøet og dermed også de klitlandskaber, der alt andet lige visse steder i Danmark går længere ind end 300 m. Selv om hr. Johs. Poulsen ihærdigt prøver at få skabt et billede af, at blå blok skulle være interesseret i at ødelægge klitrækker osv., kan jeg slå fast, at det er der ingen intentioner om.
Karen Jespersen (V), 2011-04-28:
Lovforslaget drejer sig om regler for skilsmisser i de tilfælde, hvor parterne ikke kan blive enige om at dele boet.
Det er jo heldigvis sådan, at de fleste selv finder ud af at dele boet, når de bliver skilt eller separeret, men der er jo tilfælde, hvor man ikke kan blive enige og har brug for hjælp udefra.
De regler, man har i dag, stammer helt tilbage fra 1874 og er blevet justeret nogle enkelte gange, de er desuden ret uklare og meget begrænsede, så de har givet anledning til en del kritik gennem årene.
Derfor er der blevet nedsat et udvalg, der har afgivet en betænkning, og lovforslaget her bygger på den betænkning.
Det betyder, at der nu kommer klare regler på hele det her område, og det er bestemt en god idé, som Venstre kan støtte.
Der er også gennemgående ret positive høringssvar.
Jeg vil lige pege på tre områder, hvor der sker en forbedring.
Det bliver tydeligere, at skifteretten står for de grundlæggende beslutninger, mens den person, der hedder bobehandleren, tager sig af den løbende afvikling af det fælles bo, hvor det er påkrævet.
Der er så vidt muligt nogle klart afgrænsede tidsforløb, og der er et økonomisk incitament til parterne om ikke at trække sagen i langdrag.
Endelig er der for det tredje lagt op til mere smidige regler, dvs. at den offentlige bistand også kan gives til en del af boet, og ugifte og ægtepar med særeje får nu også samme muligheder.
Så man kan sige, at det her alt i alt er en forbedring af regler for mennesker, der står i en vanskelig situation, og det kan Venstre støtte.
Lise von Seelen (S), 2011-04-28:
Lovforslaget her bygger jo, som det også lige blev nævnt, på den betænkning, som Ægtefælleskifteudvalget er kommet med.
Det er jo en meget, meget grundig gennemgang af det nuværende regelsæt.
At der er brug for det, når det regelsæt, vi bruger i dag, bygger på en lovgivning helt tilbage fra 1874 med enkelte justeringer, er jo soleklart, når vi tænker på, hvordan måden, vi lever med hinanden på, har ændret sig i den periode.
Der er flere forbedringer i forslaget, som vi kan glæde os over i de tilfælde, hvor parterne ikke kan blive enige, og forslaget bygger jo også på, at det stadig væk er forventningen, at de fleste selvfølgelig, når de skal skilles eller separeres, opnår en enighed om det.
Men i de tilfælde, hvor det desværre ikke sker, og man behøver hjælp udefra, synes vi, at der er klare forbedringer her.
Vi opfatter det som en klar fordel, at bodelingen kan ske, uden at der er så store udgifter for parterne, og at der er en klar opdeling i opgaver, og hvordan de fordeles imellem og bobehandleren og skifteretten.
Vi oplever også, at det er en god idé, at bobehandlerne er autoriserede og skal indgå i et samarbejde med skifteretten, men vi er meget optaget af, at valg af bobehandler er et valg, borgeren skal gøre sig, at borgeren er bekendt med, hvilke omkostninger der er forbundet med det allerede ved det første møde med bobehandler, og vi er noget optaget af at få afdækket, hvis parterne på det møde ikke er enige, om man som den borger, der står og skal have hjælp, så kan lave et nyt valg.
Høringssvarene er jo i virkeligheden meget positive.
Der er enkelte områder, som bliver nævnt, som man skal fokusere på.
Lovforslaget rummer jo den mulighed, at ministeren kan træffe beslutninger om, at bodeling skal ske i Danmark, hvis alene en af parterne er tilknyttet det danske.
Datatilsynet fortæller os, at når en af parterne forsøger at være passiv i processen og ikke vil indgive oplysninger, så kan skifteretten hente disse oplysninger, og der er det vigtigt, at man hele tiden har proportionalitetsprincippet inde, sådan at personfølsomme oplysninger ikke leveres på en måde, så det kommer til skade for retssikkerheden for den enkelte.
Så er der en ting, som undrer os, og det er, at man jo i bemærkningerne redegør for, at man forventer, at der vil være et stigende antal behandlinger både hos skifteretten og eventuelt byretten, og derfor forbavser det os meget, at man siger, at det her ingen omkostninger har, hvis man ikke vil acceptere, at fristerne forlænges for behandling, og da vi jo ser hele lovforslaget som et ønske om, at sagsbehandlingen også skal gå hurtigt, hvilket vi synes er rigtigt, fordi de problemer, der findes i de her områder, bestemt ikke vinder ved, at de trækkes i langdrag, så vi er lidt undrende over for, hvordan vi kan gennemføre det her, uden at det har nogle omkostninger overhovedet.
Så vi Socialdemokrater vil gerne støtte forslaget, men med baggrund i de sidste tre bemærkninger, som vi synes der er grund til at holde øje med, vil vi gerne have indført, at vi laver en opfølgningsbestemmelse efter 3 år for at se, om man rammer rigtigt, og om man faktisk får rammet de her ting præcist nok ind.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-04-28:
Nu fik vi jo ikke noget svar fra hr. Flemming Møller Mortensen fra Socialdemokraterne på, hvad man havde tænkt sig at gøre, når nu man ikke ønsker det her.
Jeg spurgte flere gange: Hvad vil Socialdemokraterne gøre?
Der kom ikke noget svar.
Nu står fru Trine Mach her og siger også en masse ting om, at man ikke er enig, og så er det lige, jeg spørger: Hvad er det for nogen ændringsforslag, SF har stillet til det her lovforslag?
Er det ændringsforslag, hvor man gerne vil have lavet noget om på det her?
Hvad er det for et ændringsforslag, som viser den politiske interesse for det her fra SF's side?
For SF står jo i samme situation som Socialdemokratiet, nemlig at man bare siger, at man ikke er enig i det her, men vi ved ikke, hvad SF vil.
Trine Mach (SF), 2011-04-28:
Nej, vil jeg sige til hr. Jørn Dohrmann, vi synes naturligvis ikke, de der store IKEA-butikker skal ligge midt i byen og give problemer for lokaludviklingen.
Det, som vi rigtig gerne vil, og som har været vores kritik hele vejen igennem på indholdssiden, ud over at der også er masser af kritik at rette mod processiden ved det her lovforslag, er, at kommunerne bliver frataget muligheden for selv at planlægge udviklingen lokalt.
Det er simpelt hen i strid med ideen om, at kommunerne selv skal styre deres udvikling.
Det, som regeringen og Dansk Folkeparti foreslår, er, at man skal tvinge kommunerne til at gennemføre noget, som kommunerne allerede har muligheden for at gøre, hvis man anser det for hensigtsmæssigt lokalt.
Det er det, der er hele udgangspunktet.
Og det lovforslag og de ændringsforslag, der ligger, er der ingen som helst dokumentation for vil virke i den retning, som hr. Jørn Dohrmann eller Venstre og De Konservative påstår de vil, når de stiller sig op og foreslår, at den her planlov skal ændres i den pågældende retning.
Kim Christiansen (DF), 2011-04-28:
Ganske kort vil Dansk Folkeparti gerne lige bede om, at vi får forslaget tilbage i Trafikudvalget inden tredjebehandlingen.
Karsten Nonbo (V), 2011-04-28:
Det er vel også tilladt at udtrykke lidt glæde her fra Folketingets talerstol.
Det her lovforslag, som vi nu tredjebehandler og stemmer ja til, er jo et lovforslag, der har været mere end 25 år undervejs.
Jeg tror, at hvis jeg opgør antallet af transportministre og de hver havde bevilget 0,5 km, havde jeg kunnet sige, at vejen var klar helt ud til motorvejen.
Jeg vil da også takke mine kollegaer og medordførere, hr. Magnus Heunicke og hr. Helge Adam Møller.
Hr. Helge Adam Møller startede allerede på det her projekt, da han var ung folketingskandidat, og nu bliver det jo vedtaget, inden hans afgang, som han har annonceret.
Det er rart, at vi er kommet i mål med det her, vil jeg sige til hr. Helge Adam Møller.
Det siger jeg mange tak for.
Jeg vil også sende en hilsen til Næstveds borgmester, som har kæmpet for det i mange år.
Nu går han af på lørdag, og sagt med et smil på læben: Havde jeg vidst, at det var det, der skulle til, havde vi vedtaget det noget før.
Men tak, fordi man trykker på de grønne knapper.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-04-28:
Der er så meget i tiden, vi som opposition venter på.
Bønnen gik på, at man ville frafalde videre behandling af det her forslag, men den blev ikke hørt.
Det, vi ventede på, var blot, at dette makværk af et lovforslag var blevet endnu mere i modstrid med planlovens helt overordnede mål, nemlig at vi skal sikre en hensigtsmæssig udvikling af hele landet, at vi skal bevare de åbne kyster, at vi skal inddrage offentligheden, og at vi skal undgå spredt bebyggelse i det åbne land.
At regeringen sammen med Dansk Folkeparti og muligvis andre borgerlige partier kan spise det ydre Danmark af med disse såkaldte udviklingstiltag, er vi altså mange, inklusive Kommunernes Landsforening, som tvivler meget stærkt på.
Forslaget gælder 29 kommuner og giver altså ingen sammenhæng for landet som helhed.
Det her lovforslag bygger fra ende til anden på antagelser uden konsekvensvurderinger.
Kommunerne tvinges til at planlægge negativt og ofte i strid med deres overordnede mål for den kommunale udvikling.
De tvinges til at tillade helårsboliger i landzoner, hvor kommunerne måtte finde det uhensigtsmæssigt.
De skal lempe kravene til planlægning af kystnærhedszoner, hvor der allerede er en reel mulighed for udvikling.
Man centraliserer myndigheden omkring ministeren, og dermed svækker man den demokratiske proces.
Erhvervsudviklingen i landzoner med nedlagte landbrugsbygninger glider kommunen af hænde rent planlægningsmæssigt.
Loven ændres nu ved nogle fuldstændig usammenhængende knopskydninger, helt uden grundig og faglig vurdering.
I forhold til planloven har de to ændringsforslag, som er kommet på siden førstebehandlingen, og som er stillet af Dansk Folkeparti, opsamlet alle lokale særinteresser og ønsker, og det gør også, at planloven bliver yderligere udhulet.
Ændringsforslagenes juridiske og kommercielle, altså handelsmæssige, konsekvenser er fuldstændig ubelyste.
Selve processen i forbindelse med lovændringen her er et kapitel helt for sig selv, og jeg må sige det sådan: Det er ikke et læseværdigt kapitel, hvis man hylder saglighed og demokratisk proces.
Blot et eksempel herpå er: I dag andenbehandler vi lovforslaget og ændringsforslagene, og i eftermiddag har vi indkaldt miljøministeren i samråd om ændringsforslagene.
Det er en fuldstændig forkert måde, et helt forkert forløb, hvis man ellers hylder de demokratiske principper.
Det ansvar må regeringen tage på sig.
Alt i alt er der tale om et forslag, som vil gøre det yderligere vanskeligt at planlægge lokalt, og der er derfor tale om en klar tilsidesættelse af det kommunale selvstyre, som samtidig indebærer en hidtil fuldstændig uset sammenhængende planlægning, det, som planloven ellers har som sit helt overordnede formål.
Jeg skal bede om, at lovforslaget bliver sendt tilbage til udvalgsbehandling.
Jørn Dohrmann (DF), 2011-04-28:
Det er jo meget interessant at vide, at Socialdemokraterne slet ikke ønsker at give mulighed for vækst derude.
Det er også meget interessent at vide, at man ikke ønsker at komme de små kommuner bare lidt i møde, ved at de kan have nogle aktiviteter og tilbyde noget specielt.
Det kunne være et outletcenter, hvor der i forvejen kommer turister, og hvor man så kan skabe endnu mere vækst.
Derfor vil jeg jo gerne spørge Socialdemokraterne, om det her er så slemt, at man vil rulle det tilbage.
Er det et ultimativt krav, hvis man på et og eller andet tidspunkt – forhåbentlig langt ude i fremtiden – får magten, at det her skal rulles tilbage, som jo netop er med til at give arbejdspladser og give vækst og skabe grundlaget for den fremtidige struktur udeomkring?
Det, jeg også godt kunne tænke mig at spørge om, er: Hvornår var det egentligt, vi havde det her forslag ude i høring?
Hvornår var det, det blev fremsat?
Man har jo egentlig haft lang tid, nemlig fra sidste år, til at behandle forslaget her i Folketinget.
Hvorfor har Socialdemokraterne så sovet i timen og først nu indkalde ministeren i samråd og den slags ting?
Jamen igen kan vi konstatere, at man ikke ønsker at svare på det, der jo er et centralt spørgsmål, nemlig om de store butikker skulle ligge midt i byen, hvor det er til gene for trafikanterne og man ikke kan komme af med sin trailer.
Til det med sommerhusene må vi bare spørge: Hvornår er de sidste sommerhusgrunde egentlig udstykket?
I september 2010!
Kan de nå at få en lokalplan på plads?
Jeg spørger bare.
Der er vist nogle, der ikke har for meget forstand på, jeg vil sige kommunalpolitik, for det tager altså tid, når en kommunalplan skal sendes i høring, og den slags ting skal på plads, inden man kan påbegynde arbejdet.
Vi skriver nu foråret 2011, så det skal være nogle, der kan bygge hurtigt for at få alle de her ting på plads.
Så det, jeg mener, er, at væksten kommer med de her sommerhusgrunde.
Jeg kender til områder, hvor folk gerne står i kø for at købe de her nye sommerhusgrunde.
Men det er klart, at man ikke får solgt 8.000 på en gang, og det var heller ikke meningen.
Det her skal give vækst på sigt, vi skal heller ikke overophede markedet, og det tror jeg heller ikke SF er interesseret i.
Trine Mach (SF), 2011-04-28:
Jeg må jo svare hr. Jørn Dohrmann med nogle faktuelle oplysninger.
Der blev udstykket grunde til 8.000 nye sommerhuse, langt hovedparten af de grunde er usolgte og ubebyggede.
Dansk Byggeri konstaterer, at det her, på grund af at der er så mange, der er gået konkurs, kommer til at betyde, at der vil gå meget lang tid, før der kommer huse på de her grunde.
Institutlederen for Center for Landdistriktsforskning på Syddansk Universitet siger, at det i hvert fald ikke er det her, der kommer til at redde landdistrikterne.
Tomme grunde skaber ikke liv og giver højst kommunerne lidt ekstra ejendomsskatter.
Og hr. Eyvind Vesselbo, som sidder ved siden af hr. Jørn Dohrmann, har måttet erkende, at det ikke har haft den planlagte effekt.
Jeg citerer: Det blev ikke, hvad vi havde håbet på.
Jørn Dohrmann (DF), 2011-04-28:
Når SF nu stiller sig op og siger, at sommerhusene ikke har givet vækst, vil jeg gerne se dokumentation for det – ud over det, der står i aviser.
Jeg tror, at enhver ved, at når der er givet en byggetilladelse til et sommerhus, er der håndværkere, der kommer i arbejde; der er altså nogle, der får en lønindtægt af, at der bliver bygget noget.
Det kan godt være, at ikke alle 8.000 sommerhuse er blevet bygget, og det er de ikke, for det er ikke alle lokalplaner, der er på plads, men så kan man så spørge sig selv om, om det er den enkelte lodsejer, det er galt med, at han ikke kan få sin lokalplan igennem, eller om det er byrådet.
Og det kunne jo være et socialdemokratisk byrådsmedlem, som sidder og blokerer der, og det har vi jo set i nogle tilfælde.
Så vil jeg bare i forbindelse med den gamle lov, der ligger her, på planlægningsområdet spørge, om man er tilfreds i Socialistisk Folkeparti med, at alle de store butikker som f.eks. IKEA, hvis de vil have bygget noget, skulle ligge inde midt i byen, hvor man så ville få al trafikken, og hvor parkeringsforholdene ikke er i orden.
Er det virkelig det, man vil opnå med den gamle lov?
Jørn Dohrmann (DF), 2011-04-28:
Jamen man kan jo begynde at diskutere, hvad der kom først, hønen eller ægget.
For om den ene tror det ene eller den anden tror det andet, er jo en skønssag.
Jeg må bare sige, at jeg henholder mig til, at de her turister jo så vil komme der i fremtiden; det tror jeg på.
Politik er jo forskelligt, og derfor må jeg sige, at jeg, når vi ligesom skal finde løsningen, så ikke tror på, at de såkaldte eksperter altid har ret; tiden har i hvert fald vist, at noget, selv om man havde regnet sig frem til, at det ikke ville have en betydning, så alligevel har haft en betydning.
Derfor tror jeg, at min overbevisning er lige så god som alle mulige andres overbevisning, og det er jo derfor, vi er politikere, nemlig for at påvirke tingene.
Det kan godt være, at der er nogen, der kun vil være gummistempel, men jeg er der for at påvirke tingene, og jeg tror på, at det, vi siger ja til her, også virker, og derfor vil jeg også gerne være med til at gennemføre det og netop give kommunen muligheden for, at den så kan etablere et outletcenter, hvis det er det, den ønsker.