Carina Christensen (KF), 2008-01-31:
Allerførst vil jeg gerne takke for den mulighed, forespørgslen giver mig for at præsentere nogle af regeringens visioner for jernbanedriften i Danmark.
Regeringen har en klar målsætning om, at der skal investeres mere i moderne og effektiv kollektiv transport.
Den kollektive trafik skal kunne håndtere mest muligt af den trafikvækst, som vi må forvente i de kommende år.
Infrastrukturkommissionen har fremlagt prognoser, der spår en trafikvækst på mellem 70 og 90 pct. over de næste godt 20 år.
Både af hensyn til fremtidens miljø og klima og for at løse de stigende trængselsproblemer på vejene er det vigtigt at få den kollektive trafik og dermed jernbanen med.
Med et energiforbrug på under det halve af, hvad vejtrafikken har, og med en stor transportkapacitet på et lille areal, der fylder væsentlig mindre i landskabet end motorvejene, har jernbanen nogle fordele og står stærkt i forbindelse med fremtidens trafikale udfordringer.
Men det vigtigste er naturligvis, at jernbanen også kan tilbyde nogle transportprodukter, som imødekommer de rejsendes behov, og som gør det attraktivt at tage toget.
Derfor har regeringen siden sin tiltræden løbende afsat betydelige milliardbeløb til genopretning af skinnenettets kvalitet.
Vi har sammen med forligspartierne, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre, fundet finansiering til hele det store efterslæb, som Banedanmark har peget på.
Det er primært hensynet til opretholdelse af trafikken i perioden med de mange sporarbejder, som har sat en begrænsning for, hvornår alle de nødvendige arbejder kunne gennemføres.
Regeringen har sammen med sine forligspartnere også erklæret sig parat til at modernisere signalsystemet, så vi kan sikre den stabile togdrift yderligere.
Der har også været plads til en række nye, fremadrettede initiativer; der er afsat 800 mio. kr. til gennemførelse af en række mindre kapacitetsudvidelser vest for København, så vi kan køre med flere tog eller øge robustheden i trafikken, så man ikke får så mange forsinkelser.
Alle Folketingets partier har bakket op om det projekt.
Begge anlæg har en selvstændig værdi, men de indgår samtidig i den langsigtede løsning af København-Ringsted.
Folketinget har med en projekteringslov i foråret 2007 igangsat to VVM-undersøgelser, som frem til efteråret 2009 skal undersøge to forskellige modeller til udbygning af jernbanekapaciteten mellem København og Ringsted.
Jeg kan også nævne mange andre tiltag til gavn for jernbanetrafikken: Vi har indgået en 10-årig trafikkontrakt med DSB om en betydelig udvidelse af trafikomfanget; vi har gennemført en VVM-analyse af dobbeltspor på Nordvestbanen; vi har ydet støtte til Havnebanen i Århus; vi har igangsat en undersøgelse af en modernisering af Nørreport Station; og vi støtter undersøgelse af en letbane i Århus.
Det er blot for at nævne nogle eksempler.
Vi tænker også nyt og har med succes udbudt togtrafikken på Kystbanen og den danske del af Øresundstrafikken.
Det har bl.a. resulteret i, at vi har fået en enkelt operatør, som driver hele trafikken over Øresund på både dansk og svensk side, og dermed har vi styrket integrationen i Øresundsregionen yderligere.
Endelig er der projekterings- og anlægsloven for Metrocityringen, som et bredt flertal i Folketinget også støtter.
Projekterings- og anlægsloven blev vedtaget i sommeren 2007.
Cityringen vil medføre et stort løft af den kollektive trafik i hovedstadsområdet til gavn for rigtig mange mennesker.
Regeringen nedsatte som bekendt Infrastrukturkommissionen i efteråret 2006.
Kommissionen har for nylig overdraget sin betænkning om fremtidens transportinfrastruktur til regeringen.
Regeringen vil på den baggrund udarbejde en trafikinvesteringsplan og en CO2-strategi og kommissionens anbefalinger vil indgå i det arbejde.
Det er regeringens intention, at den kollektive trafik skal have en helt, helt central placering i investeringsplanen.
Jernbanen skal løse mange formål: Det gælder udbygningen af fjerntogstrafikken mellem Østog Vestdanmark, pendlertrafikken til og fra arbejde for mange mennesker samt transport af større mængder gods over lange afstande.
Regeringen har også stor fokus på at sikre et velfungerende samspil mellem de forskellige transportformer for både person- og godstransporten.
I den forbindelse er der behov for gode bud på, hvordan store pendlerparkeringspladser ved stationer kan finansieres.
Udgangspunktet er, at det skal være nemt at bruge den kollektive trafik, også selv om man ikke lige bor og arbejder op og ned af en station.
Regeringen vil gerne se på de langsigtede muligheder for at etablere hurtigere tog mellem København og landets øvrige storbyer, og jeg tror, at en gradvis udbygning af et hurtigt togsystem mellem landsdelene vil blive en afgørende del af jernbanetrafikkens videre udvikling.
På jernbaneområdet hænger tingene også sammen, og investeringerne, der gennemføres for fjerntrafikkens vedkommende, kommer også ofte regionaltrafikken på den pågældende strækning til gode.
Der er også behov for se på forbedringer af den kollektive trafik andre steder end i hovedstadsområdet.
Infrastrukturkommissionen udpeger eksempelvis det østjyske byområde som et vigtigt udviklingsområde.
De østjyske byer er store, og de ligger som bekendt som perler på en snor, hvorfor det vil være muligt at tilbyde en god jernbanebetjening for et ret stort markedsunderlag.
Jeg har også noteret mig, at togtrafikkens markedsandele i Østjylland er væsentlig lavere end i de store byområder på Sjælland, så der er tilsyneladende et stort uudnyttet potentiale for togtrafikken.
Det samme gælder for godstransporten.
Virksomhedernes varer skal nemt og hurtigt kunne lastes mellem lastbil, skib og jernbanevogn, så vi får en stærk og effektiv transportkæde.
Det er regeringens målsætning, at mulighederne for gods på jernbane skal styrkes.
På godsområdet er jernbanens muligheder for at spare energi i forhold til lastbiltrafikken særlig store.
Det er også vigtigt at sikre dansk erhvervsliv nogle alternative afsætningskanaler til og fra det europæiske marked, i takt med at motorvejene både herhjemme og i udlandet fyldes op med trængsel til følge.
Det er i den sammenhæng vigtigt at se på de flaskehalse, som møder godsbanetrafikken.
Problemet vil blive reduceret med en åbning af en fast forbindelse over Femern Bælt.
På det tidspunkt vil alle transitgodstog flytte til ruten over Rødby.
Men vi er også parat til at se på behovet for udbygning af banekapaciteten i Sønderjylland, hvor enkeltsporet jo begrænser udviklingen af den danske import- og eksporttrafik.
De forhold vil indgå i arbejdet med en handlingsplan for fremtidens godstransport, som regeringen har sat i gang.
I den forbindelse skal vi også kigge nærmere på de såkaldte kombiterminaler, hvor togene stopper og omlaster til lastbiler, der kører det sidste stykke vej.
Infrastrukturkommissionen har i hele forløbet lagt en meget åben linje og lagt vægt på en god dialog.
Det er en linje, som jeg agter at forfølge i forbindelse med udarbejdelse af investeringsplanen.
Jeg vil derfor gå i dialog med de lokale og regionale politikere og de relevante organisationer.
Det giver et bedre grundlag, når den svære, men nødvendige prioritering skal foretages.
Regeringen lægger vægt på, at investeringsplanen afspejler en behovsorienteret tilgang, der skal sætte ind der, hvor behovene er størst, og hvor vi får mest transport for pengene.
Det skal altså ikke være snævre lokalpolitiske hensyn, der skal være afgørende for, hvor nye statslige investeringer i den kollektive trafik skal foretages.
Med fare for at gentage et ofte anvendt ordvalg vil jeg gerne afslutte med at fremhæve, at trafikpolitikken ikke handler om et enten-eller, men om et både-og.
Vi kan ikke løse det danske samfunds fremtidige transportopgaver alene ved individuel transport, der er behov for en god kollektiv trafik og ikke mindst en moderne og effektiv jernbanetrafik.
Det er nødvendigt for at kunne håndtere den stigende trængsel på vejene og problemerne med transportsektorens CO2-udledning.