Alex Ahrendtsen (DF), 2016-05-11:
Tak, formand.
Hvordan er det, situationen er i dag?
Udenlandske børn kommer i modtageklasser for at lære dansk, inden de sluses ud i folkeskolen.
Den aftale, der er indgået, og som så er udmøntet i lovforslaget, er noget helt andet.
Der hæves klasseloftet til 15, og hvis man har samme sproglige baggrund til 18, og klassespændet må så være fem i stedet for tre.
De har nemlig gjort det, som regeringen nu gør.
Loven taler om tosprogede, men der menes alle udenlandske børn med opholdstilladelse.
Det vil sige, at asylansøgerbørn i asylcentre ikke er omfattet.
De hører under udlændingeloven.
Underviserne skal ikke være læreruddannede, men bare leve op til nogle løse formuleringer om pædagogiske kompetencer, og undervisningen følger ikke engang folkeskoleloven.
Og ikke nok med det – eleverne får så også betalt transport mellem tilbuddet og hjemmet.
Prøv at tænke: Man kommer til Danmark fra et meget fattigt land, og det første, man får, er taxakørsel til et tilbud.
Det er da en underlig måde at integrere på.
Der er nogle fordele ved det lovforslag.
Det er der.
Fordelene er selvfølgelig, at kommunerne sparer penge.
Det er det, det handler om.
Det handler om at spare penge.
Og så handler det om, at kommunerne skal løse en opgave, som regeringen og flertallet i Folketinget ikke vil løse, nemlig at sørge for, at der ikke kommer så mange til landet.
Ulemperne er meget klare.
Udenlandske børn får dårligere danskundervisning.
Hvorfor det?
Lærerne i folkeskolerne kæmper i forvejen med inklusion, mindre forberedelsestid og folkeskolereform, og nu skal de så også til at modtage asylbørn med dårligere danskundervisning.
Selvfølgelig er det dyrere for kommunerne med de nuværende tilbud, men spørgsmålet er, om det er kommunerne, der skal løse det her for regeringen.
Det synes vi ikke.
Der er ingen læreruddannet arbejdskraft.
De mennesker, der bliver ansat, har ingen kompetencer og ingen erfaringer inden for det fag.
Hvis man er imod integration, bør man også stemme imod lovforslaget, fordi asylbørnene jo ikke får de kompetencer, de egentlig burde have, når de skal hjem.
Hvad bør man så i stedet gøre?
I Dansk Folkeparti er vi egentlig meget klare i mælet.
Vi synes faktisk, at det er statens opgave.
Det er ikke kommunernes opgave at løse det her.
Løsningen er selvfølgelig, at børnene får undervisning på asylcentrene eller i de statslige centre, som vi gerne vil have oprettet.
Der bliver de så, indtil de med familien skal hjem igen eller til en flygtningelejr i nærområdet.
Men det, man gør med det lovforslag, er, at man lader kommunerne tage ansvaret for en fejlslagen flygtninge- og migrationspolitik.
Så kan jeg forstå på Socialdemokraterne, at de er voldsomt stolte af de ting, de har fået ind, nemlig en solnedgangsklausul.
Og så er man også stolt af, at KL faktisk har indgået en topartsaftale.
Ni ud af ti borgmestre siger, at lovforslaget vil have en negativ indflydelse på integrationen.
Det er altså også socialdemokratiske borgmestre.
Det er borgmestre, som ved, hvad det handler om.
Det er ikke en lille socialdemokratisk klike, der sidder herinde og drømmer om, at man kan få bedre integration med det her lovforslag.
Det får man ikke.
Derfor skal jeg bare endnu en gang opfordre Socialdemokraterne til at stemme imod lovforslaget.
Hvis Socialdemokraterne tager sig sammen, så falder det.
Men jeg kan næsten forstå, at jeg taler for døve øren.