runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (LA), 2010-09-07:
Inden man nu får skabt det indtryk ude i landet, at der er kæmpemæssig forskel mellem VKO’s økonomiske politik og de rødes politik, må man vel sige, at sandheden vel er den, at forskellen sådan i runde tal ligger på omkring 0,02 pct. af BNP.
Det er det, man slås om.
Det er vel stadig væk sådan, at den finanslov, der er lagt frem fra regeringens side, har et underskud på godt 78 mia. kr.
Jeg kunne egentlig godt sådan grundlæggende tænke mig at spørge Venstres borgerlig-liberale ordfører, om det er tilfredsstillende at lægge sådan et husholdningsbudget frem, hvor der er et underskud på over 78 mia. kr.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Man kan jo sige, at det altid ville have været bedre, hvis vi havde haft et kæmpe overskud; det tror jeg at enhver kan være enig i.
Men nu står vi bare i en situation, hvor verdensøkonomien har været for nedadgående, og hvor vi har investeret massivt igennem de seneste år, fordi vi har haft mulighed for at gøre det.
Vi sparede netop op og betalte af på vores statsgæld i de gode tider, da vi havde overskuddene, og derfor kunne vi massivt investere og undgå de værste negative konsekvenser af krisen og dermed undgå, at ledigheden kom op på det høje niveau, som ellers var forventet.
Det er klart, at det tærer på kassekreditten, som jeg også sagde i mit indlæg.
Det tærer på kassekreditten, og derfor er det selvfølgelig en overgangsfase, vi er i nu, fra at vi har haft de store overskud, til at vi har investeret massivt for at undgå de værste negative konsekvenser af krisen, og til at vi igen kan bringe balance i regnskaberne.
Det er noget, der tager tid, og det er derfor, det er så afgørende, at vi også lægger de spor fremadrettet, som vi jo på lange stræk egentlig er enige med Liberal Alliance om – i hvert fald retningen – på reformsiden, på skattesiden osv.
Anders Samuelsen (LA), 2010-09-07:
Nu lagde Liberal Alliance efter sommergruppemødet faktisk en plan frem for, hvordan man kunne finde 80 mia. kr., og det tager ikke meget mere end 12 minutter at læse det igennem.
Så har vi faktisk de 80 mia. kr., så der kunne man da i hvert fald starte; det er da et bud.
Venstres skatteminister har været ude at sige, at man har forkælet befolkningen med det, man skal gøre på personskatteområdet.
Den konservative skatteordfører, hr. Mike Legarth, har været ude at sige: Jamen der er nok nogle, der kommer til at betale mere i skat næste år; det må man gå ud fra at folk har en forståelse for.
Er Venstres ordfører enig i, at det ligesom er det, der er perspektiverne?
Nu har vi altså her en finanslov, hvor man lægger op til et underskud på 80 mia. kr., og hvor man ikke for alvor går ind og tager fat på strukturproblemerne.
Det er så, hvad det er.
Det må vi jo forholde os til og tage forhandlinger ud fra, i det omfang vi i Liberal Alliance også bliver inviteret.
Men er det perspektivet?
Er det, som skatteministeren og den konservative ordfører lægger for dagen her, det, vi kan forvente i de kommende år fra en borgerlig-liberal regering, altså at der ikke sker mere på skatteområdet, og at folk ligesom må finde sig i, at de nok bliver plukket lidt mere?
Morten Østergaard (RV), 2010-09-07:
Jeg synes, at den ordveksling, der nu har været med de første to ordførere, viser, at hr. Jacob Jensen jo ikke har noget svar, at regeringen ikke har noget svar.
Det, som alle har sagt, nemlig at nulvækstpolitikken er utroværdig, har vist sig fra dag et, og hr. Jacob Jensen kan ikke bidrage med noget svar i dag andet end at hælde skidt ud over S og SF's plan.
Det ville jo have en vis troværdighed, hvis man selv havde en nagelfast plan, og derfor vil jeg gerne spørge til et andet område, nemlig det, at man i 2015-planen jo forudsætter, at man gennem reformer kan skabe strukturel balance.
Da jeg ikke har hørt andet, går jeg ud fra, at det stadig væk er regeringens målsætning, og da jeg ved, hvor vigtigt det er for regeringen, at de her planer er helt konkrete og nagelfaste, synes jeg, det kunne være rart at vide, hvordan man vil finde de der 5-7 mia. kr., som man mangler.
Jeg hørt noget om SU-reformer, og jeg har hørt noget om førtidspensionsreformer, og selv Arbejdsmarkedskommissionen, der jo ikke er blevet beskyldt for at være decideret blødsødne, er nået frem til, at man måske på de to områder kan finde 2,75 mia. kr. i varig effekt.
Hvor skal de sidste 5 eller 4 mia. kr. findes henne inden 2015?
Hvilke reformer er det, eller er det også øget lånoptagning, øget offentligt underskud, som vi har set i det seneste år?
Morten Bødskov (S), 2010-09-07:
Tak for det.
Det er jo altid uhyre behageligt, når der bliver investeret så mange kræfter og så megen energi i et udspil, som Socialdemokraterne og SF har lanceret.
Det må jo tyde på, at der er et eller andet om, at det måske vækker en kende nervøsitet for den videre politiske udvikling.
Når jeg lytter til, hvor mange kræfter man lægger i at hagle S og SF's politiske udspil ned, så vil jeg sige, at det selvfølgelig tyder på, at det er en vej for Danmark, som er til gavn for Danmark.
Men hvad angår fundamentet under regeringens egen politik, så skrider det.
Det burde man forholde sig til.
Man har planer om nulvækst i det offentlige forbrug allerede i 2010.
Det holdes øjensynligt ikke.
Hvad har man tænkt sig at gøre ved det?
Hvem skal betale regningen for, at nulvæksten i 2010 ikke holdes?
Hvem skal betale regningen for, at kommunerne øjensynligt ikke kan kapere de massive besparelser, der ligger på velfærdsområdet?
Kan vi få et svar på fra Venstre, hvad man vil gøre ved de nøgletal, som skrider under regeringens økonomiske politik?
Hvordan vil man fastholde kravene om nulvækst allerede ved indgangen til 2011?
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Hvis hr. Morten Bødskov kigger på planchen, som også blev fremlagt ovre i Finansministeriet i forbindelse med fremlæggelsen, som finansministeren så udmærket gjorde, så kan man se, at ressourcetildelingen til offentlig borgernær velfærd i kommuner og regioner har været stigende år efter år efter år.
Det var sådan, at man for ganske kort tid siden kritiserede vores plan sønder og sammen – for ganske få måneder siden.
Hvad sker der så?
Ja, få måneder senere siger man: Nå ja, vi har for resten glemt et par milliarder her og der i vores egen plan.
Uha, vi bliver nødt til at finde dem et sted, og hvor er det nærmeste sted at kigge hen?
Det er ovre i VKO-planen.
Lad mig bare igen minde om, at vi har tildelt ressourcer som aldrig før år efter år til offentlig velfærd.
Så er det lidt underligt, at man så skal høre, at det er en nedskæringsregering, og der spørges om, hvem der skal betale regningen.
Jamen vi holder jo altså niveauet til næste år – vi holder niveauet til næste år.
Ja, oven i købet ud fra sådan lidt tekniske beregninger var der en mindre stigning i det offentlige forbrug på 0,6 pct. i den seneste Økonomiske Redegørelse, så det må være svaret til hr. Morten Bødskov: Vi holder niveauet til næste år på det historisk høje niveau.
Morten Bødskov (S), 2010-09-07:
Det kan godt være, at det stadig væk er lidt tidligt på formiddagen, og at jeg måske har udtalt mig lidt uklart.
Men det var sådan set overhovedet ikke det, jeg spurgte om.
Det, jeg taler om, er, at nøgletallene under regeringens økonomiske politik skrider.
Det stiger, kommunerne kan ikke kapere de enorme besparelser, de bliver pålagt.
Hvad har regeringen tænkt sig at gøre for, at forudsætningerne i deres egen økonomiske plan holder?
Det er et meget klart spørgsmål, som jeg mener burde give et meget klart svar, ikke om alt muligt andet.
Men hvad har man tænkt sig at gøre for, at de forudsætninger for regeringens økonomiske politik, som der meget nøje er redegjort for her i et par hundrede sider i den Økonomiske Redegørelse, rent faktisk holder?
Det offentlige forbrug skrider, kommunerne kan ikke kapere besparelserne.
Vil man sikre, at det offentlige forbrug bringes ned på nul ved udgangen af 2010, ja eller nej?
Det må man svare ja eller nej på, for det er en afgørende forudsætning for regeringens egen økonomiske politik.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Det er korrekt, men jeg anerkender fuldt ud – måske til forskel fra hr. Morten Bødskov – det seriøse arbejde, der bliver foretaget i de her dage og uger i kommunerne og i regionerne.
Vi har jo indgået en aftale med kommunerne og regionerne – hvis hr. Morten Bødskov vil høre efter – om, at vi skal holde de offentlige budgetter i ro, og jeg hører også positive toner fra både hr. Morten Bødskovs egen partifælle Jan Trøjborg, KL's formand, og næstformanden, Erik Fabrin fra Venstre, om, at de arbejder seriøst for det her.
Og det er jo ikke for sjov, det er da, fordi de godt ved, at det er svært.
Men det er jo den eneste mulighed, der er, for de penge eksisterer ikke, medmindre man vil gøre som hr. Morten Bødskov og hr. Ole Sohn og kompagni, altså at man vil gå ud og låne flere penge og dermed skabe yderligere uro omkring dansk økonomi.
Og det vil jo ramme kommunerne lige præcis i hjertekulen, hvis renterne igen begynder at stige og der bliver skabt uro omkring økonomien.
Det er den regning, vi undgår ved at lave den aftale med KL, som jeg er fuldstændig sikker på at KL vil efterleve.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Det er jo interessant at høre Venstres ordfører holde en tale, som han givetvis havde planlagt til en VU-forsamling; i hvert fald fornemmer jeg, at det var en forkert tale, for vi hørte ikke meget om regeringens finanslovudspil.
Men det kan vi jo så måske få lejlighed til at få svar på her i spørgerunden.
Jeg synes, det er lidt interessant, at regeringen i sin Økonomiske Redegørelse her fra august forudsætter nulvækst i det offentlige forbrug.
Nationalregnskabstallene ugen efter viste, at det er skredet med 0,8 pct., med 4 mia. kr. Skal de penge spares, og i givet fald, hvor skal de spares i budgetterne?
Og skal de ikke spares, hvor meget mere skal regeringen så låne for at finansiere et merforbrug i år?
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Jeg gik ud fra, at hr. Ole Sohn hørte efter, hvad jeg svarede hr. Morten Bødskov lige før.
Det er en klokkeklar aftale, og det er den aftale, som kommunerne og regionerne også har bekræftet at de vil efterleve.
Jeg vil ikke blande mig i, hvordan man prioriterer ude lokalt, men jeg har noteret mig, at mange af de såkaldte sparerunder, som man er i gang med, og som står beskrevet i mange lokale dagblade, jo også er en omprioriteringsøvelse – det er en omprioriteringsøvelse inden for det bestående budget.
Jeg synes, det er lidt underligt at tale om besparelser i en situation, hvor jeg før viste at vi har tildelt yderligere ressourcer år efter år, og 2010 er ingen undtagelse; der er et historisk højt niveau i de offentlige ydelser, og vi vil holde det niveau til næste år.
Og så taler man om, at det skulle være en besparelse.
Der er selvfølgelig altid plads til, at man kan omprioritere, hvis der sker det, at man har behov for flere penge på ét område i forhold til andre områder.
Det er jo eksempelvis det, vi ser med lærerne, og som vi også hørte hr. Ole Sohn udtale til medierne i dag, altså at man nu skal ud at finde nogle lærerstillinger.
Men det er måske meget naturligt de steder, hvor der ikke er et lige så stort behov for midlerne på grund af et faldende børnetal.
Til gengæld har man måske behov for de midler et andet sted, men det er jo ikke en besparelse, det er en omprioritering, vil jeg sige til hr. Ole Sohn.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Vi prøver lige en gang mere.
Altså, jeg stillede bare et simpelt spørgsmål.
Nationalregnskabstallene har dokumenteret, at den forudsætning er skredet.
Og så spørger jeg: Hvordan vil regeringen sikre – jeg forholder mig ikke til, hvad der foregår alle mulige andre steder, jeg forholder mig til, hvad regeringen vil gøre – at nulvæksten overholdes?
Det vil sige, at der ud over det, der er planlagt, ud over det, der er aftalt med kommunerne, ud over det, som regeringen og Dansk Folkeparti i øvrigt har lavet af initiativer, jo allerede med det, vi ved i forbindelse med andet kvartal, skal spares yderligere 4 mia. kr., og så kommer tredje og fjerde kvartal. Regeringen må jo have gjort sig nogle overvejelser om det, og så er spørgsmålet: Hvordan vil man rette op på den synkende skude?
Eller vil man sige til vælgerne: Vi låner lige noget mere?
Det er nøjagtig samme måde, som man har lånt til de ufinansierede skattelettelser på.
Men borgerne har da brug for at vide, hvordan man vil rette op på en fejl, som er konstateret.
Regeringens plan skred, 7 dage efter at man lagde den frem.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-09-07:
Jeg er sådan set meget enig i svaret, at det skyldes, at Sverige har en borgerlig regering – komma – der fører borgerlig politik.
Det er jo sådan set det, der er hele pointen.
Altså, det er ikke, fordi jeg ønsker, at finansministeren skal til at have hestehale og ørering, men jeg kunne da ønske mig, at den danske finansminister førte en politik, der mindede mere om den svenske.
I Sverige har de i øjeblikket en vækst, der ligger på den anden side af 4 pct., det er markant bedre, end det er i Danmark; de har også et lavere skattetryk, end vi har her i landet, og jeg håber, at regeringen og Venstre også i forbindelse med finanslovforhandlingerne vil være med til at sørge for, at vi bl.a. kigger på, hvor det er, det danske skattesystem forhindrer, at vi har højere vækstrater i Danmark.
Det er i hvert fald noget af det, som vi fra Liberal Alliances side vil byde ind med.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Ja, hvis uheldet skulle være ude og vi får en rød regering efter næste valg, kan man godt være klar til at blive plukket mere, men ikke med en borgerlig-liberal regering.
Der har vi sagt, at vi har lavet de skatteomlægninger, som har været nødvendige, og som der også var mulighed for både økonomisk og i øvrigt også politisk.
Dermed ikke sagt, at vi ikke har ambitioner om – selvfølgelig – at kigge på det en gang til, hvis det giver mening, og hvis der er mulighed for det.
For som jeg også har sagt til et par af de andre, som jeg har svaret, er det selvfølgelig afgørende, at der er et incitament i Danmark.
Vi har et af verdens højeste skattetryk.
Det er vi ikke stolte af, men til gengæld er det jo en af de ting, som har gjort, at vi trods alt har et velfærdssamfund, som i al beskedenhed er relativt godt og velfungerende.
Men det er da også klart, at hvis vi kan gøre det, skal vi da også hele tiden kigge på at gøre betingelserne for at gøre en indsats i Danmark bedre for både erhvervsliv og den enkelte.
Det er jo ligesom det, vi lever af.
Og der deler vi ambitionen med hr. Anders Samuelsen, men det kræver dog, at det er ansvarligt at gøre det, og det kræver dog, at der også er mulighed for at gøre det – også at der er politisk mulighed for at gøre det.
Sofia Rossen (IA), 2010-09-07:
Hvem mener regeringen det er bedst at støtte økonomisk: Er det familier med lavindkomst, som bor i lejebolig og kun lige har til dagen og vejen, de socialt udsatte, de psykisk syge, alkoholikerne og de hjemløse, hvis hverdag lige hænger sammen på grund af de væresteder, de kan komme til, eller er det de familier, der har bil, båd og hus, hvis økonomi er blevet forringet på grund af de høje bankrenter, men som også har større skattelettelser?
Margrethe Vestager (RV), 2010-09-07:
Et frisk pust!
Jeg synes ikke, at hr. Jacob Jensen i tilstrækkelig grad forfulgte det, som jeg ved er meget vigtigt for Venstre, nemlig at være konkret.
Det er jo sådan, at vi har drøftelser af SU foran os og drøftelser af førtidspension foran os.
Jeg ved, at der mangler 7 mia. kr., før regningen er betalt.
Så er spørgsmålet det meget enkle: Hvor kommer så de sidste 4 mia. kr. fra, før regningen er betalt?
Hvis det er tilfældet, synes jeg, at det ville være utrolig gavnligt at få lagt på bordet, hvad det er, Venstre forestiller sig.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Nu ved jeg godt, at det, som fru Margrethe Vestager henviser til, er det unævnelige, nemlig efterlønnen.
Men så synes jeg, at fru Margrethe Vestager skal gå over og spørge hr. Henrik Sass Larsen, hvordan han synes at det skal være med efterlønnen.
Det kan jeg forstå ikke er noget, som hr. Henrik Sass Larsen synes specielt godt om, så jeg ved ikke, om det er der, man skal søge flertallet for den efterlønsreform, som fru Margrethe Vestager sådan kredser lidt om i sit spørgsmål.
Nu bliver jeg måske beskyldt af finansministeren om lidt for at tage hans ord i min mund, men jeg synes også, at det er vigtigt, at vi er praktikere og gør tingene i den rigtige rækkefølge og lægger de ting frem, som er nødvendige, og som der også er mulighed for, og som er ansvarligt og troværdigt.
Vi har jo lagt en stribe af reformer frem.
Jeg tror, der er meget få områder i det her land, som ikke er blevet reformeret igennem regeringens levetid.
Vi har også på det seneste lagt reformer frem, betydelige reformer, bl.a. dagpengereformen, som også De Radikale har støttet i modsætning til den øvrige venstrefløj.
Vi har lavet skattereformer, vi vil komme med SU-reform, vi vil komme med førtidspensionsreform, så jeg tror ikke, fru Margrethe Vestager behøver at være nervøs for, om vores side af Folketingssalen vil komme med de nødvendige tiltag.
Jeg tror mere, fru Margrethe Vestager skal være nervøs for, om hendes samarbejdspartnere i venstrefløjen vil komme med det, for de vil tværtimod rulle det tilbage, bl.a. dagpengereformen, og så skal vi jo starte helt forfra.
Margrethe Vestager (RV), 2010-09-07:
Jeg vil kvittere for det polemiske talent, men ordføreren var ikke i nærheden af at svare på spørgsmålet.
Spørgsmålet var meget, meget enkelt.
Regeringen mangler 7 mia. kr.
Det vil sige, at et eller andet sted må der være 4 mia. kr., som regeringen har en plan for, fordi uanset hvor praktisk anlagt man er, er det sådan, at hvis man mangler 4 mia. kr., mangler man 4 mia. kr.
Derfor synes jeg, at det ville være klædeligt af Venstre, som hele tiden beder om, at alting skal være konkret og fremlagt og gennemregnet, og at regningen skal være betalt, at svare, for jeg kan forstå, at det ikke er efterlønsreform.
Det er slet ikke det, jeg går efter, overhovedet ikke.
Det er helt lavpraktisk, fordi det er diskussioner, vi har lige foran os.
Skal vi lave en SU- og førtidspensionsreform til 3 mia. kr., som det bliver vurderet er realistisk, eller foreslår regeringen, at vi skal lave reformer for 7 mia. kr., og hvad er det så for et SU-system og et førtidspensionssystem, der er tilbage?
Det er et meget, meget enkelt spørgsmål.
Det er helt upolemisk, og det er kun for at give hr. Jacob Jensen endnu en chance for at svare på spørgsmålet.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Jeg takker for chancen.
Jeg troede egentlig, at fru Margrethe Vestager faktisk gik efter en efterlønsreform, men jeg kan så forstå, at det gør hun ikke længere.
Det var da lidt af en nyhed.
Jeg ved ikke, hvor svært det er at være mere praktisk end det, jeg prøver at gøre i dag ved at fortælle, at vi har lavet den ene reform efter den anden.
Vi har lavet skattereform, vi har lavet dagpengereform, vi vil lave reformer i fremtiden for netop at sikre, at vi får nok ud af de midler, som der nu engang er til rådighed i vores samfund.
Vi siger ikke bare: Vi gør mere af det samme, vi gør, som vi altid har gjort; vi henter flere penge op af borgernes lommer, og så bruger vi nogle flere penge.
Hvis man kører i kanten af vejen og er på vej ud i grøften, skal man jo ikke bare sætte foden på speederen, for det kan gå rigtig galt.
Så bliver man måske nødt til at lette foden fra speederen et øjeblik og få rettet bilen ind på vejen igen og sikre, at der er de nødvendige tiltag som nogle af dem, jeg allerede har nævnt.
Men jeg kan garantere fru Margrethe Vestager, at vi vil tage de redskaber i hånden, som der er brug for.
Nu er det jo nok ikke nogen overraskelse, at vi ser forskelligt på tingene, jeg og fru Line Barfod.
Det er jo nok også derfor, at vi repræsenterer ret forskellige partier.
Men når man i forhold til nedskæringsdiskussionen kigger på bl.a. skoleområdet, som fru Line Barfod nævnte, kan man jo konstatere, at der blev givet flere midler, både nominelt og pr. elev.
De seneste tal har oven i købet vist, at der er øgede enhedsomkostninger pr. skoleelev, også i år.
Jeg ved godt, at man selvfølgelig kalder det sparerunder ude lokalt, når man skal finde midler, hvis man har brugt flere penge end dem, der var budgetteret med.
Så skal man tilbage på budgettet, og det kræver selvfølgelig, at man finder nogle midler og man måske også omprioriterer inden for nogle områder.
Men man kan jo ikke kalde det en sparerunde, hvis det er sådan, at man faktisk bruger de samme penge til næste år, som man bruger i år.
Det er i orden, at man prioriterer forskelligt, for der sker selvfølgelig udviklinger.
Der kan være færre skoleelever, og så skal man måske bruge lidt færre penge på det felt.
Der kan være flere ældre, og så skal man bruge lidt flere penge på det felt.
Sådan skal det jo være i et lokalt demokrati.
Det hæger vi i hvert fald om.
Men altså, at kalde det en nedskæring, når man bruger de samme penge til næste år, som vi bruger i år, er jeg ikke enig i.
Line Barfod (EL), 2010-09-07:
Det synes jeg så at hr. Jacob Jensen skal tage ud og diskutere med alle de mange borgere, der oplever, at de mister hjemmehjælpstimer, at de mister deres skoler, der bliver lukket, osv.
Når hr. Peter Straarup får 0,5 mio. kr. i skattelettelse, hvordan er det så helt konkret, at det skaber nye arbejdspladser?
Det er jo skattelettelserne, der er hr. Jacob Jensens begrundelse for, at kommunerne ikke må bruge flere penge, men tværtimod er nødt til at skære ned rundtom.
Det er, fordi der skal gives skattelettelser til de rigeste, for det siger hr. Jacob Jensen giver arbejdspladser.
Hvordan gør det det?
Hvordan skaber det arbejdspladser?
Hr. Jacob Jensen har lige stået og sagt, at hvis man siger, at folk, der er på deltid, får ret til at komme på fuldtid, er der ikke nogen, der vil tage imod det, for der er ikke nogen, der interesserede i at tjene flere penge og komme på fuldtid.
Hvorfor er det så, at Venstres forslag om at give skattelettelser skulle få flere til at arbejde mere?
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Man kan ikke have et af verdens højeste, hvis ikke det højeste, skattetryk og samtidig tro, at man kan øge investeringslysten for virksomheder, både dem her i landet og udenlandske virksomheder, der kommer her til landet og etablerer arbejdspladser, hvilket betyder, at vi kan få noget produktivitet, vi kan få noget omsætning og noget eksport, som vi kan leve af; tro, at det vil blive bedre, hvis man sætter skatterne markant i vejret på både arbejdsindkomster og på erhvervslivet; tro, at man kan få en større konkurrenceevne, en bedre konkurrenceevne i forhold til udlandet i en global verden, hvor virksomhederne kan flytte fra det ene øjeblik til det næste, hvis de finder bedre rammevilkår andre steder.
Vi ser jo desværre, og det er den udfordring, vi må leve med og arbejde med, at virksomheder i stor stil flytter mange af deres produktionsarbejdspladser til udlandet, fordi der er bedre rammevilkår.
Det kommer der da ikke flere arbejdspladser af.
Det er jo at klippe håret af en skaldet – undskyld, at jeg bruger det lidt malende udtryk – men det er jo det, der er tale om.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-09-07:
I en tid med international krise findes der et lille land højt mod nord, hvor der er gode offentlige finanser, faldende ledighed, høj økonomisk vækst, overskud over for udlandet og en lille statsgæld, og det land hedder Sverige.
Der er endda også færre forbud, end der er her i landet.
Det er jo sådan en slags liberalt drømmeland, som man godt kunne ønske sig at leve i, og der er jeg bare nødt til at spørge hr. Jacob Jensen: Hvad er Venstres analyse af, at det trods krisen går så godt på en række områder i Sverige, men at vi i Danmark har nogle lidt andre situationer på en række af de her indikatorer?