Tom Behnke (KF), 2014-04-03:
Ja, umiddelbart er det jo et lovforslag, som samler en række tekniske småjusteringer og tilpasninger, og der har man formentlig i ministeriet tænkt: Dem samler vi lige i et lovforslag, og så løber det nok lige igennem.
Men som man har kunnet høre på debatten, er der jo en lang række af de her punkter, hvor der er tvivl om rækkevidden af de lovbestemmelser, vi nu laver: Hvad er det præcis, det kommer til betyde i fremtiden?
Hvordan kommer det til at påvirke klagemulighederne?
Vi er fra konservativ side helt enige i de bekymringer, der er fremført.
Jeg er især meget optaget af det, man nu vil lave med opgavefællesskaber i politiet.
Det kan selvfølgelig være hensigtsmæssigt, hvis der er en opgave, som kun er sporadisk og en gang imellem, og hvor det er sjældent, den forekommer.
Så kan der være god mening i, at man samler noget ekspertise, noget kompetence mere centralt for at få en bedre kvalitet, en bedre sagsbehandling.
Det kan være inden for kriminalitetstyper, som heldigvis forekommer sjældent.
Der kan det være nødvendigt, at man centraliserer for at få noget ekspertviden, og det vil jo være rigtig godt i forhold til retssikkerheden og i forhold til at få opklaret sagerne.
Men man vil f.eks. gå ind og sammenlægge alle våbenkontorer.
Men henvendelser om våben er jo ikke noget, der kun sådan forekommer sporadisk og en gang imellem ude i politikredsene.
Det er jo hver eneste dag, og det er flere gange dagligt, der er borgere, der henvender sig for at få en våbentilladelse eller få omgjort en våbentilladelse eller med tvivlsspørgsmål osv.
Så det er altså ikke noget, der kun sker sådan et par gange om året – og da ville det være nødvendigt at samle ekspertviden centralt – slet ikke.
Tværtimod er det jo en utrolig borgernær opgave, politiet løser, og politiet har endda mange politifolk sat på til at løse den her opgave rundt i hele landet, for der er rigtig mange, der søger om våbentilladelse, fordi vi har en restriktiv våbenlov.
I det øjeblik man begynder at centralisere de her ting, skal der følge nogle besparelser med.
Det ligger også i lovforslaget her.
Dels vil det jo betyde, at man så ude i politikredsene ikke længere har ressourcer til de politifolk, der i dag sidder og løser de her opgaver, og det betyder jo arbejdspladser lokalt, dels betyder det også, at der, hvor vi jo med politireformen ønskede at vi skulle have nogle store, slagkraftige politikredse, der har kompetencen og evnen og styrken til at løse alle opgaver, der kommer – altså den fleksibilitet, der ligger i, at man har en politistyrke, der kan løse de opgaver, der kommer hen ad vejen, også de uforudsete – bliver det sværere og sværere, efterhånden som man centraliserer flere og flere opgaver og dermed dræner politikredsene for politifolk.
Det vil sige, at den fleksibilitet, der var meningen med politireformen, forsvinder.
Bid for bid centraliserer man, trækker ting ind i Rigspolitiet, trækker ting over til, at det er nogle få steder i landet, det skal være, osv.
Det fjerner fleksibiliteten bid for bid.
Det bliver man nødt til at forholde sig til, for så virker den politireform, vi lavede, på det punkt i hvert fald ikke længere.
Det andet er om borgernærheden.
Altså, hvad er det, det kommer til at betyde helt konkret, når borgerne skal henvende sig og have en våbentilladelse til det ene eller det andet?
Der kan være tvivlsspørgsmål: Hvad er det her præcis for et våben?
Hvilken type tilladelse skal der til?
Nu skal borgerne til at rejse land og rige rundt med deres våben for at få våbentilladelse.
Det er ikke hensigtsmæssigt.
Og jeg kan se, at ministeren ryster på hovedet – og det er jo sådan set glædeligt – men så mangler der et svar i lovforslaget.
Så er lovforslaget simpelt hen ikke skrevet godt nok.
For når vi som ordførere kan have så mange tvivlsspørgsmål, må ministeren gøre sit arbejde bedre og være bedre til at forklare, hvad det er, det her går ud på.
For hvis det ikke er sådan, at borgerne skal til at flytte sig, hvordan har man så forestillet at man centraliserer opgaven og samtidig bevarer den derude lokalt?
Altså, i min verden kan det ikke lade sig gøre; i min verden hænger det ikke sammen.
Men ministeren har formentlig et godt svar på det, og det glæder vi os til at høre.
Indtil nu kan vi ikke støtte forslaget, som det ligger.
Vi ser frem til udvalgsbehandlingen.
Vi har allerede stillet nogle spørgsmål, og der kommer flere, for det er ikke helt ligegyldigt, hvordan det her lander.
Det er trods alt både borgerne og politiet, vi taler om.