runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-18:
Hvilke initiativer har regeringen taget i EU for at opfylde den aftale, Dansk Folkeparti og regeringen har indgået med henblik på at få ændret i opholdsdirektivet, således at den uholdbare situation efter Metockdommen kan ændres?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-02-18:
Nej, det er netop ikke ideologi.
Det er patienter, det drejer sig om, og derfor forstår jeg heller ikke, hvorfor hr. Jens Peter Vernersen ikke vil være med til at give borgerne en ret, en ret til behandling, som de får igen efter den 1. juli.
Hr. Jens Peter Vernersen vil af ideologiske grunde ikke være med til at give borgerne den ret, som 180.000 danskere har været glade for, og som har gjort, at de ikke i unødig lang tid skulle døje med en eller anden sygdom, men som netop har gjort, at de for offentligt betalte kroner har kunnet komme på et privathospital og komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Hr. Jens Peter Vernersen siger, at vi ikke har tallene fra 2008.
Desuagtet fortæller hr. Jens Peter Vernersen, hvordan det ser ud i år 2008.
Det kan vi jo altså ikke vide noget om.
Vi har jo ikke tallene, som hr. Jens Peter Vernersen selv siger, så lad os nu ikke foregribe begivenhedernes gang ved al det sortsyn.
Jens Peter Vernersen (S), 2009-02-18:
Nu har vi jo ikke tallene for 2008, men der er ikke noget som helst, der tyder på, at det her vil blive bedre.
Tværtimod har man jo altså problemet med stigende ventetid, og der er jo meget, der tyder på, at når vi kommer frem til den 1. juli, hvor man skal lave kirurgiske operationer inden for en måned, så vil det igen blive det medicinske område, som bliver ressourcemæssigt nedprioriteret.
Det kan godt være, at ministeren ikke erkender, at det er virkeligheden, men virkeligheden er altså, sådan som det også bliver forelagt for de folk, der arbejder ude på hospitalerne, at regeringens beslutninger om, hvordan tingene skal køre fra den 1. juli, igen vil betyde, at det bliver de medicinske patienter, der kommer til at betale.
Så det er jo helt afgørende, at vi får løst det her problem inden den 1. juli, for der kommer der jo igen en ny situation for patienterne - det er der jo ikke nogen som helst tvivl om - når man igen indfører det udvidede frie valg, der sikrer behandling af kirurgiske patienter inden for en måned, og så vil det her få konsekvenser for nogle andre patienter.
Det er alle fagfolk enige om, og det tror jeg altså at ministeren skulle lytte lidt til.
Det er patienter, det her drejer sig om, det er altså ikke ideologi.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-18:
Hvordan vurderer regeringen på baggrund af Kommissionens statusrapport herom mulighederne for at få ændret opholdsdirektivet - og hvad har regeringen gjort for at følge op på den politiske aftale mellem Dansk Folkeparti og regeringen om Metockdommen med henblik på at få ændret direktivets tekst, så der indføres et krav om lovligt ophold, før reglerne kan anvendes?
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-02-18:
Det kan vel kun tolkes som et spørgsmål om, at vi skal have så mange indberetninger ind som overhovedet muligt.
De skal bruges gunstigt.
De skal omsættes, sådan at vi får minimeret fejlene.
Ministeren taler om en standardisering, og det har ministeren også udtalt og er citeret for i Politiken den 7. februar i år.
Der er en idé nede fra Køge, og den idé skal kopieres, og den skal udbredes til hele landets sundhedsvæsen - og vi skal ikke have forskellige systemer, men standardisering, for med standardisering kommer rutine, og med rutine kommer færre fejl.
Det er tankevækkende, at ministeren nu nævner det her om forstyrrelsesfri zoner.
Der er ingen tvivl om, at det kan give en ro, som givetvis skal til, når man taler om noget så alvorligt som at stå og administrere rigtig meget forskellig medicin.
Men jeg vil gerne høre ministeren om det her med standardisering: Er det ministerens overordnede holdning, at jo mere, der kan standardiseres, jo mere skal standardiseres?
Frank Aaen (EL), 2009-02-18:
I går fik 861 slagteriarbejdere fyresedlen.
I dag kan vi læse i aviserne, at hvert femte firma er tæt på konkurs med nye fyringer til følge.
Dag for dag vokser listen over massefyringer: SAS står for et tusindtal, Siemens Wind Power 400, Sauer-Danfoss 400, Danske Bank 350, Grundfos 200, LM Glasfiber 420, FLSmidth 600 osv.
Der er hele byer, der allerede er gået i sort, og vi er bare ved begyndelsen.
Arbejdsløsheden tordner frem.
Der tales om, at antallet af ledige inden for kort tid vil være 200.000.
Men hver ny prognose, der kommer, er værre end den forrige.
Hver måned går flere hundrede boliger på tvangsauktion.
2.000 lejere blev allerede sidste år sat på gaden.
Det er en af de største sociale katastrofer for en familie at miste sin bolig.
Det er i det hele taget en social katastrofe, der er under fuld udvikling.
Og alligevel gør regeringen ingenting.
O.k., om lidt vil ministeren protestere: Der er da givet enorme milliardbeløb til bankerne, der er givet skattelettelser, mest til de rige, og et par ekstra motorveje er det da også blevet til.
Men de problemer, der nu truer samfundsudviklingen, det enkelte menneske og familierne ude omkring, er der ikke råd til at gøre noget ved.
Tværtimod afviser regeringen de vækstpakker, oppositionen er kommet med, og kalder dem udtryk for panik.
Den lukker øjnene.
Det, som vi - oppositionen, der har indkaldt til den her forespørgsel i dag - håber, er, at regeringen snart vil åbne øjnene.
Og derfor har vi forespørgslen: Hvad vil regeringen gøre ved krisen, ved den stigende arbejdsløshed og de sociale følger, der er af den krise, vi har?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-02-18:
Indtil jeg bliver overbevist om, at den strategi, jeg har lagt, ikke er den rigtige, fortsætter jeg efter den strategi, der er lagt.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-18:
Nu er det jo ikke kun den konkrete dom, som ministeren har kritiseret.
Det er jo faktisk også hele EF-Domstolens fortolkningsstil, og her havde vi i hvert fald tidligere på sommeren en enighed - jeg ved ikke, om ministeren har været på retræte fra det synspunkt, og der kan man i øvrigt sige, at Karthagocitatet ville være endnu mere på sin plads.
Jeg er da fuldstændig opmærksom på, at det er nødvendigt at have Kommissionen og Rådet med, men det er bare en taburet, der falder, hvis man ikke også har det tredje ben med, nemlig Europa-Parlamentet.
Og det er i øvrigt ikke kun os i Dansk Folkeparti, der deler det synspunkt.
Det er bare derfor, jeg i al mindelighed og stilfærdighed og sådan set også venlighed spørger: Vil ministeren dog ikke godt med det grundlovsprærogativ, hun har i § 19, tage kontakt til Europa-Parlamentet og sørge for, at der sker noget i den her sag, også i Europa-Parlamentet?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-02-18:
Vi er ikke enige om kritikken af EU.
Vi er enige om kritikken af indholdet af dommen.
Den er på alle måder imod sund fornuft og er efter min mening også med til at undergrave forståelsen for reglerne om fri bevægelighed, og jeg tror aldrig på, at det har været meningen.
Men jeg mener altså fortsat, at det er rigtigt, at jeg arbejder med regeringerne og mine embedsmænd arbejder med Kommissionen.
Jeg tror også, hr. Messerschmidt ved så meget om jura, at han også ved, at man ikke kan komme længere, uden at man har været igennem Kommissionen og Ministerrådet, og man kan ikke komme videre, uden at man har en politisk forståelse i landene.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-18:
Jeg tror, man skal udlægge det manglende svar som et udtryk for, at ministeren godt ved, at man ikke kan ændre det pågældende direktiv, uden at Europa-Parlamentet medvirker, ganske enkelt fordi Europa-Parlamentet er medlovgiver, når det handler om disse anliggender.
Det er jo i øvrigt noget, som regeringen er en varm fortaler for; der vil man gerne have så meget som muligt lagt over i Europa-Parlamentet.
Vi i Dansk Folkeparti nærer tillid til, og jeg nærer tillid til, at ministeren virkelig mener det samme som vi i den her sag - det er jo skønt at kunne forenes om modstand mod EU, i hvert fald her, og så vil jeg sende en opfordring til, at det kan brede sig lidt videre i regeringskredse - og derfor vil jeg høre, om vi så ikke kunne få et tilsagn om, at man fra nu af også vil forsøge at påvirke Europa-Parlamentet.
For Europa-Parlamentet er afgørende for, at de her nødvendige ændringer kommer igennem.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-02-18:
Jeg anser det i hvert fald for en umulig sag at rejse direkte ned i Europa-Parlamentet med en ændring af direktivet og så bede om at få det gennemført.
Sådan foregår det jo ikke, og det ved hr. Messerschmidt også godt.
Jeg må igen henvise til alle de forhandlinger, vi har haft med hr. Messerschmidts partis ordfører inden for udlændingeområdet, og jeg har jo også mailet med hr. Messerschmidt.
Altså, så hurtigt går det ikke.
Den rækkefølge, vi har anlagt her, er den, vi agter at følge; det er den rigtige.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-18:
Tak for svaret.
Jeg synes stadig væk, at ministeren kryber en lille smule udenom, og derfor vil jeg godt spørge sådan - kan man nærmest sige - til ministeren som jurist og hendes kendskab til EU's beslutningsprocedure, altså artikel 251: Er det muligt at ændre opholdsdirektivet, uden at Europa-Parlamentet medvirker?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-02-18:
Med hensyn til, hvad vi har gjort, vil jeg sige, at jeg jo sådan set har svaret på det, og at vi fortsætter.
Vi vil prøve at få den sag op på alle de ministermøder, det overhovedet er muligt; lige så snart det sådan på en eller anden måde berører det, som formandskabet nu vil have på dagsordenen, vil vi selvfølgelig være der for hele tiden at minde om det.
Jeg ved jo, at hr. Messerschmidt har klassisk dannelse, og jeg må jo så her, ligesom gamle Cato, der sagde, at han for øvrigt mente, at Karthago burde ødelægges, hele tiden, når jeg får lejligheden, sige: For øvrigt mener jeg, at Metockdommens konsekvenser skal ændres ved en ændring af direktivet.
Det agter jeg at blive ved med.
Og så ser jeg jo frem til, at hr. Messerschmidt bliver valgt til Europa-Parlamentet, og så kan vi tale videre om sagen.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-02-18:
Ventetid er uacceptabel, og det er også derfor, at vi gør noget ved det.
Det er derfor, at vi effektivt får sat ind med de her forløbsprogrammer og har afsat den her berømte halve milliard kroner til det.
Hvad angår brevet, kan jeg på stående fod ikke erindre det brev, som hr. Jens Peter Vernersen nævner, men jeg kan da i hvert fald sige, at siden november har jeg da besvaret utallige andre spørgsmål fra hr. Jens Peter Vernersen.
Men skulle der være et brev, der har forputtet sig - jeg kan ikke svare yderligere på det på stående fod - vil vi naturligvis få det undersøgt, altså, om der skulle være et brev, som hr. Jens Peter Vernersen har sendt i november, og som vi ikke har svaret på.
Det vil jeg få undersøgt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-02-18:
Jamen jeg er ikke enig.
Det, jeg har fået at vide, er, at der er sendt et spørgeskema, som Parlamentet skal svare på.
Det kan da være interessant at høre, hvad andre partier mener om, at når der kommer noget til Folketinget, skal man bare sende det videre til regeringen, og så kan regeringen sådan set gøre, som den vil.
Men altså, jeg mener ikke, at det er min sag, og jeg har ikke foretaget mig noget.
Jeg fortsætter ufortrødent den strategi, som jeg har lagt sammen med mine embedsmænd og som jo selvfølgelig udføres i fuld forståelse med de ministerier, der i øvrigt er involveret.
Så jeg synes, at hr. Morten Messerschmidt skal sove roligt om natten, medmindre han altså vil bruge nætterne på at udfylde det der skema, som jeg har hørt, men det er rene rygter, skal være rimelig omfangsrigt, om, hvad der sker i Folketinget, eller hvad det er, man spørger om, jeg ved det ikke.
Men jeg har forstået, at det er sendt til Parlamentet.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-02-18:
Jeg vil gerne starte med at slå fast, hvad der menes, når hr. Jens Peter Vernersen omtaler en overdødelighed på 50 pct. Man kunne få det indtryk, at mere end hver anden blodproppatient fra Vestjylland dør.
Man har undersøgt, hvor mange ud af 39 blodproppatienter fra Vestjylland, der nåede at modtage akut ballonudvidelse på hjertecenteret på Skejby Sygehus inden for den ideelle tidsgrænse på 2 timer.
Herudfra har man teoretisk beregnet, hvor mange der ventes at dø inden for 1 år.
Det drejer sig om 6,7 pct. mod 4,5 pct. af hjertepatienterne fra Århus og omegn.
Det kan man godt kalde en overdødelighed på 50 pct. for vestjyder i forhold til århusianere, men de fleste vil vel sige, at der er en forskel på ca. 2 pct., men det lyder jo knap så dramatisk.
Selv om det er et teoretisk regnestykke, er problemet reelt nok.
Det er jo bl.a. igennem dansk forskning påvist, at akut ballonudvidelse er bedre end trombolyse, altså medicinsk opløsning af blodproppen.
Det må nødvendigvis være stærkt centraliseret, der er ingen mulighed for at sprede det i væsentlig grad.
Som det fremgår af artiklen i Dagens Medicin, har man på Regionshospitalet Herning et ønske om at måtte udføre ballonudvidelser endog akut som satellitfunktion til hjertecenteret på Skejby Sygehus.
Organiseringen af hjertebehandlingen vurderes og drøftes løbende i Sundhedsstyrelsen sammen med Hjertefølgegruppen og Det Rådgivende Udvalg for Specialeplanlægning.
Der er ønsker fra en række sygehuse om at måtte udføre de her ballonudvidelser, heriblandt fra Herning, og den slags må efter min mening behandles på et rent fagligt grundlag.
Jens Peter Vernersen (S), 2009-02-18:
Finder ministeren det acceptabelt, at vestjyske hjertepatienter på grund af afstand har en overdødelighed på 50 pct., jf. Dagens Medicin den 6. februar 2009?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-02-18:
Bureaukrati og unødig kontrol skal udryddes.
Vi bliver dog nødt til at have en vis form for registrering af fejl, for fejl skal vi bruge til at blive klogere af.
Med hensyn til enhver unødig regel vil jeg sige, at hvis hr. Flemming Møller Mortensen kan komme over i ministeriet og sige, at en regel er komplet unødig, skal vi i fællesskab sørge for, at den bliver sløjfet.
I øvrigt kan jeg ikke kende de tal, som hr. Flemming Møller Mortensen kom med, altså færre penge til de medicinske afdelinger.
Det, jeg kan kende, er, at vi under de årlige økonomiforhandlinger år efter år har sendt flere penge til regionerne.
Og jeg håber da ikke, at de prioriterer sådan, som hr. Flemming Møller Mortensen antyder.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-02-18:
Det sidste svar fra ministeren er jo det, vi, regering og opposition, som regel står og diskuterer i Folketingssalen.
Men i forhold til de mange nye midler, som ministeren siger er tilført i denne regerings periode, vil jeg blot henlede til det faktum, at i forhold til de medicinske områder er antallet af senge altså også blevet reduceret drastisk, faktisk med omkring 9 pct. i denne regerings periode, samtidig med at antallet af medicinske patienter er steget med 7 pct.
Det er jo alt sammen med til at sætte den ramme, som hr. Jens Peter Vernersen også signalerede her, så presset er blevet betydelig større for hver enkelt fagprofessionelle, som tager sig af netop den her svage patientgruppe på sygehusene.
Men når nu ministeren står og siger, at der skal standardisering til, og ministeren også siger, at der naturligvis skal lyttes til de fagprofessionelle derude, er det jo det skisma, som rigtig mange fagprofessionelle opponerer mod, nemlig at det her også er et spørgsmål om, at der bliver øget bureaukrati, der bliver øget kontrol, og der bliver lagt et øget antal systemer ned over alle de fagprofessionelle derude.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-02-18:
Nu ved jeg jo godt, at hr. Jens Peter Vernersen gerne vil tegne et forvrænget billede af virkeligheden.
Og yderligere kan jeg også sige, at levetiden faktisk er steget fra 2001 til 2008.
Så det passer jo ikke, når hr. Jens Peter Vernersen ønsker at sige, at det er VK-regeringen, der har gjort, at der er kommet mere fejlmedicinering.
Det er ikke kun VK-regeringens skyld.
Det er også et fagligt dygtigt personale, som bliver dygtigere og dygtigere og knokler hver dag.
Jens Peter Vernersen (S), 2009-02-18:
Der er jo ikke nogen som helst tvivl om, hvilket spørgsmål, hr. Flemming Møller Mortensen har stillet: Vil ministeren redegøre for sin holdning til, hvordan fejlmedicinering på de danske sygehuse kan minimeres, herunder osv. osv.
Det er sådan set det, jeg reflekterer over og siger, om det ikke var tænkeligt - og det er jeg faktisk ret sikker på, efter jeg har fået de henvendelser på det her område - at fejlene i høj grad opstår, fordi man presser de medicinske afdelinger, fordi man først og fremmest skal levere til den kirurgiske afdeling.
Så er det de medicinske afdelinger, som bliver nedprioriteret, det er de medicinske afdelinger, der er de mindst attraktive.
Det er der, man har mange ledige stillinger, det er der, man har senge på gangene, det er der, man lægger pres på sundhedsvæsnet, og der er ikke nogen som helst tvivl om, at når alt det her sker, har man sikkert der svaret på det spørgsmål, som her er stillet.
Det synes jeg måske ministeren skulle have lagt ind i sin redegørelse.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-02-18:
Det er det, jeg er blevet spurgt om, og det er jo det, jeg har svaret på.
Jeg har jo ikke udtalt mig om alt mulig andet, som jeg ikke er blevet spurgt om.
Men vi kan godt tage diskussionen om, at vi mangler personale i vores sundhedsvæsen.
Det er jo rigtigt, at der på trods af de ting, der sker i vores samfund nu og her, hvor der desværre er grupper, der også kommer ud for ledighed, stadig væk er områder, herunder sundhedsvæsenet, hvor personaleressourcerne er knappe.
Og i den sammenhæng mener jeg, at det er rigtigt, at vi hyrer vikarer.
Det er også rigtigt, at hvis man hyrer vikarer, er der risiko for, at der kommer mindre erfarne mennesker ind, end hvis det var sådan, at man havde sit eget faste stampersonale.
Mange af vikarerne vil også kunne være meget erfarne mennesker, så i og for sig tror jeg ikke, at de udgør en speciel risiko.
Jeg synes ikke, at vi skal være flove over, at der er fejl.
Jens Peter Vernersen (S), 2009-02-18:
Jeg synes, at der først og fremmest er grund til at sige tak til hver eneste medarbejder i sundhedsvæsenet, som bidrager til disse indberetninger, for de er jo helt afgørende og giver nyttig viden.
Det, der selvfølgelig er problematisk, er de mange fejl, der er i forbindelse med medicingivningen.
Der kommer så flere forskellige tekniske forklaringer fra ministeren, fordi man skal afbøde et problem
det er jo sådan set det, der er årsagen.
Ministeren taler jo ikke meget om den virkelighed, der er på f.eks. medicinske afdelinger, hvor der er betydelig personalemangel.
Vi ved, at patienterne ligger på gangene, vi ved, at det er der, der er flest ubesatte stillinger, og vi ved også, at når man har vikarer inde til at løse opgaverne, er der mange flere fejlmuligheder, og der sker mange, mange flere fejl.
Det vil sige, at man har etableret en virkelighed, hvor der opstår fejl, og så prøver man bagefter at løse problemet.
Det var måske klogere at tænke på, om der ikke i det sundhedsvæsen, der er presset frem under VK-regeringen, ligger en betydelig årsag til det, der sker derude, nemlig at de mangler personale på de medicinske afdelinger, at de bruger vikarer, og at patienterne ligger på gangene og alt det, vi har talt så meget om.
Er det ikke den virkelige årsag?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-02-18:
Det er rigtigt, at det er menneskeligt at fejle.
Min påstand er bare, at jeg kan se, at der rundtomkring i landet er nogle steder, hvor man er bedre end andre steder, og lad os da så tage ved lære af dem, der gør det godt, og lad deres processer og deres måder at organisere tingene på gøre sig gældende der, hvor de gør det mindre godt.
Men det er jo ikke nogen processer og standardiseringer, vi kan lave herinde fra Christiansborg.
Man kan lave sine processer og eventuelt også standardprocedurer, når man har evalueret sine nuværende processer og har fundet ud af, hvor der er fejlkilder, og så kan man via fejlkilderne forsøge at forbedre tingene.
Det tror jeg er en evig proces, som man skal blive ved med, for som hr. Flemming Møller Mortensen selv siger, er det menneskeligt at fejle, og derfor vil der hele tiden kommer nye fejl til, som vi løbende, altid og hele tiden skal bruge til at forbedre vores systemer og vores måde at gøre tingene på.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-02-18:
Vi har jo et ordsprog, som er meget rigtigt, nemlig at det er menneskeligt at fejle.
Man kan sige, at lige så snart man har med menneskelige procedurer at gøre, eller sagt på en anden måde, procedurer, som bliver udført af mennesker og ikke af maskiner, så er der i hvert fald en fejlmargin til stede.
Det vil der også være på det her område.
Og det vil der være, uanset hvad vi gør.
Men jeg vil godt lige igen anholde ministeren lidt med hensyn til det med standardisering.
Jeg må sige, at hvis jeg kigger tilbage på ministerens citat om det med at eliminere fejl ved fejlmedicinering og så det, ministeren stod og sagde her i Folketingssalen og argumenterede for, hvad angår hygiejne, så er der bestemt ingen sammenhæng i, hvad det er, ministeren vil bruge standardisering til.
For ministeren talte meget, meget kraftigt mod standardisering af hygiejnestandarder på landsplan.
Det synes jeg i og for sig godt - nu er det jo sundhed, vi taler om her i dag - jeg ville have et svar fra ministeren på.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-02-18:
Jeg forstår godt spørgsmålet, for en meget standardiseret proces, hvor man kommer ind i et mønster i en rutine, kan også betyde, at man sætter en automatpilot på og dermed ikke tænker.
Det er der også en risiko ved.
Men et register over utilsigtede hændelser vil jeg da meget, meget gerne overveje, for vi skal nemlig lære af vores fejl.
Det er også derfor, at vi har moderniseret og er i færd med at modernisere vores bivirkningsindberetningssystem, for vi skal lære af fejlene, og fejlene skal frem.
Vi skal ikke være glade for fejlene, men vi skal være glade for hver enkelt fejl, man får frem, for det er dem, man lærer af.
Det, jeg har sagt i forbindelse med det interview, som hr. Flemming Møller Mortensen hentyder til, handler om en generel tilgang til, at man skal copy best practice.
Det er såmænd ikke generelt over hele linjen, at man skal standardisere.
Men hvis man i en region har en meget, meget god idé, kunne den jo godt kopieres til nogle af de andre regioner.
Jeg har været på rundtur flere gange til alle regionerne og været flere steder, hvor jeg har set rigtig gode ting.
Forslaget er bare: Man behøver jo ikke i alle regioner at opfinde den dybe tallerken.
Tag ved lære af hinanden!
Copy best practice!
Det var det, jeg prøvede at udtrykke der.