Pia Adelsteen (DF), 2013-05-28:
Tak for det.
Jeg synes, man skal prøve at se sådan lidt bag ved forslaget her – man skal måske ikke lige se på ordene, der står, men på de intentioner, der ligger.
Det er fint, at man ligesom går ind og siger: Vi ved, at der er prostituerede, som ønsker at kunne ansætte en telefondame; vi ved, at der er prostituerede, som meget gerne vil have en til at køre for sig, og som meget gerne vil have en vagt.
Vi ved, at der er nogle, der er blevet dømt i henhold til rufferiparagraffen for netop at sidde og tage telefoner, og vi ved også – som det fremgår af et af eksemplerne fra forslaget – at en ægtefælle er blevet dømt netop for at skrue en seng sammen.
Jeg skal ærligt indrømme, at jeg synes, det her er en balancegang, Og det var måske også en af årsagerne til, at jeg lige før stillede justitsministeren spørgsmålet: Er der reelt noget at gøre?
Vi har en lov, som egentlig er lavet, for at man vil forsøge at beskytte de prostituerede.
Den skal beskytte dem, sådan at andre mennesker ikke kan tjene penge på, at de er prostituerede, sådan at der ikke er nogen, der kan udnytte dem.
Vi har samtidig en virkelighed, hvor vi ved, at det sker, og så har vi også et ønske om ligesom at sige: Jamen i Dansk Folkeparti ønsker vi ikke at forbyde prostitution, og det ved jeg der er mange, der er enige med mig i herinde.
Samtidig har vi den indstilling, at vi må spørge os selv, hvad vi så kan gøre for at hjælpe, i forhold til at de prostituerede nu engang gør det, de gør, og har nogle ønsker.
Og der synes jeg altså godt, det kan være lidt svært.
Må jeg ikke godt – bare lige i forhold til Straffelovrådet – for en gangs skyld udtrykke min respekt for justitsministeren.
For decideret respekt er jo noget meget væsentligt, synes jeg.
Det er jo rigtigt, at Straffelovrådet kommer nogle anbefalinger, og så kan man sige, at de kan være gode eller dårlige.
Og det synes jeg man skal have respekt for.
Og det her er en politisk beslutning.
Det synes jeg er helt fint.
Men når det så drejer sig om det her, synes jeg i hvert fald, der er nogle problematikker i forhold til forslaget.
Jeg forstår udmærket godt intentionerne, men jeg synes også, det kan være svært at se, hvordan man skal kunne gøre det her.
Og jeg synes altid, det er det, der er problemet her.
Først og fremmest må vi spørge os selv, hvordan man ændrer en rufferiparagraf, således at vi stadig væk kan komme det uvæsen til livs, at der er nogen, der udnytter de prostituerede, samtidig med at vi tilgodeser, at de prostituerede reelt kan hyre eksempelvis en telefondame.
Det synes jeg er svært, for mig bekendt er det sådan, at når vi laver love, så laver vi altså love, der gælder for alle.
Det vil sige, at vi godt kan beslutte – som det også står i bemærkningerne til forslaget – at det her kun skal gælde de frivillige sexarbejdere.
Men kan man så ikke af sin bagmand, hvis man ikke er frivillig, få at vide, at du bare skal sige sådan og sådan, for ellers får du tæsk?
Det kan man vel godt.
Og det er jo lige præcis problemet med lovgivningen, at det er så hammersvært en gang imellem.
I Dansk Folkeparti har vi for så vidt ikke noget imod, at man ser på det her, men jeg tror bare, det bliver problematisk.
Vi havde en debat i sidste uge, hvor jeg sagde lidt det samme: Vi forstår problemerne herinde; vi ved egentlig godt, hvad der er problemet.
Problemet er så for os herinde: Hvordan får vi det løst rent lovteknisk; hvordan får vi det gjort sådan, at lige præcis den beskyttelse, man skal have – også i lovgivningen – stadig væk er der i forhold til bagmændene?
Og det synes jeg kan være svært.
Så al respekt for forslaget – jeg håber, at det på et eller andet tidspunkt lykkes.