Erling Bonnesen (V), 2013-12-05:
Tak for det.
Vi kan konstatere, at dansk landbrug er voldsomt presset økonomisk også i de her år.
Der er stor bekymring, også i fødevarevirksomhederne, om, hvorvidt man kan få råvarer nok i fremtiden til at leve op til alle de gode ord, som nu kommer fra mange forskellige politiske sider, om, at vi skal satse på fødevarevirksomhederne og øget fødevareeksport.
Der er kort og godt brug for konkurrenceforbedrende tiltag, og det er nu, man skal sætte handling bag ved ordene.
Statsministeren svarede jo også i tirsdagsspørgetiden her i Folketingssalen, at reguleringen af dansk landbrug skal give erhvervsøkonomiske gevinster.
Så er det sagt så tydeligt, som det skal siges nu.
Der skal gøres nogle ting, for at man kan hjælpe og støtte op omkring fødevareerhvervet og også omkring landbruget.
Fødevareministeren sagde også for mindre end en måned siden til Landbrug & Fødevarers delegeretmøde i Herning følgende, og jeg citerer: Jeg forstår, hvor I er, og jeg ved godt, at vi skal undgå nye byrder.
Derfor vil jeg også sige til jer, at på min vagt kommer I ikke til at overimplementere.
Citat slut.
Hvad er det så, vi ser?
Det lovforslag, som vi ser her, må ses som et klokkeklart brud med dette løfte.
Det går i den stik modsatte retning, og det er klart utilfredsstillende.
Lovforslaget indfører et krav om løsgående søer i svinebedrifternes løbe- og kontrolafdelinger, og dermed vil kravene til danske svineproducenter være langt strengere end de krav, der stilles til de øvrige EU-svineproducenter i henhold til svinedirektivet, hvor der på nuværende tidspunkt, dvs. fra den 1. januar 2013, kun er krav om løsdrift i drægtighedsstalde.
Med forslaget her pålægger fødevareministeren svineproducenterne, som det fremgår af forslaget, »væsentlige økonomiske byrder« – altså stik modsat det, vi lige har hørt i festtalen fra Herning.
Man vurderer, som det står i lovforslaget, at omlægningen vil koste sektoren 314 mio. kr.
Man siger, at man vil hjælpe, men man kommer med nye byrder og øgede omkostninger.
Samtidig ser vi jo derude, at slagterierne er nødt til at fyre slagteriarbejdere, fordi erhvervet jo skriger efter danske råvarer, men der er ikke råvarer nok.
Fødevareministeren kan måske forklare, hvordan det hænger sammen med hendes ambition om, at fremtidens regler skal give os et større råvaregrundlag, en styrket fødevaresektor og flere arbejdspladser, som hun også sagde i sin Herningtale for kort tid siden.
Lovforslaget bygger på anbefalingerne fra arbejdsgruppen om hold af svin, som bl.a. anbefalede, at en lov som denne først skulle træde i kraft den 1. januar 2021, bl.a. på grund af det nuværende markedstillæg.
Man får altså på nuværende tidspunkt et markedstillæg for produktion med den løsdrift, som landmændene i den her situation selv har etableret, og det vil med stor sandsynlighed forsvinde med dette lovforslag.
Det vil altså sige, at man skyder sig selv i foden to gange.
Det er klart utilfredsstillende.
Det har fødevareministeren valgt ikke at tage hensyn til med lovforslaget her, og fødevareministeren kan måske forklare, hvorfor hun ønsker at straffe de producenter, der har været længst fremme med hensyn til dyrevelfærd, og som allerede har indrettet sig på en produktion, hvor dette tillæg indgår.
Forslaget udstiller med al tydelighed, at regeringen siger ét, man gør det stik modsatte.
Fødevareministeren kan sine festtaler, og det lyder jo godt med en styrket fødevaresektor og flere arbejdspladser, og det var nu, vi så skulle se den konkrete handling.
Men de ting, der her lægges op til i det forslag, som vi behandler nu, kører i den stik modsatte retning, og det er ikke tilfredsstillende, og derfor kan Venstre selvfølgelig ikke støtte det her lovforslag.