Jacob Lund (S), 2015-05-12:
For 100 år siden gennemlevede det armenske folk nogle frygtelige begivenheder.
Et stort antal mennesker omkom under uhyggelige og voldsomme omstændigheder, og tragedien har sat et tydeligt aftryk i verdenshistorien – et aftryk af en historisk menneskelig tragedie, som der desværre har været alt for mange af.
I 2015 er det så 100 år siden, begivenhederne fandt sted, og derfor er det naturligt, at man i denne tid mindes og reflekterer og sender de mest dybfølte tanker til de mange mennesker, som på ulykkelig vis var ofre for en tragedie, og ikke mindst deres efterladte.
Det afføder forståelse og sympati, og derfor vil jeg også benytte lejligheden i dag til at hilse debatten velkommen.
Det er en vigtig debat.
For det første har vi mulighed for at bidrage med en konstruktiv og respektfuld debat om både tragedien og respekten for et mindretal.
For på den måde er der mulighed for at vise vores forståelse og vores sympati og for at bidrage til at løfte debatten, så den får opmærksomhed.
Men for det andet er det også en lejlighed til at få afpudset grænserne for, hvornår vi skal blande os politisk.
For at starte med det første er det denne regerings klare ønske, at der skal kunne komme en forsoning mellem Armenien og Tyrkiet.
Det armenske folk lever i dag under vanskelige vilkår, og vi ser gerne, at forholdet mellem armenierne og Tyrkiet vil kunne normaliseres.
Fra dansk side har man tidligere anbefalet Tyrkiet at fortsætte med at styrke deres lovgivning med fokus på at forhindre diskrimination af mindretal bl.a. ved at forbyde diskrimination med hensyn til seksuel orientering, køn, religion og etnicitet.
Men jeg tror ikke, det gavner Armenien eller relationen mellem Armenien og Tyrkiet, at vi fra dansk side blander os i, hvilket begreb der skal knyttes til en tragedie.
Det kan ligefrem gøre mig nervøs, for indblanding fra andre landes side kan medvirke til en konfliktoptrapning.
Måske vil det føre til andre krav, som ikke umiddelbart er gunstige for at skabe en fredelig relation.
I stedet bør vi give debatten opmærksomhed, vise vores sympati og forståelse og sikre, at tragedien fortsat bliver italesat og respekteret.
Det er vores frie forskning, vores historikere og vores folkeretsspecialister, der skal kortlægge, hvordan begivenhedernes aftryk i historien skal defineres og karakteriseres.
Det hverken kan eller skal vi som politikere blande os i.
Det er op til historikerne at afgøre den definition.
I stedet skal vi vise vores opmærksomhed, og vi skal vise vores medfølelse, og vi skal vise vores sympati.
Det er en tragisk begivenhed, der har fundet sted, ikke mindst for de efterladte.
Det historiske aftryk, som regeringen efterlod i verdenshistorien for 100 år siden, kan ikke laves om.
Men forhåbentlig kan omverdenens fokus, heriblandt det danske, bidrage til, at Tyrkiet og Armenien kan imødekomme hinanden i en respektfuld dialog eller sammen skabe et historisk aftryk, som peger mod en lysere fremtid, der beror på respekt og fælles forståelse. På den baggrund, skal jeg læse en tekst op, som er tiltrådt af Socialdemokraterne, Radikale Venstre, SF og Det Konservative Folkeparti: Forslag til vedtagelse
»I anledning af 100-året for de tvangsdeportationer, massakrer og andre overgreb på armeniere, der udspillede sig i det østlige Anatolien i perioden 1915-23, understreger Folketinget vigtigheden af at respektere alle nationale, etniske og religiøse mindretals rettigheder i regionen.