runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Så kan det vist ikke nytte at læse den op igen, men jeg kan sige, det er § 75, så kan ordføreren selv gå hjem og repetere den.
Men der står jo rent faktisk, at vi skal arbejde for, at alle borgere har ret til stykke arbejde, så de kan forsørge sig selv.
Det vil sige, at de arbejdsløse har en ret og en pligt og arbejdsmarkedet har en ret og en pligt.
De arbejdsløse skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet – det er vi enige om, og det behøver vi ikke engang at diskutere, kan jeg høre.
Men arbejdsmarkedet skal også stå til rådighed for de arbejdsløse.
Det står der jo i grundloven, og det er derfor, vi nævner det.
Hvis vi ikke vi træffer den her beslutning eller en lignende beslutning, så sker der det, at arbejdsmarkedet fastholder den ledige uden for arbejdsmarkedet, hvis det passer arbejdsmarkedet, og det duer jo ikke.
Derfor vil vi med det her forslag sikre, at de arbejdsløse mindst hvert andet år kommer ud og får sig et stykke ordinært arbejde, altså en garanti for, at de kommer ud og får et stykke ordinært arbejde.
Er det ikke fornuftigt, at arbejdsløse mindst hvert andet år kommer ud og får et stykke arbejde?
Ulla Tørnæs (V), 2013-02-28:
Jeg synes, at de ledige skal have et job.
Jeg ønsker under ingen omstændigheder at fastholde ledige hverken på kontanthjælp eller i dagpengesystemet – absolut ikke.
Venstres politik er, at man skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet, og at man i øvrigt skal sige ja til de tilbud, man får om job.
Vi synes, det er et paradoks, at vi har 160.000 ledige, og at vi alligevel gang på gang kan høre om arbejdsgivere, der ikke har kunnet ansætte arbejdskraft, ikke har kunnet få den arbejdskraft, de efterspørger, og derfor er nødsaget til at ansætte udenlandsk arbejdskraft.
Vi har over 50.000 udenlandske arbejdstagere i det danske samfund.
De er sådan set velkomne, men jeg synes, det er et paradoks, at vi samtidig har 130.000 arbejdsmarkedsparate, som er enten på kontanthjælp eller dagpenge.
Det er et paradoks, som jeg håber vi får taget hul på at løse med den kontanthjælpsreform, som regeringen har indbudt til forhandlinger om.
Nadeem Farooq (RV), 2013-02-28:
Det er jeg meget uenig i.
Det er svært at spå især om fremtiden.
2012 blev ikke det år, vi havde håbet på.
Derfor må vi insistere på at fortsætte med at holde reformkursen.
Men jeg mener ikke, der er tale om mistillid, det har vi hverken til vores politik eller de ledige.
Det handler netop om at gøre det, som er det rigtige, i stedet for blot at forsøge at hjælpe de ledige på den måde, som Enhedslisten gerne vil, men som faktisk undergraver de lediges muligheder på længere sigt, hvis ikke der er fokus nok på permanent jobskabelse.
Sanne Rubinke (SF), 2013-02-28:
Trods megen sympati for intentionen og at vi i SF bestemt godt kunne dele drømmen om en jobgaranti, må jeg sige, at vi ikke anser den form for jobgaranti, som er i det her forslag, for realistisk.
Vi er altså meget enige om målet, men vi er ikke med på det her middel.
Til gengæld anser vi det som realistisk fortsat at arbejde for at sikre alle ledige et job, og det vil jeg garantere at vi vil arbejde sammen med alle gode kræfter om.
Det er dybt ulykkeligt, at vi er i en situation med alt for mange ledige, og endnu mere ulykkeligt, at nogle ledige står til at miste deres understøttelse, hvis der ikke meget hurtigt findes jobmuligheder til dem.
Det tager vi meget alvorligt.
Heldigvis tages der løbende initiativer fra regeringen og Folketinget for at skabe arbejdspladser i Danmark og dermed også job til de ledige, som det her forslag sigter på at hjælpe. Dagpengeperiodens
længde kan og bør efter min mening også løbende diskuteres.
SF var imod en nedsættelse af dagpengeperioden til 2 år.
Der findes, så vidt jeg kan konstatere, stadig ikke et flertal i Folketinget for en ændring af den, uanset hvad vi så måtte mene.
Offentlige investeringer med renoveringer af skoler og plejeboliger og øvrige forsømte bygninger, veje, jernbanestrækninger – den radikale ordfører nævnte lige før en lang række tiltag, som den nuværende regering og et flertal i Folketinget har besluttet at putte penge i –
er alt sammen for at bidrage til at skabe job.
Vi vil altså meget gerne arbejde for at sikre job til alle, men nogen garanti for job mener jeg ikke at vi kan udstede her og nu.
Fra SF's side kan vi ikke støtte forslaget.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Alt det der med, at vi skal sætte job i gang og sørge for, at der kommer gang i alle mulige ting, sådan at der bliver skabt arbejdspladser, er vi er jo enige i.
Det er der ingen grund til at snakke om.
Men hvis nu vores politik mislykkes, er det sikkerhedsnet, som de ledige har i dag, så efter SF's mening godt nok?
Er 2 års dagpenge og 1 års genoptjening nok, eller hvor ligger SF's visioner for det her samfund?
Uanset at man sidder i en regering, kan man jo godt have nogle drømme og visioner, som man ikke bare holder hemmelige.
Man kunne jo i hvert fald prøve at fortælle os det, så skal jeg nok lade være med at fortælle det ude i den vide verden.
Men kunne ordføreren løfte lidt af sløret for, hvilken vej SF mener vi skal på dagpengeområdet, hvis nu det ikke lykkes at skaffe job til alle?
Sanne Rubinke (SF), 2013-02-28:
Som jeg sagde før, forsøger jeg også at forholde mig sådan realistisk og pragmatisk til det, for jeg ikke kan konstatere, at der er noget flertal i Folketinget i øjeblikket for at ændre på de nuværende dagpengeregler.
Derfor har vi besluttet, at vi så bruger krudtet på at være med til at skabe de her job, fordi for os går projektet altså ud på at sikre, at alle, der kan arbejde, er i arbejde.
Så er vi fuldstændig enige i, at man selvfølgelig også skal adressere den udfordring, der handler om at tage sig ordentligt af folk, som er ledige.
Som jeg også sagde, er det jo noget, som vi mener at man løbende skal diskutere og forholde sig til, fordi vi som Folketing og som samfund har en forpligtelse til først og fremmest at sikre alle job og dernæst at sikre alle, der ikke kan få job, forsørgelse.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Tak til SF's ordfører for, at vi i hvert fald er enige om, at grundlovens § 75 er gældende, og at vi skal sikre job til alle.
Jeg er nemlig personligt bange for, at en af grundene til, at det går ad helvede til i øjeblikket ...
er, at befolkningen ikke rigtig kan få øje på det, som f.eks. SF kunne begejstre folk med i hvert fald så sent som for et par år siden.
Derfor tror jeg, at det er godt en gang imellem ikke alene at sige det, som regeringen kan blive enige om, men også at sige, at hvis vi får flertallet, vil vi i øvrigt arbejde ad den og den vej.
Det synes jeg ikke er nogen dårlig ting at gøre.
Det har ikke noget med noget verdensfjernt at gøre, for det eksisterede jo engang.
Der vil jeg høre, om ikke SF har nogen drøm om at skabe bare en lille smule forbedring af de 2 år på dagpenge og et helt års genoptjening, f.eks. en mellemting mellem det og så de gamle regler.
Det kunne jo være en jobgaranti.
Det forstår jeg på den måde, at Radikale Venstre gerne vil give de arbejdsløse pligterne, men at de reelt ikke tør give dem rettighederne.
Jeg forstår det sådan, at Radikale Venstre ikke har tillid til deres egen politik.
Hvis de havde det, skulle det være en overkommelig opgave hvert tredje år at sikre et job til ledige.
Det vil sige, at når De Radikale går og snakker fint om den ambitiøse – nu kan jeg ikke huske det fine ord, der også er for det – politik, er det alligevel med en stor usikkerhed om, om den nu slår til.
For hvis det nu mislykkes, tænker de, så tør vi søreme ikke give de arbejdsløse den garanti, at de hvert tredje år nok skal få sig et job og komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Er det ikke en slap regering, der ikke tør give en garanti for den politik, de er ved at gennemføre, og er det ikke manglende tillid til egen politik, der egentlig skinner igennem med den her kommentar?
Sanne Rubinke (SF), 2013-02-28:
Der var jo en grund til, at vi i sin tid ikke gik ind for nedskæringen af dagpengeretten til de 2 år.
Det tror jeg for så vidt ikke har ændret sig.
Ellers vil jeg sige, at vi nu forholder os til det regeringsprojekt, vi sammen med De Radikale og Socialdemokraterne har gang i, og hvad vi kunne finde på at sige vi vil, når vi engang ikke mere er en del af et regeringssamarbejde, synes jeg vi venter med at sige.
Men i øvrigt har spørgeren da fuldstændig ret i, at vi da ikke agter at holde hemmeligt, hvad der er SF's politik på det her område.
SF's politik på det her område er, som jeg sagde før, først og fremmest at sikre alle job og dernæst at sikre alle forsørgelse.
Det kan jo så være fleksibelt over tid, hvordan vi mener man bedst gør det.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Inden jeg forholder mig til det konkrete i forslaget, vil jeg sige, at jeg synes, det er en lille smule useriøst at fremsætte et forslag, der har med dagpengeperioden at gøre, uden at komme med nogen beregninger på, hvad det vil koste, hvad det vil betyde for arbejdsudbuddet og for beskæftigelsen osv.
Det kommer man ikke med.
I stedet kommer man med det her forslag, som ikke kan beskrives som andet end et halvkommunistisk, planøkonomisk forslag.
Hvis det blev ført ud i livet ville det smadre det danske arbejdsmarked fuldstændig og temmelig sikkert medføre, at tusindvis af danskere ville blive fastholdt på dagpenge og offentlig forsørgelse.
Det er lidt svært at tage det her helt seriøst.
Når man ser på dagpengeperioden i Danmark, ses det, at den – selv om vi har diskuteret den – stadig væk er den mest lukrative dagpengeperiode i Nordvesteuropa.
I Danmark er det sådan, at man – også efter, at optjeningskravet er blevet opstrammet – forholdsvis nemt kan komme på dagpenge.
I Danmark skal man have været i arbejde i 52 uger inden for de seneste 3 år.
Det vil sige, at man skal have arbejdet i 33 pct. af referenceperioden for at kunne genoptjene sin dagpengeret.
Det er bedre end i alle andre lande omkring os.
I England skal man f.eks. have været i arbejde i 50 pct. af referenceperioden for at kunne genoptjene sin dagpengeret.
Sådan er det også i Tyskland og i Sverige.
I Holland er det i hele 72 pct. af referenceperioden.
Selve længden af dagpengeperioden i Danmark, altså de to år, er også længere end i alle andre lande omkring os.
Den kan så forlænges, hvis man opfylder nogle bestemte krav, men man kan aldrig komme op på 2 år.
I Sverige er den 15 måneder.
Det vil sige, at der i Holland kræves 21 års arbejde for at komme op på en 2-årig dagpengeperiode.
Hvis man, før man kommer på dagpenge, har haft en indkomst på 75 pct. af gennemsnitsindkomsten, bliver man i Danmark og Holland kompenseret, så man får en dagpengesats, der ligger på 75 pct. af ens tidligere indkomst.
I Sverige og Tyskland er det 60 pct., og i Storbritannien er det kun 50 pct. Så vi har allerede et meget gavmildt og lukrativt dagpengesystem i Danmark.
Jeg er ret sikker på, at man også vil komme til at lave reformer af dagpengeperioden igen inden for en overskuelig fremtid – måske inden for de næste 10 år.
Vi vil skulle lave en ny reform, og der vil dagpengeperioden ikke blive forlænget.
Derfor kan vi selvfølgelig ikke tilslutte os det her beslutningsforslag.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Når nu vi accepterer forudsætningen for det her forslag, altså en dagpengeperiode på 2 år og 1 års genoptjening – når det nu er præmissen og der ikke røres ved det – og når nu forslaget går på at få mennesker i arbejde mindst hvert tredje år og gerne tidligere, så man mindst hvert tredje år har ret til at komme ud og få berøring med arbejdsmarkedet og udføre et ordinært stykke arbejde, er der så tale om uendelige dagpenge?
Der er dagpenge i 2 år, og så er der arbejde i 1 år.
Er det ikke bedre, end at folk går 2 år på dagpenge, og i øjeblikket et halvt år på uddannelsesydelse og så på kontanthjælp?
Hvad mener hr. Joachim B. Olsen er bedst af de to muligheder – altså højst 2 år på dagpenge og så arbejde i 1 år eller dagpenge, uddannelsesydelse og kontanthjælp?
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Derfor er præmissen jo helt forkert.
Man kan ikke skille de to ting ad.
En kortere dagpengeperiode betyder en højere beskæftigelse, fordi det medfører et højere arbejdsudbud.
Vi ved, at der er en direkte sammenhæng mellem at øge arbejdsstyrken og beskæftigelsen.
Man kan ikke se de to ting isoleret.
I øvrigt kan man sige, at det med, hvordan man kan sikre, at folk får et job, er en præmis, som er helt skør, for det er jo ikke os herinde, der skal sikre arbejde til folk.
Vi skal sikre nogle rammevilkår, der gør, at der bliver skabt nogle job ude i den virkelige verden.
Så præmissen for forslaget er forkert og ude af trit med virkeligheden.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-28:
Det var mange ting, men jeg har heldigvis selv listen foran mig, så den kan jeg jo følge slavisk nedefter.
Altså, vi synes, at vi bliver nødt til at gøre noget ved kontanthjælpssystemet, og derfor er det godt, at man kan få én sagsbehandler igennem hele forløbet.
Noget af det, folk bliver allermest kede af – og syge af i nogle tilfælde – er at blive kastebold rundt i systemet.
Så derfor er det at have én sagsbehandler rigtig, rigtig godt.
Det at give nogle ekstra muligheder til enlige forsørgere, så de kan komme i uddannelse, er rigtig, rigtig godt.
Det at opfordre unge til at få sig en uddannelse eller at komme i nyttejob efter 6 måneder er også godt.
Man skal ikke være på kontanthjælp i længere tid ad gangen.
Vi kan simpelt hen se, at man hænger fast der.
Med hensyn til SU er der også rigtig mange gode elementer i det.
Jeg vil bare sige, at man ikke kan sige konstaterende, at SF ikke vil lave reformer, og hvis jeg får mulighed for det igen, vil jeg gerne gå igennem alle de her punkter i vækstplanen, fordi jeg synes, der er rigtig, rigtig mange gode ting i regeringens vækstplan.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Socialdemokratiets ordfører sagde, at ansvaret her bliver kastet over på det offentlige, og at det bliver umuligt at opbruge dagpengeretten.
Der er jo ikke et ord i det her forslag om at ændre på dagpengeretten; der står bare, at man skal hjælpes til et job af mindst 1 års varighed, hver gang man har måttet tåle at skulle gå arbejdsløs i 2 år.
Hvis man først gør den pligt, at man nøjes med dagpengene og går 2 år og gør alt det, man skal, er det så ikke en rimelig ret, når man er færdig med den periode, at få mindst 1 års ordinært arbejde?
Det er vel det, der er målet med alt det arbejde, vi laver.
Er det nu Socialdemokratiets nye politik, at man individualiserer opgaverne, sådan at det er den enkeltes opgave at finde et arbejde?
Det hørte jeg ordføreren sige.
Det vil sige, at man skubber det fælles ansvar over på den enkelte arbejdsløse og siger: Du er skyldig, du har selv ansvaret.
Er det socialdemokratisk politik?
Leif Lahn Jensen (S), 2013-02-28:
Det er da ikke et spørgsmål om at være skyldig i at være arbejdsløs.
Og hvis ikke de kan det, skal vi da hjælpe dem alt det, vi kan, så det er da ikke noget med at være skyldig.
Men det ville da klæde Enhedslisten at læse deres eget forslag.
Nu skal jeg citere: »... at ledige garanteres tilbud om ordinært arbejde inden for de sidste 13 uger af dagpengeperioden af en varighed, der sikrer genoptjening af en ny dagpengeperiode.
Hvis dette ikke er muligt, modtager den ledige dagpenge, frem til han eller hun får tilbudt arbejde.«
Det er det, der står i Enhedslistens forslag, det er sådan, jeg læser det.
Og det er ikke den politik, jeg ønsker, det er ikke den politik, mit parti, Socialdemokratiet, ønsker, men det er det, som Enhedslisten foreslår med det her forslag, uanset om Enhedslisten vil være ved det eller ej.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Jeg vil sige, at hvis vi har så elendig en regering i et land – det kunne jo ske, vi har i hvert fald haft det de sidste 10 år, hvis vi går lidt tilbage – at man ikke kan sikre arbejde til folk, så bør det vel være sådan, at folk kan føle en vis tryghed alligevel.
Det er vel politikerne, der skal skabe økonomien i samfundet og sørge for, at det fungerer, så der er nogle job.
Hvis ikke man kan skaffe 1 års arbejde til ledige, når de har gået ledig i 2 år, sådan at man mindst efter 2 år sikrer, at de er ude i arbejde, er det så ikke et dårligt samfund, en dårlig regering, et dårligt Folketing?
Det synes jeg da er et meget beskedent krav at stille, så ledige kan sige: O.k., så kan vi tåle at gå ledig i 2 år, men senest det tredje år får vi så 1 års arbejde.
Eller er det virkelig sådan, at Socialdemokratiet nu har sagt, at de accepterer dagpengeforringelserne fra 2010, og at det skal køre, som det nu kører?
Leif Lahn Jensen (S), 2013-02-28:
Jeg tror ikke, der er mange, der kan klandre os for, at vi ikke har forsøgt at skaffe en masse arbejdspladser i den tid, vi har været i regering, at vi ikke har forsøgt at lave en god vækst og skabe en udvikling, og at vi ikke også har forsøgt at lave nogle gode reformer for at få de her mennesker i gang.
Jeg er bare ikke enig med Enhedslisten, der med det her forslag sådan set ønsker, at de ledige kan være på dagpenge i det uendelige.
Det er jeg ikke enig i.
Det er ikke det rigtige for den enkelte; det er ikke rigtigt for den enkelte at blive fastholdt på dagpenge eller blive fastholdt på en passiv ydelse.
Det er rigtigt for den enkelte, at vi sammen med den enkelte gør alt, hvad vi kan, for at få vedkommende i gang, i stedet for at man med et forslag som det her siger til den enkelte: Hvis ikke du får tilbudt et job, kan du blive på dagpenge i al evighed.
Nadeem Farooq (RV), 2013-02-28:
Nu var jeg lige netop slået ind på en kurs, hvor jeg udtrykte et vist sammenfald mellem Enhedslistens og Radikale Venstres holdning til, hvad det er, vi gerne vil opnå.
Men her får vi så alligevel udstillet, at der er forskel.
For jeg mener jo modsat Enhedslisten, at det, der er opgaven, er at sikre de bedste rammer for, at vores medborgere kan komme i job, og så har vi så en arbejdsmarkedspolitik, som skal understøtte, at folk kommer i arbejde.
Vi skal føre en erhvervspolitik.
Men det her med at intervenere så meget, som spørgeren lægger op til, er Radikale Venstre ikke enig i.
Bent Bøgsted (DF), 2013-02-28:
Tak, formand.
Jeg må indrømme, at vi i Dansk Folkeparti synes, at det her er et lidt mærkeligt forslag at komme med.
Det må være i afmagt over det, som Enhedslisten har oplevet med regeringen, hvor Enhedslisten har fundet ud af, at de egentlig bare bliver brugt som stemmekvæg og ikke rigtig kan få noget igennem, for Enhedslisten kunne ikke få dagpengeperioden skruet tilbage til 4 år.
Der var jo en hel del, der før valget snakkede om, at man nu skulle tilbage til en 4-årig dagpengeperiode, og Enhedslisten havde troet på, at den hellige grav var vel forvaret.
Men Enhedslisten fik det ikke igennem i forbindelse med finanslovforhandlingerne, og dengang, hvor regeringsgrundlaget blev lavet, formåede man ikke at lægge pres på regeringen.
Enhedslisten kommer så her med et forslag, som går ud på, at man skal tilbydes et arbejde, når der er 13 uger tilbage af dagpengeperioden.
Det er ligesom i det gamle Sovjet, og som det er i Kina i dag.
I Kina bliver alle tilbudt arbejde til 1 dollar om dagen eller noget i den stil, og så er de ude som gadefejere, eller hvad ved jeg.
I Sovjet arbejdede de alle sammen i et kollektiv.
Det betød ingenting, hvor meget man lavede, for man havde et arbejde.
Hvor stort udbyttet var, betød heller ingenting.
Det samfund spillede fallit.
I Kina har de også erkendt, at det ikke dur, og derfor har de lukket op for kapitalen.
Det betyder, at de i Kina i dag har flere millionærer, end der er befolkning i USA.
Jeg ved ikke lige, hvad det er for et system, Enhedslisten har tænkt sig at indføre i Danmark, med at man skal tilbydes et arbejde, når der er 13 uger tilbage.
Man kan tage det roligt; man behøver egentlig ikke selv være aktiv, men kan bare vente, til der er 13 uger tilbage, og så kommer staten og tilbyder en et job, og så kan man gå 1 år.
Man kan så gå 2 år igen, indtil der er 13 uger tilbage, og så kommer staten atter og tilbyder en et job.
Hvis man ikke får et job, vil Enhedslisten, som hr. Leif Lahn Jensen sagde, have, at man kan få dagpenge i det uendelige.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Jeg drømmer om et samfund, hvor alle har ret til et stykke arbejde, så man kan forsørge sig selv.
Det synes jeg ville være et godt samfund.
Det er ikke engang et ideelt samfund, men det er et godt samfund.
Men hvis jeg nu ikke kan få det, og hvis jeg heller ikke kan få en 4-årig dagpengegaranti ad gangen, så må jeg jo sige: O.k., så nøjes vi med den 2-årige dagpengeperiode.
Er det så et urimeligt ønske eller et urimeligt krav, at man hvert tredje år har ret til et arbejde, og at det samfund, man lever i, sørger for, at man får det arbejde?
Er det for Dansk Folkeparti noget helt utopisk, at man i hvert fald mindst hvert tredje år arbejder, og at man så højst går ledig 2 år ad gangen?
Bent Bøgsted (DF), 2013-02-28:
Jamen det er da i hvert fald utopisk, hvis vi skal indrette et system, hvor man kan tage det roligt i hele dagpengeperioden, fordi staten på et eller andet tidspunkt kommer og tilbyder en et job, så man kan genoptjene dagpengeretten.
Det er utopisk.
Jeg synes, det er godt at have et samfund, hvor der er masser af arbejdsmuligheder; det har vi ikke haft her på grund af en krise, der har været der, og vi ved, at der altid er nogle, der går ledige, fordi der er jobskifte og den slags.
Men det, der skal arbejdes med, er jo det at skabe arbejdspladser.
Man må jo sige, hvis man kigger på det, der er blevet lavet i forbindelse med finansloven, at det egentlig må have været en nedtur for Enhedslisten.
Her har Enhedslisten jo, så vidt jeg husker – nu har jeg selvfølgelig ikke sådan låst mig helt fast på det – været med til at lægge nogle afgifter på, som regeringen nu er i gang med at afskaffe igen i forbindelse med vækstpakken.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Hvis nu en arbejdsløs har gjort alt, hvad han kunne for at skaffe sig et arbejde – han har uddannet sig, han har stået til rådighed, han er gået til al mulig mere eller mindre tåbelig aktivering og har gjort det, han har pligt til; han har søgt 700 job i de 2 år – men hvis det så alligevel ikke lykkes, og hvis samfundet ikke kan skaffe ham et stykke arbejde mindst hvert tredje år, er det så rimeligt, at det er den arbejdsløse, der skal betale prisen for, at der er nogle politikere, der ikke kan sørge for at lede det her land, sådan at der er et arbejde til alle?
Er det rimeligt, at det er den arbejdsløse, der skal have en over nakken, hvis det ikke lykkes, når han eller hun gør alt, hvad samfundet siger til ham eller hende at man skal?
Er det en rimelig fordeling af ret og pligt efter Dansk Folkepartis mening?
Bent Bøgsted (DF), 2013-02-28:
Jeg synes, det i de situationer er rimeligt, at jobcentrene gør, hvad de kan, for at hjælpe vedkommende til at få et job.
Det er i den forbindelse også rimeligt, at der ude i jobcentrene er jobkonsulenter – det kan også være i a-kasserne – som tager hånd om den enkelte dagpengemodtager og siger
: Ved du hvad, vi kan godt se, at du er ved at være i knibe her; vi skal nok gøre, hvad vi kan, for at hjælpe dig til at få et job.
De kan tage kontakt til nogle virksomheder og finde ud af, om der er mulighed for at få et job, og så kan de tilbyde den enkelte et job, og så skal den enkelte selvfølgelig tage det job, Men vi ved også godt i dag, at situationen er sådan, at hvis man går på den højeste dagpengesats, har man ikke lyst til at tage et job, der kun giver ret til den mindste dagpengesats.
Det er også sådan noget, der spiller ind.
Og så har jeg ikke mere taletid.