Bertel Haarder (V), 2007-03-30:
Nej, og derfor har jeg heller ikke sagt det.
Multiple choice kan være et element, men jeg har langt højere ambitioner end multiple choice, når det gælder fremtidens prøveformer.
Hvis vi skal opfylde visionen om, at 95 pct. af alle unge skal have en uddannelse, og at 50 pct. skal have en videregående uddannelse, så er det nødvendigt at skabe et nyt vækstlag i undervisningssektoren, for ellers kan målsætningen jo kun opfyldes ved, at der strømmer endnu flere ind på universiteterne, hvor beskæftigelsesgraden jo ikke er den allerbedste på en række studier.
Derfor er det vigtigt at få skabt et vækstlag på mellemuddannelsesområdet, der, hvor vi har de praksisorienterede uddannelser, som udformes i tæt samarbejde med arbejdsstederne, og hvor beskæftigelsesgraden derfor er høj.
De skal være vækstlag.
De skal ikke selv have forskning, men de skal bygge på forskning.
De skal have bevillinger til udvikling og til samarbejde med forskningsinstitutioner, de skal ikke selv forske.
Der er sat penge af til det.
Med skabelsen af syv professionshøjskoler, som tilfældigvis er et antal, der svarer til de syv universiteter, vi nu har, så vil forskningsstederne få nogle ligeværdige og stærke samarbejdspartnere, sådan at forbindelsen mellem de to kan blive så tæt som muligt.
Vi har jo fået kritik i analyserapporter bl.a. fra OECD gående ud på, at vi har fin forskning på en række områder, men vi er ikke særlig gode til at anvende den.
Og især i undervisningssektoren har vi fået kritik for, at vi ikke i tilstrækkelig grad anvender den udmærkede forskning, vi har.
Det skal der nu rettes op på.
Og jeg er sikker på, at der er de samme gevinster at hente f.eks. på sygeplejerskeuddannelsen.
Men det er jo en del af visionen, at professionshøjskolerne, som til en start i hovedsagen vil være rettet mod den offentlige sektor, gradvis i stigende omfang skal rette sig mod den private sektor.
Ni udvalg er nedsat for at få skabt nye uddannelser, som fortrinsvis retter sig mod den private sektor.
En række initiativer er i gang inden for finansområdet, it-området, forvaltningsområdet, og andre områder kunne nævnes.
Visionen er, at der vokser nye uddannelser op ved siden af de meget velkendte, som dominerer mellemuddannelsesbilledet i dag.
Det er en stor og vigtig sag for dansk uddannelsespolitik, en stor og vigtig sag for arbejdskraftforsyningen i Danmark.
Og hvis vi kan bære den stærke, stolte tradition fra erhvervsuddannelsesområdet – traditionen for praksisorienterede uddannelser – med op i de korte og mellemlange videregående uddannelser og få så solide partnerskaber med den private sektor, med de offentlige institutioner, at vi kan få en stærk praksisorientering, så vil det være noget, som landet vil få utrolig gavn af i fremtiden, og så vil man komme og besøge de danske professionshøjskoler på samme måde, som man i dag kommer og besøger de danske erhvervsskoler og undrende spørger: Hvordan gør I?
Jamen vekseluddannelserne lykkes i kraft af partnerskaber, i kraft af medejerskab hos både arbejdsgivere og lønmodtagere.
Vi må kunne gøre noget lignende på mellemuddannelsernes område i tilsvarende partnerskaber.
I betragtning af sagens vigtighed og dens omfang og i betragtning af, hvor mange institutioner, bestyrelser og ledelser og lærerværelser, som er involveret, tror jeg, at den lange proces, som bl.a. fru Christine Antorini dvælede ved, har været både nødvendig og frugtbar.
Efter at vi blev enige, har der jo været en meget konstruktiv ro på området.
Nu kender man de rammer, som vi har aftalt, og der foregår rigtig meget i øjeblikket i retning af at realisere eller i hvert fald forberede realiseringen af de visioner, som vi nu har udstukket rammerne for.
Der er mange, der skal takkes.
Jeg vil godt tage embedsmændene med i takken.
De har siddet eftermiddage og aftener og lavet papirer om natten, og det har ikke været lige let at fange, hvad det var, vi havde bedt om, og hvad det var, vi kunne enes om.
Men nu står vi der, og nu mangler vi så det tekniske og især det merkantile område.
Vi har haft en høring, og da jeg lyttede til den høring, havde jeg i baghovedet nogle af de elementer, som vi allerede har drøftet, før vi aftalte høringen, og jeg synes ikke, det er så helt forkert, det, vi var inde på.
Jeg tror ikke, vi skal starte forfra, Fttm.072.fm Page 5275 Monday, August 20, 2007
11:33 AM
når vi nu skal drage konsekvenserne af høringen.
De tekniske uddannelser fik en frist.
Jeg tror ikke, at fristen vil blive udnyttet fuldt ud, for hvis man alligevel skal et eller andet, kan det ofte være en fordel at gøre det med det samme.
Den samme tendens tror jeg vi vil se, når det gælder det merkantile område, og det er ikke bare noget, jeg tror, det er noget, jeg har en begrundet fornemmelse af, nemlig at der hurtigt kan ske noget rundtomkring, hvor man finder sammen, altså med andre ord hvor nogle stærke erhvervsskoler melder sig til et samarbejde og bliver vel modtaget.
Når bestyrelserne skal dannes, er der mulighed for, at ministeren kan udpege fire, og det er alene for at undgå problemer, som er helt utilsigtede.
Lad os nu sige, vi har en kæmpestor CVU, som for længst er dannet, og så kommer der nogle bittesmå og slutter sig til.
Hvis ikke vi har mulighed for at supplere bestyrelsen, så risikerer vi en fuldstændig skæv sammensætning.
Det er derfor, der skal være fire.
De fire skal også medvirke til at sikre, at den private sektor føler sig repræsenteret.
Det er jo den, som bl.a. skal medvirke til, at det bliver et ægte vækstlag også for uddannelser sigtende mod den private sektor.
Jeg er helt enig med de mange ordførere, som har talt om professionshøjskolernes ansvar for regional uddannelsesdækning.
Det blev ikke mindst rejst af hr. Martin Henriksen, men vi var jo alle enige om, at her bliver der altså en forskel på professionshøjskoler og på universiteter.
Der er på universiteterne det forhold, at de er forskningsbaserede og forskningen ikke må spredes.
Vi vil jo tværtimod gerne rekruttere flere, og det gør man jo ikke ved, at man tømmer dele af landet for uddannelsestilbud.
Derfor får professionshøjskolerne en helt særlig forpligtelse til at uddannelsesdække også de tyndere befolkede områder fjernt fra universitetsbyerne.
Det siger sig selv, at de økonomiske tilskudsmekanismer skal opfylde det ønske, som vi her har aftalt.
Det vender vi tilbage til.
Jeg vil gerne takke for en række meget konstruktive ordførertaler.
Jeg er enig i næsten alt, hvad der blev sagt.
Når jeg ikke svarer på fru Pernille Rosenkrantz-Theils indlæg, så er det, fordi jeg egentlig synes, at fru Margrethe Vestager svarede udmærket.