runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Özlem Sara Cekic (SF), 2008-11-21:
Jeg synes ikke, at det skal være en privat lektion, for nu sidder hele Danmark og lytter med, og jeg synes, at alle skal have mulighed for ligesom at få indblik i den viden, som ordføreren sidder med.
Ordføreren siger, at antallet af familiesammenføringer er faldet.
Det var ikke det, jeg spurgte ordføreren om.
Jeg spurgte ikke om antallet af familiesammenføringer.
Ordføreren siger også, at mange af de, der kom med familiesammenføringerne, var tvangsgift.
Det synes jeg til gengæld er en meget, meget spændende vinkel.
Har ordføreren belæg for at sige det?
Ved man, hvor mange af de familiesammenførte, som er tvangsgift?
Jeg kan så bare gentage det andet spørgsmål, måske kan jeg få et svar den her gang.
Jeg tvivler, men man kan få lov til at blive skuffet.
Ved ordføreren, hvor mange kvinder man har hjulpet, så de ikke er endt i et tvangsægteskab, og hvor mange kvinder man har hjulpet, så de er kommet ud af et tvangsægteskab, efter man har indført 24-års-reglen?
Ordføreren ved ligesom jeg, at man ikke ved det, man har ikke nogen tal.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-11-21:
Jeg har forstået, at SF og Socialdemokratiet har indgået en integrationsaftale, hvor SF går ind for 24-års-reglen og tilknytningskravet og vil lade det køre videre efter et eventuelt regeringsskifte om mange år.
Så jeg har ligesom svært ved at se, hvorfor SF ikke synes, at det er en god idé, at man har 24-års-reglen og tilknytningskravet som barriere mod tvangsægteskaber og arrangerede ægteskaber.
For vi ved udmærket godt, hvilke grupper det er, der foretager tvangsægteskaber og arrangerede ægteskaber.
Vi ser jo gang på gang de uheldige sager, hvor nogle kvinder er kommet i klemme.
Det kan vi se på krisecentrene, og derfor er det selvfølgelig nødvendigt, at vi har 24-års-reglen og tilknytningskravet.
Morten Østergaard (RV), 2008-11-21:
Jeg er glad for den erkendelse, for det skaber trods alt en nuance i debatten, at man erkender, at der også har været ofre for den her politik - folk, som jo egentlig mener, at de er blevet skubbet ud i en anden type tvangsægteskab, fordi de er blevet tvunget til at gifte sig måske langt tidligere, end de ellers havde tænkt sig.
Men jeg vil godt lige holde lidt fast i det med formålet, som hr. Eyvind Vesselbo er inde på.
Vi faldt for nylig over et interview, som statsministeren havde givet i en tysk avis, hvor han gjorde det meget klart, at formålet med de her regler ikke var det, som hr. Eyvind Vesselbo ellers bryster sig af, nemlig at bremse indvandringen.
Det sagde statsministeren meget klart til tyskerne og alle andre, der måtte læse den her avis.
Formålet var ikke at begrænse indvandringen, men alene at beskytte unge indvandrerpiger.
Der vil jeg bare spørge, om hr. Eyvind Vesselbo oplever, at statsministeren på en eller anden måde taler med to tunger - én, når han er i udlandet og gerne vil gøre sig til, måske med tanke på et europæisk topjob, og så én, når han er herhjemme, og hvor budskabet minder mere om det, hr. Eyvind Vesselbo siger, nemlig at pointen var, at man ville stoppe indvandringen.
Det er i virkeligheden en meget interessant diskussion, som hr. Eyvind Vesselbo og hr. Søren Krarup fører, for en af vores væsentligste anker mod det her regelsæt er jo det, det gør ved danske statsborgere, altså at en lang række mennesker går i det, vi kalder et kærlighedseksil i andre lande, fordi der ligesom ikke er plads til dem i deres eget hjemland.
Vi har jo et kontingent af danskere, som opholder sig ikke så langt herfra på den anden side af Øresund, fordi de er blevet de facto landsforvist på baggrund af deres kærlighed til en udenlandsk ægtefælle.
Der vil jeg bare spørge hr. Eyvind Vesselbo, om det er en del af succesen, om de efterhånden mange tusinde danskere, som har måttet tage ophold i et andet land som følge af de her regler, er noget af det, Venstre glæder sig over.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-11-21:
Nej, for det var jo ikke hovedformålet, at danskere skulle sendes til andre lande.
Hovedformålet var, som jeg startede med at sige, at få stoppet de systematiske familiesammenføringer i generation efter generation, og det må man sige i hvert fald langt hen ad vejen har været en succes.
Som jeg også sagde, så gjorde vi det sådan, da vi lavede loven - og det var faktisk derfor, jeg nævnte det - at den ikke diskriminerede nogen, og derfor var de unge danskere også med i loven.
Det var alle, det gjaldt, fordi vi ikke ville gøre forskel på nogen.
Der er det klart, at der er nogen, som har måttet indordne sig under de her regler, for at vi kunne gribe ind og give en hjælpende hånd til nogle andre, nemlig de unge indvandrere, som gerne ville undgå at blive gift med en fra hjemlandet.
Det er den omkostning, der har været.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-11-21:
Først og fremmest kunne jeg godt lige tænke mig at få ordføreren til at bekræfte, at det ikke er ulovligt at gifte sig med en fra sit hjemland eller en fra sine forældres hjemland.
For det bliver jo nærmest fremstillet, som om man er tvangsgift, hvis man som dansker med anden etnisk oprindelse kunne finde på at gifte sig med en fra et andet land.
Men lad os lige blive enige om, at det altså ikke er ulovligt at gifte sig med en, der kommer fra samme land, som ens forældre gør.
Så siger ordføreren, at vi ikke kan have diskrimination.
Når ordføreren siger det, gør det så ikke indtryk på Venstre og på ordføreren, at Institut for Menneskerettigheder faktisk har fastslået, at tilknytningskravet medfører diskrimination på baggrund af etnicitet, fordi det forskelsbehandler danske statsborgere med dansk oprindelse og danske statsborgere med anden etnisk oprindelse?
Det er jo lige præcis diskrimination.
Institut for Menneskerettigheder siger det klokkeklart.
Så Venstre accepterer åbenbart diskrimination på baggrund af etnicitet.
Line Barfod (EL), 2008-11-21:
Det kunne være rart, hvis hr. Eyvind Vesselbo så vil delagtiggøre alle os andre i, præcis hvilke grupper det er.
Men jeg synes også stadig, hr. Eyvind Vesselbo skylder os at sige: Hvor stort er tallet?
Og hvad er hr. Eyvind Vesselbos dokumentation for, at den her meget, meget indgribende lovgivning har hjulpet?
Mig bekendt har det indtil nu ikke været muligt for regeringen at fremlægge dokumentation for, at det virker.
Jeg vil gerne høre, om hr. Eyvind Vesselbo har set nogle tal, som vi andre ikke har kendskab til, for, hvor mange tvangsægteskaber der var tidligere, og hvad der er af tvangsægteskaber nu, for det er jo det, der er det interessante.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-11-21:
Nej, og det mener jeg overhovedet heller ikke at jeg har givet udtryk for.
Men man kan jo gifte sig med en fra hjemlandet, hvis man flytter til hjemlandet, og derfor er det jo heller ikke ulovligt.
Det er jo heller ikke ulovligt at gøre det i Danmark, men der er nogle regler, nemlig 24-års-reglen og tilknytningskravet, som man skal opfylde for at få lov til det.
Og det er jo en ærlig sag, at vi på det punkt har en forskellig opfattelse.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-11-21:
Hov, hov, det er ikke lovligt at tvinge dem.
Det er jo lige præcis der, forskellen ligger, og jeg vil som ordfører for Enhedslisten rigtig gerne gøre meget, meget mere, end regeringen gør - faktisk lige præcis hjælpe de personer, som bliver tvunget til at gifte sig, uanset om det er danske statsborgere eller det er udenlandske statsborgere, de bliver tvunget til at gifte sig med.
Vi ser altså desværre mange eksempler på, at særlig unge kvinder, som bliver tvunget ud i ægteskab, ikke får den hjælp, de har brug for, når de kommer til de danske myndigheder.
Og det skyldes jo måske nok, at vi har en lovgivning, der handler om at holde borgere ude af Danmark, ikke om at afhjælpe det problem, vi i øvrigt ikke kender størrelsen af, med tvangsægteskaber.
Men jeg kunne godt tænke mig at få et svar på det spørgsmål, jeg stillede, vedrørende Institut for Menneskerettigheder: Altså, går det overhovedet ordføreren på, at vi har nogle regler, som Institut for Menneskerettigheder helt tydeligt siger diskriminerer på baggrund af etnicitet?
Eyvind Vesselbo (V), 2008-11-21:
Nu virker det for mig at se lidt hyklerisk, når fru Johanne Schmidt-Nielsen siger, at man i Enhedslisten gerne vil hjælpe de her kvinder og også de unge mænd.
For så er det en meget dårlig idé at fremsætte det her forslag, for det er netop den her regel, som kan hjælpe de her unge mennesker.
Vi har jo set, at der er en del, der er blevet hjulpet til ikke at blive enten tvangsgift eller arrangeret gift.
Så jeg synes, det er helt misforstået at stå her i salen og sige, at man gerne vil hjælpe de her unge mennesker, og så samtidig fjerne den hjælp, som muligvis kunne gøre, at de ikke blev tvangsgift eller arrangeret gift.
Så vil jeg sige, at jeg synes, det er fuldstændig forkert at stå her i Folketingssalen og sige, at den lovgivning om 24-års-reglen og tilknytningskravet er diskriminerende.
Den er jo netop lavet, sådan at den gælder alle, både danskere og folk med udenlandsk baggrund.
Så jeg har svært ved at se, at den diskriminerer på nogen måde.
Søren Krarup (DF), 2008-11-21:
Jeg vil takke hr. Vesselbo for hans historiske redegørelse.
Det er velgørende, at der er nogen, der forholder sig til selve problemets start og fortæller, hvad der foregår.
Jeg synes, det er interessant at høre en, der virkelig har beskæftiget sig med problemets start og fortæller, hvordan det begyndte, og hvad det var, der skete.
Jeg har selv syslet med det samme, og derfor synes jeg faktisk, det er rart, at man begynder at grave lidt til bunds.
Jeg vil så lige stille hr. Vesselbo det spørgsmål: Er han ikke enig med mig i, at det, man kunne kalde den egentlige ulykke - jeg er lige ved at sige det egentlige syndefald - sker, da gæstearbejdere i 1972 bliver gjort til indvandrere?
Så vidt jeg har kunnet finde frem til, er det dels daværende formand for arbejdsmændene Anker Jørgensen, dels socialminister Erling Dinesen, der står bag.
Er hr. Vesselbo ikke enig med mig i, at det, at man forvandler situationen fra at have gæstearbejdere til at have indvandrere, betyder, at man lukker op for en politik, der gør Danmark til et indvandrerland?
Eyvind Vesselbo (V), 2008-11-21:
Jeg vil svare på en sådan måde, at det, der er den store synd i den her sag, sådan set ikke er, at de bliver gjort til indvandrere.
Det er ikke nødvendigvis den store synd.
Det er, at de efter at have arbejdet i en årrække bliver arbejdsløse og derefter kommer til at sejle deres egen sø, fordi ingen egentlig interesserer sig for at få dem inddraget og integreret i det danske samfund.
Men katastrofen er, at vi op igennem 1990'erne kunne se, at det også kom til at gælde anden generation og tredje generation, som jo kom til at leve i en arbejdsløshedskultur, for den havde Socialdemokratiet som regeringsparti opbygget igennem 1970'erne, og de gentog det igen op igennem 1990'erne.
Det er katastrofen, og hvis man kan tale om et syndefald, er det det, der er syndefaldet.
Søren Krarup (DF), 2008-11-21:
Nu vil jeg sige, at hr. Vesselbos svar jo går i en lidt anden retning end mit.
Jeg vil for så vidt give ham ret i, at man, når man anskuer det, jeg er lige ved at sige rent socialt, godt kan tegne den linje og sige, at det var det katastrofale.
Men vil hr. Vesselbo ikke give mig ret i, at det, jeg kalder syndefaldet, består i, at Danmark for første gang i sin historie pludselig bliver forvandlet til et indvandrerland?
Vi har aldrig været et indvandrerland; det har været ganske små kontingenter, fortrinsvis af nært beslægtede, der er kommet til Danmark.
Pludselig bliver Danmark på grund af ændringen i 1972 gjort til et indvandrerland.
Det betyder en kvalitativ forandring af Danmarks situation og efter min mening en katastrofal forandring.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-11-21:
Jeg vil sige, at der i 2007 kom omkring 65.000 borgere til Danmark, og at størstedelen af dem kom for at arbejde.
Det er jo langt over det antal, som kom i slutningen af 1960'erne og starten af 1970'erne.
Når hr. Søren Krarup taler om, at vi blev et indvandrerland, så er der sådan set ikke noget formelt, reelt eller politisk problem i, at der kommer folk til det her land.
Sådan som jeg opfatter det, er problemet, at man ikke får de mennesker til at blive en del af det her samfund.
De mennesker, der nu kommer til Danmark - de 65.000 - er for størstedelens vedkommende folk, der kommer for at arbejde, og det, man jo skulle have gjort dengang, var, at man skulle have fastholdt, at de mennesker skulle være i arbejde, og når de ikke var i arbejde, skulle man have fastholdt, at de skulle integreres, og at deres børn og familiemedlemmer skulle være en del af det danske samfund.
Det er for mig katastrofen, at det ikke skete, og det er eftervirkningerne af det, vi lever med i øjeblikket.
Martin Henriksen (DF), 2008-11-21:
Det var ikke noget vrøvl, der blev sagt, for jeg kan forstå på venstrefløjen, at venstrefløjen mener, at tvangsægteskaber og arrangerede ægteskaber er noget værre noget, og at vi skal have gjort noget ved det.
Men man leverer ikke nogen forslag til, hvordan man kan gøre noget ved det, ud over at man skal indføre nogle lempeligere regler, som vil medføre, at der vil komme en stigende indvandring fra de lande, hvor vi ved at der traditionelt set er tvangsægteskaber og arrangerede ægteskaber.
Så spørgsmålet var bare, hvordan det hænger sammen med, at man ønsker at bekæmpe det, når man fremsætter det her forslag.
Det ville jeg gerne have at venstrefløjen kunne svare på.
Men det kan venstrefløjen ikke, og derfor er det venstrefløjen, der vrøvler.
som også ministeren har redegjort for.
Vi har jo fra Dansk Folkepartis side sagt - som jeg også har sagt her i dag - at vi synes, det er trist, at et flertal i Folketinget og dermed et flertal i befolkningen bliver sat ud af kraft, fordi EU bestemmer noget andet.
Jeg troede faktisk også, at Enhedslisten havde den opfattelse, at det skulle være Folketinget, der bestemte, hvordan og hvorledes det skulle være i Danmark.
Så kan man så i Folketinget samle de flertal, man kan, og diskutere ens uenigheder og ikke lade andre internationale organer bestemme i Danmark.
Jo, men jeg siger da gerne, at de regler, som er vedtaget af Folketinget, 24-års-reglen og tilknytningskravet osv., ikke er hundrede procent perfekte, og hvis der var nogen her, der kunne vise mig en eller anden regel udarbejdet af mennesker, som var vedtaget, og som var fuldstændig fejlfri, ville jeg meget gerne se den.
Jeg synes, at Det Radikale Venstre og andre partier, som bakker op om det her forslag, skal forklare danskerne, hvad de mener om, at den indvandring, som de jo har været bannerførere for, og som primært var fra muslimske lande, har medført ghettoer og stigende kriminalitet, kulturelle og sociale problemer i det danske samfund, splittelse osv.
Det er jo det, man vil vende tilbage til, altså en politik, der vil medføre mere af det, hvis man gør, som Enhedslisten og Det Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti og Socialdemokraterne - måske ikke i dag, men så i morgen eller i overmorgen, det ved jeg ikke - mener.
Det er jo det, det vil medføre.
Det er jo det, den politik, man hidtil har stået for, har medført.
Og hvordan forholder man sig til det faktum?
Altså, hvordan forholder man sig til det?
Man leverer jo ikke noget klart svar på, hvordan man forholder sig til det.
Man kritiserer bare det, der er, og siger, at hvis man afskaffer 24-års-reglen og tilknytningskravet osv., vil vi ikke have nogen integrationsproblemer mere.
Men det hopper folk selvfølgelig ikke på.
Morten Østergaard (RV), 2008-11-21:
Vores budskab er jo meget klart: Vi ønsker ikke, at danske statsborgere skal behandles ringere end andre EU-landes borgere.
Vi ønsker at føre den samme politik, som man har fundet var rimelig og rigtig i 26 andre europæiske lande.
Derfor må man sige, at det jo er rigtigt, at modstanderne af de her regler er et mindretal i Danmark, men det er jo hr. Martin Henriksens parti, Venstre og De Konservative, der er et mindretal i Europa, hvor de kigger med forundring på Danmark og tænker: Hvordan er det da, danskerne behandler deres egne statsborgere?
Martin Henriksen (DF), 2008-11-21:
Jeg forstår bare ikke, hvordan det kan være demokratisk.
Altså, vores folkestyre tager vel udgangspunkt i vores nationalstat, sådan må det vel være.
Så jeg forstår ikke, hvordan det kan være demokratisk, at et flertal i Folketinget, der er valgt ind på baggrund af et flertal i befolkningen, kan blive underkendt.
Jeg forstår ikke, hvordan det kan være demokratisk.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Men det kan godt være, at det er min demokratiopfattelse, der er sådan lidt underlig, det skal jeg ikke kunne svare på.
Jeg har bare den opfattelse, at når et flertal i Folketinget beslutter sig for noget, skal det også være det, som bliver gældende lov i landet.
Og så synes jeg bare, at Det Radikale Venstre - og det kan hr. Morten Østergaard måske gøre, når hr. Morten Østergaard kommer op på talerstolen - skulle redegøre for, hvordan man vil forklare danskerne, at man vil forsvare at genindføre den politik, man førhen har ført og i høj grad har været bannerførere for, og som har medført de problemer, vi ser i dag.
Astrid Krag (SF), 2008-11-21:
Ja, men jeg synes jo, at der er et paradoks i den gældende lovgivning, som jeg vil spørge hr. Martin Henriksen om.
Man kan sige, at tvangsægteskaber er ulovlige i Danmark, det står i dansk lovgivning.
Men med 24-års-reglen har man jo ramt det store flertal af lovlydige danskere, der aldrig kunne drømme om at tvangsgifte deres børn væk, for at få ram på det lillebitte mindretal, som bryder gældende lov - som altså er villige til at tvangsgifte deres børn væk, selv om det er ulovligt.
Er det ikke lidt en falliterklæring fra Dansk Folkepartis og regeringens side, at man i stedet for at kaste sig ind i den nødvendige kulturkamp mod tvangsægteskaber vedtager sådan en lovgivning, som rammer en bred befolkningsgruppe - rammer alle danskere i aldersgruppen 18-24 år - i stedet for at ramme dem, der faktisk bryder loven?
Martin Henriksen (DF), 2008-11-21:
Jeg er meget glad for, at fru Astrid Krag stiller det spørgsmål, for nu har vi jo så fået slået fast, at der reelt ikke er noget alternativ til VOK-politikken.
For ikke så lang tid siden sagde Socialistisk Folkeparti, at man efter et eventuelt regeringsskifte ville videreføre tilknytningskravet og 24-års-reglen sammen med Socialdemokraterne.
Så står man her i dag i Folketingssalen og kritiserer 24-års reglen og tilknytningskravet sønder og sammen og siger, at det er noget af det mest forfærdelige, der nogen sinde er sket.
Så der er reelt ikke noget alternativ til VOK på det her område, for oppositionen er jo dybt splittet på det her område.
Man ved ikke, hvad man vil, og hvis man ved, hvad man vil, er man ikke særlig god til at kommunikere det ud til vælgerne, og man er ikke særlig god til at forklare her i Folketingssalen, hvad det er, man vil.
Hvad vil SF?
Eller vil man både stemme nej, hverken for eller imod og ja - altså, hvad vil Socialistisk Folkeparti?
Det synes jeg egentlig kunne være meget interessant at få svar på.
Astrid Krag (SF), 2008-11-21:
Man må sige, at jeg der fik en hel masse spørgsmål og ikke så forfærdelig mange svar på det, jeg spurgte om.
Jeg kan berolige hr. Martin Henriksen med, at jeg nok skal komme ind på SF's standpunkt, når jeg holder min ordførertale.
Det er ulovligt i Danmark at tvangsgifte sine børn væk, og sådan skal det være.
Det hører ingen steder hjemme.
Og dem, der gør det, skal vi selvfølgelig ramme.
Det kræver en kulturkamp, og det kræver en målrettet indsats.
Men er det ikke en falliterklæring, at man - i stedet for at tage hånd om den målrettede indsats, i stedet for at komme i gang med det målrettede arbejde, så vi sørger for, at der ikke fremover er nogen, der vil tvangsgifte deres børn væk - gemmer sig bag den her regel, som rammer en kæmpestor gruppe af helt almindelige lovlydige danskere, som bliver nødt til at bosætte sig i udlandet, hvis de vil nyde de rettigheder, de rettelig burde have her i Danmark?
Martin Henriksen (DF), 2008-11-21:
Jeg vil starte med at sige, at hvis der er andre regler, lovforslag osv., som kan imødekomme Dansk Folkepartis synspunkter på det her område, så er vi meget villige til at diskutere dem, for jeg anerkender gerne, at ikke alt ved udlændingeloven er perfekt.
Det vedkender jeg mig gerne, det skal ikke komme an på det.
Men jeg fastslår bare, at den udlændingepolitik, som er ført siden 2001-02, har haft den ønskede effekt.
Den har haft den effekt, at man bl.a. har sat ind over for tvangsægteskaber, arrangerede ægteskaber, og den har også haft den effekt, at muslimsk indvandring til Danmark er blevet begrænset, og det synes Dansk Folkeparti er godt, for - alt andet lige - så giver det en bedre forudsætning for at integrere de mennesker, som allerede er kommet til Danmark.
Alle de ting har været en del af Dansk Folkepartis udlændingepolitik, og det er jo sådan set det, der er tilstanden i dag.
Og så er der som sagt opstået nogle problemer på grund af noget pres fra EU-systemet, EF-Domstolen, og det forsøger vi så for øjeblikket at håndtere så godt, vi kan, så vi kan videreføre den fornuftige udlændingepolitik, der er lagt.
Özlem Sara Cekic (SF), 2008-11-21:
Jeg kan høre, at Dansk Folkeparti er enormt glad for den her lov, som begrænser, at mennesker med muslimsk baggrund kommer til landet.
Altså, det har ikke så meget at gøre med, at man stopper indvandringen - men muslimerne skal bare helst ikke komme.
Jeg har så bare et meget kort spørgsmål: Gør det overhovedet indtryk på ordføreren, at der i dag faktisk er kvinder, som bliver udsat for tvangsægteskaber, æresrelateret vold, til trods for at man har en regel, der er sat i verden for - sådan lidt falsk, ikke? - at stoppe det?
Men gør det overhovedet indtryk på ordføreren, at man, hvis man havde en ordentlig regel, der hindrede det, faktisk kunne forebygge, at der var kvinder, der endte i tvangsægteskaber?
Martin Henriksen (DF), 2008-11-21:
Hvis man havde en ordentlig regel, der hindrede det, ville det jo være fint nok, men hvad er det så for en regel, som Socialistisk Folkeparti vil foreslå, der lige løser alle verdens problemer inden for den nærmeste fremtid?
Det glæder jeg mig meget til at se.
Men de siger jo også, at en del af dem - og en større del end førhen - jo faktisk er unge kvinder, som er født i Danmark, opvokset i Danmark, har fået en dansk uddannelse og egentlig føler sig sådan mere frigjorte, end de ellers ville have gjort, hvis de var vokset op i deres forældres eller bedsteforældres hjemland.
De bliver proppet ind i et ægteskab med en person, hvor der lige pludselig kommer nogle meget fastere rammer for dem, og det, at de så søger hjælp hos et krisecenter, er jo sådan set udtryk for - eller kan være og er i mange tilfælde udtryk for - at de faktisk er blevet mere selvstændige og tør bryde ud, bl.a. fordi vi fra Folketingets side har fastsat nogle mere fornuftige rammer for udlændingepolitikken.
Morten Østergaard (RV), 2008-11-21:
Jeg vil bare høre, ligesom jeg også spurgte Venstres ordfører, om ikke hr. Martin Henriksen dog alligevel kan finde det i sig selv at beklage, at en lang række danske statsborgere altså har været nødt til at gå i eksil i udlandet som følge af deres kærlighed til en udenlandsk statsborger, en ikke-EU-borger, og sige, at det så er den omkostning, som hr. Martin Henriksens parti og Venstre og De Konservative har været villige til at betale.
Jeg synes bare, det er væsentligt at sige for at nuancere debatten, at der altså har været et betragteligt antal tusinde danske statsborgere, som har måttet bosætte sig i et andet land som følge af, at den politik, som Dansk Folkeparti har stemt for, har gjort, at deres eget land ikke kunne rumme dem, fordi de havde giftet sig med en udenlandsk statsborger i en globaliseret verden.