runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Mortensen (S), 2011-03-23:
Jamen jeg tror, at det også af debatten med finansministeren og med statsministeren senest i dag i Europaudvalget tydeligt fremgår, at det her jo er en konkurrenceevnepagt, der bygger oven på stabilitets- og vækstpagten, som Danmark har tilsluttet sig.
Det, vi ikke har tilsluttet os, er jo ØMU’ens tredje fase, altså det at skifte vores krone ud med euro.
Vi har truffet en beslutning i det danske Folketing om at følge fastkurspolitikken.
Det vil vi også gøre med tilslutning til den her konkurrenceevnepagt.
Det gør vi også, når vi har sagt ja til at tilslutte os stabilitets- og vækstpagten, og så lever vi selvfølgelig også op til de kriterier, der præcis fremgår af det.
Det ændrer den her konkurrenceevnepagt ikke på.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-03-23:
Vi har ikke foreslået noget opgør med fastkurspolitikken, som hr. Kim Mortensen netop sagde.
Det er forkert.
Det er noget helt nyt, det har ikke været fremme i debatten inden.
Det ville jo i virkeligheden klæde de partier, der nu har arbejdet sammen om at bringe Danmark ind i europagten, at gøre det klart for den danske befolkning, om det forholder sig sådan.
Det er ikke noget, vi har fået noget at vide om, heller ikke i det arbejde, der er foregået i Folketingets Europaudvalg, og heller ikke i den beretning, der ligger.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge: Er der noget, der ikke er oplyst her?
Er det altså en forudsætning for fortsat dansk fastkurspolitik over for euroen, at Danmark tilslutter sig europagten, ja eller nej?
Kim Mortensen (S), 2011-03-23:
Jamen jeg tror, at der er mange forskelle på Sverige og Danmark, også når vi snakker om økonomisk politik, men der er i hvert fald den afgørende forskel, når vi snakker om forholdet til EU og forholdet til stabilitets- og vækstpagten, og det er, at Sverige ikke har en fastkurspolitik over for euroen, som vi har i Danmark, og som vi har haft, som jeg sagde i min ordførertale, i Danmark siden 1983, først over for D-marken, senere over for euroen.
Jeg synes, at det er velkomment, at regeringens støtteparti nu her i Folketingssalen siger, at så må vi have et opgør med fastkurspolitikken, men det ikke en holdning, som vi deler i Socialdemokratiet.
Vi synes, at det er klogt, og det har været klogt, at der har været sikkerhed omkring dansk økonomisk politik lige på det her område.
Jamen det er jo en forudsætning at følge den aftale, vi har omkring stabilitets- og vækstpagten.
Den her aftale om konkurrenceevnepagten følger og lægger sig oven på stabilitets- og vækstpagten, så det er jo stadig væk noget, Danmark har tilsluttet sig.
Men det danske Folketing kan jo beslutte noget andet.
Det er der, jeg siger, at man selvfølgelig kan indtage det synspunkt, som fru Pia Adelsteen gør, at det er lige meget, hvad man står og siger her i det danske Folketing, og det er der ikke nogen, der alligevel lytter til.
Men det er jo trods alt regeringens støtteparti, der nu sår tvivl om, hvorvidt man synes, at det er en god idé at følge en fastkurspolitik over for euroen, eller om man ikke gør.
Der synes jeg ikke, at man bare kan lade to og to være lige og så sige, at det er der ingen, der lytter efter, og at det kan vi bare stå her og sige.
Det kan man jo ikke, det er uansvarligt i bund og grund.
Mike Legarth (KF), 2011-03-23:
Ja, det kan jeg bekræfte.
Vi har jo lavet nogle fælles regler i EU, som alle lande principielt skal følge, og det er det, vi følger op på i vores konvergensprogram, hvor vi sikrer, at vi i Danmark lever op til de gældsætningsproblemer, der kunne være, nemlig at man ikke må være over de 3 pct.
Det er jo faktisk også derfor, vi har lavet genopretningspakken, nemlig for at leve op til de regler, vi selv har været med til at lave med de andre lande i EU, sådan at vi går forrest og viser et godt eksempel, fordi det alt sammen er til fælles gavn for EU og for Danmarks konkurrenceevne.
Jacob Jensen (V), 2011-03-23:
Nu fik jeg ikke lejlighed til at stille fru Pia Olsen Dyhr spørgsmålet før, så nu stiller jeg det til hr. Mike Legarth i stedet for.
Fru Pia Olsen Dyhr gjorde meget ud af – og det er også rigtigt at understrege det – at med konkurrenceevnepagten har vi stadig væk i det danske Folketing beslutningskompetencen på finanslov, skattepolitik, arbejdsmarkedspolitik osv.
Kan hr. Mike Legarth ikke bekræfte, at vi, til trods for at vi tiltræder en konkurrenceevnepagt, hvor der stadig væk bliver frie muligheder, ikke bare kan føre en fuldstændig lemfældig finanspolitik i Danmark med de forpligtelser, som vi allerede har påtaget os i forhold til EU-samarbejdet – her tænker jeg både på maksimal gældsætning, og jeg tænker på maksimalt underskud osv. – at vi altså har nogle forpligtelser og ikke bare kan gøre, fuldstændig som vi vil, uanset om vi tiltræder konkurrenceevnepagten eller ej?
Mike Legarth (KF), 2011-03-23:
Tak, hr. formand.
Vedrørende dansk deltagelse i konkurrenceevnepagten blev det på eurotopmødet den 11. marts 2011 konkluderet, at pagten præsenteres og drøftes på Det Europæiske Råds møde den 24.-25. marts, hvor landene uden for euroen kan meddele, om de ønsker at deltage i det samarbejde.
Pagten indebærer overordnet en metode med fælles mål, men nationale midler.
Der fastlægges nogle få overordnede fælles mål, hvor de enkelte lande selv har ansvaret for at vælge de nationaløkonomiske, politiske initiativer, der efter landenes opfattelse vil være effektive for nationalt at nå de mål, der er sat op.
Da en del af løsningerne på udfordringerne berører politikområder, der er national kompetence, er der lagt vægt på en model, hvor landene selv vælger deres forpligtelser.
De overordnede mål med konkurrenceevnepagten er altså at styrke konkurrenceevnen, øge beskæftigelsen, styrke den finanspolitiske holdbarhed og styrke den finansielle stabilitet.
Pagten kan også være en ramme om at drøfte andre spørgsmål af fælles interesse – det gælder f.eks. pragmatiske skatteforhold, udveksling af informationer om national skattepolitik og drøftelser vedrørende bekæmpelse af skatteunddragelse og endda så vidt som drøftelser om en fælles selskabsskattedatabase.
Skat er imidlertid fortsat en national kompetence; det er vigtigt at holde fast i, at der ikke bliver påduttet nogen noget.
Regeringen vurderer, at det er i Danmarks klare interesse at deltage i den nye pagt, fordi vi selv har behov for at gøre en indsats for at styrke vores konkurrenceevne, øge væksten, sikre et højere arbejdsudbud og beskæftigelsen, prioritere vores offentlige udgifter effektivt og mange andre ting i den boldgade.
Det er udfordringer, som vi i forvejen arbejder med, og som vi har præsenteret forslag til, men som understreger relevansen af pagten og af dansk deltagelse i pagten. Konkurrenceevnepagten respekterer fuldt ud det danske forbehold, altså euroforbeholdet, og det bekræftes i øvrigt i det notat, der er udarbejdet af Udenrigsministeriet og Justitsministeriet.
Regeringen lægger også vægt på, at der understreges, at pagten respekterer de nationale arbejdsmarkedsmodeller, herunder arbejdsmarkedets parters selvstændige kompetencer med hensyn til forhandling af løn og arbejdsvilkår.
Løn- og arbejdsmarkedsforhold er altså fortsat national kompetence.
Med de ord tilslutter Det Konservative Folkeparti sig forslaget.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2011-03-23:
Jo, og det er også derfor, det ikke er EU, der bestemmer, om vi skal have ligeløn i den offentlige sektor i Danmark – det er det danske Folketing, og det danske Folketing forhindrer i øjeblikket, at vi har ligeløn i Danmark.
Så jeg synes, at det, der er vigtigt i denne debat, er at holde tungen lige i munden og finde ud af, hvad det egentlig er, Folketinget beslutter, og hvad det er, der besluttes på europæisk plan.
Det, der skal ske på europæisk plan, er jo, at vi skal snakke mere sammen, fordi vi kunne se af kriserne i Grækenland, Irland og Portugal og måske også en kommende krise i Spanien, at vi har brug for at have et overblik over, hvordan det går med økonomierne, og at det med hensyn til lande, der kommer rigtig galt af sted, måske vil være en god idé at sige stop, før de kommer så langt ud, at det i virkeligheden er en katastrofe for den europæiske økonomi.
Per Clausen (EL), 2011-03-23:
Derfor behøver man vel ikke direkte frivilligt tilslutte sig en europagt, som er baseret på den borgerlige økonomi, som jeg er enig med fru Pia Olsen Dyhr i at vi skal bekæmpe.
Det fremgår jo – det sagde hr. Kristian Thulesen Dahl også, og det har han jo ret i – at der ikke er nogen diskussion om, at EU skal overvåge lønomkostningerne.
Disse bestemte reformer handler alle sammen om, hvordan man kan begrænse lønnen; de handler f.eks. om, hvordan man sikrer, at offentligt ansattes løn aldrig stiger mere end privatansattes løn.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2011-03-23:
Nu synes jeg, at hr. Per Clausen har en lidt vel fri tolkning af min tale.
Samtidig mødes man jo på europæisk plan en gang om året for at se, hvordan udviklingen forløber, om det går i den rigtige retning, om vi kan gøre noget for i fællesskab at øge konkurrenceevnen, om vi kan gøre noget for at gøre noget for beskæftigelsen.
Det er jo bl.a. det, der ligger i strategien »Europa 2020«, som måske desværre er lagt lidt til siden og gemt væk.
For jeg tror, det er vigtigt, at man i Europa begynder at fokusere mere på vækst og innovation.
Det er ikke dagsordenen lige nu, fordi vi har et borgerligt Europa, som i virkeligheden gerne vil have den her løntilbageholdenhed, som vil have, at vi skal gå på pension, når vi måske er 90 år og lignende.
Det er jo en politisk kamp, vi må tage i EU – det ser ikke lyst ud, men vi kan håbe på, at det vil lykkes, og vi kan starte i Folketinget og sørge for, at vi får et andet flertal.
Jamen der er ingen tvivl om, at SF har arbejdet og altid arbejder for at beskytte det danske euroforbehold.
Det skal der ikke herske nogen tvivl om.
Egentlig vil jeg gerne sige, at jeg tror, at det er på tide, at hr. Simon Emil Ammitzbøll læser aftalen tilbage fra Edinburgh og læser, hvad der konkret står om euroforbeholdet.
Der står jo for det første, at det handler om, at vi ikke tilslutter os valutaen; for det andet at vi ikke er en del af Centralbanken; for det tredje at vi ikke er underlagt sanktioner.
Ingen af de tre elementer er i spil i forbindelse med konkurrenceevnepagten.
Jeg ved godt, at man har lyst til at snyde befolkningen til at tro noget andet, men det synes jeg faktisk er uhæderligt.
Jeg er sådan set enig med hr. Thulesen Dahl i, at det ikke skal være noget, man sniger ind om natten, og at det heller ikke skal være noget, man sniger ind ad bagdøren.
Man skal gå ind ad fordøren.
Det er også det, vi har gjort i diskussionen om konkurrenceevnepagten.
Jeg har siddet i Europaudvalget fredag efter fredag siden sidste sommer, hvor vi har diskuteret styrket økonomisk samarbejde med forskellige elementer.
Der har været Kommisionens seks direktivforslag, og der har været det her forslag om en konkurrenceevnepagt, som jo så er blevet mere og mere konkretiseret hen ad vejen.
Jeg synes ikke, der er noget, der er blevet lusket ind om natten, og jeg har været villig til at tage ud til adskillige debatter rundtomkring i landet for at diskutere det her, for jeg synes, debatten er vigtig.
Derfor var det jo også sådan, at det foregik for åbne døre, da vi i går i Folketingets Europaudvalg vedtog den her beretning.
Det foregik ikke bag lukkede døre og nedrullede gardiner.
Det foregik for åbne døre, alle kunne deltage i det.
Ligeså var det med det samråd, vi havde med statsministeren i dag.
For hr. Thulesen Dahl har jo helt ret i, at det her ikke skal være noget, vi snyder befolkningen til.
Det har aldrig været SF's ønske.
SF møder det her med åben pande og diskuterer med befolkningen.
Vi er nemlig ikke bange for den.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-03-23:
Det, der er utroligt ved Socialistisk Folkepartis forvandling på EU-området, er jo i virkeligheden, at når man er blevet en del af klubben, der ønsker mere EU og at få euroen til Danmark osv., så er man blevet et parti, der i virkeligheden er med på, at vi skal undgå en grundig debat, at vi skal undgå en folkeafstemning, at vi skal undgå, at befolkningen bliver inddraget.
Så synger man med på den der melodi om, at alt, hvad vi går ind i, ikke rigtig har nogen betydning.
Altså, teksten kan vi bare se bort fra.
Fru Pia Olsen Dyhr har jo været engageret i EU-debatten i mange år, ligesom jeg har været det, og når jeg tænker tilbage, kommer jeg til at tænke på unionsborgerskabet.
Dengang vi hørte om det første gang, fik vi også at vide, at det ikke havde nogen betydning, for det trådte jo ikke i stedet for de nationale statsborgerskaber.
Det havde ingen betydning.
Den seneste dom er Zambranodommen, som i den grad også kan give Danmark problemer, og som vi nu diskuterer kan undergrave de danske udlændingeregler.
Er det ikke rigtigt, vil jeg spørge fru Pia Olsen Dyhr, at det har været karakteristisk for den danske EU-debat, at når vi træder ind i noget, får vi altid at vide, at det ikke rigtig betyder noget, og at det først er år senere, at man finder ud af, at det rent faktisk betød noget?
Den debat burde vi måske tage forlods frem for at tage den bagudrettet.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2011-03-23:
Jeg har noteret mig, at LO og FTF, som jo er dækkende for mange af fagforeningerne i Danmark – jeg tror næsten, at de dækker 95 pct. af fagforeningerne i Danmark eller deromkring – har været ude at sige, at den aftale, som SF, Socialdemokratiet og Radikale Venstre har lavet med regeringen om konkurrenceevnepagten, bakker de op om.
Det er det jo netop.
Det er også indskrevet i konkurrenceevnepagten.
Vi kan slås om ord.
Hr. Kristian Thulesen Dahl vælger at blive ved med at kalde den europagten, jeg bliver ved med at kalde den konkurrenceevnepagten, for det er det, den handler om, og der står jo meget klart, at valget af, hvilke specifikke politiktiltag der er nødvendige for at nå det fælles mål, forbliver det enkelte lands ansvar.
Det støtter vi ikke op om.
Jeg har noteret mig, at Dansk Folkeparti støtter op om den her regerings politik i forhold til at banke lønningerne tilbage i Danmark, men det er jo så en helt anden sag, og det er op til Dansk Folkeparti helt suverænt at bestemme det sammen med regeringen, for de har flertallet i Folketinget.
Jeg håber så bare, at flertallet skifter.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-03-23:
Altså, man får lidt indtrykket af, at der er noget, der skal skjules.
Den 11. marts bliver regeringscheferne enige om en europagt; i weekenden her bliver der lavet en politisk aftale mellem de partier i Folketinget, der ønsker euroen, og så skal det her hastes igennem inden et topmøde i morgen.
Vi kan allernådigst tvinge en hasteforespørgsel igennem her i dag, altså dagen efter, at Europaudvalget i virkeligheden har taget stilling til det her.
Det virker altså meget, som om der er nogle ting, man ikke ønsker at få ud i fri debat – man ønsker ikke, at befolkningen får mulighed for at engagere sig i det her.
Man ligger lidt i ly af, at det her så kommer til at foregå på den desværre lidt kedelige baggrund, at der er krig i Libyen, og at alle medier jo selvfølgelig er meget optaget af det.
Man undgår, at befolkningen kan finde ud af, hvad der egentlig foregår med den her europagt.
Når vi taler om den danske model, og hvad SF ellers har stået for, er det jo fantastisk, at man nu kan tilslutte sig en europagt, der taler om, at man skal overvåge lønomkostningerne, enhedslønomkostningerne, i de enkelte sektorer i de nationale lande, og at regeringscheferne skal stå til ansvar for, hvordan lønomkostningsudviklingen så er.
Der skal stilles specifikke mål op for, hvordan udviklingen skal være, og man skal stå til ansvar for det.
Kommissionen skal overvåge alle de her ting, og det virker altså forunderligt, at vi ikke kan få tid til at få en ordentlig debat om sådan nogle ting, også med fagbevægelsen, som burde være dybt optaget af det her.
Det tror jeg egentlig også at den er.
Dem i fagbevægelsen, jeg taler med, er faktisk meget ængstelige for, hvad der foregår her, og for, hvordan man flytter magt til Bruxelles i forhold til diskussionen om løndannelsen i Danmark.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2011-03-23:
Er der noget, SF ikke er bange for, er det at diskutere Europa med det danske folk.
Vi gør det løbende, vi tager også ud til debatter.
Jeg tror faktisk, at vi er nogle, der holder EU-diskussionen levende i Danmark i modsætning til så mange andre partier – men lad det nu ligge.
Det er noget, vi har taget ganske alvorligt i Europaudvalget.
Jeg tror også, at det har været i en del medier, og at det er blevet diskuteret rundt omkring, hvad vi skal gøre i EU for at løse de her problemer i fællesskab.
Det har SF også bidraget til.
Så derfor er det ikke noget, der kommer som en tyv om natten, eller ikke er blevet diskuteret i offentligheden.
Der har været en lang diskussion.
Så vælger ordføreren at sige, at det her betyder, at euroforbeholdet forsvinder.
Det er jo ikke korrekt, og det er derfor, jeg beder hr. Simon Emil Ammitzbøll om at tjekke, hvad forbeholdet handler om.
Det her handler om en konkurrenceevnepagt, hvor Danmark suverænt stadig kan føre sin egen økonomiske politik, og derfor har det ikke noget med euroforbeholdet at gøre.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-03-23:
Det er jo en ret fantastisk logik, at de partier, som ønsker, at vi skulle have haft tid til at tage en diskussion med den danske befolkning, skal beskyldes for at være uhæderlige.
Tror fru Pia Olsen Dyhr virkelig, at den danske befolkning ved folkeafstemningen tilbage i 2000 havde forudset, at et flertal i Folketinget med SF's stemmer ville indskibe Danmark i europagten?
Det kunne befolkningen af gode grunde ikke vide dengang, men hvorfor så ikke tage diskussionen med den?
Per Clausen (EL), 2011-03-23:
Jeg kunne forstå på fru Pia Olsen Dyhr, at den positive grund til at støtte, at Danmark går med i europagten, var, at så ville den danske regering – og det bliver jo herlige tider, når fru Pia Olsen Dyhr får indflydelse på regeringens politik – kunne påvirke den økonomiske politik i de andre europæiske lande, så den blev mere fornuftig.
Fint nok.
Samtidig siger fru Pia Olsen Dyhr så, at vi i Danmark til gengæld fuldstændig uberørt kan føre præcis den politik, vi vil.
Kunne fru Pia Olsen Dyhr ikke forklare mig, hvori det EU-samarbejde, som hun forestiller sig, hvor Danmark påvirker de andre, men til gengæld er stillet fuldstændig frit, skulle bestå?
Søren Espersen (DF), 2011-03-23:
Først vil jeg sige, at jeg ikke har udtrykt glæde over, at der har siddet diktatorer i så mange år.
Det har jeg altså ikke.
Man kan forvanske det, lige så mange gange man vil.
Det, jeg har sagt, er: Vi ved, hvad vi har.
Vi ved ikke, hvad vi får.
Bahrain er et interessant fænomen.
Vi ved begge, at Bahrain har nogle tråde ud dels til Saudi-Arabien, som er et bestialsk islamistisk styre, dels til et bestialsk islamistisk styre, der hedder Iran.
Det ene er sunnimuslimsk.
Det andet er shiamuslimsk.
Skal vi sidde og afgøre, hvad der er bedst?
Hvis valget står mellem pest og kolera, mellem Iran og Saudi-Arabien, så ved jeg ikke, hvordan det kan være, at hr. Frank Aaen er så sikker på, at så vil han vælge Iran.
Underligt.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-03-23:
Selv om Dansk Folkeparti og regeringen har et lidt forskelligt syn på EU og EU-bestemmelser og processerne, har vi jo det tilfælles, at vi føler og tager et stort ansvar for landets økonomiske situation.
Jeg kan jo beklage, at det er i modsætning til fru Pia Olsen Dyhrs parti, som ikke deltager i at imødekomme de henstillinger, og det gør Socialdemokraterne heller ikke.
Derfor kunne man jo ønske sig et lidt større engagement i at efterleve reglerne, man sådan er livet jo så forskelligt.
Der er jo ingen sammenhæng mellem, at man er EU-tilhænger, tilsyneladende, og så ønsket om at føre en ansvarlig økonomisk politik.
Sådan er livet så underfuldt.
Frank Aaen (EL), 2011-03-23:
Det er helt fremmed for mig, og jeg synes, at det er udtryk for, at hr. Søren Espersen ikke har lært så meget af historien.
Men lad os så gå til et andet land.
Nu nævnte hr. Søren Espersen selv Bahrain.
Bahrain er blevet besat af Saudi-Arabien.
Det er udenrigsministeren heldigvis imod og har udtrykt modstand mod.
Er det i orden, at Saudi-Arabien har besat Bahrain?
Og mener hr. Søren Espersen ikke, at vi skulle støtte alle demokratibevægelser i Saudi-Arabien, så et af de mest afskyelige diktaturer, der stadig væk er i Mellemøsten, bliver fjernet?
Inger Støjberg (V), 2011-03-23:
Jeg kan jo bare henholde mig til, at spørgeren selv har været med til at indgå den aftale, der ligger om RUT-registeret.
Spørgeren har selv tilsluttet sig fuldstændig de regler, der ligger om RUT-registeret.
Spørgeren har indtil lige i dag bakket op om RUT-registeret og den informationsindsats, der er om RUT-registeret, men jeg ved ikke, om det her skal forstås, som om Socialistisk Folkeparti dermed melder sig ud af hele forligskredsen.
Sådan kunne det jo godt lyde.
Karsten Hønge (SF), 2011-03-23:
Så beskæftigelsesministeren var alligevel lidt inde i sagen, kan jeg høre.
Det var i første omgang, som om ministeren ikke kendte noget til det.
Det handler da om, at den virksomhed, som arbejder for miljøministeren, ikke har ladet sig registrere og ikke har rettet sig efter de regler, der er i Danmark.
Det drejer sig om, at den virksomhed, som arbejder for miljøministeren, ikke har nogen overenskomst overhovedet og dermed er blokeret af danske fagforeninger.
Jeg vil godt fastholde det første spørgsmål, jeg har stillet, som man jo ikke kom i nærheden af at svare på.
Men det andet vil jeg prøve at anlægge en sådan mere – hvad skal man sige? – forstående vinkel over for, hvad miljøministeren måske er kommet ud i, nemlig, kan det skyldes, at den oplysningsindsats, der har været drevet, ikke har været god nok? Kan det være, fordi det, på trods af snedige tv-spot om RUT, på trods af at både SKAT, politi, Arbejdstilsynet og fagbevægelsen har drevet en oplysningsvirksomhed, alligevel er gået hen over så – må jeg gå ud fra – forholdsvis velinformerede mennesker, som det handler om i den her familie?
Det var det ene.
Det andet er: Er det måske også sådan, at det er for svært for udenlandske virksomheder at finde rundt i RUT?
Er det sådan, at det er for svært at gebærde sig inde på hjemmesiden, så den forklaring kan være en undskyldning for, at de ikke har ladet sig registrere?
Inger Støjberg (V), 2011-03-23:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvilke regler miljøministeren angiveligt skulle have brudt.
Er det RUT-register-reglerne?
For hvis det er det, spørgeren nævner her, kan jeg da bare oplyse, at miljøministeren jo ikke har brudt RUT-reglerne.
Så jeg stiller mig fuldstændig uforstående over for, hvad det er, spørgeren hentyder til.
Karsten Hønge (SF), 2011-03-23:
Jeg vil sige først, at det jo ikke er det indtryk, beskæftigelsesministeren sådan efterlader i almindelighed, altså at ministeren har svært ved at stille sig til dommer over for mennesker eller sager.
Det synes jeg sådan set bare at ministeren skulle tage stilling til.
Hvordan skal befolkningen forstå signalerne fra regeringen?
Men det er jo snak, hvis man ikke konkret også lever op til det.
For konkret betyder det, som ministeren siger, at der skal være en overenskomst.
Det betyder også, at virksomhederne skal lade sig registrere i registeret for udenlandske tjenesteydere.
Nu har jeg lige hørt finansministeren, ganske vist i en anden sammenhæng, men alligevel, sige, at man skal efterleve det, som man prædiker for andre.
Så må jeg spørge: Hvad mener beskæftigelsesministeren om det?
Og kan man i den samme regering rumme så forskellige signaler, som at beskæftigelsesministeren her siger, at selvfølgelig skal virksomhederne rette sig efter vilkårene på det danske arbejdsmarked og samtidig i den samme regering have et medlem, der benytter en virksomhed, der ikke har ladet sig registrere, og som oven i købet har en konflikt kørende med danske fagforeninger, fordi man nægter at underskrive en dansk overenskomst.
Handler det her ikke om, at miljøministeren først flytter sig i det øjeblik, at hun er afsløret?
Hvad er det for et signal, man sender til befolkningen?
Hvordan kan en regering rumme så forskellige signaler?
Det er det første spor i sagen.