runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Steen Gade (SF), 2012-01-20:
Jeg vil sige, at jeg kan se, at der i Marokko er en proces i gang.
Det var der før.
Jeg kan se, at den er blevet speedet op i demokratisk retning netop på grund af den her løbeild, der er løbet igennem hele den arabiske verden.
Jeg er faktisk et menneske, som tror på processer.
Det er jo ikke min drøm, at alt skal løses ved voldeligt oprør.
Jeg synes faktisk, at det var smukt, at der mødte nogle tusinder op her på Slotspladsen og tvang kongen til at give os grundloven, og at der ingen blodsudgydelser var i 1849.
Men jeg ved jo også godt, at når det gik så fredeligt til i Danmark, var det, fordi der var nogle andre i Europa, der tog nogle andre kampe, plus at kongen var klog.
Det kunne jo være, at kongen i Marokko også er klog.
Søren Espersen (DF), 2012-01-20:
Først vil jeg til det, udenrigsministeren sagde om, at disse befolkninger har været buret inde i årtier, sige, at det synes jeg lige vi skal have rettet.
Jeg har aldrig hørt om nogen egyptere, der var buret inde i Egypten, eller nogen tunesere, der var buret inde i Tunesien.
Jeg tror, at de har haft pas og har kunnet rejse nogenlunde frit.
Skal vi ikke lige få i hvert fald det rettet?
De har ikke været buret inde, vel?
Det næste, jeg vil sige, vedrører, at udenrigsministeren taler om de her undertrykte folk, som nu rejser sig i friheden; det kan man godt forstå, og det synes jeg bestemt også godt at man kan forstå.
Fortryder han så ikke, at han ikke nogen sinde, før det her startede, har kritiseret Mubaraks styre?
Er det ikke sådan lidt dårligt?
Fortryder man ikke det nu som udenrigsminister i dag, at man alligevel ikke stod op imod ham, dengang der virkelig var grund til det, altså inden andre begyndte at lave alt arbejdet?
Er det ikke lidt flovt?
Villy Søvndal (SF), 2012-01-20:
Jeg tror, at hr. Søren Espersen også ville være velegnet som forsvarsordfører, for det er jo et kendt militærkneb, at når man er virkelig klemt, er det bedste forsvar et modangreb, og må jeg kvittere for det.
Må jeg så ikke godt, når hr. Søren Espersen spørger, om det virkelig er rigtigt, at nogle har været buret inde, sige: Ja, det er det – buret inde i 10, 15, 20 år, altså buret inde i et fængsel.
Mange af dem, der i dag er ledere af det, der sker både i Tunesien, i Libyen og andre steder, har siddet i fængsel.
Det er jo, fordi de der gode stærke diktatorer burede dem inde, fordi de var en trussel mod det diktatur, de havde.
Det er også derfor, det undrer mig – og undrer mig oprigtigt – at et parti som Dansk Folkeparti har det synspunkt, at det er svært at se lyspunkter i den udvikling, der er i gang nu.
Jeg er helt sikker på, at de mennesker, der har siddet i fængsler, synes, det er et kolossalt fremskridt, at de i dag er i stand til at stille op for partier.
I modsætning til tidligere er der i dag, hvis man skal tale med nogen i Tunesien, mange politiske partier, man kan henvende sig til.
De har valgt de parlamentarikere, man kan henvende sig til.
De har aviser, der skriver langt mere mangfoldigt, end vi har været vant til.
Jeg forstår simpelt hen ikke den grundlæggende Dansk Folkeparti-analyse af demokrati, eller også gør jeg.
Søren Espersen (DF), 2012-01-20:
Jeg indrømmer blankt, at det altså var en misforståelse.
Jeg troede sådan set, at det betød, at det var sådan en slags DDR, hvor ingen kunne rejse ud.
Altså, jeg misforstod det, så der lægger jeg mig fladt ned.
Må jeg så godt lige holde fast i det her?
Det er korrekt, at jeg fra den egyptiske revolutions allerførste minut har haft den – og det er åbenbart kættersk –
indstilling, at såvel den vestlige verden som det egyptiske folk med revolutionen sagtens kunne tænkes at komme fra asken i ilden.
Det er det, jeg har sagt, det er korrekt: at man med Mubarak vidste, hvad man havde, altså at man med revolutionen sagtens kunne ende i et islamistisk diktatur a la Iran, der var 100 gange værre end Mubaraks.
Det var det, der stod i RÆSON, som udenrigsministeren sådan behændigt undlod at citere det hele fra.
Men der bliver ikke svaret på det spørgsmål, jeg stiller: Fortryder udenrigsministeren i dag ikke, at han eller hans partifælle hr. Holger K. Nielsen ikke nogen sinde har kritiseret Mubarak, før oprørene startede?
Er det ikke flovt?
Det må der da kunne svares på.
Hvad med at komme i gang med de ting, der betyder noget?
Hvad med at gå i gang med de diktatorer, som sidder nu, i stedet for sådan at komme halsende efter et eller andet arabisk forår og så pludselig stille sig op som den stærke mand?
Er det ikke flovt i virkeligheden?
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-01-25:
Nu bliver det sådan set lidt interessant, for de tidsberegninger, som fru Sophie Løhde kommer med her, er jo nogle, som på mange strækninger er betydelig bedre, end når vi bygger nye motorveje.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at alt det, vi har investeret i motorveje i og omkring Storkøbenhavn, har reduceret trængselen med 7.000 timer.
Trængselsringen, trængselsafgiften, vil reducere det med omkring 16.000 timer.
Det, fru Sophie Løhde nu står og siger her, er: Vi vil heller ikke være med til at udbygge motorveje, og vi har egentlig fortrudt de motorveje, som vi byggede.
Det hjælper ikke noget at stå og ryste på hovedet, for man må forholde sig til tallene.
Når fru Sophie Løhde beder mig om at forholde mig til tallene, må fru Sophie Løhde også forholde sig til tallene.
Og sandheden er, at det, vi har investeret i motorveje indtil nu, har reduceret med 7.000 timer.
Det, jeg forstår nu i dag, er, at Venstre synes, at det var meningsløst at investere i motorveje, og at de planer, vi i øvrigt har, og som vi i øjeblikket kæmper for at få finansieret, glemmer vi alt om, fordi den reduktion, de giver, ikke er værd at gå efter.
Sophie Løhde (V), 2012-01-25:
Der er det jo meget fint, at ministeren har sørget for, at der nu er blevet offentliggjort en rapport fra Vejdirektoratet, som viser, at effekten for den enkelte pendler, f.eks. fra en række af de her nordsjællandske kommuner, er uhyre begrænset.
I myldretiden mellem kl. 7 og 8 om morgenen sparer den enkelte 3 minutter på en tur fra Hillerød til Københavns Rådhusplads, 4 minutter fra Frederikssund til Rådhuspladsen og hele 5 minutter fra Helsingør til Rådhuspladsen – for bare at nævne et par eksempler.
Med en pris på 25 kr. pr. passage svarer det i de nævnte tilfælde til, at man skal betale 5 kr. pr. vundet minut.
Det er simpelt hen belønningen fra regeringen til dem, der fortsat må være på vejene, nemlig at de skal have lov til at betale lige i omegnen af 11.000 kr. for at få frigjort de her 3-4 minutter.
Kan ministeren ikke forstå, at det forekommer en anelse urimeligt, at nogle mennesker, som ikke bor i nærheden af kollektiv transport, skal betale 11.000 kr. eller det, der ligner, om året, fordi de ikke har noget alternativ i form af at kunne benytte den kollektive transport, fordi de bor langt væk fra den?
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-01-25:
Det må blive en stor gentagelse af den dialog, vi havde i forbindelse med sidste spørgsmål.
Må jeg så benytte lejligheden til lige – måske bare for folkeoplysningens skyld – at anfægte ordet betalingsmur.
Altså, der bliver ikke tale om nogen betalingsmur, der bliver ikke tale om nogen bomme eller noget.
Der bliver tale om nogle installationer, som kan sammenlignes med vejbelysning.
Det er ikke noget med, at man skal stoppe osv., som vi eksempelvis kender det fra broforbindelserne.
Bare lige for folkeoplysningens skyld må jeg sige, at der ikke er noget, der ligner en mur eller bomme.
Der er sådan set kun at gentage, at vi rent faktisk tror på, at en trængselsafgift vil betyde to ting, nemlig at vi får et bedre, mere effektivt og billigere kollektivt trafiksystem, og at de, der fortsat har brug for at benytte deres bil til og fra København, vil få en gevinst i form af tid.
Derfor tror jeg sådan samlet set på, at det her vil blive til fordel for alle parter.
Sophie Løhde (V), 2012-01-25:
Mener ministeren, at forslaget om en betalingsmur er rimeligt over for de mange borgere, der bor langt fra den kollektive transport?
Nu siger ministeren, at man kommer med udokumenterede påstande, når man taler om en stigning i transporttiden i den kollektive transport på f.eks. 135 pct.
Jeg er jo selv en af dem, der pendler, både engang imellem i tog og meget ofte i bil, og jeg har sådan set blot tilladt mig at gå ind på Rejseplanen og se, hvor lang tid det tager.
Der kan man se, at der er forskellige muligheder for at komme frem, hvis man f.eks. bor i Søtoftparken 8 i Ganløse og skal ind til Rådhuspladsen.
Der tager det, hvis man kører i bil og man kører omkring kl. 7.00 om morgenen, i omegnen af 35-40 minutter, og ser man på, hvad det tager med den kollektive transport, kan man se, at det tager 73 minutter.
Der er altså tale om en stigning på 115 pct.
Det kan man jo ikke kalde for en udokumenteret påstand, det kunne man også kalde for virkelighedens verden.
Og dermed kunne man også sige, at ministeren må begynde at forholde sig til, at der sådan set er nogle udfordringer for nogle familier, altså for dem, der ikke har et alternativ til bilen, og som derfor er nødt til at tage deres bil til arbejde, for at deres hverdag kan hænge sammen.
Ministeren siger så, at dem skal der også være plads til.
Ja, det er jeg fuldstændig enig i, men kan ministeren så ikke forklare, hvorfor præmien til dem, der ikke har andre muligheder end at tage bilen, er en regning, der for den enkelte pendler vil være i størrelsesordenen 10.000-11.000 kr. om året?
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-01-25:
Jamen det, som fru Sophie Løhde betragter som en perifer tidsgevinst, er, når man kigger på det på samfundsplan, faktisk rigtig meget, altså omkring 16.000 timer om dagen, og for den enkelte kan det være helt op til næsten en uges arbejde om året, som man i realiteten får igen ved det, altså ved at trængslen bliver formindsket. Der er bare ikke nogen tvivl om, at det her, hvis der ikke bliver gjort et eller andet, så sander til, og der er ikke nogen som helst tvivl om, at det, hvis man ingenting gør, vil betyde, at der vil blive en situation, der er fuldstændig urimelig, også i forhold til de byer og de personer, som fru Sophie Løhde kerer sig om.
Derfor kunne man sådan set vende det her på hovedet og spørge: Hvad er det egentlig Venstre vil gøre for disse mange mennesker?
Indtil nu har svaret sådan set været meget klart, nemlig at man ingenting ville gøre: Man tror på, at de har en tilfredsstillende hverdag, og man er sådan set ligeglad med, havde jeg nær sagt, at man kan se, hvordan trafiksituationen udvikler sig måned for måned og år for år, og at den bliver værre og værre, og hvordan mange mennesker spilder rigtig meget tid.
Men det forsøger den her regering rent faktisk at komme med et bud på at løse, og det kan man så være uenig eller enig i.
Sophie Løhde (V), 2012-01-25:
Men der er bare nogle mennesker i det her land, for hvem der er ikke er noget alternativ til deres bil.
Jeg ved ikke, om det er ministeren bekendt, at der er nogen, der bor nogle steder i det her samfund, hvor der ikke lige ligger et busstoppested eller en S-togs-station rundt om hjørnet.
Men jeg kan forstå på ministeren, at han ikke er meget for at forholde sig til det faktum, at der er en lang række borgere fra de byer, jeg bare har nævnt i dag som konkrete eksempler fra Nordsjælland, der nu gennemsnitligt skal bruge dobbelt så lang tid på at komme til og fra arbejde, hvis de flytter over i den kollektive trafik, fordi de f.eks. ikke har råd til at betale for regeringens massive afgifter for at køre igennem betalingsringen.
Men det er beklageligt, at man ikke vil forholde sig til nogen konkrete eksempler fra virkelighedens verden.
Så jeg vil i stedet prøve at stille sådan et helt overordnet spørgsmål, for jeg kan forstå, at den her regering åbenbart er meget optaget af, at borgerne skal have noget mere tid, altså at færre skal holde i kø, selv om det, de vinder, er sådan et par minutter.
Men det taler vi ikke om; vi skal have vundet noget tid, så færre holder i kø.
Kan ministeren så ikke oplyse, om der for alle borgere lige omkring hovedstadsområdet efter indførelsen af betalingsringen netto vil være en besparelse i tid ved at benytte den kollektive transport, ja eller nej?
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-01-25:
Jo, men argumentationen kører jo lidt i ring, og derfor vil jeg sige, at der er meget kritik af det forslag, som regeringen endnu ikke har fremsat.
Men det er jo klart, at vi har været ret præcise i vores vision, og jeg hører ikke, at der er så mange alternative forslag til løsninger.
Jeg tror nu bare, vi må sige, at ligegyldigt, havde jeg nær sagt, hvem vi taler med, så kan vi høre, at man er klar over, at vi, hvis der ikke bliver gjort noget ved trængslen lige omkring København, så får nogle ganske alvorlige problemer, også på meget kort sigt.
Der var for et par dage siden et trafikpanel af ingeniører her, som et stykke ad vejen var lidt kritiske i forhold til en trængselsafgift, men 78 pct., eller var det 88 pct., det tror jeg faktisk det var, af disse næsten 600 eksperter på det her område sagde, at vi, hvad angik trængslen, havde nået et mætningspunkt, og at man var nødt til at gøre et eller andet.
Og det er sådan set det, som jeg på regeringens vegne forholder mig til.
Der er nogle ganske alvorlige problemer, hvor der er mennesker, der oplever, at deres hverdag ikke kan fungere, fordi noget så simpelt som det at komme til og fra arbejde er ganske, ganske problematisk, og derfor vil jeg også gerne sige til fru Sophie Løhde, at målet her er at forbedre den kollektive trafik.
Derfor er det jo lidt bemærkelsesværdigt, at man negligerer det forhold, at vi ikke bare investerer i den kollektive trafik, før vi indfører en trængselsafgift, men at de penge, der kommer ind fra en trængselsafgift, også kommer til at gå til at forbedre den kollektive trafik.
Det er jo noget af det, der er fuldstændig afgørende for, at der er mennesker, der får et alternativ, og det er det, vi kæmper for.
Sophie Løhde (V), 2012-01-25:
Jeg synes, at vi er på vej ud i et argumentationsniveau, som jeg ikke helt synes er transportministeren værdigt.
Altså, fair nok, at man beder mig om at forholde mig til tallene; det kunne være rart, hvis ministeren så også forholdt sig til indholdet.
Nu har jeg læst op fra en rapport, som viser, at hvis man laver den her betalingsring, giver det en besparelse på et par minutter for en række af pendlerne i de nordsjællandske kommuner – selvfølgelig, minutter er da også dejlige.
Jeg tror bare, at der er rigtig mange, der synes, at 11.000 kr. er en ret høj pris for at spare 3 minutter dagligt – men det er bare en betragtning.
Men jeg forholder mig bare også til, at der er en gruppe af borgere, som ikke har noget alternativ til deres bil og dermed ikke bare kan hoppe over i den kollektive transport.
Men det må man jo så forstå at ministeren mener de bare kan, eller mener ministeren, at man bare skal have en bil, som man først skal køre fra hjemmet og til stationen, og så skal den stå og hygge sig der, og derefter skal man så tage den kollektive transport ind og dermed betale flere gange.
Altså, jeg synes, det er rimeligt også at se på, at der er nogle mennesker, som ikke bare uden videre har mulighed for at betale de her mange tusinde kroner, som regeringen synes de skal hoste op med.
Derfor er det også, at jeg nævner de her konkrete eksempler på, at hvis man skal flytte sig fra bil til kollektiv transport i en række af de områder, som ikke har nogen let adgang til kollektiv transport, så betyder det en markant længere rejsetid til og fra arbejde.
Derfor kan man også spørge: Hvor mange busser og ekstra tog og andet vil ministeren garantere der kommer i de pågældende byer, som er blevet nævnt, for det må jo være forudsætningen for, at der rent faktisk foreligger det her alternativ, som ministeren taler så meget om?
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-01-25:
Jeg vil meget gerne holde fast i det første, for det, fru Sophie Løhde argumenterer for, er, at hvis man ikke kan påregne mere tidsgevinst end den, som fremgik af nogle af de eksempler, fru Sophie Løhde gav, så er det meningsløst at foretage sig noget.
Hvis det er den holdning, Venstre deler, så er det meningsløst at bygge nye motorveje.
Det er de samme tidsperspektiver, vi regner med, når vi bygger nye motorveje, og det er dog trods alt en ny politisk melding fra partiet Venstre, vil jeg gerne understrege.
Det andet, jeg gerne vil sige, er: Jo, der er nogle, der har brug for at tage deres bil, og dem giver vi mere plads til.
Men en af de ting, vi jo også taler om der vil blive investeret i, er eksempelvis parkeringsanlæg omkring stationerne.
Og jeg tror, at virkeligheden for mange – måske også for nogle af dem, som fru Sophie Løhde taler om – er, at man så kan tage sin bil hen til en S-togs-station eller en anden stationstype eller transportmulighed, hvor der så vil være nogle parkeringsmuligheder.
Vi taler om park and ride, altså mulighed for at samle parkeringsafgifter og billetter, som mange synes er tillokkende.
Det, der kommer til at ske, vil jeg sige til fru Sophie Løhde, er, at vi får nogle muligheder for at investere nogle penge i infrastruktur i og omkring Storkøbenhavn og ude på Sjælland, som vi ellers ikke ville komme i nærheden af, og vi får mulighed for at sikre mindre trængsel på vejene.
Det er to formål, som jeg tror er fuldstændig afgørende, og som er afgørende for, at den dynamik og vækst og udvikling, der er også i Storkøbenhavn og i området omkring Storkøbenhavn, kan fortsætte med at være til stede.
Hvis det hele sander til, bliver det meget, meget problematisk.
Villy Søvndal (SF), 2012-01-25:
Det afgørende i forhold til Iran er at lægge så meget pres på det iranske styre, at vi er i stand til at tvinge det tilbage til forhandlingsbordet og sikre, at der igen kan foregå den inspektion af dets atomanlæg, som sikrer, at vi ved, hvad det er der sker.
Det er ikke alene min opfattelse.
Det er en enig kreds af EU-udenrigsministre, der siger, at man skal forfølge dobbeltsporet, altså både have sanktioner og forhandlinger.
Det betyder, at det for EU-landene er det afgørende instrument til at tvinge styret tilbage til forhandlingsbordet og til igen at få inspektion.
Jeg er stadig væk overbevist om, at det er det mest virkningsfulde middel, vi har bragt i anvendelse over for Iran.
Jeg tror ikke, at man skal undervurdere, i hvor høj grad summen af de sanktioner vil betyde, at det kommer til at gøre rigtig ondt på et land som Iran.
Det er mit håb, at vi med det kan tvinge dem til forhandlingsbordet og sikre, at vi ikke får en eksplosion af atomarsenaler, får en atomspredning i Mellemøsten.
Søren Pind (V), 2012-01-25:
Skal jeg forstå den danske udenrigsministers udtalelse således, at han fordømmer den amerikanske præsidents udtalelse fra i går aftes, hvori den amerikanske præsident nøje understreger, at for hans vedkommende er ingen optioner i forhold til at reagere på Irans eventuelle atomvåben taget af bordet?
Og skal jeg forstå det sådan, at udenrigsministeren ser værre scenarier for sig end det, at Iran udvikler og har atombomben i sit arsenal?
Villy Søvndal (SF), 2012-01-25:
De fik ikke lov til at blive afsluttet.
Jeg synes personlig, at det var ærgerligt, at man på den måde kortsluttede en proces.
Det er klart, at hvis man har andre muligheder, skal man først bruge dem.
Det er mit synspunkt.
I tilfældet Iran har jeg svært ved at se andre muligheder end at bruge sanktionsvåbenet.
Jo, der er en anden mulighed, nemlig at rasle med våbnene, men det vil jeg advare imod i den her konflikt.
I tilfældet Syrien har jeg ligeledes svært ved at se, at vi har andre muligheder end at bruge sanktionsvåbenet.
Det, der så er afgørende for, om det virker – tror jeg – er to forhold.
Det, der var glædeligt ved udenrigsministermødet i mandags i Bruxelles, var, at det var et helt enigt udenrigsministerråd, altså samtlige EU-lande, der sagde ja til sanktioner mod både Iran og Syrien, selv om vi godt vidste, at det gjorde ondt på nogle i de lande.
Så det ene forhold er, i hvor høj grad der sådan er en stærk opslutning bag.
Det andet forhold er, om man har en intern opposition, som kan påvirkes via de her sanktioner.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at det har betydning for oppositionen i Syrien, hvor det er med til at opmuntre den, at der er en verden, som holder øje med, hvad der sker af overgreb.
Søren Pind (V), 2012-01-25:
Jeg tror ikke, at jeg helt forstod, hvad den principielle forskel er på de forbrydelser, som Saddam Hussein begik mod civilbefolkningen, og dem, der i dag bliver begået i Syrien.
Det vil være særdeles værdsat fra min side, hvis udenrigsministeren kan klargøre, om jeg skal forstå det, han siger, som om de talrige og enorme forbrydelser, som Iraks tidligere diktator begik, bl.a. mod kurderne, var af en mindre voldsom karakter end dem, som vi ser ske i Syrien i dag.
Tak for det, formand.
Jeg vil egentlig godt bede udenrigsministeren om at uddybe nogle synspunkter, han fremsatte i 2001 på vegne af Socialistisk Folkeparti, om sanktioner og deres virkning, nemlig om de daværende sanktioner over for styret i Irak, hvor han gav udtryk for, at de sanktioner, der var indført dengang, betød, at magthaverne sad sikkert og uberørt, og at de ødelagde civilbefolkningen.
I det hele taget gav han udtryk for, at de eneste sanktioner, man skulle have, var ganske få sanktioner rettet mod våben og mod eliten i Irak.
Jeg vil sætte stor pris på, hvis udenrigsministeren vil være så venlig at uddybe de synspunkter.
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-01-25:
Jeg kan høre på fru Sophie Løhde, at ligegyldig hvilket argument man kommer med, så har man nogle forudfattede meninger.
Jeg har forklaret, at det ikke har noget med en betalingsmur at gøre, men spørgeren har besluttet sig for, at det er den argumentation, der skal bruges, for det er den negative argumentation.
Lad nu være med at lade, som om spørgeren er den, der er objektiv og korrekt, og at jeg er den, der ikke er det, for det forholder sig rent faktisk lige modsat.
Det er ikke korrekt, at der ikke er miljøgevinst ved det her.
Der er rent faktisk en reduktion på 10 pct. – det synes jeg også er værd at tage med.
Og endelig vil jeg gerne sige, at der vil blive mange forskellige muligheder her for at kunne gøre det på en anderledes og mere effektiv måde.
Jeg synes da ikke, at det er at negligere nogen at sige, at man har brug for sin bil om morgenen til børn eller andre ting, og så kan man på en fornuftig måde komme til et sted, hvorfra man både kan blive transporteret ind til København og få parkeret sin bil.
Det behøver nødvendigvis slet ikke engang at være dyrere end det, man kender i dag.
Det koster også penge at køre frem og tilbage i dag uden afgift.
Det koster penge at køre i en bil.
Så, altså, den der meget simple måde, som spørgeren stiller det op på, er sådan set ikke ordentlig og lødig i forhold til diskussionen og forslaget