runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Camilla Hersom (RV), 2012-10-26:
Men det er jo ikke korrekt, for der har jo fandtes en lang række sygdomme og forløb, hvor man ikke har kunnet vælge et andet tilbud, og hvor der derfor ikke har været nogen form for garanti.
Det er da rigtigt, at der er sket en voldsom produktivitetsstigning.
Der er blevet opereret rigtig mange knæ og hofter og rygge og lavet rigtig mange fedmeoperationer i de seneste par år, men der er godt nok ikke sket særlig meget på psykiatriområdet, der er ingenting sket for den ældre medicinske patient, og det er jo det, som det her forslag også handler om, nemlig at det danske sundhedsvæsen skal kunne behandle alle, uanset hvem man er, uanset hvem man kommer med, og uanset at man fra politisk hold prøver på at styre det.
Vi skal sørge for, at man tager imod alle, og det er det, som det her forslag også medvirker til.
Jeg vil starte med at kvittere for, at jeg faktisk hørte, at der var en åbning i forhold til, at vi i fællesskab kan arbejde videre med det her forslag i udvalgsbehandlingen.
Det synes jeg er meget, meget positivt, og det håber jeg vil omfatte også andre partier end Dansk Folkeparti.
Ordføreren sagde i sin tale, at det var en skam, at det, der bliver lagt frem her, ikke kommer til at gælde alle patienter.
Mit spørgsmål er, hvordan man på nogen måde kan argumentere for, at den eksisterende behandlingsgaranti gælder alle patienter.
Den eksisterende behandlingsgaranti omfatter jo netop kun de patienter, som fejler noget, som private hospitaler kan behandle.
Den omfatter ikke andre end dem, som fejler noget, som private hospitaler kan behandle.
Og det er det, der bl.a. har ført til, at Lægeforeningen har udtalt, at resten, altså dem, der ikke fejler noget, som et privathospital kan behandle, ofte de mere komplicerede patienter og de gamle patienter, må vente på både udredning og behandling, mens de mere ressourcestærke patienter har større udbytte af de forskellige tilbud i sundhedsvæsenet.
Så hvordan kan ordføreren påstå, at det, man har nu, omfatter alle, og at det her forslag på nogen måde skulle være reducerende?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-10-26:
Jeg synes, det ville være rigtig godt, hvis ordføreren fra Dansk Folkeparti ville bekræfte, at det her lovforslag ikke stiller flere stole op, som man kan falde imellem, men at det faktisk gør, at der er færre stole, som man kan falde imellem – altså, at det her lovforslag forbedrer det for en lang række mennesker i forhold til udredning og behandling.
Derudover synes jeg også, at det ville klæde ordføreren at bekræfte, at der i lovforslagets bemærkninger s. 6 står, at det af de vejledende kriterier, der er for, om man skal behandles inden for 30 eller 60 dage, inden man kan få mulighed for at få behandling på et privathospital – hvis der findes en sådan behandling – fremgår, at det første kriterium er, at forringes udsigten til væsentlig bedring eller helbredelse betydeligt ved udsættelse af behandling med yderligere 1 måned, må man ikke sige, at vedkommende skal vente 60 dage.
Hvis tilstanden er ledsaget af daglige og stærke smerter med behov for stærk smertestillende medicin og der er udsigt til, at behandling kan lindre eller fjerne smerterne i væsentlig grad, ja, så må man altså heller ikke.
Og så til sidst kommer det med, at man f.eks. skal tage stilling til vedkommendes livssituation, det vil sige, om der er funktionsnedsættelser, og der indgår som eksempel: manglende mulighed for at bevare beskæftigelse , udføre almindelige og nødvendige personlige gøremål i dagligdagen, personlig hygiejne, fødeindtagelse, forflytning m.v. Der er altså langt flere kriterier, end om man er i beskæftigelse, når det handler om, hvorvidt man under behandlingsgarantien vurderes til at skulle kunne bruge den inden for 30 eller 60 dage.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-10-26:
Jamen vi vil meget gerne sikre, at folk kan følge med i ventetiderne, men jeg synes ikke kun, det er relevant at følge ventetiderne til behandling, jeg synes også, det er relevant at følge ventetiderne til udredning, for det har vi groft sagt nogle gange haft svært ved at følge med i.
Hvad er det, der sker, fra borgerne kommer til deres praktiserende læge, til den dag de modtager behandling?
Der kan være sket meget, før man kommer ind på www.venteinfo.dk og ser, hvad tiderne er i det danske sundhedsvæsen, og derfor er vi ved at kigge på det nu.
Så må jeg bare i parentes bemærket
sige, at hr. Bertel Haarder også har haft nogle forgængere i embedet på sundedsområdet som sundhedsministre, der også var inde at ændre på opgørelserne over, hvordan man bedst opgør det på www.venteinfo.dk.
Jeg tror, at vi alle sammen er enige om, at man skal have de her opgørelser, så alle kan følge med – det er vi meget enige i – men det skal også gøres på den måde, der giver mening for patienterne, for politikerene og for dem, der arbejder i det danske sundhedsvæsen.
Bertel Haarder (V), 2012-10-26:
Jeg fik som sundhedsminister helt regelmæssige opgørelser over ventetider.
Vil regeringen og Socialdemokraterne nu fuske med målestokken, så Folketinget ikke kan holde øje med, hvad virkningen er af den politik, der nu lægges frem, eller kan vi være sikre på, at vi får den samme opgørelsesmetode og den samme opgørelsesregelmæssighed, så vi kan følge, hvad der sker for almindelige mennesker, når man nu helt unødvendigt lader folk vente på operationer, som læger har indstillet dem til, og som derfor skal foretages?
Diagnosegarantien lancerede jeg i påsken for halvandet år siden med henvisning til Silkeborgmodellen, og jeg ved, at det var vi ganske enige om.
Og hvorfor var der ikke nogen, der sagde det?
Fordi man ikke sparer noget ved, at borgerne venter længere – kun hvis de dør på ventelisten, som hr. Henrik Høegh sagde.
Derfor er det alt for smart af regeringen at kæde de ting sammen.
Den tidligere regering brugte utrolig mange kræfter på at sikre borgerne denne ret til behandling, at hjælpe borgerne i kampen mod ventelisterne, og jeg fik fuldstændig regelmæssigt tal for, hvor lange de gennemsnitlige ventetider nu var blevet.
Vil ordføreren love mig, at de tal får vi med nøjagtig samme regelmæssighed og med samme opgørelsesmetode i den kommende tid, så Folketinget kan få lov at følge, helt præcis hvordan det går med de gennemsnitlige ventetider?
Det må være nemt at svare ja på det.
Liselott Blixt (DF), 2012-10-26:
Som sagt er der takter i forslaget, som vi også synes om, men det passer jo ikke, at man ikke har gjort noget.
Vi har været med til at sætte fokus på de medicinske patienter også, og jeg vil sige til det her med psykiatrien, at det her forslag jo ikke medfører, at man har den samme ret som psykisk syg.
Det havde da også været et rigtig godt plus i det her forslag.
Så jeg synes, at der mangler noget i, at forslaget er optimalt, men jeg ved også godt, at man ikke kan gøre alting på en gang.
Men man har i hvert fald heller ikke gjort, at psykiatrien er med her.
Man har lovet, at det kommer i fremtiden, men det er ikke med.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-10-26:
Jamen som det fremgår af det høringsnotat, der er til det her lovforslag, har regeringen nedsat et udvalg om incitamenter i det danske sundhedsvæsen, hvor www.venteinfo.dk indgår som en del i at kigge på, hvordan man i fremtiden skal måle på, hvor hurtigt patienterne kommer ind.
Og derfor er mit svar klart: Ja, vi får en afgørelse, når man har siddet og kigget på, hvordan det er den smarteste måde at gøre det på.
Liselott Blixt (DF), 2012-10-26:
Jeg kan ikke bekræfte, at der ikke bliver stillet flere stole op, som man kan sætte sig imellem.
Det er jo netop nogle af de ting, jeg vil spørge ind til, og som jeg håber vi kan arbejde med.
Jeg tror faktisk, at vi kunne have haft et rigtig godt forslag, hvis alle partier var blevet taget med på råd.
Så kunne vi måske have fundet en løsning på, hvordan vi skulle gøre det her i fremtiden.
Men der er bare utrolig mange huller, og det er netop de stole, som jeg er bange for at man sætter sig imellem.
Med hensyn til nogle af dem, der har funktionelle lidelser, og nogle af dem, der har svære diagnoser, siger man godt nok, at hvis de ikke kan få lavet en plan inden for 1 måned, får de et udredningsforløb.
Men vi ved godt, hvordan der bliver skrevet og behandlet mange forskellige steder, for det er jo bare et stykke papir, hvor der så kan krydses af, hvad de ellers skal.
Se, man kunne have sagt, at det kunne være ligesom et kræftpakkeforløb, hvor der blev skrevet, at det næste besøg så skulle være inden 14 dage, så der var nogle krav.
Det står der ikke noget om; der står bare, at der skal være et udredningsforløb.
Det kan jo lige så godt være, at folk får en henvisning til en anden speciallæge eller noget andet.
Der står ikke noget om, at det skal være inden for et vist stykke tid.
Gælder månedsgarantien så også der?
Og er det så 1 måned eller 2 måneder?
Altså, der mangler noget konkret til, at man kan sige: Det her vil være en forbedring for den enkelte, uanset om vedkommende har en svær diagnose eller en, der er lidt nemmere at stille.
Benedikte Kiær (KF), 2012-10-26:
... Nu er der lys i lampen.
Det lyder godt.
Ordføreren taler om, at det her er et flagskib, og så har jeg næsten lyst til drillende at spørge ordføreren, om ordføreren kender spillet sænke flagskibe , for det her er et flagskib, vi nok kommer til at se blive sænket ret hurtigt.
Jeg undrer mig lidt over nogle af de ting, som ordføreren har sagt, og som jeg egentlig gerne vil bede ordføreren om at uddybe.
Ja, jeg kan da godt forstå, at borgerne, når de bliver spurgt, om de synes, at behandlingen af livstruende kræft skal komme før behandlingen af et knæ eller ej, siger, at de livstruende sygdomme selvfølgelig skal behandles allerførst.
Vi kan jo se, at der i mange af de undersøgelser, som ordføreren selv henviste til, spørges på en måde, hvor alle synes, at dem, der er i fare for at dø eller få virkelig voldsomme varige mén, hvis de ikke kommer til nu, selvfølgelig skal til med det samme.
Ordføreren fremhæver gang på gang, at den her behandlingsgaranti på 30 dage er meget, meget forfærdelig, fordi den giver uhensigtsmæssigheder og den ændrer mønstre, men vi får ikke nogen beskrivelse af, hvad det er for nogle mønstre, eller hvad det er for nogle uhensigtsmæssigheder, vi taler om, så det vil jeg egentlig meget gerne have at ordføreren uddyber.
Camilla Hersom (RV), 2012-10-26:
Jeg synes, at det, som fru Sophie Løhde og for den sags skyld mange andre spørgere i debatten i dag fuldstændig misser, jo er, at der er den store forskel på behandling og på diagnose.
Selvfølgelig skal man behandles, når man skal behandles, men det kræver jo, at der er en klar diagnose, og det er jo der, hvor den helt store forbedring er, nemlig at den her ret vil sikre, at en masse mennesker, som tidligere havde utrolig svært ved at få en diagnose, faktisk vil få den nu.
Det er det, der er hele humlen.
Derfor kan man ikke tage det samlede forløb og skære det ned og sige, at nu har vi en lineal på 30 cm, men vi interesserer os kun for afstanden mellem 12 til 14 cm.
Det er det, man gør, hvis man insisterer på at blive ved med kun at diskutere forholdene for den utrolig begrænsede gruppe af patienter, som havde en behandlingsgaranti på 30 dage, og man ikke vil tage alle andre patienter med ind også, sådan som der er i forslaget, der ligger på bordet her.
Sophie Løhde (V), 2012-10-26:
Vi kommer aldrig til at dele ambitionen om, at det er godt for patienterne, at flere skal vente noget længere, og at ingen stilles bedre.
Det er jo paradoksalt, at man bliver ved med at sige, at de mest syge skal behandles først.
Hvis jeg blev ringet op i telefonen i forbindelse med en eller anden undersøgelse og blev spurgt, om jeg mente det, ville jeg svare ja.
Men det, jeg vil sige, er, at jeg er glad for, at det allerede foregår sådan i dag, og det er derfor, at jeg undrer mig over, at lovforslaget jo ikke giver de mest syge nogen som helst bedre rettigheder end dem, de har i forvejen.
Det er alle andre, som stilles bag i køen, og som får dårligere rettigheder.
Det er her, vi siger: Hvorfor skal alle behandles dårligt?
Det er derfor, at vi igen bliver ved med at spørge ind til det her med, hvor mange det handler om.
Men det må jeg forstå at ordføreren ikke er bekendt med og ikke er blevet oplyst om.
Jeg synes faktisk, at det er underligt, at vi behandler et lovforslag i dag, hvor ordføreren ikke er klar over konsekvenserne for borgerne, ikke er klar over, hvor mange borgere der ikke længere får ret til det udvidede frie sygehusvalg.
Lad mig så prøve at spørge på en anden måde.
I dag har vi kun hørt om en patient med et hængende øjenlåg, der skal vente noget længere.
Hvem er alle de andre, der skal vente noget længere?
Hvis der skulle være noget i det her, kan ordføreren så ikke nævne bare ti grupper af patienter, som uden problemer sagtens kan vente noget længere, hvor ingen får smerter af at vente længere, og som næsten faktisk kun har godt af at stå lidt længere på en venteliste?
Camilla Hersom (RV), 2012-10-26:
Der er mange ting at reagere på her.
Lad mig starte bagfra.
Vi ønsker ikke at lave faste lister over diagnoser, fordi vi netop mener, at det skal være en lægefaglig vurdering.
Derfor kan man jo ikke på forhånd afgøre, hvis man tager den pulje af mennesker i dag, som fejler et eller andet, hvor der har været et privat tilbud, og som derfor har haft den garanti, hvor mange af dem der vil falde ind under en 60-dages-garanti, og hvor mange der vil falde ind under en 30-dages-garanti.
Det er jo også derfor, at vi vil overvåge det her område meget, meget nøje, men det vil jo ikke være sådan, at dem, der har behov for hurtig behandling, ikke får den.
Det er jo hele pointen i lovforslaget, nemlig at dem, der har mest behov, skal komme til først, og at vi i øvrigt allerførst skal sørge for at finde ud af, hvad folk fejler, fordi det er det vigtigste.
Må jeg så ikke kommentere på indledningen, fordi det er rigtigt, at Det Radikale Venstre har stemt imod de gange, hvor man har givet den form for garantier, som den tidligere regering var meget glad for at udstikke i alle mulige sammenhænge.
Det er ikke, fordi vi ønsker at sætte systemet før mennesket, sådan som anklagen lød, som jeg hørte det.
Det er, fordi vi faktisk tror på, at vi har et ansvar for, hvordan systemerne fungerer, og vi mener, at der var nogle helt klare uhensigtsmæssigheder med det, man indførte, og det er det, vi bløder op på nu.
Sophie Løhde (V), 2012-10-26:
Man kan sige, at den radikale ordfører i hvert fald er den, der er mindst undskyldt i dag, for det er jo ingen hemmelighed, at Det Radikale Venstre har stemt imod, da patienterne fik en behandlingsgaranti på 2 måneder, og man har stemt imod, da de fik den på 1 måned.
Det Radikale Venstre har aldrig ønsket at udstyre patienterne med nogen rettigheder.
Man har sat systemet først.
Med hensyn til at det så nu er gået hen – for at bruge ordførerens eget ord igen – og er blevet et flagskib i sundhedspolitikken at have en ambition om, at flere skal vente længere, må jeg bare sige, at det da er et flagskib, som er på vej til havs, men som godt nok også er på vej til bunds.
Ingen kan være uenige i, at patienter skal have hurtig udredning.
Så vidt, så godt.
Vi synes bare, at det er ærgerligt, at man ikke vil give patienterne nogen reelle rettigheder i forhold til en udredningsret, en ret til at gå et andet sted hen, hvis regionen ikke selv kan levere den hurtige udredning.
Men lad mig vende tilbage til den forrige spørger, fordi ordføreren nævner her i dag, at når vi snakker om behandlingsgaranti, hvordan skal ordføreren så kunne vide, hvor mange den rammer, og hvor mange det handler om.
Det håber jeg da at ordføreren er blevet orienteret om via sin minister, via regeringen.
Står ordføreren her i dag og siger, at ordføreren ingen idé har om, hvor mange patienter regeringen anslår fremover ikke får adgang til et udvidet frit sygehusvalg, som vi kender det i dag, efter de foreslåede regler i det her lovforslag?
Camilla Hersom (RV), 2012-10-26:
Det, der er pointen for os, er jo, at vi samlet set ser det som en utrolig forbedring.
Vi ser det som en utrolig forbedring af det, vi giver folk nu, og af det, vi forpligter vores sundhedsvæsen til, og det, sundhedssystemet, sygehusene og regionerne, altså hospitalsejerne, har forpligtet sig til gennem den aftale, der er indgået med regeringen.
Det er, at man nu vil udrede diagnosen for folk inden for 30 dage.
Når det så er klart, hvad man fejler – der en del mennesker, der har cyklet rundt i systemet fra den ene afdeling til den anden, fra den ene undersøgelse til den anden og tredje osv., osv. – skal man selvfølgelig behandles.
Hvordan den præcise procent bliver, er umuligt at svare på på nuværende tidspunkt.
Det skyldes, at det, den tidligere behandlingsgaranti medførte, var, at i det øjeblik, man giver den slags ting, sker der jo også en ændring i mønstrene, både med hensyn til hvad der sker på sygehusene, og med hensyn til hvad der sker i folks hoveder i øvrigt.
Så det, vi laver herinde, får jo rent faktisk ofte – ordføreren ser meget måbende ud – en anden og større konsekvens end det, vi sigter til med vores lovgivning.
Jeg synes i virkeligheden, at det er det største problem med den behandlingsgaranti på 30 dage, som den tidligere regering indførte.
Der er jo også grunden til, at fagligheden har bedt om at få det blødt op og få det gjort afhængigt af nogle andre ting.
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-10-26:
Betyder det, at ordføreren på intet tidspunkt eller overhovedet har været ude i nogle overvejelser om, hvor mange der rent faktisk får forringet deres rettighed, som den er i dag?
Er der intet tal, der på noget tidspunkt er kommet forbi ordføreren, og som handler om, hvor mange det her drejer sig om?
Grunden til, at jeg spørger, er, at når vi lovgiver herinde, skal regeringen redegøre for, hvad konsekvenserne for borgerne er.
Det fremgår rent faktisk af bemærkningerne til lovforslaget, at der er konsekvenser for en gruppe borgere.
Der står ikke i lovforslaget, hvor mange det er, og derfor er vi jo nødt til at spørge de enkelte ordførere om, hvor mange det drejer sig om.
Jeg kender jo også godt til, hvordan en regering fungerer, og hvad der ligger af beregninger bag enkelte lovforslag, og derfor skulle det undre mig meget, hvis den radikale ordfører ikke et eller andet sted – nu betragter jeg hende som en meget vis kvinde – har gjort sig nogle overvejelser om, hvor mange der kommer til at vente længere.
Camilla Hersom (RV), 2012-10-26:
Det er jo et spørgsmål, der ikke kan besvares, hvad ordføreren sandsynligvis også ved.
Det er jo noget nyt, vi indfører.
Det vil jo afhænge af den konkrete vurdering.
Det er jo det, der er hele pointen.
Procenter, 30, 60 dage.
Det er jo ikke det, der er pointen.
Pointen er jo, at vi hele tiden skal blive bedre; pointen er, at vi skal slippe fagligheden fri; pointen er, at vi også skal lytte til dem, der arbejder med det her hver dag.
Det er en helt anden tilgang.
Det er også det, der betyder, at det her er et flagskib.
Så er jeg faktisk uenig med fru Gitte Lillelund Bech i, at alle patienter – herunder de patienter, som måtte gå fra at vente 30 dage til at vente 60 dage – vil være lodret imod.
Det er jeg ikke så sikker på, for der er lavet undersøgelser, der viser, at langt størstedelen af den danske befolkning faktisk støtter, at de mest syge behandles først.
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-10-26:
Altså, det var store ord, vi hørte fra den radikale ordfører, fru Camilla Hersom: flagskibet i regeringens sundhedspolitik.
Jeg tror, at de, som nu, når vi taler behandlingsgarantien, kommer til at vente længere på at blive behandlet, måske ikke er særlig glade for den her type flagskib.
Derfor vil jeg bare spørge om, hvor stor en procentdel af patienterne man forventer kommer til at vente længere end i dag, når det drejer sig om behandlingsgarantien.
Jeg beder meget til, at ordføreren ikke gentager de svar, som den socialdemokratiske ordfører kom med, og som er, at vi jo skal se på hele forløbet, og man kan ikke splitte tingene ad osv.
Jeg taler alene om behandlingsgarantien.
Hvor mange procent får forringet deres behandlingsgaranti med det her flagskib?
Liselott Blixt (DF), 2012-10-26:
Men der bliver jo social ulighed.
Vi kan jo se det på nogle af vores sygehuse.
Når der skal behandles, ser man på, om du er yder eller nyder.
Måske er det, fordi man ser anderledes på det, når man er politiker – og vi er valgt for alle, uanset om man er det ene eller det andet.
Men man står i en anden situation ude i arbejdslivet, for så ser man måske på, om vedkommende skal ud og beskæftige sig selv eller skal hjem og ikke lave noget særligt.
Det er jo derfor, jeg frygter det her, altså at vi skaber et A-hold og B-hold.
Og det tror jeg også godt ordføreren ved.
Flemming Møller Mortensen (S), 2012-10-26:
Det forstår jeg godt at ordføreren siger, men jeg forstår ikke rigtig, hvor den store ansvarlighed er i forhold til det, at vi som samfund skal sikre den bedste behandling til alle.
Gør det ikke indtryk på Dansk Folkepartis ordfører, at de faglige grupperinger, som giver en faglig vurdering og et fagligt skøn ude i sundhedsvæsenet i hverdagen, alle sammen siger, at det vil være langt mere hensigtsmæssigt for vores sundhedsvæsen som helhed, at man lægger nogle kriterier for, hvem der skal behandles først?
For det er jo ikke et spørgsmål om, at man vil have en uudnyttet kapacitet i det offentlige.
Vi vil fremover sørge for, at det offentlige arbejder optimalt hver eneste dag, men at det faglige skøn og samtalen og de kriterier, som her i lovforslaget er fremlagt, bliver et spørgsmål om at give en rettesnor for dem, der skal træffe beslutningerne.
Er det et spørgsmål om, at det medvirker til social ulighed?
Liselott Blixt (DF), 2012-10-26:
Det kan jeg sagtens, for det her med at kunne spise og klare de daglige fornødenheder kommer jo til at gælde alle, uanset om man har arbejde eller ikke har arbejde.
Det er jeg helt sikker på at alle læger vil lægge vægt på.
Men præcis i forhold til det kriterium, der hedder beskæftigelse og at bevare beskæftigelse, er der kun én kategori, der kan komme ind under det, og det er dem, der har arbejde.
Hvis ikke de er så svært medtagede, at de ikke kan spise eller tage tøj på eller nogle af de andre kriterier, falder de uden for.
Jeg tør godt vædde på, at det her er noget, vi kommer til at se.
Jeg ved så ikke, hvad væddemålet skal gælde, men jeg tør godt tage det, for jeg er sikker på, at der er mange af dem her, der kommer til at vente 2 måneder, og det er førtidspensionister, pensionister og andre, der ikke har et arbejde.
Flemming Møller Mortensen (S), 2012-10-26:
Mange tak.
Jeg kan godt høre på Dansk Folkepartis ordfører, at det lyder rigtig godt, at man kan prøve at konfrontere regeringspartierne med social ansvarlighed og social ulighed eller lighed i sundhedsvæsenet.
Hertil vil jeg bare sige, at jeg godt kunne tænke mig, at Dansk Folkeparti havde udvist en større social ansvarlighed i de 10 år, hvor Dansk Folkeparti udgjorde det parlamentariske grundlag for VK her i Folketinget.
Ordføreren svarede ikke fru Sophie Hæstorp Andersen om det med konfrontationen i forbindelse med det at være på arbejdsmarkedet som et kriterium, i forhold til om man skal vente i 4 uger eller 8 uger, inden man sættes i behandling.
Her har jeg et spørgsmål til ordføreren.
Lige nøjagtig i forhold til det samme punkt 3 om vejledende kriterier står der også, at ligesom varig beskæftigelse er nødvendige personlige gøremål i dagligdagen, f.eks. personlig hygiejne og det at spise, medtaget, og jeg forstår, at det er her, Dansk Folkeparti kritiserer os for at skabe social ulighed, men jeg vil gerne bede fru Liselott Blixt om at prøve at forklare det.