runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-12-01:
Jeg synes, at det er interessant, at Dansk Folkeparti igen taler om den her brugerbetaling, som om det her ikke er mennesker, der er syge, og som om der er mange andre, der er meget mere syge.
Ordføreren kan jo starte med at bekræfte, at den her regering er en regering, der faktisk har taget det første skridt i retning af at fjerne noget af brugerbetalingen på tandområdet, ved at vi jo nu sikrer, at omkring 5.000 borgere med meget høje tandlægeregninger – på måske op til endda 100.000 kr. – nu kan få tilskud og dermed nedbragt deres brugerbetaling meget, meget markant.
Så det er jo ikke sådan, at vi ikke lytter, men helt konkret vil forslaget om at tage fat på paradentoseområdet jo koste et trecifret millionbeløb, og jeg går ud fra, at Dansk Folkeparti så vil være med til at finde de penge, for det er jo ikke et millionbeløb, som den tidligere regering fandt i løbet af de 10 år, de sad i regering.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Det kan være kræft eller mange andre grelle eksempler, men det er ikke dem, der udgør volumen af patienterne.
Der findes også folk, der bare skal have en insemination eller noget andet.
Med hensyn til tandområdet er jeg da rigtig glad for, at man har fundet nogle penge netop til dem med de sjældne sygdomme.
Det er også noget af det, vi har slået på, og vi sagde netop til den tidligere opposition, at vi vil være med til at kigge på det.
Det kom bare ikke længere end til Sundhedsudvalget.
Vi fik faktisk aldrig talt om det.
Vi kom selv med nogle forslag til, hvordan vi kunne gøre noget på området, og vi har også forslag til, hvordan vi kan gøre noget for dem, der har aggressiv paradentose.
Om ikke andet mener jeg, at det er noget, vi skal tage op, men her kunne et trecifret millionbeløb som 200 mio. kr., som man nu bruger på det her område, have været en god hjælp til alle de patienter.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-12-01:
Det er jo faktisk sådan, at i de 10 år, da man havde en borgerlig regering, er brugerbetaling på tandområdet faktisk blevet forøget, ved at sygesikringstilskuddet stille og roligt er faldet hen over årene.
Så i stedet for, at man nu står her og siger, at Dansk Folkeparti vil gøre rigtig, rigtig meget for de her mennesker på bekostning af nogle mennesker, der også er syge, nemlig de ufrivilligt barnløse, kunne det være interessant, hvis man fortalte, hvad man selv har gjort de sidste 10 år for netop at gøre noget for mennesker med aggressiv paradentose.
I stedet er brugerbetalingen jo blevet forøget, ved at sygesikringstilskuddet er gået den anden vej.
Så lad os nu stoppe det hykleri med at sammenligne patientgrupper og alt muligt andet.
Vi går ind for, at vi hele tiden arbejder i retning af mindre brugerbetaling i det danske samfund.
Det her er et vigtigt skridt i den retning.
Om en uges tid behandler vi et lovforslag om at nedbringe brugerbetalingen på tandområdet for 5.000 mennesker med sjældne sygdomme.
Det er også et vigtigt skridt i den rigtige retning.
Så man skal komme på banen nu.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Først og fremmest kan jeg bruge den nye regerings eksempel til at sige, at man skal have 90 mandater.
De gange, hvor der var beslutningsforslag fra den tidligere opposition, strakte vi fra Dansk Folkepartis side hånden frem.
Jeg kan finde talerne frem.
Jeg kan finde de taler frem, hvori jeg netop til dem, der fremsatte beslutningsforslaget, sagde, at vi meget gerne ville se på forslaget.
Jeg ved, at jeg talte med daværende folketingsmedlem Lone Dybkjær om det, men det nåede aldrig op i Sundhedsudvalget, og det er vel ikke Dansk Folkeparti, som ikke havde fremsat beslutningsforslaget, som skulle have taget det op i Sundhedsudvalget og have kigget på det.
Vi sagde til de to forslag, der kom på banen, at vi var villige til at gå ind i forhandlinger.
Så havde vi haft 90 mandater, og så var vi også gået med til det.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2011-12-01:
I Socialdemokratiet vil vi gerne fjerne brugerbetalingen for kunstig befrugtning, og det er jo, fordi vi er af den opfattelse, at brugerbetaling inden for sundhedsvæsenet generelt er en dårlig ting, og fordi vi mener, at vi har brug for, at der bliver født flere børn i Danmark.
Vi er også af den opfattelse, at det ikke kun er rige forældre, der kan blive gode forældre.
Derfor vil jeg gerne spørge ordføreren, om Dansk Folkeparti agter at genindføre den her brugerbetaling, hvis Dansk Folkeparti skulle komme til magten efter næste valg.
Nu nævnte ordføreren selv, at ordføreren er imod, at man sætter afgifterne op på smøger, vin, øl osv. og bruger nogle af pengene på at fjerne brugerbetaling på kunstig befrugtning.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Så kunne man jo godt lave en valgkampagne, hvor man siger, at hvis folk stemmer på Dansk Folkeparti, er det på billigere cigaretter, på billigere vin og på, og at vi skal have det godt.
Nej, det er sund fornuft, for hvem siger, at den nye regering i det hele taget får pengene ind på de her afgifter?
Vi kommer til at se den her grænsehandel, vi kommer til at se smuglercigaretter, kopicigaretter, og vi ser det allerede.
Vi kan se det i andre lande.
Jeg var i Irland i påsken, hvor cigaretterne bliver købt på det sorte marked til halv pris af, hvad de koster i forretningerne.
Det bliver da det samme i Danmark, specielt nu hvor der ikke er nogen toldere ved grænsen.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-01:
Det er ikke nogen menneskeret at få børn.
Det er jo underordnet, om der er en sygdom bag ved; det er jo ikke nogen menneskeret.
Det er heller ikke nogen menneskeret at komme med til De Olympiske Lege.
Så hvis man er syg, eller hvis man er født med en sygdom, der gør, at man ikke kan komme med til det, så er det bare ærgerligt.
Det er jo det, der er pointen.
Det er jo ikke sådan, at man ikke kan betale sig til den her behandling.
Det kan man jo.
Det er bare ikke noget, skatteborgerne skal betale for.
Det her er om noget krævementalitet, og jeg tror, ordføreren får rigtig, rigtig svært ved at overbevise mange af borgerne derude om, at det her ikke er et eksempel på krævementalitet, for hvis det ikke er det, hvad er så?
Kan man komme med et eksempel?
Hvad er det, der er krævementalitet?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-12-01:
Jamen jeg er fuldstændig uenig.
Hvis hr. Joachim B. Olsen går ned og køber en brugt bil i morgen, har han dog én garanti, og det er, at han får den brugte bil med sig.
Sådan er det ikke, når man går ind ad døren til en fertilitetsklinik.
Så ved man ikke, om resultatet er, at man en dag får det barn, man brændende ønsker sig.
Og dermed er der allerede dér en meget, meget stor forskel.
Og jeg kan ikke forstå, at vi skal skelne imellem patienter, som har forskellige begrænsninger, som har forskellige sygdomme.
Hvad bliver det næste?
Skal vi så også til at betale for fødsler?
Det er jo heller ikke en sygdom at få et barn.
Og derfor er jeg fuldstændig uenig.
Vi prioriterer benhårdt.
Det er sådan i Danmark, at man kun kan få adgang til at få behandling til at få ét barn.
Det er den begrænsning, vi til gengæld har lagt os fast på.
Det har været en god ordning, hvor man fik behandling, indtil man ikke længere var barnløs – ét barn.
Sophie Løhde (V), 2011-12-01:
Jeg synes sådan set, at jeg har været meget ærlig med det her i min ordførertale, hvor jeg udtrykte, at jeg har meget stor forståelse for det forslag, som regeringen kommer med nu.
Når vi ikke kan stemme for det, er det, fordi vi er uenige i den måde, finansieringen i det hele taget finder sted på, også set i forhold til regeringens finanslovforslag.
Kirsten Brosbøl (S), 2011-12-01:
Det er bare interessant, for da man selv havde regeringsmagten, var det jo Venstre og Venstres egen minister, som indførte den her brugerbetaling.
Der kunne man jo have valgt at prioritere anderledes.
Fru Sophie Løhde siger, at det er et spørgsmål om prioritering.
Og den nuværende regering vælger at prioritere, at der ikke skal være brugerbetaling på fertilitetsbehandling.
Derfor er mit spørgsmål, og det svarede fru Sophie Løhde ikke på: Fortryder fru Sophie Løhde og Venstre, at man, da man havde regeringsmagten, valgte at prioritere, som man gjorde, set i lyset af den udvikling, som vi har set på området?
For den daværende minister sagde jo, at det her ikke må resultere i færre børn.
Man havde ifølge den daværende minister ikke nogen forventning om, at der ville være færre, der søgte behandling.
Men det har jo været tilfældet.
Der har været et 25 pct.s fald i antallet af ansøgninger om behandling, og der er blevet født 740 færre børn om året.
Fortryder Venstre i det lys, at man indførte den her brugerbetaling, da man havde regeringsmagten?
Sophie Løhde (V), 2011-12-01:
Det er jo ikke sådan, at vi i Venstre er fuldstændig tonedøve, og at det, at der er mennesker, der henvender sig og fortæller nogle af deres historier, ikke gør indtryk.
Selvfølgelig gør det det.
Derfor udtrykker jeg også meget klart i dag, at jeg har stor forståelse for det her forslag, men jeg lægger heller ikke skjul på, at det ikke var nogen hemmelighed, og der tror jeg at fru Kirsten Brosbøl skal gå tilbage og genlæse debatten fra førstebehandlingen af det tidligere forslag, for jeg tror ikke, at fru Kirsten Brosbøl optrådte i debatten dengang.
Der var jo ikke tale om at forsøge at fifle et eller andet ind med nogle mærkelige argumenter og alt muligt andet.
Der blev sådan set meget klart lagt frem af den tidligere indenrigs- og sundhedsminister, at det her var et element som led i genopretningspakken, genopretning af dansk økonomi, og at der var tale om en svær prioriteringsovervejelse på det område.
Det blev der ikke lagt skjul på.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-12-01:
Det er den socialdemokratisk ledede regerings mål, at alle skal sikres en sundhedsbehandling af høj kvalitet, og at uligheden i sundhed skal mindskes.
Derfor vil regeringen føre en sundhedspolitik, hvor alle sikres fri og lige adgang til sundhed, og hvor der bliver foretaget de nødvendige prioriteringer, så vi får mest mulig sundhed for de penge, vi bruger, bl.a. igennem en stærkere forebyggelse.
Derfor er det i dag også en glædens dag, hvor vi nu kan fjerne den uretfærdige brugerbetaling, som den borgerlige regering sammen med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance indførte sidste år for en bestemt gruppe mennesker, en bestemt gruppe patienter, hvis sygdom medfører, at de har svært ved at få børn.
I dag er det 8-10 pct. af de ca. 60.000 børn, der årligt fødes i Danmark, der kommer til verden ved hjælp af fertilitetsbehandling og kunstig befrugtning, og et fald i antallet af fertilitetsbehandlinger vil derfor også have mærkbare konsekvenser for det danske fødselstal.
Helt konkret har det været sådan, at på de offentlige fertilitetsklinikker er antallet af behandlinger faldet med ca. 25 pct. i de første tre kvartaler af 2011 set i forhold til 2010.
Antallet af nye henvisninger er faldet endnu mere, og det betyder reelt, at hvis den her tendens ville fortsætte, ville der blive født 700 færre børn om året i Danmark.
Det synes vi i Socialdemokratiet ikke er en god idé.
Vi synes, at der er behov for, at danskerne får de børn, de ønsker sig, og at vi har behov for flere børn og ikke færre børn.
Forskningen rammes jo også af den brugerbetaling, der har været siden den 1. januar, ved at man, når der er brugerbetaling, bare ønsker den behandling, der lynhurtigt kan føre til, at man bliver gravid og får sit ønskebarn.
Så er man ikke med på, at man måske kunne donere æg til forskningen eller indgå i nogle andre typer af behandlinger eller undersøgelser, for hvis man ikke har en garanti for at få barnet, er der ikke nogen interesse i det.
Derfor har det også været et problem, og vi har været ved at ødelægge et fyrtårn i dansk forskning.
Samtidig fandt vi, at ordningen ved sin indførelse var bureaukratisk, og at der var en lang række af de ting, som Socialdemokratiet havde problematiseret i sin tid, med hensyn til at man skulle være tidligt ude og orientere om lovens konsekvenser, at man skulle være tidligt ude og fortælle, hvem der skulle være omfattet, og hvem der ikke skulle være omfattet, og dette kom meget, meget sent på plads, inden man skulle implementere den her lovgivning.
Derfor er vi også meget glade for, at det var forholdsvis let at gå den anden vej igen og afskaffe det her gebyr for tolkebistand.
Alt i alt er det sådan, at vi arbejder for at sikre fri og lige adgang til det danske sundhedsvæsen, og det er nogle meget væsentlige skridt, vi tager i den retning med det her lovforslag i dag.
Derfor glæder vi os til den videre udvalgsbehandling.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Det lyder godt, at man vil have fri og lige adgang til sundhedsvæsenet.
Den nye regering har også sagt, at man vil gå ud og kigge på behandlingsgarantien, sådan at man vil sikre, at det er folk med de mest livstruende sygdomme, der kommer først, og det vil sige, at folk med gigt, smerter eller andre ting kan vente i lidt længere tid, for det er ikke lige så vigtigt.
Så hvad er det, man prioriterer mest i den nye regering?
Prioriterer man, når man nu laver reglerne i forhold til fertilitetsbehandlingen om, så også, at enlige kvinder, som faktisk ikke fejler noget, får lov til at få fertilitetsbehandling lige så hurtigt, som nogen, der har haft en sygdom, kan få det?
Er det lige behandling, i forhold til hvem der er mest truet på det her område?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-12-01:
Det er sådan, at en kvinde, der henvender sig til sin læge med henblik på at blive gravid, bliver henvist til fertilitetsbehandling, og det er udgangspunktet.
Vi skelner ikke imellem, hvad baggrunden er for henvendelsen, og om man er enlig, man er i et parforhold eller man er homoseksuel eller noget andet.
Men det er klart, at det, som en enlig kvinde, f.eks. i et homoseksuelt forhold, vil stå over for, jo er, om hun vil have en anonym donor eller en kendt donor.
Det er sådan, at man, hvis man i dag vil have en kendt donor, så slet ikke kan vælge de offentlige klinikker.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Grunden til, at jeg omtalte de enlige kvinder, var netop, at vi har fået et svar, der sagde, at 11 pct. af dem, der får fertilitetsbehandling, er enlige kvinder.
Og der har det ikke noget at gøre med, om de er homoseksuelle eller ej, det handler bare om, at de er enlige kvinder, der kun har det, at de ikke kan blive gravide, fordi de ikke har en mand.
Men den anden ting, som man nu også ændrer, er reglerne i forhold til sterilisation.
Man siger, at der skal være lige adgang, og at det er de svage, der skal have hjælp, og jeg ved ikke hvad.
Men vi ved jo, at det er raske voksne mennesker, der har fået de børn, som de nu havde planlagt, der siger, at de nu gerne vil have en sterilisation, og den får de så betalt af det offentlige.
Det sjove ved det er så, at man i det offentlige skal have 8.500 kr. for at lave det, mens de i det private får 3.900 kr. for det.
Så spørgsmålet er, om det er noget, man vil gå ind og kigge på, sådan at man får det billigste tilbud, for at spare på de offentlige midler, så vi får pengene til at gå til de rette.
Samtidig vil jeg da også høre, om man, når man nu vil hjælpe de allersvageste, så eventuelt ikke vil bruge de her 200 mio. kr. til de mennesker, der har en aggressiv paradentose, og som skal betale meget mere end 30.000 kr. for at få lavet deres tænder.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-12-01:
Jamen som jeg sagde i min ordførertale, er det ni ud af ti, som er i behandling for barnløshed, fordi de har en sygdom.
Så er der nogle, altså de sidste 10 pct., hvis man kan sige det sådan, som også er nogle, der stadig væk har en sygdom, men hos hvem man bare ikke præcis kan definere, hvorfor det er, de ikke bliver gravide; her kan man ikke pege på nogen bestemt årsag.
Så det er altså ikke kun enlige kvinder, der på den baggrund kan få det, det er også nogle af dem, som ikke kan få en klar diagnose for, hvorfor de ikke kan blive gravide.
Vi ønsker ikke at forskelsbehandle på grund af 10 pct.
Vi ønsker, at der skal være en adgang til, at man kan få hjælp til behandling for barnløshed, og det er jo så kun til det første barn.
Modsat af hvad der gælder ved adoption, er det her sådan, at hvis man kommer igen og vil have til barn nr. to og tre, så er kassen lukket i fra det offentliges side.
Det har været en rigtig god ordning, og det er det, vi bakker op om.
I forhold til sterilisation er det sådan, at der har været en lang række sager, hvor vi allerede nu har set, at kvinder, som var i en meget dårlig stilling, altså alligevel har skullet finde 13.000 kr. til en sterilisation, til trods for at det helt klart var til gavn for samfundet, at de mennesker fik en ordentlig prævention, så der ikke blev sat flere børn i verden, som måske efterfølgende skulle tvangsfjernes.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-12-01:
Det kunne være spændende at lave statistik på det sidste, også i forhold til dem, der ikke har råd til det her.
Men det er så en anden side af sagen.
Jeg synes bare, at fru Sophie Hæstorp Andersen brugte argumentet om færre fødsler som for at kunne sige, at uha, det er også, fordi man har indført det her.
Eller også var det, fordi man tænkte, at Socialdemokraterne ville få regeringsmagten, og derfor var der jo grund til, at man måske kunne spare penge, ligesom det kunne være, at udviklingen i boligmarkedet også skyldtes en frygt for, at Socialdemokraterne vandt regeringsmagten.
Så man skulle lige finde ud af, hvordan og hvorledes situationen var.
Sådan kan der være masser af ting, som bliver påvirket af, at der skal være et folketingsvalg.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre, hvor det så er, man nedprioriterer.
Fru Sophie Hæstorp Andersen siger, at man skal prioritere.
Det skal man jo altid.
Men det er tit sådan, at når Socialdemokraterne taler om prioritering, er der tale om opprioriteringer.
Burde man ikke tænke lidt mere i nedprioriteringer?
Og det her er vel et område, hvor det ikke gør så ondt, som det kunne gøre andre steder.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-12-01:
Det synes jeg er ret ufølsomt, vil jeg faktisk sige.
Og så bliver der sagt det med, at et fald i antallet af behandlinger skulle skyldes en formodning om valg.
Men da man indførte en tilsvarende brugerbetaling i Tyskland i 2004, faldt antallet af behandlinger også med 50 pct.
Så på en eller anden måde skal vi da næsten føle os heldige i Danmark, fordi det ikke er faldet mere end 25 pct.
Så vil jeg sige om prioriteringer, at det jo netop er en prioritering.
Vi fjerner fradraget for de arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer.
Vi går ind og prioriterer i forhold til en differentieret behandlingsgaranti for at sikre os, at der er ressourcer til at behandle dem, der er livstruet, og for at sikre, at der er ressourcer i det danske sundhedsvæsen.
Der er mange steder, hvor vi prioriterer, og vi har også haft debatten hernede i salen, bl.a. også om de afgifter på usunde fødevarer, og det var her i tirsdags.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-12-01:
Men så kom det jo frem.
Man prioriterer de barnløse over de syge.
Det står fuldstændig klart, at man fortæller, at ja, man laver mindre behandlingsgaranti for de syge, så man til gengæld kan gøre det her.
Det er jo fantastisk.
Og jeg vil i øvrigt oplyse om, at jeg ikke er ufølsom.
Jeg er bare ikke socialist.
Det er noget helt andet.
Det er en politisk diskussion.
Det handler ikke om følelser.
Jeg forstår da også godt – alle mennesker forstår godt – at det er ærgerligt ikke at kunne få et barn, hvis det var det, man gerne ville.
Men hvis det er beløb i den størrelsesorden, som vi taler om her, er der jo ikke nogen økonomisk forhindring, hvis ellers man har råd til at have barnet i levende live.
Hvis det her er en økonomisk forhindring, har man ikke råd til at have det barn.
Skal man så også have tilsendt 30.000 kr. hvert år oveni, fordi det også er synd?
Det hele er hele tiden synd for nogle, som måske bare kunne tage lidt mere ansvar for deres eget liv, så vi kunne få det her samfund på ret kurs igen.
Kunne det ikke være dejligt?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-12-01:
Man kan ikke forudse en sygdom.
Det kunne også være f.eks. kræft – livmoderhalskræft og andre kræftsygdomme – hvor man bliver nødt til at bortoperere f.eks. livmoderen og gøre noget andet for så at kunne få børn igen bagefter.
Det er ikke noget, man kan forudse.
Det er ikke sådan, at det er de mest socialt udsatte eller de mest rige eller noget andet.
Det er jævnt fordelt i den danske befolkning.
Alligevel er det sådan, at den her brugerbetaling rammer megaskævt ned i den danske befolkning, i forhold til hvem der så har råd til at få behandling eller ikke få behandling.
Det synes vi i Socialdemokratiet er uretfærdigt.
Vi synes ikke, at det er den rigtige måde at gøre tingene på, og vi kan simpelt hen ikke forstå, at det skal ramme mennesker, som netop har en bagvedliggende sygdom.
Det er defineret i sundhedsloven, at vi skal afhjælpe sygdom, men også følger og funktionsbegrænsninger af sygdom.
Nogle skal så stå for skud.
Nogle skal fravælge børn, ikke fordi behandlingen ikke findes, ikke fordi den ikke er effektiv, men kun fordi de ikke har råd.
Det er ikke rimeligt.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-01:
Nu har både socialministeren og statsministeren i går været ude at sige, at vi skal have et opgør med krævementaliteten i Danmark.
Er der noget bedre eksempel på krævementaliteten end det her?
Det er ikke nogen menneskeret at få børn, og det er ikke sådan, at man, fordi man ikke kan få det, ikke selv kan betale for det her.
Ordføreren får det til at lyde, som om det er sådan, at hvis staten ikke betaler for det, er der ikke nogen muligheder; så vil de her børn ikke blive født.
Man kan betale for det her – det koster mindre end en brugt bil at betale for det her.
Hvis man ikke har viljen til det, hvis man ikke har motivationen til det, så ønsker man bare ikke at få børn.
Det her er ikke noget, skatteborgerne skal betale for.
Julie Skovsby (S), 2011-12-01:
Tak for det.
Ordføreren, fru Liselott Blixt, siger, at hvis man ønsker sig børn, så har man også råd til at betale, og det er ligesom det, der er Dansk Folkepartis grundholdning til det her spørgsmål.
Jeg vil så gerne spørge: Hvad med fødsler, altså, hvis man ønsker sig børn, bliver gravid osv., har man så ikke råd til at betale for en fødsel?
Og hvor meget kunne man så eventuelt forestille sig der skulle betales på det område, ville det være, hvad fødselen koster, hvis det er kejsersnit osv.?
Hvilke tanker går Dansk Folkeparti med om det?
Hvordan med medicinloftet og den øgede egenbetaling, der er for lægemidler, som anvendes til fertilitetsbehandling, og som jo ophæves med lige præcis det her lovforslag, vi behandler i dag og skal stemme om senere?
Ønsker man, at medicinloftet kan øges for andre patientgrupper?