runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-02-02:
Jeg kan ikke stå her nu og udrulle en stor plan om, hvad vi gør mod social dumping, men selvfølgelig skal det indre marked ikke være en undskyldning for at dumpe lønningerne i Danmark.
Og vi skal heller ikke bruge de sociale ydelser til at dumpe lønningerne med, ligesom vi heller ikke skal bruge social dumping som undskyldning for så at forringe rettigheder, man får, når man betaler skat i et land.
Pernille Bendixen (DF), 2016-02-02:
Grunden til, at jeg lige tager ordet, er, at ordføreren nævner det her med, at det egentlig ikke er noget problem, at man kommer hertil og får sociale ydelser.
Men som Dansk Folkepartis ordfører også påpeger, er antallet af modtagere af SU syvdoblet på 2 år, og så tænker jeg sådan lidt: Hvor stort skal det antal så blive, før man fra Alternativets side vurderer, at det principielt bliver et problem?
Morten Løkkegaard (V), 2016-02-02:
Okay, jeg synes ikke, at der bliver svaret på spørgsmålet om legitimiteten, men det kan være, at hr. Rasmus Nordqvist vil adressere det i det næste svar.
Jeg vil bare lige tilføje til det her spørgsmål om, hvorvidt det er et økonomisk problem, at det også er notorisk, at hvis man fremskriver de tal, der er, så går udviklingen og kurven i hvert fald i den forkerte retning.
Så kunne man ikke godt prøve, hvis man vil angribe det her seriøst, og det ved jeg at Alternativet helt sikkert vil, kigge lidt på, hvor det her ender, hvis de samme tendenser fortsætter?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-02-02:
Selvfølgelig er der også noget, der handler om principper, men man bliver også nødt til at se på, hvor store de principper er, hvor mange det egentlig drejer sig om, hvor reelt et problem det her er, eller om vi skal løse tingene på andre måder, for man kunne også italesætte det her fra en helt anden vinkel og sige: Hvis folk betaler skat i Danmark, skal de så ikke have ret til børnecheck, eller er det de polske skatteydere, der skal betale for vores skatteydere, der bor her i Danmark?
Altså, hvor er det, vi skal betale de her penge, og hvem er det, der skal betale dem?
Jeg synes, det er en langt større diskussion, og jeg er bange for, at grunden til, at der kommer en skepsis, er, at vi forsimpler det med hele diskussionen omkring velfærdsturisme, og at de kommer for at få ydelser.
Så lad os prøve at italesætte de reelle problemer, lad os finde ud af, hvordan det reelt er.
Som jeg kunne se i tallene fra Kommissionen fra 2013, så er det ikke den store udfordring.
Så lad os tale om de reelle udfordringer.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
For det første er der jo, hvis man kigger på de regnestykker, vi kender indtil nu, ikke nogen økonomiske problemer i det her.
Det er dokumenteret under diskussionerne om børnecheck og et grundigt opklaringsarbejde fra den tidligere beskæftigelsesminister.
For det andet er det da ikke rigtigt at sige, at de ikke betaler noget ind.
Så enkelt er det.
Det er jo et spørgsmål om rettigheder og diskrimination og rimelighed.
Så synes jeg hellere, at Dansk Folkeparti, som bryster sig af, at de gerne vil bekæmpe social dumping, skulle forholde sig til det problem, at hvis vi får en stor skare arbejdere her i landet, som ikke er dækket, socialt sikret på samme måde som alle dem, der bor her, så får vi social dumping, så det vil noget.
Det er helt sikkert.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-02-02:
Jeg må jo bare sige, at jeg stadig væk synes, at det er forunderligt, at Enhedslisten, som jo er et parti, som – synes jeg i hvert fald i nogen grad – stadig væk er EU-skeptisk, tilsyneladende kan have sympati for det forhold, at man kan komme til Danmark og få SU, hvis man bare arbejder 10 timer om ugen, og at man har ret til børnefamilieydelse ved 9 timers arbejde.
Jeg har svært ved at forstå, at Enhedslisten kan have det synspunkt.
Kan man ikke se det potentielt undergravende over for velfærdssamfundet ved at have sådanne regler?
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
Nu taler vi ikke om detaljer i forskellige definitioner.
Vi snakker om, som det her beslutningsforslag taler for, at indføre optjeningsprincipper for velfærdsydelser.
Vi taler om principper her, og det er det, jeg forholder mig til.
Jeg vil gerne bede Dansk Folkeparti om at forholde sig til den problemstilling, der opstår, hvis man får magt, som man har agt, og som de borgerlige partier gerne vil – nu er Socialdemokraterne åbenbart også med på vognen efter at have bekæmpet sådan nogle principper, som foreslås her – og som opstår på det danske arbejdsmarked, hvis tusindvis af udenlandske arbejdere ikke er socialt sikret i samme grad som andre.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-02-02:
Jeg synes, det var et godt indlæg fra hr. Finn Sørensen.
Det handlede bare ikke om beslutningsforslaget, men generelt om alt muligt andet, som Enhedslisten gerne vil: kamp mod social dumping og andre dele af Enhedslistens politiske program.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre om det, som beslutningsforslaget handler om, nemlig optjeningsprincipper for velfærdsydelser.
Er det virkelig noget, Enhedslisten er modstander af?
For jeg hørte bare i en enkelt sætning hr. Finn Sørensen sige, at det ikke var noget problem.
Er det virkelig Enhedslistens holdning, at det ikke er noget problem, hvis der kommer folk fra andre EU-lande og får høje sociale ydelser i Danmark, som gør, at vi ikke har råd til at betale høje sociale ydelser til danskerne?
Er Enhedslisten ligeglad med den problemstilling?
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
Jamen det er jo slet ikke virkeligheden, ordføreren beskriver der.
Der er ikke noget økonomisk problem i de udenlandske arbejderes ophold her; det regnestykke er for længst lavet af Beskæftigelsesministeriet.
Så forstår jeg ikke, at ordføreren ikke har hørt efter,
hvad min anke mod det her beslutningsforslag er
Der er, som jeg sagde, også nogle ting i det, og i det omfang medlemslandene selv får lov at bestemme noget mere over deres politik, støtter Enhedslisten jo det.
Det er den ene ting.
Men den anden er: Hvad skal indholdet være i den politik?
Og der er vi bare principielt uenige i det her beslutningsforslag, fordi der jo klart og tydeligt står, at der skal laves optjeningsprincipper for velfærdsydelser.
Ud over det principielle i, at det er et angreb mod hele princippet i den danske skattefinansierede velfærdsmodel, påpeger vi de negative konsekvenser, det vil få for vores arbejdsmarked, og den vækst i social dumping, som det vil medføre.
Jeg tror ikke rigtig, ordføreren hører efter og vil forholde sig til kernen i det, jeg siger.
Med hensyn til vores principielle holdning er vores linje i det her – hvis vi endelig skal bruge de terminologier, som ordføreren indfører, med kapitalisme og arbejderklasse, og lad os gøre det – jo dikteret af en loyalitet over for den danske arbejderklasse og den internationale.
Det er to sider af samme sag.
Jeg må sige, at den danske arbejderklasse ingen interesse har i, at der er tusindvis af udenlandske arbejdere her i landet, som har en dårligere social sikring, end de selv har, for det vil føre til social dumping, til løntrykkeri og til, at de udenlandske arbejdere tvinges til at tage et hvilket som helst job til en hvilken som helst pris.
Det ved jeg at ordføreren er tilhænger af at de gør, og det er måske også den egentlige bevæggrund for, at de borgerlige partier kan samles om et sådant princip.
Christina Egelund (LA), 2016-02-02:
Ministeren sagde indledningsvis, at det her er et usædvanligt beslutningsforslag.
Det har ministeren jo sådan set ret i, for det er ikke ofte, at vi her i Folketingssalen har de brede principielle debatter om det europapolitiske.
Det beslutningsforslag, som vi her behandler, har som sigte at sikre gennemførelsen af principperne i planen »Dansk velfærd i Europa« som fremlagt af partierne Venstre, Dansk Folkeparti, De Konservative og Liberal Alliance før folketingsvalget sidste år.
Planen beskriver initiativer, der dels har til formål at tage hånd om problematikken om sammenblanding af retten til arbejde med retten til velfærdsydelser, dels at stadfæste Folketingets støtte til Storbritannien i deres forhandlinger om en ny ordning med EU.
Begge dele er vigtige for en positiv udvikling i EU, og dermed er begge dele også vigtige for Danmark.
I Liberal Alliance er vi varme tilhængere af principperne om arbejdskraftens frie bevægelighed.
Det er en mulighed, som jeg også selv med meget stor glæde har benyttet mig af.
Den rettighed skal vi værne om, ikke kun af hensyn til den enkelte, men også fordi det er en meget stor fordel for vores virksomheder, at de uden for meget besvær kan rekruttere medarbejdere på tværs af de europæiske landegrænser.
Men retten til at tage et arbejde i et andet land bør ikke være det samme som retten til at hæve en velfærdscheck i et andet land.
Der skal være plads til forskellighed inden for rammerne af det europæiske samarbejde, og der er stor forskel på, hvordan vi har indrettet vores velfærdsydelser fra nord til syd, øst og vest i Europa.
Sådan skal det være.
Derfor er der behov for klarhed om reglerne.
Der er behov for at adskille retten til at tage et arbejde i et andet land fra retten til at modtage kontante velfærdsydelser i et andet land, hvis vi ønsker at sikre arbejdskraftens frie bevægelighed, og det gør vi i Liberal Alliance.
Det er jo så en ambition, som vi deler med Storbritanniens regering, ligesom vi også bakker op om de tre andre britiske krav, der indgår i de igangværende forhandlinger mellem EU og Storbritannien.
Ønsket om større fleksibilitet også for de lande, der ikke måtte abonnere på ambitionen om en stadig snævrere union, er nødvendig, hvis EU også i fremtiden skal rumme de forskelligheder, de 28 medlemslande repræsenterer.
Ligesom briterne ønsker Liberal Alliance en afklaring mellem eurozonelandene og de medlemmer af EU, som ikke har tilsluttet sig euroen, om, at eurozonelandene ikke skal forpligte resten af EU på aftaler, som de måtte indgå med hinanden eller med tredjepart.
Sidst, men meget vigtigt, støtter vi briterne i ønsket om et styrket indre marked, hvor der sættes fuldt blus under det, som vi anser som kernen i det europæiske samarbejde, nemlig den frie handel.
Planen »Dansk velfærd i Europa« bør således være et principielt pejlemærke i dansk europapolitik.
Morten Løkkegaard (V), 2016-02-02:
Tak for det, og tak for en god ordførertale, om end jeg ikke kunne lide konklusionen.
Analysen kan jeg og Venstre langt hen ad vejen følge.
Jeg håber også, at jeg i min egen ordførertale fik sagt, at det her med økonomi anser vi ikke for at være hovedargumentet.
Det bringer mig til mit spørgsmål, for det er, som om der er en underlig modsætning i hr. Rasmus Nordqvists indlæg.
Han starter med at anerkende, at der er problemer for derefter at negligere dem.
Det, der er sagen her, er, at man jo ikke kan se bort fra det politiske og den politiske legitimitet.
Når man nu ser på, hvordan afstemningen den 3. december endte og den mangel på legitimitet, der tilsyneladende er i en stor del af befolkningen, giver det så ikke mening, at man prøver at adressere nogle af de helt oplagte spørgsmål, som kommer op, f.eks. omkring det her med børnechecken?
Er det ikke noget, der bør veje tungere, når man f.eks. skal tage stilling til et beslutningsforslag som det her?
Rasmus Jarlov (KF), 2016-02-02:
Jeg synes, det er interessant og ærlig snak, men jeg undrer mig over, hvordan Enhedslisten vil bevare det danske velfærdssystem, hvis det her problem kommer til at vokse.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-02-02:
Jeg vil i og for sig starte med at takke hr. Finn Sørensen for altid sådan – kan man sige – at tage fat i et ideologisk udgangspunkt og tale om grådige arbejdsgivere og den slags.
Det er sådan noget, der bringer mig tilbage til 1970'erne med kedeligt gråt tøj og sympati for DDR og sådan noget.
Jeg ved ikke, om man kan bruge ordet forfriskende, men det er da i hvert fald meget interessant at høre i Folketingssalen.
Det, jeg egentlig bare vil spørge ordføreren om, er, om Enhedslisten anerkender det princip, at der skal penge i kassen, før man kan bruge dem, for når vi lytter til Enhedslistens ordfører her og i andre sammenhænge, lyder det, som om man ikke anerkender det princip.
Anerkender Enhedslisten det princip, at der skal penge i kassen, før man kan bruge dem?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-02-02:
Jeg synes egentlig, der bliver blandet to ting sammen i det her spørgsmål.
Altså, som en anden spørger også sagde: Hvis der er et specifikt problem med SU, så lad os se på det.
Men spørgsmålet er jo også: Hvad kommer personer for at studere her?
Kommer de så også for at arbejde her?
Kommer de så for at skabe sig et liv i Danmark?
Og det har jeg ikke noget imod de gør, lige meget om de kommer fra Ungarn eller Bulgarien.
Pernille Bendixen (DF), 2016-02-02:
Ordføreren siger, at vi ikke skal putte os ind under en lille osteklokke sammen med nogle få lande, men at han gerne vil have det brede samarbejde inden for EU's grænser.
Skal vi så bare vente 2 år, 4 år, 6 år, inden der kommer noget konkret fra EU, som vi kan forholde os til, mens antallet af dem, der modtager ydelser, så vokser og vokser og vokser?
Morten Løkkegaard (V), 2016-02-02:
Okay, den kommer vi nok ikke meget videre med.
Men så vil jeg bare lige stille skarpt på det, som blev sagt anerkendende om vores syn på UK-strategien, altså hele spørgsmålet om, at der også er et andet og bredere formål med at gå ind og hjælpe og støtte de britiske bestræbelser.
Kan vi trække den så langt som til at sige, at De Radikale er tilhængere af den strategi ud fra det formål, at briterne skal blive i EU?
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-02:
Jeg har jo læst det udspil, der i dag er kommet fra Donald Tusk – og det er jeg sikker på at ordføreren også har – og som jeg synes er et interessant udspil.
Her kan man jo sige, at vi får bekræftet den gamle lære om, at der også selv i dybe kriser ligger nogle muligheder, og det synes jeg også der gør her, og de muligheder synes jeg bestemt vi skal gribe ud efter, hvis det er det, ordføreren spørger efter, både for at sikre, at Storbritannien forhåbentlig kan blive i EU, men også fordi det kan være til gavn for vores egne bestræbelser. Når det er sagt, vil jeg også bare gerne advare imod, at man er så forhippet på at komme Storbritannien og de her bekymringer i møde, at man øver vold mod den mere grundlæggende frie bevægelighed.
Det hørte jeg også Venstres ordfører sige i sin tale, og det var jeg glad for at høre, ligesom jeg også sagde, at det ikke var EU-skepsis som sådan, der var baggrunden for, at Venstre stemmer for.
Jeg forstår så stadig væk ikke helt, hvorfor man stemmer for, men jeg er da enig i, at det drejer sig om at få det bedste ud af situationen, som vi er i, og gribe efter de muligheder, det giver.
Og lad os samtidig undgå, at vi derved skader det, der er hele motoren og, kan man sige, også visionen og det smukke i EU-samarbejdet, nemlig det indre marked og den frie bevægelighed, som har hjulpet os meget.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
Tak, og tak til ordføreren.
Vi er jo i hvert fald enige om én ting, og det er, at EU blander sig alt for meget i, hvilke regler vi laver herhjemme.
Sådan er det desværre ikke.
Der er et punkt, hvor er vi enige.
Men hvorfor slås Dansk Folkeparti så ikke for noget, som jeg egentlig troede man gik ind for, nemlig at vi får en femte undtagelse, en undtagelse fra EU's regler om social- og arbejdsmarkedspolitik, sådan at de spørgsmål, som vi taler om i dag, velfærdsydelser og alting, er noget, vi afgør i det danske Folketing, og ikke noget, der skal afgøres i Bruxelles af politikere fra 27 andre lande?
Hvorfor rejser man ikke den kamp i stedet for at gå med i en båd, som kun giver problemer for et andet spørgsmål, som Dansk Folkeparti ellers siger at de går meget op i, nemlig social dumping?
For det bliver resultatet, hvis alt det her med optjeningsprincipper får lov at brede sig.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-02-02:
Der er to ting at sige til det.
Det første er, at vi jo slås for meget mere end det.
Vi slås for et reduceret EU, et EU, der får en helt anden måde at håndtere politik på, et EU, hvor – og det kan måske lyde drømmeragtigt, men ikke desto mindre – det ikke er Kommissionen, der sidder i al sin visdom og kommer med forslag, men hvor det er os, de nationale parlamenter, der afgør, om sager skal drøftes på EU-niveau eller ej.
Det er sådan et mere demokratisk samarbejde, vi slås for, og det indebærer jo også det, som hr. Finn Sørensen peger på.
Men i forhold til optjeningsprincipperne skiller vandene nok lidt mellem Enhedslisten og Dansk Folkeparti, for grundlæggende mener vi, det er rigtigt at have optjeningsprincipper, ikke alene for EU-borgere, men for alle udlændinge, der kommer til Danmark, således at man skal arbejde i Danmark, før man, om jeg så må sige, får andel i vores velfærdsydelser.
Og det mener jeg er et rimeligt princip på alle måder.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
Det, ordføreren mener med optjeningsprincipper, er, at man skal betale skat fra dag et, for det gør man, når man arbejder i Danmark og kommer her for at arbejde.
Men de rettigheder, der følger med at betale skat, skal man først have om 5, 7, 10 år, hvornår det nu kan blive.
Det skal helst vente så længe som muligt, kan jeg forstå på det hele.
Der vil jeg bare have ordføreren til at forholde sig til det faktum, at hvis vi får en stor gruppe – mange tusinde udenlandske arbejdere – her i landet, der ikke har den samme sociale sikring som dem, der i forvejen bor her fast, så kan det ikke undgå at medføre en stigning i det problem, vi kalder social dumping, for så er de arbejdere tvunget til at tage et hvilket som helst job til en hvilken som helst løn og arbejde illegalt og alt muligt.
Vil ordføreren ikke gerne forholde sig til det problem?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-02-02:
Ja, det vil ordføreren gerne.
Og jeg synes, det rigtige svar på det spørgsmål i virkeligheden er meget større end det, hr. Finn Sørensen forsøger at begrænse det til.
Helt grundlæggende er jeg og Dansk Folkeparti ikke tilhængere af vandrende arbejdstagere.
Vi er tilhængere af et indre marked, der drejer sig om varer, men vi er dybest set ikke tilhængere af, at man kan tage fra Rumænien eller Bulgarien og til Danmark og få et job her.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-02:
Det er altså svært – det håber jeg at hr. Morten Løkkegaard vil tilgive mig – sådan at gå ned i de enkelte punkter og både at sige, hvad der egentlig sker i forhold til forhandlingerne mellem Kommissionen og England og Ministerrådet, og hvad der er realistisk at få på de enkelte områder.
Så derfor vil jeg bare svare på den måde, at der ikke er noget i det konkrete indhold eller rettere sagt i hensigterne i de enkelte punkter, nemlig at undgå misbrug af velfærdsydelser og at sikre, at Storbritannien kan blive, der på det overordnede niveau og som mål stritter imod efter min eller efter Radikale Venstres mening, for det er vi med på.
Der kan være nogle enkelte detaljer – Enhedslisten var inde på nogle af dem – hvor man kan spørge, om det er den ene vej eller den anden vej, man skal gå, for at få det overordnede formål opfyldt, men det er ikke det, der stritter imod, og derfor er det helt klart konteksten.
Det er jo rigtigt, at man skal passe på med det med motivforskning, men jeg synes ikke, det er så svært at misforstå motivet i det her.
For der står i beslutningsforslaget, at det er for at signalere en øget EU-skepsis.
Når jeg hører på alle ordførerne fra de tre forslagsstillerpartier, kan jeg høre, at det er formålet.
Morten Løkkegaard (V), 2016-02-02:
Tak for det.
Jeg vil bare lige følge op på den udbredte motivforskning, som ordføreren her lægger for dagen, og som åbenbart er kernen i den kritik, der er mod dette beslutningsforslag.
En lille veltilrettelagt fælde tror jeg ordføreren fik sagt at det var, og nu må jeg jo så lægge til grund, at ordføreren har hørt min tale og dermed har kunnet konstatere, at den fælde gik vi altså ikke i.
Så mit spørgsmål er: Hvis vi lige ser bort fra det der lille ord skepsis, som hr. Martin Lidegaard hæftede sig meget ved, men som jeg altså forhåbentlig fik redegjort for, og hvis vi ser ud over den der lidt semantiske diskussion, hvad er der så konkret i den her tekst, som giver anledning til at tro, at nogen skulle være gået i nogen fælde?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-02-02:
Jamen jeg må også bare anerkende, at Kommissionen er gået i gang med at se på det her.
De har allerede snakket om det.
Vi hørte også ministeren starte med at sige, at man allerede var i gang med det.
Jeg kan ikke forstå, hvordan det er, at nogle kan tale et problem op, som man allerede er i gang med at undersøge, som man allerede er i gang med at håndtere.
Så for mig er det en eller anden underlig fantasiverden, vi er i gang med at tegne af det her store monster, der hedder velfærdsturisme, som jeg bare ikke kan genkende.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
Man mærker måske en vis frustration over, at både Socialdemokraterne og Venstre er på vej væk fra den europapolitiske aftale, som Det Radikale Venstre egentlig er en del af, og er ved at indføre nogle andre principper og lægge sig på en anden kurs, der jo ikke fører ind til kernen af Europa, hvis man nu skal analysere det, der er i gang her.
Men det må man jo ligge og rode med blandt de EU-venlige partier, hvor jeg så kan forstå, at hvis man ellers får det med, er Dansk Folkeparti med i den bolledej.
Nej, det, jeg vil spørge ordføreren om, er: Ordføreren siger, at man er enig i de principper, der sådan er beskrevet, altså det indholdsmæssige, de pinde, der er.
Det undrer mig en del, fordi en meget vigtig pind, der bliver brugt en del plads på, er, at der skal indføres optjeningsprincipper, men så vidt jeg husker, havde vi en stor debat her i Folketinget i 2014, hvor Det Radikale Venstre og deres daværende minister Morten Østergaard var enige med Enhedslisten i, at vi i hvert fald ikke skulle støtte den borgerlige udgave af optjeningsprincipper.
Så var vi uenige om nogle andre ting, men det var lige det.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-02:
Uden vi skal gå i detaljer med de konkrete løsningsforslag inden for dagpenge, inden for børnecheck, inden for alt muligt, kan man sige, at det grundlæggende princip tror jeg faktisk ikke at vi bliver enige med Enhedslisten om, selv om vi undrer os over meget i Enhedslistens EU-politik, ikke mindst at man både går ind for en europæisk løsning på flygtningekrisen og samtidig er imod de redskaber, der skal skabe en fælles flygtningepolitik.
Vi hylder stadig væk, at hvis man har lige pligter, har man også lige rettigheder.
Det gælder også folk, der arbejder i Danmark.
Det, som man jo diskuterer i øjeblikket, er, hvor man skal have optjent sin ret, om det kan være alle steder i Europa, eller om det bør være i det land, hvor man så også skal nyde sine rettigheder, efter man har betalt, om jeg så må sige, sine pligter.
Der har vi hele tiden signaleret, at der skal vi selvfølgelig sørge for, at vi undgår misbrug af de danske dagpengeregler.
Det har også været vores udgangspunkt, men det var for at beskytte dem, ikke det modsatte.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
De borgerlige partiers udgave af optjeningsprincipper så vi klart i diskussionen om børnechecken.
Det går ud på, at de perioder, som man har opholdt sig i andre medlemslande og arbejdet dér, ikke skal tælle med.
Det var jo det, hele konflikten bestod i i forhold til de borgerlige partiers lov om optjeningsprincippet for børneydelserne, som vi var enige om at stemme imod.
Nu siger ordføreren, at man går ind for den der pind om optjeningsprincipper, men ordføreren ved jo godt, hvad den betyder.
Den betyder, at man ikke vil acceptere medregning af de perioder, som de udenlandske arbejdere har fra andre lande.
Det var jo det, konflikten gik ud på.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-02:
Det, jeg svarede på, var i forhold til dagpenge.
Jeg misforstod spørgeren, og det beklager jeg.
I forhold til børnecheck er vores indstilling, at man skal gå efter en indeksering af børnechecken, sådan at man får den udbetalt, hvis man skal have den udbetalt i sit hjemland, på det niveau, der er.
Det er i hvert fald noget, vi har diskuteret også under den tidligere regering, og som vi også har givet udtryk for tidligere.