Holger K. Nielsen (SF), 2014-05-09:
Cyberwar er et udtryk, der er kommet meget ind i debatten om forsvarspolitik i de seneste år.
Jeg sad selv med i Forsvarskommissionen i 2008 og var efterfølgende med til at forhandle forsvarsforliget, og der besluttede vi jo at bruge flere ressourcer på cyberwar.
I forhold til nogle af de konflikter, der er i Europa i øjeblikket, er asymmetrisk krigsførelse og brug af cybervåbnet, hvor man lammer infrastrukturen i andre lande, en del af moderne krigsførelse, og derfor bliver det en vigtig del af fremtidens trusselsbillede, som vi er nødt til at tage alvorligt.
Det er også derfor, at det her lovforslag er lavet.
Det er jo i høj grad en videreførelse af den såkaldte GovCERT-lov, som blev vedtaget i 2011, hvor man besluttede at placere Center for Cybersikkerhed under Forsvarets Efterretningstjeneste, og så får man et samlet lovgrundlag for alt det her.
Men det er i høj grad en videreførelse af tidligere lovgivning, som der jo i øvrigt er enighed om Folketinget.
Man kan sige, at der er to hensyn, og jeg er meget enig med fru Zenia Stampe, som jeg synes havde nogle meget kloge betragtninger desangående, og nogle af de andre ordførere i, at vi på den ene side står med en forsvarspolitisk udfordring med et trusselsbillede, der har noget at gøre med muligheder for cyberangreb, og på den anden side har vi nogle retssikkerhedspolitiske hensyn, vi er nødt til at tage.
Og det er jo to hensyn, der godt kan stride imod hinanden, og der synes jeg vi skal være ærlige og sige, at det kan de godt.
Og det, det jo så handler om, er at finde den tilstrækkelige balance mellem de to hensyn.
Der kom en meget kraftig kritik, da det første lovforslag kom i høring.
Det har man så i høj grad taget højde for i regeringen ved fremsættelsen af det endelige lovforslag og den fremsættelsestale, som forsvarsministeren er kommet med.
Der kan være yderligere ting, som det blev påpeget her, og hvis man med føje kan sige, at der stadig væk er problemer, så lad os da se på det, som også andre ordførere har sagt.
Hvis der er brug for præciseringer, hvis der er nogle løse formuleringer, som går imod det, vi alle sammen er enige om, så lad os se på det.
For meget af det, der er blevet sagt, også under den høring, der var i går, virker i hvert fald på mig lidt overdrevet, set i forhold til hvad meningen med det her er.
Det er jo ikke meningen, at man nu skal ind og snage i alle mulige personoplysninger hos alle borgere i det her land.
Det er ikke det, der er hensigten med det her.
Hensigten er jo netop, at man skal kunne finde nogle mønstre i nogle databevægelser, som kan begrunde, at man kan intervenere i god tid, før det bliver et egentligt angreb.
Men hvis man med føje og velbegrundet kan hævde, at det her kan bruges til langt mere, og at det er meget farligt for den personlige sikkerhed, synes jeg da, vi skal se på det, og det må vi så se på under udvalgsbehandlingen.
Men som sagt er der sket fremskridt i den politiske aftale, der er lavet, og derfor er det vigtigt, vi arbejder videre med det her.
Hvad får det af konsekvenser?
Og det står og falder med, om man har tillid til, at tilsynet fungerer.
Jeg sad selv i mange år i det såkaldte Kontroludvalg, og har sådan lidt erfaring med den politiske kontrol med de hemmelige tjenester.
Jeg skal ikke give karakterer for, hvordan det fungerede der, men jeg har i hvert fald forstået, at det på det seneste er blevet betydelig bedre.
Og det tror jeg er vigtigt.
Det er en debat, man har i andre lande, bl.a. i Storbritannien.
Jeg læste The Guardian i dag, og de bringer en meget, meget stor artikel om, hvordan man i Storbritannien er ved at stramme op på det, og der er stor diskussion om det derovre og tilsvarende i USA.
Så det er en debat, der kører i alle vestlige lande i øjeblikket, og som vi også må tage alvorligt.
Der er sket en opstramning, men heldigvis lægges der også op til en revision af den her lovgivning efter 3 år.
Og derfor vil vi få et erfaringsgrundlag, vi så kan se på, og hvis der er behov for at stramme yderligere op på nogle ting, må vi jo se på det.