runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Preben Bang Henriksen (V), 2015-02-25:
Jeg kan ikke sige, at jeg har udtrykt mig forkert, men spørgsmålet er generelt, og det går på, hvad der er ministerens holdning til en situation, hvor en borger bygger i henhold til en byggetilladelse og alligevel kommer til at skulle rive byggeriet ned, fordi der øjensynlig har været en fejl i sagsbehandlingen.
Det er helt generelt.
Ministeren har så gættet rigtigt, for vi har jo også haft et par spørgsmål oppe at vende om, at årsagen til, at jeg er blevet pikeret, er omtalen af en sag i Rønbjerg.
Det er fuldstændig rigtigt.
Men ministeren behøver ikke genfortælle sagen og heller ikke de afgørelser, der har været i de forskellige instanser.
Jeg er helt sikker på, at de er truffet i overensstemmelse med gældende ret.
Det er ikke noget at klandre, hverken hvad angår den ene eller den anden instans.
Men jeg tillader mig bare at spørge om ministerens personlige holdning.
Hvad er ministerens personlige holdning til en situation, hvor en borger bygger i henhold til en byggetilladelse?
Det er et meget komplekst område.
Der er hundrede sytten regler, man skal have fat i, og man får en byggetilladelse, som rimelig standardiseret i forbindelse med vejledningen siger – og det gælder alle byggetilladelser – at kommunalbestyrelsen har konstateret, at byggeriet ikke er i strid med følgende anden lovgivning: lov om planlægning, lov om naturbeskyttelse osv.
Man nævner sågar 13 love.
Sådan ser byggetilladelser åbenbart ud.
Men hvad er specielt i den situation – og jeg spørger helt generelt – så ministerens holdning til, at man efter at have fået en byggetilladelse, der ovenikøbet præciserer dels lovligheden af det påtænkte byggeri, dels at det ikke er i strid med et hav af andre love, så alligevel risikerer at komme til at skulle rive huset ned?
Hvad er ministerens personlige holdning til den retsstilling?
Det er en retsstilling, som givet er korrekt, men det er da spørgsmålet, om loven skal laves om.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-02-25:
Hvad er ministerens holdning til, at Aarhus Kommune, som på nuværende tidspunkt kæmper med at skaffe tilstrækkelig med boliger til sine indbyggere, i år skal finde nye boliger til 516 kvoteflygtninge, og finder ministeren det nødvendigt at gøre noget i den henseende?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen »Svært at finde boliger til flygtninge« i Aarhus Stiftstidende den 18. februar 2015.
Magnus Heunicke (S), 2015-02-25:
Som jeg startede med at sige, støtter jeg varmt øget tilgængelighed på vores stationer.
Der er et stort behov rigtig mange steder, og når man i forvejen er i gang med ombygning, giver det jo især god mening at se på, om det kan gøres smart og måske også lidt billigere og mere enkelt.
Der er blevet mig oplyst, at det simpelt hen ikke er tilladt at lave ombygninger uden at forberede eftermontering af elevatorer, men jeg synes, det lyder meget fornuftigt, at man på mødet i går fandt frem til, at det her projekt skal være på prioriteringslisten.
Nu skal der så foretages en udregning af, hvad økonomien vil være i det, og det vil så blive forelagt forligskredsen.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-02-25:
Jeg kan forstå, at ministeren ikke ved, hvor jeg er stillet op.
Jeg tror, at det er de færreste her i lokalet, der ikke ved, at jeg er fra Østjylland.
Jeg tror, at det er de færreste, der ikke ved, at jeg har en kommunal baggrund som bl.a. tidligere borgmester i Randers.
Det gør ministeren så åbenbart ikke, men så ved ministeren det da nu.
Derfor ved jeg også lidt om, hvordan og hvorledes de her kommuner nu fungerer, og jeg ved også godt lidt om, hvordan og hvorledes man altså ikke bare kan sidde og appellere til sammenhold og alt muligt andet, hvis regeringen ikke er interesseret i at gøre noget konkret og proaktivt på det her område.
Derfor må jeg indrømme, at jeg synes, at vi får lidt for mange ikkesvar, og at man bare prøver at vaske hænder fra regeringens side.
I betragtning af hvor mange flygtninge vi taler om, synes jeg, at man ikke helt er sin opgave voksen – undskyld, jeg siger det – i forhold til byer som f.eks. Aarhus, som kommer til at stå med et kæmpe, uoverskueligt problem.
Magnus Heunicke (S), 2015-02-25:
Det er jo ikke et arbejde, som jeg deltager i.
Det er et arbejde, hvor vi spørger de eksperter og interesseorganisationer, som er optaget af det her.
Det synes jeg er det helt rigtige at gøre.
Men der er forskellige kriterier, og jeg vil meget gerne oversende dem skriftligt.
Det handler om, hvor mange passagerer der er.
Det giver selvfølgelig god mening at tage det i den rækkefølge at starte der, hvor behovet er størst.
Så hvor mange passagerer er der på stationen?
Det handler også om, hvor langt der er til den næste station, hvor der er en elevator.
Det er sådan nogle ting, man tager ind, når man vurderer det, kan jeg forstå på de tre parter, som mødtes i går.
Eva Kjer Hansen (V), 2015-02-25:
Kan ministeren gøre nærmere rede for, hvilke kriterier der er for at komme på prioriteringslisten?
Magnus Heunicke (S), 2015-02-25:
Nu tror jeg vi har været på samtlige stationer rundtom i spørgerens valgkreds, og det synes jeg er helt fint.
Jeg forstår godt, at man går op i det her.
Jeg synes også, det er vigtigt.
Jeg kan oplyse spørgeren om, at på det møde, der var i går, mellem danske handicaporganisationer, DSB og Banedanmark udarbejdede man den førnævnte prioriteringsliste.
Som jeg nævnte før, er det sådan, at elevatorer på Tinglev Station fremgår af prioriteringslisten.
Så spørger spørgeren: Hvad så med de andre stationer, Rødekro, Padborg, Lunderskov og Børkop?
Der er det oplyst til mig, at disse projekter ikke indgår i denne prioriteringsliste.
Og ellers kan jeg henvise til mit svar på det foregående spørgsmål.
Eva Kjer Hansen (V), 2015-02-25:
Jeg vil også gerne bede ministeren om at sende prioriteringslisten over.
Og så vil jeg gerne spørge ministeren, om ministeren virkelig mener, at det er et vigtigt kriterie, hvor mange passagerer der er på en station.
Synes ministeren, det er det, man skal vælge efter?
For så er der jo rigtig mange egne af landet, som slet ikke kommer på den prioriteringsliste i meget lang tid.
Jeg synes jo, behovet er lige stort i hele Danmark, for det handler om tilgængelighed for alle borgere i Danmark, og derfor er jeg meget forbavset over, at ministeren fremhæver antallet af passagerer som et væsentligt kriterium.
Det vil jeg gerne have ministerens bemærkninger til.
Er ministeren bekendt med, om der i forlængelse af mødet mellem de danske handicaporganisationer, Banedanmark og DSB den 24. februar 2015 bliver etableret elevatorer på stationerne Rødekro, Padborg, Lunderskov og Børkop?
Skriftlig begrundelse
Spørgsmålet stilles på baggrund af ministerens besvarelse af spørgsmål nr. S 717, hvor ministeren oplyser, at de danske handicaporganisationer, Banedanmark og DSB ville mødes den 24. februar 2015 for at drøfte udmøntningen af de disponible midler til forbedringer på de danske stationer.
Magnus Heunicke (S), 2015-02-25:
Det er klart, at det er en hamrende dyr omgang, så derfor er man nødt til at gøre det i nogle etaper, og derfor har vi bedt Danske Handicaporganisationer om sammen med DSB og Banedanmark at lave nogle prioriterede lister.
Og det, jeg har leveret som svar til spørgeren i dag, er, at den pågældende station er på listen efter det møde i går.
Så er vi nødt til at kende prisen, før jeg kan gå videre med det til de relevante forligspartier.
Jeg kan spørge: Hvorfor er der penge i puljen?
Det er der, fordi partier, som ikke er spørgerens eget parti, nemlig regeringspartierne, SF og Enhedslisten, leverede nye og friske penge til denne pulje, så vi kan fortsætte arbejdet.
Det er ikke et arbejde, som Venstre er en del af, så man kan jo stille et modspørgsmål til spørgeren: Hvordan kan være, at man her i Folketingssalen rejser en sag om noget, som man altså ikke har været med til at bevilge penge til?
Spørgeren må selv om, om hun vil svare på det, men det er da bare relevant at få den oplysning.
Eva Kjer Hansen (V), 2015-02-25:
Det er interessant, for jeg synes faktisk, jeg oplever en transportminister, der som regel har en mening om stort set alt mellem himmel og jord, men lige præcis om elevatorer på stationer vil ministeren simpelt hen ikke tilkendegive nogen som helst holdning.
Altså, vi taler om børnefamilier med barnevogne, gangbesværede, handicappede i kørestol og lignende, der i en meget stor landsdel faktisk ikke har muligheden for at benytte toget, uden at de har lavet en forudgående aftale – er det 14 dage før? – og som har brug for de her elevatorer.
Ministeren, der normalt gerne vil have en holdning til tingene, må da have sin egen selvstændige holdning til, om ministeren synes, det er rimeligt, at man gennemfører en renovering på en station, hvor det ikke er spørgsmålet om, hvorvidt man skal klargøre til, at der kan installeres en elevator, men om man i det hele taget skal installere en elevator samme ombæring.
Nu vil jeg gerne spørge transportministeren, om ministeren er bekendt med, om der i forlængelse af mødet mellem Danske Handicaporganisationer, Banedanmark og DSB i går nu bliver etableret elevatorer på stationerne Rødekro, Padborg, Lunderskov og Børkop, som jo også er stationer, hvor der i dag ikke er elevatorer.
Magnus Heunicke (S), 2015-02-25:
Når der overhovedet er lejlighed til, at Danske Handicaporganisationer, DSB og Banedanmark kan mødes om dette emne, så er det, fordi den her regering har afsat penge til det arbejde.
Disse penge blev afsat i en aftale, som Venstre stod uden for.
Nu er der penge til, at vi kan tage fat på at få sat flere elevatorer op og øge tilgængeligheden i Danmark.
Tinglev Station er sandelig ikke det sted, hvor der er flest passagerer i Danmark, det ved enhver, men når de alligevel er på prioriteringslisten, siger det jo sig selv, at svaret på det spørgsmål er givet, nemlig at jeg lytter meget nøje til de råd, der kommer.
De bliver så forelagt forligskredsen, præcis som det i øvrigt skete før valget, før den her regering tiltrådte.
Der var det også den måde, man, så vidt jeg forstår, arbejdede på.
Så der er slet ikke sket nogen ændring dér.
Der er bare sket det, at der er kommet nogle flere penge i puljen, fordi den her regering har villet det.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-02-25:
Det virker desværre, som om jeg var for optimistisk, men det havde jeg også frygtet, for vi hørte ikke meget om den her åbning, der var på vej.
Når ministeren så begynder at inddrage den tidligere regering, er det jo altså vigtigt at slå fast, at der er sket en voldsom stigning i antallet af kvoteflygtninge, siden man diskuterede det her sidst for mange år siden, og derfor er det jo en helt, helt anden situation, vi nu har, fordi vi jo altså antalsmæssigt har det her kæmpe pres i forhold til kvoteflygtninge.
Så jeg kan jo ikke gøre andet end at appellere til, at ministeren lytter.
Jeg kan også forstå, at den radikale borgmester i København faktisk også selv ønsker at åbne op for flygtninge, men det er åbenbart den socialdemokratiske overborgmester, som er imod.
Så kan man ikke få en eller anden form for radikal studiekreds eller andet til at presse lidt på?
Det kan man jo kun håbe.
Jeg har jo en ret klar holdning, og den tror jeg også ministeren deler, for ministeren har jo et forhåndskendskab til Københavns Kommune, der er ret omfangsrigt, og derfor ved ministeren også godt, at København Kommunens økonomi er ret god for at sige det mildt.
Faktisk er den så god, at det er en af de absolut rigeste kommuner overhovedet.
Der er fremgang, der er vækst, der bygges nye lejligheder, og der er arealer osv., og det er så en nulkommune.
Så har vi en kommune som Aarhus, som altså nu oplever, at de alene i år skal tage imod over 500 flygtninge – over 500 flygtninge i en kommune, som selvfølgelig også har vækst, men som absolut ikke har noget, der minder om samme vækstrate som Københavns Kommune, som skal modtage 0, og i en stigningstakt i forhold til sidste år på 231 pct.
Altså, det lyder jo helt vanvittigt i procenttal.
Jeg forstår ikke, at man så ikke fra regeringens side siger: Okay, det kan godt være, der er et godt argument her; nu bør vi måske i stedet for at tænke på gamle historiske tal også kigge lidt på, hvem det egentlig er, der har pengene til at kunne tage imod de udfordringer, som flere flygtninge giver.
Det forstår jeg ikke helt.
Når det så er sagt, så hørte jeg selvfølgelig den der lille, minimale åbning, der var i ministerens svar.
Jeg håber, det er meget større end en musehulsåbning, når ministeren siger, at der er ved at blive undersøgt forskellige ting.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre noget mere om, for det synes jeg lyder lidt spændende.
Det kan godt være, at jeg nu er ekstrem overoptimist, men hvis der er en åbning her, synes jeg da absolut, vi skal høre mere om det.
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Finder ministeren det rimeligt, at Aarhus Kommune skal modtage 231 pct. flere kvoteflygtninge i år end sidste år, når en af verdens rigeste byer, København, ikke skal tage imod en eneste kvoteflygtning i 2015, og hvad agter regeringen at gøre for at rette op på denne åbenlyse skævhed i fordelingen af kvoteflygtninge?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen »516 flygtninge til Aarhus – ingen til København« i Aarhus Stiftstidende den 18. februar 2015.
Magnus Heunicke (S), 2015-02-25:
Det kan jeg jo ikke sige.
Spørgeren ved formentlig også godt, at det ikke er sådan, at en minister kan sætte penge af til det.
Det kræver en forligskreds.
Sidste gang der blev sat penge af til dette område, var det en forligskreds, som Venstre valgte at stå uden for, der gjorde det.
Det var Venstre, der valgte at stå udenfor.
Der valgte regeringen sammen med SF og Enhedslisten at sætte penge af til præcis det arbejde her, og det afspejler meget godt regeringens holdning, nemlig at vi vægter og prioriterer dette i den dagligdags politik, og det vil vi også gøre fremadrettet.
Men jeg er jo nødt til at have en forligskreds, og hvis Venstre fra nu af vil være med i den forligskreds, hvor vi sætter penge af til at løfte det her område, så tager jeg imod det med kyshånd.
Eva Kjer Hansen (V), 2015-02-25:
Nu startede ministeren med at fortælle mig, at det kræver omkring 10 mio. kr., hver gang en station, der ikke har elevator i dag, skal have det.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvor mange penge ministeren vil afsætte til, at der kan etableres elevatorer på langt flere stationer, når nu ministeren nævner, at der er så mange stationer, der ikke har elevatorer i dag.
Hvad er ministerens ønske for f.eks. de næste 3 år?
Hvor mange penge vil ministeren sætte af?
Mette Frederiksen (S), 2015-02-25:
Det står fuldstændig klart efter terrorangrebene i København den 14. og 15. februar, at det jødiske mindretal i Danmark er en udsat befolkningsgruppe og derfor fortjener vores alle sammens solidaritet, opmærksomhed og deres egen sikkerhed.
Vi har set det nu i en række europæiske lande
, at mennesker, der sådan set bare lever deres liv, udøver deres religion, er forankret i deres egne kulturelle traditioner, bliver terrorens ofre.
Og vi har nu også set det i vores egne gader omkring synagogen.
Vi skal gøre, hvad vi kan, for at beskytte vores jøder.
Derfor er sikkerheden omkring de danske jøder vigtig.
Jeg noterer mig med tilfredshed, vil jeg gerne sige, at Københavns Politi netop for få dage siden har meddelt, at det meget forhøjede sikkerhedsberedskab, der er om en række jødiske lokationer og interesser i København, fortsætter, og det synes jeg lyder som en ualmindelig klog beslutning.
Preben Bang Henriksen (V), 2015-02-25:
Hvad er ministerens holdning til, at flere og flere flypassagerer for at opnå retmæssig kompensation i henhold til EU's passagerforordning nr. 261/2004 finder det nødvendigt at anvende retshjælpsfirmaer og herved betale 25 pct. af den kompensation, som EU har vedtaget, og finder ministeren det rimeligt, at der i praksis – henset til de omkostninger, der er forbundet med domstolsbehandling – ikke er andre muligheder for passageren?
Christian Langballe (DF), 2015-02-25:
Tak for det.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-02-25:
Hvorfor har ministeren efter 3½ år stadig ikke præsenteret os for arbejdet med at se på regnemodellerne i Finansministeriet som lovet i regeringsgrundlaget?
Skriftlig begrundelse
Af regeringsgrundlaget fremgår det, at regeringen vil nedsætte et udvalg under Finansministeriet, Økonomi- og Indenrigsministeriet og Skatteministeriet, som skal vurdere, hvordan forskellige offentlige udgifter og deres finansiering påvirker den økonomiske udvikling og vækst på længere sigt.
I regeringsgrundlaget forpligter regeringen sig således til at se regnemodellerne efter i sømmene.
Dynamiske effekter og økonomiske gevinster tages med i beregningerne, når det drejer sig om skattelettelser, men ikke når vi som samfund investerer i f.eks. forebyggelse og tidlig indsats over for udsatte børn.
Bjarne Corydon (S), 2015-02-25:
Bare en lille høflig rettelse: Den kan bruges vældig konkret, det står kommunerne helt frit for at gøre det.
Den kan ikke bruges til at bevilge flere penge, end man gør i forvejen, på en eller anden smart måde, hvor man lige kommer uden om de krav, der er til den økonomiske ansvarlighed.
Det er man frit stillet til at gøre.
Og hvis jeg har fået det ud af det i dag, at jeg både er blevet anerkendt for min evne til at regne og har fået SF med på, at flere data og fakta, også på de bløde områder i dansk politik, er værd at gå efter, så har det været en supergod dag.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-02-25:
Jamen SF vil gerne måle på det, der giver mening.
Til gengæld har der været en lang række af tilfælde, hvor vi mener, at der måske sker en overdreven djøfisering at den offentlige sektor, og hvor man bruger en masse energi på at måle nogle ting, som man egentlig ikke får ret meget ud af, hvilket gør, at der ikke er plads til en masse såkaldte varme hænder.
Men jeg tror, jeg vil konkludere – ellers må ministeren jo rette mig – at ministeren egentlig er enig i ånden i den her model, men bare ikke mener, at den kan bruges særlig konkret.
Bjarne Corydon (S), 2015-02-25:
Som jeg husker finanslovsforhandlingerne, blev vi enige til sidst, og det vil sige, at SF fik brugt alle de penge, der overhovedet var til rådighed, på andre ting, man syntes var endnu vigtigere.
Sådan forløb forhandlingerne set fra mit perspektiv.
Jeg vil da gerne sige, at nu har vi jo lejlighed til at tage en politisk diskussion om det her, og det vil jeg egentlig gerne takke spørgeren for.
Det plejer jo at være en lille smule omvendt.
Det plejer at være sådan, at når jeg går til et område som f.eks. socialpolitikken, folkeskolepolitikken, styringen af den offentlige sektor og siger, at vi har brug for flere tal, flere data, og at vi må måle på, hvad der virker, og hvad der ikke virker, ja, så bliver jeg ofte mødt af repræsentanter fra f.eks. SF, som siger, at det er helt forkert.
Og hvis det, vi er enige om her i dag, er, at vi skal have flere data på bordet, i forhold til hvad der virker i socialpolitikken, og at det, der ikke virker, må laves om, så er jeg da en glad mand.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-02-25:
Jeg har en stor tiltro til finansministerens talforståelse, vi er så bare ikke altid fuldstændig politisk enige.
Men det skal der også være plads til ikke at være.
Jeg synes jo, at finansministeren har en pointe i, at vi ikke har viden nok om, hvilke sociale tiltag der gælder.
Og ud over den menneskelige effekt, der kan være i, at flere mennesker bliver en del af fællesskabet og arbejdsmarkedet og undgår et liv med en masse sundhedsproblemer, så er der også en reel bundlinje her: 72 milliarder pr. årgang.
Derfor undrer det mig, at vi i SF under forhandlingerne om de forskningsmidler, der bliver udmøntet sideløbende med finanslovsforhandlingerne, ikke kunne få mere end 40 mio. kr. til forskning i det her, for alene på bundlinjen må det jo økonomisk set kunne betale sig at forske i det, så vi ved, hvilke indsatser vi kan sætte ind med, og derved både kan spare nogle mennesker for nogle sociale problemer, men også kan spare nogle penge i statskassen.
72 milliarder.
Det må da være værd at bruge nogle penge til at forske i, hvordan vi kan få det på plads.
Bjarne Corydon (S), 2015-02-25:
Først vil jeg da gerne takke for, at spørgeren har den opfattelse, at jeg i et eller andet omfang har forstand på tal.
Det synes jeg er meget, meget venligt.
Det tager jeg da med mig hjem og glæder mig over.
Derudover tror jeg ikke, der er nogen grund til at være mere uenig, end man behøver, på det her punkt.
Jeg synes, at jeg prøvede at redegøre ret omhyggeligt for, hvad den her model kan, og hvad den ikke kan.
Den kan jo prissætte, om man så må sige, omkostningen ved sociale problemer og dermed også gevinsten ved at løse sociale problemer.
Den kan derimod ikke sige noget om, hvorvidt man rent faktisk løser sociale problemer med forskellige virkemidler.
Det kan man ikke vide.
Det, der jo er tilfældet med vores socialpolitik i Danmark i øjeblikket, er desværre, at mange af de penge, vi bruger, ikke har den ønskede effekt.
Det var derfor, at en socialminister, som jeg tror vil være spørgeren bekendt, nemlig fru Annette Vilhelmsen, udviklede socialpolitikken i retning af rent faktisk at sætte egentlige mål for, hvordan man vil flytte socialpolitikken fremad i Danmark.
Det, vi så har til gode, er at finde de rigtige virkemidler.
Før vi finder dem, kan vi jo ikke regne med en gevinst.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-02-25:
Nu tror jeg, at de fleste, der har fulgt finansministeren, ved, at han har en ret god indsigt i tal osv., og derfor undrer det mig lidt, at finansministeren ikke teknisk skulle kunne forholde sig til Skandiamodellen, hvorimod ministeren for børn, ligestilling, integration og sociale forhold bakker rimelig meget op om i hvert fald den overordnede tanke om at kigge på, hvordan man økonomisk prioriterer tiltagene på f.eks. det sociale område, for at det ikke kun skal have en menneskelig effekt, men også en økonomisk effekt.
Skandia har bedt CBS om at beregne, hvad det, de kalder udenforskabet, altså dem, der er uden for fællesskabet, koster på bundlinjen så at sige.
CBS har beregnet, at det koster 72,3 mia. kr. pr. årgang, eller at over 8 pct. af børnene i en årgang på 60.000 får et liv, der er præget af alvorlige psykiske lidelser, misbrugsproblemer, ledighed osv.
Det beregner de altså til at koste 72 milliarder.
Og der vil jeg bare igen høre ministeren: Har det ikke en effekt, om man ser på en udgift som ikke kun en udgift, men også en investering, når vi skal prioritere midler, men også når kommunerne skal prioritere midler, i forbindelse med hvad de skal DUT'es for, hvad de skal have i kommuneaftaler osv. i forhold til de opgaver, som de står for?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-02-25:
Midt i den her opløftede stemning og enighed om, at det er godt at få mere viden, få flere tal på bordet, vil jeg godt spørge ministeren, hvorfor ministeren efter 3½ år stadig ikke har præsenteret os for arbejdet med at se på regnemodellerne i Finansministeriet som lovet i regeringsgrundlaget.
Karsten Lauritzen (V), 2015-02-25:
Finder ministeren det rimeligt, at amerikanere, der kommer til Danmark og har kørt i over 20 år i USA, skal op til en ny kontrollerende køreprøve i Danmark, når russere eller koreanere blot kan få ombyttet deres kørekort til et dansk kørekort uden at skulle igennem samme prøve i Danmark, og hvornår får regeringen rettet op på denne åbenlyse uretfærdighed?
Bjarne Corydon (S), 2015-02-25:
Nej, det foregår fuldstændig systematisk, det gjorde det også, da SF sad i regering.
Der foretages hver dag politiske prioriteringer.
Man kan selv vælge, hvad man vil bruge pengene på, men man kan ikke snakke sig til, at der er flere penge, end der er.
Det forstod SF ganske udmærket, da man sad i regering, men det har knebet mere, efter man er gået ud af regeringen, og det er nok i virkeligheden der, problemet ligger.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-02-25:
Det lyder ikke, som om vi kommer det så meget nærmere.
Men jeg vil bare lige vende tilbage til en kort bemærkning, som finansministeren havde, nemlig at det handler om politisk prioritering, hvor mange penge man vil bruge på f.eks. sociale indsatser, sundhedsområdet osv.
Men det gør det jo med alting.
Det er jo også en politisk prioritering, om man vil afskaffe efterlønsordningen eller halvere dagpengene, eller hvad det er.