Morten Bødskov (S), 2013-02-19:
Nogle vil sikkert mene, det er dejligt med korte taler fra den her talerstol, så jeg skal prøve at blive i vanen.
Jeg vil bare slutte af med, i den her omgang i hvert fald, at sige tak for den positive modtagelse, der har været, af regeringsforslaget.
Som flere har været inde på, er der tale om et noget teknisk præget lovforslag, som jo primært har til formål at bringe dansk ret i overensstemmelse med en ny EU-forordning om – som det har været fremme – kontrol med udførsel af visse skydevåben til lande uden for EU.
Og samtidig, som det også har været fremme, benytter Justitsministeriet nu lejligheden til at foreslå nogle mindre justeringer af våbenlovens regler om henholdsvis hardball- og paintballvåben og skytteforeninger, som dels er sådan af våbenteknisk karakter, dels er lovteknisk begrundet.
Så med de bemærkninger vil jeg endnu en gang sige tak for den positive modtagelse af forslaget, og jeg ser selvfølgelig frem til udvalgsarbejdet i Folketingets Retsudvalg.
Tak for det, formand.
Dette beslutningsforslag, som vi nu skal behandle her i dag, vedrører Danmarks internationale forpligtelser, og det vedrører vores holdning til at være en del af det internationale samarbejde.
Forslagsstillerne opfordrer regeringen til at nedsætte en kommission, der kritisk skal gennemgå de internationale konventioner og aftaler, som Danmark er forpligtet til at følge.
Beslutningsforslaget giver os en god anledning til at drøfte et principielt meget vigtigt spørgsmål, nemlig spørgsmålet om Danmarks indstilling til internationale forpligtelser og selvfølgelig også Danmarks indstilling til det internationale samarbejde.
Lad mig sige, at det er regeringens opfattelse, at Danmark har gode muligheder for at føre en selvstændig udlændingepolitik, og at vores gældende regler også netop er udtryk for dette.
Regeringens udlændingepolitik er baseret på et ønske om, at udlændingepolitikken både skal være robust og retfærdig.
En robust udlændingepolitik betyder bl.a., at afviste asylansøgere og kriminelle udlændinge har pligt til at udrejse.
En robust udlændingepolitik betyder også, at vi stiller skrappe krav til at kunne få f.eks. familiesammenføring og permanent ophold, så vi har kontrol med tilgangen af udlændinge til vores samfund.
Det ligger helt fast, og det har regeringen stort fokus på.
En retfærdig udlændingepolitik betyder bl.a., at Danmark overholder sine internationale forpligtelser og eksempelvis ikke behandler familier i strid med konventionerne.
En retfærdig udlændingepolitik betyder også, at Danmark ikke sender mennesker tilbage til forfølgelse og tortur.
Regeringens holdning er derfor meget klar: Vi lægger stor vægt på, at Danmark lever op til sine internationale forpligtelser.
Det gælder ikke mindst på menneskerettighedsområdet.
Og vi lægger stor vægt på, at Danmark også skal være kendt som et land, der arbejder for og har en positiv holdning til det fælles internationale samarbejde.
Det fremgår af bemærkningerne til beslutningsforslaget, at det er forslagsstillernes opfattelse, at der har udviklet sig en politisk debatkultur, hvor det at udtale sig kritisk om Danmarks internationale forpligtelser udlægges, som om man ikke ønsker, at Danmark skal deltage i internationalt samarbejde.
Endvidere understreges det også af forslagsstillerne, at det på ingen måde er formålet eller intentionen med forslaget at forsøge at bygge mure omkring fædrelandet eller at melde Danmark ud af det internationale samfund.
Men hvad er det så egentlig helt konkret, forslagsstillerne ønsker sig at en kommission skal se på, og hvad vil konsekvenserne være af det?
Ser vi på det, kan vi se, at forslagsstillerne ønsker sig, at en kommission skal drøfte, hvordan det sikres, at Danmark i sidste ende selv bestemmer, hvordan dansk lovgivning skal se ud, uden at internationale aftaler kan ændre på det.
Det vil sige, at forslagsstillerne ønsker, at Folketinget skal kunne lovgive på en måde, der strider mod internationale forpligtelser.
Jeg synes ikke, at det harmonerer med at deltage i det internationale samarbejde.
Forslagsstillerne ønsker endvidere, at en kommission – og det er den kommission, vi taler om her – skal undersøge, hvordan Danmark kan tage forbehold for dele af de internationale konventioner og aftaler, som Danmark er en del af.
Danmark skal altså meddele de andre lande, som vi samarbejder med, og som har samme forpligtelser som os, at vi alligevel ikke vil være med, heller ikke på det punkt.
Det er efter min opfattelse lige nøjagtig at bygge mure og tage afstand fra andre lande, som vi samarbejder med og deler forpligtelser med i det internationale samarbejde.
Begrundelsen er, at henvisningerne i visse tilfælde kan risikere at gøre konventionerne unødigt forpligtende i stedet for blot at være vejledende for f.eks. domstolene.
Forslaget, mener vi, må hvile på den fejlagtige antagelse, at der i udlændingelovgivningen henvises til internationale konventioner, der alene er vejledende, men som får en forpligtende karakter, fordi der henvises hertil i lovgivningen.
Sådan er det ikke.
Det skyldes ganske enkelt, at konventioner altid er forpligtende.
Så der er ingen konventioner, der unødigt nævnes i udlændingelovgivningen – undtagen hvis man f.eks. er politisk imod det.
Det skal domstolene gøre, hvor det er nødvendigt og rimeligt, som det fremgår af og fremstår i beslutningsforslaget.
Forslagsstillerne ønsker også, at domstolene skal kunne dømme i strid med internationale forpligtelser.
Jeg må igen sige, at jeg synes ikke, det harmonerer med ønsket om, at Danmark skal deltage aktivt i det internationale samarbejde.
Det er sådan, at deltager man eksempelvis i et samarbejde, så kan man ikke egenrådigt bestemme.
Det gælder også i forbindelse med et internationalt samarbejde, og det gælder for Danmark, som det også gælder for andre lande.
Forpligtelserne er gensidige.
Der vil være tilfælde, hvor det betyder, at vi i Danmark må tilpasse vores lovgivning eller praksis.
Der vil også være tilfælde, hvor der vil være andre lande, der skal ændre deres lovgivning eller praksis, og hvor dansk ret er i overensstemmelse med dommen.
Der er så at sige lige vilkår for alle landene.
Så nu har jeg prøvet at gennemgå det, som forslagsstillerne konkret ønsker sig at den foreslåede kommission skal se på.
De forhold, som forslagsstillerne konkret ønsker at kommissionen skal se på, bliver i beslutningsforslaget fremstillet som et ønske om, at Danmark stiller sig i spidsen for en moderniseringsproces.
Kommissionens arbejde som foreslået her vil efter regeringens opfattelse betyde, at vi populært sagt vil bygge mure frem for at bygge bro, og det signal ønsker regeringen på ingen måde at sende til det internationale samfund.
Vi ønsker fra regeringens side, at Danmark skal leve op til sine internationale forpligtelser, og vi ønsker, at Danmark skal indtage en positiv holdning til det fælles internationale samarbejde.
De lande, som har tilsluttet sig flygtningekonventionen og menneskerettighedskonventionen, skal selvfølgelig og naturligvis efterleve konventionerne i deres helhed.
Det gælder alle de lande, der indgår i samarbejdet, og det gælder selvfølgelig også Danmark.
Det har regeringen sådan set ikke noget problem med.
Regeringen ser ikke vores internationale samarbejde og vores internationale forpligtelser som begrænsende.
Vi ønsker tværtimod at fremme respekten for menneskerettighederne.
Derfor kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.