runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Bruus (S), 2014-03-13:
Tak for det.
Med det her lovforslag sikrer vi, at det fortsat kun er borgere med en reel tilknytning til Danmark, der kan opnå SU til studier i udlandet.
Sådan har det været før det her lovforslag, hvor vi har haft kravet om, at man skulle have haft ophold i Danmark i 2 ud af de seneste 10 år, og sådan vil det fortsat være, hvor vi nu opsætter en række kriterier for, hvordan man individuelt kan bedømme, om dem, der ønsker at modtage dansk SU til en uddannelse i udlandet, også har en reel tilknytning til Danmark.
Det her er jo en konsekvens af de domme, der er afsagt på området, om, at vi ikke længere kan fastholde reglen om, at man alene skal have haft ophold i Danmark i 2 af de seneste 10 år.
Derfor opsætter vi som sagt fem kriterier, som skal være opfyldt, enten hver for sig eller tilsammen, og som bliver til genstand for en individuel og subjektiv vurdering.
Med det her lovforslag værner vi om, at dansk SU går til personer, der har en reel tilknytning til Danmark, og vi sikrer, at der med lovforslaget er skabt ligebehandling i forhold til alle EU- og EØS-borgere.
Dermed har vi fundet en løsning, hvor vi ikke alene sikrer, at loven fremover er i overensstemmelse med EU-retten, men også fastholder det fundamentale i, hvem det er, der har adgang til at kunne modtage dansk SU.
Ja, faktisk vil det jo fortsat i langt overvejende grad være sådan, at det er danske statsborgere, der får glæde af muligheden for at kunne få SU til studier i udlandet.
Det er netop dette fortsatte værn om vores velfærdsydelser, der er helt centralt for os Socialdemokrater, og derfor er vi selvfølgelig også tilfredse med den løsning, vi her har fundet frem til.
Ud over disse værnsbestemmelser ændrer vi også på kravet om længden af den uddannelse, som man kan opnå støtte til, fra 1 år til 3 måneder, foruden at der er en række andre tekniske ændringer.
Jeg glæder mig da over, at også Venstre finder anledning til at støtte dette forslag og denne lovændring, eftersom der tidligere har været lidt, synes jeg, tvivl om, hvordan Venstre egentlig stillede sig til SU til udenlandske statsborgere.
Tak for ordet.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-03-13:
Jeg troede egentlig, at SF, der nu er sluppet ud af Det Radikale Venstres og Socialdemokraternes klør, ligesom ville have meldt sig på banen og prøvet at have en lidt større forståelse for problemet.
Den tidligere sundhedsminister, som også har forladt SF nu, sagde endda, at partiet jo ikke var gift med den her regel, og man var heller ikke særlig begejstret for den, da den borgerlige regering i sin tid kom med den.
Så jeg forstår ikke, hvad det sådan indholdsmæssigt er, der gør, at SF lige pludselig synes, det er en helt vild god idé at regulere på det her område i stedet for at sørge for, at lægerne i større udstrækning tager speciallægeuddannelsen, i stedet for at sørge for, at færre læger tager til udlandet, i stedet for at sørge for, at folk faktisk kan få den uddannelse, de gerne vil have, på et kvalificeret grundlag.
Det lyder da som noget, som SF klassisk ville bryde sig om.
Synes man bare, det er fryd og gammen, at en 4-årsregel nu bliver til en 5-årsregel?
Så kunne man altså lige så godt være blevet i den regering, kunne man ikke?
Mads Rørvig (V), 2014-03-13:
Ja, vi fortsætter lidt i samme spor, kan man sige: Lovforslag 139 indebærer en ændring i forhold til SU til uddannelser i udlandet.
Lovforslaget vil ændre i SU-loven og lov om socialpædagogisk støtte ved videregående uddannelser.
Lovforslaget her er jo netop en opfølgning på en række nye domme fra EU-Domstolen, der underkender andre landes varighedskrav og tilknytningskrav.
Lovforslaget her vil supplere den 2-årsregel, vi kender i dag, med nogle nye tilknytningskriterier; tilknytningskriterierne finder anvendelse, hvor den uddannelsessøgende ikke opfylder 2-årsreglen.
Yderligere lempes mindstekravene til den påkrævede længde på udenlandske uddannelser, for at de er SU-berettigede.
I stedet for de nuværende 12 måneder ændres kravet til 3 måneder.
Endelig resulterer lovforslaget også i en omstrukturering af SU-lovens kapitel 1; ministeren beder om denne omstrukturering for at sikre mere gennemsigtighed og øget retssikkerhed for borgerne.
Så langt, så godt, kan man sige.
Derudover sikrer lovforslaget, at nye domstolsafgørelser i forhold til kredsen af SU-berettigede kan implementeres lidt hurtigere via bekendtgørelse.
Man kan sige, at det sådan var det faktiske indhold af lovforslaget, som vi selvfølgelig også har drøftet i forligskredsen.
Som det også fremgik af den tidligere debat, er EU i disse år på vej mod at blive en social union, hvor nationale velfærdsgoder som f.eks. SU ender som en rettighed for alle borgere i EU.
I Venstre er vi meget skeptiske over for den her udvikling.
Vi ønsker et EU med samarbejde, vækst, handel og frie muligheder for dem, der kan og vil.
Men vi ønsker ikke en union, hvor alle har ret til samme ydelser, uanset hvor de bor, og hvad de laver, og hvor de kommer fra.
Vi har jo set, at regeringen har siddet lidt på hænderne i forhold til de verserende sager, der kører, men når man kigger på den dom, som primært ligger til grund for det lovforslag, vi skal behandle her i dag, så kan man jo se, at Domstolen, i, jeg tror, det er afsnit 34, netop lægger op til, at man kan anvende nogle individuelle kriterier til at supplere det tilknytningskrav, som var.
Man kan sige, at havde vi bare haft det afsnit i forbindelse med andre af de sager, vi behandler, så kunne det jo være, at de ting var gået lidt nemmere.
Men jeg synes, at vi af den grund kan finde en nogenlunde fornuftig løsning på en problemstilling, som jeg ikke bifalder er opstået, nemlig at EU-Domstolen har valgt at tolke reglerne på den måde, at vi skal lave reglen om, og det noterer jeg mig at regeringen også er enig i, efter man selvfølgelig også har gjort sine bemærkninger gældende, da sagen blev behandlet ved EU-Domstolen.
Det skal være mine bemærkninger.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-03-13:
Jeg mener ikke, at jeg eller fru Özlem Sara Cekic for den sags skyld skal bestemme, præcis hvad lønnen er for en psykiater i Nordjylland eller en børnelæge i Østsjælland, eller hvad ved jeg, hvis det er det, man forestiller sig.
Det, vi forestiller os, er en anden form for styring af den offentlige sektor, som jeg siger, og det betyder jo, at man også de facto i Region Nordjylland, for at tage et eksempel, kan blive stillet i en situation, hvor man må betale en væsentlig højere pris for at sikre, at man kan få de psykiatere, man har brug for.
Og har man ikke de psykiatere, som man har brug for, kunne noget jo tyde på, at man betaler for lidt.
Altså, sådan er det jo.
Sådan er det jo også i en privat virksomhed.
Hvis vi vil have en pressechef af en bestemt kvalitet, må vi jo også betale for det.
Anderledes er det jo ikke.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-03-13:
Ordføreren sagde, da ordføreren svarede fru Camilla Hersom fra Radikale Venstre, at det drejer sig om udbud og efterspørgsel, og at man derfor på den måde gerne vil tiltrække flere.
Og når vi diskuterer 4-årsreglen, som også er med til, at der alle de steder, hvor der har været de her sorte huller, kan komme nogle speciallæger, hører vi bare rigtig ofte Liberal Alliance sige: Det dér er for dårligt, vi må lave det om.
Men hvad og hvordan?
Nu, hvor man så siger, at 4-årsreglen ikke er det, der skal til for at kunne tiltrække speciallæger, men at det mere er udbud og efterspørgsel og mere i løn, spørger jeg en gang til: Betyder det så, at man i forhold til de psykiatere, de mangler oppe i Nordjylland, så her fra Christiansborg skal beslutte, hvad de skal have i løn?
Hvor meget mere i løn vil man give?
Hvordan vil Liberal Alliance helt konkret sikre, at der f.eks. er psykiatere oppe i Nordjylland?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-03-13:
Der må man jo sige, at vi generelt ønsker en større omkalfatring af, hvordan den offentlige sektor, herunder sundhedssystemet, skal indrettes og styres.
Det vil sige, at vi i langt større grad vil gå over til en målstyring af den offentlige sektor, bl.a. også, at man så skal sikre regionalt og lokalt, at der er de medarbejdere til rådighed, der skal være.
Og det er klart, at det vil lave en forandring, også i lønstrukturen, alt efter hvordan udbud og efterspørgsel er.
Det ville dog være en lykke for det her samfund, hvis der kom en lønstruktur i den offentlige sektor, som mindede mere om den, man kender fra det private arbejdsmarked, hvor man betaler for det, der er brug for, og betaler lidt mindre for det, der ikke er nær så meget brug for.
Det ville dog være en dejlig dag, hvis det kunne komme til at blive gennemført.
Men jeg går ikke ud fra, at det er noget, fru Özlem Sara Cekic har tænkt sig at hjælpe mig med.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-03-13:
Jeg synes faktisk, det er ret interessant, at ordføreren mener, at så må man betale ekstra, for normalt har vi jo den danske model, hvor det er parterne selv, der ligesom planlægger, hvordan lønnen skal være.
Betyder det så helt konkret – det er jeg bare sådan generelt interesseret i at vide – at nu, hvor vi mangler psykiatere, vil Liberal Alliance give dem mere i løn, for at de kan tage nogle jobs oppe i Nordjylland, eller hvordan havde Liberal Alliance lige forestillet sig det?
Det kunne jeg rigtig godt tænke mig at vide, også i forhold til finansieringen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-03-13:
Den anden ting, jeg gerne vil sige ja til, er, at selvfølgelig skal man gøre noget for at sikre, at der er speciallæger også geografisk spredt, sådan som jeg sagde i min tale.
Hvordan vil jeg løse det?
Man er jo nødt til at betale for den vare, som man gerne vil have.
Sådan er det i ethvert marked, og sådan vil det også være i markedet efter læger for nu at sige det, som det er.
Så det vil være løsningen set fra vores perspektiv.
Så vil jeg endelig sige, at ordføreren selvfølgelig har ret i, at alle i dag er imod 4-årsreglen, og det er vi selvfølgelig glade for.
Det er jo et lille skridt på vejen.
Vi håber så, når vi kommer længere frem, at alle også bliver imod 5-årsreglen.
Camilla Hersom (RV), 2014-03-13:
Hvordan vil ordføreren sikre det?
For hvis vi blot fjerner den 4-årsregel, som vi kender i dag, og som der jo er bred enighed om nok har været for rigid – og det er også derfor, at vi med den udmærkede, pænt sobre og legitime aftale, vi har lavet, vil ændre på reglen – uden at sætte noget andet i stedet, vil vi jo efter al sandsynlighed at dømme komme tilbage til den situation, vi var i.
Vil ordføreren ikke anerkende det?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-03-13:
Som det fremgik af min tale: Ja.
Camilla Hersom (RV), 2014-03-13:
Tak for det, og jeg beklager, hvis jeg var lidt sent ude, men jeg synes ikke, at Liberal Alliances ordfører skal have lov til at slippe så nemt, og jeg synes faktisk, at det tenderer en frækhed at omtale en fuldstændig reel politisk aftale på den måde, som ordføreren gør.
Jeg synes heller ikke, at det tjener de partier til ære, som tidligere har stået bag reglen, at man nu tager en fuldstændig gratis omgang på det her område.
Men det, jeg vil spørge ordføreren om, er, om ordføreren er enig i, at det er en god idé, at vi forsøger at sikre, at der faktisk er speciallæger i alle specialer i alle dele af landet – ja eller nej?
Mai Mercado (KF), 2014-03-13:
Det var den borgerlige regering, der indførte 4-årsreglen tilbage i 2007 med den hensigt at få lægerne hurtigere igennem systemet, så vi fik speciallægerne hurtigere uddannet, for det er der behov for.
Men erfaringen har vist, at der er nogle utilsigtede konsekvenser ved måden, reglerne er skruet sammen på – utilsigtede konsekvenser, som kan betyde, at vi kommer til at tabe en stor del af en årgang på gulvet, fordi de kommer i klemme.
Vi har nu grundet de store universitetsårgange rigtig mange yngre læger, der i et særdeles konkurrencepræget miljø kæmper om at få hoveduddannelsesstillinger til deres ønskespecialer.
Det er hele årgangen, som rammes hårdt af reglen, fordi de ikke kan komme i gang med deres hoveduddannelsesstilling.
Konkurrencen bliver ulige, den bliver skævvreden, og den bliver egentlig også unfair.
De utilsigtede konsekvenser af 4-årsreglen bliver, at lægerne enten ikke får en speciallægeuddannelse, eller at de søger til udlandet.
Vi har noteret os, at sundhedsministeren nu kommer noget af kritikken i møde, og det er positivt.
Det skal ministeren have ros for.
Men det er kun i år, og både Yngre Læger og Lægeforeningen fastholder, at de gerne ser tidsgrænsen helt afskaffet.
Sidste år i maj var der en forespørgselsdebat her i Folketingssalen om netop 4-årsreglen, og i den debat talte De Konservative for en suspendering af reglen.
Det mente vi dengang, og det mener vi også stadig væk.
Men beslutningsforslaget i dag går ikke ud på suspendere reglen, og vi har hos De Konservative måttet lave den afvejning, om vi mener, at den er så god, at den er værd at beholde, eller om ulemperne er så store, at vi helst ser, at den bliver fjernet.
Med de utilsigtede konsekvenser, vi i dag ser, er det lige nu mest nærliggende at ønske reglen fjernet, for vi har lyttet til Lægeforeningen og til Yngre Læger, som klart problematiserer reglen.
Vi tror på, at hverken Lægeforeningen eller Yngre Læger unødigt råber vagt i gevær, og kritikken, de fremsætter, må vi tage alvorligt.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-03-13:
Grundlæggende har jeg jo den holdning, at jeg synes, der skal være speciallæger i Danmark.
Det er rigtigt, at der er nogle mennesker, der falder for reglen og ikke får den mulighed, men jeg synes jo, at det f.eks. er et kæmpe problem, at der ikke er psykiatere nok.
Jeg synes, det er et kæmpe problem, at mennesker, som har en sindslidelse, og som reelt har mulighed for at blive raske, ikke kan møde en speciallæge, som faktisk ville være i stand til at hjælpe dem den vej, fordi der ikke er speciallæger nok.
Derfor er den her regel jo også indrettet på den måde, at målet med den er at sørge for, at folk kommer hurtigt i gang med deres speciallægeuddannelse.
Jeg må ærligt indrømme, at 5 år synes jeg jo altså ikke er kort tid, til at man ligesom skal beslutte, hvilken vej man skal gå, især i betragtning af at det jo også er en uddannelse, som staten, samfundet, betaler.
Når det er muligt, at man kan tage en speciallægeuddannelse, så synes jeg jo, det må være sådan, at det skal være muligt, at patienterne faktisk også får gavn af det.
Ja, der er problemer, og det er derfor, som jeg hører sundhedsministeren, at der løsnes op for, at man skal kigge på det i forhold til at forlænge det, og der er en masse dispensationsmuligheder.
Men patienterne har krav på en speciallæge, uanset hvor de bor i Danmark.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-03-13:
Ja, sådan er livet og vilkårene under socialismen i hvert fald.
Man får ikke opfyldt sine ønsker, men sådan er der så meget.
Jeg synes, det er helt fair, at man skifter holdning – det er jo ikke det, det handler om.
Jeg synes bare, der ligesom manglede en forståelse af, at de problemer, der oprindelig var med reglen, sådan set stadig væk er der, også selv om det bliver en 5-årsregel, i hvert fald de fleste af dem.
Så kan det være, der kommer en dispensation, og fred være med det.
Det lyder godt, det er vi glade for.
Men ved en 5-årsregel er der stadig nogle problemer med, om folk kan få afprøvet deres specialer, om der er nok, der går i gang med specialuddannelsen, og om der er for mange, der kommer til at flytte til udlandet.
Hvis der skulle være en balance, som ordføreren selv så smukt formulerede det, så synes jeg ligesom, man glemte det, der skulle balancere det.
Man kan sige, at reglen er god, og det er dejligt, det er godt, og sådan er det med enhver regel, der bliver indført: Når først den er der, nå ja, så må vi hellere holde os til den.
Det er derfor, vi har så ekstremt mange regler i det her samfund.
Men jeg synes ikke rigtig, ordføreren kom på banen om det, der skulle afbalancere det.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-03-13:
Til det med at blive klogere vil jeg sige, at jeg tror, ordføreren selv er et rigtig godt eksempel på, hvordan man politisk kan blive klogere og rykke sig fra det ene punkt til det andet.
Det er fuldstændig rigtigt, at vi var meget, meget skeptiske, da reglen blev indført.
Det anerkender jeg.
Og sidste gang, vi diskuterede 4-årsreglen, stod jeg faktisk selv her på talerstolen og sagde næsten det samme som den tidligere sundhedsminister, nemlig at vi var åbne over for at kigge på de steder, hvor man kunne justere.
Der har været en kritik af reglen, og det er man jo nødt til at anerkende.
Men samtidig har jeg den holdning, at der også skal være en balance.
På den ene side synes jeg, man – hvad arbejdsgruppen også har gjort – må kigge på, hvor man kan imødekomme folk, så de kan komme ud og tage et arbejde i udlandet og alle de andre ting, der gør, at de falder for selve reglen.
Men når jeg ser på, hvordan reglen faktisk har virket – og man kommer ikke udenom, at den jo også har virket – så er Danmark så lille et land, at jeg synes, det er et mindstekrav, at der selvfølgelig er en læge, uanset hvor man bor som patient.
Og der mener jeg, at selve reglen er med til, at lægerne faktisk får en speciallægeuddannelse.
Det er rigtigt, at alle de højeste ønsker ikke kan blive opfyldt, men sådan er vilkårene nogle gange i livet.
Mette Bock (LA), 2014-03-13:
Altså, de faglige organisationer og arbejdsgiverforeningerne arbejder jo fint og stort set uproblematisk med de her problemstillinger, og jeg kan simpelt hen ikke se, hvorfor det skulle underminere vores system, at vi siger, at der er nogle krav, altså at hvis man kommer til Danmark for at arbejde, er der nogle optjeningskrav, før man kan få adgang til de danske velfærdsydelser.
Der er andre krav – man kan heller ikke komme til Danmark og bede om at få statsborgerskab fra dag et, man er her.
Der stiller vi også nogle krav, før det er muligt at få adgang til det, så det ser jeg intet til hinder for.
Teoretisk set kan man jo forestille sig, at vi får fastslået, at det er det danske Folketing, som fastsætter kriterierne for tildeling af velfærdsydelser.
Teoretisk set kan man jo forestille sig, at vi blev enige om at gøre det, præcis som man gør det nu – det afgørende er bare, at kompetencen ligger i Danmark som medlemsstat, og at det ikke er en kompetence, vi har delegeret til andre.
Christian Juhl (EL), 2014-03-13:
Jo, men langt hen ad vejen er EU's legitimitet vel i forvejen ret ramponeret.
Den anden ting er den sociale dumping.
Hvad angår det forslag, som fru Mette Bock fremsatte med hensyn til anden arbejdskraft her i landet, hvordan skal man så sikre et socialt sikkerhedsnet, eller hvordan skal de fagforeninger, som fru Mette Bock sagde at man frivilligt kunne melde sig ind i, forsvare arbejderrettigheder i Danmark, hvis det er sådan, at man på den måde underminerer mulighederne for de her foreninger ved at sige, at folk bare kan komme hertil, og at de ingen rettigheder har før efter 5 år?
Mette Bock (LA), 2014-03-13:
Svaret er meget enkelt: Vi vil gøre alt, hvad vi kan, og vi vil alliere os med alle de parter, vi kan, både her i det danske Folketing og i partier i andre lande i Europa, for at få ændret på det.
I virkeligheden mener vi, at hvis man ikke tager den her problemstilling dybt alvorligt og får det ændret, kan det være det, som kommer til at underminere hele EU's legitimitet på den lange bane, og det ønsker vi sådan set ikke.
Christian Juhl (EL), 2014-03-13:
Jeg hørte kun det halve af fru Mette Bocks svar til hr. Nikolaj Villumsen.
Fru Mette Bock sagde: Hvis vi nu slår fast, at det er en national kompetence.
Jamen hvad hvis det nu blev slået fast, at det ikke er en national kompetence?
Det er der jo 99,9 pct. sikkerhed for at det ikke er, hvis man ellers bruger sine evner til at analysere, hvad EU egentlig mener, hvad EU har skrevet, og hvad der er blevet besluttet igennem årene.
Hvad så, hvis det ikke er en national kompetence?
Hvad kræver Liberal Alliance så f.eks. af EU?
Mette Bock (LA), 2014-03-13:
Jamen jeg vil så supplere med at sige, at jeg håber heller ikke, at danskerne vil stemme på Enhedslisten.
Men bortset fra det synes Liberal Alliance jo, at vi i Danmark har et udmærket system, hvor det er arbejdsmarkedets parter, som aftaler lønvilkårene.
Det har fungeret rigtig godt i rigtig mange år, og jeg synes, vi skal værne om det.
Det skal hverken EU eller andre blande sig i.
Jeg kan se, at Norge er på vej i en anden retning, som jeg bestemt synes er bekymrende på mange måder, så lad os fastholde systemet med, at det er arbejdsgivere og arbejdstagere og de organisationer, som det jo står danskerne frit for at melde sig ind i, der fastlægger, hvordan lønog arbejdsvilkårene skal være i Danmark.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-03-13:
Det er jo klar tale fra Liberal Alliance.
Så får vi en situation, hvor der kommer nogle mennesker til Danmark, som arbejder og betaler deres skat.
Bliver de arbejdsløse, har de ingen ret til dagpenge, ingen ret til kontanthjælp, intet nedre grundlag.
Og så få Liberal Alliance måske det, som Liberal Alliance gerne vil have, nemlig en situation, hvor det bliver rigtig let for arbejdsgiverne at ansætte de her mennesker til ingen løn, og vi får øget social dumping.
Det synes jeg ville være rigtig, rigtig trist, men det er så det, som Liberal Alliance ønsker, og derfor håber jeg, at folk vælger ikke at stemme på Liberal Alliance.
Men det er jo en helt anden diskussion – det er op til danskerne.
Jeg synes bare, det er trist, der kommer mere social dumping, hvis man i Liberal Alliance får magt, som man har agt.
Mette Bock (LA), 2014-03-13:
Det vil jeg meget gerne svare på, men jeg bliver nødt til igen at slå fast, at det for os er to forskellige ting.
Det første er det principielle juridiske: Det skal være medlemsstaterne, som selv fastsætter kriterierne for tildeling af velfærdsydelser.
Hvis vi så får det slået fast og er enige om, at det danske Folketing fastsætter de kriterier, så er det næste, at vi i Liberal Alliance mener, at der skal være en optjeningsperiode på 5 år.
Finn Sørensen (EL), 2014-03-13:
Et rent politisk spørgsmål til en politiker, og jeg håber så også på et politisk svar og ikke et eller andet underligt juridisk svar
: Synes ordføreren, det er i orden, at EU-reglerne tvinger os til at eksportere familieydelser, selv om modtagerens familie ikke opholder sig her i landet?
Eller er ordføreren enig med sin partifælle og kandidat til EU-Parlamentet Gunde Odgaard, der mener, at det ikke er rimeligt at sende f.eks. børnechecken ud af landet, fordi det kan misbruges til at trykke lønningerne – det, vi kalder social dumping?
Mette Bock (LA), 2014-03-13:
Fru Camilla Hersom er nu inde på en rimelighedsbetragtning, og det er en rigtig spændende diskussion, som vi meget gerne vil være med til at tage.
Jeg tror også, at vi vil være uenige på det punkt.
Men den diskussion skal vi tage, efter vi har fået slået fast, at det må være de nationale parlamenter, som fastsætter kriterierne for tildeling af velfærdsydelser.
Det er en efterfølgende diskussion.
Det synes Det Radikale Venstre.
Camilla Hersom (RV), 2014-03-13:
Men jeg går ud fra, at det er Liberal Alliances synspunkt, at de mennesker, der så under den model vil komme til Danmark, skal betale dansk skat.
Hvori ligger så rimeligheden i, at man skal betale den danske skat, men man har ikke adgang til det samme, som de andre mennesker, der betaler den danske skat, har adgang til?
Det er jo kun i den periode, man er i Danmark, og det er jo kun i den periode, hvor man bidrager til Danmark, at man får adgang til ydelserne.
Det kommer jo til at lyde, som om enhver, der har været i Danmark i 10 minutter, får en børnecheck som den, jeg modtager til mine tre børn.
Det er jo ikke tilfældet.
Det er jo afmålt i forhold til nøjagtig den periode, hvor man har bidraget.