Maja Panduro (S), 2012-02-21:
Jeg tror, det er en måneds tid siden, jeg var ude at besøge Støttecenter mod incest, og der mødte jeg bl.a. en kvinde, som selv er offer for incest, og som er vokset op i en familie præget af mange af de ting, som vi også hører om i nogle af de sager, der – tror jeg – er anledning til, at vi er her i dag.
Hun er førtidspensionist på grund af de skader, hun har fået som barn, men hun er kommet så langt nu, at hun bl.a. tager ud og holder foredrag på Socialrådgiverskolen, og hun siger, at det vigtigste, hun føler hun bidrager med, er, at hun, som hun sagde, giver et indblik i en verden, man tror er løgn.
Det gjorde virkelig indtryk.
Det kunne hun gøre, det er der ingen af os andre, der kan, men hun kunne gøre det, fordi hun selv havde været der.
Det her med en verden, vi tror er løgn, tror jeg er helt rigtigt, og jeg tror, at det er grunden til, at det er så vigtigt, at vi har de her debatter, og det er en af grundene til, at jeg gerne vil rose Dansk Folkeparti for at rejse debatten i dag.
For jeg tror, en af grundene til, at vi oplever, at der er sager, som får lov til at være sager i alt for lang tid, inden man får skredet rigtig ind, er, at man alle mulige steder i systemet tænker: Det der kan simpelt hen ikke være rigtigt.
Det gør man, fordi det er så svært at begribe, at nogen kan gøre den slags ting mod sine børn, som vi oplever i nogle af de her sager.
Derfor tror jeg, der er en selvstændig pointe i, at vi diskuterer det her
, og selv om det er helt utrolig smertefuldt, og selv om jeg tror, mange af os får ondt helt ned i maven ved at tænke på de vilkår, som nogle af de her børn vokser op under, tror jeg, det er så vigtigt, at vi diskuterer det åbent, for jeg tror, det er noget af det, der gør en forskel i de her dage, måneder, år, nemlig at vi rent faktisk diskuterer det åbent, og at vi siger: Det her er ikke noget at skamme sig over, det er til gengæld noget, vi alle sammen har et fælles ansvar for at få stoppet, uanset om man er socialrådgiver i kommunen, om man er skolelærer, eller om man er nabo.
Jeg fornemmer, at der er en bevægelse i gang, at vi bliver mindre berøringsangste, at vi er ved at flytte vores tankegang fra, at det, puh, må være frygteligt som far at blive falsk anklaget for den her slags, det kan jeg da ikke gøre mod min nabo, til at vi for enhver pris må stoppe, at der er børn, der vokser op på den her måde i Danmark.
De børn, som vi diskuterer her, er måske dem, som har allermest brug for os overhovedet, og derfor synes jeg også, at man skal hilse alle initiativer og ideer velkommen, rose alle, der forsøger at komme med forslag til, hvordan vi kan gøre det bedre for de her børn, og derfor vil jeg gerne rose Dansk Folkeparti for at fremsætte det her forslag.
Fra Socialdemokraternes side kan vi ikke støtte forslaget, fordi vi mener, det er den forkerte medicin.
Vi mener, at det, når vi skal gøre noget for de her børn, også er vigtigt, at vi gør det rigtige, og det synes vi ministeren er i gang med.
Man må bare sige, at det jo ikke har hjulpet særlig meget, at den tidligere regering de sidste 10 år bare har stillet sig op og peget fingre og har sagt: Øv bøv, det er også kommunernes skyld.
Jeg synes faktisk, det er meget konstruktivt og meget, meget konkret, at ministeren som en af sine allerførste gerninger sætter sig ned med Kommunernes Landsforening og siger: Prøv at høre her, vi bliver nødt til i fællesskab at finde ud af det her.
Jeg mener, at de pinde, som man så er kommet frem til med KL, sådan set er meget konkrete, for det er jo nemlig rigtigt, som ministeren sagde i sin tale, at vi kan lave al den lovgivning, vi overhovedet orker herinde, vi kan lovgive op og ned ad vægge hver eneste dag og nat, men hvis ikke det bliver implementeret ude i kommunerne, hvis ikke det når hele vejen ud, kan det være så utrolig ligegyldigt.
Derfor bakker vi op om de initiativer, som ministeren allerede har sat i værk, og vi ser meget frem til dem, som er på vej.
Mange af dem tager vi jo heldigvis i fællesskab, også med forslagsstillerne, men det konkrete forslag mener vi ikke er den rigtige medicin.