Lene Espersen (KF), 2007-03-22:
Jeg vil da gerne indlede med at takke Folketinget for den meget brede opbakning, der er til forslaget.
Det er helt korrekt, som mange ordførere har været inde på, at det her forslag, som lægger op til på nogle områder ret store forandringer af advokaters virksomhed, har været igennem en overordentlig grundig udvalgsbehandling forud for fremsættelsen af det.
Jeg vil koncentrere min besvarelse i dag om de punkter, som også har interesseret offentligheden og givet anledning til diskussion.
Flere af ordførerne har jo også været inde på bl.a. hele temaet om omdannelsen af Advokatsamfundet og den offentlige debat, kan man sige, der blev afstedkommet af EF-Domstolens afgørelse om ophævelse af eksklusivaftalerne.
For så vidt angår det punkt, var det jo ikke en nem sag at løse sådan rent teknisk, og det tror jeg også at bl.a. fru Birthe Rønn Hornbech var inde på.
På den ene side ønskede vi at sikre, at man, for så vidt angår organiseringen af advokaterne i Advokatsamfundet, ikke skulle tvinge advokater ind i en forening, tvinge advokater til at betale bidrag til f.eks. ren foreningsvirksomhed.
På den anden side må vi også sige, at vi, bl.a. ved at have set på erfaringerne fra Norge, altså var meget tilbageholdende med at etablere et statsligt tilsyn med advokaterne.
Jeg vil sige, at selv om jeg ikke var så forfærdelig enig med fru Line Barfod i dag, var der én ting, jeg var meget enig med fru Line Barfod i, og det er, at advokaters uafhængighed er helt, helt afgørende for det danske retssamfund, og derfor var det en vanskelig opgave at etablere en konstruktion af Advokatsamfundet, som ikke betød, at det var staten, der skulle kontrollere advokaterne.
Det havde været en utrolig dårlig løsning, hvis man var gået den vej, og erfaringerne fra Norge er jo altså også, at man er langt mindre kritisk, går langt mindre hårdt til de brodne kar, fordi det er staten, der, om man så må sige, nogle gange skal ind og kigge en advokatmodpart over skuldrene.
Så jeg vil sige, at den løsning, vi er nået frem til, hvor man kan sige, at det gamle Advokatsamfund bliver splittet op i to dele, hvor den ene del er et skærpet lovreguleret tilsyn, mener jeg er den helt, helt rigtige model for det, og jeg takker også for den meget brede opbakning, der er kommet til den nye konstruktion.
Jeg vil også sige, at flere af ordførerne, bl.a. fru Karen Hækkerup, hr. Morten Messerschmidt og også hr. Tom Behnke, var inde på hele det spørgsmål, der handler om, at det er afgørende for advokaterne som værende uafhængige, at der er meget, meget stor tillid til advokaterhvervet, og at det derfor også er fornuftigt, at der er taget de her skridt i lovforslaget til et skærpet tilsyn med advokaterne, herunder ikke mindst det, som hr. Morten Messerschmidt fremhævede, nemlig at man nu indfører kollegiale samtaler for der at forsøge at fange noget i opstarten, så borgerne ikke oplever, at de kommer i kontakt med ulødige advokater, som ikke varetager klienternes interesser.
Hr. Morten Messerschmidt var så inde på en problemstilling, som er omhandlet i lovforslaget, og som vedrører udenlandske advokaters mulighed for at praktisere i Danmark.
Man kan sige, at det, som lovforslaget gør, er, at det egentlig lovfæster det, der er praksis i dag, og jeg må sige til Dansk Folkeparti, at det bestemt, er jeg sikker på, ikke kommer som en overraskelse for hr. Morten Messerschmidt, at det jo så er traktatfæstet, at der er en mulighed for at kunne udøve sit erhverv frit over grænserne, og at vi fra dansk side selvfølgelig er forpligtede til at anerkende udenlandske advokater.
Jeg vil dog sige til hr. Morten Messerschmidt, at jeg ikke tror, at vi vil opleve, at det bliver en big business i Danmark for rumænske og bulgarske advokater at praktisere her, for vi kan i hvert fald sige, at i det omfang man skal møde i retten, skal man jo kunne tale flydende dansk, og det er nok en hindring, der gør, at det måske ikke er det første og det mest attraktive land, man vælger at tage til for at nedsætte sig som advokat.
Der er jo tale om en meget forsigtig åbning, og ikke mindst i lyset af bl.a. de bemærkninger, som fru Sanne Schroll og også fru Line Barfod kom med, vil jeg godt gøre lidt ud af det.
Man kan sige, at der har været et monopol for advokater på at møde i retten.
Så hørte vi godt nok fru Line Barfod fortælle, at det jo ikke er et rigtigt monopol, for det er ikke én stor virksomhed, men der har i hvert fald kun været én erhvervsgruppe, der havde ret til at møde.
Men vi har altså ment, at tiden var inde til at åbne op for, at andre kunne møde i retten, og det skyldes jo bl.a., at vi her i Folketinget har vedtaget sådan noget som en småsagsproces, hvor det slet ikke er nødvendigt for advokater at deltage.
Her har vi faktisk givet mulighed for, at retten kan varetage en meget stor del af den arbejdsopgave, der tidligere har været en advokatopgave, og der kan man faktisk, for så vidt angår småsagsprocesser – og det er jo pengekrav på under 50.000 kr., hvor der er tvister mellem to borgere – i dag køre dem fuldstændig advokatløst.
Der synes jeg, det er svært at argumentere for, at man ikke kan vælge en anden til at repræsentere sig end en advokat, hvis man som borger ønsker en repræsentation.
For så vidt angår de andre områder, hvor vi har åbnet op – det gælder den forenklede inkassoproces og andre udlægsforretninger i fogedretten – skal der jo ikke ske en behandling af den tvist, der bliver behandlet, og derfor synes jeg altså, det er meget svært sådan hårdhændet ud fra retssikkerhedsmæssige synspunkter at skrue sig selv for højt op og så påstå, at der her er et stort problem i at lave en vis liberalisering, der jo gerne skulle gavne forbrugeren og sikre, at der er flere produkter at vælge imellem, herunder altså også, at den øgede konkurrence betyder, at forbrugeren kan få varen til en billigere pris.
Fru Karen Hækkerup var i sit indlæg også inde på og fremhævede, at det var rimeligt, at man udvidede ordningen, således at ansatte i foreninger og interesseorganisationer og lignende, der allerede virker som partsrepræsentanter i det arbejdsretlige system, med Justitsministeriets tilladelse kan møde i byretten i retssager, der vedrører løn- og ansættelsesforhold, og det synes jeg også er en rimelig betragtning, altså, at de personer, der i forvejen er dybt inde i substansen, får den mulighed.
Jeg vil så sige til SF's ordfører, fru Sanne Schroll, at jeg er glad for, at SF bakker op om modellen for Advokatsamfundet, som jo har været en af de helt store ting, der skulle tages stilling til, og at jeg håber, at vi i forbindelse med den skepsis, som SF's ordfører gav udtryk for, for så vidt angik ophævelsen af møderetsmonopolet, kan berolige SF undervejs i udvalgsbehandlingen, så også SF vil stemme for ved tredjebehandlingen.
Der er bestemt parter, som ikke synes, at det her er vejen frem, og vi må så respektere, at der er en uenighed imellem os der.
Men jeg er dog glad for, at fru Line Barfod trods alt på de andre punkter synes, at det, som lovforslaget lægger op til, ikke var så ringe.
Men jeg kender jo Enhedslistens regler om, at hvis der er én del af et lovforslag, man er modstander af, er man modstander af lovforslaget, og det må vi så acceptere.
Men jeg vil sige til Folketinget og til Folketingets partier, at jeg er utrolig glad for behandlingen her i dag, og at jeg ser frem til udvalgsbehandlingen.