Rosa Lund (EL), 2012-03-27:
Enhedslistens ligestillingsordfører, fru Johanne Schmidt-Nielsen, kan desværre ikke være til stede i dag, men jeg har lovet at sige på hendes vegne, at vi i Enhedslisten er meget positive over for mange af de ting, der står i redegørelsen.
Regeringen indleder redegørelsen, som vi diskuterer i dag, med at påpege, at Danmark har fået en ny regering, og at det er lig med en ny ligestillingspolitik.
Det er jeg meget enig i.
Det er befriende, at vi nu har et politisk flertal, som rent faktisk erkender, at vi har problemer med ligestillingen i Danmark, og at de problemer ikke kun knytter sig til kvinder med indvandrerbaggrund.
Godt nok har vi på papiret ligestilling, og lovgivningsmæssigt har vi loven om ligebehandling og loven om ligeløn, men når vi snakker om ligestilling i praksis, er der stadig meget, der halter.
Det er som sagt rart, at vi nu har et politisk flertal, som rent faktisk erkender, at der her er en opgave, som skal løftes.
Kigger man på regeringsgrundlagets afsnit om ligestilling, er der rigtig gode takter, som også nævnes her i redegørelsen.
På arbejdsmarkedet ønsker man at indføre øremærket barsel, kønsopdelte lønstatistikker og barselfond for selvstændige.
Ministeren skriver, at den øremærkede barsel skal være på op til 3 måneder.
Hvad betyder det? At den øremærkede barsel alligevel ikke er på 3 måneder eller hvad?
Derudover er det rigtig fint, at det både står i regeringsgrundlaget og i redegørelsen, men vi er meget interesserede i at høre, hvornår man går i gang med at handle, altså hvornår der sker noget.
Jeg undrer mig også over sætningen om kønsopdelte lønstatistikker, hvor regeringen nu blot vil undersøge mulighederne for at udbygge den kønsopdelte lønstatistik.
Hvad betyder det?
Betyder det, at regeringen ikke går ind for, at kønsopdelte lønstatistikker skal gælde alle virksomheder?
Altså, hvad betyder den formulering?
Det vil vi meget gerne høre ministerens svar på.
Både i regeringsgrundlaget og i redegørelsen nævnes derudover, at man ønsker flere kvinder i bestyrelser.
Det har vi jo brugt rigtig meget tid på i den her debat, så jeg vil kun lige nævne det kort, for
jeg synes sådan set ikke, at det er det vigtigste spørgsmål i kampen for ligestilling.
Men når det så er sagt, så synes jeg alligevel, at det er vigtigt, at der er en nogenlunde lige fordeling af mænd og kvinder i toppen af samfundet.
Den opgave vil vi gerne hjælpe regeringen med.
Jeg vil i den forbindelse opfordre regeringen til at fokusere noget mere på de offentlige bestyrelser og de offentlige hverv, for det vil være et rigtig godt sted at starte.
Et område, som jeg lige vil bruge lidt mere tid på, er et område, som vi ikke rigtig har været inde på, nemlig kønsmainstreaming.
Det er positivt, at regeringen ønsker at tænke køn og ligestilling ind i alle initiativer og politiske tiltag, på samme måde som man i dag tænker miljø og samfundsøkonomiske konsekvenser ind.
Jeg savner dog igen en konkretisering af, hvordan det skal foregå i praksis.
Hverken her i redegørelsen eller i de svar, som Enhedslisten har fået af ministeren, giver man klart udtryk for, at ligestillingsvurderinger skal være et fast punkt i lovforslag, som det jo er tilfældet med både miljøvurderinger og samfundsøkonomiske vurderinger.
Så jeg vil gerne på vegne af Enhedslisten og Johanne en gang til spørge: Er det regeringens intention, at ligestillingsvurderinger skal være et fast punkt i lovforslagene?
Den øvrige del af redegørelsen har jeg ikke så mange kommentarer til.
Det er rigtig fint, at man vil kigge på, hvordan køn tænkes ind i pædagog- og læreruddannelsen.
Det har igen tidligere været en fælles prioritet for de tre regeringspartier og Enhedslisten, at der skulle meget mere fokus på køn i lærer- og pædagoguddannelsen, og vi ønsker som sagt i Enhedslisten, at man får timefastsat et fag til køn i pædagogik.
Med hensyn til menneskehandel savner vi en præcisering af, hvordan ofrene skal tilbydes bedre beskyttelse i Danmark, og hvad de exitmuligheder, der nævnes i redegørelsen, konkret går ud på.
Det samme gælder den indsats mod partnervold, der nævnes.
Igen: Hvor konkret er den indsats, regeringen har i tankerne?
Og så vil jeg da gerne komme med en efterlysning
: Hvor er regeringens fokus på den diskrimination, der foregår af homo-, trans- og biseksuelle?
I en diskussion om, hvordan vi forbedrer ligestillingen herhjemme, er det for os at se temmelig mystisk, at man slet ikke har taget det område med
Det ville da være helt oplagt, at en socialdemokratisk ledet regering krævede et opgør med lønforskellene mellem traditionelle mandefag og traditionelle kvindefag.
Det synes jeg i hvert fald ville klæde en socialdemokratisk ledet regering.
Vi synes, det er meget skuffende, for var der noget, der var tydeligt i en ellers tam rapport fra Lønkommissionen tilbage i 2010, var det godt nok, at ligelønsproblematikken ikke er så stor inden for samme branche, men at lønforskellene er meget tydelige, hvis man sammenligner fag, der kræver samme uddannelseslængde, men hvor det ene fag er et traditionelt mandefag og det andet fag er et traditionelt kvindefag.
Vi mener derfor, at regeringen bør få udarbejdet en metode til at identificere arbejde af samme værdi; altså, fag, der kan sammenlignes, burde jo udløse den samme løn.
Og så kunne man jo overveje – jeg siger bare overveje – at skæve til den norske model og simpelt hen sætte en pulje penge af reserveret til at hæve lønningerne i kvinde- og lavtlønsfag.