Inger Støjberg (V), 2009-11-12:
Beslutningsforslaget, som vi nu skal behandle, giver mig anledning til indledningsvis at nævne to af de grundlæggende betingelser for, at et ledigt fuldtidsforsikret a-kasse-medlem kan få ret til dagpenge: for det første, at den ledige har været medlem af en a-kasse i mindst 1 år, og for det andet, at den ledige har haft beskæftigelse svarende til sammenlagt mindst 52 ugers fuldtidsbeskæftigelse inden for de sidste 3 år som lønmodtager eller selvstændig og samtidig har været medlem af en a-kasse.
Beslutningsforslaget går ud på at forkorte den krævede medlemsperiode fra 1 år til 26 uger.
Det vil imidlertid kun for ganske få gøre nogen som helst forskel, for som jeg lige sagde, er det også et krav, at man forud for ledigheden har haft beskæftigelse i mindst 52 uger, og det er kun uger, hvor man har været medlem af en a-kasse, der kan tælles med til opfyldelse af dette beskæftigelseskrav.
Så man må vel gå ud fra, at forslagsstillerne efter nærmere eftertanke også vil foreslå, at kravet om beskæftigelse ligeledes skal halveres fra 52 uger til 26 uger, for ellers giver det ikke rigtig nogen mening.
Og så er vi tilbage ved den situation, som vi havde for nøjagtig et halvt år siden, hvor vi den 12. maj 2009 førstebehandlede SF's beslutningsforslag, B 169, om forbedret ret til dagpenge for forsikrede ledige, som netop gik ud på at halvere kravet til både medlems- og beskæftigelsesperioderne.
Et meget stort flertal i Folketinget kunne ikke gå ind for SF's forslag, der derfor blev forkastet ved andenbehandlingen den 28. maj 2009.
Det kan vel næppe komme bag på nogen, at regeringen fortsat ikke kan gå ind for disse forslag, så en del af det, jeg herefter vil sige, vil derfor være en gentagelse af det, jeg sagde ved førstebehandlingen af B 169.
Dagpenge er en kompensation for tabt arbejdsindtægt på grund af ledighed.
Derfor har vi også regler, der sikrer, at ledige, der modtager dagpenge, har et varigt og stabilt tilhørsforhold til arbejdsmarkedet og til arbejdsløshedsforsikringen.
Det er rigtigt, at et relativt stort antal personer på arbejdsmarkedet har valgt ikke at være arbejdsløshedsforsikrede, og at mange af disse ikke kan have ret til kontanthjælp, hvis de bliver ledige.
Men det er også stadig væk sådan, at langt de fleste stadig er arbejdsløshedsforsikrede, og lige nu stiger a-kassernes samlede medlemstal igen.
De opnår ret til dagpenge allerede 1 måned efter uddannelsens afslutning, blot de melder sig ind senest 14 dage efter afslutningen.
Mange andre har en lille risiko for ledighed eller har tegnet en privat arbejdsløshedsforsikring eller en lønforsikring i de almindelige forsikringsselskaber.
Så må vi jo heller ikke glemme, at vi i Danmark har valgt, at arbejdsløshedsforsikring er en frivillig ordning.
Det indebærer altså, at den enkeltes personlige risikovurdering er afgørende for, om personen forsikrer sig.
Forslaget her vil medføre en favorisering af personer, der har valgt at køre på frihjul i forhold til forsikringssystemet, og så kan man spørge sig selv, om det er retfærdigt over for alle de mennesker, som i mange år har betalt til deres a-kasse for at være forsikret.
Det er helt centralt, at vi politikere holder fokus på at gøre det rigtige på det rigtige tidspunkt, nemlig at sikre, at vi ikke handler i panik.
Regeringen har sat en lang række initiativer for at begrænse den negative udvikling i gang.
Med den nye aftale kan vi hjælpe de unge tidligere i gang, end vi kan i dag.
Vi giver de 15-17-årige mulighed for at komme i f.eks. virksomhedspraktik, inden de vælger en uddannelse.
Det kan jo nogle gange være svært at vide, om man vil være SOSU-assistent, hvis man aldrig nogen sinde har været på et plejehjem.
Vi har derfor f.eks. aftalt, at alle unge ledige mellem 18 og 19 år skal i gang med en aktiv indsats, samme uge som de træder ind ad døren til jobcenteret, og vi har afsat i alt 1,4 mia. kr. i årene 2010-2012 for at skabe 5.000 nye praktikpladser.
Regeringen har også taget initiativer til at forbedre hjælpen til folk, der er blevet afskediget eller er på vej til at blive det, med uddannelse, omskoling og jobsøgning.
Desuden har kommunerne fået lov til at bruge flere penge på renovering af skoler og institutioner allerede i år, og næste år bliver der givet skattelettelser, og SP-pengene er blevet frigivet.
Endelig vil jeg nævne de 1,5 mia. kr., der er i renoveringspuljen, som ganske mange har fået god gavn af.
I regeringen overvejer vi løbende nye initiativer, hvilket også den nye finanslov viser, men vi vil gerne atter slå fast, at nye tiltag skal målrettes, hvor de gør mest mulig gavn.
Med de her ord kan jeg bare afslutningsvis sige, at regeringen ikke støtter forslaget.