runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Men der er jo allerede muligheder for, at man kan strafforfølge personer, som rådgiver andre om ulovlige skattekonstruktioner.
De regler er der jo allerede, og jeg skal ikke kunne sige, om man kan gøre mere.
Det er jo også netop det, som skatteministeren nu kigger på.
Altså, han har jo bedt SKAT om at følge de her sager tæt og tage affære, hvis de mener, at der er noget, som kan undersøges nærmere, eller som man kan gøre yderligere ved.
Jeg mener, at der er rammer for at forfølge de her personer lovgivningsmæssigt, og hvis det er noget, Enhedslisten ønsker at bringe op i finanslovsforhandlingerne, så vil jeg opfordre til, at man tager diskussionen dér; det er det rigtige sted.
Jamen jeg har godt lagt mærke til, at man i blå blok for en gangs skyld har formået at blive enige om noget – det er jo altid frisk – og at man har fremsat et beslutningsforslag om det her med at fremrykke de skattelettelser, som vi jo var enige om i foråret.
Og det er det første, jeg gerne vil sige: Vi var jo enige om en meget stor vækstpakke, en vækstpakke, som indeholder afdragslettelser, skattelettelser, mere voksen- og efteruddannelse – alt sammen gode ting, som sikrer investeringer og sikrer arbejdspladser fremadrettet.
Så er det, man må spørge: Gør det så den store forskel at fremrykke de her skattelettelser?
Jeg tror, det sidste, som danskerne og dansk erhvervsliv har brug for, er, at man eksperimenterer med den økonomiske politik.
Og jeg tror ærlig talt ikke, det gør den store forskel, om man har skattelettelserne i år eller næste år.
Det, som virksomhederne har brug for at vide, er, at der er forudsigelighed i vores økonomiske politik, og det er jo lige præcis det, regeringen står for: en forudsigelighed, som sikrer, at virksomhederne ved, hvad de kan regne med.
For det er lige præcis det, der skal til for at skabe investeringer og arbejdspladser i Danmark.
Lars Barfoed (KF), 2013-11-05:
Jeg må bare konstatere, at jeg stillede to konkrete spørgsmål om boligejernes tryghed, og at jeg ikke fik svar på nogen af de spørgsmål.
Så vil jeg forsøge mig på et andet felt, som også handler om tryghed for familierne, nemlig tryghed i forhold til jobbet.
Vi har jo også haft diskussionen her i Folketingssalen om det der med, at det skal kunne betale sig at arbejde og betale sig at gøre en ekstra indsats.
Det er et meget vigtigt indsatsområde, som vi skal forfølge i den kommende tid.
Men der er jo også en anden side af den mønt, og den handler om, at det skal kunne betale sig at investere i flere jobs.
Og der må vi desværre konstatere, at udlandet i stigende grad ser bort fra Danmark, når der skal investeres.
Vi har flere investeringer ud af landet end ind i landet, og vi kan se, at landene omkring os, bl.a. Sverige, får langt flere udenlandske investeringer i deres virksomheder, end vi får i Danmark.
For der er jo et åbent vindue nu til f.eks. at indføre bedre afskrivningsregler for virksomhederne og til på andre områder sikre et bedre investeringsklima.
Og derfor vil jeg spørge statsministeren: Vil regeringen være parat til nu at lave en finanslovaftale med bl.a. Det Konservative Folkeparti, der betyder, at vi kan få flere investeringer i danske arbejdspladser, f.eks. ved at fremrykke nogle af de elementer, som vi aftalte i foråret, men som finansministeren dengang sagde til os der ikke var råd til før i 2015?
Men nu har man jo fundet pengene, for der er mindst et par milliarder kroner i finanslovforslaget i reserver, som vi kunne bruge netop til at skabe flere jobs i private virksomheder.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-11-05:
Altså, jeg forstår stadig ikke, hvorfor Socialdemokraterne går ind for kædeansvar og arbejdsklausuler i de kommuner, hvor de får flertal eller bliver en del af et flertal, men ikke mener, at vi skal sikre, at der er styr på løn- og arbejdsvilkår alle steder i Danmark, hvor skattekroner bruges på f.eks. byggeprojekter.
Vi går jo heller ikke ind for, at det er i den enkelte kommune, man må bestemme, om det er o.k. eksempelvis at køre over for rødt lys.
Er det ikke helt naturligt, at uanset om det er Venstre eller Socialdemokraterne, som sidder på formandsposten i en region og har lederskabet, så sikrer vi, når vi afsætter de penge her fra Christiansborg, at de arbejdspladser, der kommer ud af det, er arbejdspladser på danske løn- og arbejdsvilkår?
Som sagt mener statsministeren, at man i forbindelse med kommunalvalget skal spørge borgmesterkandidaten: Vil du være med til at lave arbejdsklausuler?
Vil du være med til at sikre kædeansvar, så vi kan være sikre på, at arbejdspladserne kommer til at være på danske løn- og arbejdsvilkår?
Vi sidder herinde og fordeler rigtig, rigtig mange penge til bl.a. byggeprojekter, så nu spørger jeg igen vores statsminister: Hvorfor vil statsministeren ikke sikre, at de arbejdspladser, vi sammen skaber, bliver på danske løn- og arbejdsvilkår?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Jeg vil sige til fru Johanne Schmidt-Nielsen, at det netop er det, vi har gjort, og vi har gjort det sammen.
Finansministeren har stået i spidsen for en aftale med kommuner og regioner om, at arbejdsklausuler skal søges udbredt til alle kommunale og regionale udbudskontrakter inden for bygge- og anlægsarbejde.
Det er da et konkret skridt for at anvende de her arbejdsklausuler.
Vi er i dag en situation, hvor alle regioner bruger arbejdsklausuler, og så vidt jeg har fået oplyst, er der nu 73 kommuner, som bruger de her klausuler.
Er det en god eller en dårlig ting?
Det er bestemt en rigtig god ting.
Er det noget, der er sket under denne regering sammen med Enhedslisten – ja eller nej?
Det er selvfølgelig noget, der er sket under denne regering.
Så jeg må sige, at jeg ikke forstår beskyldningen om, at vi ikke skulle være optaget af det her spørgsmål.
Vi er dybt optaget af det her spørgsmål.
Det er derfor, vi nu skærper sanktionerne i forhold til ulovlig godstransport.
Det er derfor, vi gerne vil gøre mere i forhold til social dumping og også har lagt op til det i vores finanslovsforslag.
Så hvorfra kommer det her med, at regeringen ikke skulle være optaget af arbejdsklausuler eller social dumping i det hele taget?
Jeg synes ikke, det har hjemme i virkeligheden.
Anders Samuelsen (LA), 2013-11-05:
Tak for det.
Man bliver jo ofte forundret og overrasket i det her hus.
På stemningen ude på gangen osv. havde man på en eller anden måde forventet, at nu skulle man ned og opleve en statsminister i offensiven og en tidligere statsminister voldsomt i defensiven.
Og så går der 2 minutter, og det hele er vendt på hovedet, fordi det går, som det plejer, nemlig at statsministeren nægter at svare på de spørgsmål, der bliver stillet.
Det er jeg sådan set lidt rystet over, og det sætter os vel også i den situation, at man må spørge, hvad man så egentlig skal med de her spørgetimer, hvis der ikke bliver svaret på det spørgsmål, der bliver stillet.
Regeringen har åbenbart været på et eller andet retorikkursus og har fundet ud af, at det smarte er selv at slutte af med et spørgsmål.
Men det er os, der spørger, og det er statsministeren, der skal svare.
I fredags behandlede Folketinget et beslutningsforslag om, at regeringen skulle betale for meget opkrævet boligskat tilbage til boligejerne for perioden helt tilbage fra 2003 og frem, fordi vi jo har fået konstateret, at der er blevet opkrævet forkert og i mange tilfælde for meget i boligskat.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Jamen der er ingen tvivl om, at borgerne skal have tillid til de ejendomsvurderinger, der er, og det er jo også derfor, at skatteministeren har reageret på en diskussion, som har været rejst, og som Rigsrevisionen har rejst, og som i øvrigt er et problem, der går lang tid tilbage.
Skatteministeren præsenterede før efterårsferien et forslag til, hvordan regeringen kan genskabe tilliden til ejendomsvurderingerne.
Det er helt afgørende, at der er tillid til ejendomsvurderingerne, og det taler vi nu med skatteministeren og partierne om og sikrer opbakning til den model eller andre modeller.
Anders Samuelsen (LA), 2013-11-05:
Jeg håber, at alle de kloge kommentatorer, journalister og tilhørere rundtom i landet, der følger med her i dag, lægger mærke til, at der ikke er blevet svaret på hr. Lars Løkke Rasmussens spørgsmål, heller ikke på hr. Kristian Thulesen Dahls spørgsmål og nu heller ikke på mit spørgsmål.
Mit spørgsmål gik helt konkret på, om regeringen vil arbejde for, at folk, som har betalt for meget i boligskat fra 2003 og fremefter, får deres penge tilbage – ja eller nej?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Jeg svarer på masser af spørgsmål.
Jeg har svaret på masser af spørgsmål, men jeg er ikke sikker på, at de altid registreres.
Nu vil jeg forsøge at svare på det her spørgsmål, og det er: Vil boligejerne få pengene tilbage?
Ja, nogle boligejere vil få penge tilbage.
Det ligger jo netop også i den model, som skatteministeren har lagt frem, og som nu drøftes med partierne.
Vi håber jo på i den her sag, at de partier, som også har været med til at administrere det her område, Venstreministre og VK-regeringen, også vil være med til at rydde op i den her sag.
Så det enkle svar på hr. Anders Samuelsens spørgsmål er, at nogle boligejere vil få deres penge tilbage.
Anders Samuelsen (LA), 2013-11-05:
Der bliver overhovedet ikke svaret.
Spørgsmålet var helt konkret.
Nu prøver jeg igen.
Kan vi få statsministeren til at sige: Ja, jeg vil arbejde for, og den her regering vil arbejde for, at boligejere, som har betalt for meget i skat fra 2003 og fremefter, vil få deres penge betalt tilbage?
Det, jeg gerne vil høre om, er, om regeringen aktivt vil arbejde for, at de, der har betalt for meget fra 2003 og fremefter, ikke bare nogen, men alle, der har betalt for meget fra 2003 og fremefter, altså 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 og 2012, kan få deres penge tilbage – ja eller nej?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Når man ikke er tilfreds med svaret, er det ikke noget svar.
Men jeg gav jo et svar.
Jeg gav jo et svar, og det er, at der vil være nogle boligejere, der får pengene tilbage.
Jeg tror ikke, at vi kommer det nærmere i dag, men det ændrer jo ikke ved, at fordi man ikke er tilfreds med svaret, så siger man, at der ikke er kommet noget svar.
Men det er jo ikke helt rimeligt at konkludere på den måde.
Lars Barfoed (KF), 2013-11-05:
Det er jo en underholdende spørgetime, vi har her.
Jeg sad før og tænkte på, at det kunne være, vi skulle prøve at indføre en ny slags spørgetime, for jeg har lagt mærke til, at statsministeren har en ubændig lyst til at spørge os andre om noget.
Så det kunne være, vi skulle lave sådan nogle spørgetimer, hvor statsministeren fik lejlighed til at stille spørgsmål til os, og så kunne vi svare.
Det kunne være interessant, for så kunne vi vel forvente, at statsministeren så ville svare i de spørgetimer, hvor det egentlig er meningen at statsministeren skal svare.
Jeg vil godt rejse nogle spørgsmål, der handler om familiernes tryghed og velstand, og familiernes evne til at klare sig selv.
Det handler om tryghed i boligen, og det handler om tryghed på jobbet.
Derfor vil jeg godt følge op på det, som statsministeren vist bare glemte at svare hr. Anders Samuelsen på for lidt siden: Finder statsministeren det tilfredsstillende, hvis der er boligejere, som tilbage fra 2003 har betalt for meget i skat og ikke får den skat, som de har betalt for meget, tilbage?
Mener statsministeren, det ville være tilfredsstillende?
Det må der kunne svares på.
Og så vil jeg gerne spørge statsministeren, om statsministeren og regeringen vil medvirke til, at vi nu sætter en stopper for den stigende grundskyld, mange boligejere oplever.
Der er jo mange steder rundtomkring i kommunerne, hvor vi har set stigende vurderinger, som betyder, at boligejerne i mange år fremover kommer til at betale tusindvis af kroner mere i grundskyld, hvilket helt kan udhule familiernes økonomi.
De to spørgsmål, som handler om familiernes tryghed og om boligen, vil jeg gerne stille til statsministeren.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Men der er utrolig mange spørgsmål, vi gerne vil stille til oppositionen.
Vi synes, at politikken stritter i alle retninger, og vi synes sådan set ikke, der er særlig meget sammenhæng i det.
Jeg vil minde hr. Lars Barfoed om, at der sådan set er en fin debatform herinde, f.eks. det, der kaldes åbningsdebatten, hvor vi gerne vil have lejlighed til at stille spørgsmål til hr. Lars Løkke Rasmussen.
Han bevæger sig bare meget sjældent op på Folketingets talerstol, så man kan stille spørgsmål.
Men det ville da være utrolig velkomment, hvis det næste gang kunne lade sig gøre at få lov til at stille spørgsmål til hr. Lars Løkke Rasmussen som formand for det store oppositionsparti her i Danmark, ligesom det selvfølgelig var tilfældet før i tiden, da vi sad i opposition, og der blev stillet spørgsmål til mig.
Vi mangler i Folketinget, at hr. Lars Løkke Rasmussen deltager.
I forhold til den konkrete sag vil jeg sige, at der jo ikke er nogen tvivl om, at borgerne skal have tryghed i forhold til de ejendomsvurderinger, der er lavet.
Og det er også derfor, det er så ærgerligt, at man i mange år tilbage ikke har været tilstrækkelig agtpågivende i forhold til de her ejendomsvurderinger.
Da hr. Lars Barfoed selv sad i regering med skiftende Venstreministre, så det ikke ud til, at det var det, man var mest optaget af.
Jeg kan forstå, at hr. Kristian Jensen også har sagt undskyld for det, og når man siger undskyld, må der jo trods alt være noget at undskylde.
Så der er ikke nogen, der er mere optaget af, at der skal være tryghed for boligejerne, og det er også det, vi er ved at etablere nu.
Astrid Krag (S), 2013-11-06:
Når vi taler om de ældre medicinske patienter, er det jo også sådan, at der på nogle afdelinger ligger rigtig, rigtig mange – alt for mange – ældre patienter, der er færdigbehandlet og ikke kan sendes hjem, i hvert fald patienter, som ikke har behov for at være på de medicinske afdelinger.
Derfor afsatte regeringen 300 mio. kr. i den forrige økonomiaftale med kommunerne, og 300 mio. kr. i denne økonomiaftale med kommunerne
, for at de netop kan øge indsatsen, så de kan sende de ældre borgere hjem, som ikke har behov for at være på sygehus, og det er til gavn for den konkrete borger, der kan komme hjem i sit nærmiljø; til gavn for de ældre borgere, der er så syge, at de har brug for at være på en hospitalsafdeling; til gavn for fagpersonalet, der kan koncentrere sig om dem, der har behovet.
Så ja til, at det er noget, vi fra regeringens side er optaget af, og ja til, at vi gør en hel del for at understøtte, at det kan gå i den rigtige retning.
Liselott Blixt (DF), 2013-11-06:
Jeg kunne da godt tænke mig at høre, hvad ministeren vil gøre ved det, som er sket over de sidste mange år, og som sker hele tiden, nemlig at man prikker til folk.
Det problem, som vi nu står over for, er overbelægningen af medicinske patienter, som vi ser hver vinter, hvor ældre mennesker ligger på gangene, og det er en uværdig behandling, og der håber jeg da vi kan se noget andet i år.
Vil ministeren kunne love mig det?
Liselott Blixt (DF), 2013-11-06:
Jeg har et spørgsmål, der lyder: Hvordan vil ministeren sikre sengepladser i fremtiden til psykisk syge på de psykiatriske afdelinger samt sengepladser til de ældre medicinske patienter?
Vi har en streng formand her!
Jeg vil holde mig til de psykiatriske patienter.
For jeg mener også, at man kan gøre meget i nærområdet, men det er også det, vi arbejder på fremadrettet.
Jeg ser, at der er et problem her og nu.
Vi ved, når vi kommer ud med § 71, hvordan der bliver lavet prikkerunder om fredagen, for at der kan være plads til dem, der kommer og er så syge, at de skal indlægges.
Det er lige præcis de psykiatriske patienter, hvor jeg frygter, at vi vil se flere episoder, hvor de enten gør skade på sig selv eller andre, fordi man er for hurtig til at udskrive.
Kommunerne er jo ikke gearet til det endnu.
Vi lægger op til det, og psykiatriudvalget kommer jo også med en masse gode eksempler på, hvad man kan gøre, men vi ved godt, at der ikke er de ressourcer, der skal til for at kunne løfte det i kommunen nu.
Så spørgsmålet er, om ministeren vil gøre noget her og nu – enten i finansloven eller eventuelt med økonomiaftalen med regionen, så psykiatriske patienter kan få den behandling, de skal have, når de er indlagt.
Man gør en hel masse, man sætter nogle penge af, men det er ikke ret meget, i forhold til hvad det drejer sig om, og man siger, at der er for mange, der ligger inde på sygehusgangene, som ikke bør være der.
Jamen hvordan bliver der så visiteret anderledes?
Det er stadig væk læger, der visiterer både de psykisk syge patienter og de medicinske patienter, så hvordan skal man så sørge for, at de kommer hjem i kommunen?
Jeg har hørt før, at man siger, at hver fjerde, der ligger der, ikke behøver gøre det, men det er immervæk læger, der visiterer dem.
Jeg tænker på, om ikke det gør indtryk på ministeren med alle de historier, vi nu har set i pressen, og de henvendelser, vi har fået fra personer, som bliver nødt til at kriminalisere sig selv eller deres pårørende, simpelt hen fordi de ikke kan finde noget andet middel, der hjælper dem bedre, end en olie, som bliver lavet ulovligt i Danmark, eller som man indfører fra andre steder.
Det er altså meget syge mennesker, der her er tale om – det kan være kræftsyge, eller det kan være sclerosepatienter.
Vi har også set, at børn med epilepsi får det af forældrene, fordi der er forskellige former for olie, hvor man måske ikke får den her rus, som man ellers ville få ved at tage det på andre måder.
Det bør da gøre indtryk på en sundhedsminister, der må sige: Jamen er det her ikke noget, vi skal se på, om vi kan få til Danmark eller få gjort lidt nemmere at få fat på, i stedet for at vi har borgere, der skal kriminalisere sig.
Jeg ved jo, at SF tidligere har stemt for et forslag, nemlig i 2003, hvor man netop gik ind og sagde præcis det samme, som jeg står her og siger, så jeg synes, vi står lidt i en helt omvendt situation i forhold til 2003.
Så derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om ministeren ikke kunne tænke sig at tage nogle initiativer på området.
Mette Frederiksen (S), 2013-11-06:
Ja, vi er altid villige til at diskutere, om vi kan komme tættere på de mål, vi opstiller som samfund.
Men vores præmis er fortsat, at der skal være en ordentlig social balance i de beslutninger, vi træffer.
Må jeg så ikke samtidig sige, at hvis Venstre tror på, at det alene er et spørgsmål om økonomien, der er bestemmende for, hvad mennesker gør og ikke gør, så tror jeg, at det er forkert.
Derfor er det vigtigt – måske vigtigere end på så mange andre tidspunkter – at vores beskæftigelsespolitik bygger på de rigtige værdier.
Det er ikke sådan, og det må ikke være sådan, at det er et valg, man selv træffer, om man vil stå til rådighed for arbejdsmarkedet eller ej, for det skal man selvfølgelig.
Astrid Krag (S), 2013-11-06:
Det gør altid indtryk, når jeg hører personers beretninger, og særlig når det er om mennesker, der er ramt af sygdom, og særlig når det er om børn.
Det er der ikke nogen tvivl om.
Men spørgeren må da også være enig med mig i, at vi hverken har vane for, tradition for eller lovgivningsmæssig mulighed for, at det er Folketinget, der laver sagsbehandling af, hvilke lægemidler der kan få godkendelse til at blive markedsført eller ej.
Der skylder vi da patienterne, at vi har så godt og sikkert et system som overhovedet muligt.
Så der skal være evidens for, både hvilke effekter lægemidlet har, hvilke patientgrupper det har effekt over for, og hvilke bivirkninger der er.
Det er de afvejninger, der skal ligge, inden vi giver markedsføringstilladelse.
Det er ikke et politisk spørgsmål, hvad der kan gives markedsføringstilladelse til.
Det er heller ikke et politisk spørgsmål eller et ideologisk standpunkt, der står i vejen for, at producenterne af den cannabisolie, som spørgeren spørger ind til, kan søge om en markedsføringstilladelse.
Der er ikke noget politisk, der er ikke noget ideologisk i vores lovgivning til hinder for det, men vi har vel i fællesskab en interesse i, at med hensyn til de lægemidler, der så bliver godkendt og får en markedsføringstilladelse, skal der altså også være klarhed om både effekter og bivirkninger.
Liselott Blixt (DF), 2013-11-06:
Nu ved vi jo, at der er mennesker, som har gavn af det, og som ikke har gavn af så meget andet medicin.
Der er et barn, som har epilepsi, og som er allergisk over for den epilepsimedicin, der findes på markedet – det vil sige: der findes ikke andet.
Det må da gøre indtryk.
Som sundhedsminister må man sige: Hvordan kan vi finde ud af det her?
Vi har allerede et middel på markedet.
Kunne vi ikke få den her olie, som så mange nu tager, i handelen, så vi ikke ser, at det bliver lavet forskellige steder og med de komplikationer eller skadevirkninger, der kan være, hvis det ikke bliver lavet ordentligt?
Astrid Krag (S), 2013-11-06:
Jeg vil gerne sige meget klart, at som sundhedsminister er jeg optaget af, om borgerne får tilbudt den bedst mulige behandling, som vi selvfølgelig også skal være sikre på er af en høj kvalitet, og at der er evidens for, at det virker, og at der er klar viden om bivirkningerne.
På den måde vil jeg sige, at jeg ikke har nogen holdning til, om der er det ene eller det andet aktive stof i medicinen, og jeg kan da også konstatere, at der findes et markedsført lægemiddel, altså som har markedsføringstilladelse i Danmark, som bruger cannabisekstrakt, og hvor det er det aktive stof. Så det er bare for at sige, når spørgeren spørger, om det er muligt inden for lovgivningens rammer, at det er det.
Selvfølgelig gør det indtryk på mig, hver eneste gang der er en patient, hvor man kan sige, at sundhedsvæsenet og den viden, vi har i dag – det, der er evidens for – kommer til kort.
Sådan en person må jo aldrig opleve at blive ladt i stikken og stå alene tilbage af sundhedsvæsenet.
Det vil jeg sige heller ikke er min oplevelse, altså at vores dygtige sundhedspersonale opfører sig på den måde.
Også tak for det spørgsmål.
Jeg skal sige, at jeg ikke sådan personligt er ekspert i det her, men cannabisolie, som spørgeren spørger til, er ifølge Sundhedsstyrelsen fremstillet ved ekstrahering af cannabisplanten.
For at man kan bruge det medicinsk, vil Sundhedsstyrelsen kræve, at produktet har en markedsføringstilladelse efter lægemiddellovens regler, eller at lægen, som ønsker at bruge cannabisolie til sin patient, får Sundhedsstyrelsens tilladelse til at bruge olien efter det, der i lægemiddellovensregler hedder en udleveringstilladelse.
Når Sundhedsstyrelsen udsteder udleveringstilladelser til lægemidler, som ikke har markedsføringstilladelse, kan det kun ske i særlige situationer, og det kan kun ske i en begrænset mængde.
Jeg skal sige, at Sundhedsstyrelsen har ikke modtaget ansøgninger fra producenter eller læger, som ønsker enten at markedsføre eller anvende cannabisolie herhjemme.
Reglerne om, at produkter, som hører under lægemiddellovgivningen, skal opfylde en række krav – det gælder både herhjemme og også i EU – før de bruges på patienter, handler jo i bund og grund om at beskytte patienterne mod uønskede effekter og mod bivirkninger ved lægemidler.
Særlige hensyn hos særlige patientgrupper kan i visse, men selvfølgelig begrænsede tilfælde imødekommes via reglerne om udleveringstilladelse, selv om et produkt ikke har en markedsføringstilladelse, eller det kan ske i godkendte kliniske forsøg med samtykke fra patienten.
Så til spørgerens spørgsmål kan jeg sige, at der ikke i lovgivningen om euforiserende stoffer er noget til hinder for at bruge cannabisolie i medicinsk øjemed.
Det er lægemiddelloven og de hensyn, der ligger til grund for, hvordan vi regulerer lægemiddelområdet, som sætter begrænsningerne.
Liselott Blixt (DF), 2013-11-06:
Jeg vil spørge, om ministeren vil undersøge, om det er muligt at legalisere medicinsk cannabisolie, som en del borgere bruger mod svær sygdom som eksempelvis kræft?