runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ellen Trane Nørby (V), 2008-12-04:
Man kan sige, at det i høj grad er et teknisk forslag, som gør det muligt at forlænge aftalerne for FM4 og FM5, såfremt der ikke er nogen aftaler om, hvad der skal ske efterfølgende.
Så vi synes, at der ligger nogle rigtig gode takter i lovforslaget - også det, at man giver mulighed for, at ministeren fremover i sådanne situationer kan forlænge en tilladelse, uden at det skal behandles i Folketingssalen.
I forhold til, hvad der skal ske fremadrettet, er det klart, når man læser bemærkningerne, at en af grundene til, at vi bliver nødt til at fremsætte det her lovforslag, er, at der ikke er enighed i medieforligskredsen om, hvad der skal ske med det fremtidige radiomarked.
Her kan jeg sige, at fra Venstres side har vi et klart ønske om, at der fremadrettet skal være stærke såvel public service-kanaler som kommercielle radiokanaler på det danske radiomarked.
Vi synes, det er vigtigt for lytterne, at der er noget at vælge imellem.
Vi synes også, at det er vigtigt, når vi kigger fremadrettet på vores radiomarked, at vi får udviklet den digitale radio, hvor vi ved, at der er meget mere plads til, at vi kan få skabt flere nichekanaler.
Det er noget af det, der vil skabe et langt stærkere og et langt mere mangfoldigt radiomarked i Danmark.
Så det her lovforslag skal på ingen måde ses som et udtryk for, at vi ikke har nogen visioner på området, men det skal ses som et udtryk for, at der nogle gange er store aftaler i en bred medieforligskreds, som tager længere tid, end man kunne have ønsket sig, og som man nogle gange kan knipse frem med fingrene.
Men man kan også se det som et udtryk for, at der er en stor kærlighed til hele radioområdet, og at det er for at sikre, at der bliver taget de rigtige og bedst mulige beslutninger for selve radiomarkedet og for de danske radiolyttere, så vi får fremtidssikret det danske radiomarked.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-12-04:
Det er selvfølgelig ikke rart at få kritik fra en torturkommission, men vi skal svare i januar måned, og uden at jeg på nogen måde kan foregribe svaret, for det kender jeg ikke endnu, må vi her også være opmærksomme på det faktum, at vi i Danmark foretager en meget nøjere registrering af enhver tvangsanvendelse, end man ser i andre lande.
Det er det ene.
Det andet, som er en standende debat, er, at nogle lande hælder mest til det, man kan kalde medicinsk fiksering, hvor de psykisk syge patienter dopes, hvorimod vi i Danmark, når tvang skal bruges - og så er det en anden diskussion, om det altid sker proportionalt, for det skal det selvfølgelig - bruger fysisk tvang.
Lise von Seelen (S), 2008-12-04:
Det er jo blevet nævnt fra den europæiske torturkommission, at vi her i Danmark bruger mere magt i psykiatrien, end man gør i andre sammenlignelige lande.
Ministeren sagde i sin tale, at man vil tage nogle initiativer og forsøge at lave om på det faktum.
Der stod faktisk det samme i rapporten for 2007, som der gør i år.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-12-04:
I det omfang vi ligger inde med sådanne oplysninger, sender vi dem selvfølgelig over til Folketingets Sundhedsudvalg.
Men med hensyn til vores personales kompetencer vil jeg godt understrege, at der jo er sat 360 mio. kr. af til medarbejderkompetenceudvikling, netop for at hæve niveauet på medarbejdersiden.
Lise von Seelen (S), 2008-12-04:
Det er i debatten fremgået, at der kan være en nøje sammenhæng mellem antallet af ansatte og antallet af gange, man må bruge fiksering og magt i det hele taget.
Der vil jeg spørge ministeren, om ministeren vil sikre, at vi får en oversigt over, om der på den måde er en sammenhæng mellem antallet af ansatte og magtanvendelse, og mellem måden, hvorpå de ansatte er uddannet, og antallet af magtanvendelser.
Det kunne være interessant, og det kunne give os et billede af, om de ting har betydning for, at vi bruger magt i psykiatrien.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-12-04:
Jo, men jeg tror, at det var fru Lone Dybkjær, da hun stod her på talerstolen, der brugte ordet holdninger og sagde, at det handler om holdninger, og lad os da så få den drøftelse, når vi tager den uformelle snak.
Karen J. Klint (S), 2008-12-04:
Det er jo rigtigt - nu skal vi forsøge at overdøve vores kollegaer, der kommer ind i salen; man kunne jo også bede dem om for en gangs skyld at være lidt mere rolige, end vi plejer at være - for det, det handler om, er jo, om vi skal måle, om vi har en god psykiatri i Danmark, ved at måle på antal senge.
Der er nogle, der har behov for en god seng i rigtig, rigtig lang tid for at komme ud igen som en mere rask person, men der er da også mange, der har behov for nogle andre tilbud, netop for at blive det hjemme i deres egen seng, og det er jo derfor, at det er vigtigt at få den gode snak, som der nu bliver lagt op til.
Så er vi igen lidt inde på det med, hvad der udløser tvang.
Jeg har hørt, hvad ministeren siger om mennesker, der dropper ud af den medicinske behandling, men der vil jeg så bare ønske, ligesom fru Lone Dybkjær har været inde på, at vi mødes med de mennesker noget før, inden det går galt.
Det kunne jo godt være, hvis der var en hyppigere kontakt med dem, at de så ikke droppede ud af medicinen, i stedet for at man først kontakter dem hver 14. dag, når det er gået galt.
Så spørgsmålet er alligevel, om vi ikke også lidt skal drøfte metoder og pligt til at bruge de metoder, der er.
Ellen Trane Nørby (V), 2008-12-04:
Nu synes jeg, at DF's ordfører igen gør det her til en sort-hvid debat, hvor der kun er ét synspunkt, nemlig hvordan Danmark så ud i fortiden, i stedet for at man forholder sig til, at Danmark jo har ændret karakter, at Danmark ikke længere regerer hele Norden, at Danmark ikke længere går til den sydlige del af Sydslesvig, at der er sket nogle ændringer.
Og det, at der er endt kulturskatte, det, at der er endt civilt krigsbytte i andre dele af verden, er jo netop et udtryk for, at grænsedragningerne har ændret sig.
Jeg tror, at man skal forstå, at den kulturelle udveksling, der har været, og som der fortsat er, jo også er et udtryk for, at verden har forandret sig.
Og det synes jeg også gælder, når vi taler om det civile krigsbytte.
Birgitte Josefsen (V), 2008-12-04:
Forslaget handler jo om indberetning af utilsigtede hændelser.
I Venstre synes vi, at det er en rigtig god idé, at man har mulighed for at indberette utilsigtede hændelser.
Det ved vi faktisk allerede, fordi vi har en ordning, der fungerer nu, og ifølge hvilken man har muligheden i den sekundære sundhedssektor.
Indberetningerne gør nemlig det, at de sætter en diskussion i gang ude på den enkelte afdeling, i den enkelte institution, og på den måde får man sat fokus på, hvorledes man kan optimere kvaliteten i både pleje- og behandlingssektoren, og hvordan man kan styrke arbejdsmiljøet.
Nu skal vi så gerne have gang i, at denne proces kan blive implementeret i den primære sundhedssektor og også kan finde anvendelse hos den praktiserende læge og på apotekerne.
Lovforslaget lægger i første omgang op til, at det alene bliver hændelser, som kan betegnes som betydende, der indberettes.
Det slutter vi selvfølgelig op om i Venstre, men vi vil også tillade os at gøre opmærksom på, at vi gerne ser, at det system, der skal danne basis for, at hele den her proces kan iværksættes, implementeres så hurtigt som muligt, så der bliver mulighed for, at alle utilsigtede hændelser kan indberettes, og at vi også når dertil, at patienter og pårørende får mulighed for at indberette.
Vi synes alt i alt, at det er med til at styrke kvaliteten i hele sundhedssektoren, og at det er den vej, vi skal gå, og vi støtter lovforslaget.
Karin Nødgaard (DF), 2008-12-04:
Dette lovforslag er fremsat som følge af, at der er opstået en situation, hvor der ikke er truffet en politisk beslutning om anvendelsen af den fjerde FM-radiokanal, når Danmarks Radios nuværende tilladelse udløber i marts 2009.
Det er selvfølgelig vigtigt, at der ikke opstår en periode, hvor der ikke er mulighed for at anvende kanalen.
De programmer, der er på den fjerde og den femte radiokanal,
er public service-orienterede med f.eks. klassisk musik-, dansk musik-, kultur- og debatprogrammer samt nyhedsudsendelser.
Disse udsendelser lyttes der til af mange borgere, og det er derfor vigtigt, at der ikke sker et stop i formidlingen af disse områder.
Dansk Folkeparti er indforstået med, at der bakkes op om denne lovændring, således at det bliver muligt at forlænge Danmarks Radios tilladelse for en periode på op til 6 måneder uden forudgående udbud.
Denne mulighed har ikke været til stede i den nugældende lov, og det finder vi vigtigt at få indflettet.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-12-04:
Det vil jeg også give som skriftlig besvarelse i Sundhedsudvalget.
Jonas Dahl (SF), 2008-12-04:
I forbindelse med den problemstilling, der er i forhold til serviceloven, vil jeg spørge ministeren, hvad han agter at gå videre med der.
Det er jo meget interessant, om de borgere, der er på genoptræning, bliver henvist i henhold til serviceloven eller i henhold til sundhedsloven.
Kan ministeren oplyse noget om de problemstillinger og om, hvordan man agter at tackle dem?
Vivi Kier (KF), 2008-12-04:
Alle steder, hvor der færdes mennesker, og hvor mennesker er involveret, kan der desværre ske utilsigtede fejl; det være sig på sygehuset, hos den praktiserende læge, på apoteket og i hele den kommunale sundhedssektor.
Sådanne betydende hændelser skal naturligvis indberettes og registreres.
Det kan være hændelser, som personalet oplever, men det kan også være hændelser, som den enkelte patient eller pårørende oplever.
Og ved at indberette sådanne utilsigtede hændelser og systematisere dem kan alt det personale, der arbejder inden for sundhedssektoren, lære af tidligere begåede fejl.
Så med det her lovforslag udvider vi altså den nuværende patientsikkerhedsordning på sygehusene til at omfatte alt personale, der arbejder med sundhedsopgaver.
Fra konservativ side hilser vi det her lovforslag meget velkommen, og især finder vi det særdeles positivt, at der nu også åbnes op for indberetninger fra pårørende og patienter.
Alt i alt er vi overbevist om, at det her lovforslag vil medvirke til at sikre et mere trygt og sikkert behandlingsforløb for alle patienter i alle dele af sundhedssektoren, og vi kan tilslutte os lovforslaget.
Liselott Blixt (DF), 2008-12-04:
Jeg kan kun tilslutte mig den forrige talers bemærkninger om, at det var på tide, vi fik den her lovændring.
Det her forslag vil udvide patientsikkerhedsordningen, så det ikke kun gælder på sygehusene, som det gør nu, men at det også kommer til at gælde i den kommunale sundhedssektor, praksissektoren, apotekerne og den præhospitale indsats.
I januar 2004 trådte den nuværende lov i kraft for utilsigtede hændelser på sygehuse, både offentlige og private.
Det var for at understøtte patientsikkerheden, ved at der kunne ske en læring gennem de tilfælde, der blev rapporteret.
Læger, sygeplejersker og andre havde i 2007 rapporteret over 20.000 fejl og andre utilsigtede hændelser på sygehusene.
Det er mere end en tredobling siden 2004. Formålet med indrapporteringerne er at forebygge gentagelser og dermed styrke patientsikkerheden.
Det at arbejde med mennesker i sundhedssektoren kan være meget hårdt og stressende, og derfor er det ikke ualmindeligt, at der kan ske fejl.
Ved at indrapportere det kan man få en større viden på området og bruge triste tilfælde til at ændre en arbejdsprocedure, som er uhensigtsmæssig, og så kan andre end en selv lære af fejlen.
Ledelse og den enkelte medarbejder kan derfor bruge det til at forebygge nye triste tilfælde lokalt.
Man ser de hyppigste fejl i medicinering, men også ved fejlkommunikation, faldulykker samt forveksling.
Danmark er det første land i verden, der har fået en lov om rapportering af utilsigtede hændelser i sundhedsvæsenet.
Siden 2004 har det været obligatorisk for sundhedspersoner at indrapportere disse hændelser lokalt.
Regionerne rapporterer videre til Dansk Patient-Sikkerheds-Database i Sundhedsstyrelsen, som så vejleder sundhedsvæsenet på baggrund af den samlede viden.
Både sygehuse, regioner og Sundhedsstyrelse følger således op på indrapporteringerne.
Derfor kan vi fra Dansk Folkepartis side være tilfredse med, at vi nu får udbredt det, så det også gælder i kommunerne, ambulancekørslen - i det hele taget ude i praksissektoren.
Det kan kun være med til at skabe mere tryghed og sikkerhed for den enkelte patient.
Med den nye lov bliver det også gjort muligt, at patienter og pårørende kan rapportere utilsigtede hændelser, og det kan ske både inden for sygehuse og i primærsektoren.
Patienter og pårørende er som oftest dem, som har den største viden om netop deres tilfælde.
De ved mange gange, hvor det er, det er gået galt, og vil være til stor gavn for at forbedre sundhedsvæsenet.
Det eneste, som flere har sat spørgsmålstegn ved under høringen, er, at man kan indberette anonymt.
Derfor vil jeg rette et spørgsmål til ministeren om, hvordan man tænker det forløb vil komme til at blive.
Men ellers tilslutter Dansk Folkeparti sig aftalen og tror på, at det vil være til gavn for alle implicerede.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-12-04:
Jeg vil gerne sige tak til alle ordførerne for indlæggene og den brede opbakning, der er kommet til lovforslaget her ved førstebehandlingen.
Det er klart, at vi vil holde os for øje, at budgetterne holdes, og at tidsplanerne ikke skrider.
Den bemærkning var til fru Lise von Seelen. Hvad angår spørgsmål fra hr. Jonas Dahl vedrørende økonomien, vil jeg sige, at vi vil sende skriftlige svar over til Sundhedsudvalget.
Spørgsmål om senere ikrafttræden for borgere vil ligeledes blive behandlet skriftligt.
Jeg takker for indlæggene og stiller mig naturligvis til rådighed i Sundhedsudvalget i forbindelse med den videre behandling.
Søren Krarup (DF), 2008-12-04:
Her den 10. december skal verden fejre, er jeg lige ved at sige, 60-året for FN's menneskerettighedserklæring, der blev vedtaget i Paris den 10. december 1948, og et af de steder, hvor jeg er overbevist om at den vil blive fejret med pomp og pragt, er Stockholm.
Der er ingen, der som svenskerne elsker alle disse abstrakte, overnationale - ja, jeg er lige ved at sige kosmiske retfærdighedshandlinger, og vil ordføreren ikke give mig ret i, at der er en besynderlig modsætning mellem disse store ord om retfærdighed for store og små overalt i verden og så det, at man ikke vil foretage den enkle - jeg er lige ved at sige lille - retfærdighedshandling, at man leverer det tilbage, som man har stjålet, på samme måde som man selv beder om at få det, andre har stjålet fra en, tilbage?
Er der ikke et underligt modsætningsforhold mellem disse to handlinger, altså de store ord og, når det så kommer til stykket, de meget, meget små handlinger?
Og kunne man ikke i den anledning være fristet til - det kunne selvfølgelig ikke fald nogen ind - at sige noget ondskabsfuldt om svenskerne?
Per Clausen (EL), 2008-12-04:
Nu skelner jeg nok ikke mellem broderfolk og andre folk, vil jeg sige.
Så mit synspunkt vil være, at jeg vil ønske, at mine svenske venner vil reagere på samme måde, som vi har gjort her i Danmark, på henvendelser fra lande, som vi aldrig var brødre med, måske på grund af den opførsel, vi havde vist i de lande.
Jeg vil bare sige til hr. Søren Krarup, at jeg er fuldt ud bekendt med beskrivelser af, hvordan man har ført krig i foregående århundreder rundtomkring i verden.
Og meget kan man sige om svenskerne, men de har ikke rekorden i grusomhed.
Men det, der er pointen her, og som jeg synes er vigtigt, er, at man selvfølgelig skal arbejde på at rette op på uretfærdigheder, som er sket i fortiden.
Endnu bedre var det, hvis man fjernede dem, der eksisterer i dag.
Og selvfølgelig skal man i den situation, hvor der er nationer, der har et eller andet, som er af særlig stor betydning for deres historie, være positivt og velvilligt indstillet over for at udlevere det igen.
For i stedet for at de skal rejse til os for at kigge på det, kan vi jo rejse til dem for at kigge på det, og så kommer vi ud og møder andre mennesker, andre folk.
Søren Espersen (DF), 2008-12-04:
Nej, det får hr. Søren Krarup mig ikke lokket til.
Det kunne jeg ikke drømme om, jeg elsker svenskere, især svenske kvinder holder jeg meget af.
Må jeg ikke godt sige, at det jo er fuldstændig rigtigt, når hr. Søren Krarup siger, at svenskerne - som på alle områder står fuldstændig last og brast med FN, ja, næsten er FN-medlem par excellence - når vi taler om det her, som jo også er klar UNESCO-politik, ikke engang vil indlade sig på forhandlinger.
Man vil ikke engang tale om det, det er et nej med det samme, inden man overhovedet begynder dialogen.
Det er meget underligt, at der, hvor det ikke tæller, er Sverige fuldt ud medlem af FN, men der, hvor det tæller, er Sverige ikke med.
Søren Krarup (DF), 2008-12-04:
Nu er hr. Per Clausen naturligvis inde i historiens detaljer - det burde han være, men det er han utvivlsomt også - så han ved, hvordan svenskerne førte krig.
Altså, det er fuldstændig rigtigt, at man ikke kan begynde at moralisere på basis af historien.
Men når han ved, hvordan svenskerne i 1658-59 opførte sig i Danmark, hvordan Karl X Gustavs dronning rejste rundt med svenske ryttere og stjal med arme og ben, hvad hun kunne finde, så er jeg overbevist om, at hr. Per Clausen også vil føle, at det er en besynderlig handling fra noget, vi kalder et broderfolk, når de nægter at aflevere de ting, der dér blev stjålet.
Det er klart, at krigen i fortiden har været brutal - det er krige altid, det er de også i nutiden.
Men jeg er sikker på, at hr. Per Clausen, når han stifter bekendtskab med historiens art, i dag vil sige, at det er urimeligt, at svenskerne ikke er villige til at aflevere det, de stjal på den måde.
Jeg kan kun spørge: Vil hr. Per Clausen - og det glæder mig at høre, at han er sikker på, at hans partifæller i Sverige vil mene som han - så ikke gøre noget for at henvende sig til de partier i Sverige, der er enige med ham, sådan at man måske hos dem kunne få en form for respekt for, at sådan behandler man ikke et broderfolk, at man beholder det ældste samlede danske lovstykke, når dette broderfolk beder om at få det tilbage?
Per Clausen (EL), 2008-12-04:
Jeg er helt med på, at det ligesom er en vigtig pointe for hr. Søren Krarup.
Men det, jeg så bare vil svare på spørgsmålet, er: Jo, jeg er faktisk enig med hr. Søren Krarup i, at hvis der kom sådan en henvendelse fra den danske regering, håber jeg da på, at de partier, som Enhedslisten har gode forbindelser til i Sverige, ville sige, at selvfølgelig leverer de det tilbage.
Og så må vi håbe, hvis ellers hr. Søren Krarups parti har venskabelige forbindelser til nogen partier i Sverige, at vennerne på den side af det politiske spektrum vil gøre det samme.
Søren Krarup (DF), 2008-12-04:
Jeg husker, vi havde demonstrationer og andet til støtte for Island.
Og hvorfor?
Fordi Island jo altså var en med Danmark nært beslægtet nation, som man ønskede at behandle godt, sådan at deres fortidsminder var i Island.
Synes hr. Per Clausen egentlig ikke, at svenskerne burde skamme sig?
De kaldes vores broderfolk.
Vi har været i krig med dem, og det er der ikke noget at gøre ved nu.
Men i Sverige ligger det, som er noget helt afgørende i Danmark, nemlig den ældste samlede danske lov, Jyske Lov.
Per Clausen (EL), 2008-12-04:
Jeg kan i hvert fald sige, at jeg inden for de sidste 2-3 år har arbejdet en del - og nogle i min folketingsgruppe mener også for meget med den problemstilling, som vedrører tyvekoster, der er kulturgenstande, og som er endt i Danmark fra mange forskellige dele af verden.
Flere af disse forskellige nationer har faktisk forsøgt at få dem udleveret, men - er jeg bare nødt til at sige - indtil nu med meget ringe held.
Men hvis Dansk Folkeparti støtter det projekt, vil jeg selvfølgelig være glad for det, og så vil et forslag om det også blive støttet fra min side.
Hvis det er sådan, at selveste udvalgsarbejdet om det her forslag kan afsløre, at svenskerne, ikke bare fordi de ikke har underskrevet en konvention, men også i praksis, er et helt unikt land, som opfører sig meget anderledes end alle andre lande, så synes jeg da, at vi skal snakke med kulturministeren om, at han burde tage en drøftelse med svenskerne om, at de skal opføre sig, om ikke lige så pænt som danskerne, som jo er helt fantastisk gode, så som gennemsnittet af det, hr. Søren Espersen kalder de civiliserede lande.
Og så håber jeg, at vi kan få det defineret præcist.
Søren Espersen (DF), 2008-12-04:
Nu er det her ikke et forsøg på at gå efter Sverige, men nu er det bare Sverige, som er emnet, fordi det er Sverige, der har en helt unik holdning i forhold til alle andre vesteuropæiske lande - af dem, jeg vil kalde civiliserede lande - og det er det, der er specielt.
Derfor er vi nødt til at tale om Sverige, vi kan ikke begynde at tale om Polen, vel?
Hvorfor skulle vi det nu, hvor det er Sverige, det drejer sig om?
Så siger hr. Per Clausen, at så kan vi jo gå til FN-systemet.
Men Sverige har jo ikke villet ratificere den her beslutning, som alle andre vesteuropæiske lande i øvrigt har ratificeret.
Vi skal begynde med os selv, men må jeg lige nævne, at det, der er fra Danmark i Sverige, jo er peanuts i sammenligning med, hvad der ligger fra Tjekkiet, fra Polen, fra hele den nordlige del af Tyskland fra Karl XI's og Karl XII's krige?
Det er der, hvor de rigtig store værdier er.
Vores andel af det er kun en lille og beskeden andel.
Vi skal begynde med os selv, enig!
Det er også derfor, vi snart fremsætter et beslutningsforslag om, at de her græske ting, man har liggende, f.eks. fra Rhodosudgravningerne, bliver leveret tilbage.
Og der håber jeg, at Enhedslisten vil give tilsagn om, at man vil støtte os i det.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-12-04:
Nu skal man ikke sige kun et pakkeforløb, for et pakkeforløb indebærer faktisk den her ensretning i behandlingen, som fru Karen Klint også efterspørger.
Faktisk nu har jeg sagt »faktisk« mange gange - er det sådan, at Sundhedsstyrelsen har sendt et signal til regionerne, som jo er dem, der har ansvaret for antallet af sengepladser.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-12-04:
Jeg vil godt takke for de mange positive bemærkninger, der har været til regeringens forslag i dag.
Formålet med lovforslaget er jo et, som alle kan støtte, altså at vi får etableret et landsdækkende samarbejde, PSP-samarbejdet, mellem politiet, de sociale myndigheder og psykiatrien med henblik på at koordinere myndighedernes indsats over for socialt udsatte personer.
Et sådant PSP-samarbejde vil jo ikke bare sikre, at de her personer ikke udvikler eller fortsætter en kriminel adfærd, men også - og det er også vigtigt - at de bliver hjulpet på den rigtige måde.
Som der nærmere er redegjort for i lovforslagets bemærkninger, forudsætter det her samarbejde, at myndighederne hurtigt, smidigt og i et mere uformelt forum kan udveksle oplysninger om de pågældende personers rent private forhold, i det omfang det er nødvendigt for samarbejdet.
Det er derfor også formålet med lovforslaget at skabe den fornødne hjemmel til denne udveksling af oplysninger mellem de involverede myndigheder.
Jeg er glad for, at det ser ud til, at der kan opnås bred støtte til en vedtagelse af lovforslaget, sådan at socialt udsatte mennesker hjælpes bedst muligt, så de ikke kommer ud i kriminalitet eller fortsætter en kriminel løbebane, og så man får dem ind på en ret kurs.
Jeg vil også sørge for, at vi under udvalgsbehandlingen får svaret på nogle af de spørgsmål, som er blevet nævnt her af et par af ordførerne.
Vi står selvfølgelig til rådighed, når udvalgsarbejdet giver anledning til opklarende spørgsmål, også om nogle af de ting, der er blevet spurgt om mundtligt her, og som jeg regner med at man vil spørge om skriftligt til Justitsministeriet.
Og så svarer vi selvfølgelig hurtigst muligt.
Socialdemokratiets ordfører var inde på, at man skulle lave en revisionsbestemmelse for at drage nogle erfaringer med ind i det her arbejde, og det vil jeg også overveje.
Alt i alt vil jeg sige: Tak for de mange positive bemærkninger.
Jeg ser frem til en konstruktiv behandling i udvalget.