Per Clausen (EL), 2010-04-13:
Jeg skal da takke for den positive holdning fra Folketingets partier til det, der er intentionen i vores beslutningsforslag.
Netop på den baggrund er det vel lidt skuffende, at de partier, der repræsenterer et flertal af Folketingets medlemmer, efter at have sagt, at intentionen er smuk, sagt nogle lidt negative ting om Enhedslistens beslutningsforslag, derefter i virkeligheden er fuldstændig tavse omkring, hvad man skal gøre for at opnå det, som vi gerne ville opnå ved hjælp af vores beslutningsforslag.
Når dette er sagt, vil jeg helt fra starten af sige: Enhedslisten er helt villig til at ændre på enkelte elementer i vores beslutningsforslag, hvis det er det, der skal til for for alvor at få taget hul på den her opgave.
Som den radikale ordfører jo havde bemærket, har Enhedslisten allerede én gang på baggrund af den debat, der var, sidst vi stillede et forslag på det her område, korrigeret enkelte dele af vores beslutningsforslag.
Og det er klart, at det ikke er et spørgsmål om, hvorvidt det skal være en fond eller et statslån, som SF foreslår, eller noget helt tredje, som Det Radikale Venstre foreslår, der i det lange løb skal have lov til at blokere for, at vi får en attraktiv finansiering af det at igangsætte energirenoveringer.
Selvfølgelig skal det ikke være det, så derfor må vi jo finde en løsning på de uenigheder, der er dér.
Men det, der jo er langt værre, er den tilkendegivelse, der så kommer fra et flertal her i Folketinget, nemlig at man ikke ønsker Enhedslistens model.
Man ønsker måske noget andet.
Det kommer måske, når Klimakommissionen er kommet med en rapport.
Og det synes jeg simpelt hen er for dårligt, for vi behøver ikke at vente på Klimakommissionen for at vide, at det her er vigtigt.
Det er vigtigt, fordi det er en meget, meget stor del af det samlede energiforbrug i Danmark, som går til opvarmning og ventilation af bygninger.
Og derfor er det jo helt indlysende, at det, hvis Danmark skal nå sine klimamålsætninger og -forpligtelser, er afgørende, at der bliver gjort noget for at reducere det store energiforbrug til opvarmning.
Lad mig for god ordens skyld tilføje, at det også er nødvendigt for at nærme sig det fossilfri samfund, altså det samfund, hvor vi er uafhængige af olie, kul og gas, som alle partier her i Folketinget hele tiden erklærer sig som tilhængere af.
Altså, vi ved, at det her er et vigtigt område.
Det er et område, hvor der skal ske noget, og det er også et område, hvor vi gerne skulle i gang med at have noget til at ske relativt hurtigt.
Og hvorfor så det?
Jo, fordi energirenoveringer jo ganske ofte sker i sammenhæng med, at man i øvrigt gennemfører nogle reparationer og renoveringer af de her bygninger.
Og når man har gennemført en renovering af en bygning, en grundlæggende renovering, vil der ofte gå meget lang tid, før man går i gang med det igen, så hver gang man spilder et år, vil man givetvis for nogle bygningers vedkommende spilde rigtig mange år.
Altså, netop fordi det er langsigtet, er det nødvendigt, at vi handler hurtigt.
Så kan man sige: Men går det ikke af sig selv, og er det ikke bare det sædvanlige med oppositionens utålmodighed eller lyst til hele tiden at kritisere regeringen for at gøre for lidt, der gør, at vi kommer med det beslutningsforslag?
Det gjorde de så også, og konsekvensen var, at vi altså heller ikke her så noget afgørende ryk.
Så vi har altså at gøre med en sag, som er alvorlig, en sag, som er vigtig, en sag, som kræver en hurtig indsats, en sag, hvor vi ikke behøver at vente på Klimakommissionen for at få at vide, at det er en vigtig sag, at det er vigtigt at få gjort noget ved det.
Vi behøver heller ikke at vente på Klimakommissionen for at få at vide, at det går for langsomt; alt det ved vi godt.
Man kunne oven i købet tale for, at det at sætte gang i det nu ud fra en beskæftigelsesmæssig synsvinkel vel ville være meget fornuftigt.
Så har der sådan været lidt diskussion om, hvorvidt Enhedslistens forslag ved at fokusere på at skabe bedre finansieringsbetingelser så ikke rammer fuldstændig ved siden af.
Det tror jeg sådan set ikke det gør.
Jeg tror, at det at give muligheder for at kunne få en billigere finansiering, men for så vidt også det, som fru Anne Grete Holmsgaard fra Socialistisk Folkeparti sagde, nemlig at skabe sikkerhed for, at der er en finansiering, er af afgørende betydning.
Men jeg er helt enig med dem, der siger, at det her selvfølgelig ikke er nok.
Jeg tror, at den pakkemodel, som Socialistisk Folkeparti har været inde på, hvor man kombinerer en rådgivning, nogle konkrete projekter, nogle konkrete pakker for, hvad man kan sætte i værk og gøre, med, at der bliver etableret en finansiering, er en rigtig god kombination, som jeg håber på at vi kan udvikle i fremtiden.
Så tror jeg sådan set også, at den sammenkædning, som Enhedslisten har lavet med tilbagebetaling og så energibesparelser, de økonomiske besparelser, der er kommet der, også er en god idé, for det betyder jo ikke, som den konservative ordfører misforstod det, at man så skulle betale alt det tilbage, man sparede i energi, når man havde gennemført renoveringen, nej, man skal selvfølgelig kun betale sit lån tilbage.
Men vi siger bare, at takten i tilbagebetalingen altså kan blive sådan, at man oplever, at man aldrig nogen sinde på grund af den renovering skal have flere penge op af lommen, men at man tværtimod betaler det i takt med, at man oplever en besparelse, og så er det klart, at man i det lange løb har den fulde og hele besparelse.
Der er ingen som helst tvivl om, at vores beslutningsforslag handler om at gøre det ekstremt økonomisk attraktivt at foretage de her investeringer her og nu, og det er jo, fordi vi nok må konstatere, at når vi samfundsmæssigt har en målsætning, som rækker lidt længere ud i fremtiden, og vi så gerne vil have borgerne til helt frivilligt at leve op til de målsætninger, så er vi også nødt til at gøre det attraktivt for borgerne at gennemføre de handlinger her og nu.
Og der kan en oplevelse af, at man investerer noget nu, som man måske får en forrentning af om nogle år, måske være en af de ting, der blokerer. Så jeg vil sige, at jeg synes, det er lidt ærgerligt, at vi efter den gode stemning, der ellers var anslået her i Folketingssalen, hvor vi på to forslag efter hinanden fra oppositionens side havde en oplevelse af enighed om at gennemføre dem – og i det ene tilfælde var det, lige før regeringen var hurtigere, end Enhedslisten havde foreslået man skulle være, i hvert fald i det, de sagde; nu må vi se, om det holder vand hele vejen – nu altså er lidt tilbage i det gamle med, at vi må vente og se, og når vi så har ventet og set, skal vi så se, hvad vi kan blive enige om at gøre.
Jeg tror, at den model, som Enhedslisten har skitseret her, nok alligevel vil ende med at komme til at indgå i den løsning, som bliver til noget i løbet af det næste halve til hele år.
Det er bare ærgerligt, at vi skal spilde tiden indtil da.