Thor Pedersen (V), 2007-03-29:
Jeg vil da starte med at sige tak til forespørgerne for, at vi her har denne mulighed for i dag at drøfte den kommunale økonomi.
Det, der egentlig tegner sig, især når hr. Ole Sohn allerede nu taler om nedskæringer, er, at der jo åbenbart stadig er brug for dialog og debat og dokumentation, og det har vi jo så også anledning til i dag.
Det er forud for, at forhandlingerne går i gang, det vil sige, at vi ikke er inde i drøftelserne med Kommunernes Landsforening om næste års økonomi og om den aftale, vi forventer at kunne indgå i juni måned i år.
Derfor kan jeg sige, at det ikke er sådan, at man kan forvente, at det er konkret på alle områder, hvad det er, vi rent faktisk kommer frem til i disse drøftelser.
Men jeg kan sige, at udgangspunktet for de kommende forhandlinger er, at vi har en solid økonomi, men også, at vi – og det er jo positivt – har den laveste ledighed i mands minde, i hvert fald i de sidste 32 år efter statistikken, og dermed også har en særlig udfordring i at sikre den nødvendige arbejdskraft.
Det stiller så også krav til styring af udgiftsudviklingen, og det vil sige, at vi skal undgå, at vi kommer i en situation, hvor den samlede økonomi kommer under for meget pres, og vi skal sikre, at udgiftsudviklingen i den offentlige sektor er på et niveau, hvor vi samtidig klarer fremtidens udfordringer, især med et større antal ældre.
Inden for de rammer vil der så fortsat være plads til forbedringer af den borgernære service i kommuner og i regioner.
Regeringens oplæg til forhandlingerne med kommunerne og regionerne vil af den grund ligge i forlængelse af de tidligere års prioriteringer med hensyn til de borgernære serviceområder, og jeg vil også gerne slå fast – for det er jo virkeligheden, og det ved i hvert fald alle, der har økonomiske ordførerskaber – at den økonomiske ramme, altså når man lægger tallene sammen, er sådan, at uanset om den samlede økonomi er større eller mindre, er den samlede økonomi til offentlig service større end nogen sinde før.
Når vi har kørt vores budget igennem for 2007, har vi haft et løft i borgernær service på 35,5 mia. kr. i forhold til niveauet for 2001, og det er jo fordelt, som det også tidligere har været oplyst,
med et løft på ca. 13 mia. kr. på sundhedsområdet, 9 mia. kr. på socialområdet og ca. 9 mia. kr. på uddannelsesområdet.
Den udvikling, vi har i budgettet, også fra sidste år til i år, bekræfter også billedet af, at der er et større rum for borgernær service i kommunerne, og det er, i modsætning til, hvad der er blevet sagt, totalt set et løft fra 2006 til 2007 på ca. 1 mia. kr., og det er i forhold til de genåbnede budgetter, altså hvor man i forvejen havde godkendt et løft.
Det er også sådan, at der er en stigning på ældreområdet på 700 mio. kr.
Det har været meget omtalt, hvordan tallene for børnepasning er.
Der har været demonstrationer i efteråret, fordi man skar ned, og det udtryk at skære ned har jo så en ejendommelig betydning, for umiddelbart vil jeg mene, at det har noget at gøre med økonomien, men det kan det jo ikke have, for nu har vi altså fået budgettallene fra kommunerne, og hvordan er så budgetterne for det år, vi er i, i forhold til dem, der var sidste år?
Ja, der er en stigning pr. barn.
Der er en stigning pr. barn i børnehave på 670 kr., og der er en stigning pr. barn i vuggestue på 1.260 kr. Så det er da ejendommeligt, at man kan holde fast i den myte, at der skæres ned på et område, når der rent faktisk bruges flere penge pr. barn landsdækkende, altså ifølge de gennemsnitstal, der laves.
Så jeg går ud fra, at det så, medmindre man vil påstå, at det er forkert, er tallene, der skal have lov til egentlig at dække deres eget potentiale og dermed tale for sig selv.
Nu er det jo ikke nyt, at kommunalreformen samtidig har været den største reform vel nogen sinde i den samlede offentlige sektor, hvor man på en gang har ændret arbejdsgange og i virkeligheden har stillet de offentligt ansatte over for en megaudfordring, hvad enten vi taler om den politiske ledelse i kommuner og regioner eller om den dagligdag, som medarbejderne møder.
Det har været en megaopgave, og det er en megaopgave, og det er der grund til at kvittere for, når man ved, hvor, om jeg så må sige, dygtigt man håndterede udfordringen.
Men det betyder så også, at vi har fået nogle kommunale enheder og regioner, som har fået en anden styrke.
De har altså nu mulighed for at disponere over flere midler, og de har mulighed for at give prioritet en større vægt i den politiske tankegang.
Jeg kan nævne, at en omprioritering på de kommunale serviceområder bare i prioritering, det, vi kalder effektivitet, frigør ca. 1 mia. kr. om året, altså en faktor på 0,5 pct. Jeg vil blot nævne, at vi på statens område løbende har kørt med 2 pct.
Så hvis man bare havde et mål på en fjerdedel af det, som vi har i staten, frigør det i sig selv 1 mia. kr.
Og jeg kan også nævne, ikke for at bruge de tal i debatten som sådan, men KL selv har vurderet potentialet for produktivitetsgevinster til mellem 5 og 10 pct. af de samlede nettodriftsudgifter, og det er et beløb, der ligger i niveauet mellem 10 mia. og 20 mia. kr., og det har de så inden for en tidshorisont på 2-4 år.
Så man kan sige, at den udfordring, som kommunerne står over for, er såvel en politisk udfordring med at gøre brug af de muligheder, der ligger, som en udfordring med egentlig at håndtere de flere opgaver, som de har fået.
Der spørges også her til kvalitetsreformen.
Hvad kommer den egentlig til at betyde for kommunerne?
Og der er sandheden, at vi ved mere om det, når det arbejde er gennemført.
Vi er i en fase, hvor vi jo holder temamøder, og det vil sige, at vi lytter.
Men jeg vil sige, at de drøftelser i hovedsporet jo vil resultere i noget, som først skal behandles her i Folketinget i efteråret i år, og det vil sige, at det kan trække spor ind i 2008, når vi taler om økonomien.
Det er klart, at vi til det, man måtte vedtage i Folketinget i efteråret, og som berører økonomien i 2008, hvilket vi jo ikke kan vide noget om, når vi indgår kommuneaftalen, hvor vi begynder reelt politisk i maj og slutter, som sagt, i første halvdel af juni, sandsynligvis, bare må sige, at det, der så bliver besluttet, er noget, som efterfølgende leveres af statskassen i kroner og øre efter vores DUT-princip, således at de budgetter, man har vedtaget, er uberørt.
Der er jo elementer i en kvalitetsreform, som ikke nødvendigvis har noget at gøre med kroner og øre, når man taler om arbejdsgange.
Der kan være elementer, der i sig selv medfører, at man frigør ressourcer i forbindelse med mere spændende arbejde, andre rationaler i den måde, man tilrettelægger dagligdagen på, og det er der ikke nogen der kan vide noget om nu.
Derfor kører den kvalitetsreform i virkeligheden i sit eget spor med interessenterne inde over, og det vil sige, at der ikke er nogen konflikt mellem det at lave en aftale i juni for 2008 og så det, at vi har en kvalitetsreform.
Jeg kan egentlig kun opfordre alle til at tage del i det meget spændende arbejde, der ligger i vores kvalitetsreform, nemlig dette at gøre dagligdagen bedre og hermed, når vi taler om spændende arbejdspladser, egentlig også at lette den overgang, der er mellem det gamle kommunale system og den fremtid, der tegner sig i de nye stærke kommuner og i de nye store regioner.
Så jeg synes, at der i virkeligheden også i forhold til tidligere år ligger en meget spændende udfordring i forbindelse med vores kommuneaftale, altså i at få nogle aftaler, der nyttiggør alt det potentiale, vi har i forbindelse med kommunalreformen, og håndtere udfordringen med at sikre den nødvendige arbejdsstyrke til de serviceopgaver, som vi alle sammen ønsker at kunne tilbyde borgerne, og så endelig egentlig som opfølgning på de tanker at forankre resultaterne af kvalitetsreformen til gavn for hele den offentlige sektor, især for de borgere, som bliver betjent af vores offentligt ansatte.
Så jeg vil sige, at vi altså står med en udfordring, som i bund og grund er positiv, men spændende.