Mette Reissmann (S), 2015-04-30:
Jeg vil gerne starte med at kvittere for, at Enhedslisten rejser denne problematik her i Folketingssalen.
At kæmpe for arbejdernes rettigheder både i Danmark og i resten af verden er socialdemokratisk hjerteblod; det er en kamp, som vi altid skal kæmpe.
Tidligere har store tragedier, særlig i tekstilindustrien, sat fokus på, hvordan de her produkter, vi forbruger i Vesten, bliver produceret, og hvilke forhold, som de mennesker, der producerer dem, arbejder under.
Det er ikke sjov læsning, og det har desværre vist sig, at arbejdsforholdene, særlig i udviklingslandene, er yderst kritisable.
Derfor er det også relevant at diskutere, hvordan vi kan få virksomheder og producenter til at give deres medarbejdere ordentlige arbejdsforhold.
Og derfor fremlagde vi allerede i 2013 en CSR-handlingsplan, der satte fokus på samfundsansvaret i både det private erhvervsliv og hos forbrugerne.
Handlingsplanen indeholder nogle redskaber og principper, særlig til brug for de danske virksomheder, der opererer på nye vækstmarkeder, hvor menneskerettigheder ofte er under pres.
Derudover satte regeringen i kølvandet på tragedien i Bangladesh, hvor en tekstilfabrik styrtede sammen, ind med en række yderligere tiltag, der skulle sikre mere ansvarlige produktions- og arbejdsforhold under produktionen af de her produkter.
Det er alt sammen initiativer, der skal få danske såvel som udenlandske virksomheder til at tage ansvar for arbejdsforhold og arbejdernes rettigheder, både på deres egne fabrikker, hos deres underleverandører og i samfundet, hvor de placerer deres produktion.
Jeg skal også lige nævne, at Socialdemokraterne jo bl.a. helt tilbage i 1999, da vi sidst var i regering, havde en mærkningsredegørelse, der har sat fokus på det her problem.
Vi havde den daværende erhvervsstrategi, der hedder dk21, som udmøntede etikdatabasen, som jeg havde den store fornøjelse at være leder af i de år, den eksisterende.
Så det er jo ikke første gang, at Socialdemokraterne ligesom har været med i forhold til den her problemstilling.
Så Socialdemokraterne er altså meget enige med Enhedslisten i, at vi har et medansvar i forhold til at sikre ordentlige forhold i hele produktionskæden.
Vi mener bare ikke, at Enhedslistens foreslåede etikmærke er den rigtige løsning på problemet, for i en moderne forbrugsjungle, hvor der allerede er et væld af forskellige mærker, er der altså kun én ting, som kan forvirre forbrugerne yderligere, og det er at få endnu et mærke.
Derfor mener vi, selv om forbrugerne generelt er glade for mærker, at det ikke er den rigtige måde at gøre det på.
Gennemsigtighed og forbrugeroplysning vil vi altid arbejde for.
Det er nødvendige redskaber, hvis forbrugerne skal tage et medansvar lige præcis i kampen mod dårlige arbejdsvilkår.
Det kræver naturligvis, at man ved, hvad man køber, hvis man som forbruger skal gøre en forskel med sine forbrugsvalg.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at kriteriet om socialt ansvar allerede indgår i flere af vores miljømærkninger.
Der eksisterer en stribe redskaber – ministeren har nævnt nogle af dem – der giver virksomheder mulighed for at reklamere med det, når de tager et socialt ansvar.
Og derfor mener vi ikke, at de økonomiske konsekvenser og det omfattende arbejde, det er at skulle etablere endnu en ny mærkningsordning, og i øvrigt også administrationen af den, står mål med udbyttet.
Mærkninger er én måde at få forbrugerne til at træffe et aktivt valg på, men det kræver overskuelighed og troværdighed om de forskellige mærker, og det kan for mange forskellige mærker risikere at sætte over styr.
Så vi mener ganske enkelt ikke, at det her forslag er den bedste måde at sikre ordentlige arbejdsforhold på, og derfor kan Socialdemokraterne ikke støtte forslaget.