runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-10-06:
Jamen det er jeg glad for at høre.
Der står jo også i regeringsgrundlaget, at de skal afskaffes, men det undrer mig, at uddannelsesministeren, altså De Radikales hr. Morten Østergaard, i går til Politiken siger: Det er ikke sikkert, at det kan blive ved den første finanslovforhandling.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge igen: Hvordan kan det være, at det tilsyneladende er vigtigere for Det Radikale Venstre at sørge for, at folk, der har fået nogle meget store skattelettelser, kan få lov til at beholde deres store skattelettelser, og at sørge for, at de her banker ikke skal bidrage lidt mere til fællesskabet?
Kan det virkelig passe, at det er vigtigere for Det Radikale Venstre end at få afskaffet de fattigdomsydelser?
Er det prioriteringen i Det Radikale Venstre?
For som fru Marianne Jelved fuldstændig rigtigt sagde, er politik en prioritering.
Der foregår en prioritering.
Jeg prioriterer det at afskaffe fattigdommen højere end det, at de rigeste kan få lov til at beholde deres skattelettelser.
Hvordan er prioriteringen i Det Radikale Venstre?
Marianne Jelved (RV), 2011-10-06:
Det har også en meget, meget høj prioritet at gøre det.
Vi er fuldstændig enige.
Og derfor må vi jo se, hvor meget vi kan finde i finanslovsammenhænge, for de skal afskaffes.
Det er ikke til diskussion.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-10-06:
Tak for talen.
Fru Marianne Jelved sagde i sin tale, at reformer er et udtryk for prioritering, og det er jo fuldstændig rigtigt.
Det meste i politik er jo et udtryk for prioritering.
I de sidste mange år har fru Marianne Jelved fortalt om, hvor vigtigt det er at få afskaffet fattigdomsydelserne, og det er vi i Enhedslisten fuldstændig enige i.
Det er sådan set noget, som alle fire partier i oppositionen har arbejdet meget, meget hårdt på, og årsagen er jo, at det er nogle ydelser, som betyder, at mennesker lever i fattigdom her i Danmark – at antallet af børn, der vokser op i fattigdom, er vokset markant.
Derfor blev jeg jo noget overrasket, da jeg i går kunne læse i Politiken, at uddannelsesministeren, altså De Radikales hr. Morten Østergaard, ikke længere kunne garantere, at de der fattigdomsydelser skulle afskaffes med det samme, for nu måtte man jo se, om der kunne findes finansiering osv.
Hvad er det for en prioritering fra De Radikales side, der gør, at man tilsyneladende synes, det er vigtigere at sørge for, at de, der har fået nogle meget store skattelettelser, kan få lov til at beholde dem, end her og nu at at sørge for bl.a. at få afskaffet de fattigdomsydelser, som altså betyder, at mennesker lever i fattigdom i Danmark?
Tina Nedergaard (V), 2011-10-06:
Socialdemokraternes ordfører udtrykte ikke nogen stærk begejstring for regeringsgrundlaget, og vi hørte igen og igen, hvordan han sådan lagde luft til det og forklarede, at regeringsgrundlaget nu tager sig ud på den måde, som det gør, fordi S og SF ikke har 90 mandater.
Han forklarede igen og igen løftebruddene med netop mangelen på 90 mandater.
Jeg noterede mig en større glæde for og engagement i regeringsgrundlaget fra fru Marianne Jelved, og det forstår jeg sådan set ganske udmærket, for Det Radikale Venstre har vel næppe haft en større og mere betydningsfuld dominerende rolle i en regering siden 1971, hvor Hilmar Baunsgaard trak sig.
Jeg vil gerne følge op på det spørgsmål, som hr. Per Clausen stillede, for det er jo netop en af de udfordringer, som Socialdemokraterne også står med, nemlig at forklare, hvorfor man fastholder genopretningspakken.
Derfor vil jeg gerne bede om en forklaring på, hvorfor det ikke fremgår.
Er det ikke også en slags brudte løfter?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-10-06:
Alt forladt.
Det kan jo godt være, at det ikke er alle, der har opdaget, at der har været valg, og at nogle partier er blevet større end andre.
Men det var sådan set ikke det, jeg tog ordet for.
Jeg tog faktisk ordet, fordi jeg rent faktisk har savnet fru Marianne Jelved.
Jeg har virkelig savnet fru Marianne Jelved oppe i tårnet.
Jeg har virkelig savnet fru Marianne Jelved, da der skulle skrives regeringsgrundlag.
Jeg savner fru Marianne Jelved ovre på ministerbænkene, i Koordinationsudvalget og i Økonomiudvalget.
For når jeg ser regeringsgrundlaget – og jeg har ikke bare set det, jeg har desværre også læst det – ser jeg 76 sider med gode hensigter, gode intentioner, masser af fine budskaber, men der mangler ligesom det, som jeg engang blev oplært af fru Marianne Jelved i, nemlig at man ligesom skulle have fat i det konkrete.
Man skulle sørge for, at det også blev sådan i virkeligheden, altså at man havde lovet noget konkret.
Hvad er der egentlig ud over gode hensigtserklæringer i det regeringsgrundlag?
Hvor er det, Det Radikale Venstres kan sørge for at holde fast i en eller form for ansvarlig økonomisk politik ud over i hensigterne?
Marianne Jelved (RV), 2011-10-06:
Så må jeg sige, at vi ingen ambition har om, at det samlede skattetryk i Danmark skal stige.
Det er ikke et succeskriterium i sig selv – tværtimod.
Lars Barfoed (KF), 2011-10-06:
Der er selvfølgelig de mekanismer, som fru Marianne Jelved nævner der.
Det, jeg tænker på, er, at vi må have en sikkerhed for, at den nye regering ikke vil tage initiativ til nye skatter og afgifter, der betyder, at det samlede skattetryk i Danmark stiger.
Den garanti synes jeg vil være god at få i dag.
Marianne Jelved (RV), 2011-10-06:
Det er et spørgsmål, som jeg er rigtig glad for, og jeg kan ikke lade være lige at mindes, da statsministeren hed Poul Schlüter; der var også en kæmpe udfordring i den danske økonomiske udvikling på det tidspunkt, og noget af det, den daværende regering gjorde i 1980'erne, var bl.a. at sikre, at udgifter og indtægter hang sammen.
Det er korrekt, at vi arbejder på en skattereform, der skal sænke skatten på arbejde markant, og derfor vil jeg gerne invitere Det Konservative Folkeparti til at medvirke i den proces, som jo indledes, når regeringen har lavet sit oplæg til en skattereform.
Det vil være en meget stor tilfredsstillelse for Det Radikale Venstre, hvis det kunne lade sig gøre – også andre partier selvfølgelig.
I den sammenhæng vil jeg gerne give tilsagn om, at jeg gerne vil vogte, at skattetrykket ikke stiger på grund af skatteændringer.
Men skattetryk kan jo stige, hvis der pludselig kommer en mægtig opdrift og en ny konjunktur, som gør, at vi får stigende huspriser osv. osv., og aktierne stiger, og der kommer større skattebetaling.
Så stiger skattetrykket helt af sig selv.
Så vi skal bare vide, hvad det er, der er årsag til, at skattetrykket stiger.
Lars Barfoed (KF), 2011-10-06:
Jeg synes, at det har været spændende at følge Det Radikale Venstres deltagelse i de her forhandlinger, i det omfang der har været indblik gennem diverse facebook- og twittersider og lignende i, hvad der er foregået i det her sorte tårn, hvor der kom skiftende farver røg ud, men når vi nu er nået frem til snoren, må jeg sige, at det jo er lidt skuffende, at det ikke mere klart og konkret fremgår, hvad der egentlig er den nye regerings politik.
Der er et område, som jeg ved at Det Konservative Folkeparti og Det Radikale Venstre har en sådan fælles interesse i, og det er skattepolitikken.
Der har jeg forstået, at Det Radikale Venstre er interesseret i lavere skat på arbejde, en målsætning, som vi i Det Konservative Folkeparti deler, og det er jo også tilfredsstillende, at der er sådan en målsætning.
Men det, der bekymrer mig, er, at man jo samtidig får det indtryk, at så er der andre skatter og afgifter, der skal stige, fordi der vil være et voldsomt pres på den offentlige sektors udgifter med alle de ting, man gerne vil gennemføre.
Så jeg vil gerne spørge, om Det Radikale Venstre vil være garant for, at der ikke sker et stigende skattetryk i forbindelse med den nye regerings politik.
Per Clausen (EL), 2011-10-06:
Det venter vi så på.
Så vil jeg spørge fru Marianne Jelved om, hvornår fru Marianne Jelved forventer at der kan ske nogle forbedringer på uddannelsesområdet, som jeg jo ved at Det Radikale Venstre har ført valgkamp på at komme igennem med, og hvor Det Radikale Venstre havde en meget, meget hård kritik af VK, da de sammen med Dansk Folkeparti vedtog de forringelser, som de kaldte en genopretning.
Altså, hvornår kommer den genopretning af uddannelsessystemet?
Hvornår bliver det tid at tale om det efter Radikale Venstres opfattelse?
Marianne Jelved (RV), 2011-10-06:
Det er korrekt, som hr. Per Clausen indledte med at sige, at der ikke er et forlig, som Det Radikale Venstre deltager i, omkring dagpengene i højre side i salen.
Med hensyn til bankerne og mere i skat vil jeg sige, at det jo nu er aftalt at lave en samlet skattereform, der sænker skatten på arbejde markant og har en god social balance.
Den skal komme til foråret, og derfor er det jo logisk at udskyde skatteforslag, som er løsrevet fra en sammenhæng, til at indgå i den type debat, der skal være, når man skal lave en egentlig reform.
Det vil vi gerne vente på.
Per Clausen (EL), 2011-10-06:
Jeg skal starte med at sige, at jeg er meget glad for, at fru Marianne Jelved gjorde det så klart, at der ikke findes noget forlig, der forhindrer Det Radikale Venstre og regeringen i at indgå aftaler med andre partier om at ændre dagpengelovgivningen.
Der kan så være den politiske uvilje mod at gøre det hos Det Radikale Venstre, men det må vi jo tage.
Men det er rart at vide, at det ikke er belagt med noget forlig, der forhindrer det.
Det, jeg vil spørge fru Marianne Jelved om – fordi Det Radikale Venstre er kendt for at være et parti, som er gode til at prioritere – er: Mener fru Marianne Jelved, at det er en helt klog prioritering at lægge så meget vægt på at undgå, at bankerne skal betale mere i skat, og at millionærerne skal betale mere i skat, at der ikke kan blive en krone til at lave genopretning på uddannelsesområdet efter det, som VK paradoksalt nok kaldte en genopretningspakke, og som indeholdt en række forringelser på uddannelsesområdet, som jeg ved at De Radikale var meget imod, og som jeg ved at De Radikale har talt meget om skulle rulles tilbage? Men er det den rigtige prioritering at bruge så meget energi på at forhindre, at de rigeste kommer til at betale mere i skat, så man ikke får råd til at gøre noget på uddannelsesområdet?
Marianne Jelved (RV), 2011-10-06:
Det er en meget, meget trist fortælling.
Det er faktisk en meget, meget trist fortælling, for hvis hr. Simon Emil Ammitzbøll gjorde sig den ulejlighed at læse det første regeringsgrundlag i 1993, ville hr. Simon Emil Ammitzbøll kunne genkende niveauet i de beslutninger, der står beskrevet.
Et regeringsgrundlag er jo ikke et konkret lovprogram.
Et regeringsgrundlag er et program for en politik, en regering vil føre, de prioriteringer, der er, og jeg er stærkt tilfreds med f.eks. side 6 i regeringsgrundlaget, hvor jeg kan se ni punkter, som meget udmærket og klart beskriver, hvad det er for målsætninger, vi går efter i S-R-SF-regeringen, på det økonomiske område.
De målsætninger er selvfølgelig bindende, og de er dynamiske, for de kræver, at vi skaber løsninger, der gør, at vi kan leve op til de målsætninger, som er skrappe målsætninger.
Jeg har faktisk ikke set tilsvarende målsætninger i den tidligere regerings materialer.
Bare lige for at understrege det vil jeg nævne punkt 1, hvor vi siger, at vi skal have strukturel balance i 2020.
Det var der ikke i VK's 2020-plan.
Det er et spørgsmål, som jeg er rigtig glad for at få, fordi det giver mig anledning til at understrege, hvor skrap den økonomiske situation, vi står i i Danmark, er, og hvor ansvarlig den nye regering faktisk er for at sikre sig, at de reformer, der skal finansiere den type initiativer, som hr. Per Clausen efterlyser, er vedtaget, før vi kan sige, at vi kan begynde at bruge pengene derfra.
Jeg synes også, det er trist, og i en eller anden forstand er det ærgerligt, at vi ikke bare kan lægge noget på finansloven nu.
Det er derfor, at vi i Radikale Venstre accepterer, at vi tager de afgifter, som giver 5 mia. kr., plus 2 mia. kr. fra erhvervsstøtteordningerne og har det som en buffer, vi kan bruge af nu.
Det er en accept af, og det er også en beskrivelse af, hvor trængte vi i virkeligheden er, hvor ærgerligt det er, at dansk økonomi er i så dårlig en stand, som den er, og hvor trist det er, at Vog K ikke har taget det her forfra og anerkendt, at der skulle langt, langt flere initiativer til end det, de selv har lavet i deres 2020-plan.
Jeg vil gerne understrege, at når der skal laves den type løsninger eller beslutninger, og man skal foretage ændringer, der berører i det her tilfælde landbruget, så bliver landbruget selvfølgelig involveret i forhandlingerne og drøftelserne.
Ingen tvivl om det.
Vi vil gøre rigtig meget for at involvere de mennesker, som har skoen på og ved, hvor den trykker på de konkrete områder, der arbejdes med.
Det andet, jeg gerne vil understrege, er, at vi også må anerkende, at der er steder i vores land, hvor naturen ikke er særlig egnet til intensivt landbrug.
Og derfor er vi jo nødt til at finde nogle løsninger på, hvordan vi kan forbedre naturgrundlaget, samtidig med at vi sikrer, at der stadig væk er en væsentlig landbrugsproduktion i Danmark.
Erling Bonnesen (V), 2011-10-06:
Jamen jeg tror vi alle er fuldstændig enige om, at vi skal passe på vores natur og miljø.
Der kan være nogle lavbundsarealer, vi skal tage særlige hensyn til, men det, jeg slår ned på og hæfter mig ved, er, at konsekvensen af, at man gennemfører det, man skriver i regeringsgrundlaget, rækker langt videre og er ligefrem skræmmende.
Det betyder, at tusindvis af kilometer vandløb ikke længere skal have den funktion, som de har i dag, hvor de sikrer afvandingen.
Dermed forsumper store arealer, og store arealer glider ud af produktion.
Det er ikke engang en dramatisering, det vil jo lukke store dele af dansk landbrug, og det vil vi i Venstre selvfølgelig ikke være med til.
Og jeg forstår ikke, at Det Radikale Venstre vil være med til det, så der må vi bede om, at man prøver at forholde sig til det.
Men vil Det Radikale Venstre virkelig stå på mål for at lukke en tredjedel eller en fjerdedel af dansk landbrug?
Jeg noterede mig jo, at den radikale ordfører også nævnte landbruget i sin tale, og det glæder mig, da landbruget stadig væk er et vigtigt erhverv.
Jeg har så også kigget lidt i regeringsgrundlaget for at se, hvad det er, man vil, eller hvad man har skitseret at man vil, og det synes jeg til gengæld er noget foruroligende.
Hvis man slår ned på, hvad det er, regeringen vil på vandmiljøområdet, ser man, at det sådan set skitseres ret tydeligt, at vandløb ude i det store åbne land ikke længere skal sikre afvandingen.
Det må man jo undre sig over, for det er sådan set derfor, at vandløbene er skabt.
Det vil have den konsekvens, at meget store arealer vil glide ud af produktion, og dermed vil konsekvensen være, at man lukker store dele af dansk landbrug.
Så er det, at jeg spørger mig selv, og stiller spørgsmålet til den radikale ordfører, hvordan Det Radikale Venstre kan forsvare og stå på mål for at lukke store dele af dansk landbrug med de stolte traditioner, man tidligere har haft på området.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-10-06:
Forskellen på 1993 og 2011 er, at fru Marianne Jelved blev minister i en flertalsregering i 1993.
Det er i hvert fald det, vi frygter.
Men det er fint nok, at man har læst side 6.
Både fru Marianne Jelved og jeg har sikkert læst alle siderne, men hvis man nu f.eks. går videre til side 10, kan man se noget af det eneste konkrete, der er, nemlig at regeringen vil hæve afgifterne for 5 mia. kr.
Det er noget af det eneste konkrete, man kan læse i det her regeringsgrundlag.
Hvis man fraser de højere afgifter på klimaområdet og forslagene på udlændingeområdet, er nye afgifter for 5 mia. kr. det eneste.
Når jeg tager fat i det, er det, fordi fru Marianne Jelved før skosede de borgerlige partier for, at der kun var ét bud i vores forslag til vedtagelse.
Når man så ser det forslag til vedtagelse, fru Marianne Jelved selv er med på, kan man se, at der ikke er et eneste bud.
Så vi fører dog 1-0, hvis vi er kommet med et bud.
Hvad er buddene fra den her regering?
Jeg behøver ikke nogen overskrifter, men konkrete forslag, tak.
Peter Christensen (V), 2011-10-06:
Det er jo helt rimeligt, og jeg glæder mig til at høre svaret.
Noget andet, som jeg også synes er væsentligt i forbindelse med forhandlingerne om en skattereform, er spørgsmålet om ulighed.
Der har kørt en debat om det i næsten 2 år, og det har også været oppe i debatten i dag, og Enhedslisten stillede i den forbindelse et spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører.
Jeg kan godt om ikke forstå så acceptere, at vi, uanset hvad vi spurgte om, ikke kunne få svar på det, men det undrede mig alligevel, og jeg syntes, det var lidt uhøfligt, at det parlamentariske grundlag heller ikke kunne få svar, når de spurgte.
For spørgsmålet var faktisk overraskende rimeligt, nemlig om uligheden målt i forhold til Gini-koefficienten må stige som følge af en skattereform eller ej.
Heller ikke det ville den socialdemokratiske ordfører svare på, men jeg er helt sikker på at fru Marianne Jelved har den her åbne tilgang til samtale, så vi kan få svar på det.
Marianne Jelved (RV), 2011-10-06:
Jeg vil godt understrege, at det vil være en meget stor glæde, hvis også Venstre vil deltage i de kommende forhandlinger om en skattereform.
I den nye regering er det ikke vores ambition at øge uligheden med en skattereform.
Man kan jo gøre tingene på mange forskellige måder, men selv om vi kredser om nogle meget specifikke spørgsmål lige nu, skal jeg bare opfordre til, at vi ikke taler os væk fra hinanden, men at vi er åbne over for at deltage i fælles samarbejde.
For at sige det lige ud er jeg faktisk ikke forberedt på at svare på det spørgsmål, og jeg kan ikke svare på, hvordan det er tænkt.
Men jeg vil meget gerne bidrage til at opklare det efterfølgende.
Peter Christensen (V), 2011-10-06:
Jeg har set frem til at kunne have en samtale med fru Marianne Jelved, for den socialdemokratiske ordfører var ikke så detaljeret, når det kom til besvarelse af spørgsmålene, og jeg ved, at jeg med den nye formand for Finansudvalget kan få en lidt bedre samtale, hvilket også er nødvendigt.
Vi er blevet inviteret til forhandlinger, og vi vil være konstruktive, men det er jo altid rart at vide, hvad det er for målsætninger og tanker, man møder op til, hvis man går til forhandlingerne.
Om skattereformen står der, at man skal have 4 mia. kr. ud af den, men skal det ske via nettoskattestigninger eller via dynamiske effekter?
For der er jo en betydelig forskel på, om man vi finde de 4 mia. kr. på den ene eller den anden måde.
Marianne Jelved (RV), 2011-10-06:
Lad os bare blive på side 6. Der står der i punkt 2: »Efterlevelse af EU’s Stabilitets- og Vækstpagt og af EU’s henstilling om en strukturel forbedring af den offentlige saldo med 1½ pct. i 2011-2013.«
Det er nøjagtig lige så konkret som det med de 5 mia. kr. i stigende afgifter.
Det er nøjagtig lige så konkret en målsætning.
Hvad angår de 5 mia. kr. i afgifter, er der jo ikke taget stilling til, hvilke afgifter det er, og hvordan man gør det.
Det er en målsætning, og det er en åben målsætning, men det er også en forpligtende målsætning for alle tre partier.
Jeg beklager, og jeg er ærgerlig over, at Liberal Alliance frygter en hel masse.
Så derfor er det også en invitation til Liberal Alliance om at være med til at løse nogle af de opgaver.
Vi har jo fælles interesser på mange områder.
Så jeg kommer med en udstrakt hånd og et åbent sind.
Lad os mødes omkring et bord og snakke om det.
Mette Bock (LA), 2011-10-12:
Kan ministeren forklare, hvorfor regeringen ønsker at påføre et i forvejen trængt dansk landbrug nye dyre og konkurrenceforvridende afgifter, mens man fastholder gennemførelsen af de allerede foreliggende byrdefulde natur- og vandplaner?
Kan ministeren forklare, hvorfor regeringen ønsker at påføre et i forvejen trængt dansk landbrug nye dyre og konkurrenceforvridende afgifter, mens man fastholder gennemførelsen af de allerede foreliggende byrdefulde natur- og vandplaner?
Mette Gjerskov (S), 2011-10-12:
Jeg tror, at fremtiden for landbruget ligger i en grøn omstilling.
Det vil jeg vældig gerne samarbejde med landbruget om, og jeg vil gerne hjælpe landbruget med den grønne omstilling.
Jeg tror, at de tider, hvor man bare sagde til landbruget: I kan gøre, hvad I vil, er forbi, og jeg tror, at vi gør dem en tjeneste ved at modernisere og omstille.
Når det handler om afgiften, så er det jo faktisk en afgift for pesticider, som den tidligere Venstreminister havde annonceret skulle fremlægges i oktober i Folketingssalen, så det er jo ikke bare en teoretisk afgift.
Jeg har i hvert fald fået at vide af tidligere ministre, at lovforslaget lå på bordet.
Det gennemfører vi nu, fordi vi synes, det er utrolig vigtigt, at danskerne kan få rent drikkevand, som også er giftfrit.
Til gengæld vil vi så, og det lover jeg som fødevareminister, gøre alt, hvad vi kan, for at hjælpe landbruget til den grønne omstilling, der er nødvendig.
Esben Lunde Larsen (V), 2011-10-12:
Nu sagde ministeren jo nøgleordene »kun foreslået«.
Tabet af ammoniak er reduceret med 59 pct., mens det for fosfor og kvælstof ligger omkring 50 pct.
Der har altså været en markant fremgang siden midten af 1980'erne, når det gælder dansk landbrug og den måde, det miljøbelaster på.
Derfor vil jeg gerne spørge fødevareministeren, om ministeren ikke frygter, at regeringens forøgede krav kan få landbrugsproduktionen til at flytte til lande, der ikke har de samme krav, som vi har, og at regeringen qua sin politik reelt forflytter et landbrugserhverv, der i forvejen har været enormt dygtig til at mindske miljøbelastningen, jævnfør de tal, jeg nævnte indledningsvis, fra dansk grund, en forflytning, der netop betyder tab af eksport og arbejdspladser.
Mette Gjerskov (S), 2011-10-12:
Den direkte afgift, som vi har talt om i forhold til landbruget, er alene afgiften på sprøjtegift.
Det er begrundet i, at vi vil have giftfrit drikkevand i det her land.
Det er så i øvrigt også en afgift, som den tidligere regering, anført af Venstre, selv har foreslået og har haft liggende i forberedelse i meget, meget lang tid, men dog trods alt selv har foreslået.
Så jeg ved ikke helt, hvad det er, spørgeren er utilfreds med.
Vi gennemfører Venstres politik, men det er jo ikke ensbetydende med, at vi ikke er optaget af landbruget som erhverv.
Der er ingen erhverv, der bryder sig om at få afgifter, men vi laver nogle regulerende afgifter for at ændre adfærden.
Og landbruget har haft ganske mange år til en frivillig omstilling til at bruge mindre sprøjtegift, og desværre er det gået i den forkerte retning, og desværre ser vi flere og flere boringer, som der rent faktisk er giftrester i.
Det må en ansvarlig regering tage på sig at gøre noget ved, og det gør vi med pesticidafgiften.
Landbrugets øvrige forhold er jeg stærkt optaget af, og nu er tiden gået, men jeg kommer sikkert igen.
Esben Lunde Larsen (V), 2011-10-12:
Det besvarer selvfølgelig ikke helt spørgsmålet om virkemulighederne i jobskabelsen.
Hertil replicerer formanden for Landbrug & Fødevarer, Niels Jørgen Pedersen, der er stærkt bekymret over den afgiftspolitik, som ministeren kommer til at repræsentere.
Formanden for Landbrug & Fødevarer siger direkte, og jeg citerer: Afgifter er ikke lige det, der sætter gang i landbruget.
I relation til det første spørgsmål vil jeg gerne spørge fødevareministeren, hvorfor ministeren ønsker at svække dansk landbrugs konkurrenceevne ved at belægge landbruget med øgede afgifter, når vi nu ved, at det er den eksportfremmende vækst, der skal sikre jobskabelse og økonomisk fremgang i Danmark.