runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mattias Tesfaye (S), 2016-01-27:
Mange tak.
Jeg har godt set ministerens svar på spørgsmål 102 fra december måned til fru Pernille Skipper fra Enhedslisten.
Årsagen til, at jeg tager det op, er, at jeg ad flere omgange er blevet kontaktet af hjemløse – så sent som i dag af en person fra ministerens og min egen opstillingskreds – som gør opmærksom på, at det er en sag, der har verseret længe, også under den tidligere socialdemokratisk-radikale regering.
Så det er såmænd ikke for at kaste med sten.
Det er bare for at konstatere, at de har en oplevelse af, at der er blevet set på det her et stykke tid.
Jeg kan læse i ministerens svar: »Jeg vil derfor se på, hvordan vi bedre kan sikre borgernes retssikkerhed ...«.
Så jeg vil spørge sådan lidt mere direkte: Er det arbejde, ministeren har sat i gang, med henblik på en lovændring?
Karen Ellemann (V), 2016-01-27:
Men umiddelbart har jeg vanskeligt ved at se for mig, at det ikke vil medføre en lovændring, fordi det for mig at se er lidt svært at forklare, hvorfor man faktisk ikke dengang overførte den her klagemulighed fra bistandsloven.
Men det, jeg også vil sige, er, at når man går ind og ændrer i serviceloven – det tror jeg spørgeren og jeg kan være enige om – er der flere steder, der trænger til forbedringer.
Den trænger til oprydning.
Min forgænger kom med et forslag til en større reform af serviceloven, men opnåede desværre ikke den politiske opbakning, om end han havde den fra partiet Venstre.
Men han valgte at trække det her ret store lovforslag eller i hvert fald indledningen til lovforslaget.
Det er min ambition, at der altså kommer til at ske ændringer i serviceloven, og for mig at se er det logisk, at det her også er et spørgsmål, vi diskuterer.
Og skulle alt lykkes, og skulle der opnås politisk flertal for at lave en aftale, håber jeg, vi står her i Folketingssalen i løbet af et år.
Inger Støjberg (V), 2016-01-27:
I og med at jeg ikke selv har læst den pågældende artikel, takker jeg selvfølgelig for oplæsningen af den.
Det er jo altid rart, at der er andre, der på den måde gør ens arbejde.
Nu er det faktisk sådan, at jeg ikke læser alt og i hvert fald slet ikke alt, hvad der står i Politiken, for det kan jeg simpelt hen ikke holde ud, for at sige det, som det er, men jeg siger mange tak for oplæsningen.
Som jeg lige sagde i mit indlæg, synes jeg faktisk, det er vigtigt at bruge historier og oplevelser, som man hører om, og jeg har så ikke fået dobbelttjekket det her med Aalborg Kommune – det burde jeg jo rettelig have gjort; det har jeg så ikke gjort – og der er sådan set ikke ret meget mere at sige til det.
Men jeg agter da selvfølgelig fortsat at bruge oplevelser og historier og fortællinger i mit politiske virke, for det synes jeg rent faktisk har en værdi, altså netop at lytte til folks bekymringer, og det håber jeg da sådan set også at ordføreren er enig med mig i.
Karen Ellemann (V), 2016-01-27:
Og det er noget, der vil kræve en lovændring.
Det er ikke noget, så vidt jeg i hvert fald er orienteret, jeg bare kan gøre administrativt.
Det, der også er i forhold til § 110, er hele diskussionen om selvmøderprincippet.
Det er sådan, som spørgeren også ved, at afgørelser om optagelse i tilbud efter servicelovens § 110 træffes af tilbudslederen på stedet.
Og afgørelser om udskrivning eller bortvisning træffes også af tilbuddets leder.
Det gælder også diskussionen om klageadgangen, men det er noget, der kræver lovændringer.
Mattias Tesfaye (S), 2016-01-27:
Vil ministeren tage initiativ til at ændre serviceloven, så det bliver muligt for hjemløse og andre socialt udsatte at klage over afgørelser truffet af lederen på et § 110-botilbud?
Er det ministerens vurdering, at vi inden sommerferien er i stand til at sikre en ændring af serviceloven, så vi sikrer, at der er adgang til at klage over lederes afgørelser?
Christian Langballe (DF), 2016-01-27:
Altså, en tidsplan vil så gøre os trygge, i forhold til at vi ved, at det kommer til at ske i den her valgperiode, og at det ikke bare er noget, der bliver syltet.
Det er det første.
Det andet er, at jeg sådan set mener, at jeg rent forfatningsretligt står på fast grund, når jeg siger, at det helt grundlæggende lag, når vi lovgiver i Danmark, er grundloven.
Derefter følger de forskellige aftaler, som vi har tilsluttet os.
Det burde være omvendt, så man i den her sag kan sige – det er sket tre gange, at der var potentielle terrorister – at de bare ikke kan få statsborgerskab, for det beslutter Folketinget at de ikke skal have.
Inger Støjberg (V), 2016-01-27:
Det sidste først: Som jeg nævnte før, agter regeringen at overholde de internationale konventioner, som vi har skrevet under på.
Dermed jo ikke være sagt, at man ikke kan diskutere konventionerne, og at man ikke kan prøve at rejse det internationalt.
Det leder mig så selvfølgelig til det første spørgsmål om, hvad tidsplanen er.
Så snart der er nyt, skal jeg selvfølgelig nok henvende mig til både Indfødsretsudvalget, men selvfølgelig også til hr. Christian Langballe, som har forfulgt denne sag meget ihærdigt igennem lang tid.
Christian Langballe (DF), 2016-01-27:
Hvad er ministerens holdning til tankerne om, at Danmark bør tage initiativ til at rejse spørgsmålet om en genforhandling af FN’s flygtningekonvention af 1951, med henblik på at denne revideres og kommer til at passe til den tid, vi lever i?
Inger Støjberg (V), 2016-01-27:
Det er regeringens grundsynspunkt, at Danmark skal leve op til de internationale forpligtelser, som vi har påtaget os, på samme måde, som vi forventer at andre lande lever op til deres internationale forpligtelser på.
Det gælder selvfølgelig også konventionerne på udlændingeområdet.
Flygtningesituationen i Europa er under konstant udvikling, og vi har i 2015 oplevet et ekstraordinært pres på Europa, hvilket vi jo selvfølgelig også har kunnet mærke her i Danmark.
Det er nødvendigt, at vi i takt med udviklingen sikrer, at vi internationalt har de nødvendige redskaber og på den baggrund jo også justerer vores regler.
Vi har i Danmark foretaget en række stramninger på udlændingeområdet, så vores udlændingeregler er tilpasset den aktuelle flygtningesituation.
Så sent som i går vedtog vi jo en meget stor opstramning her i Folketinget.
Det har vi gjort for at passe på Danmark, og det har vi heldigvis gjort i fællesskab.
Men det kan også blive nødvendigt at foretage justeringer af reglerne på internationalt niveau.
Internationale konventioner er ikke og skal ikke være uforanderlige.
Spillerummet inden for de forskellige internationale konventioner skal udforskes og om nødvendigt også udfordres.
Men flygtningekonventionen er et fælles internationalt instrument, og det er derfor ikke en debat, Danmark kan tage alene – det kræver, at andre lande også er med Det massive flygtningepres på Europa kan medføre, at vi i fællesskab internationalt kan blive nødt til at forholde os til, om de fælles spilleregler på udlændingeområdet skal justeres.
Regeringen følger selvfølgelig udviklingen meget nøje og tager naturligvis også del i den debat.
Christian Langballe (DF), 2016-01-27:
Det, som jeg synes har været problemet i den her konventionsdiskussion, som jeg har ført med andre justitsministre, heriblandt hr. Morten Bødskov, er jo, at man betragter konventionerne som sådan en form for hellig tekst, der er faldet ned fra himlen, hvor man så skal gå i bedestilling, hver eneste gang de bliver nævnt, uden at drøfte substansen, og det vil sige: Hvad står der faktisk i dem, og i hvilket forhold tager de vare på den virkelighed, som vi lever i i dag?
Sagen er jo, at flygtningekonventionens tekst er en tekst fra 1951.
Jeg mener så bestemt, at der kunne trænges til nogle overvejelser, i forhold til hvorvidt den overhovedet passer til den virkelighed, vi lever i i dag.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg helst så, at den blev genforhandlet, men egentlig helst gerne, at vi træder ud af den, for jeg mener, at vi i et folkestyre sådan set selv bestemmer, hvordan vi indretter de regler, som vi har.
Men jeg synes bare, at der er noget mærkeligt her.
For konventionerne er for mig at se historiske aftaledokumenter, og det vil sige, at når historien forandrer sig, bør man selvfølgelig som med enhver anden aftale, man indgår, kunne sige: Jamen altså, nu passer den ikke ind i den virkelighed, vi lever i, og så får vi den selvfølgelig lavet om.
Men det gælder lige præcis ikke for konventionerne, fordi de har fået sådan et hellighedspræg over sig, som om det var sådan en koran, der dumpede ned fra himlen, og det synes jeg simpelt hen er dybt problematisk.
Derfor vil jeg gerne anmode regeringen om i hvert fald at virke for, at den her diskussion bliver taget op, for det er klart nok, at flygtningekonventionen jo determinerer hele vores flygtningepolitik og – mener jeg – binder og baster os på hænder og fødder, i forhold til hvad vi selv kan gøre, og hvad vi kan beslutte her i Folketinget.
Så derfor vil jeg gerne have, det er i hvert fald min kraftige opfordring, at man forholder sig til den her konvention.
Inger Støjberg (V), 2016-01-27:
Nu er jeg jo ikke teolog, det er hr. Christian Langballe derimod, men jeg mener dog at vide så meget, at konventionerne, som hr. Christian Langballe også siger, og det kan hr. Christian Langballe jo så bekræfte, netop ikke er hellige skrifter, der er dumpet ned fra himlen eller andre steder fra, og at man heller ikke skal indtage en eller anden form for bedestilling, når man ser de internationale konventioner foran sig.
Det efterlader selvfølgelig også en politisk diskussion.
For det er jo klart, at en række af de internationale konventioner netop er skrevet i en tid længe før globaliseringen, og derfor efterlader det jo også rum for diskussion om, hvorvidt alle internationale konventioner lever op, kan man sige, til den virkelighed, som vi lever i nu.
Globaliseringen har forandret mange ting, og det har den også, når man kigger på hele flygtninge- og migrantsituationen, ikke bare i Europa, men bredt set.
Christian Langballe (DF), 2016-01-27:
Ja, så står vi altså her og er enige, men hvornår sker der så noget?
Det kunne man jo spørge om.
Det er så bare det, der er det generelle problem, for jeg mener simpelt hen, at konventionerne udgør en blokade for at kunne diskutere flygtningesituationen på en ordentlig måde og indføre de love, der skal til.
Altså, der blev sagt i går i Folketingssalen, at regeringen går til kanten af, hvad konventionerne tilsiger, og det er jo det, der er problemet, men jeg vil så også sige: Venstrefløjen nærmer sig også fra den anden side og går også en gang imellem til kanten af, hvad konventionerne faktisk tilsiger, og indimellem også ud over, hvad konventionerne faktisk tilsiger.
Inger Støjberg (V), 2016-01-27:
Hvis man kigger på konventioner generelt, tror jeg da, at vi også med hele debatten på familiesammenføringsområdet må sige, at der er vi da bestemt, kan man sige, gået til kanten af, hvad konventioner tillader, men jeg mener, som jeg også sagde i min besvarelse, at det skal vi til tider gøre, og at vi selvfølgelig også skal tage debatten om konventioner, herunder debatten om, om alle konventioner er tidssvarende, og det er jo sådan set det, vi er i gang med, kan man sige.
Christian Langballe (DF), 2016-01-27:
Ja, og så kan jeg kun opfordre til, at det kommer til at ske, og at vi ikke bare, hver eneste gang der kommer et eller andet problem med hensyn til lovgivning, der skal gennemføres, skal høre, at det tilsiger de internationale forpligtelser.
For jeg mener simpelt hen, at det er sådan, at det er grundloven, der tilsiger, og at det er den ramme, inden for hvilken politikere arbejder, og sådan skal det være, og det skal konventionerne ikke lave om på.
De må indrette sig efter grundlovens bestemmelser og ikke omvendt.
Inger Støjberg (V), 2016-01-27:
Det er jo et helt legitimt synspunkt at indtage, og det giver også rum for en god debat, og det synes jeg sådan set også vi har haft her.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-01-27:
Hvad er baggrunden for, at ministeren under en tale i Frederikshavn har fortalt, at der findes en børnehave i Aalborg, der ikke tillader børnene at have svinekød med i madpakken, og at svenskerne på linje med Danmark har indrykket annoncer i libanesiske aviser henvendt mod potentielle flygtninge – begge oplysninger, som ifølge dagspressen ikke er korrekte?
Inger Støjberg (V), 2016-01-27:
Jeg mener, at det er en vigtig del af det at være politiker, at man tager ud, møder mennesker, lytter til deres historier og deres erfaringer.
Jeg har ikke det syn på politik – det kan jeg lige så godt sige, som det er – at det er bedst at drive det fra en osteklokke på Christiansborg, hvor de eneste input, man får, er fra embedsværket eller fra professionelle lobbyister.
Tværtimod mener jeg, at det er vigtigt at lytte til helt almindelige menneskers udfordringer i dagligdagen.
Derfor benytter jeg ofte i mit arbejde historier og eksempler og oplevelser, som jeg enten selv har stiftet bekendtskab med, eller som jeg har læst eller hørt om.
Men det er selvfølgelig vigtigt – og det er vel det, spørgsmålet drejer sig om – at de eksempler, man bruger, også er præcise.
Det har jeg ikke kunnet yderligere.
Derfor har jeg også sagt, at jeg jo nok ikke burde have gengivet den pågældende historie uden at have dobbelttjekket den med Aalborg Kommune – men det er altså ikke tilfældet, at jeg har dobbelttjekket det med Aalborg Kommune.
I forhold til det andet eksempel, der nævnes, har jeg ikke udtalt, at svenskerne har indrykket annoncer i libanesiske aviser.
Nu kunne jeg jo selvfølgelig gøre mig en lillebitte smule lystig over, at spørgeren så åbenbart ikke kan finde ud af at gengive mine citater helt korrekt, når spørgeren nu mener, at jeg har sagt noget, der er forkert, men det skal jeg selvfølgelig nok undlade her, for det er jo ikke det, det handler om.
Jeg vil i stedet for nøjes med at sige, at jeg i mit nu efterhånden meget berømte oplæg ved nytårskuren i Frederikshavn Venstre – hvem skulle have troet, at sådan en nytårskur i Frederikshavn Venstre kunne blive så berømt; det tror jeg i øvrigt, at vælgerforeningen i Frederikshavn er meget glad for – har henvist til, at det var det parti, der jo hedder Sverigedemokraterne, der offentligt har meldt ud, at de ønsker at indrykke lignende annoncer, som Danmark har indrykket.
Jeg skal straks sige, at jeg ikke har haft mulighed for at tjekke, om det også er sket, bare så vi ikke behøver at stå her på onsdag på den baggrund.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-01-27:
Jeg er naturligvis enig med ministeren i, at det er vigtigt at komme ud.
I forlængelse af mødet i Aalborg skrev Skyggekabinettet på Politiken en artikel om mødet under overskriften »Derfor fortæller Støjberg røverhistorie om hamburgerryg.«
Artiklen går i dybden med, hvorfor billeder og historier og cases er gode virkemidler i politisk kommunikation.
I artiklen stiller forsker i politisk adfærd ved Københavns Universitet, Martin Vinæs Larsen, sig selv et retorisk spørgsmål, og jeg citerer:
»Et spørgsmål, som står ubesvaret tilbage, er imidlertid, hvorfor ministeren har valgt at fortælle historien.
Det virker som en skør ting at lyve om.
Hvilken forskel gør madpakkepolitikken i en tilfældig Aalborgensisk børnehave?«
Forskeren giver selv svaret, og han skriver videre: »Hvis man ser nærmere på forskning i, hvordan man ændrer folks politiske holdninger, så giver hamburgerryg-historien bedre mening. Vores hjerne er nemlig ikke bygget til at forstå politik gennem abstrakte facts og kold statistik, men derimod gennem konkrete og levende historier.
Derudover viser nyere forskning, at selv når vi får at vide, at anekdoten ikke er sand, så vedbliver historiens effekt på vores politiske holdninger.
Malte Larsen (S), 2016-01-27:
Men jeg tolker det nu alligevel lidt sådan – og det leder så hen til det næste spørgsmål – at ministeren rent faktisk er godt tilfreds med, at virksomheder i virkeligheden kommer til at tjene lidt ekstra på, at den reelle prisdannelse er gemt bag ved det her.
Er det korrekt forstået?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-01-27:
Jamen generelt er det altid klogt at undersøge ting, hvis der er noget, man gerne vil have mere viden om.
Det er jo lige præcis også det, som Europa-Kommissionen og Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen gør – som jeg sagde i min første besvarelse, kommer de til at følge den her situation meget nøje.
Men på baggrund af spørgsmålet om, hvorvidt jeg har tænkt mig at tage politisk initiativ i dag på baggrund af det, der er sket i Tyskland, er svaret altså: Nej, jeg kommer ikke til at foreslå en national særlovgivning.
Men jeg tror, at vi alle sammen har en interesse i, at vi selvfølgelig følger det her område.
Jeg har også en interesse i, at forbrugerne har de bedst mulige redskaber, men generelt synes jeg at bookingportaler er et godt redskab.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-01-27:
Hvor står forbrugerne bedst: nord eller syd for den dansk-tyske grænse?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-01-27:
Nu skal man jo passe på med at diskutere grænsespørgsmål her, det er i hvert fald ikke en del af mit ansvar som minister.
Jeg kan bare sige, at vurderede vi i Danmark, at forbrugerne stod dårligt stillet, så skulle jeg selvfølgelig gøre noget ved det.
Men nu har vi jo netop, som jeg har redegjort for, vurderet, at det at lave en national særlovgivning ikke er vejen frem, og nu kommer vi så til på den anden side at følge med i, hvad der sker.
Og der er jo også en spørger bagefter, som interesserer sig for nogle andre aspekter af den her sag, og vi ved så også, at der er en sag i Frankrig, hvor det er sådan, at Frankrig har lavet politisk national lovgivning, som så har betydet, at der er anlagt en sag ved Kommissionen.
Så der er ikke nogen, der ved, hvorvidt det, at man går længere og laver national særlovgivning, er inden for EU-traktatens muligheder eller ej.
Malte Larsen (S), 2016-01-27:
Mener ministeren, at det er hensigtsmæssigt for konkurrencevilkårene og forbrugerne, at der er etableret forskellige juridiske forhold for hotelindustrien i Europa?
Mange tak.
Og som ministeren konstaterede, er vi lidt i samme boldgade her: Mener ministeren, at det er hensigtsmæssigt for konkurrencevilkårene og forbrugerne, at der er etableret forskellige juridiske forhold for hotelindustrien i Europa?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-01-27:
Tak for det.
Det bliver lidt en gentagelse af det, jeg svarede tidligere, og det bliver det jo nødt til at være, da det handler om det samme.
Men jeg vil gerne generelt sige, at det er vigtigt, at virksomhederne kan agere under så ensartede juridiske rammer som muligt på tværs af de europæiske grænser, både af hensyn til virksomhederne og forbrugerne og også den generelle konkurrencesituation.
Jeg går ud fra, at spørgsmålet vedrørende de juridiske forhold omkring bookingportalernes aftale med hotellerne netop tager afsæt i det, som jeg svarede før.
Og som jeg nævnte i mit svar til den forrige spørger, er der foreløbig ikke andre europæiske konkurrencemyndigheder end de tyske, som har fundet anledning til at føre sager på baggrund af de såkaldte smalle prisklausuler i aftaler mellem hoteller og hotelbookingportaler.
Det betyder, at der på tværs af Europa faktisk er en meget ens fortolkning af, hvordan konkurrencereglerne skal anvendes i de konkrete tilfælde.
Og som jeg nævnte tidligere, er det dog sådan, at man i Frankrig fra politisk side har tilsidesat konkurrencereglerne og indført national særlovgivning, som forbyder disse prisklausuler, men som jeg også sagde tidligere, er der efterfølgende blevet klaget over dette til Europa-Kommissionen.
Som jeg også nævnte tidligere, har Europa-Kommissionen og alle nationale konkurrencemyndigheder i EU allerede taget initiativ til at overvåge markedet.
Det sker bl.a. for at sikre så ensartede konkurrencevilkår som muligt i Europa, og derfor ser jeg selvfølgelig også frem til de resultater, som der nu måtte komme af den her overvågning.
Jeg noterer mig selvfølgelig, at det er sket i Frankrig, men der er der også en sag, der er indbragt for Europa-Kommissionen.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-01-27:
Det havde ellers været fint, hvis ministeren under det her spørgsmål kunne sige, at nu sætter vi gang i de initiativer her.
Det kan jo være, at tyskerne har fat i den lange ende i forhold til det her spørgsmål.
Troels Lund Poulsen (V), 2016-01-27:
Jeg kan berolige spørgeren med, at ministeren har en holdning til hvad som helst, der måtte blive spurgt om.
Men det er ikke sikkert, at spørgeren altid vil være tilfreds med de svar, der kommer.
Men sådan er det heldigvis, når man er minister. Altså, generelt set synes jeg, at bookingportaler faktisk er noget, der er til gavn for forbrugerne.
Hvis man ser på den tid, hvor internettet ikke var så fremherskende som nu, var det jo ikke nær så nemt at søge hoteller rundtom i verden, når man rejste.
Og jeg tror, at alle er glade for de faciliteter, der bliver tilbudt.
Det er jo nu engang også frivilligt, hvorvidt man ønsker at benytte sig af en bookingportal eller ej – det er jo ikke sådan noget, man bliver tvunget til.
Og hvis man ser på de markedsføringsudgifter, man ellers ville have, og sammenligner det med de aftaler, der så er med bookingportalerne, så tror jeg stadig væk, det er en god forretning for langt de fleste hoteller – ellers var det nok heller ikke sådan, at man var tilknyttet dem.
Jeg siger bare, at jeg ikke mener, at vi på nuværende tidspunkt overhovedet er i en situation, hvor man skal lave national særlovgivning, og jeg har heller ikke en viden om, at det er nødvendigt.
Generelt har jeg jo ikke noget imod, at der er nogle, der tjener penge i det her samfund.
Det tror jeg heller ikke spørgeren har.
Det er jo et vilkår, at hvis man leverer ydelser, skal man også som regel have noget for de ydelser, man leverer.
Som jeg gerne vil minde spørgeren om, er bookingportaler jo altså et frivilligt produkt, som man kan tilvælge eller ej, og jeg tror, hvis man ser på summen af det, man får ud af at være med i en bookingportal, er man altså i en situation, hvor det er med til at gavne de hoteller, som nu benytter de her faciliteter.
Men på den anden side har jeg jo også sagt i dag, at nu bliver der også en overvågning af den her model, som Kommissionen interesserer sig for, og som også de nationale konkurrencemyndigheder kommer til at følge, og det gør vi også fra dansk side, som jeg har oplyst.
Men jeg vil gerne sige, at jeg altså ikke er en maskinstormer, som har noget imod, at man udnytter de teknologiske muligheder, der er, og det mener jeg faktisk gavner forbrugerne, ikke mindst i hele Europa.
Malte Larsen (S), 2016-01-27:
Jeg lever også af ved siden af det her at drive internetforretning, så jeg er såmænd også meget, meget glad for internettet og de muligheder, det giver.
Jeg kan høre flere gange, at ministeren har understreget, at hotellerne, der er tilkoblet bookingportalerne, er meget godt tilfreds med den ordning, og ellers var de der nok ikke.
Mit ærinde er jo i lige så høj grad at tænke på forbrugernes interesser.
I hvilket omfang mener ministeren så at det rent faktisk også tilgodeser forbrugernes interesser med selvfølgelig at få et bredt udbud, men også et billigt produkt?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-01-27:
Man må jo sige, at internettet har været med til at revolutionere forbrugernes mulighed for at få langt bedre oplysninger og ikke mindst et langt større udbud, f.eks. af hotelværelser.
Jeg tror, at alle kender den fantastiske mulighed, der er, hvis man rejser til Hamburg eller Berlin eller byer i et andet land, for at danne sig et overblik over, hvilke muligheder der er, og hvad de forskellige hoteller koster – altså, en sammenlignelighed, som slet ikke var mulig for 15-20 år siden.
Det krævede, at man sad og ringede rundt til hvert enkelt hotel.
Derfor må man sige, at det her er noget, der for alvor gavner forbrugerne med en langt større gennemsigtighed, men jeg deler ikke bekymringen om, at det så skulle være noget, der kommer til at forøge udgifterne for forbrugerne i forhold til at vælge et hotelværelse f.eks.
Christian Langballe (DF), 2016-01-27:
Så kunne jeg godt som det første tænke mig at høre en tidsplan for, hvornår vi så kan forvente det, for det vil selvfølgelig gøre, at vi er trygge ved, at regeringen ikke sylter den her sag, så den kommer til at vare ud over valgperioden ...