Steen Gade (SF), 2012-05-24:
Når jeg tager ordet her til sidst, er det på en måde bare for at afslutte, når man nu er ordfører for forespørgerne.
Der var en diskussion om biomasse og nogle kritiske ting omkring biomasse fra et par af ordførerne.
Dem har vi jo sådan set sagt i aftalen at vi kigger på i den biomasseanalyse, der laves.
Personlig mener jeg da godt, at der kan stilles en række kritiske spørgsmål til det, men det var faktisk derfor, at det også er en del af den aftale, at der skal kigges nøjere på det, sådan at vi med sikkerhed får en bæredygtig udnyttelse af biomassen.
Så får jeg også lige lyst til, når der nu er en, der ikke er med i aftalen, at rose hr. Villum Christensen, for det er trods alt en lille smule befriende at høre, at der kommer nogle og kritiserer aftalen her.
Man kan godt høre, at der er forskellige argumenter fra partierne for at gå ind i den her aftale, men alligevel er det rimeligt befriende.
Det ene var det eksempel med, at hvis nu Vestas bliver opkøbt af et kinesisk firma og det hele så flytter, vil jeg egentlig spørge hr. Villum Christensen: Skal det i virkeligheden ikke vendes om, så vi siger, som hr. Villum Christensen sagde, at Danmark har et fantastisk brand på det her punkt?
Ros til det.
Så er opgaven vel for et land, der har et fantastisk brand på et område, der også er arbejdspladser i, jo at udnytte det brand maksimalt.
Det er lige præcis det, regeringen gør.
Det er lige præcis derfor, vi har vores eksport- og investeringsminister til næsten utrætteligt at rejse verden rundt og også til at arbejde for, at der er nogle kinesiske virksomheder, der placerer sig i Danmark og begynder at producere i Danmark.
Om det lykkes, ved jeg da ikke.
Det gælder også andre firmaer fra andre lande.
Men det er jo det, der er hele ideen på den erhvervspolitiske scene, nemlig sige, at det her skal bruges som udstillingsvindue og være med til at tiltrække nye arbejdspladser.
Så vil jeg sige til hr. Villum Christensen, at hvis det lykkes, vil det jo faktisk betyde, at de tal, som vi har fået fra ministeriet om, hvor mange arbejdspladser der kommer her, jo bliver forøget med de nye arbejdspladser, der kan tiltrækkes.
Det er jo ambitionen.
Så vil jeg sige om den diskussion, der var om konkurrenceevne, at energipriserne jo er et af råstofferne, kan man sige, eller de råstoffer, som vi arbejder med i produktionen.
Og de nye undersøgelser, som jeg har set, viser, at vi i de sidste 10 år på råstoffer generelt har haft en prisstigning, som fuldstændig opvejer 100 års prisfald på råstoffer.
Der er altså mange økonomer i verden, der siger, at det er det største alarmsignal, der er givet til den måde, vi producerer på og forbruger både energi og andre råstoffer på.
Det betyder, at det at være konkurrencedygtig i meget, meget stor udstrækning handler om at bruge færre råstoffer, for hvis den prisstigning fortsætter, som vi har set de sidste 10 år på olie og også på stål og på en lang række råstoffer, er det en helt anden faktor, hvad råstofprisen betyder for produktionen og konkurrenceevnen.
Derfor vil det land, som har de laveste omkostninger på råstoffer og kan genbruge den slags ting, stå meget stærkt i konkurrencen.
Det er jo det, vi skal.
Det er jo det, alle lande er i gang med.
Derfor synes jeg, at det med ikke at se perspektivet i en CO2-sammenhæng virker absolut mærkelig.
For øvrigt tror jeg, at det vigtigste, vi kan gøre på den korte bane, er det, ministeren sagde om at få brugt den danske beslutning i en EU-sammenhæng og få påvirket andre lande.
Det er jo ikke sådan, at tyskerne ikke også er i gang med at omstille deres energiforsyning; det er jo ikke sådan, at Frankrig, som har været det store a-kraft-land, ikke nu får en diskussion om, om de vil i gang med at afvikle a-kraft.
Beslutter de så mon at lave så gammeldags teknologier som kulkraft?
Nej, det gør de ikke, for det er ikke fremtiden.