runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Olsen Dyhr (SF), 2015-02-03:
De penge bruger vi til erhvervsskattelettelser, som skaber 50 job, og det er kontra en boligjobordning, der skaber 1.500 job.
Jeg synes, 1.500 job er klart bedre end 50 job.
Jeg kan høre, at statsministeren er meget stolt af erhvervsskattelettelserne.
Jeg ved jo, at SF var en del af vækstpakke 1, det var et af de elementer, vi ikke var særlig begejstret for, og det var ikke noget, der var groet i SF's baghave.
Skal vi ikke løbende handle på de udfordringer, vi står over for i Danmark?
Det har sådan set været et kendetegn for regeringen, mens SF sad i den, men nu er det åbenbart blevet til religion for regeringen at bevare selskabsskattelettelserne.
Statsministeren har også selv tidligere ment, at boligjobordningen er en god idé, og det nævner statsministeren igen.
Når nu Venstre så ønsker at kigge på det i forbindelse med vækstpakke 1, og når flere af partierne bag vækstpakke 1 også nævner det, hvorfor vil statsministeren så ikke handle på det og udskyde selskabsskattelettelserne, så der kan komme mere gang i dansk økonomi?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-02-03:
Jeg er glad for, at det blev slået fast, at det var SF-S-R-regeringen, der foreslog selskabsskattelettelserne.
Jeg synes, det ville være helt forkert i den situation, Danmark står i nu, at sætte selskabsskatten op.
Jeg kan ikke forestille mig, at det skulle være en god idé for dansk økonomi.
Oven i det må man også bare konstatere, at det er en ordning, som bliver brugt af de allermest velstående i vores samfund, hvorimod dem, der ikke har så mange penge, bruger den sjældnere.
Og jeg har egentlig ganske svært ved at forstå, hvorfor SF synes, det er så fantastisk en ordning, når man kan se, at tallene falder meget præcist, og det vil sige, at af dem, der har en løn på over 700.000 kr., er det altså fire ud af ti, der bruger ordningen, men hvis man har en mere beskeden indkomst på under 350.000 kr., er det en ud af ti, der bruger ordningen.
Derfor må man igen spørge: Er det en rimelig ordning?
Og regeringens holdning er jo ikke nogen stærk ideologisk afstandtagen fra boligjobordningen, men en påpegning af, at den er lidt skæv, og at de penge kunne bruges på noget andet.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2015-02-03:
Jeg noterer mig, at statsministeren hellere vil bruge pengene på erhvervsskattelettelser, som skaber 50 job, end på en boligjobordning, der kan skabe 1.500 job.
I SF er vi optaget af det, der skaber arbejdspladser, og i en tid, hvor vi godt nok har et spirende opsving og der er flere, der kommer i arbejde, er vi optaget af alle de ting, vi kan gribe i for at skabe endnu flere arbejdspladser. Jeg synes, det er tankevækkende, at regeringen er så fast i kødet på erhvervsskattelettelserne frem for en boligjobordning, når der nu her er en mulighed for at genforhandle det.
Men SF vil så sige, at det er vi villige til.
Vi er klar til at forhandle med de borgerlige partier om en boligjobordning, men den skal vel at mærke både være grøn, og den skal levere på energirenoveringer.
Hvis man kigger på det, der hidtil har givet job i den her regerings periode, ser man så, at det har været de grønne job, der har været i stigning.
Det vil være i klar forlængelse af det, for det vil skabe en klimagevinst, og det vil skabe arbejdspladser.
Så jeg vil sige, at det jo er trist, at statsministeren i den grad er så forhippet på selskabsskattelettelser frem for at skabe arbejdspladser.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-02-03:
Det, der kan undre i den her debat, er, at hvis det her var så vigtigt for SF, hvorfor sagde de det så ikke i finanslovsforhandlingerne?
Hvorfor var det ikke en mærkesag for SF at få ind i finanslovsforhandlingerne, hvorfor var det ikke det, vi hørte fra SF, hver gang de gik ud af glasdøren, altså at de var så kede af, at de ikke kunne få boligjobordningen?
Det er lidt underligt, at vi for ganske kort tid siden havde store finanslovsforhandlinger, hvor SF havde ganske meget indflydelse, og hvis man havde syntes, at det her var det vigtigste af alting, hvorfor var det så ikke det, man fik forhandlet igennem?
Så det kan undre lidt på nuværende tidspunkt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2015-02-03:
Nej, jeg troede egentlig heller ikke, det ville lykkes mig at få et svar fra statsministeren, der alene forholdt sig til det, jeg spurgte om, uden at Venstre skulle blandes ind i det, men der fik vi endnu en gang bevis på, at det er det eneste, statsministeren åbenbart kan.
Det, jeg forsøger at få statsministeren til her i spørgetimen, er at forholde sig til det faktum om asyludgifterne, som regeringen selv har opgjort så sent som i januar måned i år, nemlig at de forventede udgifter til asyl m.v. er på 9,2 mia. kr. i år.
De sammenlignelige udgifter i 2011 var på under 3 mia. kr. Så kan statsministeren tale herfra og til juleaften om, at der skal være plads til det ene og det andet og det tredje, men man kan ikke bruge pengene to gange, og når man har brugt pengene på den asylpolitik, man fører, bl.a. ved at forhøje ydelserne, så en gennemsnitlig flygtningefamilie får 450.000 kr. om året – 10.000 kr. om måneden mere, end da statsministeren blev statsminister – så er det klart, at det har en påvirkning på, hvad det er for nogle penge, der er at gøre godt med i forhold til de grupper i det danske samfund, der faktisk har et stort behov.
Og det er det, jeg forsøger at få statsministeren til at forholde sig til – ikke andre partiers gøren og laden, men den her konkrete udfordring, som jeg i hvert fald tror der er rigtig mange danskere der er optaget af.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-02-03:
Det er fuldstændig rigtigt, som fru Johanne Schmidt-Nielsen siger, at Dansk Folkeparti gik forrest før valget og gennemførte en dagpengereform, som havde en meget hård indfasning.
Det kan man undre sig over at de gjorde, og vi var også mange, der stemte imod dengang.
Det, der så er sket siden hen, er jo, at regeringen har overtaget den dagpengereform, som Dansk Folkeparti stemte igennem, og vi har brugt efterhånden mange penge og meget politisk kamp på at sikre, at de mange ledige, der står til ikke at modtage nogen ydelse overhovedet, får en hjælpende hånd.
Med den seneste finanslov har vi jo sikret endnu et skridt mod en mere nænsom og mere rimelig indfasning af den dagpengereform, som blev gennemført så brutalt.
Vi har indført en kontantydelse, som sikrer en forsørgelse i op til 3 år til de mennesker, som opbruger deres dagpengeret i 2015 og 2016.
Det giver jo en kontant mulighed for ikke at komme til at stå i den situation, som fru Johanne Schmidt-Nielsen skriver om, nemlig at man står helt uden forsørgelse.
Det er jeg meget glad for at vi har kunnet gøre i fællesskab.
Jeg synes, det er et godt resultat af vores fælles arbejde, at vi nu sikrer en kontantydelse, som til forsørgere giver 14.000 kr. om måneden, og hvis man ikke er forsørger, får man 10.000 kr. om måneden.
Så jeg må sige, at den håndsrækning, vi er blevet bedt om at give til dem, som opbruger deres dagpengeret, har vi sikret.
Vi skal så fremadrettet skabe et nyt dagpengesystem, som kan få bred opbakning her i Folketinget, og som kan sikre, at færre falder ud, og at vi får et attraktivt dagpengesystem.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-02-03:
Jeg vil starte med sige, at jeg jo er helt enig i, at det er meget, meget svært at forstå, at Dansk Folkeparti kunne finde på at lave sådan en dagpengereform med så alvorlige konsekvenser, for allerede dengang, hvor den blev lagt frem, blev der jo advaret bl.a. fra Arbejdsløshedskassernes Samvirke, der sagde: Jamen det der med, at det bliver 2.000-4.000, der falder ud, er jo ikke rigtigt; mange flere vil falde ud.
Jeg er også glad for, statsminister, at vi sammen har fået lavet nogle midlertidige løsninger, men de er jo netop midlertidige.
Der er ikke noget, der tyder på, at det sådan er nogle midlertidige problemer, hr. Kristian Thulesen Dahl og hr. Lars Løkke Rasmussen og fru Margrethe Vestager fik skabt, da de forringede dagpengesystemet.
Det er permanente problemer, og derfor er der også behov for nogle permanente svar.
Og de kom altså ikke, fru statsminister, nu her.
Jeg vil så gerne vide, og det tror jeg der er så mange mennesker i Danmark der også gerne vil: Hvordan synes Socialdemokraterne at dagpengesystemet skal se ud?
Vi synes også, at det burde tælle som timer, hvis man er i løntilskud.
Det er nogle konkrete forslag til, hvordan vi kunne forbedre dagpengesystemet.
Hvad er Socialdemokraternes holdning?
Hvis nu Socialdemokraterne får mandatet til at fortsætte som statsministerparti efter valget, hvad er det så, man kan regne med?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-02-03:
Jamen vi kommer ikke til før valget at lægge et fikst og færdigt dagpengesystem frem, for det, vi har brug for i Danmark, er netop, at vi tænker os grundigt om.
Vi har brug for at gøre det modsatte af det, man gjorde sidste gang, hvor man i en sen nattetime fandt ud af, at man nu skulle ændre dagpengesystemet.
Det, jeg ønsker, er jo et moderne, et robust dagpengesystem, som sikrer økonomisk tryghed, og som bidrager til at holde ledigheden lav – et dagpengesystem, som man ønsker, og som det er attraktivt for lønmodtagerne at forsikre sig i.
Alt det skal selvfølgelig kombineres, og det er en kompliceret opgave.
Det er derfor, vi har bedt en kommission om at kigge på det, så de kommer ud med et bud på, hvordan det her kunne stykkes sammen.
Det tror jeg dybest set også bliver det bedste grundlag for at skabe en bred enighed om et nyt dagpengesystem.
Det, vælgerne kan regne med, er, at vi gerne vil have et nyt dagpengesystem, at vi ikke bryder os om det dagpengesystem, vi har på nuværende tidspunkt, at færre skal falde ud, og at der skal skabes mere tryghed.
Og allerede nu har jeg jo sagt mere, end hvad hr. Lars Løkke Rasmussen kan love, for han ønsker jo at fastholde det dagpengesystem, som han selv har været med til at lave.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-02-03:
Jeg vil sige, at jeg bestemt ikke forventer, at dagpengesystemet ville blive bedre af, at hr. Lars Løkke Rasmussen fik magten – det er der da ikke nogen tvivl om.
Jeg vil samtidig sige til statsministeren, at regeringen har haft lang tid til at tænke.
Regeringen siger og statsministeren siger, at man ikke sådan skal haste tingene igennem.
Men nu har I jo trods alt været regering i mere end 3 år, og i mere end 3 år har vi vidst, at vi står med et kæmpemæssigt dagpengeproblem.
Jeg synes f.eks., at det jo er åbenlyst, at det er for svært at genoptjene retten til dagpenge.
Det synes jeg ikke at en eller anden kommission behøver at sidde og overveje – altså 3 år er lang tid.
Som det andet siger statsministeren, at man jo har nedsat en kommission, og så skal den kommission komme med et bud på et dagpengesystem, hvor færre falder ud og der er mere tryghed, men jeg går ud fra, at statsministeren kan bekræfte, at man har sagt til den kommission: I skal fastholde de nedskæringer, som hr. Kristian Thulesen Dahl og hr. Lars Løkke Rasmussen fandt på.
Hvis man gør det, hvordan er det så, at statsministeren forestiller sig, at kommissionen skal komme frem til noget, der kan løse problemerne, altså hvis man siger, at de nedskæringer, som højrefløjen lavede, skal fastholdes?
Jeg vil gerne bede statsministeren om at genoverveje, om det ikke ville være mest fair over for vælgerne, om det ikke ville være mest demokratisk at lægge åbent frem, hvad Socialdemokratiets holdning til dagpengesystemet er.
Jeg synes, at I har haft ret lang tid til at tænke over det.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-02-03:
Fru Johanne Schmidt-Nielsen får det jo næsten til at lyde, som om vi ikke har gjort noget i den her sag, som om vi har taget det dagpengesystem, som vi arvede fra hr. Kristian Thulesen Dahl og andre og så bare ikke gjort noget.
Men vi har jo i fællesskab både brugt temmelig mange penge og meget politisk tankevirksomhed på at skabe et system, sådan at der var en mere nænsom indfasning af den dagpengereform, som hr. Kristian Thulesen Dahl stod for.
Vi har jo netop sikret, at der er en mere rimelig indfasning.
Vi har sikret en kontantydelse, som sikrer, at der også er forsørgelse, og det vigtigste for de mennesker, der bliver ramt, er jo, at de ikke kommer til at skulle gå fra hus og hjem, og at de ved, hvad de har at regne med kontant i forhold til den situation, de står i.
Det må og skal være det vigtigste.
Det næste er så, at vi får skabt et nyt dagpengesystem, og der har fru Johanne Schmidt-Nielsen jo ret i, at man kan være helt sikker på, at det, vi laver, hvis vi får et flertal efter næste valg, bliver mere fair, mere rimeligt end det, som hr. Lars Løkke Rasmussen vil stå i spidsen for.
Tak for, at det står så klart.
Det tror jeg er vigtigt.
Men vi vil ikke gøre det samme, som man gjorde sidste gang, hvor man i huj og hast skabte et dagpengesystem, som viste sig ikke at holde.
Vi vil tværtimod, som vi har gjort, bede en kommission om at tænke over det her, lægge et godt bud frem og så tage forhandlingen med alle Folketingets partier derefter.
Det, vi jo er ude efter, er et robust og holdbart system, og derfor er tiden i den her sag ikke til at lægge sig fast på meget sort-hvide positioner, men tværtimod til at have respekt for den proces, vi nu har tilrettelagt.
Anders Samuelsen (LA), 2015-02-03:
Tak for det.
Nu er der jo blevet efterlyst, at der skulle komme nogle konkrete udspil til, hvad man gerne vil med Danmark, og der kan jeg i hvert fald sige, at vi fra Liberal Alliances side har fået regnet på det i Finansministeriet.
Vi har lagt vores forslag frem, og det er der så blevet regnet på efter det, som finansministeren kalder gængse regnemetoder, som finansministeren jo accepterer er den måde, man skal regne på, og som jo viste, at Socialdemokraterne sidste gang gik til valg på en plan, der have et underskud på et sted mellem 20 og 40 mia. kr. om året.
Finansministeren har anerkendt, at det var det, man gik til valg på, men heldigvis kom man på bedre tanker.
Lad os nu forestille os, at vi har gennemført Liberal Alliances fulde plan, og at resultaterne viser sig at blive, som finansministeren nu har skrevet i sit svar at de vil blive: Alle i arbejde har fået en skattelettelse på 20.000 kr. om året; BNP er vokset med over 100 mia. kr.; der er, hvad der svarer til 250.000 flere ansatte i den private sektor; der er det samme serviceniveau i den offentlige sektor som i dag; der er ingen topskat; selskabsskatten er halveret.
Derudover har vi nu råd til at bruge 800 mio. kr. ekstra om året til den fri grundforskning; vi har i Danmark den mest vidtgående behandlingsgaranti i hele EU – man kan vælge hvilket som helst hospital i hele EU; og SU-modtagere kan tjene alt det, de har lyst til, ved siden af uden at blive modregnet.
Prisen for det her er, at Danmark falder fra være det fjerde mest lige samfund i verden til at være det ottende mest lige samfund i verden.
Nu kunne jeg godt lige tænke mig at høre statsministeren: Vil Socialdemokratiet med statsministeren – som til den tid jo selvfølgelig vil være oppositionsleder – i spidsen i det tilfælde gå til valg på at hæve skatten for de lavestlønnede med 20.000 kr. om året, at genindføre topskatten, at fordoble selskabsskatten og fjerne de ekstra penge til den frie forskning?
Vil man gå til valg på at fjerne alle de her gode ting igen, genindføre alle skatterne, for at Danmark kan løfte sig fra at være det ottende mest lige samfund i verden til at være det fjerde mest lige samfund i verden – ja eller nej?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-02-03:
Vi leger altså nu en leg, hvor den borgerlige opposition har vundet valget, der er gået 4 år, og jeg bliver så spurgt om, hvad jeg vil gå til valg på på det tidspunkt.
Undskyld, hr. Anders Samuelsen, men den tankegang ønsker jeg ikke at gå ind på – det bliver lige en tand for fantasifuldt og lidt underligt.
For der er vel ikke et eneste menneske i det her samfund, som tror på, at man kan sænke skatten markant, at man kan nedlægge hver tiende stilling i den offentlige sektor, som jo er det, Liberal Alliance lægger op til, og at Danmark så vil være, præcis som det er i dag, med samme gode offentlige service, med samme muligheder for lighed og omfordeling og med samme muligheder for, at der ikke skal opkræves brugerbetaling, når vi møder den offentlige sektor.
Sandheden om Liberal Alliances politik er, at det er et kolossalt eksperiment, som vil trække Danmark væk fra det fundament af lighed og solidaritet, som vi kender, og som de allerfleste danskere er glade for.
Så man kan være helt sikker på, at regeringen både før og efter valget, uanset hvilken position vi er i, vil være imod, at man skal eksperimentere med det, der er kernen i Danmark, nemlig vores solidaritet og lighed, og det er det, Liberal Alliance så gerne vil.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-02-03:
Noget af det, som fyldte rigtig meget i finanslovsforhandlingerne, var dagpengespørgsmålet.
det vil jeg gerne spørge til i dag.
Grunden til, at det fyldte meget og fylder meget, er selvfølgelig, at det er noget, som optager rigtig, rigtig mange mennesker.
Det betyder meget for mange mennesker.
Og det forstår jeg godt, for det handler jo grundlæggende om tryghed.
Det handler om, om vi kan regne med, at man har noget at leve af, hvis man er så uheldig, at man selv eller ens kollega eller ens børn, eller hvem det nu er, rammes af ledighed.
Er man tvunget til at sælge lejligheden eller sælge kolonihaven, eller hvad det nu er, for at kunne få det til at hænge sammen i den periode, hvor man leder efter et nyt job?
Den dagpengereform, som hr. Kristian Thulesen Dahl jo fandt på og hr. Lars Løkke Rasmussen var meget begejstret over og De Radikale også stemte for, har skabt rigtig, rigtig stor utryghed i Danmark hos dem, som konkret er ramt af den.
Og jeg ved ikke, om statsministeren tjekker sin egen e-mail, men jeg får i hvert fald rigtig mange henvendelser fra mennesker, som lider under den her reform.
Men den har også skabt utryghed hos alle andre, fordi folk tænker: Hov, hvad med mig?
Hvad hvis jeg rammes af ledighed?
Jeg tror, at der er rigtig mange mennesker i det her land, som gerne vil vide, hvad de forskellige partier vil med dagpengesystemet.
Altså, hvad er det, man kan forvente?
Hvem skal man stemme på, hvis man ønsker, at der igen skal komme større tryghed, mere fair vilkår for dem, der rammes af ledighed?
Men jeg synes også, det er ret uklart, for hvordan ser sådan et dagpengesystem ud?
Hvordan indfrier man det mål?
Jeg synes, at både regeringen, statsministeren og Socialdemokraterne skylder at give et klart svar før valget på, hvordan Socialdemokraterne synes at dagpengesystemet skal se ud.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-02-03:
Der findes en udmærket plan, og vi har hjulpet regeringen med at lave den, nemlig en 2020-plan, som ikke havde kunnet være lavet, hvis ikke Venstre havde taget ansvar i den her valgperiode og hjulpet regeringen med at indfri de forudsætninger, som den plan hviler på.
De mange spørgsmål, som kommer nu, altså om der skal skæres i forhold til folkepensionisterne, og hvem det er, der skal fyres, er jo sådan nogle spørgsmål, der kun kan fostres i hjernen hos folk, der har for vane at sige én ting før valget og gøre noget andet efter valget.
Altså, der var en statsminister, som gik til valg på at lave en millionærskat, og som satte skatten for millionærer ned, der var en statsminister, som gik til valg på et skræmmebillede af velfærdssamfundet, og som bagefter greb ind i reguleringen af overførselsindkomsterne.
Jeg kan da bare sige fuldstændig stilfærdigt, at havde vi nogen planer om at skære i folkepensionen, så ville vi da sige det før et folketingsvalg.
Så det kan man udelukke fuldstændig.
Og nu repeterer jeg bare mit spørgsmål: Er der behov for vækstinitiativer – for ellers er det jo ligegyldigt at invitere os?
Og det er der, det måtte jeg jo forstå.
For hvis vi alligevel ikke skal have et folketingsvalg, selv om sidste salgsdato nærmer sig, så kan vi jo lige så godt bruge tiden på noget fornuftigt.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-02-03:
Vi forhandler meget gerne med Venstre, og vi vil selvfølgelig lægge vores forslag frem og så også forhandle med Venstre og Folketingets andre partier, som vi jo normalt gør.
Men hr. Lars Løkke Rasmussen siger, at der ikke skal skæres i folkepensionen, og så har vi fået det på plads.
Det er de to ting, vi ved.
Kunne Venstre svare på andre spørgsmål: Hvad er det for nogle skattelettelser, der skal gives?
Hvem er det, der skal betale de skattelettelser?
Hvordan skal den nulvækst, som man måske – måske ikke – går ind for, udmøntes?
Hvem skal betale?
Hvem skal ikke længere være der i den offentlige sektor?
Kunne Venstre bare give en lillebitte smule forklaring på, hvordan tingene hænger sammen?
For danskerne ved jo godt, at vi ikke arbejder med nulvækst.
Vi arbejder jo med, at den offentlige sektor år for år skal have mulighed for at udvikle sig – ikke meget, men med en beskeden udvikling.
Kunne Venstre ikke lægge en plan frem for danskerne?
Det er da både ret og rimeligt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-02-03:
Jeg diskuterer gerne det her med statsministeren; det kræver lige, at statsministeren har lyst til at møde op, når vi sammen bliver inviteret ud til KL-møder og andre steder for at diskutere de her ting, for jeg tror, det kræver mere end tre replikker.
Jeg kan forstå i forhold til det, jeg nu spurgte om – hvis vi bare lige et kort øjeblik respekterer konceptet om, at det hedder spørgetime med statsministeren – at regeringen lægger forslag frem i salen og inviterer os, og så spørger jeg bare: Hvornår?
Altså, vi har nogle forslag om en boligjobordning, og at man er nødt til at gøre noget for landbruget, der er trængt i knæ, og andet, og indholdet kan vi jo vende tilbage til, men kunne vi – i forhold til det, jeg sagde om sidste salgsdato – bare lige få at vide, hvornår man har lagt det her forløb med vækstforhandlinger i Finansministeriet ind?
Hvornår kan vi regne med det?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-02-03:
Vækstforhandlinger vil vi indkalde til, hvis der bliver vækstforhandlinger.
Vi lægger nogle forslag frem, og så må vi jo diskutere det derudfra.
Lige i øjeblikket er vi jo dybt optaget af andre spørgsmål.
Vi er optaget af, hvordan vi skal sikre, at syrienskrigerne ikke tager af sted, vi er optaget af at få strammet asyllovgivningen – for første gang i 12 år, og Venstre har nu fundet ud af, at de formentlig gerne vil være med til det – og vi er optaget af at sikre, at Danmark kan være trygt og roligt og beskyttet imod terror.
Så der er mange ting, vi er optaget af i øjeblikket.
Men hr. Lars Løkke Rasmussen taler jo konsekvent udenom.
Hr. Lars Løkke Rasmussen beskylder jo formen her i salen for, at man ikke kan svare på et helt enkelt spørgsmål, nemlig hvad Venstre ønsker i den økonomiske politik i Danmark.
Før valget blev vi, der sad i opposition dengang, hver gang vi mødte op i salen, på den ene eller den anden måde afkrævet et svar på, hvad planen var osv.
Vi fremlagde også en plan og har gennemført langt det meste af det, vi sagde før valget.
Hvorfor er det, at det ikke er de samme regler, der gælder for Venstre og den borgerlige opposition, som tilsyneladende gjaldt, dengang vi sad i opposition?
Hvorfor er det, at Venstre bruger så lang tid på at tale udenom frem for bare at give nogle svar til de danskere, som med rette kan forvente svar?
Hvor er det i velfærden, der skal spares?
Hvem er det, der ikke længere skal være i den offentlige sektor?
Hvem er det, der skal have skattelettelser?