runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2013-11-13:
Jeg siger tak til ministeren for svaret.
Det var jo dejligt, at jeg fik nogle oplysninger, men det var sådan set ikke det, jeg spurgte om, så jeg prøver lige igen.
Det, jeg sådan set bare er interesseret i at få at vide af ministeren, er ikke, hvad ministeren eller regeringen har besluttet.
Men spørgsmålet lød helt tydeligt: Kan ministeren bekræfte, at han er bekendt med, at der er overvejelser om at nedlægge skattecentre i yderområderne?
Derfor er det jo meget interessant at få at vide af skatteministeren, om der er de her overvejelser om at nedlægge skattecentre i yderområderne.
Jeg tror, at hvis skatteministeren havde været lige så heldig, som jeg har været som formand for Udvalget for Landdistrikter og Øer, at komme meget rundt i Danmark mange gange, så ville han have oplevet, at det her faktisk er noget af det, der giver den største utryghed udeomkring, fordi man hele tiden må regne med, at man aldrig helt kan være sikker på, at de arbejdspladser, der er derude fra statens side, nu også bliver ved med at være der.
Hvis endelig man er sikker på det, er det klart, at sådan et svar, som man får fra skatteministeren i dag, er med til at sætte spekulationer i gang igen, fordi ministeren jo er behændig og siger, at det ikke er noget, der er besluttet.
Men det var heller ikke det, vi diskuterede.
Vi diskuterede, om ministeren er bekendt med, at der er overvejelser om at nedlægge skattecentre.
Så jeg prøver lige en gang til at spørge ministeren.
Og mens nu ministeren, håber jeg, vil forberede sit svar, vil jeg ud over det godt spørge, om ministeren har orienteret sine ordførere i regeringskredsen om det.
Derfor vil jeg bare spørge skatteministeren: Er ordførerne blevet orienteret om fra regeringspartiernes side, at der foregår de her overvejelser?
Mette Frederiksen (S), 2013-11-13:
Og tak til spørgeren for at bringe diskussionen op i Folketingssalen.
Hele ideen med reformen er jo, at vi i stedet for at tildele helt unge mennesker førtidspension i de tilfælde, hvor man med den rigtige indsats kan give den unge et bedre fundament at stå på og måske ad åre en uddannelse eller tilknytning til arbejdsmarkedet, skal investere den tid og de kræfter, der skal til, for at nogle af vores psykisk sårbare unge kan få lov til at gå i gang med uddannelse og få et liv med arbejde og selvforsørgelse.
Forudsætningen for, at det kan lykkes, er selvfølgelig, at kommunerne tilvejebringer det nødvendige antal ressourceforløb, at pengene bliver brugt på området, at alle tager ansvar, for at reformen kommer til at virke.
Når spørgeren stiller spørgsmålet, som spørgeren gør, vil mit korte svar være, at vi endnu bestemt ikke er i mål, når man ser på antallet af ressourceforløb.
Det er en stor reform, det kræver megen implementering, det er en helt anden måde at tænke og arbejde på, så det er alt for tidligt at fælde dom i sagen, men det siger sig selv, at forudsætningen for, at den her reform kommer til at virke godt, er, at vi over hele landet ser, at kommunerne igangsætter det nødvendige antal ressourceforløb, sådan at vi investerer i de unge i stedet for at tildele dem førtidspension.
Bent Bøgsted (DF), 2013-11-13:
Jeg sætter pris på, at ministeren mener det.
Jeg skal med glæde sende de papirer over, som jeg står med her, så ministeren kan give mig et lidt mere fyldestgørende svar på det.
For det er jo helt forkert, hvis kommunerne begynder at afvise folk fra at komme ind i et ressourceforløb, fordi de mener, at folk skal i gang med noget afklaring.
Der er det problem – og det er spørgsmålet igen – at hvis der er nogle, der, inden det her trådte i kraft, var i gang med en afklaring, er de så afskåret fra at komme ind i et ressourceforløb?
Mette Frederiksen (S), 2013-11-13:
Jamen lad mig bare sige det klart: Hvis der er en kommune – hvilket jeg selvfølgelig ikke håber, og hvis spørgeren har kendskab til, at det skulle forholde sig modsat, hører jeg meget gerne derom – der bevidst holder unge væk fra ressourceforløb, selv om de efter lovens intention er i målgruppen derfor, er det på ingen måde o.k
Det er altid sådan med et ressourceforløb, at det er en konkret individuel vurdering, og sådan skal også være, fordi mennesker er forskellige.
Men har man behovet, skal der selvfølgelig tildeles et ressourceforløb, medmindre man kan igangsætte den nødvendige og rigtige indsats på anden vis.
Bent Bøgsted (DF), 2013-11-13:
Det er jo altid rart at vide, for man hører udefra, at der er folk, der får at vide, at de ikke kan komme i et ressourceforløb, fordi kommunen ikke mener, at alle behandlingsmuligheder er udtømte.
Der er mange ting, de så foreslår klienten skal gå til.
Men hvis det er inden for et ressourceforløb – der er jo et rehabiliteringsteam, og der er også læger med – er det så ikke rimeligt at sige, at personer, der har nogle problemer, godt kan komme ind i et ressourceforløb, og det er dér, hvor man så skal lave en afklaring.
Men her får personen så at vide: Du kan ikke komme ind i et ressourceforløb, før det hele er afprøvet og vi har fundet ud af, hvad du har af problemer, og hvilken arbejdstid du kan klare.
Så har man jo ikke brug for et ressourceforløb.
Det er egentlig kun for at holde personen ude.
Så kan det virke, som om kommunerne bevidst prøver at holde personen ude af ressourceforløb, fordi de så ikke skal udbetale ydelser til klienten.
Det er da, som jeg ser det,
Jeg har forstået det sådan, at meningen med ressourceforløb var, at man skulle samle nogle op – især dem på under 40 – og få dem ind i et ressourceforløb og få en afklaring af, om de kan komme tilbage til arbejdsmarkedet, eller om de skal have fleksjob eller på førtidspension.
Men tanken i det var, at de skulle tilbage på arbejdsmarkedet.
Men når de så får at vide: Jamen du kan ikke komme ind i et ressourceforløb, for vi er ikke færdige med at afklare dig endnu – så springer kæden af for mig.
Det forstår jeg ikke rigtig lige.
Mette Frederiksen (S), 2013-11-13:
Tak også for det her spørgsmål.
Det, der er hele ideen med både reformen af førtidspensionen og fleksjobområdet, er jo, at vi i stedet for, som der har været en tendens til i mange år, at afdække, hvad folk ikke kan – altså hvilke begrænsninger mennesker måtte opleve eksempelvis i deres arbejdsevne som følge af handicap – skal se, hvilke ressourcer mennesker har, og hvilke muligheder der er for at udfolde sig selv, også selv om man måtte have et handicap eller en sygdom eller meget, meget svære sociale problemer.
Så i forhold til spørgsmålet her skal man jo vende den 180 grader, for i stedet for som tidligere, hvor det blev vurderet, hvad folk kunne arbejde som et maks., er den grundlæggende tanke jo at vende det om og sige, at til trods for, at der er noget er svært, hvilke muligheder har vi så for at etablere en ramme, hvori folk alligevel kan arbejde?
For der er så mange mennesker, også med store handicap, med alvorlige sygdomsforløb, der ønsker en fortsat tilknytning til arbejdsmarkedet.
Det skal bare være i de rigtige rammer.
Bent Bøgsted (DF), 2013-11-13:
Mener ministeren, at kommunerne ikke må foretage en afklaring af en persons arbejdsevne i et ressourceforløb?
Mette Frederiksen (S), 2013-11-13:
Når der blev spurgt til, om der bliver ført opsyn med, hvordan kommunerne er gået i gang med at arbejde med ressourceforløb, kan jeg svare: Ja, det er der, forstået på den måde, at jeg holder rigtig meget øje med det, og det gør Arbejdsmarkedsstyrelsen, og det gør KL.
Jeg har faktisk netop haft møde både med Kommunernes Landsforening og Dansk Socialrådgiverforening for at diskutere, hvordan vi sikrer en ordentlig implementering af den her reform, for
lad mig bare lige understrege, at alternativet, når vi ikke længere i Danmark skal førtidspensionere så mange unge mennesker, jo ikke skal være, at de unge i stedet bliver overladt til passiv kontanthjælp og ingen god indsats.
Derfor skal vi have reformen til at virke.
Det er et fælles ansvar.
Det er sådan, at rehabiliteringsteamet i en kommune kan vurdere, at her er der en borger, som møder de og de udfordringer, har den og den funktionsnedsættelse, er ramt af sygdom.
Der kan være mange grunde til, at livet spænder ben, og så kan man tildele et ressourceforløb, og det gælder både borgere og mennesker, man har kendt igennem mange år, og det gælder borgere og personer, der så at sige kommer ind i systemet fra den ene dag til den anden.
Bent Bøgsted (DF), 2013-11-13:
Nu har ministeren ikke så meget tid.
30 sekunder går hurtigt.
Jeg stillede et spørgsmål om, hvorvidt man kan komme ind i et ressourceforløb, hvis man allerede har fået at vide, at man har problemer og skal have en afklaring om, hvad man kan.
Jeg går ud fra, at kommunen også kan tage nogle af de eksisterende tilfælde.
Mette Frederiksen (S), 2013-11-13:
Lad mig bare slå helt fast, at det ikke er et kriterie i sig selv, at man skal være psykisk sårbar eller have en alvorlig psykisk lidelse for at komme i et ressourceforløb.
Når jeg nævner det og fremhæver det i mit første svar, er det, fordi vi ved, at der er en overrepræsentation af unge efter de gamle regler om førtidspension.
Man kunne meget, meget tydeligt se, at den gruppe af unge, der er meget, meget psykisk sårbar, og som måske også har udfordringer på andre områder, gik hen imod førtidspension, indtil vi ændrede reglerne, og derfor er vores forventning selvfølgelig, at mange af de unge, der skal have et ressourceforløb i fremtiden, vil være psykisk sårbare, men det er ikke et kriterie i sig selv.
Bent Bøgsted (DF), 2013-11-13:
Som jeg tolker det her, siger ministeren egentlig, at det kun er dem, der er psykisk sårbare, der kan komme ind i ressourceforløbet, for når man ser på det ude i kommunerne, kan der være mange årsager til, at folk har behov for at komme ind i et ressourceforløb.
Når man læser teksten, ser man, at folk skal være tilknyttet et rehabiliteringsteam med læger, diverse sagsbehandlere, og hvad der nu er.
Det betyder jo også, at man i den forbindelse skal se på – sådan tolker jeg det, det kan godt være, at ministeren siger noget andet – hvis en person skal ind i et ressourceforløb, om der kun er psykiske årsager til det, eller om der kan være andre ting, der gør, at folk har behov for et ressourceforløb.
Det kan være, hvis man har en sygdom af en eller anden art, er kommet til skade på en eller anden måde, der gør, at man ikke kan være på arbejdsmarkedet.
I den forbindelse er det rart at vide, om de også har mulighed for at komme ind i et ressourceforløb, og om det er forkert, hvis kommunerne siger, at hvis en person har fået en skade på arbejdsmarkedet, kan vedkommende ikke komme i et ressourceforløb.
Vi forholder os til, at det måske er andre ting, og i den forbindelse er det selvfølgelig også rart at vide, om det kun er nye tilfælde af personer, der har fået en sygdom, der kan komme ind, mens dem, der allerede har et eller andet, ikke kan komme ind i et ressourceforløb.
Jeg har ½ minut tilbage, vil jeg sige til ministeren.
I den forbindelse er det også rart at vide noget om den ydelse, der skal gives.
Der står, at den ikke er ægtefælleafhængig.
Det vil sige, at den heller ikke er omfattet af den gensidige forsørgerpligt.
Og den er heller ikke formueafhængig.
Der har jeg så også et spørgsmål.
Mener ministeren, at det er korrekt, at en person, der har modtaget kompensation for tabt arbejdsfortjeneste, skal modregnes i det beløb, man får i ressourceforløbet?
Hans Christian Schmidt (V), 2013-11-13:
Det her er jo virkelig interessant, for skatteministeren har nu lige sagt i det forrige spørgsmål, at skatteministeren ikke ved, hvad der sker i Skatteministeriet.
Han er øverste administrative chef for Skatteministeriet, men han ved ikke, hvad hans embedsmænd laver.
Det vil altså sige, at embedsmændene frit kan rejse rundt i Danmark, de kan sådan set komme med synspunkter, hvorhen de vil, fordi skatteministeren ikke ved, hvad der foregår.
Jamen det er jo skatteministeren, der er chef, vil jeg sige til skatteministeren, det er jo skatteministeren, der er chef.
Der kan da ikke være nogen, der foretager sig noget i et ministerium, uden at skatteministeren ved, hvad der foregår.
Så nu får skatteministeren en chance mere.
Kan skatteministeren her i dag bekræfte, at der foregår overvejelser om at lukke skattecentre?
Eller kan skatteministeren her i dag sige helt klart, at der ikke foregår nogen overvejelser overhovedet, der bliver ikke holdt møder nogen steder, der er ingen overvejelser om de her ting?
For man må da sige, at hvis der er noget, der kan bringe utryghed ud, så er det da en skatteminister, der i dag erkender her i salen, at skatteministeren ikke ved, hvad der foregår i hans ministerium.
Skatteministeren er da nødt til at begynde at beslutte sig.
Enten har skatteministeren den holdning, at der foregår ingen overvejelser, eller også må skatteministeren da komme frem til, at skatteministeren har den holdning, at der foregår overvejelser.
Der er dog trods alt kun to muligheder, og da skatteministeren er øverste administrative chef, er det da skatteministeren, der skal vide det, medmindre man ikke har den form for ledelse i Skatteministeriet.
Bent Bøgsted (DF), 2013-11-13:
Tak, formand.
Mener ministeren, at kommunerne bruger ressourceforløbet, der er aftalt i reformen af førtidspension og fleksjob, på den måde, det var tiltænkt?
Jamen det lyder jo godt.
Så er der lige det her med, om ministeren også – efter at det er blevet indført og kommunerne nu har kørt næsten et år med det – har ført opsyn med, kontrol med, fået indberetninger fra kommunerne om, hvordan de bruger det, og om de bruger det på den rigtige måde.
Og så er der lige det her med, om man skal modregne tabt arbejdsfortjeneste i den ydelse, man kan få i et ressourceforløb.
Christine Antorini (S), 2013-11-13:
Jeg synes sådan set, at spørgerens gennemgang jo udmærket illustrerer, hvor vigtigt det er, at vi holder fast i, at det er sådan, som det er nu.
Ansvaret er klart placeret, i forhold til hvem det er, der tager stilling til kvaliteten af de undervisningsmaterialer, der bliver brugt, og det er skolebestyrelserne i folkeskolen, det er bestyrelserne i de øvrige institutioner, der gør det.
Det betyder også, at man, hvis man som forælder eller elev eller lærer, for den sags skyld, synes, at der bliver brugt fuldstændig ensidigt materiale – ikke brugt som led i, at man skal have forskellige synspunkter, men brugt konsekvent – så kan rejse det over for skolens ledelse.
Det betyder jo også med hensyn til det initiativ, som spørgeren henviser til, at forældrene jo allerede i dag kan skrive det på internettet, og hvis jeg var dem, ville jeg rejse spørgsmålet direkte over for bestyrelse skråstreg skolebestyrelse, fordi det er der, debatten skal høre til.
Mette Frederiksen (S), 2013-11-13:
Jeg kan jo ikke i Folketingssalen gå ind i en konkret sag, som jeg ikke har nogen forudgående viden om.
Det er i øvrigt heller ikke mig som minister – heldigvis – der skal vurdere konkrete og rigtige menneskers rigtige forhold; heldigvis har vi den arbejdsdeling.
Men det er sådan, at man skal være udredt og afklaret, inden rehabiliteringsteamet igangsætter et ressourceforløb, men det vil jo altid være en afvejning af, hvad der er det rigtige at gøre for den enkelte borger, og derfor må det altså også læne sig op ad en konkret vurdering.
Men helt generelt er det sådan, at hvis man har behov for et ressourceforløb for at kunne komme godt i vej, og hvis det er det, der er den rigtige løsning, skal det selvfølgelig også tildeles.
Bent Bøgsted (DF), 2013-11-13:
Det er sådan mere et generelt spørgsmål.
Det var det her med, at hvis der var en, der var i gang med et afklaringsforløb, inden loven trådte i kraft, om vedkommende så er afskåret fra at komme ind i et ressourceforløb.
Det var et generelt spørgsmål, det var ikke en enkeltsag, men generelt, om man så er afskåret fra det.
Jeg forstår ikke det der, ministeren siger, nemlig at de skal være afklaret, inden de kommer ind i et rehabiliteringsteam.
Hvis de har været igennem alle mulige arbejdsprøver og diagnoser og de har fået en diagnose og de har afprøvet, hvor mange timer de kan klare at arbejde, hvad skulle de så i et ressourceforløb?
Marie Krarup (DF), 2013-11-13:
Det er altså bare sådan i gymnasiet, som jeg selv kender indefra, især i samfundsfag, som jeg selv underviser i, at der simpelt hen er alt for mange lærebøger, der stempler alt andet end socialisme som noget ubehageligt noget: Liberalisme er præget af et primitivt menneskesyn, USA er præget af stor ulighed og nød, Dansk Folkeparti er fremmedfjendsk og ligger tæt på fascisme, danske værdier har noget med rød salami at gøre, samarbejdspolitikken under anden verdenskrig var det rigtige, Huntingtons teori om civilisationernes sammenstød er primitiv, og Anders Fogh Rasmussen og Bush var onde.
Hvis eleverne sluger de her bøger råt, vil synspunkterne om, at økonomisk lighed er godt, mere økonomisk lighed er bedre, liberalisme er egoisme, konservatisme er dumhed, og den tidligere VKO-regering er ond, stå som selvindlysende sandheder for dem.
Nogle af bøgernes forfattere ønsker formentlig at fremstille virkeligheden skævt og politisk, andre ved bare ikke bedre.
Hvis ikke ministeren selv kender til problemet, vil jeg opfordre ministeren til at læse denne lille, glimrende bog om emnet, og jeg har taget et ekstra eksemplar med, som jeg gerne vil forære ministeren.
For vi skal selvfølgelig have skolebøger, der er politisk neutrale, så neutrale, som det overhovedet er muligt.
Der skal jo ikke oprettes en politisk komité til screening af skolebøger, sådan som et yngre medlem af ministerens parti kom for skade at sige for kort tid siden.
Det skal selvfølgelig foregå med oplysning, og ved at lærerne og skoleledelserne tager ansvar.
Jeg plejer at opfordre elever, lærere, forældre og skoler til at registrere, hver gang de ser ensidige udmeldinger i skolebøger, som foregiver at være neutrale, for det er jo her, problemet er.
Registreringen kunne passende foregå på skolernes hjemmeside, så alle kan følge med i, hvilke bøger der er problematiske.
Dermed kan skoleledelsen og lærerne få vigtige oplysninger om bøgernes holdninger og blive bedre til at bruge dem eller lade være med at bruge dem. Synes ministeren ikke, at det er en god idé at støtte sådan et projekt med en internetside på skolernes hjemmeside, hvor man kan indberette ensidige lærebøger?
Christine Antorini (S), 2013-11-13:
Men det er jo heller ikke det samme som det indtryk, man måske ellers godt kunne få af spørgsmålet, at der i undervisningen ikke må indgå undervisningsmateriale, der er ensidigt og udtrykker bestemte politiske holdninger.
Det, der er forskellen, er, at det jo er noget, der sagtens kan indgå i en levende og nuanceret debat i en skole, at man anvender materiale, som er stærkt ensidigt i forhold til et eller andet synspunkt, og det er jo det, der gør, at man så rent faktisk kan have en debat om, hvad der er de rigtige synspunkter.
Men det er ikke det samme, som at en skole kun må anvende ensidigt materiale i et eller andet politisk, religiøst eller andet ærinde.
Jeg vil godt sige, jeg synes, det er en meget fin måde, vi har organiseret alt omkring undervisningsmaterialer i Danmark på.
Der er nemlig et frit marked for lærebøger og andre undervisningsmidler, som skal anvendes, uanset om vi snakker om folkeskole eller grundskole.
Det er lidt forskelligt, hvordan styringen er, og hvis vi kigger på det, vil vi se, at det er sådan, at gymnasieskolernes rektorer, bestyrelserne for erhvervsskolerne og skolebestyrelserne på folkeskolerne har det overordnede ansvar for valg af undervisningsmaterialer, og det er rigtig fint.
For hvis der er nogen, der synes, at det på en eller anden måde er skævt, kan man have en diskussion om det, og at have den armslængde, at man har diskussionen der, og det i øvrigt er gjort udtrykkelig klart, at man ikke kun må anvende ensidigt undervisningsmateriale, giver den balance, vi skal have i et levende demokrati.
Marie Krarup (DF), 2013-11-13:
Spørgsmålet lyder: Hvilke initiativer agter ministeren at tage for at sikre, at børn og unge i folkeskolen, gymnasiet og øvrige uddannelsesinstitutioner ikke udsættes for skolebøger, der er ensidige og udtrykker bestemte politiske holdninger?
Christine Antorini (S), 2013-11-13:
Det er jo præcis, som spørgeren siger: Det er kommunalbestyrelserne, der har beslutningskompetencen.
Den er der rigtig mange kommunalbestyrelser der har anvendt.
Den har de nemlig anvendt til at føre de sparede lockoutpenge tilbage til skolerne.
René Christensen (DF), 2013-11-13:
Det er jo netop det, der er spørgsmålets kerne, for den beslutningskompetence har kommunerne ikke, når regeringen nu siger til kommunerne, at de penge, de har sparet på lærerlockouten, skal de bruge på at servicere de ledige.
Vi efterregulerer jer ikke med en milliard, for de penge har I i kassen; dem har I sparet i lønudgifter.
Jeg vil gerne overdrage ministeren den skrivelse, som kommunerne har fået af regeringen, om netop det.
Det siger jo bare, at ministeren har de rigtige intentioner, men at regeringen gør det modsatte.
Christine Antorini (S), 2013-11-13:
Jeg bliver nødt til at gentage, at jeg forstår overhovedet ikke intentionen, som spørgeren har.
Det, der bliver spurgt om her, er helt konkret: Hvad er ministerens holdning til de sparede midler, kommunerne har fået forbindelse med lockouten?
Og ministeren konstaterer, og det vil jeg gerne gøre igen, at det er selvfølgelig kommunerne, der har ansvaret for, hvordan de budgetlægger, herunder om de vil tilbageføre pengene til skolerne.
Jeg må sige, at jeg er dybt forundret over det spørgsmål, der kommer her.
Dels har det intet med mit ministerområde at gøre, og dels er det nogle forestillinger, som spørgeren må have om, hvad der sker andre steder.
Det, jeg kan se, er, at der er rigtig mange kommuner, der har valgt at anvende de sparede midler til skoleområdet.
Jeg synes også, det skal være sådan, at der er den lokale diskussion, og vil bare konstatere, at det er der altså rigtig mange der har valgt at gøre.
René Christensen (DF), 2013-11-13:
Jeg er lidt ærgerlig over, at ministeren ikke kan svare sådan mere rent på, hvad ministeren synes om det her.
For jeg spørger egentlig ind til det, fordi der på et helt andet område, beskæftigelsesområdet – nu er beskæftigelsesministeren så lige gået – lige har været midtvejsregulering, og der har regeringen lavet en aftale med KL om, at man ikke midtvejsregulerer kommmunerne med følgende begrundelse: I 2013 vurderes overførselsindkomsterne til at overstige aftaleniveauet med ca. 1 mia. kr.
Det vil sige, at kommunerne har brugt 1 mia. kr. mere på at servicere de ledige.
Og så skal kommunerne have efterreguleret med 1 mia. kr., lige som man plejer.
På trods heraf gennemføres der dog ingen midtvejsregulering af overførselsindkomsterne i 2013, da der i andre dele af den kommunale økonomi er finansiering til at dække udgifterne.
Det følger bl.a. af det seneste lønskøn fra 2013, der er væsentlig lavere end forudsat i økonomiaftalen i 2013.
Det vil sige, at det, man kigger på – og tallene stemmer lige overens – er, at man sparer omkring 1 mia. kr. på lærerlockouten.
Nu skal man efterregulere kommunerne for det, de har brugt på de ledige, for 1. mia. kr. Så laver man en aftale, der hedder, at det gør man ikke, for dem har kommunerne jo.
Det er jo netop de penge, man har sparet på lærerlockouten.
Og så er spørgsmålet bare: Mener ministeren egentlig, at det er rimeligt, at ministerens kollega går ud og siger, at de lønudgifter på skoleområdet, som kommunerne har sparet, nu altså skal bruges til at servicere de ledige?
Der vil jeg sige, at den her diskussion om, om pengene skal tilbage til skoleområdet, er der jo slet ikke, for den beslutning har man jo allerede truffet i regeringen.