Henning Hyllested (EL), 2013-05-23:
Jeg takker for den trods alt – hvad skal man sige? – positive modtagelse, forstået på den måde, at der trods alt næsten partierne rundt er givet udtryk for, at Enhedslisten med beslutningsforslaget har peget på et problem.
Jeg kan så ikke lade det gå videre med at sige: Jamen det var da dejligt, så er der også opslutning til beslutningsforslaget.
Det var der så ikke.
Skatteministeren mener, at det ikke er så ligetil.
Og det er også udtrykt i debatten, at det er kompliceret.
Jeg synes nu ikke, at beslutningsforslaget er så kompliceret.
Som jeg også sagde i nogle af spørgerunderne, er der jo tale om, at vi egentlig bare beder om, at man nu tager fat i den flig af en dobbeltbeskatningsaftale, som jeg kan forstå man faktisk er enig i er et problem.
Det er en særartikel, man her har inde i aftalen; det er lidt usædvanligt for en dobbeltbeskatningsaftale at have den her slags ting med.
Derfor kan jeg selvfølgelig ikke helt forstå, at man ikke bakker fuldt ud op om beslutningsforslaget.
Ingen tvivl om – det har jeg også gjort opmærksom på, og det er også forstået hele vejen rundt – at forslaget er et led i Enhedslistens kamp mod social dumping.
Ligesom vi i tirsdags havde et forslag om at bekæmpe social dumping på landevejsområdet, altså vedrørende den såkaldte cabotagekørsel, er det her også et led i den samme bestræbelse.
Her er der så tale om luftfartsbranchen, som efterhånden for store deles vedkommende har udviklet sig til det rene cowboyland med alternative ansættelsesformer med henblik på at omgå regler for social sikring og arbejdsmiljø og i høj grad arbejdstidsregler, i virkeligheden med henblik på at undgå overenskomster og fagforeninger.
Det er en direkte bestræbelse, Ryanair har.
De vil altså også undgå beskatning.
Og det er jo der, dobbeltbeskatningsaftalen med Irland kommer ind, i og med at man jo altså har installeret, om jeg så må sige, man har bosat medarbejdere i en såkaldt base i Billund, men problemet er, at de er beskattet i Irland med en meget, meget lav personbeskatning, måske endog slet ingen beskatning.
Dermed er der efter vores mening opstået et utilsigtet hul i dobbeltbeskatningsaftalen.
Det bliver i hvert fald udnyttet på en måde, det ikke var tiltænkt.
Og det bliver jo umuligt at konkurrere med flyselskaber, som jo langt hen ad vejen for nogles vedkommende aflønner og har arbejdsforhold efter overenskomstmæssige bestemmelser og har aftaler med faglige organisationer.
Her kan vi bl.a. henvise til de problemer, som vores eget nordiske flyselskab, SAS, stod med, og hvor man var nødt til at lave en aftale med personalet i SAS, som betød lønnedgang, som betød forøget arbejdstid, og som altså på mange måder markant forringede forholdene.
Det skyldtes i høj grad presset fra de såkaldte lavprisselskaber, som jo altså snyder og bedrager langt hen ad vejen.
Jeg synes måske, det er værd at minde om, at staten, finansministeren, anvendte sådan forholdsvis hårdhændede metoder over for personalet.
Det handler om artikel 15, stk. 3, i aftalen med Irland, og den mener vi så bør opsiges til genforhandling med Irland.
For det er et af de konkurrenceforvridende forhold, man kan gøre gældende.
Vi er helt med på, at det her ikke løser alle problemer, men det kunne jo løse en lille flig af det, som skaber social dumping inden for luftfartsbranchen.
Derfor synes vi, at man skulle være med til at bidrage til det.
Som jeg sagde, går vi stadig væk ud fra, at regeringen har det her som fokusområde.
Der er ingen tvivl om, at de etablerede flyselskaber er pressede af den unfair konkurrence fra lavprisselskaberne – jeg henviser igen til SAS.
Der er jo en grund til de der billige priser, ligesom der er en grund til, at der kommer billige varer ind fra Kina og det øvrige Asien.
Den grund er jo, at der konkurreres på et globalt marked på løn- og arbejdsvilkår.
Så kan man selvfølgelig sige: Jamen så kan folk jo bare lade være at købe det; hvis de ved, at arbejdsforholdene er sådan, kan de bare lade være med at købe de billige billetter eller købe den billige varer.
Og jeg har da stor sympati for det, man kan kalde den politiske forbruger.
Men jeg må indrømme, at jeg dels tror mere på stærke fagforeninger, dels på, at staten heller ikke skal bidrage til at gøre det lettere for unfair konkurrence at opstå ved at have den slags aftaler, som man har med Irland i dobbeltbeskatningsaftalen.
Det er altså heller ikke nogen naturlov med den slags smuthuller.
Det er allerede klargjort, at det sådan set er en noget særlig del af aftalen, som ikke forekommer i ret mange andre dobbeltbeskatningsaftaler, som Danmark har med andre lande.
Enhedslisten har tidligere spurgt til skatteforholdene inden for flybranchen og har da også fået svar tilbage, hvoraf det fremgår, at man vil kigge på forholdene, og at det indgår i SKATs planlægning af indsatsen i 2013.
Men det er sådan lidt fluffy.
Der er jo altså ikke meget konkret i det.
Der kunne man jo godt tænke sig at spørge til, hvad der så egentlig er gjort, eller hvad man planlægger at gøre.
Det kunne være rart at vide.
Så vi synes jo, at det vil være en opgave for regeringen at medvirke til at stoppe det her.
Og vi mener, at opsigelsen af dobbeltbeskatningsaftalen, eller skal vi sige genforhandlingen af den, ville være et bidrag til det.
Nu kan jeg høre her i dag, at det godt kan være, at regeringen måske ikke så gerne lytter til Enhedslisten i det her spil.
Men så kunne man måske bede regeringen og skatteministeren lytte til branchen.
I den her situation har vi konstateret, at branchen jo står rimelig samlet.
Her er det både den store arbejdsgiverorganisation DI Transport og de ansattes faglige organisationer, som er enige om, at der bør gøres noget.
Man bør gøre noget ved den der dobbeltbeskatningsaftale.
Det kunne man så opfordre skatteministeren til.
Hvis han ikke vil lytte til Enhedslisten, så kan han dog i hvert fald lytte til branchen og dens organisationer.
Som sagt vil det her helt sikkert ikke løse alle problemer med social dumping inden for flybranchen, men det drejer sig om en lille flig af det, og det kunne bidrage væsentligt til den kamp mod social dumping, som bliver mere og mere vigtig, fordi tingene udvikler sig, som de gør, og fordi markederne udvikler sig, som de gør, og det bliver sværere og sværere at opretholde overenskomstmæssige forhold for danske arbejdere og danske lønmodtagere.
Det glæder mig, at SF vil være med til at bekæmpe social dumping.
Jeg havde nu heller ikke forventet andet, må jeg indrømme.
For udviklingen har jo vist, at der altså her er et hjørne, man kan benytte, og som nogle selvfølgelig straks benytter – i det her tilfælde Ryanair – så hvorfor ikke tilkendegive, at den forhandling vil vi gerne tage med irerne?