runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Frahm (SF), 2008-05-07:
Mener udenrigsministeren, at de tre personer fra The Color Orange-gruppen, der blev udvist fra Hongkong den 26. april 2008, har modtaget den støtte fra den danske konsul og Udenrigsministeriet, der kan forventes i situationer, hvor udvisningen er ubegrundet?
Eigil Andersen (SF), 2008-05-07:
Finder ministeren det retfærdigt eller uretfærdigt, at man som arbejdsløs mister 5 ugers dagpenge - over 18.000 kr. - på grund af et forkert klik på hjemmesiden jobnet.dk?
Skriftlig begrundelse
Spørgeren henviser til en konkret sag fra Århus, hvor en arbejdsløs indvandrer har tilmeldt sig ledig og ifølge loggen har været inde på jobnet.dk og bekræfte sin aktive jobsøgning hver uge, sådan som reglerne siger, at man skal.
Men han brugte desværre et forældet password, som gav ham adgang til »Min side« på Jobnet.
Se artikel fra Århus Stiftstidende: http://stiften.dk/apps/pbcs.dll/article?AID=/20080412/AAS/311914643/1143/STIFTEN
Frank Aaen (EL), 2008-05-07:
Det er måske i virkeligheden Socialdemokratiets grundlæggende problem i øjeblikket, nemlig at de hele tiden bøjer sig ind mod regeringens linje, så vælgerne har svært ved at se forskel på Socialdemokratiet og regeringen.
Det, der var brug for her, var jo, at det fra et stort antal partier i dag blev sagt så klart og tydeligt som muligt til regeringen, at man skulle gøre som i Norge og naturligvis arbejde for et internationalt forbud, men samtidig gennemføre et nationalt forbud.
Jeg kan ikke forstå, at Socialdemokratiet synes, at det er et godt skridt på vejen at være med til at godkende, at Danmark skal blive ved med at have klyngebomber, for det er jo lige præcis at gå den modsatte vej af at lægge maksimalt pres, også internationalt.
John Dyrby Paulsen (S), 2008-05-07:
Jo, det kan hr. Frank Aaen meget vel få.
Nu er det jo ikke muligt at presse regeringen til noget, den ikke vil, for den sidder med et klart flertal, et VKO-flertal, og det ved hr. Frank Aaen udmærket.
Regeringen har en anden opfattelse, og vi har mødt hinanden på midten.
Jeg synes, at vi fået flere ting med i det her, nemlig at regeringen nu arbejder for et internationalt forbud mod den her type klyngeammunition, og at Folketinget skal inddrages, hvis Danmark skal bruge klyngeammunition, og det kan jeg ikke forestille mig vil ske, altså at vi vil bruge klyngeammunition.
Så vi er gået med til det her, fordi vi ser det som et skridt på vejen hen imod et totalforbud mod klyngeammunition, og jeg tror, at vi får det; jeg tror, at vi vil stå om 5 år og sige: Det her gik på samme måde som med landminerne.
Vi får et internationalt forbud.
Det kan godt være, at jeg tager fejl, men jeg tror, at vi er på vej mod det, og det her er et skridt på vejen, og derfor tager vi dette skridt.
Frank Aaen (EL), 2008-05-07:
Jeg synes, at Socialdemokratiet har været meget fremme i skoene for at få forbudt klyngebomber, og derfor undrer det mig meget, at vi her i dag skal høre Socialdemokratiets ordfører stå og foreslå, at man støtter regeringens linje og herunder altså begynder at tale om, at Danmark kan beholde og bruge klyngebomber, bare de civile tab er af acceptabel størrelse.
Jeg må indrømme, at jeg synes, at det er et skred i den forkerte retning, for det her gælder om at presse regeringen til at gå endnu længere, end den er villig til, men ved at gå med på sådan et forslag til vedtagelse om acceptable civile tab, har man i virkeligheden solgt ud af sine principper.
Kan jeg ikke få en forklaring på, hvorfor Socialdemokratiet har foretaget det skred?
John Dyrby Paulsen (S), 2008-05-07:
Torsdag den 17. april havde vi et åbent samråd med forsvarsministeren og udenrigsministeren, der redegjorde for regeringens holdning til klyngebomber - eller som det rettelig hedder: klyngeammunition.
Det er vel ikke helt unfair at sige, at meningerne var noget delte på tværs af Folketingssalen.
Jeg synes ikke desto mindre, at vi havde en god debat, men det blev ikke klarlagt, hvad der er Danmarks rolle og Danmarks stillingtagen i den igangværende diskussion i international sammenhæng.
Vi har derfor indkaldt til denne hasteforespørgsel for at få drøftet emnet her i Folketingssalen og for at sende regeringen af sted med en egentlig, fastlagt vedtagelse her i Folketinget.
Det er åbenbart, at der er to internationale spor at forfølge, og parterne bag hasteforespørgslen finder, at det er afgørende, at vi forud for møderne senere i denne måned i Dublin i det, der hedder Osloprocessen, finder en afklaring med en vedtagelse i Folketinget.
Jeg ser derfor frem til debatten i Folketinget i dag, som jeg tror er det første skridt på en længere rejse med hensyn til klyngeammunition.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-07:
Jeg tror, at de danske forældre, der har børn i børnehaver, hvor tamiler skulle have fået lus, vil være godt tilfredse med, at de tamiler får at vide, hvordan man bekæmper lus - også på et sprog, så de forstår det.
For det vil komme danskerne til gavn, så de ikke også får lus.
Men lad mig gentage, at når hr. Skibby taler om en glidebane, så er det jo lige modsat, fordi denne regering i den grad har sat turbo på integrationen.
Vi kan se, at de unge uddanner sig, og der er såmænd nationaliteter, der uddanner sig bedre end danskerne, og derfor er dette med de gamle, som det jo typisk er, et uddøende problem.
Så er der selvfølgelig traumatiserede flygtninge.
Det kan være, at hr. Skibby ikke mener, at de skal have at vide, hvordan deres rettigheder er, og at de skal løbe rundt og smitte andre med lus.
Det kan godt være, at det er hr. Skibbys opfattelse, men det er ikke min opfattelse.
Så jeg forstår slet ikke, at hr. Skibby går så meget op i, hvilket sprog pjecerne trykkes på.
Men jeg synes, at hr. Skibby sammen med integrationsordførerne fra Dansk Folkeparti skulle læse vores hjemmeside og se, hvor godt det går med integrationen, og hvor meget denne regering har gjort.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-05-07:
Hvis integrationsministeren ikke er klar over det, kan jeg da oplyse, at kommunerne har ganske betragtelige omkostninger i forbindelse med tolke og oversættelsesbistand osv.
Så det er jo ikke sådan, at kommunerne ikke gør noget, for at folk skal få de informationer, som de har behov for.
Og det synes Dansk Folkeparti selvfølgelig er dybt bekymrende.
Nu nævner integrationsministeren så også, at det her eksempel igen var på ældreområdet, men vi kan tage et andet eksempel.
Hvis nogen nu skulle få lus i Vejle Kommune, så er Vejle Kommune da klar med en brochure på tamil, på tyrkisk og på arabisk.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-07:
Jeg kan bare sige, at konsekvensen af at ændre på praksis i de eksempler, hr. Hans Kristian Skibby nævner, jo er, at de gamle, der ikke forstår dansk - og som uforskyldt er kommet i den situation, fordi en tidligere regering ikke gjorde noget som helst for integrationen - er der ingen, der skal tage sig af, dem er der ingen, der skal snakke med, de skal ikke have mulighed for at vide, hvilke ydelser der stilles til rådighed for gamle mennesker.
Jeg vil bare sige, at jeg er helt fremmed over for det menneskesyn.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-05-07:
Jeg må sige, at jeg personligt synes, at det er lidt rystende at høre en integrationsminister, som faktisk siger, at hun er ligeglad med, at kommunerne tilsyneladende er ved at opbygge et parallelsamfund, hvor man tilbyder flere og flere offentlige serviceydelser, informationsskrivelser og pjecer osv. på alle mulige fremmedsprog, og at integrationsministeren ikke mener, at det har noget med Integrationsministeriets arbejde at gøre.
Det er da noget, som jeg synes burde være en fornem opgave for integrationsministeren at beskæftige sig med.
Der kan man få klagevejledning vedrørende sagsbehandling, hvis man er utilfreds med en eller anden offentlig afgørelse i Københavns Kommune.
Hvis man føler sig diskrimineret ved skranken eller andre steder, kan man få brochurer på serbokroatisk, arabisk, urdu og tyrkisk.
Hvad synes ministeren så om det?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-07:
Jeg mener som udgangspunkt ikke, at det er noget, jeg skal stå her og tage stilling til.
Jeg kender ikke de forskellige pjecer, og jeg har sådan set heller ikke tænkt mig at sætte mig ind i dem.
Men jeg ved, at denne regering overtog et stort antal ældre indvandrere, som den forrige regering ikke havde gjort særlig meget for at integrere.
Der sidder masser af gamle mennesker af udenlandsk herkomst, som nu har behov for hjælpemidler.
Og jeg mener faktisk, at det er helt rimeligt.
De vil aldrig kunne lære dansk, det ved vi jo.
Vi har jo prøvet det.
De skal vel ikke sidde og ikke have mulighed for at vide, hvilke hjælpemidler der findes til dem?
Det ville jeg synes var fuldstændig urimeligt, og jeg synes da også, at jeg plejer at kunne huske, at Dansk Folkepartis leder går meget ind for, at vi skal hjælpe de gamle.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-05-07:
Nu nævnte jeg jo i det foregående spørgsmål netop eksemplet fra Århus, hvor man har valgt at lave en diabetesskole.
Tidligere har man jo også og i øvrigt stadig væk igennem mange år nu - fortsat på Gentofte Sygehus og på Bispebjerg Hospital gennemført forebyggende diabetesundervisning for herboende pakistanere.
Det er jo så et andet eksempel.
Men vi kan jo prøve at tage udgangspunkt i det spørgsmål, som jeg har stillet nu, hvor det er i hele den kommunale sektor og ikke kun inden for sundhedsområdet.
Hvis man eksempelvis går ind på Københavns Kommunes hjemmeside og kigger på, hvad man kan få af pjecer fra Københavns Kommune, kan man jo se, at man alene inden for ældreserviceområdet i Københavns Kommune kan få det på 11 forskellige områder, bl.a. på områderne for hjælpemidler, klageråd, madservice - a la carte hedder det - og tandpleje.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-07:
Det ligger jo lidt i forlængelse af det tidligere spørgsmål, og mit svar bliver så også derefter: Det kan jeg ikke afgøre i det konkrete tilfælde.
Jeg vil gentage, at udgangspunktet for denne regering er, at der er sat fuldstændig turbo på integrationen fra den første dag, denne regering tiltrådte: Der er turbo på sprogundervisningen; vi rejser rundt alle steder i kommuner og på sprogskoler og i erhvervslivet; vi har kontakter i ministeriet, har integrationsdøgn og alle mulige konferencer, vi støtter og hjælper og pisker, hvor vi overhovedet kan, og det går stærkt fremad med integrationen.
Men der kan altså være situationer, hvor en kommune skønner, at det vil være rigtigt at trykke nogle pjecer på andre sprog, og jeg mener ikke, at det er en statsopgave at blande sig i det.
John Dyrby Paulsen (S), 2008-05-07:
Det er jeg ikke enig i - det tror jeg faktisk ikke at det er.
Jeg tror, at den rigtige vej at gå er forhandlingsvejen.
Det er gradvis at tage det ene skridt efter det andet.
Man kan godt som hr. Frank Aaen stille sig ud på sidelinjen og råbe op om, at det her ikke er godt nok, og at vi vil have noget, der er meget bedre.
Det er fair nok, men det er bare ikke Socialdemokratiets måde at gøre tingene på, og det har det aldrig været. Vi har opnået kæmpe resultater i det her samfund ved at gå forhandlingens vej, ved stille og roligt at tage det ene skridt efter det andet.
Pernille Frahm (SF), 2008-05-07:
Jeg undrer mig også over, hvad der er sket, siden vi havde den her debat sidste år.
Jeg kan se, at det er en ny ordfører for Socialdemokratiet, der står deroppe, og det er så også en ny ordfører for SF, men politisk set står SF, hvor vi stod sidste år, og vi arbejder stadig for de samme principper, som Socialdemokratiet også arbejdede for sidste år.
Så jeg er fuld af forundring.
Hvad er der dog sket på det år, ud over at det er en ny person, der står deroppe?
Det, som hr. Dyrby Paulsen siger ikke er Socialdemokratiets linje, var Socialdemokratiets linje sidste år; da var Socialdemokratiet med til at arbejde for et forbud, det er de ikke nu.
Vi er trådt et skridt tilbage.
Hvad er der dog sket i det parti?
Sandheden er et meget stort ord.
Men kontante undersøgelser viser, at regeringens argumenter ikke holder.
Der er ikke nogen som helst undersøgelser i realistiske omgivelser, der viser, at fejlprocenten er så lav, som regeringen mener.
Hvis man undersøger den på en fodboldbane i stille vejr, kan det være, at man kommer ned på en meget, meget lav fejlprocent, men alle undersøgelser, der er lavet i realistiske omgivelser, viser noget ganske andet.
Så er det ikke lidt underligt at sammenligne det her våben med bue og pil, som jeg hørte ordføreren gøre - at bue og pil også er noget skidt, og at alle våben er noget skidt, og at det derfor alt sammen sådan er ét fedt?
Er der ikke en smule forskel på bue og pil og på klyngevåben, som vi ved fortrinsvis rammer civile - og heraf fortrinsvis børn?
Mogens Jensen (S), 2008-05-07:
Mener ministeren, at det er i overensstemmelse med regeringens udtalelser om at ville modvirke det skæve Danmark, at Justitsministeriet nedlægger 21 stillinger ved fængslet Kærshovedgård ved Ikast?
Karsten Nonbo (V), 2008-05-07:
Ordføreren er da bekendt med, at der er forskellige udlægninger af det.
Der er jo også en dansk udlægning, der siger, at fejlprocenten er under 0,1.
Der er en forskel, det må vi sige, og derfor er vi jo også i den situation, at vi nu vedtager noget, efter at hr. John Dyrby Paulsen har fremsat et forslag til vedtagelse, som reelt siger, at vi vil fratage vores generaler eller andre den byrde, det er at måtte diktere klyngevåben ud af ammunitionsskabet, fordi det i stedet skal foregå, efter at Folketinget er inddraget.
Så det er derfor, at vi går et skridt i den retning.
Nej, men det er jo også det, hele debatten drejer sig om.
De, der blev anvendt i Libanon, var formentlig dem, der hedder M 85, altså dem, der ikke var selvdestruerende, og som blev liggende ude, og som anrettede det anerkender vi - stor skade efterfølgende.
Derfor er det jo også den type, der fuldstændig skal udfases.
Vi har i øvrigt aldrig haft den type i Danmark.
Ud over at vi aldrig har brugt klyngevåben, har vi heller ikke haft den type.
Og nu tager vi den type, som er endnu mindre farlig, og udfaser også den.
Og så er det lidt urimeligt, at hr. Frank Aaen bliver ved med at snakke om en type, som vi aldrig har haft, og som vi selv arbejder kraftigt på man ikke skal have internationalt - som skal udfases.
Det er jo det, hele debatten drejer sig om.
Det kan jo ikke nytte noget, at man låser sig fast i et hjørne og vil have afskaffet noget, vi ikke har, og så stadig væk i sin stædighed ikke deltager i den debat, der drejer sig om at afskaffe noget, som vi har, og som vi kan afskaffe.
Frank Aaen (EL), 2008-05-07:
Man kan altid komme med sådan nogle helt irrelevante sammenligninger eller nogle meget tænkte eksempler.
Der, hvor vi har set klyngebomber blive brugt sidst i stort omfang, var i Libanon.
Der dør der jævnligt børn på grund af de klyngebomber, der er blevet smidt.
Man regner med, at der måske ligger flere hundredtusinde bomber.
Vi ved, at englænderne har brugt dem i Basra i Irak.
Vores allierede brugte dem altså i virkeligheden mod en civilbefolkning, for de ramte civile.
Er det i orden at bruge klyngebomber f.eks. i nærheden af et byområde?
Det er jo det, det drejer sig om.
Det er jo ikke noget med en eller anden dæmning et sted, man kunne tænke sig til.
De her er jo nogle, der bliver brugt i praksis, og man dør af det.
Som vi hørte fra forsvarsministeren, er muligvis op til 98 pct. af alle, der dør af klyngebomber, civile, det er børn.
Er det det, man synes er i orden?
Karsten Nonbo (V), 2008-05-07:
Hr. Frank Aaen hører det, hr. Frank Aaen vil høre.
Det er jo klart, at ingen former for våben overhovedet er en god ting.
Der er desværre somme tider et uhensigtsmæssigt behov for at bruge våben.
Selv bue og pil er jo ikke en god ting, medmindre man bruger bue og pil til jagt.
Håndgranater er ikke en god ting.
Atombomber er ikke en god ting.
Men det er desværre sådan, at man i lande, hvor der er krig, bruger våben, og så må man finde et niveau, der gør, dels at våbnene er tilstrækkelige og nødvendige, dels at man i gåseøjne ikke skyder over målet forstået på den måde, at man bruger et kraftigere våben end nødvendigt.
Her er det, at klyngeammunition f.eks. kan bruges.
Anvender man en kæmpestor bombe, går man jo egentlig fjendens ærinde, for når man bortsprænger fjenden, bortsprænger man også dæmningen.
Der kan et lavere magtmiddel som f.eks. klyngeammunition være med til, at man kun rammer soldaterne og ikke dæmningen.
Frank Aaen (EL), 2008-05-07:
Jeg synes faktisk, at det er rystende at høre først fra udenrigsministeren, så fra forsvarsministeren og nu fra Venstres ordfører, at regeringen faktisk mener, at klyngebomber er en god ting; at klyngebomber er anvendelige på trods af de enorme skader på civile, som vi har set hver eneste gang, der er anvendt klyngebomber.
Hvor de militære mål med at bruge klyngebomberne er meget dårligt belyst, er de civile, omfattende, katastrofale skader meget veldokumenterede.
Og så står man alligevel her i dag og siger, at klyngebomber er en god ting.
Kunne vi ikke lige få at vide, om alle klyngebomber er en god ting?
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-05-07:
Finder ministeren det gavnligt for integrationen, når flere og flere kommuner leverer den kommunale information og service på andre sprog end dansk?
John Dyrby Paulsen (S), 2008-05-07:
Jo, det er fuldstændig korrekt forstået.
Der står »inddragelse af Folketinget« i vedtagelsen.
Og det betyder, at det i en situation, hvor det skal gå hurtigt, vil kunne gå over Det Udenrigspolitiske Nævn.
Det er fuldstændig korrekt.
Ib Poulsen (DF), 2008-05-07:
Det andet spørgsmål stiller jeg, fordi hr. John Dyrby Paulsen sagde til SF's ordfører, at grunden til, at man var gået med, var, at det skulle forelægges Folketinget, hvis man skulle bruge det her.
Og når jeg læser forslaget til vedtagelse, står der jo, at man skal inddrage Folketinget.
Det betyder jo, så vidt jeg kan læse, ikke at det skal vedtages i Folketinget, men at det kan nøjes med at komme i Nævnet.
Er det ikke rigtigt forstået?
John Dyrby Paulsen (S), 2008-05-07:
Alle er jo enige om, at kan vi finde nogle bedre alternativer, gør vi det.
Det er jo også det, der står i regeringens rapport, og det er jeg glad for bliver understreget.
Og det er også det, der lå i ministrenes redegørelse her.
Jeg synes ikke, at vi skal stå her og begynde at definere, hvad man så skal bruge i stedet for, hvis man ikke skal bruge det.
Det må være op til eksperterne i hæren og i forsvaret, jeg har ikke løsningen på det.
Det, vi bare hæfter os ved, er, at der ikke skal ske skader på civile, hvis vi kan undgå det.
Og så kan vi senere tage en diskussion om, hvad uacceptable skader på civile er.
Jeg konstaterer, at der er et arbejde i gang for at udfase den her type ammunition.
Det er jeg glad for.
Det er blot et skridt på vejen, men det er altså ikke endemålet for Socialdemokratiet.
Endemålet er, at vi slet ikke bruger den her type ammunition.
Ib Poulsen (DF), 2008-05-07:
Det var en meget smuk indledning, som hr. John Dyrby Paulsen kom med.
Det indre billede kom frem, hvor man sidder på terrassen og nyder, at de små børn leger ude på græsset; der er ingen krig, og der er fred i verden.
Men det, der får mig til at spørge hr. John Dyrby Paulsen, er, at han siger, at han helst så, at man afstod fra at bruge klyngevåben.
Men det er jo kendt, at der ikke rigtig er noget alternativ til klyngevåben i øjeblikket.
Så er mit spørgsmål til ordføreren: Hvad har ordføreren tænkt sig, at man skal bruge i stedet for de våben, man har i dag?
For de har jo nogle fordele frem for andre ting.
John Dyrby Paulsen (S), 2008-05-07:
Det her er jo netop en parlamentarisk forhandling.
Jeg kunne godt tænke mig, at vi sagde: Vi bruger ikke nogen som helst.
Det er derfor, vi har sagt, at det skal forelægges Folketinget.
Folketinget, partierne bag ved det her forslag til vedtagelse, skal være enige om, at vi skal bruge klyngeammunition, og det har jeg svært ved at forestille mig.
Derfor ser jeg ikke noget problem, når vi har den sidste bemærkning med, nemlig at hvis Danmark skal anvende klyngeammunition, skal det vedtages i det her Folketing, og det skal forelægges særskilt for Folketinget.
Den formulering er jeg tryg ved, for så er Socialdemokratiet med i den kreds.
Vores holdning til klyngeammunition er: Vi vil ikke vide af det.
Og den holdning tror jeg også alle andre kender til.
Pernille Frahm (SF), 2008-05-07:
Jamen hr. John Dyrby Paulsen ved jo lige så godt som jeg, at det, der står i det forslag til vedtagelse, er, at man vil arbejde for et forbud mod nogle typer af klyngevåben, mens man vil blive ved med at bruge andre.
Det er jo det, der står.
Det er det, jeg gerne vil vide: Hvordan kan det være, at Socialdemokratiet nu pludselig synes, det er helt o.k. med den linje, regeringen i virkeligheden hele tiden har villet have, nemlig at nogle typer lader man udgå, på betingelse af at man får lov at beholde dem, man gerne vil bruge?
John Dyrby Paulsen (S), 2008-05-07:
Det, der er sket, er jo netop, at vi har fået ordet forbud ind i det her forslag til vedtagelse.
Det synes jeg ikke er stærkt nok.
Så derfor har vi fået indført ordet forbud, og det er et internationalt, juridisk bindende forbud.
Vi kunne godt blive enige om, at der er ting, der kunne blive bedre i det forslag til vedtagelse, men sådan er det parlamentariske arbejde.
Vi giver lidt, og vi får lidt.
Vi må bare sige, at vi kom så langt, vi kunne i den her omgang, og det er et skridt på vejen mod det mål, vi har, nemlig et totalt internationalt forbud.
Jeg kunne godt ønske mig, at vi kom hurtigere derhen, men jeg må bare konstatere, at situationen i øjeblikket ikke er til det, og så vælger vi altså den løsning at arbejde effektivt, stille og roligt for det, vi gerne vil.
Karsten Nonbo (V), 2008-05-07:
Sidste år i maj måned havde vi en næsten tilsvarende debat som den, vi har i dag.
Da mundede det ud i en vedtagelse, som indeholdt et led om, at regeringen vil fortsætte den hidtidige indsats i alle internationale fora for hurtigst muligt at etablere et internationalt juridisk bindende forbud mod alle former for klyngeammunition, som forvolder uacceptable skader på civile.
Den anden del, som blev vedtaget sidste gang, var, at Folketinget opfordrede regeringen til så vidt muligt inden udgangen af november 2007 at gennemføre en analyse af de samlede fordele og ulemper, der vil være ved en eventuel indførelse af et nationalt dansk moratorium, altså et forbud vedrørende alle former for klyngeammunition.
Det er så den undersøgelse, som er kommet frem i mellemtiden, og som i mine øjne er et skridt i den retning, som vi jo alle sammen vil gå.
Den undersøgelse var der mange partier der var enige om vi skulle have, og nu foreligger så resultatet af undersøgelsen.
På baggrund af den undersøgelse har regeringen jo spillet ud med syv punkter, som går i den retning, som alle gerne vil.
Og det vil jeg tillægge, at der var bred enighed sidste gang, og at regeringen samarbejder.
Blandt de syv punkter har man jo helt konkret fra regeringens side afstået fra brugen af klyngeammunition uden særskilt inddragelse af Folketinget.
Desuden er der et andet helt konkret punkt, nemlig at Danmark udfaser klyngeammunitionen af den type, der hedder DM 662, selv om den er selvdestruerende, men knap så god eller pålidelig som den, der hedder 642.
Og så undersøger vi muligheden for inden for en tiårig periode, dvs. maks. 10 år, som jeg læser det, at erstatte den tilbageværende klyngeammunition med visse alternativer, så vi forhåbentlig kan undgå den.
Desuden er der punkter om, at vi vil sikre, at dansk klyngeammunition lever op til den internationale regulering, som jo også skal skærpes.
Der er et punkt, der siger, at vi vil arbejde aktivt for den internationale regulering, og det er også et skridt i den rigtige retning, som gør, at vi kan gå hen og få udfaset al brug af klyngeammunition.
På det internationale plan vil vi arbejde netop for en forsvarlig balance mellem dels det militære behov og dels de potentielle humanitære følger af klyngeammunition, som vi jo desværre må konstatere findes.
Så vil vi arbejde for en international aftale om, at det upålidelige og upræcise udfases hurtigst muligt.
Det synes jeg er et godt resultat af det kompromis og det forslag til vedtagelse, der ligger fra de fem forligspartier plus løsgængerne fru Gitte Seeberg og fru Pia Christmas-Møller.