runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2011-10-06:
Jeg forstår på hr. Lars Løkke Rasmussen, at det alligevel var vigtigere at bruge boligpakken til at forsøge at vinde valget, end det var at sikre boligkøbere.
Og det er vel pointen.
Derfor ville den tidligere statsminister hr. Lars Løkke Rasmussen gerne have usikkerhed om det her til efter valget.
Så satsede han på, at han kunne bruge det til at vinde – det kunne han så ikke – og så forsøger han bagefter at rejse en kritik af den nuværende statsminister.
Kendsgerningen er, at hr. Lars Løkke Rasmussen undlod at tage initiativer inden valget, undlod at tage initiativer i valgkampen, undlod at tage initiativer efter valget, men hele tiden har træneret en løsning.
Det har Enhedslisten ikke noget imod, for vi er imod forslaget, men jeg vil bare sige, at hr. Lars Løkke Rasmussen har en stor del af æren for, at det ikke er blevet til noget.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-10-06:
Vores boligpakke blev præsenteret mandag eller tirsdag i den uge, hvor der blev udskrevet valg om fredagen.
Den indgik i et stort, fuldt finansieret vækstudspil med fremrykning af offentlige investeringer, med stimulering af privatforbruget og en endnu bedre jobboligordning end den, der eksisterer nu, og som den nye regering desværre jo vil bringe til ophør med risiko for, at arbejdet går i stå ude hos alle vores håndværkere, fordi man laver stop and go, fuldstændig på samme måde som at bilsalget nu også går i stå, fordi man lufter luftige tanker om en omlægning af bilafgifterne og ingen derfor tør købe en bil.
Det var den pakke, vi lagde frem.
Den var ikke til nogen forhandling inden valget.
Så har der været valgkamp.
Og 2 dage efter valget sagde Socialdemokratiets formand, den kongelige undersøger, at hvis der var to ting, man kunne regne med blev til noget, var det boligpakken og betalingsringen.
Og derfor er det ikke mig, der har problemet her.
Per Clausen (EL), 2011-10-06:
Jeg går ud fra, at hr. Lars Løkke Rasmussen mener, at den sag, vi her debatterer, er vigtig.
Derfor vil jeg bare have en forklaring på, hvorfor hr. Lars Løkke Rasmussen ikke, umiddelbart efter han fremlagde forslaget om en boligpakke, tog initiativ til forhandling med de partier, der sagde, at de var interesserede i det.
Hr. Lars Løkke Rasmussen havde da lidt tid, efter han fremlagde den her plan, og inden han valgte at udskrive valg.
Hvorfor tog han ingen initiativer efter valgkampen?
Skal jeg forstå det, hr. Lars Løkke Rasmussen nu siger, sådan, at en oppositionsleder ingen muligheder har for at tage initiativer før sent ud på aftenen under åbningsdebatten?
Det må jeg indrømme at jeg ikke forstår.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-10-06:
Jamen jeg forstod det godt, og det gode er jo, at uanset i hvilken egenskab jeg spørges, er politikken den samme.
Så der er jo ikke noget problem med at huske titler, altså, politikken består både før, under og efter valget.
Det bliver sagt, at vi kunne have blandet os.
Jo, altså, vi blev indkaldt til et møde den 19. september af meget kort varighed, og siden har vi jo ligesom resten af Danmark måttet iagttage, at de partier, der ønskede det brede samarbejde, forskansede sig.
I ordets bogstaveligste betydning forskansede de sig.
Og så steg de ned, nærmest som fra et bjerg med nogle stentavler, og så var det bare sådan – så var det bare sådan.
Jeg må bare sige, at vi jo ikke har været inviteret til forhandlinger om en boligpakke.
Vi har ikke afvist at deltage i nogen boligpakke.
Vi er ikke blevet præsenteret for nogen finansiering af en boligpakke.
Det, vi har sagt, er, at vi ønsker at lave sådan en, og at vi har vores egen finansiering.
Og vi har da en forventning om, at en regering, der består af partier, der er gået til valg på det samme løfte som os, forsøger at få deres politik igennem.
Så vil jeg bare ganske kort til sidst sige, at hvis det, der ligger i det brede samarbejde, er, at man vil læse ritzautelegrammer og Information og så scanne holdninger ud fra det og aldrig invitere partier til reelle politiske forhandlinger, forudser jeg, at der ikke bliver indgået ret mange brede aftaler i det her Folketing.
Jesper Petersen (SF), 2011-10-06:
Det er så der, det er opstået, for indtil for bare få dage siden var det noget andet, fru Ellen Trane Nørby sagde, og det var noget andet, statsministeren selv sagde.
Den gamle statsminister har haft masser af lejlighed til at blande sig i det.
Hvis han gerne havde villet, kunne han have blandet sig i det for lang tid siden, men det var så lige den melodi, man fandt forleden, for nu var det lige her, man skulle køre lidt oppositionspolitik.
Jeg siger ikke, at det er nogen bagatel at diskutere boligejernes forhold; det mener jeg ikke det er.
Jeg kunne f.eks. godt forstå det, hvis boligejere, der før sidste valg havde hørt på Venstres løfte om, at man ikke ville ændre på boligskatterne, blev en kende overrasket, da man 1½ år efter besluttede sig for en skattereform, der på ret dramatisk vis forringede rentefradraget.
Det var et klokkeklart løftebrud, den gamle statsminister begik på det tidspunkt.
Han har også sagt, at hvis en ny regering betyder øgede skatter og afgifter, vil man ikke være med.
Det er det, der er citeret i Information den 19. september.
Der afviser den gamle statsminister, at han begår løftebrud:
»Jeg er ikke statsminister længere.
Jeg har meget klart sagt, at en genvalgt VK-regering ville få det her gennemført.
Der løb man fra det løfte, man selv gav.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-10-06:
Det kan være, det for SF's ordfører fremstår som en bagatel, at der faktisk er nogle boligejere derude, der har handlet bolig, i tillid til at der er afgivet nogle politiske løfter.
Det kan være, det er en bagatel.
For mig er det ikke en bagatel.
Det handler sådan set også om, at ord ikke bare skal være ord, men at politiske løfter har en værdi.
Jeg noterede mig med stor interesse det interview, som statsministeren gav for nogle måneder siden – jeg tror, det var til Berlingske Tidende – om den nye løftepolitik.
Ord skal jo ikke bare være ord, og derfor skal man sætte handling bag holdning.
Jeg står her i dag og repræsenterer et parti, som har fået vel op mod 950.000 stemmer ved det her valg, og vi vil i forhold til de mennesker, der har stemt på os, sådan set gerne levere det, som vi har lovet i valgkampen.
Vi har givet et løfte her.
Det er identisk med det løfte, som spørgerens eget parti har givet; det er identisk med det løfte, som Socialdemokratiet har givet; det er identisk med det løfte, Det Konservative Folkeparti har givet.
Så skal det også indfries, og det skal i hvert fald ikke skorte på Venstres medvirken.
Hvis S og SF også på det her punkt er kommet på andre tanker, så sig det ærligt, men lad være med at tørre det af på os andre.
Ane Halsboe-Larsen (S), 2011-10-06:
Det centrale spørgsmål i det her er: Ønsker Venstre at støtte en boligpakke, eller ønsker Venstre ikke at støtte en boligpakke, uafhængig af finansieringen?
Er det finansieringen, der er afgørende for Venstres støtte i det her spørgsmål?
Når Venstre nu kender fakta, kender regeringsgrundlaget, hvor vi vil hæve skatter og afgifter, er det så stadig interessant for Venstre at søge det her samarbejde?
Alle meldinger indtil nu har været, at det ønsker Venstre ikke.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-10-06:
Så vi afventer sådan set bare at få et forslag fra regeringen om, hvordan den kan finansieres.
Sådan et har vi aldrig set.
Vi er aldrig blevet præsenteret for det.
Vi har aldrig haft lejlighed til at forhandle om det med regeringen.
Vi har lagt et forslag frem, som er fuldt finansieret.
Jeg kan godt redegøre for finansieringen.
Det bliver måske lidt langstrakt, men finansieringen kommer grundlæggende fra, at der er permanent finansiering bag den midlertidige boligjobordning, og denne permanente finansiering trækker vi ind i nutiden og finansierer det her med.
Bag ved det ligger helt oprindelig et projekt, der hedder fokuseret administration i centraladministrationen.
Det hele er finansieret.
Vi har et forslag, og vi afventer da bare, at vi bliver indkaldt af regeringen, der siger, at den har den samme klare interesse, nemlig at indfri de løfter til boligejerne, der er afgivet i valgkampen.
Lad os da komme i gang med at forhandle, for man vil jo det brede samarbejde, og så ser vi på regeringens finansieringsforslag.
Det er da sådan, det fungerer.
Altså, hvis den her regering vil andet end at føre rød blokpolitik og løbe fra alle løfter, er den da nødt til at komme i arbejdstøjet og række en hånd ind over midten i dansk politik.
Lars Barfoed (KF), 2011-10-06:
Jo, det er jeg fuldstændig enig i, og derfor stillede jeg også statsministeren det spørgsmål efter statsministerens tale her, nemlig om statsministeren ville imødekomme os og imødekomme ønsket om et bredt samarbejde om den her sag.
Men det afviste statsministeren, og det fortsatte statsministeren så med at afvise.
Ellen Trane Nørby (V), 2011-10-06:
Ja tak.
Jeg vil blot høre hr. Lars Barfoed, om ikke det er korrekt, at den her sag også handler om noget meget større og mere principielt end kun den boligpakke, der nu har været omtalt de seneste to timer, som det vel efterhånden er, nemlig om det brede samarbejde.
Hvis det brede samarbejde skal fungere i Folketinget, nytter det jo ikke noget, at man kun taler om det i store skåltaler, og at der, når det så skal afprøves for første gang i praksis, ikke er nogen handling bag ordene.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-10-06:
Vi siger ikke noget helt andet.
Jeg ved godt, at det ikke er mig, der må stille spørgsmål, men jeg må bare igen gentage, at vi jo ikke har fået præsenteret noget finansieringsforslag fra regeringen under stiftelse.
Det har vi ikke.
Forslaget blev lagt frem af S og SF den 20. august.
Det gik lidt hurtigt, det var i 19-nyhederne samme dag, hvor man i øvrigt havde afvist, at der var brug for et indgreb på boligmarkedet; dagen før der var store artikler i landets dagblade, hvor man igen gentog, at der ikke var brug for et indgreb på boligmarkedet.
Men lige i den der lomme, imellem der ikke var brug for noget og der ikke var brug for noget, kom der så et forslag i 19-nyhederne, og det var jo ikke finansieret.
Der var alene henvisning til råderummet.
O.k., vi har så et fuldt finansieret forslag, og vi har afgivet et løfte i valgkampen.
Det er identisk med forslaget fra spørgerens eget parti.
Hvis man vil fremme sin egen politik, hvis S-SF vil fremme sin egen politik, må man da invitere os til forhandlinger.
Man kan da ikke tørre det her løftebrud af på os.
Jonas Dahl (SF), 2011-10-06:
Nu skal man måske ikke botanisere alt for meget i kaffebrygning, men tør kaffe er vel trods alt en relativt ny udgave.
Det kan vi måske tage lidt senere.
Nu bliver det jo en lang nat.
Men Venstres politiske ordfører går den 17. september ud og siger: »Hvis S og SF vil finansiere deres boligpakke med nye skatter, så stemmer vi ikke for den.«
Hvordan skal det forstås på en anden måde, end at Venstre ikke har tænkt sig at stemme for den boligpakke, som var på tale?
Den daværende statsminister havde jo under valgkampen muligheden for at indgå en aftale.
Der valgte man fra Venstres side at sige: Nej, det vil vi ikke.
Venstres politiske ordfører melder kort efter valget ud: »Hvis S og SF vil finansiere deres boligpakke med nye skatter, så stemmer vi ikke for den.« Hvordan kan det forstås, som om Venstre stemmer for den?
Kan Venstres formand ikke forklare det her?
For det er altså lidt svært at forstå, når Venstres politiske ordfører siger én ting og Venstres formand nu her en lille måned efter siger noget helt andet.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-10-06:
Nej, det er det sådan set ikke, overhovedet.
Der har været et valg.
Jeg ved ikke, om vi tabte det.
Vi havde et fornuftigt valg i mit eget parti – et rimelig fornuftigt valg – men vi tabte regeringsmagten.
Så er der en ny situation, der er en ny regering under dannelse.
Meget af det er jo sådan set positivt, altså at man er løbet fra bankskat, millionærskat og andet.
Men man løber så også fra noget, som i virkeligheden er fælles arvegods, og så skubber man mit parti foran sig, og det er ikke anstændigt, når man slet ikke har været i nogen dialog eller forhandling med os om det.
Vi har været inviteret til en kop tør kaffe hos den kongelige undersøger den 19. september, og oven på denne kop kaffe kan pressen så meddele: »Thorning vil fortsætte drøftelser med Løkke.«
Det står der.
Og det sker i øvrigt oven på en udmelding fra den person, der senere bliver statsminister, om, at den her boligpakke bliver til noget uanset Venstre.
Jonas Dahl (SF), 2011-10-06:
Jeg går ud fra, at den tidligere statsminister, Venstres nuværende ordfører, også er indforstået med, at når man stiller sig op som ordfører på talerstolen, svarer man også på spørgsmålene.
Det plejer at være god kutyme i Folketingssalen.
Men jeg vil egentlig gerne høre noget andet.
For den 17. september var Venstres politiske ordfører, fru Ellen Trane Nørby, ude at sige: »Hvis S og SF vil finansiere deres boligpakke med nye skatter, så stemmer vi ikke for den.«
Det er vel relativt klart tale, og det går jeg også ud fra hr. Lars Løkke Rasmussen er enig i.
Men det, der også er interessant, er, at 2 dage efter refereres hr. Lars Løkke Rasmussen for følgende: »
»Hvis det er situationen, så er der ikke meget mening i at give boligmarkedet et skub,« siger han.
Han afviser, at han dermed begår løftebrud.
»Jeg er ikke statsminister længere.
Jeg har meget klart sagt, at en genvalgt VK-regering ville få det her gennemført.
Men VK-regeringen er ikke genvalgt, og man kan ikke skille tingene ad på den måde,« siger han.
« Så er det vel Venstres formand, hr. Lars Løkke Rasmussen, der klart har sagt: Det her vil vi ikke være med til; vi vil ikke være med til de her forhandlinger.
Og det samme har Venstres politiske ordfører sagt.
Så er det vel mærkværdigt, at man nu her nogle uger senere siger: Hov, nu vil vi gerne have en diskussion om det, for vi ved i øvrigt ikke, hvad vi ellers skal snakke om til Folketingets åbningsdebat.
Er det ikke en mærkværdig måde at føre politik på?
Jesper Petersen (SF), 2011-10-06:
Ligesom hr. Mogens Jensen var inde på, synes jeg, det er mærkværdigt, når man her ud på aftenen får lejlighed til at diskutere med den nye statsminister, at man så vælger at bruge tiden på ét helt specifikt emne, som man bliver ved med at køre på.
Landet står med alle mulige problemer – og dem forstår jeg måske så egentlig godt alligevel hvorfor man ikke vil diskutere, for man har jo sådan set skabt dem selv og efterlader dem til en ny regering, ting, man ikke kunne finde ud af at løse.
Og o.k., så får man selvfølgelig også debatten til at handle om noget andet.
Men tilbage står jo, efter at krudtrøgen fra den nye oppositionslejr har lagt sig, at der var en mulighed for før valget at have lavet en aftale, som man afviste.
Under valgkampen kunne man have lavet en aftale.
Jeg står med et citat fra fru Ellen Trane Nørby, der er så nyt som fra den 3. oktober, hvor fru Ellen Trane Nørby siger: »Vi har hele tiden sagt, at hvis finansieringen var til stede, ville vi gerne være med – men det er den ikke.«
Så der bliver ikke noget af nogen boligpakke.
Citatet er ikke engang en uge gammelt.
Det er fra Ekstra Bladet den 3. oktober.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-10-06:
Jamen jeg må da sådan set med beklagelse give fru Pia Kjærsgaard ret i det sidste, altså om, hvad der egentlig er rækkevidden af ønsket om det brede samarbejde.
Det med løftebruddene skal jeg ikke vurdere eller gøre mig til dommer over, det overlader jeg helt til nogle andre.
Jeg tror, enhver kan se – hvis man skal sige det diplomatisk – at der er en nuance til forskel mellem det regeringsgrundlag, der er lagt frem, og det, vi hørte i valgkampen, ikke kun med hensyn til beskrivelsen af, hvad det er for et land, vi lever i – det er blevet lidt bedre, det er ikke så meget en ruin, som det var i valgkampen – men jo også med hensyn til alt det, der ikke skulle blive til noget, altså efterløns- og dagpengereform, som alligevel bliver til noget, og alt det, der skulle blive til noget, nemlig bankskat, millionærskat, 24 elever i klassen, tolærerordning, og hvad ved jeg, som ikke bliver til noget.
Men det er ikke mit bord.
Det, der er mit bord her, er, at man må bryde alle de løfter, man vil, men man skal ikke skubbe mit parti foran sig som begrundelse for, at man gør det.
Det er ikke anstændigt, det er ikke rimeligt.
Det er det, vi ser i aften, og det er uværdigt.
Hvis man blandt de tre partier, der nu danner regering, ikke har kunnet blive enige om en boligpakke, er det fair nok, men man skal ikke skubbe mit parti foran sig.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg skal gerne gentage det.
Lige efter valget sagde Venstre meget tydeligt, at hvis der var nogen form for skatter og afgifter, der ville stige, ville man ikke være med til den her boligpakke.
Det var jeg meget ærgerlig over, for det var på det tidspunkt, man kunne have sagt: Nu indfrier vi de løfter, der er givet.
Venstre har ikke på noget tidspunkt taget boligkøbernes frustration alvorligt.
De har siddet derude siden den aften, hvor de fik at vide, at der nu ville komme en boligpakke, og så har de regnet med, at de to store partier kunne finde en løsning.
Det var jo også derfor, at jeg i valgkampen spurgte Venstre: Skal vi ikke finde en løsning?
Venstres svar var: Nej.
Man bragte så ny usikkerhed ind om det ved at sige, at man ikke støttede boligpakken, og det bragte man så ind i diskussionen efter valget.
Hvorfor gjorde man det, hvis man havde boligkøbernes tryghed og sikkerhed på sinde?
Det havde man ikke!
Det her drejer sig om et politisk spil og har ikke noget som helst at gøre med boligkøberne længere.
Esben Lunde Larsen (V), 2011-10-06:
Ja tak.
Jeg vil indlede med at undskylde over for statsministeren, for det kniber for mig at forstå det.
Min manglende forståelse hænger formentlig sammen med, at jeg er nyvalgt medlem af Folketinget og derfor ikke er blevet fortrolig med det kancellisprog, som statsministeren bruger.
Jeg har siddet og lyttet meget nøje til statsministerens svar i den nu nærmest legendariske boligsag, men jeg har endnu ikke hørt, hvad det er for en finansiering, Venstre skal sige ja til, for at statsministeren indbyder Venstre til forhandling, for vi skal vel videre.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Det er meget, meget svært at tage Venstre alvorligt i den her sag.
Hvis Venstre havde boligkøberne så meget på sinde, og man var bekymret for deres usikkerhed, hvorfor sagde man så ikke før valget ja til at etablere en aftale?
Hvorfor sagde man ikke ja, da tilbuddet om at etablere en fast aftale kom igen i valgkampen?
Tænk på, hvor flot det kunne have været, hvis Venstre, Socialdemokraterne og Konservative havde kunnet fastlægge en sådan aftale.
Hvorfor sagde Venstre nej, hvis de var optaget af boligkøbernes tryghed?
Jeg forstår det stadig ikke, og jeg ved ikke, hvilke taktiske begrundelser der kan være, men det er i hvert fald taktisk, for det, man ikke tænkte på, var boligkøberne.
Karsten Lauritzen (V), 2011-10-06:
Jeg vil kvittere for, at statsministeren meddeler, at statsministeren ikke ønsker at gøre noget for boligejerne.
Alt skal være det samme.
Det skal være status quo
Jeg vil godt opfordre statsministeren til at overveje det endnu en gang.
Hvis statsministeren ønsker at gøre noget for boligejerne, vil man gerne forhandle med statsministeren; det har Venstres formand og en lang række Venstrefolk tilkendegivet her i dag.
Jeg er sikker på, at Venstres forhandlingsteam gerne tager en tur ud til tårnet i Ørestaden, som jeg kan forstå statsministeren er så glad for.
Det er der, alt i dansk politik foregår.
Det er der, man forhandler.
Jeg er sikker på, at vi også gerne tager kaffe med, hvis statsministeren ellers turde invitere Venstre til en forhandling om boligejerne.
Jeg synes personligt, det er sørgeligt.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Vi ønsker at sikre boligejerne, give dem tryghed.
Det, jeg tror boligejerne har brug for her og nu, er, at de har tryghed om deres beskatning.
Der er rigtig mange mennesker, som er utrygge i forhold til deres job, som er påvirket af det, der f.eks. sker med dagpengene.
som er nervøse for, om der skal ske i stigninger i deres boligskat.
Vi har sagt i ganske lang tid, at den tryghed vil vi gerne give, og det er også derfor, at det står så klart, som det gør i regeringsgrundlaget.
For jeg tror netop, at hvis boligejerne får den tryghed om, hvad deres beskatning er, og ved, at der ikke kommer ændringer i det, så begynder de også lige så langsomt at forbruge lidt flere penge og få tilliden tilbage til, at de godt kan bruge penge.
Det er min hensigt, og det er derfor, det står også klart i regeringsgrundlaget.
Det har jeg ikke hørt så meget tak for i dag, men det er jo egentlig et område, hvor vi alle sammen burde sætte pris på, at der skabes tryghed for boligejerne.
Karsten Lauritzen (V), 2011-10-06:
Statsministeren anklagede tidligere i debatten Venstre for at ville bruge boligejerne i en kamp mod den nuværende regering, mod statsministeren.
Venstre ønsker at hjælpe boligejerne.
Vi kan så forstå, at statsministeren ikke vil være med til at gennemføre den boligpakke, statsministeren påstod hun ville gennemføre før et valg.
Det er jo fair nok.
Hvad vil statsministeren så gøre for landets boligejere?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg tror, at ordføreren skal gå tilbage til kilderne.
For det, som jeg sagde i valgkampen, var: Hvis vi får 90 mandater, vil vi kæmpe imod tilbagetrækningsreformen.
Men jeg gjorde mig også meget umage med at få sagt, at selv om vi ikke fik de 90 mandater til at bekæmpe tilbagetrækningsreformen, men fik et flertal, så ville vi samle flertallet op.
Det tror jeg også der er mange der kan huske her i salen, og det gjorde jeg jo netop, for at det skulle stå soleklart, at der ikke på nogen måde ville være tale om løftebrud.
Jeg gjorde det meget, meget klart for vælgerne, at hvis vi fik 90 mandater, ville vi bekæmpe den, og hvis vi ikke fik 90 mandater, ville vi alligevel forsøge at danne en regering.
Jeg kan ikke huske, hvor mange gange jeg har sagt det, men det er rigtig mange gange.
Jan E. Jørgensen (V), 2011-10-06:
Jeg er med på, at man ikke kan udstede nogen garanti for, at man får 90 mandater.
Men man kan dog have en eller anden formodning om, at man eventuelt kunne få 90 mandater, og jeg gør opmærksom på, at de socialistiske partier tilsammen fik 72 mandater, så der er jo et vist spring op til de 90 mandater.
Kan jeg konstatere, at da statsministeren afgav sine valgløfter om efterløn, dagpenge, millionærskat, bankskat osv., vidste statsministeren udmærket godt, at det havde man ikke en kinamands chance for at komme igennem med, men ikke desto mindre bildte man vælgerne ind, at det var den politik, man ville gennemføre efter valget?
Esben Lunde Larsen (V), 2011-10-06:
Statsministeren vil altså ikke vise, hvad det er for en finansiering, vi skal komme med.
Lad mig så erindre statsministeren om, at Socialdemokraterne har haft et kønt hoved, der blev ramt i nakken som af en boomerang af en boligsag, fordi hun havde bevæget sig op i et elfenbenstårn, hvor hun ikke ville lytte, og hvor hun handlede mod bedre vidende.
Mit spørgsmål er: Er statsministeren på vej op i samme type elfenbenstårn i denne boligsag, eller er statsministeren parat til at følge en anden socialdemokrat, som jeg ved statsministeren har som forbillede – en socialdemokrat, der netop sagde, at man har et standpunkt, til man tager et nyt?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg ønsker slet ikke at kommentere den første fornærmelse.
Jeg håber, Venstres formand vil irettesætte ordføreren på et senere tidspunkt.
Nej, det er Venstre, der har skiftet holdning i denne sag.
Venstre har skiftet holdning.
Det gør det lidt vanskeligt at forhandle med Venstre, når man ikke ved, hvor man har Venstre.