runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2014-02-19:
Jeg tror ikke, der kan ses på det på den måde, at man har spildt tid eller ressourcer, for man har forhåbentlig fået noget med sig, og det kan så forhåbentlig også være noget uddannelse, man efterfølgende kan bygge videre på.
Jeg tror ikke, der er tale om en meget stor gruppe, men det vil jeg selvfølgelig gerne finde ud af, når spørgsmålet bliver rejst i Folketinget.
Jeg vil bare gerne slå fast, at det, der har været afgørende for os at gøre, har været at spænde et socialt sikkerhedsnet ud under nogle mennesker.
Og vi har også givet tiden til, at man burde kunne tilrettelægge et uddannelsesforløb, men det er selvfølgelig rigtig ærgerligt, at der er nogle, der er kommet i klemme, så lad os gerne afdække, hvor mange der er tale om.
Bent Bøgsted (DF), 2014-02-19:
Jamen jeg siger tak for det tilsagn fra ministeren, for det er jo en rimelig lille gruppe, der har spildt tid på en uddannelse, de ikke kan bruge til noget, fordi de ikke kan få job på en uddannelse, de ikke har gjort færdig.
Jeg har ikke lige her noget om, hvor lang tid de har igen, men ministeren kan inde på 3F's hjemmeside læse om det par, som de har i deres a-kasse, men der er også andre i den situation.
Så det kunne være interessant at se, hvor mange det egentlig er, og om man på en eller anden måde kunne hjælpe dem til at blive færdige, så de kunne bruge deres uddannelse til at få et job.
Det vil jeg sætte pris på sker, og jeg tager imod det løfte, som ministeren er kommet med her.
Mette Frederiksen (S), 2014-02-19:
Jeg har ikke yderligere at tilføje.
Bent Bøgsted (DF), 2014-02-19:
Hvad vil ministeren gøre for at sikre, at de, der er berettiget til at få et ressourceforløb i henhold til reglerne for førtidspension eller fleksjob, også får et ressourceforløb?
Mette Frederiksen (S), 2014-02-19:
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil gerne starte med at sige, at hele ideen med den reform, vi har lavet af førtidspensionen og fleksjobområdet, er, at nogle af vores mest sårbare og udsatte borgere, der ofte har problemer, der går på tværs af området – altså, man mangler et arbejde, man har måske ikke fået taget sig en uddannelse, det kan være, der er stødt sociale problemer til, og måske har man en psykisk sårbarhed, så man også er tilknyttet psykiatrien – skal have al den hjælp, de har behov for.
Og det er vigtigt, at vi i vores velfærdssamfund har øje for, at der er borgere, der har meget komplekse og sammensatte problemer, hvor vi skal gøre alt, hvad vi overhovedet kan for ikke alene at bringe dem tættere på arbejdsmarkedet, men selvfølgelig også få afhjulpet de ofte dybe sociale problemer, der er.
Det var det, der var bevæggrunden for vores førtidspensionsreform, hvor vi siger, at vi i stedet for at tildele en førtidspension til helt unge mennesker, hvis der er mulighed for, at de kan få det bedre, hellere vil sætte ind med en intensiv hjælp, bistand og støtte.
Det kræver selvfølgelig, at de ressourceforløb, der er behov for, bliver oprettet.
Det siger sig selv.
Jeg tror også, det er vigtigt at få sagt, at nogle af de borgere, der tidligere er blevet tildelt en førtidspension, måske har fået andre løsninger end præcis et ressourceforløb.
Jeg hører i hvert fald mange steder fra, at den nye fleksjobordning, hvor man nu kan komme i fleksjob også kun i få timer, for mange er et godt alternativ til førtidspension.
Så der er plusser og minusser her, men det er helt afgørende, at der bliver oprettet flere ressourceforløb, og det har jeg meddelt kommunerne endda meget, meget tydeligt.
Bent Bøgsted (DF), 2014-02-19:
Tak for det.
Når man kigger på ressourceforløbene, er jeg da enig med ministeren i, at dem, der har behov for det, selvfølgelig skal have det, og at de skal hjælpes, også hvad angår det med fleksjob, altså at de skal have et fleksjob i stedet for at komme på førtidspension.
Det er slet ikke noget problem i den forbindelse her.
Men problemet er jo, at mange kommuner ikke sender nogen på ressourceforløb, fordi de først skal igennem en arbejdsprøvning.
De skal først finde ud af, om de kan få fleksjob, eller om de kan komme ud på arbejdsmarkedet.
Der er jeg glad for det svar, jeg har fået fra ministeren på spørgsmål nr. 94, hvor ministeren skriver: »Det er ikke et krav, at kommunen først skal udrede, hvor mange timer den pågældende vil være i stand til at arbejde, før der kan tages stilling til et ressourceforløb.«
Det giver jo bare den her mulighed, at hvis borgerne kommer ind i et ressourceforløb, kan de få en afklaring, få at vide: O.k., det er et fleksjob, du skal have.
Selvfølgelig skal du ikke på førtidspension.
Vi kan ikke få dig tilbage på arbejdsmarkedet – det er et fleksjob.
Vi kan bruge ressourceforløb til at få gang i dem, der går og er røget ud af systemerne, og som egentlig er syge, og som burde samles op med et ressourceforløb.
Det er også nogle af dem, der er ramt af kontanthjælpsreformen her.
De kan så få et ressourceforløb, så de kan få en afklaring på deres situation.
Det er det, som rigtig mange har manglet, og hvor mange kommuner har ladet stå til og har sagt: Vi skal ikke have nogen ind i ressourceforløb.
Vi afklarer det først.
Men hvis kommunerne tog fat i det her og så fik dem, der var berettiget til at komme i et ressourceforløb, afklaret under ressourceforløbet, ville det hjælpe rigtig mange, og de ville kunne komme videre med deres tilværelse i stedet for at blive fanget i et hul.
Det er det, vi skal frem til.
Jeg synes også, jeg kan lytte mig frem til det, ministeren siger, nemlig at det også er ministerens ønske.
Så er det bare, hvordan ministeren sikrer – og der har været en samtale – at kommunerne så også sætter gang i det.
Jeg har hørt nogle kommuner, efter at ministeren har været derude, sige, at o.k., så må de nok hellere tage sig lidt sammen.
Men der kommer vel en opfølgning på det med hensyn til, hvordan udviklingen bliver det næste halve år.
Mette Frederiksen (S), 2014-02-19:
Jeg er jo glad for, at vi deler den politiske intention.
Mennesker, der har behov for hjælp, skal have hjælpen.
Den skal komme tidligt, være forebyggende, og den skal gå på tværs af socialområde, sundhed, beskæftigelse og uddannelse.
Vi skal ikke opgive mennesker.
Vi skal tværtimod investere både den tid og de ressourcer, der skal til, sådan at flere, også vores psykisk sårbare, kan få lov til at leve et liv også med beskæftigelse og forhåbentlig rigtig, rigtig gode kolleger.
Hvad gør vi nu?
Jeg har haft en meget tæt dialog med KL.
De har meldt ud, både pr. brev, men også i offentligheden i forrige weekend, at også kommunerne mener, der skal oprettes flere ressourceforløb.
Jeg vælger nu at indskærpe over for kommunerne, at man måske har visiteret for snævert indtil nu, fordi der bestemt også er borgere i kontanthjælpssystemet, der ville have godt af et ressourceforløb.
Hvis man har været i kontanthjælpssystemet i mange år – og dermed på overførselsindkomst i mange år – og måske har noget sygdom tilknyttet, så kan man også være i målgruppen for det.
Derudover tager jeg en række mindre initiativer, for det er fuldstændig afgørende: Er man syg, har man behov for hjælp, og så skal man også have det.
Bent Bøgsted (DF), 2014-02-19:
Det lyder rigtig godt, og jeg håber så, at ministeren vil give en orientering – jeg ved ikke, hvor lang tid der skal gå – så vi får et overblik over, hvordan det er kommet til at gå, inden sommerferien, om der er kommet gang i det.
Jeg ved ikke, hvor hurtigt ministeren kan få tilbagemeldinger fra kommunerne om den indsats, de gør, og om de også lever op til det, ministeren siger, for det lyder rigtig godt, hvis bare kommunerne så også lever op til det.
Jeg går ud fra, at ministeren så over for kommunerne følger op på, om de så har ændret deres praksis, for det vil hjælpe rigtig mange, at de kan have tillid til, at der er et system, der hjælper dem, når de er kommet i knibe sådan helt uforvarende.
Mette Frederiksen (S), 2014-02-19:
Jeg vil garantere og love spørgeren, at jeg følger meget, meget tæt, hvordan det går med udviklingen i antallet af ressourceforløb, og der har jo altså været en stigende tendens, men så også fra et alt, alt for lavt udgangspunkt.
Der bliver oprettet ganske mange fleksjob på få timer, og jeg hører også meget direkte fra nogle af kommunerne, at der er borgere, der simpelt hen har bedre af det og gerne vil det.
Det er fint, men den gruppe, vi skal være koncentreret om, er jo dem, der måske bliver ladt i stikken, fordi de ikke får et ressourceforløb, og de skal have det.
Bent Bøgsted (DF), 2014-02-19:
Tak, minister, men et bedre tilbud end et ressourceforløb er et fleksjob.
Men de skal have en afklaring på, om de kan få et fleksjob, og det kan ske i et ressourceforløb.
Det er det, ministeren også har skrevet i svaret, nemlig at det kan ske i et ressourceforløb.
For de får jo ingen afklaring til et fleksjob, før de har været igennem et eller andet, og hvis de kan komme ind i et ressourceforløb, er det jo bedre, at de gør det, end at de bare bliver smidt ud af systemet, og kommunen så kan se efter, om man gider kigge på, om de nu skal have et fleksjob.
For det gør kommunerne ikke, hvis de er helt ude af systemet, hvis de ikke får en ydelse eller noget, så er de helt væk.
Hvis de derimod kommer ind i et ressourceforløb, så kan der ske en afklaring der, og det kan ske ret hurtigt, at der bliver sagt: Jamen du skal i fleksjob.
Så er de udredt, og så har man i ressourceforløbet godkendt dem til fleksjob.
Så får man dem samlet op.
Karen Hækkerup (S), 2014-02-19:
Jeg vil gentage det, som jeg har sagt: Regeringen støtter, at man kan udvises, hvis man er dømt for terrorisme.
Det vil i givet fald være en sag for domstolene at træffe sådan en afgørelse.
Sådan en afgørelse kan træffes, hvis ikke det er i strid med Danmarks internationale forpligtelser, hvilket bl.a. betyder, at en person ikke må blive statsløs.
En måde, man kan undgå, at folk bliver statsløse, på, ville jo være ved at tildele dobbelt statsborgerskab.
Det vil sige, at borgere, som sådan set har gjort sig fortjent til at få et dansk statsborgerskab, men som efterfølgende falder det i ryggen, og som samtidig har fået lov til at opretholde et tidligere statsborgerskab, lettere ville kunne udvises, fordi man dermed ikke længere vil gøre dem statsløse – og det kunne jo være en vej ud.
Fænomenet med foreign figthers er jo et fænomen, som er forholdsvis nyt, men det er også et, som er meget bekymrende og meget alvorligt.
Jeg ser i hvert fald med stor alvor på, at der er borgere i Danmark, der rejser til Syrien for dér at deltage i opstand eller borgerkrig.
Der kan være nogle, der rejser ud, fordi de gerne vil deltage i en religiøs krig, der kan være nogle, der rejser ud, fordi de gerne vil være med til at vælte Assads styre i Syrien.
Der kan også være folk, som rejser dertil, fordi de gerne vil lave nødhjælpsarbejde, eller fordi der er nogle andre interesser, der gør, at de lige præcis bliver kaldet til at tage derned.
Det vil sige, at der er mange forskellige interesser, og der er mange forskellige grunde til, at folk tager til Syrien.
Vi kan i dag ikke forbyde mennesker at tage til Syrien.
Det, vi kan gøre, og det, vi skal gøre, er at forsøge at forhindre, at folk tager af sted, sørge for, at vi er så gode til at opfange, hvad der sker rundtomkring i de forskellige miljøer, at vi kan få talt med folk, som er på vej til at tage af sted, få dem overbevist om, at det er en rigtig, rigtig dårlig idé, få talt med deres familier.
I den forbindelse er det en god idé, at vi ude på skolerne, ude på uddannelsesstederne, der, hvor de unge mennesker i det hele taget befinder sig, er opmærksomme på, at der kan være en risiko for, at folk drager af sted.
Den risiko vedrører primært unge borgere.
Der sker typisk det, at man, når man kommer op i min alder og har fået slået sig ned med familie, så holder op med at ville rejse af sted.
Så det er primært de unge borgere, man skal have opmærksomhed på, altså i forhold til, hvad det er for nogle motiver, der kunne drive dem, og om de er ved tage af sted.
I den henseende laver man fra politiets side præventive samtaler.
Det har haft en effekt, men det er omvendt også svært at sige andet, end at den drivkraft, der er i de unge mennesker i forhold til at ville rejse af sted og deltage i den her konflikt, er meget stærk.
Der er derfor ikke én entydig ting, vi kan gøre, men mange forskellige ting.
Christian Langballe (DF), 2014-02-19:
Jamen nu lapper det her spørgsmål sådan set ind over det andet spørgsmål, som jeg lige har stillet.
Først vil jeg sige noget i forhold til det med, når der nu i fjernsynet vises billeder af personer – eller i hvert fald en person – der i Syrien sidder og skyder til måls efter billeder af Anders Fogh Rasmussen og Lars Hedegaard og forskellige andre.
Det mener jeg dog er et klart bevis på, at der så at sige er tale om en opfordring til terror igennem fjernsynet.
Så vil jeg gerne nævne noget andet i forhold til det andet eksempel fra det tidligere spørgsmål, altså det med, at sådan en person som Said Mansour jo har dobbelt statsborgerskab.
Og det er der faktisk mange af de mennesker der kommer der har, bl.a. fra Marokko, og der kunne man jo bringe det i anvendelse.
Men jeg spørger specifikt om det her med, når man nu ser sådan noget på fjernsynet, hvor der f.eks. er en person, der sidder og skyder til måls efter et billede af Anders Fogh Rasmussen.
Der tror jeg simpelt hen der er mange danske borgere, der har meget svært ved at forstå, hvorfor sådan nogle mennesker overhovedet skal have statsborgerskab i Danmark.
Det ville jo være ganske enkelt, og det her forhold er jo så at sige dokumenteret i fjernsynet.
Karen Hækkerup (S), 2014-02-19:
Det, vi gør, er jo, at vi hele tiden vurderer, om der er begået strafbare handlinger, og om der kan føres sager, men det er jo klart, at man kun fører en sag, hvis også man regner med, at den kan vindes.
Men der vil da forhåbentlig også blive ført nogle sager i forbindelse med det, der er sket med de folk, som er rejst af sted, men det kræver altså, at man kan løfte en bevisbyrde og kan bevise, hvad der er sket.
Jeg skal ikke stå her på forhånd og konkludere, hvad en anklagemyndighed vil vurdere, hvad politiet vil vurdere, og hvordan domstolene vil dømme, jeg kan bare sige, at redskaberne er der, og det har jeg sådan set tillid til.
Christian Langballe (DF), 2014-02-19:
Altså, jeg vil bare sige, at jeg synes, det er underligt, at der ikke sker mere, når man nu tager i betragtning, hvor alvorligt problemet er; der er jo en hel del mennesker, der er draget derned i hellig krig, hvilket PET selv oplyser.
Det, jeg bare spørger om, er, hvad regeringen egentlig vil gøre, for at man kan få fat i de her personer.
For et er, at de tager derned, noget andet er, at de slæber en terrortankegang med hjem og i hvert fald kommer hjem som radikaliserede – det må man formode – og dermed også vil være til stor fare for det danske samfund og for danskerne.
Karen Hækkerup (S), 2014-02-19:
Jeg er sådan set enig i det sidste, som spørgeren siger, nemlig at det her er dybt bekymrende, og at det kan udgøre en fare, og derfor gør politiet også, hvad de kan, dels for at forhindre, at folk overhovedet tager af sted, dels for igen at få fat i folk, når de er vendt tilbage.
PET har lavet et faktaark, som man kan finde inde på deres hjemmeside, og som beskriver den indsats, som de har gjort i forhold til foreign figthers, og jeg vil da opfordre alle interesserede til at gå ind og læse det, for det ark illustrerer, hvor omfattende efterretningstjenesternes indsats på det her område faktisk er.
Det er jo klart, at den trussel, der er mod Danmark fra personer, som er udrejst til Syrien, er til stede, og derfor er nogle af de ting, som PET hele tiden beskæftiger sig med, jo: Hvilken træning har de mennesker deltaget i?
Hvilke handlinger har de været med til?
Hvor er de henne mentalt, når de vender tilbage?
Derfor er det her mennesker, som vi interesserer os rigtig meget for, men det kræver også, at vi kan tale med dem, at de er til stede i Danmark, og vi glæder os selvfølgelig til, at nogle af dem kommer hjem, så vi kan tage den samtale.
Christian Langballe (DF), 2014-02-19:
Jamen jeg synes, det er glimrende, at man foretager nogle præventive foranstaltninger, der kan hindre, at folk tager derned, og jeg er helt sikker på, at det er en glimrende indsats, politiet yder på det område.
Men det er sådan set ikke det, jeg spørger om.
Jeg spørger egentlig bare om, hvorfor man ikke bringer det med en frakendelse af statsborgerskabet i anvendelse.
Nu nævnte jeg Said Mansour, som har dobbelt statsborgerskab; der er altså personer her i Danmark, der har dobbelt statsborgerskab, og hvor man uden videre kunne gøre det.
Så jeg spørger bare: Hvad har man egentlig tænkt sig at gøre på det område i forhold til folk, der kommer så radikaliserede hjem, også for at sende et signal om, at det gør vi ikke her?
Karen Hækkerup (S), 2014-02-19:
Vores udvisningsregler er sådan, at man skal have fjernet sit statsborgerskab, medmindre det er i strid med Danmarks internationale forpligtelser.
Det kan eksempelvis være, hvis man bliver statsløs.
Jeg ønsker ikke at stå og diskutere en konkret sag.
Hvad der er foregået ved domstolene, kan man selvfølgelig spørge ind til, men dels er jeg ikke blevet spurgt ind til en konkret afgørelse, dels ville det måske også være omgivet af en vis form for fortrolighed, inden man kunne tage en debat om det.
Det, jeg gerne vil sige i forhold til Syrien er, at det er dybt problematisk, at folk rejser derned.
Mange af dem, der rejser derned, bliver dræbt, mens de er af sted, og nogle af dem, der kommer tilbage, har været udsat for ting, som er ganske rædselsfulde, eller har udsat andre mennesker for sådan nogle ting, og derfor er der kun grund til at være bekymret over, hvor de selv er henne.
Hvad kan de finde på?
Og hvad er de blevet villige til at gøre?
Derfor er politiet mere end almindeligt interesseret i at få fat i de her mennesker, tale med dem om, hvad de har lavet.
Hvordan er de rent mentalt?
Men man har også en stor indsats i forhold til at få sørget for, at det her ikke udvikler sig farligt.
For der gøres meget, og det skal der gøres, for det her er et rigtig, rigtig vigtigt område.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2014-02-19:
Jeg mener fortsat, at det er vigtigt, rigtig vigtigt endda, at universiteternes ledelser sikrer, at organisationskulturen på universiteterne er imødekommende over for de mange internationale forskere.
Både medarbejderindflydelse og medbestemmelse bør også være for ikkedansktalende medarbejdere på universiteterne.
Men nej, vi kommer ikke til at se et krav fra mig om, at engelsk skal være koncernsprog på universiteterne, fordi jeg er blevet klogere i forhold til håndteringen af sprogspørgsmål som et emne, der godt kan håndteres lokalt af institutionerne, uden at vi skal blande os centralt fra.
Jamen alle universiteterne har en sprogpolitik.
Det synes jeg er rigtig godt.
Undervisningssproget bliver fastsat netop af universiteterne efter kriterier om relevans og kvalitet, som vi diskuterer en del helt generelt her.
Der er nogle uddannelser, der findes både på dansk og engelsk, der er nogle, der kun findes på dansk, der er nogle, der findes kun på engelsk i dag, og der er faktisk også nogle, der kun findes på et helt tredje sprog.
Jeg har fuld tillid til, at det bliver håndteret efter de relevante kriterier om netop kvalitet og relevans i forhold til det arbejdsmarked, som man skal sende sine studerende ud til.
Og det er sådan set det, der er vigtigt for mig, nemlig at man giver de studerende de redskaber, de har brug for.
Hvis man gennemgår universiteternes sprogpolitikker sådan bredt, viser det sig, at en del af dem og på forskellige områder anser netop engelsksprogede uddannelser for at være et centralt redskab til at opnå nogle af de målsætninger inden for internationalisering, som universiteterne har.
Det gælder tiltrækning af dygtige internationale studerende og ikke mindst tiltrækning af dygtige internationale forskere.
Udenlandske forskere, der måske ikke taler dansk, mener jeg også er en uomgængelig ressource for danske universiteter, fordi de netop kan være med til at hæve både uddannelserne og forskningen til topklasse.
De har også mange muligheder i dag for netop at begå sig i Danmark, og sådan håber jeg at det vil blive ved med at være.
Martin Henriksen (DF), 2014-02-19:
Altså, vi ved jo fra et utal af undersøgelser, at hvis man vil indrette indvandringsreglerne efter, hvad der kan betale sig økonomisk for Danmark, så skal man kigge imod vestlig indvandring.
De seneste tal, der kom frem, viste, at indvandrere fra ikkevestlige lande såsom Tyrkiet, Somalia, Iran, Irak og Libanon eksempelvis belaster de offentlige kasser med ca. 16,6 mia. kr. i 2014, og det er en stigning i forhold til sidste gang.
Det her er altså en udgift, som løber løbsk.
På alle mulige andre områder vedtager regeringen reformer, på førtidspension, på kontanthjælp osv., og nogle af reformerne kan der være god fornuft i, og nogle af dem er der mindre sund fornuft i.
Men pointen er, at på alle mulige andre områder vedtager regeringen reformer for at sørge for, at der er styr på økonomien, men når det kommer til udlændingeområdet, så nægter man pure at gennemføre reformer, der begrænser indvandringen, selv om man ved, at det vil være godt for dansk økonomi.
Hvorfor vil man godt skære i dele af velfærden, som rammer helt almindelige danskere, også udsatte danskere, for at spare penge, men man vil ikke begrænse indvandringen?
Jeg forstår simpelt hen ikke sammenhængen.
Christian Langballe (DF), 2014-02-19:
Det, jeg spørger om, er jo sådan set, hvorfor den paragraf i indfødsretsloven, som blev citeret fuldstændig korrekt, egentlig ikke bringes i anvendelse, når den navngivne person allerede blev dømt i 2007 og der altså er en verserende retssag, hvor det selvfølgelig er domstolene, der taler.
Jeg taler om det forhold, at vedkommende allerede blev dømt i 2007, og at det for mig at se rejser et principielt problem.
Jeg spørger egentlig bare til nogle overvejelser hos ministeren om, hvad man kunne gøre, for at der faktisk bliver dømt efter en paragraf.
Altså, at opfordre til terrorisme er en alvorlig sag, og man kan sige, at vedkommende har kontakter til al-Qaeda ...
Karen Hækkerup (S), 2014-02-19:
I forhold til statsløsekonventionen er det jo en debat, vi har haft før, og der vil jeg bare sige, at man godt kan udvises i forhold til statsløsekonventionen, hvis man er dømt for terrorisme, men ikke hvis man kun har været mistænkt.
Der skal være faldet en dom.
Det er der, det springende punkt har været.
Det er lovteksten.
Den synes jeg er fin, og jeg synes, at det er rigtig godt, at man har mulighed for at tage statsborgerskab fra mennesker, som opfordrer til terror, eller som udøver terror.
Omvendt er vi forpligtet af vores konventioner, hvilket vil sige, at vi ikke kan udvise nogen, som ikke har en stat at blive udvist til.
Martin Henriksen (DF), 2014-02-19:
Tak for det.
Spørgsmålet er: Hvordan vurderer ministeren, at antallet af asylansøgere og opholdstilladelser på asylområdet påvirker mulighederne for en vellykket integration, og har regeringen i den forbindelse planer om at begrænse antallet, der kommer til Danmark via asylsystemet?