René Christensen (DF), 2013-06-04:
Så står vi her med L 230 om fastsættelse af udgiftslofterne, og jeg kan starte med at sige, at Dansk Folkeparti ikke er en del af budgetloven, så derfor føler vi os ret frie i den her debat.
Som udgangspunkt kan man jo sige, at det at lægge flerårige budgetter kan være sundt nok i en stram økonomi, og derfor kan udgangspunktet om at se længere frem end 1 år ad gangen være rigtig fornuftigt.
Men når vi så kigger på, hvordan man gør det, nemlig ved at man her går ind og skærer voldsomt i væksten, og særlig kigger på, hvorfor man gør det, netop for at finansiere selskabsskattelettelserne, så er vi ikke så enige mere.
Det, jeg egentlig havde lyst til at tale om her, er, hvad det her kommer til at betyde ude i den virkelige verden.
Derfor er det lidt ærgerligt, at det er finansministeren, der har fremsat det her forslag.
Det er jo sådan en hård mand, som har fremsat det, og det kunne have været dejligt, hvis det havde været socialministeren eller sundhedsministeren, som havde fremsat det her forslag.
For hvad er det, det betyder i den virkelige verden?
Det betyder netop, at man ude i kommunerne bliver lagt i et jerngreb herindefra, i forhold til hvordan driften skal føres.
Og derfor vil vi også stille en hel del spørgsmål i forbindelse med udvalgsarbejdet, eksempelvis hvordan man kommer til at finansiere enkeltsager.
Vi kunne jo se i tv så sent som i går, hvordan en enkeltsag, der ikke bliver behandlet ordentligt, kan få fatale konsekvenser for det enkelte menneske.
Og det, vi kan frygte, er jo, at pengene kommer til at stå over det enkelte menneske, når driftsloftet er lagt ned over kommunerne.
Man kan også frygte, at når driftsloftet bliver lagt ned over regionerne, kan regionerne udskrive patienter videre til kommunerne, og så står kommunerne med udgiften.
Der har vi altså en hel del spørgsmål til, hvordan man forventer kommunerne skal forvalte det driftsloft.
En anden ting, som der står i lovforslaget, og som jeg også synes er ret interessant, er det om satspuljen.
Der står netop: »En eventuel satspulje vil indgå i opregningen af det statslige delloft for driftsudgifter på finanslovsforslaget.«
Det er sådan set fint nok, men så står der: »Efter den konkrete udmøntning af satspuljen kan der foretages en ændring af de gældende udgiftslofter for stat, kommuner og regioner«.
Der er det jo altså ret vigtigt at få at vide i dag, om ministeren ønsker at bruge den »kan«-mulighed i forhold til satspuljen.
For hvis en kommune nu byder ind med et rigtig godt forslag, hvor man får eksempelvis 20 mio. kr. over en 4-årig periode, så er det jo rigtig ærgerligt, hvis man så på den anden side skal spare 20 mio. kr. på et andet område.
På den måde udvandes satspuljen og formålet med satspuljen jo fuldstændig, så det har vi i hvert fald også en hel del spørgsmål til.
Så er der også en anden ting, jeg kan undre mig over.
»At tale om nulvækst, som Venstre gør, det er helt ved siden af.
Det er helt uacceptabelt.
Derfor synes jeg også, at Venstre bør forklare vælgerne, hvad nulvækst vil betyde.«
Det var da noget af en udmelding at komme med fra en minister fra SF i forhold til det, som vi så står med her i dag, hvor vi jo kan se, at kommunerne får rigtig svært ved at vækste, og at økonomien – og det tror jeg vi alle ved herinde – strammer til både i kommuner og regioner.
Derfor vil jeg sige fra Dansk Folkepartis side, at vi har en hel del spørgsmål i forbindelse med udvalgsarbejdet for at finde ud af, hvordan det her kommer til at virke i den virkelige verden, så det ikke kun bliver et spørgsmål om, at der skal gives selskabsskattelettelser, som vi vil kunne se bliver finansieret, ved at der er enkeltsager ude i kommunerne, der ikke kan blive ført ud i livet.