runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2010-03-03:
Jeg vil sige til hr. Jeppe Kofod, at jeg helt klart mener, at vi skal bruge vores indflydelse, og at vi skal gøre den gældende alle steder.
Det er der behov for i forhold til FN-systemet.
Der er behov for, at demokratiske lande som Danmark – og Danmark selv – påtager sig en stor social forpligtelse ved også at sige, at vi gerne vil give en del af vores bruttonationalprodukt til udviklingsbistand, og at vi går foran med et godt eksempel.
Der vil ikke komme noget godt ud af en situation, hvor de demokratiske lande meldte sig ud, hvorefter de stod i deres egen klub og kunne kritisere andre, og hvor de lande, der så var tilbage, ville have deres klub, hvor de kunne kritisere os.
Som sagt tror jeg kun, at der ville komme en mere polariseret verden ud af det, og FN-systemet bygger jo sådan set på den modsatte vision, nemlig en vision, der handler om at have fredeligt samkvem i verden mellem verdens nationer og med tolerance over for hinanden.
Der tror jeg, at vejen frem er dialog kombineret med kritik på de rigtige tidspunkter, og den linje vil Danmark selvfølgelig fortsætte med.
Jeg vil sige til hr. Kamal Qureshi, at jeg måske synes, at det her med al tydelighed viser, at hr. Kamal Qureshi og dermed også Socialistisk Folkeparti har en noget ensidig tilgang til hele udenrigspolitikken og hele den måde, hvorpå man etablerer diplomatiske forbindelser.
Det kan jo ikke være sådan, når man er i kontakt med andre lande, at det så kun er det negative, man møder op med, og at man ikke også prøver at fremme en positiv dagsorden.
Jeg vil sige, at jeg tror, at det i forhold til et land som Saudi-Arabien er meget vigtigt, at man går på to ben: dels at man bruger sin kritik og sine kræfter på at påpege det der, hvor det er virkelig slemt, f.eks. i forhold til manglende overholdelse af menneskerettighederne, dels at man da også samtidig presser på for at skabe en mere positiv udvikling i Saudi-Arabien.
Og det, at man gør begge dele – både prøver positivt at fremhæve de gode ting, de gør, og samtidig også, om man så må sige, med den samme vægt påpeger det, man er utilfreds med – er da den bedste måde, så man både har en kritisk dialog, altså ikke en dialog, hvor det kun går én vej, men hvor det går begge veje, og samtidig også får skabt grobund for, at der bliver lyttet til os i andre sammenhænge.
Kamal Qureshi (SF), 2010-03-03:
Spørgsmålet lyder: Hvornår vil udenrigsministeren tage kontakt til det saudiarabiske regime med henblik på en markant kritik af regimets menneskerettighedskrænkelser og dermed udstikke en ny udenrigspolitisk kurs fra regeringens side?
Lene Espersen (KF), 2010-03-03:
Jeg har den glædelige meddelelse til hr. Kamal Qureshi, at der ikke er brug for at udstikke en ny udenrigspolitisk kurs fra regeringens side.
Som ny udenrigsminister er det min intention at fortsætte det aktive fokus på efterlevelse af menneskerettighederne, herunder ikke mindst i Saudi-Arabien.
Menneskerettighedssituationen i Saudi-Arabien er meget bekymrende.
Adskillige rapporter fra menneskerettighedsorganisationer som Amnesty International og Human Rights Watch bekræfter dette.
Menneskerettighedsovertrædelserne i Saudi-Arabien omfatter bl.a. dødsstraf, tortur og fysisk afstraffelse som f.eks. amputation af lemmer eller piskeslag.
Den internationale efterlevelse af menneskerettighederne er en prioritet for regeringen.
Vi bringer derfor emnet op over for Saudi-Arabien ved enhver given lejlighed både bilateralt og gennem multilaterale fora som f.eks. FN, som vi lige har diskuteret, og EU.
Det er faktisk ikke mere godt 2 uger siden, at Danmark på et højniveaumøde mellem de to landes udenrigsministerier sidst bragte emnet op.
Her blev vigtigheden af at efterleve internationale love og konventioner understreget fra dansk side, og lokalt deltager Danmark gennem vores ambassade i Riyadh sammen med de øvrige EU-lande endvidere aktivt i den fælles opfølgning på verserende menneskerettighedssager over for de saudiske myndigheder.
Jeg vil gerne som et positivt eksempel fremhæve en sag fra 2007, der er kendt under titlen al Qatif-sagen.
Den omhandler en ung kvinde, som efter en massevoldtægt var blevet idømt piskeslag og fængsel.
Her lagde EU bl.a. på dansk initiativ markant pres på de saudiske myndigheder for at få omstødt dommen, hvilket resulterede i en kongelig benådning af kvinden.
Det viste for os, at den aktive menneskerettighedsprofil betaler sig, og at der på øverste niveau i Saudi-Arabien var lydhørhed over for EU's kritik.
Så indsatsen for at forbedre menneskerettighederne i Saudi-Arabien – jeg vedkender, at der også er mange andre sager, der også arbejdes med lige nu – kræver tålmodighed, vedholdenhed og stædighed.
Fremskridt opnås ikke fra dag til dag, og regeringen vil derfor også fremover presse på i den type sager.
Kamal Qureshi (SF), 2010-03-03:
Jeg er også glad for, at sagen med den kvinde, der var dømt for utroskab og idømt piskeslag, blev taget op.
Det var jo en af de sager, der blev taget op, fordi vi også fra oppositionens side pressede på.
Men det, der undrer mig og er årsagen til, at spørgsmålet er formuleret, som det er, er, at ministeren siger, at der ikke er behov for en nyændring af kursen over for Saudi-Arabien.
Det undrer mig, for hvis jeg nu skulle trække et citat fra repræsentanter for regeringspartierne frem, er der bl.a. hr. Naser Khader, som jeg for ganske nylig havde en diskussion med.
Hr. Naser Khader refererer til den saudiarabiske ambassadør i Danmark, som man må sige er repræsentant for det her meget menneskerettighedskrænkende regime, hvor han siger, at han havde en rigtig god snak med ham om alle de her ting, og at ambassadøren faktisk er yderst fornuftig.
Jeg har meget svært ved at forstå, at ministeren siger, at hun er enig med mig og oppositionen i, at det saudiarabiske regime er et diktatur og er et regime, hvor der sker voldsomme menneskerettighedskrænkelser og voldsomme krænkelser af kvinders rettigheder, samtidig med at en repræsentant for det regime i en folketingsdebat bliver betegnet som yderst fornuftig af en udenrigsordfører fra ministerens eget parti.
Lene Espersen (KF), 2010-03-03:
Man kan spørge mig om meget, men at jeg ligefrem skal redegøre for samtlige konservative folketingsmedlemmers gøren og laden er måske at gå meget langt.
Jeg tror nu, at man sagtens kan finde en ganske fornuftig forklaring på hr. Naser Khaders udtalelser, nemlig at det i det omfang folketingsmedlemmer bliver kontaktet af ambassader, herunder ambassadører og andre fra det diplomatiske korps, bliver det ofte gjort på en ganske ordentlig og meget velforberedt måde og også på en meget diplomatisk måde.
Jeg vil sige, at min egen erfaring med ambassadører fra en lang række lande er – jeg kender ikke til samtalen mellem hr. Naser Khader og en ambassadør for Saudi-Arabien – at de interesseret lytter til, hvad vi gør i Danmark, og ofte spørger ind til, hvordan vi har opnået at få demokrati, og de spørger om kampen for frihedsrettighederne, hvilket er tilfældet fra dansk side.
Man vil som dansker faktisk ofte opleve at blive rost, når man har den kontakt med diplomatiet fra andre lande.
Det er der jo ikke noget som helst at være flov over eller ked af.
Det kan man jo sådan set godt værdsætte.
Jeg kender som sagt ikke mere til den samtale.
Vi vil derfor rejse spørgsmålet om ikke mindst krænkelser af menneskerettighederne, ganske som vi har gjort hidtil.
Kamal Qureshi (SF), 2010-03-03:
Altså, nu er det jo heller ikke sådan, at jeg står her og smider enhver udtalelse fra ethvert konservativt medlem i hovedet på ministeren.
Det synes jeg ville være spild af ministerens tid, det ville også være spild af min egen tid.
Men nu er det jo ministerens eget partis udenrigsordfører, som betegner en person ikke som diplomatisk, men som fornuftig.
Men lad nu det ligge – det er i øvrigt fra en debat i Folketingssalen, så det er heller ikke, fordi det er fra en eller anden privat samtale, hr. Naser Khader og jeg har haft.
Så vil jeg da gerne citere den tidligere statsminister Anders Fogh Rasmussens udtalelser til Al-Arabiya, som er en arabisk nyhedsstation, hvor han bliver citeret for at sige – og det er på engelsk, så tillad mig, at jeg oversætter lidt her:
Der er en lang tradition for en virkelig god og venskabelig relation mellem Saudi-Arabien og Danmark – altså, en lang, venskabelig relation mellem Saudi-Arabien og Danmark.
Jeg synes egentlig ikke, det er særlig positivt, at man betegner et lands relation til Danmark – et land, der er et af de værste regimer, et af de værste diktaturer i Mellemøsten – som langvarigt og venskabeligt.
Man burde i stedet have indgået i en kritisk dialog.
Og det er altså den tidligere statsministers udtalelser.
Hvornår vil udenrigsministeren tage kontakt til det saudiarabiske regime med henblik på en markant kritik af regimets menneskerettighedskrænkelser og dermed udstikke en ny udenrigspolitisk kurs fra regeringens side?
Jens Peter Vernersen (S), 2010-03-03:
Vi ved jo godt, hvad det er, der sker derude, og det tror jeg også at finansministeren ved.
Det bliver maden, der spares på, og det bliver rengøringen.
Nogle steder har de allerede tidligere skåret ned på rengøringen fra hver 14. dag til hver 3. uge.
Nu bliver det hver 4. uge.
Er det det, man vil byde folk?
Det, som man jo også ved, er, at ældre, der kommer for hurtigt hjem, og som bliver sendt hjem op til en weekend, fordi de har sparet på hospitalerne, bliver akut indlagt hen over weekenden og om mandagen.
Det er jo virkeligheden.
Vi ser alt for ofte, at ældre bliver genindlagt.
Det er altså konsekvensen af det her.
Må jeg så minde ministeren om, at der siden 2001 år for år har været en effektivisering på 2 pct.
Vi er vist oppe på 20 pct. for øjeblikket over årene.
Kamal Qureshi (SF), 2010-03-03:
Jeg skal lige tage det sidste input fra det forrige svar med i den her diskussion.
Jeg synes egentlig, at det er relevant.
Jeg spurgte ministeren, om ministeren kunne pege på nogle af de positive elementer, som ministeren sagde var væsentlige at fremhæve ved det saudiarabiske styre.
Jeg kan konstatere, at jeg overhovedet ikke kunne høre nogen former for positive elementer af det saudiarabisk styre, som ministeren fremhævede, andet end at ministeren mente, at det var vigtigt, at vi fastholdt de diplomatiske relationer, hvilket jeg ikke er uenig i, og at man skulle have handelsrelationer.
Det er lidt det, der er pointen, nemlig at det typisk er handelsrelationer, som er det bærende, når man eksempelvis handler med lande som Saudi-Arabien.
Og så ser man gennem fingrene med andet, så landet ikke er i stand til at tage kritikken alvorligt.
Det er jo ikke så længe siden, vi var part i en ulovlig krig i Irak.
Det er jo ikke ligefrem at tage internationale aftaler alvorligt eller at tage folkeretten alvorligt, at man på den måde deltager i en krig imod FN-mandatet.
Vi har haft CIA-flyvninger, altså hemmelige fangetransportflyvninger over Danmark.
Ministeren nævnte selv Amnesty International som kilde.
Amnesty International har gang på gang kritiseret Danmark for, at man har set igennem fingre med, at der er fløjet fanger gennem dansk luftrum til hemmelige fængsler andre steder i verden, hvor de kan blive udsat for tortur og lignende.
Så der er jo eksempler nok på steder, hvor Danmark kan gøre det markant bedre med en ny regering og en ny politik, end vi har gjort hidtil.
Dermed er ikke sagt, at den danske udenrigskurs har sejlet, det er jo ikke det, der er pointen her.
Der er masser af relationer, som kører fint, men der har også været afgørende elementer med Irakkrigen som et eksempel, hvor Danmark ikke har ageret som en international aktør, der accepterer de internationale præmisser, men har fulgt Bushlinjen og har ført krig sammen med George Bush, uagtet hvad der var af internationale forpligtelser.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-03-03:
Jeg går ikke ud fra, at hr. Jens Peter Vernersen er imod effektiviseringer.
Alle mennesker, der arbejder i private virksomheder, ved jo, at man år for år skal blive dygtigere og smartere til at udnytte ressourcerne.
Jeg håber da, at det også vil være den ånd, der præger den offentlige sektor.
Skarn være den, der ikke ville udnytte ressourcerne optimalt til fordel for borgerne.
Det er da en forpligtelse, som ethvert samfund, enhver økonomi, skal være indstillet på at have.
Der har regeringen jo helt klart valgt den ansvarlige økonomiske linje.
Vi skal prøve at sikre, at vi kan holde de offentlige udgifter i ro.
Vi må i et par år afstå fra nogle af de ting, som vi godt kunne have ønsket os.
Og så skal vi blive bedre til at udnytte de ressourcer, som vi har.
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
Først og fremmest vil jeg pointere, at regeringens målsætning om nulvækst gælder kommunerne, regionerne og staten under et.
Hvad denne målsætning helt konkret skal betyde for kommunernes økonomiske rammer bliver først fastlagt i forbindelse med økonomiforhandlingerne i juni.
Nulvækst betyder, at kommunernes udgifter kan stige i takt med den generelle pris- og lønudvikling.
Samtidig er udgiftsvækst ikke kommunernes eneste mulighed for at finde midler til serviceforbedringer.
Regeringen og Kommunernes Landsforening har aftalt, at der i årene 2009-2013 skal frigøres i alt 5 mia. kr. til borgernær service.
Pengene skal bl.a. findes ved hjælp af digitalisering, nedbringelse af sygefravær, afbureaukratisering og effektivisering.
Kommunernes Landsforening har oplyst, at de forventer, at kommunerne vil indhente effektiviseringsgevinster for 1,1 mia. kr. i 2010.
Selv om de offentlige finanser er under pres, betyder det ikke automatisk, at der skal skæres ned på velfærden for vores ældre, børn og udsatte grupper.
Mette Frederiksen (S), 2010-03-03:
[Lydudfald]
… bestemt ikke betyde, i hvert fald ikke hvis der var en socialdemokratisk ledet regering, men det vil da undre os alle sammen meget, tror jeg, hvis man fra regeringens side bebuder nulvækst i kommunerne uden at have gjort sig nogen som helst tanker om, hvad det kommer til at kunne have af konsekvens.
Altså, ministeren henviser frisk og frejdigt – skulle jeg næsten til at sige – til de kommende kommunale forhandlinger, men ministeren må jo allerede nu have en begyndende idé om, hvordan den nulvækst skal forankres, og hvad den kan komme til at betyde for vitale velfærdsområder som eksempelvis ældreområdet og børneområdet og for arbejdet med de socialt udsatte grupper.
Så bliver jeg desværre nødt til at korrigere socialministeren.
Det er ikke rigtigt, at nulvækst ikke betyder besparelser, for regeringen har selv beskrevet – endda på skrift – at hvis man skal kunne imødekomme de udfordringer, der er bl.a. i kraft af demografi og sådan den almindelige udvikling i den kommunale velfærd, så bliver man nødt til at have en servicevækst, altså at rammen for service bliver nødt til at være i vækst.
Derfor har regeringen i virkeligheden selv beskrevet, at en nulvækst betyder reduktioner i de kommunale budgetter.
Og derfor bliver jeg nødt til at spørge ministeren, om ministeren vil garantere, at det ikke er ældre mennesker, der har et plejekrævende behov, at det ikke er børn, der har behov for ordentlige dagtilbud, eller er udsatte grupper, der har behov for specialiserede sociale tilbud, der kommer til at bøde for regeringens økonomiske politik.
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
Jeg vil ikke gå i gang med de kommende økonomiforhandlinger her i salen her til aften, men spørgeren har da fuldstændig ret i, at vi står over for nogle udfordringer i forhold til den demografiske udvikling.
Udfordringerne er jo, at vi får flere og flere ældre, og at vi får færre og færre på arbejdsmarkedet, og det er nogle udfordringer, vi virkelig skal forholde os til og have stærkt fokus på.
Der skal vi bl.a. sikre os at der er personale til stede for at sikre omsorg og service i forhold til de ældre, til børn, til vores skolebørn osv.
Det er også en af årsagerne til, at regeringen har et stærkt fokus på at få skabt nogle flere velfærdsteknologiske løsninger, for vi må bare indse, at hvis vi ikke sørger for at kunne bruge pengene mere effektivt og bedre og samtidig også finde nogle velfærdsteknologiske løsninger, så får vi nogle store problemer de kommende år.
Så demografien er en stor udfordring.
Mette Frederiksen (S), 2010-03-03:
Det er jo rigtig, rigtig mange penge, vi taler om.
Det kommer jo til at betyde, at kernevelfærden vil blive ramt af besparelser, som vi ikke har set i Danmark tidligere, og jeg har meget, meget svært ved at forstå, at man kan være socialminister i et land uden at interessere sig utrolig meget for, hvordan man så kan sikre, at de udsatte grupper, der har allermest behov for et stærkt velfærdssamfund, ikke bliver forsømt på grund af de besparelser, der venter forude.
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
I forhold til at skabe et økonomisk råderum ude i kommunerne har man jo faktisk haft en rigtig god dialog og har lavet en aftale mellem Kommunernes Landsforening og regeringen om at frigøre 5 mia. kr.
Det er et arbejde, som man faktisk er i fuld gang med.
Og så er der også en lang række andre punkter, som man skal ind at kigge på for at få frigjort nogle midler til borgernær service.
I forhold til udsatte grupper ligger der nogle klare regler på det område, og når nu spørgeren fremhæver de udsatte grupper, vil jeg henvise til, at der faktisk er et stærkt fokus på det område.
Og så er der i øvrigt nogle klare regler på området, som kommunerne skal følge.
Maja Panduro (S), 2010-03-03:
Ministeren taler om velfærdsteknologi, og så taler hun om de her gevinster, som man håber på at kunne finde ved afbureaukratisering.
Det sidste her har vi søreme hørt meget om, for det er jo ikke kun socialministeren, men efterhånden mange af ministrene, som sådan trækker den op af hatten, når vi spørger om, hvor vi skal finde pengene henne.
Jeg håber søreme, at der er mange penge at hente der, for den er godt nok brugt mange gange.
Så vil ministeren ikke oplyse om, hvor ministeren ellers forestiller sig at de penge skal findes?
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
Igen vil jeg sige, at jeg ikke vil stå her og tage hul på de økonomiforhandlinger, der skal være mellem regeringen og Kommunernes Landsforening.
Det er nu engang sådan, at vi har 98 kommuner, som også har deres lokale prioriteringer, og som er samlet under Kommunernes Landsforening.
De har også helt klart nogle bud i forhold til de udfordringer, vi står over for med vores økonomi i samfundet.
Så derfor vil det ikke være fair at begynde på nogle økonomiforhandlinger her.
Der mener jeg helt klart – i forhold til kommunerne og af respekt for det kommunale selvstyre – at de skal med for at finde ud af, hvordan vi skal sørge for at få klaret de udfordringer, vi står over for i forhold til økonomien.
Maja Panduro (S), 2010-03-03:
Det glæder mig meget, at ministeren siger, at hun har respekt for det kommunale selvstyre.
Det har jeg bestemt også.
Men med al respekt er der jo forskel på at tage hul på forhandlingerne og tage selvstyret fra kommunerne og så være sig sit ministeransvar voksent og anvise, hvis man vil trække de her besparelser ned over kommunerne, hvor man forestiller sig at de skal ske.
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
Nu vil jeg, som jeg fremhævede i mit svar på spørgsmålet, fremhæve, at vi faktisk har et historisk højt niveau, hvis man ser på, hvor mange penge der bliver brugt til velfærd i vores samfund.
Derudover vil jeg også henvise til, at man faktisk fik lavet en ganske glimrende aftale med Kommunernes Landsforening sidste år, i forhold til hvordan man kan få lavet noget mere borgernær service ved at gå ind at kigge på afbureaukratiseringer, effektiviseringer, digitaliseringer osv.
Når jeg henviser til de demografiske udfordringer, som vi kan se i fremtiden, så tænker jeg på, hvor vigtigt det er på det lange sigt, at vi tager fat nu, for vi bliver nødt til at forholde os til, at vi kommer til at mangle nogle medarbejdere, når vi bliver flere og flere ældre, og derfor skal der også fokus på det.
Og så gør det jo heller ikke noget, at det er med til at sikre, at der bliver frigjort mere til borgernær service.
Mette Frederiksen (S), 2010-03-03:
Jeg må sige, at ministeren på meget, meget kort tid har tillært sig den lidt uklædelige vane at tale fuldstændig uden om og ikke svare på det spørgsmål, der bliver stillet.
Altså, der er jo ikke nogen, der i deres vildeste fantasi kan forestille sig, at man kan lave besparelser for 24 mia. kr. i det danske velfærdssamfund, uden at det kommer til at have nogle negative konsekvenser.
Hvis man er af den opfattelse, siger man da i hvert fald, at alle de lærere, der arbejder i den danske folkeskole, at alle de læger og sygeplejersker, der arbejder i det danske sundhedsvæsen, at alle de pædagoger, der arbejder i vores dagtilbud, intet har lavet indtil nu, og at man må antages at have haft en helt nærmest usømmelig omgang med de danske skattekroner.
Selvfølgelig har vores ansatte i den offentlige sektor passet deres arbejde, og derfor, når der skal spares 24 mia. kr., kommer det til at have negativ konsekvens for de vitale velfærdsområder.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge ministeren igen: Hvordan vil ministeren sikre at det ikke rammer de udsatte grupper, når der skal spares så mange penge?
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
Det har jeg erfaring med fra min tid før for et par uger siden.
Men med hensyn til at skulle udpege nogle områder: Det er simpelt hen for tidligt at gå i gang med at pege specifikt på, hvad det er for nogle områder, hvor vi skal til at arbejde med nogle prioriteringer.
I øvrigt er der også de lokale prioriteringer ude i de enkelte kommuner; der kan man se, at der er nogle områder, hvor der er en udgiftsvækst, mens der inden for andre område er færre brugere.
Og det er nogle af de lokale prioriteringer, der så skal være.
I øvrigt vil jeg også sige, at med den aftale, der blev indgået med Kommunernes Landsforening sidste år, er kommunerne i fuld gang med at finde ud af, hvordan de kan bruge pengene mere hensigtsmæssigt.
Men at tage fat på økonomiforhandlingerne nu og fortælle, præcis hvordan og hvorledes prioriteringerne skal foregå, vil jeg ikke gøre.
Mette Frederiksen (S), 2010-03-03:
Vil ministeren forklare, hvordan hun vil finde pengene til besparelser som følge af den bebudede nulvækst og samtidig opretholde velfærden for ældre, børn, unge og udsatte grupper?
Nanna Westerby (SF), 2010-03-03:
Jeg håber da virkelig, at dem, der sidder og knokler med at få økonomien til at hænge sammen på erhvervsskolerne, som har måttet indføre lærerfrie timer, og som har indført flere elever på holdene, hører, at det ikke skal være noget som helst problem for dem at finde 170 mio. kr. ved det, som regeringen kalder effektiviseringer, men som i realiteten jo bare er rene nedskæringer.
Så vil jeg bare lige sige, at regeringen jo har afsat 239 mio. kr. i år til at etablere de her administrative fællesskaber, og der er virkelig noget, som ikke hænger sammen for mig her.
Altså, er det ikke penge ud ad vinduet, at man kaster mere end 200 mio. kr. efter noget, som viser sig slet ikke at være en effektivisering?
Kunne man ikke have brugt de penge bedre?
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Uden at gå igennem økonomiens finurligheder kan man jo sige det på den måde, at en engangsinvestering på 200 mio. kr. kan være en rigtig god investering, for så vidt at man henter en effektivisering efterfølgende på 170 mio. kr. årligt, for det kan jo i princippet være uendeligt.
Så det er en ret god forretning.
Det vil man også kunne kende fra sin privatøkonomi, hvis man lavede en tilsvarende genial investering – det ville dog blive vanskeligt.
Jeg vil sige, at jeg stadig væk synes, vi skal tage udgangspunkt i, at hvis vi vil have et bedre samfund, hvis vi vil have bedre muligheder for vores unge, skal vi saftsuseme hele tiden holde os for øje, at vi bruger pengene der, hvor de gør gavn, nemlig blandt de unge i deres uddannelse, og hjælper dem i gang til praktikplads, til skolepraktik endda i øjeblikket, fordi vi mangler praktikpladser ude på arbejdsmarkedet, frem for at æde dem op i unødigt bureaukrati.
Så er der lige et spørgsmål, der udestår: Hvorfor er det, at oppositionen har et problem med, at man kræver en effektivisering, der svarer til, at man placerer sig på det gennemsnitlige niveau i en sektor, når der rent faktisk jo er nogle, der ligger betydeligt over gennemsnittet med at gøre det effektivt?
Altså, man kunne jo i princippet være gået længere.