Benny Engelbrecht (S), 2014-06-10:
Det er selvfølgelig lidt usædvanligt at bede om ordet som privatist her til afslutningsdebatten.
Det er jeg godt klar over.
Når jeg gør det alligevel, er det, fordi dagens debatrunde i hvert fald har efterladt nogle ubesvarede spørgsmål, som statsministeren netop var inde på.
Som man kan se, har jeg medbragt en lille samling bilag her på talerstolen.
Vi har nemlig udnyttet vores demokratiske ret til at anvende de parlamentariske systemer til at bede om at få lavet beregninger af, hvad politiske forslag vil koste.
Det er helt almindeligt for os folketingsmedlemmer at benytte de her parlamentariske redskaber.
Man kan bare kigge på sin egen indboks.
Der er sådan set tusindvis af dokumenter, man skal forholde sig til hver eneste dag.
Kommentarerne til denne bunke bilag var mange.
Når jeg sådan dagligt læser udvalgsbilagene igennem, kræver det en stærk kop kaffe for at holde den kørende, må jeg sige, men med disse bilag var sindene virkelig bragt i kog.
Hvad var det så, vi spurgte om?
Jeg skal gerne være helt ærlig.
Vi har ganske givet ikke fået alting med.
Vi har regnet meget konservativt – det vil glæde hr. Lars Barfoed – vi har faktisk regnet på den måde, der på jysk hedder et håndværkeroverslag, altså sådan godt og vel i underkanten af, hvad det i virkeligheden koster.
Når vi alligevel nåede frem til, at denne samling bilag repræsenterer en samlet omkostning på 155 mia. kr., kan enhver regne ud, at det er fuldstændig skingrende urealistisk.
Derfor synes jeg, det var sørgeligt at høre formanden for Dansk Folkeparti, hr. Kristian Thulesen Dahl, her fra Folketingets talerstol forsøge at forklare, hvad der egentlig er Dansk Folkepartis politik, og hvad der blot er en del af partiets overbudspolitik.
Man må forstå, at de ikke rigtig er klar til at lægge tingene frem, men det forhindrer jo så ikke partiets ordførere i at skrive læserbreve om det eller trykke brochurer, hvor forslagene er hovedbudskabet.
Hr. Kristian Thulesen Dahl kom ellers i et af sine indlæg med et meget klogt ræsonnement, da han sagde: Vi har jo ansvaret for den politik, vi lægger frem, den politik, vi forfægter.
Derfor er det blot helt naturligt, at vi beder Dansk Folkeparti ligesom alle andre partier i det her Folketing om at forklare, hvad det helt konkret er for en politik, partiet lægger frem, og ikke mindst hvad den koster.
Som sagt er det 155 mia. kr.
Det er ikke noget retvisende tal, det er det næppe.
Det skyldes bl.a., at det kan være meget vanskeligt at regne på Dansk Folkepartis mange løse forslag, men det er også, fordi der hele tiden kommer nyt til.
Næppe var blækket tørt på vores beregninger, før Dansk Folkepartis forsvarsordfører foreslog at øge det danske forsvarsbudget, og det kostede så lige på den gode side af 10 mia. kr.
Ja, det kan i sandhed være svært at følge med, når tulliarderne først ruller.
Derfor bruger jeg min ret til at tage ordet i dag som privatist med en klar opfordring til Dansk Folkepartis formand.
Man skal da komme herop på talerstolen og forklare os i Folketinget og ikke mindst befolkningen, præcis hvilke af disse mange forslag danskerne kan forvente rent faktisk er noget, man vil arbejde for.
Når jeg ser på Dansk Folkepartis optræden i medierne, får jeg nemlig ikke et billede af et ansvarligt parti.
Det er ikke nogle, der vender hver en øre.
Nej, det billede, jeg ser for mig, er den lille dreng, der har fået en flad femmer af far til at købe bum for, og som nu står henne i slikbutikken og taler om at købe hele butikken, ja faktisk allerhelst hele chokoladefabrikken, selv om pengene højst rækker til et hold kæft-bolsje.
Nu brugte jeg ordet bum.
Her skal jeg nok lige forklare, at det er sønderjysk for slik.
Det har altså ikke noget med grænsebomme at gøre.
Det er bare lige for at slå det fast.
Jeg har noteret mig, at selv Dansk Folkepartis ellers meget tavse bagland har udtalt sig kritisk om den her overbudspolitik.
Mon ikke også de savner et svar?
Tro mig, det er ikke, fordi jeg ikke kan finde ting i det, som Dansk Folkeparti siger lyder som Pia'tisk, men hvem vil f.eks. ikke gerne have et bedre kloaknet?
Problemet er bare, at det hele ikke nytter noget, hvis der alligevel aldrig bliver råd til det.
Tidligere i dag kunne man høre hr. Lars Løkke Rasmussen sige, at der ikke bliver råd til særlig meget.
Hvad bliver der råd til, hvad er prioriteterne, og i betragtning af de få penge, der plejer at være tilbage, når hr. Lars Løkke Rasmussen sidder i førersædet, burde den liste, som skulle præsenteres, nærmest kunne klares med en kort bemærkning.
Tak for ordet.