runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-20:
En af grundene til, at jeg er meget glad for den der redegørelse, er også, at det ude på virksomhederne er umådelig trist, når der er afskedigelser.
Det er jo selvfølgelig demotiverende for energien på en arbejdsplads.
Det er umådelig trist.
Derfor er jeg også glad for, at regionerne netop siger i den her redegørelse, at de mener, at der vil være problemer med at rekruttere sundhedspersoner også i årene fremover, altså, at vi har behov for flere sundhedspersoner, og at de afskedigede vil blive forsøgt genplaceret andre steder i hovedstadens sundhedsvæsen.
Derudover må jeg så fastholde, at vi får de præcise tal om regionernes økonomi under et her i april måned.
Per Clausen (EL), 2010-01-20:
Vil ministeren skaffe de midler, der er nødvendige for at kunne bevare og udbygge behandlingskapaciteten på de danske sygehuse?
Det lyder: Vil ministeren skaffe de midler, der er nødvendige for at kunne bevare og udbygge behandlingskapaciteten på de danske sygehuse?
Pernille Frahm (SF), 2010-01-20:
Ministeren.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-20:
Regeringen har sikret regionernes økonomi til en løbende forøgelse af behandlingsaktiviteten og kapaciteten i sygehusvæsenet samt sikring af en meget høj kvalitet i behandlingen.
Jeg skal gentage for spørgeren, hvad jeg lige har svaret på spørgsmål nr. S 818: Faktum er, at regeringen har sikret, at sundhedsvæsenet råder over yderligere 21 mia. kr. i 2010 sammenlignet med 2001.
Det er faktum.
Hvis spørgeren havde gjort sig det besvær at læse aftalen om regionernes økonomi for 2010, havde han også let kunnet forvisse sig om, at det er tilfældet.
Regeringen har sikret en væsentlig styrkelse af indsatsen på sundhedsområdet og en markant forøgelse af kapaciteten.
Det fremgår faktisk af de to første sætninger i økonomiaftalen for 2010.
Den her store opprioritering af sundhedsvæsenet har bl.a. betydet, at antallet af læger og sygeplejersker i vores sygehusvæsen totalt set er blevet øget med 5.000 siden 2001.
Summa summarum er det ubestrideligt, at vi i regeringen har sikret grundlaget for en betydelig forøgelse af kapaciteten i sundhedsvæsenet, og jeg håber da også, at spørgeren vil tage de fakta grundigt til efterretning samt det faktum, at opgavefordelingen er sådan, at det er regionerne, der driver sygehusvæsenet inden for de rammer, som vi aftaler, og en aftale er en aftale.
Per Clausen (EL), 2010-01-20:
Nu har ministeren jo den helt særlige opfattelse af kapaciteten på sygehusområdet, som han gav udtryk for i svaret på det tidligere spørgsmål, nemlig at fyringen af medarbejdere på sygehusene ikke betyder, at de behøver at reducere antallet af behandlinger, fordi det efter ministerens opfattelse er sådan, at man har haft en overkapacitet sidste år i forhold til det antal behandlinger, man har været i stand til at udføre – et synspunkt, ingen andre, som beskæftiger sig med sygehuspolitik, indtil nu har fremført, men som jo er ministerens synspunkt.
På den baggrund er der selvfølgelig ingen problemer med at videreføre den samme kapacitet, selv om man fyrer mennesker, men jeg synes, at ministeren bør forholde sig til den aktuelle problemstilling: Er det sådan, at ministeren synes, at det er i overensstemmelse med regeringens mål om at øge kapaciteten på de danske sygehuse, at man i dag fyrer mennesker på en lang række sygehuse i Danmark – og jo over hele Danmark, uanset om det nu er en Venstremand eller en socialdemokrat, som er formand for regionsrådet?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-20:
Jeg ved ikke, hvorfor hr. Per Clausen siger, at jeg taler om en overkapacitet.
Jeg har ikke talt om, at der er overkapacitet.
Det, vi selvfølgelig som regering er interesseret i, er, at mennesker med et behandlingsbehov får behandling og får det hurtigt.
Det er derfor, vi har taget livtag med ventetiderne i form af det udvidede frie sygehusvalg.
Det er nu sådan, at det er regionerne, der ejer sygehusene, og det er derfor, vi aftaler med regionerne, hvordan sygehusene skal drives.
Det er derfor, regionerne byder ind med at sige: Kan vi præsentere en smartere måde at gøre det på, så kan vi lave en effektivitetsforøgelse?
Det er alt sammen sådan noget, man sidder og drøfter i regionsforhandlingerne, i de årlige økonomiforhandlinger med regionerne.
Men jeg synes da ikke, at jeg hermed har sagt, at jeg i en spørgetid skal komme med en hel masse penge, for aftalen er jo, at det er noget, vi skal drøfte med regionerne i de årlige økonomiforhandlinger.
Per Clausen (EL), 2010-01-20:
Ministeren er nødt til at indse, at det ikke er mig, der har sagt, at årsagen til de nuværende økonomiske vanskeligheder på sygehusene er, at man har ansat for mange mennesker i forhold til det arbejde, man har udført.
Det var noget, ministeren sagde i et tidligere svar.
Lige siden han sagde det, er han godt nok løbet fra det, fordi det viste sig, at han måske – måske – vidste, at det var sådan på et enkelt sygehus, men ellers ikke vidste noget om det.
Men så er vi enige om, at det altså ikke forholder sig sådan.
Det er sådan, at når man fyrer sygehuspersonale i de her uger, vil det formentlig føre til, at der bliver gennemført færre operationer, end der ellers ville være blevet.
Så burde det vel også være et problem for ministeren, der jo siger, at det for regeringen er et ønske, man har hele tiden, at man skal øge kapaciteten, øge kvaliteten og øge antallet af behandlinger i sundhedsvæsenet.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-20:
Nej, det kan jeg ikke svare på, for det har vi ikke fået konkrete og præcise oplysninger om.
Jeg har godt nok set, at det i pressen er sådanne tal, der florerer.
Det, jeg kan sige, som vi ved er årsagen i hvert fald på Herlev Hospital, er, at der har været planlagt et aktivitetsniveau, som man ikke nåede, og det vil sige, at kapacitet og aktivitet ikke var i overensstemmelse med hinanden.
Alt andet tror jeg altså stadig væk må være udokumenterede presseforlydender, som ikke nødvendigvis er i overensstemmelse med sandheden.
Jonas Dahl (SF), 2010-01-20:
Tak for det.
Jeg synes, at det er en meget interessant oplysning, som ministeren kommer med nu, for der blev jo lavet en økonomiaftale i sommer – det går jeg ud fra at ministeren også er med på – hvor man aftalte den her 2-procents-produktivitetsforøgelse og den her 1½ pct., som så var et økonomiløft til aftalen, som Danske Regioner lavede med regeringen.
De har faktisk levet op til den og mere end det.
De har faktisk produceret mere end det, der var forudsat i aftalen.
Så jeg vil bare høre ministeren, om ministeren kan svare på, om det ikke er rigtigt, at regionerne faktisk har produceret det, der lå i den aftale, og rent faktisk også produceret mere end det, der egentlig lå i den økonomiaftale, og dermed faktisk behandlet flere patienter.
Liselott Blixt (DF), 2010-01-20:
Problemet i forbindelse med disse patienter er netop, at de ikke kan få en læge til at henvise dem til behandling eller undersøgelser, der gør, at de kan få påvist, at de har den her sygdom.
Der har også været problemer i andre lande, men man har netop fået påvist, at det er en virus, der gør, at man får den her sygdom, det er en virus i nervesystemet.
Det vil sige, at de bliver behandlet, som om det drejer sig om en psykisk sygdom i stedet for.
Og det vil sige, at den ikke er anerkendt.
Der er mange eksempler ude i landet på, at man ikke kan komme videre.
Hvad er ministerens svar til disse patienter?
Hvad skal de gøre, når der ikke er nogen, der vil anerkende sygdommen?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-20:
Jeg kan ikke gå ind i den konkrete sygdom, for den kender jeg jo af gode grunde ikke noget som helst til.
Jeg kender da også mennesker, der har sygdommen, og jeg tror personligt ikke, at det har noget at gøre med noget psykisk, men allerede der går jeg som minister
for langt, for det kan jeg ikke vide noget om
Og det er sådan set også set fra en politisk synsvinkel ligegyldigt, om det drejer sig om en somatisk sygdom, eller om det drejer sig om en psykisk sygdom, eller hvad det drejer sig om.
Faktum er, at patienten har en sygdom, der gør, at man bliver unormalt træt i forhold til andre mennesker.
Og det er da stærkt ubehageligt, man kan ikke deltage i almindelige sociale sammenhænge, man kan ikke passe et arbejde, og man kan heller ikke køre bil, fordi der er risiko for, at man falder sammen.
Man står op om morgenen, og man er træt med det samme.
Det er jo handicappende på alle mulige måder.
Det vil sige, at patienten har et problem, som sundhedsvæsenet må tage sig af.
Og det, jeg så synes at vi som ansvarlige sundhedspolitikere bare skal forlange, er, at sygehusvæsenet skal gøre noget ved det.
Hvis det er psykisk, skal man finde ud af at gøre noget ved det den psykiske vej.
Det kan vi to så have en privat holdning om nok ikke er den vej, man skal gå.
Men det må sygehusvæsenet finde ud af.
Man må blive ved, til folk er blevet ordentlig udredt.
Det er klart, at det er belastende for patienten at vente på at blive ordentlig udredt.
Det er også derfor, vi har lavet den her udredningsgaranti, det udvidede frie valg inden for udredningen, sådan at patienterne hurtigt kan blive diagnosticeret.
For først når man er diagnosticeret, kan man begynde en egentlig behandling.
Liselott Blixt (DF), 2010-01-20:
Jeg tror ikke lige, jeg fik svar på, hvad den enkelte patient skal gøre.
Der er en specialist, det er ikke en praktiserende læge, men en, der er specialist i den her sygdom, og som kan diagnosticere den, og som henviser de her patienter til nogle undersøgelser for at være hundrede procent sikker i forbindelse med at diagnosticere sygdommen.
Nogle steder i landet kan man, andre steder i landet kan man ikke.
Og det er lige præcis i den situation, patienterne skriver til mig og spørger: Jamen hvad skal jeg gøre?
Hvor skal jeg gå hen, når man alle steder siger stop?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-20:
Så længe patienten føler sig syg og ikke har fået den relevante behandling, skal patienten holde fast i sin praktiserende læge og sige: Jeg er syg.
Og hvis den praktiserende læge i første omgang har sendt patienten videre, er det, fordi den praktiserende læge også mener, at der må være noget galt.
Så man er nødt til at holde fast, uanset om det her kan være svært.
Uanset om det er svært at finde ud af, hvad den pågældende patient fejler, og hvilken behandling den pågældende skal have, skal den pågældende holde fast i sin praktiserende læge.
Og føler man ikke, at man får den rigtige opbakning, føler man, at man bliver ignoreret, så må man klage over de personer, som man føler ikke tager én alvorligt.
Og man skal holde fast i sin praktiserende læge, indtil man er endelig udredt.
Som jeg sagde tidligere, da jeg havde ordet, ønsker regeringen, at alle dem med behov bliver behandlet, og at de bliver behandlet hurtigt. Spørgsmålet om, om der bliver gennemført færre operationer i 2010, end der blev i 2009, kan vi ikke svare på her den 20. januar 2010.
Jeg kommer med den påstand, som jeg tror jeg får ret i, at der ved årsskiftet den 31. december 2010 vil være gennemført flere operationer, og der vil også være en højere sundhedspersonalebemanding i sundhedsvæsenet, end vi så i 2009.
Jeg tror på, at vi også i sommeren 2010, når vi laver en økonomiaftale for 2011, vil få skabt forudsætningerne for stadig væk at kunne være meget effektive.
Per Clausen (EL), 2010-01-20:
Er ministeren ikke enig i, at det er uacceptabelt, hvis sygehusene nu tvinges til at gennemføre nedskæringer og fyringer, fordi de har udført »for mange« operationer i 2009?
Spørgsmålet lyder: Er ministeren ikke enig i, at det er uacceptabelt, hvis sygehusene nu tvinges til at gennemføre nedskæringer og fyringer, fordi de har udført »for mange« operationer i 2009?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-20:
[Lydudfald]
… faktum er, at regeringen – og så kan jeg bekræfte det, der ikke var tid til under spørgsmålene til beskæftigelsesministeren – har bidraget til en meget, meget stor udbygning af sundhedsvæsenet og ikke, som spørgeren antyder, til nedskæringer.
Regeringen har stillet flere penge til rådighed for sundhedsvæsenet og regionerne end nogen sinde tidligere, helt konkret 21 mia. kr. mere end i 2001, 2 mia. kr. mere i 2010 end i 2009.
Derfor klinger det altså noget hult, når man hører oppositionens kritik.
Den her regering overtog et sundhedsvæsen, hvor patienterne stod i kø på lange ventelister, hvor patienterne ikke selv kunne vælge ventetiden fra – det kan de nu – og hvor det ikke kunne betale sig at gøre en ekstra indsats.
De her problemer er jo netop noget af det, som vi har taget livtag med, og som oppositionen ikke ville tage hånd om.
Flere penge er blevet tilført sygehusvæsenet, mere valgfrihed er blevet givet til patienterne, så de ikke længere skal stå i kø, og nu belønnes sygehusene også for at gøre en ekstra indsats.
Det gør de rent faktisk.
Aktivitetspuljen – af min forgænger også kaldet Løkkeposen – belønner jo netop de regioner og sygehuse, der behandler flere og flere patienter.
Indsatsen har virket, det må selv hr. Per Clausens lommeregner vise, for i 2009 havde sundhedsvæsenet, som jeg sagde før, 21 mia. kr. mere til rådighed, end de havde i 2001.
Der er 5.000 flere læger og sygeplejersker ansat i 2010, end der var i 2001, antallet af behandlinger er øget med en tredjedel, og ventetiden er forkortet med næsten en tredjedel fra 2001 til 2008.
Det er noget, som også hr. Per Clausen burde forholde sig til, for det er fakta.
Per Clausen (EL), 2010-01-20:
Jeg tror, at jeg bare vil nøjes med at stille ministeren et enkelt, meget kort spørgsmål, og det er, om det ikke er rigtigt, at sygehuse over hele landet i de her dage er i færd med at fyre personale, og at den vigtigste årsag til, at de fyrer personale, er, at de har brugt for mange ressourcer på at gennemføre for mange operationer i 2009.
Det vil sige, at ministeren nu siger, at det er fuldstændig forkert, at sygehusene har opereret så mange, at Løkkeposen ikke rakte, at den information er fuldstændig forkert.
Nej, det, det handler om, er, at man har opereret for få på sygehusene.
Det er jo en ny og interessant oplysning, der her kommer frem, og jeg vil gerne høre, om ministeren vil bekræfte, at det er sådan, det forholder sig.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-20:
Der er ikke noget nyt i, at Danske Regioner som paraplyorganisation for de fem regioner er gået ud og har taget ansvaret for det her og har sagt, at det selvfølgelig er deres ansvar at styre økonomien.
Og der ikke noget nyt i, at regeringen er kommet med flere og flere penge.
Men lad mig lige sige om den totale økonomi under Danske Regioner vedrørende sygehusvæsenet – det er sådan godt 90 mia. kr. – at 86 pct. af regionernes økonomi kommer direkte som bloktilskud fra staten.
Så er der små 9 pct., der kommer fra kommunerne, og så er der noget, der er aktivitetsafhængigt – det er altså en meget lille del af det – og en endnu mindre del af det er det udvidede frie sygehusvalg.
Det er en meget, meget lille del af det, der er aktivitetsafhængigt.
Så det ikke det, der er årsag til nogen form for budgetoverskridelse.
Det, der er årsag til budgetoverskridelsen, er ifølge de, og det skal jeg indrømme, foreløbige oplysninger, vi har fået – for vi kender i ministeriet ikke økonomierne i de fire andre regioner, jeg har kun fået nogle foreløbige tal fra Region Hovedstaden; regionerne melder deres økonomi ind til regeringen i april måned, og der bliver vi meget klogere – at man ikke har sørget for, at der var overensstemmelse mellem kapacitet og aktivitet.
Nej, det sidste er ikke rigtigt.
Jeg er bekendt med de økonomiudvalgsrapporter, der er tilgået Region Hovedstaden i andet kvartal af 2009 og Regionsrådet i Region Hovedstaden i tredje kvartal af 2009, og deraf fremgår det, hvis vi bare tager Herlev Sygehus, at man disponerede efter et vist aktivitetsniveau, som man så ikke nåede.
Så det er budgetoverskridelser, som man længe inden kommunalvalget og regionsvalget var bekendt med at man ville gå ind i, fordi man havde en vis kapacitet, som var større end den aktivitet, som man fik.
Tværtimod er det et spørgsmål om, at man ikke havde tilpasset sin kapacitet i forhold til den aktivitet, man havde.
Villy Søvndal (SF), 2010-01-20:
Det er jo en ny erkendelse, statsministeren er kommet til, nemlig at ansvaret er nogle andres.
Jeg sidder her med en pjece, som jeg er sikker på statsministeren kan genkende forsiden på.
Han hedder også Rasmussen, og han var statsminister ved valgkampen i 2007.
Man siger i Venstres pjece, som er et tilbud til de offentligt ansatte, og jeg citerer
De, der gør en særlig indsats, skal belønnes, f.eks. i form af en bonus.
Citat slut.
De sygeplejersker, de sekretærer, de læger, der, som man gør på en stribe hospitaler, har produceret mere, end man havde regnet med – de har været dygtige, måske hurtigere, end Venstrefolk er i stand til at følge med til, til deres arbejde – oplever, at belønningen for at have ydet det ekstra, belønningen for at have været gode, belønningen for at have givet den alt, hvad de kunne, er, at de modtager en fyreseddel.
Hvorfor turde man godt tage ansvaret eller insinuere, at man havde ansvaret, i en pjece, mens nu, hvor det rabler, hvor det ikke lykkes, hvor man massefyrer – ikke kun i Region Hovedstaden, det sker også i andre regioner, det ved statsministeren formentlig godt – så er det alt sammen de andres skyld.
Er det ikke ynkeligt ikke at påtage sig ansvaret for en situation, hvor der massefyres, i det omfang det sker nu, med længere ventetider for patienterne og dårligere patientforløb på sygehusene som konsekvens, som der også blev gjort opmærksom på på Hvidovre Hospital i dag?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-01-20:
Nu kan hr. Villy Søvndal jo noget med ord og noget med tal, og når termen massefyring bruges, kunne man næsten ønske sig at bede om at få sat et eller andet tal på
, og så kan vi jo se, når året er gået, om der er færre eller flere ansatte i den danske sundhedssektor.
Men jeg ved ikke, om hr. Villy Søvndal har brændt sig så meget på at være for specifik med tal, til at vi kan indgå i den slags gisninger om, hvor det hele bevæger sig hen.
Vi har igennem en årrække hørt hr. Villy Søvndal fortælle om, hvordan vi har eroderet velfærdssamfundet, og i den samme periode har vi altså tilført sundhedsvæsenet 21 flere mia. kr. og ansat 5.000 flere mennesker.
Det er jo en realitet.
Så spørger hr. Villy Søvndal, om det er rimeligt, at mennesker eller afdelinger, der har ydet en ekstra indsats, skal opleve, at man pludselig mangler lønsum.
Nej, det er ikke rimeligt.
Jeg vil gerne sige helt klart, at jeg ikke synes, det er en rimelig måde, det foregår på.
Det er ikke en rimelig måde, det foregår på, det er ikke ordentlig tilrettelæggelse, det er ikke ordentlig budgetstyring, når man laver stop-go og ansætter og afskediger på den måde, som det sker på på udvalgte sygehusafdelinger.
Det er det ikke.
Hvis hr. Villy Søvndal synes, jeg skal tage det fulde ansvar for det, er det i princippet bare at komme med et ord, for så tager vi ansvaret, så laver vi et statsligt drevet sundhedsvæsen.
Så tager vi ansvaret.
Hvis det er Socialistisk Folkepartis forslag, så lad os høre det.
Jeg minder bare om, at dengang vi lavede regionerne, var Socialistisk Folkeparti imod, der handlede det om selvstyre, om selvforvaltning og regionalt ejerskab og demokrati og regionaliseret demokrati.
Der er et regionsråd, der er valgt i København, og der har i øvrigt lige været en valgkamp, det er ikke ret lang tid siden.
Jeg er selv borger i den her region,
og jeg hørte ikke noget i valgkampen om, at lige om lidt slipper pengene op, og så skal man ud at fyre.
Jeg hørte intet om det.
Vi er da nødt til i det her Folketing, hvor vi vedtager lovene, at respektere dem, og enten er det sådan, at ansvaret er der, og så er det der, eller også er ansvaret ikke der.
Og så inviterer jeg gerne til en diskussion om, hvordan vi laver et helt andet sundhedsvæsen, som ikke er forankret på et folkevalgt, regionalt niveau.
Det er ikke noget forslag, jeg har, det er bare logik.
Villy Søvndal (SF), 2010-01-20:
Det er tankevækkende at høre en statsminister, der igen fuldstændig fraskriver sig ansvaret for det, der sker, han vil ikke have noget med det at gøre - og så stamper han lidt i gulvet og vil rykke det hele over til staten.
Statsministerens parti går til valg på, at man vil gøre noget for de her mennesker, men når det gør ondt, nej, så er Venstre der slet, slet ikke.
Så bad statsministeren om at få lid tal på.
Det er jo ikke så besværligt.
Det drejer sig om 136 stillinger på Herlev Hospital, ca. 225 på Hvidovre Hospital, og senere kommer så Frederiksberg Hospital og Rigshospitalet.
Så er der hospitalerne i Midtjylland, hvor man også skal i gang med det.
Dem kender vi selvfølgelig ikke de endelige tal på endnu.
Men det er en dramatisk forringelse af de sygehustilbud, vi har, der er på vej lige nu, forringelser, der er begrundet i, at de har gjort det for godt, de har opereret for mange.
Jeg spørger så statsministeren: Vil statsministeren ikke påtage sig et ansvar sammen med oppositionen for at finde de penge, der gør, at vi fortsat kan have et sundhedsvæsen, der sikrer, at mennesker, der er syge, bliver opereret?
Nej, siger statsministeren, og så leger han den leg, der hedder: Nej, det her er ikke mit ansvar, det er regionernes ansvar.
Jeg vil sige til statsministeren: Det er for sølle!
Det er for sølle.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-01-20:
Det står jo hr. Villy Søvndal frit for at bruge de tillægsord om mig, som han har lyst til.
Jeg fraskriver mig ikke noget ansvar.
Altså, jeg spørger hr. Villy Søvndal, om hr. Villy Søvndal synes, at jeg skal tage det.
Det er sådan set det, jeg spørger om.
Foreslår Socialistisk Folkeparti, at vi laver et statsligt forankret og statsligt drevet sundhedsvæsen?
Det er en spændende tanke, og jeg vil gå ind i den med åbne øjne, fordi det er klart, at hvis vi har samfund, der er bygget op på den måde, at nogle har ansvaret og netop ikke vil tage det, men tørrer det af andre steder, så opstår der en situation, hvor man er nødt til at tage det på sig.
Jeg synes ikke, at det er ordentlig tilrettelæggelse af et decentralt sundhedsvæsen, at man inden for budgetrammer, der reelt er vokset med 21 mia. kr., siden regeringen kom til, og hvor beløbet i 2010 er større end i 2009, og hvor den der myte om, at det hele skyldes et aftræk til de private, er forkert, er nødt til at afskedige mennesker, og at man ikke kan tilrettelægge, at man nogle steder udvikler personalegrupper, der går op i størrelse, mens de andre steder går ned i størrelse, så det hele går op og er i balance.
Jeg synes ikke, at det er i orden.
Det ligger bare ikke i mine hænder.
Hvis hr. Villy Søvndal synes, at det skal ligge i mine hænder, så sig det.
Villy Søvndal (SF), 2010-01-20:
Det er jo derfor, at oppositionen er konstruktiv og kommer med et bud på, hvordan man kan gøre noget ved det for at sikre, at vi ikke skal ud i de her massefyringer, som er i gang, mens regeringen siger, at det kan vi ikke gøre noget ved.
Det kan statsministeren ikke få øje på at man kan, for statsministeren er så optaget af historik og tal.
I oppositionen er vi meget mere optaget af syge mennesker, der skal have en ordentlig behandling.
Statsministeren ved godt, at grunden til, at der bruges mange penge, er, at rigtig mange bliver behandlet.
Det, man oplever på sygehusene, er, at den måde, konstruktionen er lavet på, straffer dem, der behandler rigtig mange.
Det er da en absurd konstruktion, som statsministeren, som fru Helle Thorning-Schmidt var inde på, nu har haft ansvaret for i længst tid – den længste tid nogen dansk politiker har haft ansvaret for sundhedssektorens udvikling under den her regering.
At man ikke er i stand til at komme med et svar til de her mennesker, er det, jeg siger er for sølle.