Bent Bøgsted (DF), 2012-12-14:
Tak, hr. formand.
Jeg vil starte med at takke Enhedslisten for støtten til Dansk Folkepartis ændringsforslag.
Dansk Folkeparti støtter jo også en hel del af Enhedslistens ændringsforslag.
Det er jo ikke et forlig, det her er en aftale, det står der, så det kan jo altid ændres, hvis man bliver klogere, på samme måde som da skatteaftalen kom på plads.
Man må jo så også bare konstatere, at der ikke har været nogen i aftalepartierne, der har været lydhøre over for de argumenter, der er kommet.
Det må man jo bare konstatere, og derfor har vi i Dansk Folkeparti lavet de ændringsforslag.
Vi synes egentlig, at det er urimeligt, at man, hvis man er uhelbredeligt syg og ikke har nogen fremgang, så stadig væk skal have afklaret, om ens fleksjob skal forlænges efter 5 år.
Der er godt nok nogle tilfælde, der er undtaget, men alligevel.
Der er ikke nogen, der tror på, at man som fleksjobber kan have fremgang, og at man kan blive mere rask.
Når man er kommet dertil, har man fået en stationær erklæring, og så bliver man ikke mere rask.
Og det der med at tro på, at hvis man arbejder 2, 3, 4, 5 eller 6 timer om ugen, så bliver man mere rask, så kan man klare flere timer, holder altså ikke i virkeligheden.
Det kan godt være, at det holder i teorien, men i virkeligheden holder det ikke.
Med hensyn til de sociale kapitler har vi nu flere gange hørt arbejdsgiverne sige, at de ikke vil ansætte i sociale kapitler.
Vi har også haft deputationer inde, som siger, at det ikke er alle overenskomster, der har sociale kapitler, hvor de kan klare de ansættelser.
Og alligevel skal man, hvis man skal have et fleksjob – medmindre det er på grund af en arbejdsskade i virksomheden – være ansat i 12 måneder under sociale kapitler.
Det betyder så, at der bliver oprettet færre fleksjob, men det er måske også hensigten, for det er jo et spareforslag.
Man skal spare et par milliarder kroner, og det beløb er stigende, og der bliver flere og flere besparelser, man skal igennem.
Det er svært at forstå, hvordan man så hjælper dem, der er blevet syge.
Ressourceforløbet lød til at være rigtig godt fra starten, men når man så kigger på detaljerne, kan man se, at alt andet skal være afprøvet, før man kan komme i et ressourceforløb og få en afklaring der.
Det er egentlig sådan lidt mærkeligt, at det skal være på den måde.
Det samme gælder fleksjob.
Der er ikke nogen, der tror på, at det bliver mindre besværligt at få tilkendt et fleksjob.
Og har man så fået tilkendt et fleksjob, skal man selv ud at søge efter et fleksjob, og hvem kan sælge sig selv, hvis de skal ud at finde 2 eller 4 timer?
Det er der selvfølgelig nogle der kan, og som er stærke nok, men rigtig mange fleksjobbere har problemer med det.
Så det ender med, at de bliver placeret på kontanthjælp, indtil de eventuelt selv finder et fleksjob.
Det her vil også betyde, at der bliver en meget større administration ude i kommunerne.
Vi kan få et dobbeltsystem, hvor dem, der er kommet til skade, dem, der skal have et fleksjob eller en førtidspension, er nødt til at søge privat rådgivning, for der er ikke nogen, der kan gennemskue reglerne.
Sagsbehandlerne arbejder i forvejen hårdt, de har vanskeligt ved at gennemskue reglerne i forvejen.
Vi har mange sager, hvor de egentlig administrerer på en anden måde, end det var tiltænkt efter lovgivningen herinde.
I Dansk Folkeparti har vi også foreslået, at man kan få en overgangsperiode, så man har et fleksjob, og hvis man så finder et, inden for 8 uger efter man har mistet det, er man stadig væk omfattet af de gamle regler.
Det vil bl.a. hjælpe mange af dem, der er handicappede.
Det var et ønske fra Dansk Handicap Forbund.
Det har man også siddet overhørig.
Man har siddet kritikken af, at der er for lidt tid til at indfase forslaget, overhørig.
Det skal træde i kraft den 1. januar.
Kommunerne skal først til at forberede sig, og derfor har vi også stillet et ændringsforslag om at udskyde ikrafttrædelsen ½ år, så kommunerne har tid til at få det hele på plads.
Men det er man heller ikke særlig lydhør over for.
Jeg synes, det her bærer præg af, at man ikke tænker så meget på dem, der kommer i klemme; dem, der bliver ramt af det; dem, der skal ud at have et fleksjob eller en førtidspension.
Og hvis man er tilkendt et fleksjob på 2 timer, kan man jo heller ikke lige sådan umiddelbart søge om førtidspension; det er jo vanskeligt, hvis man ikke kan få et fleksjob.
Så det er noget med 40.000 ekstra, der bliver placeret på kontanthjælp.
Det er det, flertallet opnår ved det her, og det er jo sørgeligt at se på.
Man har jo haft den tilgang til det, at man skulle spare pengene.
Jeg har forståelse for de nævnte argumenter om, at under den tidligere reform – den var Dansk Folkeparti så ikke med i – var der for mange, der fik førtidspension, og der skulle gøres noget mere for at få dem ud på arbejdsmarkedet.
Det er ikke ligefrem det, den her reform gør.
Men i Dansk Folkeparti vil vi anbefale, at der bliver stemt ja til de ændringsforslag, vi har.
Det kan trods alt rette lidt op på de skader, som det store flertal herinde er med til at lave.
Som helhed stemmer Dansk Folkeparti nej til forslaget.
Nu har vi en lang række afstemninger under andenbehandlingen, og jeg håber da, at der er nogle, der vil trykke på de grønne knapper, men jeg tvivler på, at der er andre end Dansk Folkeparti og Enhedslisten, der vil stemme for ændringsforslaget.
Det bliver negligeret som alt andet, når der er noget, der skal rettes op på, når man har lavet en fejl.
Man er ikke lydhør over for det, når man har indgået en aftale.