Per Clausen (EL), 2010-01-21:
Når man hører sundhedsministeren fremlægge, hvordan fremtidens udfordringer i forhold til akutberedskab og akutsygehuse i de tyndtbefolkede dele af Danmark skal løses, skal man være opmærksom på detaljen, for det er ofte i detaljen, at det spændende gemmer sig.
Når sundhedsministeren f.eks. siger, at akutberedskabet på Holstebro Sygehus bevares, indtil alt det nye er på plads, må man sige: Ja, det betyder, at det bevares på det niveau, det har i dag, hvor det er sådan, at en del af akutberedskabet faktisk ligger i Herning, og at der er sygdomme, som man på bestemte tidspunkter af døgnet ikke kan komme i akut behandling for på Holstebro Sygehus.
Det vil sige, at man ikke har noget fuldt udfoldet akutberedskab på Holstebro Sygehus i dag, og man får det altså heller ikke i fremtiden, hvis sundhedsministerens ord står til troende.
En anden ting, som jeg synes er spændende, er, at sundhedsministeren det ene øjeblik siger, at akutberedskabet og behandlingen skal være lige god for alle, uanset hvor de bor, og så alligevel slutter af med at sige, at det tilbud, man vil give folk i Vestjylland, skal være det bedst mulige.
Det er ikke nødvendigvis det samme, og jeg håber da på, at vi senere i debatten kan få opklaret, hvad der gemmer sig bag disse formuleringer.
Så lagde ministeren også meget vægt på, at man havde en række ideer til, hvordan man kunne løse akutbehandlingen i de tyndtbefolkede dele af Danmark i fremtiden med hensyn til skadeklinikker og praktiserende læger.
Men er det ikke sådan, at indtil nu har de praktiserende læger faktisk været ganske afvisende over for, at de var i stand til at løfte nogle opgaver, der i dag løftes på sygehusene?
De siger sådan set, at det er en udfordring, der er stor nok, hvis man i fremtiden skal være i stand til at bevare en betjening med praktiserende læger i landdistrikterne.
Så måske er nogle af de ting, der her nævnes, ikke så fantastisk sandsynlige, at de helt kan leve op til sundhedsministerens forventninger.
Nu ved vi godt, hvordan det problem vil blive løst om nogle år.
Det vil blive løst ved, at den til den tid siddende sundhedsminister og statsminister vil sige, at regionerne har svigtet, de praktiserende læger har svigtet.
Vi ved jo godt, hvem der har svigtet, når de storslåede planer ikke lykkes.
Og så må jeg sige, når det netop handler om akutfunktioner, at jeg gentagne gange grundigt har læst, hvad Sundhedsstyrelsen er nået frem til her, og det er ganske rigtigt, at man forsøger at finde evidens, dokumentation for, at de her 250.000-400.000, som er det mindste antal borgere, der kan være tale om, er rigtigt og godt.
Man har læst grundigt på litteraturen.
Og så når man frem til, at de intet siger om, at det, man foreslår, er bedre.
Men heldigvis siger sund fornuft det, siger Sundhedsstyrelsen, så det, der er sundhedsministerens sundhedsfaglige videnskabelige grundlag for sygehusplanlægningen, er altså sund fornuft – måske kan det være, at regeringen også skulle påtage sig at følge den på andre områder.
Når jeg i udgangspunktet er optimistisk i den her debat, er det jo, fordi det er sådan, at hvis man ser på, hvad store partier uden for regeringen har sagt, fremgår det, at Dansk Folkeparti har gjort det helt klart, at de er de bedste forsvarere for dem, der bor i udkantsområderne, når det handler om det her.
Og Socialdemokraterne har så sent som i 2008 sagt, at de mente, at afstande, som betød over en halv times transport, var fuldstændig uacceptable.
Så der er jo grund til at tro, at der kan træffes beslutninger i dag, der kan bringe os videre i debatten.
Enhedslisten har fremsat et forslag til vedtagelse, og det skal jeg så læse op.
Forslag til vedtagelse »Regeringens favorisering af den private sygehussektor og de manglende økonomiske ressourcer til at leve op til regeringens løfter har indskrænket regionernes økonomiske råderum og handlefrihed.
Folketinget støtter specialiseringer i sygehusvæsenet, som kan begrundes med veldokumenterede sundhedsfaglige hensyn, således at der på den ene side sikres en høj faglig kvalitet i behandlingen af patienterne, og at borgerne samtidig behandles så hurtigt og så tæt på hjemmet som muligt.
Folketinget afviser derfor centraliseringer, hvor der ikke findes sundhedsfaglig dokumentation for fordelene.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til at gå i dialog med regionerne for at sikre en sygehusstruktur, hvor der ikke nedlægges akutmodtagelser, hvor dette fører til, at der bliver over en halv times transport til nærmeste akutmodtagelse.«