runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Der er blevet sagt rigtig mange interessante ting her i dag.
Det seneste, fru Özlem Sara Cekic har sagt, er jo, at man i SF ikke har forstand på det.
Det er ellers en interessant melding, at man ikke har forstand på, hvordan grænsen for fattigdom sættes, for man har der ellers stået og både læst og påskrevet hele dagen, hvordan den skulle ligge.
Jeg ville egentlig gerne tilbage til noget andet, som fru Özlem Sara Cekic sagde i sin tale.
Det var, at hun sagde, at man i Norge har en fattigdomsgrænse, og at den skulle man sammenligne sig med.
Jeg kan til oplysning fortælle, at man ikke i Norge har nogen fattigdomsgrænse.
I Norge betragtes fattigdom som et flerdimensionelt og sammensat problem både på samfundsniveau og individniveau.
Så det er ukorrekt, hvad fru Özlem Sara Cekic står og siger fra talerstolen.
Jeg vil blot spørge: I USA har man jo også en fattigdomsgrænse.
Er der mere eller mindre fattigdom i USA som følge af, at man har en fattigdomsgrænse?
Jeg vil da meget gerne have, at fru Özlem Sara Cekic henviser til, hvor det er, jeg skal have sagt noget ukorrekt.
Jeg kan sige, at allerede tidligere i den debat, vi har haft i dag, stod fru Özlem Sara Cekic på talerstolen og sagde, at størstedelen af de folk, der blev udsat, var kontanthjælpsmodtagere, på trods af at de udgør 30 pct. og lønmodtagergruppen udgør 40 pct. af de mennesker, der bliver udsat.
Nu stod fru Özlem Sara Cekic på talerstolen og sagde, at Norge har en fattigdomsgrænse, og jeg kan blot henvise til, at Norge ikke har en fattigdomsgrænse, men anskuer det her som et flerdimensionelt problem og også arbejder med et sæt af indikatorer ligesom det, regeringen i Danmark lægger op til.
Og det fremgår også af den handlingsplan mod fattigdom, som ordføreren kan søge på nettet; man kan bare søge i sit lille googlefelt.
Jeg vil gerne spørge SF's ordfører – og for resten tak, fordi ordføreren netop har stået og rost den danske velfærdsmodel og sagt, at man er stolt af den, det er jeg da glad for at høre – hvad SF's ordfører mener om fru Line Barfods udlægning af, at der er behov for i det her udelukkende at tale om en økonomisk grænse, for det var jo det, fru Line Barfod sagde i sin besvarelse.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Endnu en gang vil jeg sige, at der blandt de folk, der bliver sat på gaden, er en overrepræsentation af folk, som kommer fra kontanthjælpssystemet.
Det har vi snakket om før, og jeg har også taget rapporten i hånden og vist ordføreren det.
Jeg ved simpelt hen ikke, hvad der gør, at man ikke kan læse det rigtigt.
I forhold til hvad fru Line Barfod har sagt, vil jeg sige, at jeg bare ikke en eneste gang har hørt nogen sige her fra talerstolen, hverken fra Socialdemokratiet, SF, Enhedslisten eller Radikale Venstre, at det kun handler om økonomi.
Det har vi gentagne gange slået fast.
Jeg kan da ikke gøre for, at lydsystemet ikke fungerer hos regeringspartierne.
Det kan godt være, at vi skal gøre noget ved justeringen af lyden, men nogle gange hjælper det bare rigtig meget på debatten, også på niveauet, hvis vi giver hinanden rum til at lytte.
Det her er et for vigtigt spørgsmål til, at vi sidder og laver den her mudderkastning.
Det er 59.000 børn, der lever i fattigdom i dagens rige Danmark – 59.000 børn, som ikke har de samme muligheder, som flertallet har.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-20:
Tak for det.
Nu har venstrefløjen haft siden kl. 13 i dag til at redegøre for deres politik på det her område, og nu, hvor vi nærmer os kl. 17.50, har man stadig væk ikke formået at redegøre for sin politik på det her område.
Nu har socialministeren jo tilkendegivet, at der bliver igangsat et arbejde med at finde ud af, om man kan udvikle nogle fattigdomsindikatorer.
Jeg vil bare høre, om SF støtter nedsættelsen af en tværministeriel arbejdsgruppe, som skal kigge på fattigdomsindikatorer.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Ja, det er muligt, at regeringen, som jo har excelleret i nysprog, siden den kom til, og har prøvet at omdefinere en lang række begreber, også mener, at man er lykkedes med at omdefinere fattigdom til intet at have med økonomi at gøre.
Men i min ordbog handler fattigdom først og fremmest om økonomi.
Så er der en række andre problemer også, ud over økonomi.
Men det handler først og fremmest om økonomi.
Derfor gør det en forskel, om man går ind og laver et tal for, hvornår man mener at folk lever i fattigdom i Danmark.
På Skatteministeriets område har det været muligt for regeringen at gå ind og fastsætte, hvad den mener man skal have for at kunne leve i Danmark.
Hvad koster det at købe tøj til sine børn?
Hvad koster alle de forskellige nødvendige ting, man har udgifter til?
Det har man regnet ud, og så har man sagt, at en voksen skal have 5.380 kr. om måneden, når boligudgifterne er betalt.
Det er det, det koster at leve i Danmark.
Det kunne man gå ind og tage som et udtryk for en fattigdomsgrænse og så se på, hvor mange mennesker i Danmark der lever for mindre end det.
Og så kunne vi begynde at diskutere, hvad vi gør ved det.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Nu siger ordføreren, at hun ikke har hørt et eneste bud på, hvor den kunne ligge.
Det synes jeg simpelt hen ikke er rimeligt, for det står faktisk i vores beslutningsforslag.
Der står: absolut fattigdom, relativ fattigdom, budgetmodellen og afsavnsmetoden – der er mange måder at opgøre det her på.
Og når ordføreren også siger, at det kan man ikke bruge til noget, betyder det så, at OECD, EU og lande som USA, Norge, Sverige og Storbritannien fuldstændig har misforstået spørgsmålet om fattigdom, og at det kun er Danmark, der har forstået det, og at man overhovedet ikke behøver at lave en fattigdomsgrænse?
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Jeg vil godt tilkendegive, at USA bl.a. har lavet en fattigdomsgrænse, og mig bekendt har det ikke gjort, at USA har fået færre fattige mennesker.
Og igen må jeg så sige, at der med det her beslutningsforslag er lagt op til forskellige modeller, men at det, man egentlig ønsker, er, at der skal nedsættes et ekspertudvalg.
Jeg har stået her mange gange og diskuteret det, og jeg kan jo se ud fra alle mine taler, hvad jeg har sagt og gjort.
Derfor har vi været fremme med et forslag om, at vi laver en række fattigdomsindikatorer, og derfor siger jeg nej til at nedsætte et ekspertudvalg.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Men det går ikke så godt for USA, bl.a. fordi de har et privat sundhedsvæsen, som jeg ved Konservative støtter rigtig meget at vi også får i Danmark, så det mere er størrelsen af bankkontoen, der afgør, om man kan få behandling f.eks. Jeg vil bare rigtig gerne sige, at når vi siger et ekspertudvalg, er det jo ikke ensbetydende med, at vi ikke kan være enige i oppositionen.
Vi har flere gange sagt, at vi gerne vil have, at dem, der har styr på det her, fastsætter en grænse, så det ikke bliver hovsaløsninger, som vi har set utallige af fra regeringens side, så det ikke bare bliver en eller anden lappeløsning, men noget, der kommer til at blive holdbart de næste mange, mange år, og derfor skal det gøres ordentligt.
Det er derfor, vi mener – modsat regeringen, som har ry for ikke at høre på eksperterne – at det skal være dem, der har forstand på det, der skal fastsætte noget.
Men vi tager et politisk ansvar og siger: Vi skal have en fattigdomsgrænse.
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Det med sundhedsforsikringerne er jo sådan set lidt sjovt, for jeg har oplevet, at også SF syntes, at det var en rigtig, rigtig fin sundhedsordning, der blev lavet i USA.
Nu kræver man, at alle skal tegne en privat sundhedsforsikring.
Det var egentlig ikke sådan, jeg hidtil har opfattet SF's politik, men lad det nu ligge.
Jamen jeg er igen nødt til at sige, at jeg står med ryggen rank og synes faktisk, at den her regering har gjort en aktiv indsats inden for socialpolitik, har sat massivt ind på mange brede fronter og kommer med nye tiltag igen og igen.
Jeg mener, vi hverken har lavet hovsa- eller lappeløsninger, men jeg er helt med på, at stod det til SF, jamen så ville man gøre det ti gange så godt.
Det er o.k, at man tilslutter sig et forslag, men hver eneste gang vil man alligevel gerne gøre det ti gange så godt.
Ordføreren blev færdig, og der er ikke flere korte bemærkninger, og det er hr. Jørgen Poulsen, der har ordet som ordfører for Det Radikale Venstre.
Jeg tror, at det var en tilkendegivelse af, at nu ville han godt på talerstolen.
Jørgen Poulsen (RV), 2010-04-20:
Tak for det, og undskyld.
Jeg kan ikke slukke den telefon.
Jeg siger, at det er et problem med den telefon.
Jeg aner ikke, hvordan man betjener den.
Regeringen opfatter tilsyneladende fattigdom som alt andet end et spørgsmål om økonomi.
Førhen var vi i Det Radikale Venstre modstandere af en fattigdomsgrænse, da vi var bange for, at den ville blive for simpel.
Eksempelvis kunne en fastsættelse af et minimumsbeløb relativt betyde, at også studerende kom med i statistikken.
Det er imidlertid mit indtryk, at der nu er generel enighed om, at studerende på SU selvfølgelig ikke skal tælle med.
Hvis vi havde en officiel fattigdomsgrænse, kunne vi undgå dette.
I Det Radikale Venstre vil vi til enhver tid være med til at tage ansvar for at nedbringe fattigdommen i Danmark.
Hvis man havde en officiel definition af, hvad det vil sige at være fattig, ville man også kunne sætte forpligtende målsætninger på det sociale område og dermed få nedbragt fattigdommen.
Særlig har fattigdommen alvorlige konsekvenser for børnene.
Ofte er der hverken råd til legetøj, fritidsinteresser eller skoleudflugter.
Der findes faktisk familier i Danmark, som er nødsaget til at bo i en bil, fordi de ikke har kunnet betale huslejen og derfor er blevet sat ud af deres bolig.
Det er ikke svært at forestille sig, at disse boligforhold kan gøre det svært for barnet at få det optimale ud af sin skolegang.
Som det fremgår af bemærkningerne til forslaget, er der forskellige metoder til at fastsætte fattigdomsgrænser med.
Jeg tror ikke, at vi kommer uden om også at tage hensyn til den relative fattigdom.
I Det Radikale Venstre er vi af den overbevisning, at relativ fattigdom er et væsentligt element.
Men vi vil her i første omgang lade det være op til udvalget at komme med forslag til, hvordan en sådan fattigdomsgrænse kan udformes.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Jeg vil gerne spørge Enhedslistens ordfører lidt til den her tilgang til, hvad fattigdom er, for fru Line Barfod står jo på talerstolen og gør det enormt simpelt at definere, hvem der er fattige.
Nu har fru Line Barfod så sagt, at man kan ekskludere studerende, men jeg går ud fra, at fru Line Barfod er enig med mig i, at der også kan være fattige i den studerende gruppe, og derfor bliver det meget forsimplet, hvis man bare siger om alle studerende, at de ingen fattigdomsproblemer har.
Derfor vil jeg også høre fru Line Barfod, hvad vi gør i forhold til gruppen af selvstændige.
Er de efter fru Line Barfods definition fattige?
Det er jo det, der bliver lagt op til, hvis man laver en så forsimplet ordning.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Der er meget i den statistik, vi har, som er meget forsimplet, hvis man har den opfattelse, som fru Ellen Trane Nørby har, af, hvad der er simpelt.
Men det handler om, at når man har fået statistikken, dykker man grundigere ned i den og ser på, hvad det er for nogle grupper.
Så kan man vælge at sige, at man ikke mener, de studerende er et problem i denne sammenhæng, eller man kan vælge at sige, at man mener, det er et problem, at der er så mange fattige studerende, og at man gerne vil have det undersøgt nærmere og se på, hvad man kan gøre.
Det samme gælder for selvstændige.
Her kan man, hvis det er det, man interesserer sig for, se på, hvorfor der er så mange selvstændige, der i så mange år lever af så lave indkomster.
Hvordan lever de?
Er der nogle problemer i forhold til det, eller er der ikke nogen problemer?
Der er folk, der lever i fattigdom, fordi regeringen og Dansk Folkeparti har skåret så dybt i ydelserne, at man reelt ikke kan leve af de ydelser, man får på starthjælp, med kontanthjælpsloft osv.
Så der er nogle muligheder for at gå ind og handle, når man analyserer tallene, men man er nødt til at starte med at have tallene.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Jeg kan ikke forstå, hvad det er for nogle tal, Enhedslistens ordfører mangler.
Vi har da tal på, hvor mange selvstændige der er, og vi har da i høj grad tal på, hvor mange studerende der er.
Vi har også tal på, hvor mange enlige der er underlagt kontanthjælpsloftet, vi har tal på, hvor mange der er på starthjælp.
Vi har da tal på alt det her.
Det er selvfølgelig også tal og viden, som vil indgå i det arbejde, som regeringen har igangsat med at identificere retvisende fattigdomsindikatorer.
Det er da klart, at vi er nødt til at have noget viden, og det er jo også derfor, at den proces, der allerede er sat i gang fra regeringens side, selvfølgelig også involverer den eksisterende viden og kompetencepersoner på området.
Men fru Line Barfod gør jo hele den her diskussion enormt simpel, fordi den kommer til kun at handle om økonomi.
Det, jeg ellers har hørt vi er blevet beskyldt for hele dagen, er jo, at vi endnu ikke har forstået, at oppositionen sådan set har ændret deres begreb til også at handle om andet end økonomi.
Det, jeg så kan forstå på fru Line Barfod, er, at hvis man har få penge, er man fattig.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-04-20:
Jeg har her i salen på det seneste oplevet flere gange, at man ligesom løber hovedet mod en mur, med hensyn til om EU nu er en barriere eller ej.
Ministeren har sagt, at vi godt kan være et foregangsland.
Det synes jeg også at vi kan, og det kan vi måske også være, når det handler om at være med til at præge EU-lovgivningen.
Ministeren har vel også, efter at det her beslutningsforslag blev fremsat, haft mulighed for at prøve at undersøge de her ting lidt.
Hvorfor skal det nu vente til udvalgsarbejdet?
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Jeg synes ikke, at jeg kan tilføje så meget nyt.
Samtidig kan vi også konstatere, at kommunerne har mulighed for at tage visse hensyn.
Det er der så åbenbart nogle kommuner der ikke gør, og jeg vil gerne medvirke til, at vi præciserer, at kommunerne skal tage hensyn, sådan at der bliver lavet en rimelig afdragsordning.
Jørgen Poulsen (RV), 2010-04-20:
Det her forslag pålægger regeringen inden udgangen af 2010 at fremsætte de nødvendige lovforslag, således at kommunernes opkrævning og modregning af tilbagebetalingskrav for offentlige ydelser på alle områder bliver omfattet af de regler, der gælder for statens inddrivelse af offentlig gæld.
Man vil altså lukke et hul i forhold til kommunernes opkrævning af offentlig gæld, sådan at al modregning i offentlige ydelser, f.eks. i boligstøtte og børnefamilieydelse, sker efter inddrivelseslovens regler.
Det betyder, at der skal tages samme hensyn til betalingsevne, som inddrivelsesloven tilsiger.
Det synes vi i Det Radikale Venstre umiddelbart er positivt, og vi synes, at det er helt rimeligt at få ensartede regler på det her område, så vi støtter forslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-20:
Tak, hr. formand.
Grunden til, at jeg gerne vil stille spørgsmål, er sådan set, at fru Line Barfod siger, at det er i et fåtal af de her eksempler, at det decideret er socialt bedrageri, netop når det drejer sig om børnetilskud og boligstøtte.
Der vil jeg da gerne henlede fru Line Barfods opmærksomhed på den historie, der kom i februar måned i år fra Fredericia Kommune, som jo har hentet 8 mio. kr. på socialt bedrageri.
Kommunen siger faktisk, at det netop er et spørgsmål om fiktive adresser, altså at folk uretmæssigt opnår sociale tilskud ved hjælp af fiktive adresser, som typisk medfører, at man er i stand til at få forhøjet boligstøtte og samtidig få friplads i daginstitutioner osv.
Så vil jeg gerne spørge ordføreren: Er det ikke lidt i modstrid med det, som ordføreren netop sagde om, at det var et fåtal?
Som jeg forstår det, siger fru Line Barfod, at det er et fåtal, som er sociale bedragere.
Ja, naturligvis er det det.
Det vil jeg i hvert fald håbe det er – i forhold til de mange, mange milliarder, som vi udbetaler i boligstøtte og fripladstilbud osv.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Hvis man opgiver en fiktiv adresse, hvis man er flyttet sammen med sin kæreste og ikke fortæller det, eller hvis det handler om andre af de eksempler, som ordføreren nævner, så er det socialt bedrageri, og så skal man ikke bare betale tilbage, så skal man også straffes.
Så er det socialt bedrageri, men i langt hovedparten af tilfældene er det ikke det, vi snakker om.
Det seneste tal for boligstøtte, jeg har fra ministeren, er, at i 2007 var der efterregulering i 8,9 pct. af alle boligstøttesager.
Som jeg sagde før, sker det, når huslejen stiger, når de andre udgifter stiger, når ens indkomst svinger.
Det er måned for måned, at man går ind og beregner boligstøtten, og det er enormt indviklet.
Jeg synes, ordføreren skulle prøve at se på, hvordan man beregner boligstøtte.
Der er ingen, der kan gøre det i hånden, det kan man kun på computer.
Så for det store flertals vedkommende, der får en restance, er det ikke, fordi man bevidst går ind og snyder.
Det er, fordi det er umuligt at beregne.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Fru Line Barfod kom jo med en masse beskrivelser af, hvor kompliceret boligstøttelovgivningen er, og det er helt korrekt, at der er en masse ting, der ændres løbende.
Så jeg vil blot spørge fru Line Barfod, om det ikke netop burde give anledning til, at Enhedslisten og fru Line Barfod støttede ønsket om at få skabt nogle centre for objektiv sagsbehandling, sådan at det her ikke længere var et spørgsmål, der lå ude i den enkelte kommune, men netop var centraliseret et sted, hvor man havde fuldstændig overblik over de forskellige boligstøtteregler.
For jeg deler fuldstændig fru Line Barfods beskrivelse af, at det her er enormt kompliceret lovstof.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Nu er det jo en helt anden debat, hvorvidt man skal flytte sagsbehandlingen fra kommunerne og til nogle få steder i landet.
Jeg mener, vi har dårlige erfaringer fra skatteområdet med, at folk skal rejse langt, og jeg tror, det ville blive et stort problem for mange af vores borgere, især mange af vores ældre borgere, hvis de skulle bruge 1 eller 2 dage på at rejse hen til et sted, hvor de kunne få en ordentlig vejledning om boligstøtten.
Der mener jeg, at det ville være bedre, hvis vi som politikere satte os for at have en mere gennemskuelig lovgivning, så det var nemmere at finde ud af både for borgerne og for sagsbehandlerne, hvad reglerne var.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Jeg ved ikke lige, hvor mange det er, der møder op fysisk med deres boligstøtteerklæringer.
Jeg tror, de fleste klarer det her enten på e-mail eller pr. telefon.
Derudover må det jo også være et spørgsmål om retssikkerhed at sikre, at der er en ensartet behandling af borgerne, særlig på det her meget komplicerede område, hvor vi ser tilfælde af, at der bliver udbetalt for meget.
Og så står vi i de situationer, vi netop drøfter i dag, hvor der skal ske en inddragelse på baggrund af den ikke retmæssigt udbetalte støtte.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Det er jo noget, vi har brugt noget tid på i Kommunaludvalget.
Vi har haft foretræder, og vi skal diskutere det videre i Kommunaludvalget.
Så der er mange forskellige parametre ud over det at have en ensartet behandling, der indgår i spørgsmålet om retssikkerhed.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Det er klart, at jeg fremsætter forslaget på baggrund af en lang række henvendelser fra borgere, der bliver dybt frustrerede, også fordi de jo har set alt det, der trods alt har været fremme i forbindelse med de nye regler, regeringen har lavet, om, at man ikke skal betale, hvis man ikke har råd.
Vi oplever, at der er kommuner, der ikke tager det hensyn.
Det er fint at præcisere, men det var jo ikke nok på alle de andre områder.
Der har man ikke nøjedes med at præcisere.
Der har man lavet nogle klare regler, fordi man ønskede at sikre en reel inddrivelse, som også var fair.
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Man lavede hele den nye lovgivning, som jeg lige har stået og kigget i, i – jeg mener det var – 2005 eller 2006, om hele den her nye inddrivelsesforretning, og jeg skal blankt erkende, at jeg ikke har sat mig ned og læst hver detalje.
Så jeg skal ikke kunne sige, hvad der har ligget til grund for det.
For mig er det allervigtigste, at kommunerne faktisk har mulighed for at tage hensyn, og jeg har en fornemmelse af, at Enhedslisten, når de fremsætter det her beslutningsforslag, måske har den opfattelse, at der er nogle borgere, som synes, at det her er et problem.
Det er derfor, jeg spørger, om vi måske kunne blive enige om at bede ministeren præcisere over for kommunerne, at de har mulighed for at tage hensyn, også i de tilfælde.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Men der er jo generelt i inddrivelsesreglerne indsat bestemmelser for, hvornår kommunerne skal yde henstand med tilbagebetaling, og hvis vi kigger på de to specifikke ting, kan vi se, at der også i forhold til børnefamilieydelser er fastsat eventuelle restancer i forhold til dagog klubtilbud, som kan modregnes med op imod halvdelen.
Og i forhold til boligstøtten er der, som jeg også sagde i min ordførertale, jo heller ikke noget til hinder for, at kommunerne i særlige tilfælde kan gå ind og beslutte, med hvilken hastighed tilbagebetalingen skal ske og med hvilke typer af fradrag.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Jamen igen: Det, som undrer mig, og som jeg ikke synes jeg får svar på, er, at man, hvis det nu er kontanthjælp, som nogen har fået for meget udbetalt af, så ikke kan gå ind og trække det i kontanthjælpen, og den boligstøtte, som nogen har fået for meget, kan heller ikke trækkes i kontanthjælpen.
Den kan modregnes i boligstøtten.
Men for den enlige mor på kontanthjælp gør det jo ingen forskel, om man modregner de 1.500 kr. i kontanthjælpen eller i boligstøtten.
Regeringen har fastsat nogle regler, der siger, at man skal have betalingsevne, før man skal betale af på gælden, men lige de to ting, nemlig modregning i børnefamilieydelser og i boligstøtte, er undtaget.
Og det er bare det, jeg beder om en forklaring på, i forhold til alle de andre områder, hvor man har sagt, at der skal betalingsevneprincippet gælde.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Jamen jeg er glad for, at vi er enige om, at udbetalinger, der er udbetalt med urette, skal tilbagebetales, og at det er det gældende princip, der er.
Som jeg sagde i min ordførertale, er der jo ingenting i de gældende regler, som er til hinder for, at kommunerne i særlige tilfælde, ud fra den pågældendes økonomi, kan gå ind og vurdere, i hvilken takt og med hvilke rimelige afdrag en tilbagebetaling af bl.a. boligstøtte skal ske. Så der er jo allerede i dag en fleksibilitet i reglerne i forhold til, at kommunerne kan gå ind og vurdere det, og det er også derfor, jeg, som jeg sagde i min ordførertale, er lidt uforstående over for, hvad der egentlig er sigtet med Enhedslistens forslag, men det håber jeg selvfølgelig jeg kan blive klogere på i udvalgsbehandlingen.