Tina Petersen (DF), 2007-04-20:
Jeg bliver nødt til at starte med at sige, at det i dag er en meget speciel dag.
Endelig kom denne udmøntning af Dansk Folkepartis forslag – mit forslag – B 51.
Regeringens udmøntning er lovforslag L 196, som nu behandles her i salen, om en ungdomsuddannelse for unge med et særligt behov.
Beslutningsforslag B 51 blev fremsat den 14. december 2005.
Den 15. december 2005 sendte jeg det på vegne af Dansk Folkeparti i høring.
Derefter, onsdag den 8. februar, blev det førstebehandlet her i salen.
Efter førstebehandlingen udarbejdede jeg en betænkning i enighed med samtlige partier i Folketinget.
Der kom et ændringsforslag den 25. april 2006, og dertil kom Dansk Folkepartis kommissorium den 1. marts 2006, hvor vi med den tværfaglige arbejdsgruppe udarbejdede det her kommissorium med samtlige partiers opbakning.
Men efterfølgende kunne man i visse kredse høre, at kommissoriet var et meget specielt kommissorium, ikke mindst på grund af pind nr. 9, hvor jeg forlangte, at ministeriet og den tværfaglige arbejdsgruppe skulle tage udgangspunkt i B 51 og ikke mindst følge intentionerne i forslaget loyalt.
Det virkede, som om man ikke var vant til, at det blev pindet ud, men ikke desto mindre forholdt man sig til de aftalte pinde, og det vil jeg gerne have lov til at sige tak til ministeren og ministeriet for.
Den 4. maj 2006 blev Dansk Folkepartis beslutningsforslag B 51 andenbehandlet her i salen, og det blev vedtaget enstemmigt med 114 stemmer; altså, alle partier stemte for beslutningsforslaget.
I dag er B 51 så blevet til en realitet, udmøntet af regeringen som lovforslag nr. L 196.
Jeg synes, det er lykkedes ministeriet at sammensætte en lov, som i sin enkelhed minder meget om B 51.
Man har fulgt B 51 loyalt i dets helhed, også i det skrevne ord.
I lovtekstens § 2 står der tydeligt: »Unge udviklingshæmmede og andre unge med særlige behov har et retskrav på en ungdomsuddannelse, ...«.
Ordet retskrav hører til sjældenhederne i en dansk lovtekst, men for Dansk Folkeparti var netop retskravet det allervigtigste, for med dette krav kan en ung handicappet med denne lov i hånden forlange at få en ungdomsuddannelse på lige fod med alle andre unge, og uanset hvor i landet han eller hun måtte bo.
Lige netop retskravet har de unge handicappede efterlyst siden 1980.
Først da Dansk Folkeparti fremsatte beslutningsforslaget, blev de unge handicappede og de med et særligt behov hørt
Dernæst er det vigtigt at nævne elementer i forslagets § 4: at der skal tages hensyn til den en kelte og den enkeltes kvalifikationer, modenhed, interesse, ønsker og muligheder.
Forslaget nævner mange muligheder for den enkelte, såsom at den enkelte skal kunne tilbydes daghøjskole, efterskole, husholdningsskole, håndarbejdsskole og andre skoler.
Mulighederne er mange og lige så forskellige, som de unge er, men udgangspunktet skal altid være den enkelte og dennes behov.
Vi skal med loven skabe mulighed for, at de unge kan opnå kompetencer, hvor de kan komme til at føle sig mere værdsatte, mindre byrdefulde, og samtidig skal de have mulighed for at opbygge de værdifulde venskaber, som er så nødvendige for at få så godt et socialt liv som muligt.
Det skal være slut med at diskriminere på dette område.
For mig, for Dansk Folkeparti er det en glædens dag.
For mig personligt er det mange års arbejde, som nu til dels er færdigt.
Når jeg siger til dels færdigt, er det, fordi jeg godt ved, at det er nu, loven for alvor skal afprøves, og at der er punkter, som bekymrer alle, nemlig den fremtidige økonomi.
Da næsten alle er med i satspuljeforliget, vil jeg minde om, at loven her giver et retskrav.
Hermed har alle unge handicappede en ret, et krav på en ungdomsuddannelse i fremtiden.
Dette lovforslag for de handicappede er et epokegørende tiltag.
Mange års venten er forhåbentlig endelig slut.
Dansk Folkeparti takker for opbakningen, og vi tilslutter os hermed L 196.
Jeg kan jo ikke lade være med så at spørge ind til fru Margrethe Vestager.
Når jeg overværer den debat, der foregår, synes jeg, at jeg hører, at det forslag, som Dansk Folkeparti kom med, B 51, kom, fordi man nedlagde amterne.
Der bliver jeg jo så nødt til at have udspecificeret, om det er korrekt, det, jeg har forstået, at forslaget er foranlediget af, at amterne er blevet nedlagt.