runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2013-06-12:
Der var et spørgsmål mere, men inden jeg stiller det en gang til, vil jeg gerne bede ordføreren om at vælge en anden sprogbrug.
Jeg tror, at 99 pct. af alle danskere, der lytter til det her, eller som man møder, vil tro, at Socialdemokratiet nu mener, at kontanthjælpsmodtagerne er dovne, når man snakker om passivkulturen.
Kan man så ikke sige, at nu skal der gøres op med statens og kommunernes forkerte behandling af kontanthjælpsmodtagerne?
For det bringer med det samme tankerne frem mod en debat, vi havde sidste sommer, og jeg synes, det er meget, meget negativt og meget, meget forkert af arbejderbevægelsens parti at vælge den sprogbrug.
Det vil sige, at man tager penge fra de økonomisk set svageste i samfundet og giver til de økonomisk set stærkeste.
Er det Socialdemokraternes politik, at man nu skal omfordele den modsatte vej af, hvad vi før har været enige om?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2013-06-12:
Når jeg siger, at vi har en passivkultur, er det for så vidt ikke møntet på kontanthjælpsmodtagerne, for de ligger jo, som der er redt til dem, og det er derfor, vi har tænkt os at lave det her om.
Vi har i Danmark skabt en situation, hvor vi har indrettet os med matchgrupper – matchgruppe 1, 2 og 3.
I matchgruppe 3 har vi i dag 10.000 unge under 30 år, og der bliver for dem i matchgruppe 3 overhovedet ikke gjort nogen indsats.
Det er der, jeg mener at vi skal gøre op med passivkulturen – det vil sige vores passivitet i forhold til de unge mennesker, som er overladt til sig selv i matchgruppe 3.
Christian Juhl (EL), 2013-06-12:
Tak, og tak for ordførertalen.
Vi skal gøre op med passivkulturen, sagde hr. Lennart Damsbo-Andersen.
Betyder det, at kontanthjælpsmodtagere er dovne, og at det er det, man skal lovgive om?
For så har jeg misforstået den socialdemokratiske politik.
Så bliver ydelserne sat voldsomt ned.
Er det socialdemokratisk politik, at man for dem, der har de dårligste forhold økonomisk, skal sætte ydelserne ned?
Er det den nye socialdemokratiske linje?
Finn Sørensen (EL), 2013-06-12:
Så ved jeg ikke, hvem der har misforstået noget, for så vidt jeg har forstået, er det her en del af et forlig med en række partier i Folketinget – så vidt jeg husker alle andre end Enhedslisten – og de besparelser, der bliver lavet i forhold til SU og kontanthjælp, til sammen lidt over 3 mia. kr., indgår i en finansiering af lettelser af øl- og sodavandsafgifter.
Sådan husker jeg da det forlig.
Det er da i hvert fald den økonomiske mekanik i det.
Så der vil jeg da gerne høre, hvad ordførerens sociale sindelag siger ham i forhold til det.
Så har jeg et andet spørgsmål.
Ordføreren er jo bekendt med, at regeringen lige har fastsat en fattigdomsgrænse.
Hvordan har ordføreren det så med, at man nu laver en reform af kontanthjælpssystemet, som betyder, at mange flere tusinde kommer ned under den fattigdomsgrænse, man lige selv har fastsat, som jo er 8.500 kr. i disponibel indkomst om måneden?
Finn Sørensen (EL), 2013-06-12:
Tak til ordføreren.
Jeg ved, at ordførerens parti er tilhænger af den fattigdomsgrænse, som socialministeren for nylig har fastsat.
Hvordan har ordføreren det med, at mange flere tusinde unge som konsekvens af den her reform vil komme til at leve i længere tid, op til de 3 år og måske mere, på ydelser, der er lavere end den fattigdomsgrænse, som socialministeren har fastsat?
I den forbindelse må jeg lige sige, at det jo ikke er rigtigt, som den socialdemokratiske ordfører sagde tidligere, at der ikke er nogen, der kommer til at få de der lavere ydelser.
Det fremgår jo klart af reformen, at job- og uddannelsesparate kontanthjælpsmodtagere helt op til de 30 år får en væsentlig lavere ydelse, end de får i dag.
Så jeg vil gerne spørge ordføreren, hvordan ordføreren har det med det.
Og hvordan rimer det med ordførerens sociale sindelag og ordførerens oplevelse af regeringsgrundlagets målsætning om, at vi skal mindske ulighed og fattigdom?
Mette Frederiksen (S), 2013-06-12:
Men hvorfor lægge den præmis, at de unge ikke skal i gang med en uddannelse, ind?
vil jeg spørge hr. Christian Juhl.
Har hr. Christian Juhl overhovedet ret i påstanden om, at de unge ikke kommer i uddannelse?
I dag skal unge ikke stå til rådighed for uddannelse i kontanthjælpssystemet.
Det skal de i fremtiden.
Det burde i virkeligheden glæde hr. Christian Juhls sociale hjerte, at vi med den her kontanthjælpsreform tager det ideologisk vigtige skridt væk fra, at unge uden uddannelse i dag skal stå til rådighed for et ufaglært arbejdsmarked, i stedet i fremtiden skal stå til rådighed for et uddannelsessystem, for det er jo den sikreste vej til at understøtte, at de får et stærkere fundament at stå på.
Det er jo i virkeligheden en kæmpe ideologisk sejr, at man går væk fra at tænke den ikkeuddannede unge kontanthjælpsmodtager som en del af en ufaglært arbejdsstyrke til at bruge de penge og den tid, der skal til, for at vedkommende bliver så dygtig, at vedkommende kan trække sig ud af den livssituation, vedkommende er i, qua en uddannelse.
Præmissen om, at den unge skal blive i kontanthjælpssystemet i lang tid, er forkert, for vi taler her kun om unge, der er vurderet til at være uddannelsesegnede og derfor efter ganske kort tid – gerne enten uger eller måneder – går i gang med en uddannelse.
Christian Juhl (EL), 2013-06-12:
Det tror jeg ikke at der er nogen der er uenige med arbejdsministeren i, men »vi skal gøre op med et forkvaklet syn på mennesker«, siger ministeren.
: Er det at gøre op med et forkvaklet syn på mennesker at sætte dem ned på en ekstremt lav ydelse, når vi på forhånd ved, at mange af dem aldrig får en uddannelse eller et job – eller i hvert fald ikke i overskuelig fremtid får en uddannelse eller et job?
Jeg ønsker det samme som ministeren, nemlig at de får det, men virkeligheden taler jo et andet sprog, og derfor siger jeg: Skulle det ikke være sådan, at man også kan overleve, når nu argumentet, at det skal kunne betale sig at gå på SU, slet ikke holder?
Det er det, jeg mener, og derfor mener jeg, at der stadig væk er en ufattelig stor grad af et forkvaklet menneskesyn i det her oplæg.
Mette Frederiksen (S), 2013-06-12:
Jamen hele pointen er jo, at den unge, der er i kontanthjælpssystemet, og som har forudsætningerne for at kunne gå i gang med en uddannelse, ikke skal blive i kontanthjælpssystemet, men skal væk derfra hurtigere, end ti heste kan løbe, for det er et farligt sted at være.
Det burde ikke være sådan, men kontanthjælpssystemet er et af de farligste steder at være i Danmark, fordi der er en risiko for, at folk bliver der.
Vi kan se af den forløbsundersøgelse, Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har lavet, at en stor del af den gruppe af unge arbejdsløse, der i start-1990'erne bad om det, der dengang hed bistandshjælp, var stærke unge, der havde det problem, at de var ramt af en økonomisk krise og af arbejdsløshed.
Og risikoen ved den fastholdelse – og min påstand om, at det sjældent er det bedste liv, der leves langvarigt i kontanthjælpssystemet – tæller så meget for mig og er af et sådant omfang, at jeg vil gøre stort set hvad som helst for at få de unge hurtigt væk fra kontanthjælpssystemet først og fremmest af hensyn til dem selv.
De unge skal i gang med en uddannelse.
Christian Juhl (EL), 2013-06-12:
Mange tak.
Arbejdsministeren sagde, at vi skulle gøre op med det forkvaklede syn på mennesker.
Der har tidligere været en debat mellem arbejdsministeren og hr. Finn Sørensen om den meget lave ydelse for jobog uddannelsesparate, der jo sættes ned.
Er det at sætte ydelserne ned i stedet for at vise mennesker tillid at gøre op med et forkvaklet syn på mennesker ifølge ministerens opfattelse?
Er det ikke rigtigt, at der i forvejen er stor forskel på at få kontanthjælp og være på SU i den forstand, at det kan betale sig at være på SU under alle omstændigheder?
Hvorfor kan det det?
Det kan det, fordi man kan have erhvervsarbejde, man kan tage lån, man får en række studierabatter til transportmidler og bolig osv., og det vil sige, at man som studerende rent faktisk har en økonomi, der svarer til 10.000-12.000 kr. om måneden.
Det siger de studerendes organisation i hvert fald.
Hvorfor skal nogle ydelser presses helt i bund, helt ned på SU-niveau?
Det er der stort set ingen der lever for i Danmark i dag, medmindre de har rige forældre.
Mette Frederiksen (S), 2013-06-12:
Nu må man sige, at selvransagelse sjældent skader, og det gælder jo, næsten ligegyldigt med hvilke øjne man ser på det samfund, man er en del af.
Generaliseringer af mennesker og mennesker i en udsat livssituation kan jo være lige så alvorligt og have lige så store konsekvenser, som hvis man blindt adopterer et princip uden at tænke det igennem for resten af samfundet.
Selvfølgelig skal det være sådan i vores samfund, at det kan betale sig at gå på arbejde.
Det kan det jo også for langt, langt hovedparten af os.
Hvis man følger spørgerens logik, ville de fleste i Danmark jo blive hjemme på sofaen, og sådan er danskerne ikke.
Jeg tror, at man, når man tilrettelægger sin beskæftigelsespolitik – og i øvrigt sin socialpolitik – bliver nødt til at lægge til grund, at langt hovedparten af os gerne vil, at langt hovedparten også gør sig umage, og at folk en gang imellem, på trods af hvordan livsvilkårene i øvrigt er, gør, hvad de kan, for at være en aktiv del af det her samfund.
Forudsætningerne for at kunne det er forskellige, og barriererne er fortsat til stede i nogle menneskers liv, og jeg tror, at det er der, man skal bruge sin primære energi.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-06-12:
Det synes jeg ikke gør nogen skade.
Og jeg synes faktisk, at det er relevant, at man i Socialdemokratiet kigger sig selv i øjnene og siger: Den filosofi, vi engang havde – som også udmøntede sig i konkret politik – om, at man skulle have fuld dækning, når man mistede sit arbejde, gjorde faktisk nogen skade.
Mette Frederiksen (S), 2013-06-12:
Jeg ved ikke, om jeg synes, at en førstebehandling af en kontanthjælpsreform er det rette sted at have en større historisk udredning og efterfølgende diskussion af, hvilke værdier i forskellige stadier af udviklingen af velfærdssamfundet der har været de rette, og hvilke konsekvenser de har haft.
Det, jeg kan sige af mere nutidig karakter, er, at det i mine øjne er en helt naturlig konsekvens af at være tilhænger af ret og pligt, at der må være tilknyttet sanktioner, hvis man ikke lever op til de pligter, man har, men også at der er et reelt ligestillet medborgerskab i forhold til rettighederne.
Selvfølgelig skal det ikke være sådan i Danmark, at man har ubegrænset adgang til overførselsindkomster, ligegyldigt hvordan man i øvrigt opfører sig.
På den ene side er selve indholdet i ret og pligt: Ja, der er et stærkt socialt sikkerhedsnet, men vi forventer også af dig, at du gør, hvad du kan, for at bringe dig i en anden situation, herunder opnå tilknytning til arbejdsmarkedet.
Så for mig at se er det en helt naturlig konsekvens af at være socialdemokrat og tro på ret og pligt, at der selvfølgelig også følger sanktioner.
På den anden side er det jo sådan, at man skal behandle folk ordentligt, og det med at bygge en beskæftigelsespolitik op på, at det mere handler om at opbevare, kontrollere og sanktionere end reelt at bibringe mennesker et fundament at stå på i fremtiden, er det, vi er i gang med at ændre for nærværende.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-06-12:
Beskæftigelsesministeren sagde i sin tale nu her, at økonomiske incitamenter for de stærkeste er noget, man godt vil tage i brug – og det gør man jo så også her.
Man tror sådan set på, at det kan virke for de stærkeste.
Jeg synes, det er dejligt at høre, at man i Socialdemokratiet er af den opfattelse, at økonomiske incitamenter faktisk påvirker de valg, som folk tager.
Sådan har det jo ikke altid været i Socialdemokratiet.
Tidligere har det været socialdemokratisk politik, at der ved tab af arbejde skulle være fuld dækning for tabt arbejdsfortjeneste.
Det var officiel socialdemokratisk politik.
Det blev godt nok vedtaget, lang tid før beskæftigelsesministeren og også jeg selv blev født, og derfor vil jeg heller ikke stille beskæftigelsesministeren til ansvar for den tidligere politik, men det dominerede trods alt socialdemokratisk arbejdsmarkedspolitik i mange, mange årtier.
Der må vi bare konstatere, at i den samme periode steg antallet af mennesker på overførselsindkomst i det her land, uanset konjunkturerne.
Var det en fejl fra Socialdemokratiets side dengang?
Var det naivt, at man havde en tro på, at det ikke betød noget, om der var en forskel på at gå på arbejde eller ikke gøre det, og hvilken betydning det havde for, hvor mange der så var på overførselsindkomst?
Mette Frederiksen (S), 2013-06-12:
Men der er jo en afgørende forskel her, og det er, at Enhedslisten definerer SU i Danmark som en fattigdomsydelse, og det gør vi ikke i regeringen.
Det har vi aldrig gjort, og det kommer vi heller ikke til.
Det andet, jeg vil sige, er, at hr. Finn Sørensen overser det måske allervigtigste i den her reform, og det er, at vi jo ikke sætter ydelserne ned over en bred kam.
Vi siger jo ikke til unge mennesker, der ikke kan gå i gang med en uddannelse, at de skal leve for et lavere beløb end i dag.
Tværtimod siger vi jo præcis, at dem, der har behov for at være i kontanthjælpssystemet i længere tid, end vi egentlig ønsker – fordi sygdommen, fordi de sociale problemer, fordi levevilkårene, fordi opvækstbetingelserne spænder ben – ikke skal sættes ned i ydelse.
Derimod siger vi, at de unge stærke, der har ressourcerne, har forudsætningerne og har kompetencerne til at gå i gang med en uddannelse, ikke også skal opleve den barriere, at man kan få flere penge ind på kontoen ved at blive i kontanthjælpssystemet, end hvis man går i gang med en uddannelse, der er SU-berettiget.
Det er i mine øjne den rette balance og også den sunde fornuft.
Finn Sørensen (EL), 2013-06-12:
Det må referaterne så vise.
Jeg synes ikke, at ministeren forholdt sig til den anden del af mit spørgsmål.
Ministerens egne tal i fremlæggelsen af forslagets reform – og de er jo, så vidt jeg kan se, ikke blevet ændret i selve lovforslaget – viser, at man forventer, at ca. 80 pct., at lidt over 80 pct. af den målgruppe, vi taler om her, ikke kommer i job, ikke kommer i uddannelse.
Alligevel vil man spise dem af med nogle ydelser, der er tæt på det halve af, hvad de har i dag – en stor del af dem, i hvert fald dem, der er over 25 år.
Hvordan harmonerer det med den fattigdomsgrænse, som ministerens egen regering lige har fastlagt, og som er væsentlig højere end de henholdsvis 5.700 kr. og 6.700 kr., man vil tilbyde en meget stor gruppe, som jo ifølge ministerens egne tal ikke kommer i arbejde?
Er det ikke en stor bekræftelse af, at hele den filosofi om, at det skulle skabe job og uddannelse til folk, at vi tager nogle penge fra dem, ikke holder en meter?
Mette Frederiksen (S), 2013-06-12:
Med al respekt for min udmærkede, gode kollega hr. Finn Sørensen vil jeg sige, at det næsten altid går galt, når hr. Finn Sørensen skal konkludere, hvad jeg sagde, og hvad jeg ikke sagde.
Det gør det også i den her sag, for jeg sagde ikke, at uddannelsessystemet ikke er klar til at løfte den her opgave.
Det, der er vores opgave, set med kontanthjælpssystemets briller, er jo at være sikre på, at de unge, vi sender videre til uddannelsessystemet, faktisk er klar til at gå i gang med en uddannelse.
For valgte man den lette vej bare at slippe dem fri og sige, at det måtte uddannelsessystemet klare, så ville vi ikke leve op til vores ansvar, men det er jo ikke det, vi gør.
Det synes jeg er fornuftigt.
Men vi siger jo tilsvarende, og det er lige så vigtigt, at de unge, der ikke er klar til det endnu, skal have en bedre socialfaglig indsats, en bedre tværfaglig indsats og en bedre uddannelsesrettet indsats, end tilfældet er i dag, altså så de bliver klar til at tage en uddannelse.
Det kan være med brobygningsforløb, det kan være med ret til FVU, det kan være med et særligt forløb for enlige forsørgere.
Det var det, jeg sagde.
Finn Sørensen (EL), 2013-06-12:
Tak for ministerens fremlæggelse og for erkendelsen af, at vores uddannelsessystem ikke er klar til at løse den opgave, som man nu vil pålægge det med den her kontanthjælpsreform.
Så synes jeg bare, det ville være en rigtig, rigtig god idé at vente med at lave sådan en reform, til vi havde fået uddannelsessystemet op på højde med det, det skal yde.
Det må ministeren gerne forholde sig til.
Så er jeg ked af, at jeg må belemre ministeren med mit forkvaklede menneskesyn, som er, at hvis samfundet ikke kan give de arbejdsløse og de unge mennesker et job eller en uddannelse, skal vi sikre dem et rimeligt eksistensgrundlag.
Og der har vi tidligere været enige om, at de nuværende kontanthjælpssatser var et rimeligt eksistensgrundlag, men det er vi åbenbart ikke mere.
Der synes jeg, det er stærk tobak, at ministeren fremstiller det, som om vi nu får et mere finmasket system – et mere finmasket system, som betyder, at 80 pct. af de her kontanthjælpsmodtagere, som ikke kommer i job, og som ikke kommer i uddannelse, skal leve for noget, der er tæt på det halve af det, de har i dag.
Hans Andersen (V), 2013-06-12:
I Venstre mener vi, at det er helt nødvendigt at holde fast i det reformspor, som blev lagt af den tidligere regering.
Det er og bliver forudsætningen for, at vi kan fastholde en stærk dansk økonomi, skabe vækst og ikke mindst, at vi kan bidrage til at forbedre Danmarks konkurrenceevne og dermed få skabt flere nye rigtige arbejdspladser.
Med L 228 står vi i dag og skal tage stilling til endnu en lappeløsning.
Det vil udhule effekterne og gevinsterne ved den dagpengereform, som blev indført med De Radikales stemmer i 2010.
Det er skuffende, at regeringen bruger 3,3 mia. kr. på den ene akutpakke efter den anden og stadig ikke har fået skabt de arbejdspladser, der er brug for.
Regeringen bruger simpelt hen pengene forkert.
Vi vil alle sammen gerne have Danmark helskindet gennem den internationale økonomiske krise.
Det vil altid være Venstres holdning, at vi skal investere massivt i beskæftigelse og vækst, så færre bliver ledige og flere kommer i arbejde.
Det her lovforslag får ingen i job.
Vi skal have en varig og ordentlig løsning til de ledige, og det får vi ikke ved at forlænge dagpengeperioden, hvad enten vi kalder det en uddannelsesydelse, arbejdsmarkedsydelse eller noget tredje.
Der er ikke nogen tvivl om, at det er sværere at finde et job nu, end det var for bare 5 år siden, men der er trods alt en utrolig stor udskiftning på det danske arbejdsmarked.
Og vi ved, at flere ledige kommer i job, når dagpengeperioden er ved at udløbe.
Vi ved også, at man så er mere villig til at søge bredt både geografisk og fagligt.
Og vi ved, at for hver dag man er på offentlig understøttelse, bliver det sværere og sværere at komme ud på arbejdsmarkedet igen.
Jobcenterchefer og virksomheder landet over sagde jo tilbage i maj måned, at den forkortede dagpengeperiode begyndte at vise resultater.
Nu står vi så tilbage med et lovforslag om en forlængelse af uddannelsesordningen, og det må ærlig talt virke forvirrende for danskerne, for det er jo uforudsigeligt, hvad det næste træk så vil være.
For kort tid siden sagde beskæftigelsesministeren nemlig, at det at fastholde mennesker år efter år på dagpenge hverken er løsningen på de lediges problemer eller svaret på Danmarks udfordringer, men i dag er regeringens holdning så en anden.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2013-06-12:
I forbindelse med lovbehandlingen af reformen tilbage i 2010 udtalte Venstres på daværende tidspunkt beskæftigelsesminister, fru Inger Støjberg, meget skråsikkert, da hun bliver spurgt, om dagpengereformen vil betyde sociale problemer – og her citerer jeg: Nej, det vil den ikke.
Nu ved jeg ikke, hvilken målestok Venstre bruger til at måle sociale problemer, men mener Venstre og Venstres ordfører her i dag virkelig ikke, at det er et socialt problem, hvis 30.000 mennesker opbruger deres dagpengeret?
Hans Andersen (V), 2013-06-12:
Men fru Pernille Rosenkrantz-Theil ved jo godt, at de her mennesker, som er i den ulykkelige situation at risikere at falde ud af dagpengesystemet, jo ikke står uden offentlig forsørgelse, hvis de er berettiget til kontanthjælp.
Vi er jo også, ligesom Socialdemokraterne er, optaget af, at der faktisk er et sikkerhedsnet i det her velfærdssamfund.
Vi har lige haft en lovbehandling af kontanthjælpssystemet – så man kan få kontanthjælp.
Så der er ingen mennesker, der står uden offentlig forsørgelse, hvis man er berettiget til kontanthjælp.
Og så er der lige den pointe, at regeringen jo ikke løser problemet med, at der faktisk er 4.000-6.000 mennesker, der falder ud af dagpengesystemet, og som ikke bliver samlet op af det her lovforslag.
Men det er mennesker, der så åbenbart ikke bekymrer regeringen, for dem har regeringen ikke taget hånd om.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2013-06-12:
På 18 dage vil det jo ikke kunne lade sig gøre at lovbehandle de forslag, som Venstres ordfører taler om – altså, på 18 dage kan det ikke lade sig gøre.
Det virker, som om Venstre befinder sig på en fuldstændig anden planet i forhold til det her spørgsmål.
Vi står med nogle konkrete mennesker, næsten 30.000 danskere, som står uden nogen former for forsørgelse om 18 dage.
Hvad forestiller Venstre sig i forhold til den konkrete gruppe?
Når Venstres ordfører siger, at Venstre har andre prioriteringer, er det så en anden måde at sige på, at Venstre bare ikke prioritere den gruppe – skidt pyt med dem, det må de selv ligge og rode med?
Hans Andersen (V), 2013-06-12:
Vi mener sådan set – og har jo sagt det siden foråret sidste år – at Danmark har brug for at få en større vækst.
Vi glæder os over, at regeringen så har lyttet her i foråret, og vi har indgået en aftale om en vækstpakke.
Så handler det jo om, at vi skal videre derfra.
Der har vi så en anden prioritering, når det handler om at bruge 3,3 mia. kr.
Vi vil bruge dem på at skabe bedre rammevilkår – arveafgiften er nævnt; vi vil fjerne femdoblingen af NOx-afgiften, bare for at nævne nogle eksempler.
Så handler det jo også om – det nævnte jeg også – at vi får matchet bedre; at jobcentrene fastholder det drive, der var blandt flere jobcenterchefer, for nu lykkedes det faktisk at matche.
Det drive, det incitament er fjernet nu med regeringens tiltag med en uddannelsesordning.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2013-06-12:
Jamen hvis det her med arveafgiften bare er ét blandt mange forslag, Venstre har, til, hvordan man skal skaffe 30.000 arbejdspladser på 18 dage, så vil jeg da gerne høre resten.
Hvad er det, Venstre har at byde på?
Hvad er det, Venstre mener at man helt seriøst kan nå?
Man kan ikke engang nå at første-, anden- og tredjebehandle et forslag om en arveafgift inden for de næste 18 dage.
Det kan ganske simpelt ikke lade sig gøre.
Så hvad er det for andre forslag, Venstre har i posen?
Hans Andersen (V), 2013-06-12:
Det er jo ét forslag blandt flere for at give bedre rammevilkår for det danske erhvervsliv.
Det handler om, at vi sådan set hellere vil bruge 3,3 mia. kr. på at sænke skatter og afgifter, end vi vil bruge 3,3 mia. kr. på at sikre at fastholde mennesker i langvarig forsørgelse.
Det er jo det, det her forslag går ud på.
Leif Lahn Jensen (S), 2013-06-12:
Jamen det lyder da rigtig godt.
Problemet er bare, at de arbejdspladser ikke er der.
Og jeg fik overhovedet ikke et svar på, hvor Venstre vil skaffe de arbejdspladser.
Det eneste, jeg kan se Venstre er kommet med bud på, er, at man for at skaffe arbejdspladser vil skrue på arveafgiften.
Hans Andersen (V), 2013-06-12:
Vi skal sådan set sikre, at de ledige kommer i job, og jeg nævnte også i min ordførertale, at der var 1.300 mennesker, der fik nyt job hver dag – 40.000 om måneden.
Det er jo de job, som de ledige skal have; det er de job, de skal ud i; det er de job, de skal ud at virke i.
Der handler det jo både om, at vores beskæftigelsessystem skal være langt, langt bedre til at matche, og så handler det om, at vi i modsætning til regeringen synes, at vi skulle bruge kræfterne på at skabe vækst og dermed varige job.
Det er sådan set den bedste løsning på den udfordring, vi står over for.