runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2010-12-01:
På denne sag er fru Hanne Agersnap ordfører for SF, men jeg skal læse talen op for hende.
Regeringen, Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne står bag finansloven og har aftalt denne revision af forskerskatteordningen, som den kaldes.
I øjeblikket kan denne ordning anvendes i enten 3 år til 25 pct. skat eller i 5 år til 33 pct. skat.
Vælger man efter 3 år på 25 pct. skat at gå over til 33-procents-ordningen, skal man betale forskellen på 8 pct. for de første 3 år.
I dette lovforslag, L 81, sammenlægges de to trin, så det bliver muligt at anvende den særlige skatteordning for udenlandske forskere og nøglemedarbejdere i 5 år med en skattesats på 26 pct.
Dermed fjernes et efterbetalingskrav for dem, der forlænger det fra 3 år til 5 år.
Det krav har reelt været med til at forkorte opholdet i Danmark for dygtige forskere, hvilket som bekendt var helt imod hensigten.
Denne del af lovforslaget vurderes at medføre et provenutab for statskassen på 50 mio. kr.
Til gengæld for denne lempelse i statskassen er der en stramning i adgangen til denne fordelagtige bruttoskatordning.
Stramningen ligger i, at ordningen kun kan anvendes af personer, der har været skattepligtige til Danmark i de foregående 10 år, hvor det tidligere har været 3-5 år.
Det forventes at give et merprovenu på 50 mio. kr., som sjovt nok lige er det samme beløb som provenutabet.
Så hvis forudsætningerne holder, er forslaget provenuneutralt. Lovforslaget lægger op til at gøre det lettere for danske virksomheder at tiltrække forskere og anden højt kvalificeret arbejdskraft fra udlandet.
Flere forskere og højt kvalificerede medarbejdere er med til at styrke danske virksomheders konkurrenceevne i en til stadighed mere globaliseret verden og er med til at øge vækstmulighederne i dansk økonomi.
Det ligger os meget på sinde i SF.
Vi er dog af den opfattelse i SF, at der er mange andre faktorer end fordelagtige skatteordninger, der skal skrues på for at tiltrække velkvalificeret udenlandsk arbejdskraft.
Det er sådan noget som internationale skoler, job til medfølgende ægtefæller, daginstitutioner og boliger, men det reguleres jo ikke via Skatteministeriet.
Så når vi vender blikket tilbage mod dette lovforslag, må vi indrømme, at det jo er en forbedring af den eksisterende ordning, både for dem, der bruger ordningen, og for helheden, i og med at ordningen via kravet om, at der ikke skal være skattepligt til Danmark i 10 år, fokuserer mere på målgruppen og ikke udnyttes så meget af danskere, der via deres tilknytning til Danmark i stor udstrækning har været bosat i Danmark under alle omstændigheder.
Man kan overveje, som Arbejderbevægelsens Erhvervsråd gør i deres høringssvar, om ordningen helt skulle forbeholdes udlændinge, men i denne omgang regner vi med, at vi kan støtte det fremsatte forslag.
Mads Rørvig (V), 2010-12-01:
Tak for det.
Nu læser jeg jo Socialdemokratiet og SF's programmer en gang imellem.
Jeg har også læst oplægget om skattepolitikken, og et opklarende spørgsmål: Skal udenlandske forskere og nøglemedarbejdere, som dette forslag drejer sig om, også betale millionærskat, hvis de har indkomster på over 1 mio. kr.?
Nick Hækkerup (S), 2010-12-01:
Kun hvis de bliver omfattet af den almindelige danske skattepligt.
Systemet her er jo netop, at vi siger, at her etablerer vi en periode, hvor vi for at beskytte det generelle danske system, for at beskytte den høje skat, for at beskytte den store velfærd og for at beskytte den store indkomstomfordeling siger, at vi er nødt til at gøre nogle undtagelser rundtomkring.
Det er vilkårene i en globaliseret verden, og det her er så en af undtagelserne.
Hvis de, der måtte ønske at komme hertil som nøglemedarbejdere, bliver her ud over den 5-årige periode, skal de betale millionærskat – en skat, som vel at mærke vil ligge under det niveau, som hr. Mads Rørvigs parti stod som bannerfører for, mens hr. Anders Fogh Rasmussen var statsminister i kongeriget, inklusive millionærskatten.
Mads Rørvig (V), 2010-12-01:
Nu nævnte hr. Nick Hækkerup, at det var en af undtagelserne, og så kunne jeg godt tænke mig at høre de andre undtagelser.
Hr. Nick Hækkerup bruger fine ord som konkurrencekraft og beskyttelse af det danske velfærdssamfund og sikring af, at højtuddannede medarbejdere er i Danmark, og så skal jeg spørge hr. Nick Hækkerup, hvor mange flere højtuddannede medarbejdere der kommer til Danmark ved at indføre en millionærskat.
Hvor mange flere kommer der ekstra til Danmark ved at indføre en millionærskat?
Nick Hækkerup (S), 2010-12-01:
Nu kan man godt blive i tvivl om, hvorvidt hr. Mads Rørvig hørte det, jeg sagde, for det, jeg sagde, var, at det, der er afgørende for den danske konkurrencekraft – noget af det, der betyder noget – bl.a. er, at vi har de gode rammevilkår, som vi har.
Det er bl.a., at der er tilstrækkeligt med kvalificeret arbejdskraft til rådighed, og derfor nytter det ikke noget, at man som Venstre tror, vi kan komme igennem krisen ved at skære over 5 mia. kr. ned på uddannelsessystemet herhjemme, hvis vi ser bort fra de besparelser, der sker på folkeskoleområdet.
Den politik, som Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti fører på uddannelsesområdet, fører nemlig til, at vi taber på de helt afgørende rammevilkår, som skal være til stede, for at vi kan trække videnstunge virksomheder til Danmark.
Derfor er vi nu i en situation, hvor man må sige, at hvis vi alene prioriterer skatteskruen som det, der skal sikre vores konkurrencedygtighed fremover, befinder vi os med den politik, som Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti fører, på en glidebane, som fører til, at det, som vi har kunnet tiltrække virksomheder med, det, der har været vores afgørende vigtige konkurrenceparameter, nemlig den veluddannede arbejdskraft, den velfungerende offentlige sektor og den ordentlige infrastruktur, lider.
Frank Aaen (EL), 2010-12-01:
Jo, men det er vel stadig væk sådan, at en person, der har arbejdet i udlandet i mange år – det kan være en fodboldspiller, men det kan selvfølgelig også være inden for andre erhverv – og altså har været væk i 10 år og så på et tidspunkt mener, at vedkommende gerne vil hjem og nyde godt af det danske sundhedssystem, kan nøjes med en skatteprocent, der er mindre end det halve af den, alle vi andre har, selv om det er en, der virkelig har tjent kassen.
Mikkel Dencker (DF), 2010-12-01:
Det er tilfældet, ja.
Vi har fastsat en karenstid på 10 år, for at man ikke skal begynde at spekulere i ordningen.
Men det er klart, at hvis man lever op til de krav, som er stillet i loven – og hvis man lever op til de krav, der i øvrigt er med hensyn til indkomst pr. måned – er man berettiget til at indtræde i ordningen.
Sådan må det være.
Frank Aaen (EL), 2010-12-01:
Men synes Dansk Folkeparti ikke, det er usmageligt, at mennesker, der altså har været ude af landet i 10 år – og det er o.k. – der kommer her til Danmark, og som altså tjener rigtig mange penge, for det er jo også en forudsætning, skal slippe med en skat, der er langt under det halve af, hvad de fleste danskere betaler?
Er det ikke fuldstændig asocialt og urimeligt?
Mikkel Dencker (DF), 2010-12-01:
Altså, jeg må jo sige, at jeg ikke synes, det er usmageligt, som hr. Frank Aaen siger.
Jeg synes tværtimod, det er en fordel.
Ellers var vi jo ikke gået ind for, at ordningen skulle være der.
Og det gør vi også denne gang, fordi vi mener, det er en god ordning.
Det er rigtigt at have den her ordning, for vi vil have svært ved at tiltrække så højt kvalificeret arbejdskraft fra udlandet, hvis de skal gå ind på de almindelige skattevilkår her i landet.
Så vi betragter det her som en nødvendighed.
Det havde selvfølgelig været skønnere, hvis vi havde en indkomstskat, som var på niveau med stort set alle andre landes.
Det kunne være, at alle andre lande hævede deres indkomstskat til samme niveau som vores, og så ville det ikke være nødvendigt at have den her ordning.
Men det er jo ikke tilfældet, og derfor må vi lave den undtagelse, som der er tale om her, fordi det samlet set bringer nytte til det danske samfund at have den.
Så det går vi ind for.
Nu var jeg jo fristet til at sige, at jeg er helt enig med hr. Nick Hækkerup i hans indlæg – der var i hvert fald meget, jeg var enig med ham i – men det vil jeg undlade, for det bryder hr. Nick Hækkerup sig vist ikke om, når han heller ikke ville bekræftes af skatteministeren i, at det var et godt indlæg.
Så jeg må også hellere lade være med at sige, at det var godt, men bare sige, at vi er nået frem til samme konklusion.
Det handler om, at danske virksomheder af og til har brug for at kunne tiltrække noget arbejdskraft udefra, vel at mærke noget højt kvalificeret arbejdskraft, som ikke er til stede her i landet i forvejen.
I den sammenhæng kan det virke som en barriere for at kunne tiltrække den nødvendige arbejdskraft, at vi har en så høj indkomstskat, som tilfældet er, når man sammenligner med udlandet.
Nogle vil mene, den er for høj, og andre synes sikkert, den er for lav.
Jeg synes, den er ganske velafbalanceret og på et passende niveau, men faktum er i hvert fald, at den sammenlignet med andre lande er høj.
Og derfor kan det være svært at tiltrække medarbejdere udefra til at gå ind på de vilkår, vi har i den almindelige ordning.
Derfor bakker Dansk Folkeparti også op om, at vi har den såkaldte forskerskatteordning, som jo engang er blevet udvidet til også at omfatte udenlandske nøglemedarbejdere.
Jeg skal også sige, at vi i Dansk Folkeparti er glade for den anden ting, der er kommet med ind i lovforslaget her, nemlig at der indføres en karenstid.
Det vil sige, at man ikke må have været skattepligtig i Danmark i de foregående 10 år for at kunne være omfattet af den her forskerordning.
Det er simpelt hen for at undgå, at der spekuleres i ordningen: at man rejser ud af Danmark i et begrænset antal år og så kan komme hjem og få en klækkelig skatterabat, så man på den måde kan planlægge sig til en lav skat.
Jeg tror ikke, der er nogen, der vil rejse ud af landet i 10 år bare for at komme hjem og få en lavere skat, så jeg tror, at målet er nået ved at have en karenstid på de her 10 år.
Så jeg skal selvfølgelig sige, at Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget her.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-12-01:
Det hænger sådan set meget fint sammen, og det er jo heldigt, at det gør det, for ellers var det dumt af mig at sige det.
Men det skyldes jo ikke mindst, at i forbindelse med de mange dommedagsprofetier, der blev afsagt, da man indførte multimedieskatten, var det jo et meget stort diskussionstema her i Folketinget, at folk ville aflevere alle deres multimedier og frasige sig multimedierne, og det har vist sig ikke at være tilfældet.
I de beregninger, der lå til grund for skattereformen, har man faktisk kunnet se, at der er flere, der har valgt at benytte multimedieskatten, end det, der var forudsat.
Så jeg deler ikke pessimismen.
Bertel Haarder (V), 2010-12-01:
Jamen hvor er det dog heltemodigt af spørgeren, at han overhovedet ikke vil inddrage spørgsmålet om det økonomisk optimale – hvor er det heltemodigt, og hvor er det nemt.
Hvor er det nemt, efter at regeringen har præsenteret en utrolig kostbar kræftplan, så at sige: Vi Socialdemokrater vil have gennemført den noget før.
Ja, det er nemt at være i opposition på den måde.
Jeg kender godt journalister, som, når man præsenterer et eller andet nyt, så kun har et spørgsmål: Hvorfor har du ikke foreslået det for længe siden?
Dem kender jeg mange af.
Med hensyn til de diagnostiske pakkeforløb er der lagt op til fuld implementering 1. januar.
Det kan ikke gøres hurtigere.
De skal udvikles i et samarbejde mellem Sundhedsstyrelsen og de faglige selskaber, regionerne skal have mulighed for at forberede sig organisatorisk og kapacitetsmæssigt på nye hurtige udredningsforløb.
Den diagnostiske pakke forventes at medføre øget pres på billeddiagnostikken.
Vi afsætter et betydeligt beløb, 85 mio. kr., fra 2012 til at understøtte de nye hurtige udredningsforløb, og med en god og effektiv forberedelse kan den diagnostiske pakke være fuldt implementeret 1. januar 2012.
Ministeriet og Sundhedsstyrelsen har allerede påbegyndt arbejdet med at udmønte Kræftplan III, og det sker naturligvis i et tæt samarbejde med bl.a. Kræftens Bekæmpelse.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-12-01:
Det, der skiller ministerens og min holdning er, at regeringen jo har truffet en beslutning.
Regeringen har truffet en politisk beslutning om at prioritere screeningerne lavere end eksempelvis den diagnostiske pakke.
Derfor har regeringen ikke afsat pengene før i 2014.
Det får nogle konsekvenser.
Regeringen har indset, at det vil være effektivt at lave en screening.
Så kan ministeren spørge: Er det heltemodigt, er det bare populisme, er det bare pop, at jeg står her som medlem af Folketinget og kommer i dialog med ministeren?
Nej, det er det ikke.
Det her er jo et spørgsmål om at prøve at få højnet kvaliteten så hurtigt som muligt i Danmark.
Ministeren og regeringen har sagt, at man gør det på det diagnostiske område, men man gør det ikke i forhold til screeningerne, fordi det koster en halv milliard om året.
Når man så ser pressemeddelelsen sendt ud fra regeringens side i forhold til kræftplan III, så er det lige nøjagtig screeningerne for tarmkræft, der er fremhævet som det første, men det er det, man giver senest penge til i forløbet.
Det er da ikke ret og rimeligt – eller er det, vil jeg spørge ministeren om?
Bertel Haarder (V), 2010-12-01:
Jeg kunne have lyst til at spørge: Hvorfor skal det være så surt?
Hvorfor kan hr. Møller Mortensen og hans parti ikke finde på andet end at byde over?
Her kommer regeringen med et kæmpe program, en halv milliard om året, når det er kørt ind, hundredetusinder af mennesker, som skal aflevere afføringsprøver, der skal analyseres, der skal stilles diagnoser på en sikker måde.
Ærlig talt, hvorfor skal det udløse surhed og overbud?
Hvis spørgeren mener, at denne regering har nedprioriteret sundhedssektoren, så vil jeg bare gøre opmærksom på, i hvor høj grad vi har prioriteret den op, i forhold til hvordan den var, før vi trådte til, og det er med gigantiske milliardbeløb: Kortere ventelister, bedre overlevelsestider, Kræftplan II og jo altså også Kræftplan I og nu Kræftplan III.
Så vi er stolte over sundhedspolitikken og stiller ikke op til surmuleri, bare fordi der kan komme en socialdemokrat og spørge: Hvorfor gør I det ikke noget tidligere?
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-12-01:
Jeg er faktisk rigtig glad for, at det er lykkedes at få ministeren op i det røde felt.
Det sker ikke så hyppigt.
Det sker her, og jeg tror, det sker her, fordi ministeren godt kan forstå, at der ligger alvor og ikke populisme og pop bag Kræftens Bekæmpelses og mit udsagn fra socialdemokratisk side her i dag.
Det er dog fantastisk, at ministeren står her og siger: Hvorfor skal det være så surt?
Jeg vil blot sige til dem, der sidder ude i Danmark og følger den her debat, at konsekvensen af langmodigheden og mangelen på rettidig prioritering og indsats fra regeringen koster 150 danskere livet om året, fordi man ikke får den her plan implementeret tidligt nok.
Det vil regeringen ikke vedkende sig, og jeg kan blot sige, at kigger man på finanslovforslagene fra oppositionen, bl.a. fra Socialdemokraterne, vil man se, at vi har sat rigtig mange penge af til det her, for det er jo rigtigt, at behovet for behandling og pleje stiger, fordi danskerne bliver mere og mere syge.
Så til det regnestykke med, at der er sat flere penge af: Ja, men det er, fordi patienterne er der og bliver flere og flere.
Kan ministeren bekræfte det?
Bertel Haarder (V), 2010-12-01:
Ja, det sidste ved jeg ikke om jeg kan bekræfte.
Det var sådan en helt ny påstand, som kom ind i billedet.
Det, jeg ikke kan forstå, er, at nyheden om, at vi indkører et program til 500 mio. kr. om året midt i en krisetid – sundhedssektoren er det eneste, der får lov til at vokse – skal udløse socialdemokratisk surmuleri.
Det kan jeg bare ikke forstå.
Jeg synes, det er fornuftigt som led i den stærkt ekspansive sundhedspolitik, som denne regering har ført, da at gennemføre Kræftplan I, Kræftplan II, Kræftplan III til uhyre omkostninger.
Jeg synes også, det er fornuftigt at gøre det i den rette takt.
Og selvfølgelig, hvis man har penge nok, som hr. Møller Mortensen åbenbart har, så kunne vi da sprede milliarder ud over hele samfundet, det kan vi da godt, og stille spørgsmål i Folketinget om, hvorfor regeringen ikke bruger nogle flere penge.
Vi skal jo samtidig lige passe på Danmark, og vi prioriterer sundhedsudgifterne højere end noget andet.
Vi prioriterer kræftbehandling, kræftdiagnostik højere end noget andet.
Det har topprioritet, og der er ingen troværdighed i, at hr. Møller Mortensens parti skulle være gået hurtigere frem, hvis de havde haft magten.
Det er der jo ikke et menneske, der vil tro på, når man ser på, hvad de selv gjorde, da de sad ved magten.
Mads Rørvig (V), 2010-12-01:
Ægtefællerabat på multimedieskatten, hvorfor nu det?
Inden for nationaløkonomien opererer man med begrebet faldende grænsenytte.
Og hvad betyder det så?
Jo, det betyder, at forbruget af en ekstra enhed af et gode ikke giver samme nytteværdi som forbruget af de øvrige goder, eller sagt på jævnt dansk: Har jeg allerede spist én is, er udbyttet ved at spise nr. 2 is ikke så stort, som da jeg spiste den første is.
Og hvorfor så denne snak om is, når vi skal debattere ægteskab og kommunikationsteknologi?
Det er, fordi ægtefællerabatten hænger sammen med faldende grænsenytte.
Lad os tage eksemplet med hr. og fru Nielsen.
Fru Nielsens arbejdsgiver har udstyret hende med en mobiltelefon med fri telefoni, en internetforbindelse og en bærbar computer.
Derfor skal hun betale multimedieskat.
Så sker der det, at hr. Nielsens arbejdsgiver også ser fordelene ved at gøre medarbejdernes arbejdsliv mere fleksibelt og give dem multimedieudstyr med hjem.
Nu kan hr. Nielsen også tage sin bærbare computer med hjem fra arbejde og bruge den privat og ringe fra virksomhedens mobiltelefon, og derfor skal hr. Nielsen naturligvis også betale multimedieskat.
Men familien Nielsen har jo allerede én gang betalt multimedieskat for fru Nielsens computer, hendes telefon og hendes internet.
Derfor er deres nytte af det ekstra udstyr ikke nær så stor som nytten af fru Nielsens udstyr, som hun fik udleveret af sin arbejdsgiver, og derfor åbner vi nu op for, at ægtepar kan få rabat, hvis begge betaler multimedieskat.
Men multimedieskatten slipper de ikke for, for multimedieskatten er netop en skat på nytten af det udstyr, der kan bringes med hjem og anvendes privat.
Det er kun rimeligt, at personer beskattes af disse goder, ligesom vi beskatter fri bil og andre goder.
For alternativet er at hæve indkomstskatten for alle, også for kassedamen, pædagogen og slagterlærlingen, der hverken kan tage mobiltelefon eller bærbar computer med hjem.
Ægtefællerabatten er derimod en rimelig løsning, der tager hensyn til parrets nytte og dermed til, at værdien af ægtefælle nr. 2's udstyr er mindre end nytten og værdien af ægtefælle nr. 1's udstyr.
Venstre kan naturligvis støtte dette forslag om en ægtefællerabat, ikke blot fordi vi er en del af forligskredsen bag finansloven, men også fordi vi ser det rimelige i denne ændring af multimedieskatten.
Thomas Jensen (S), 2010-12-01:
Jamen det var da, må man sige, en rimelig studentikos, teoretisk, lærebogsagtig ordførertale, vi fik her, der kom lidt folkelighed ind over det, dengang vi kom ind omkring isboden, men ellers synes jeg egentlig ikke, at man kom ind på det centrale.
Når man laver skattepolitik, er det et væsentligt element at se på, om man øger uligheden i samfundet.
Og nu er det jo en hel tilståelsessag, at ordføreren her har sagt, at det her kun er en skatterabat til folk, der er ægteviede, det er ikke for folk, der lever på polsk eller er samboende, samlevende, og heller ikke for singler, altså folk, der af den ene eller den anden årsag bor alene; de kan ikke se frem til at få rabat på multimedieskatten.
Så mit spørgsmål til Venstres skatteordfører er: Øger det her lovforslag isoleret set ikke uligheden mellem folk, der er ægteviede, og folk, der blot er samlevende?
Mads Rørvig (V), 2010-12-01:
Jeg mener, det er en meget teoretisk diskussion, og jeg ved ikke rigtig, hvad resultatet af det skulle være.
Det er jo sådan i dag inden for almindelig skatteforvaltning, at ægtepar bliver lignet sammen, hvis man er gift eller er registreret partner, og hvis man ikke er det, jamen så bliver man lignet hver for sig.
Det er der jo sådan set ikke noget nyt i, det er almindelig procedure inden for SKAT.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-12-01:
Ministeren er glad for, at Kræftens Bekæmpelse bakker regeringen op i Kræftplan III.
Samtidig giver ministeren lidt af en svada og nævner, at det her er pop, det er populisme, men den samme svada, som gives til Kræftens Bekæmpelse, må gives til mig, for årsagen til, at jeg stiller ministeren spørgsmålet her i dag, er jo, at også jeg er utålmodig.
Jeg står her også som talerør for de 150 danskere, der hvert år dør, fordi man ikke har fået screeningen i gang.
Det er nøjagtig det samme, Kræftens Bekæmpelse har som deres sag, som jeg ser det.
Det er jo sådan, at ministeren også nu nævner et andet element i Kræftplan III, og det er diagnostisk pakke.
Jeg vil gerne have ministeren til at bekræfte, at det er et meget stort arbejde at få det diagnostiske arbejde udvidet til, at man virkelig kan få en hurtig indsats.
Det, man har gjort, og det, man har beskrevet, er, at man afsætter pengene i 2011, så får man organiseringen og strukturen på plads, og så starter man med at lave den udvidede diagnostik fra 2012.
Det vil sige, man får 1 år til at køre det her på plads, hvorimod man ved screeningerne får 3 år til at køre organisationen og strukturen på plads.
Det er her, min anke går, det er her, en af Kræftens Bekæmpelses væsentligste anker går, nemlig at det tager for lang tid, fordi for mange når at dø.
Det her er jo, som ministeren svarede på mit foregående spørgsmål, et spørgsmål om at få faglighed og økonomi til at gå hånd i hånd, og her er det bare, jeg siger, at ja, det er et spørgsmål om, at regeringen ikke har prioriteret det her område højt nok.
Det kunne man for mig at se gøre.
Jeg har citeret overlægen og formanden for Dansk Kirurgisk Selskab, som siger: Fik de pengene til screeningerne i 2011, kunne de også starte på samme måde som diagnostiske pakker i 2012.
Der var også et spørgsmål til ministeren.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-12-01:
Tak for det.
Jeg har talt med den overlæge, som er formand for Dansk Kirurgisk Selskab, og spurgt om det faglige miljø, som skal forestå screeningen og forestå behandlingen af de patienter, som man ved screeningen har fundet ud af altså har en kræftsygdom i mave-tarmkanalen.
Han siger, at hvis pengene blev givet i 2011, ville man rundt på sygehusene være klar til at tage patienterne ind fra 2012.
Man ville altså vinde 2 år.
Det, der er konsekvensen, er jo, som Kræftens Bekæmpelse har sagt mere end én gang, efter at Kræftplan III er fremlagt, at alt for mange danskere dør, også i den periode.
Man anslår, at 300 danskere vil dø, fordi man først sætter screeningen i gang i 2014.
Vil ministeren be- eller afkræfte, at der er truffet en politisk beslutning, og at den faglige arbejdsgruppe, som er nedsat, har fået en ramme givet af Sundhedsministeriet eller Sundhedsstyrelsen, som har sagt, at man først skal starte i 2014, fordi det først måtte være der, pengene er frigivet?