Lars Christian Lilleholt (V), 2014-06-02:
Vi har en efterhånden mangeårig tradition her i Folketinget for, at vi i forbindelse med den energipolitiske redegørelse får en snak eller en forhandling her i Folketinget om hele den samlede energipolitik.
Ja, alle partier står bag forespørgslen her, og derfor giver det også gode muligheder for, at vi i et åbent rum her i Folketinget kan diskutere den danske energipolitik.
Det går jo, når man kigger på det og kigger på redegørelsen, som er ganske flot og meget veldokumenteret, godt med at implementere de energipolitiske mål.
Det er den grønne omstilling, som en bred kreds af partier her i Tinget står bag, og der går det jo ganske godt.
Vi får mere vind, mere biomasse, mere sol, mere biogas, og på alle de her områder går det i den rigtige retning.
Vi er også enige i, at det er fornuftigt at presse alt det på, vi overhovedet kan, i EU i forhold til at presse på for at få høje målsætninger.
Når man kigger lidt på, hvad ambitionsniveauet er i EU, kan man se, at EU ikke engang når op på det ambitionsniveau, vi har i Danmark i 2030, og det viser måske i virkeligheden nogle af de udfordringer, vi står over for.
Derfor er det helt afgørende for Venstre, at vi fortsat presser på i EU i forhold til at få høje europæiske målsætninger, således at vi undgår, at den danske energipolitik betyder, at danske virksomheder påføres unødige omkostninger.
Vi har også en anden stor udfordring med energiaftalen – vi var kort inde på den lige før – og det er prisen for energiaftalen.
Hvad koster den for de danske virksomheder?
Hvad koster den for de danske forbrugere?
Da Venstre for 2 år siden indgik energiaftalen, var det et klart mål for os, at den skulle være omkostningsmæssig effektiv, at vi skulle sikre, at den kunne gennemføres så billigt og effektivt som muligt.
Regeringen spillede ud med et udspil om samlede årlige omkostninger på 5,6 mia. kr.
og efter hårde, lange og trange forhandlinger lykkedes det heldigvis at nå til enighed om en bred energipolitisk aftale med samlede omkostninger på 3,6 mia. kr. i 2020, dvs. 2 mia. kr. mindre end det, som regeringen spillede ud med.
Det var en klar forudsætning for os for at indgå aftalen.
Meget tyder nu på, at noget af økonomien i aftalen er skredet.
Hvor meget økonomien er skredet, er lidt svært at få helt styr på.
Og det er jo ikke bare økonomien i aftalen her, men det er de samlede omkostninger til den førte danske energipolitik.
Der er en lang række af de tiltag, der står i aftalen, som vi ikke er kommet i gang med endnu, men den førte danske energipolitik er i dag dyrere end forventet.
Det er der jo en række årsager til.
Ministeren sagde i sin tale, at Danmark ikke opererer i en osteklokke.
Det er vi ganske enige i, for der sker så meget i verden omkring os, som også påvirker den danske energipolitik og omkostningerne ved den – de forhold, at prisen på CO2-kvoter ligger på en tredjedel af, hvad vi regnede med, da vi indgik energiaftalen, og at prisen på de fossile brændsler er på et langt lavere niveau nu, end det var, da vi indgik energiaftalen, ikke mindst på grund af fremkomsten af skifergasser i USA.
Dermed skal den vedvarende energi have større tilskud, og det er jo det, der er årsagen til, at den aktuelle pris for PSO ligger på et meget, meget højt niveau, ja, vel nærmest det dobbelte af det forventede, da vi indgik energiaftalen.
Der er en ekstraregning på ikke mindre end 3,5 mia. kr., og det er også baggrunden for, at Venstre sammen med de øvrige borgerlige partier i Folketinget har bedt om en genberegning ikke bare af energiaftalen, men af hele den førte energipolitik.
Det skuffer os dybt, at vi bad om den genberegning den 18. marts første gang og endnu ikke har set tallene.
Når man indgår en bred aftale, må det være en klar forudsætning, at vi selvfølgelig gerne vil nå de mål, der står i aftalen, men at der også er en økonomi i aftalen, som vi skal nå, og når økonomien skrider, må vi også i fællesskab – og det fællesskab burde vi jo have, når vi indgår en sådan aftale og forståelse med hinanden – arbejde for, at økonomien holder; det er afgørende.
Derfor ønsker vi, at vi får kigget på det her, og at vi får aftalen genberegnet, men det er også sådan, må vi erkende, at vi jo ikke inden for energiaftalen og inden for dansk energipolitik alene kan finde finansieringen af de 3,5 mia. kr., som PSO'en er steget med.
Derfor er det nødvendigt at gøre to ting: dels at finde penge fra andre områder til at reducere PSO'en, dels at få kigget på de muligheder, der er inden for energiaftalen for at finde yderligere finansiering.
Det kan sagtens være, at vi er nødt til at se på, hvilke muligheder der er for at billiggøre energiaftalen, men stadig væk holde fast ved at nå de energipolitiske mål, som vi er enige om i Folketinget.
Så vi opfordrer regeringen til at sætte sig ned sammen med forligspartierne og prøve på at finde en løsning, så vi sikrer, både at økonomien holder, og at vi når de energipolitiske mål på en fornuftig måde.
For os at se
handler det her om, at vi skal sikre, at der både er en fornuftig økonomi i det, og at vi samtidig fortsætter den grønne omstilling, som Danmark står midt i, og som vi også er enige med regeringen i har en række både beskæftigelsesmæssige og økonomiske fordele.
Og det handler for os om at finde den rigtige balance.
For øjeblikket må man nok sige, at der er balancen skredet til den forkerte side, og derfor synes vi, at det ville være fornuftigt at få kigget på det her og sikret, at dansk energipolitik igen kommer i økonomisk balance.