runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2008-05-07:
Man kan sige, at forudsætningen for at have en dialog omkring spørgsmål, der vedrører helt saglige ting, jo er, at begge parter sætter sig ind i sagens substans og lytter, når der bliver svaret, og jeg må sige, at det spørgsmål, som hr. Mogens Jensen her har stillet, jo simpelt hen er så langt væk fra virkeligheden, som noget kunne være.
Hr. Mogens Jensens eget parti har her i Folketingssalen støttet det lovforslag, som er årsagen til, at vi nedlægger 50 pladser på Kærshovedgård, nemlig at Folketinget har besluttet af hensyn til den forebyggende indsats, af hensyn til at sikre den sociale resocialisering af de pågældende, at vi i stedet for at sætte folk i fængsel giver dem, der får meget korte straffe, en mulighed for at få fodlænke.
Og det er klart, at når de ikke længere skal ind og sidde i et åbent fængsel i en eller to måneder, men i stedet for skal tilbydes en fodlænkeordning - det er Socialdemokratiet enig i går jeg ud fra - ja, så er der nogle pladser, der skal nedlægges, for at kabalen kan gå op, og derfor har jeg simpelt hen umanerlig svært ved at forstå, hvad det er, hr. Mogens Jensen egentlig ser som det helt store problem, udover at det er i hr. Mogens Jensens valgområde at pladserne bliver nedlagt, og det er bestemt ikke et sagligt synspunkt at have.
Det er et politisk synspunkt at have, not in my backyard, men jeg vil sige, det er fuldt ud sagligt og forsvarligt, når vi udvider en fodlænkeordning, at vi så samtidig siger, at det alternativ, som fodlænkerne afløser, reducerer vi så.
Mogens Jensen (S), 2008-05-07:
Jamen det kan godt ske, at ministeren ikke synes, det er spændende at komme i Folketingssalen og svare på de spørgsmål, der bliver stillet, uanset om ministeren også har givet skriftlige svar.
Når der bliver spurgt her, er det, fordi vi gerne vil have en dialog om svarene på de skriftlige spørgsmål.
Er sandheden ikke, at man har gennemført en aftale om kriminalforsorgen - som jeg for så vidt synes er fornuftig på mange måder - og at det er med den aftale som med så meget andet, som regeringen laver sammen med Dansk Folkeparti, at når det så kommer til finansieringen, kan man enten ikke finde pengene, eller også pålægger man institutionerne selv at finde besparelser, nedskæringer i forhold til de nye muligheder, man ønsker at skabe - i det her tilfælde fodlænkeordningen?
Lene Espersen (KF), 2008-05-07:
Jeg vil sige, at man kan stille fem skriftlige spørgsmål, sådan som hr. Mogens Jensen har gjort det, og derefter sige, at nu skal der stilles to tilsvarende mundtlige spørgsmål nede i Folketingssalen, men hvis det skal give nogen mening at have den demokratiske kontrol at stille spørgsmål, er forudsætningen i hvert fald, at spørgeren lytter efter, når der bliver svaret på spørgsmålene.
Det behov, som kriminalforsorgen har som følge af strafskærpelser, har vi skønnet kan ligge inden for den nuværende kapacitet.
Så med andre ord er der allerede for længst taget højde for det, som hr. Mogens Jensen her i Folketingssalen næsten forsøger at sælge som en slags nyhed, som vi ikke skulle have taget hensyn til.
Jeg kunne aldrig drømme om at komme i Folketinget med et lovforslag om strafskærpelser, hvis ikke jeg havde et totalt overblik over, hvad det ville betyde med hensyn til antallet af yderligere pladser, og dermed også en vurdering af, om kriminalforsorgen kan håndtere det inden for den nuværende kapacitetsramme.
Mogens Jensen (S), 2008-05-07:
Nu synes jeg, at det i sig selv er fantastisk, at jeg jo før har spurgt ministeren om Kærshovedgård, og det var, da det tog ministeren 5 år at nedlægge to ottesengsstuer, som var kendt utidssvarende allerede i 2002 af ombudsmanden.
Nu står vi her så, fordi ministeren med sådan et fingerknips nedlægger 50 velfungerende pladser, som jo altså ikke på nogen måde er kendt dårlige eller funktionsudygtige i forhold til at være afsoningspladser.
Må jeg ikke spørge ministeren: Når nu de her pladser bliver nedlagt, så er det, fordi man regner med, at et tilsvarende antal pladser nu skal opfyldes af fodlænkeordningen, så det går jo lige o-p, men er det ikke rigtigt - som det også står nævnt i spørgsmålet - at der sker en række strafskærpelser, som man må forvente kræver yderligere kapacitet i kriminalforsorgen?
Det her går lige o-p med hensyn til fodlænkeordningen og pladserne på Kærshovedgård, der nedlægges, men der kommer jo yderligere strafskærpelser, og betyder det ikke, at man egentlig får behov for kapaciteten, som man nu lukker ned?
Er det ikke en utrolig kortsigtet beslutning, man her træffer?
Lene Espersen (KF), 2008-05-07:
Lovforslag nr. L 97 om ændring af straffuldbyrdelsesloven indebærer som bekendt, at fodlænkeordningen udvides til fremover at omfatte alle domme på op til 3 måneder uanset den dømtes alder.
Denne udvidelse af fodlænkeordningen vil betyde, at flere personer fremover kan afsone deres straf i eget hjem i stedet for i et fængsel.
Herved reduceres behovet for traditionelle fængselspladser naturligvis tilsvarende.
Jeg vil derfor endnu en gang gerne slå fast, at lukningen af de 50 pladser i fængslet Kærshovedgård ikke påvirker den samlede afsoningskapacitet i kriminalforsorgen.
Der oprettes som nævnt 50 nye fodlænkepladser i stedet.
Jeg er naturligvis helt opmærksom på, at det generelt er meget vanskeligt at skønne over det fremtidige kapacitetsbehov i kriminalforsorgen.
Sådan som belægssituationen ser ud i dag, er det dog forventningen, at de gennemførte og de planlagte strafskærpelser, herunder skærpelse af straffen for besiddelse af ulovlige skydevåben og knive, samt eventuelle forskydninger som følge af politi- og domstolsreformen, kan rummes inden for kriminalforsorgens eksisterende kapacitet.
Lukningen af de 50 pladser sker således for at sikre, at antallet af pladser i kriminalforsorgen svarer til det forventede behov.
For så vidt angår beslutningen om at gennemføre kapacitetstilpasningen på netop Kærshovedgård, kan jeg oplyse, at beslutningen bl.a. er begrundet med, at de kortere domme, som udvidelsen af fodlænkeordningen omfatter, i dag typisk afsones her.
Hertil kommer, at de 50 pladser er placeret i en barak, der blev opstillet i 2003 i forbindelse med det stigende belæg i kriminalforsorgens institutioner.
Barakken har et mere midlertidigt præg end andre åbne fængselspladser i kriminalforsorgen.
Kun Statsfængslet Møgelkær har tilsvarende midlertidige barakker, og disse rummer flere behandlingspladser som følge af kriminalforsorgens behandlingsgaranti, ligesom de i højere grad end Kærshovedgårds barakker anvendes til afsoning af længerevarende domme. Tilpasningen af kapaciteten på Kærshovedgård, i forbindelse med at de nye fodlænkepladser åbner, er efter min opfattelse derfor den rigtige beslutning.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-07:
Ingen ledige mister deres dagpenge på grund af forvirring, ukendskab til computere eller glemsomhed.
For det første er der mulighed for at få en reminder pr. sms eller e-mail, dagen før man skal bekræfte sin jobsøgning.
For det andet sendes der en påmindelse pr. brev, hvis ikke man bekræfter sin jobsøgning på jobnet.dk, hvad enten det skyldes glemsomhed, at man gør det forkert eller noget helt tredje.
Borgeren har herefter en uge til at bekræfte sin jobsøgning; først herefter bliver man afmeldt, og man får brev fra jobcenteret herom.
Der er altså taget alle de hensyn, der kan tages, så den ledige har tid og mulighed for at nå at reagere og kontakte jobcenteret for at høre, hvad der er galt, før vedkommende bliver afmeldt og mister dagpenge.
Man mister altså ikke bare sine dagpenge fra den ene dag til den anden uden først at være orienteret herom.
På den baggrund mener jeg stadig, at det er rimeligt, at de ledige skal bekræfte aktiv jobsøgning hver syvende dag, og at de, der er kommet i job, afmeldes, så jobcentrene kan bruge kræfterne på dem, der ikke er i job.
Mogens Jensen (S), 2008-05-07:
Mener ministeren, at det er rimeligt at nedlægge afsoningspladser i fængslet Kærshovedgård, når der i den kommende tid forventes at skulle afvikles en pukkel af afsonere, som er ophobet som følge af politi- og domstolsreformen, og når de yderligere kan forventes taget i anvendelse i forbindelse med en række politisk besluttede strafskærpelser, bl.a. strafskærpelse for at bære våben?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-05-07:
Jeg kan ikke acceptere spørgsmålets præmis om, at vi skulle holde nogle i et jerngreb.
Vi har en langsigtet plan, en mellemlang plan for dansk økonomi, som skaber mulighed for, at den offentlige sektor år for år kan udvikle sig i takt med velstandsstigningen i det her samfund og endda en lille smule mere, og den ekstra vækst har regeringen sådan set stået vagt om er faldet i kommuner og regioner, og der har stort set været nulvækst på statens område.
Så år for år er de gamle amter, nu regionerne og altså nu kommunerne sådan set vokset og har haft en realvækst.
Det er at have fokus på, at borgernær service er det, der skal prioriteres, og når samfundet bliver rigere, så skal vi også have flere ressourcer til borgernær service.
Så skal vi selvfølgelig sørge for, at der er respekt omkring de her rammer, for er der ikke det, så er der altså en risiko for, at vi får problemer på sigt, og jeg har det personlige synspunkt, at jeg under alle maksimal lønforhøjelse, og det, der bare er grænsen, er, at vi ikke tænder en løn/prisspiral, der gør, at vi får inflation, så lønstigningerne sådan set smuldrer ud mellem fingrene, eller at vi taber konkurrencekraft, sådan at vi genopfinder arbejdsløsheden, for så tror jeg sådan set ikke at folk er tilfredse med de lønstigninger, de har fået.
Line Barfod (EL), 2008-05-07:
Jo, men ligegyldigt hvor meget ministeren prøver at snakke udenom, så har regeringen og Dansk Folkeparti jo valgt at holde kommuner og regioner i et økonomisk jerngreb, for hvis de bruger en promille mere end det, der er blevet tilladt af ministeren, så bliver de straffet for det.
Derfor ligger det jo på ministerens bord.
Det er ministeren, der sidder med den store statskasse, hvor milliarderne fosser ind hele tiden, det er ministeren, der har muligheden for at åbne for den pose og sende nogle af pengene ud, så der kan blive givet de lønløft, som der konfliktes om, og som der forhandles om.
Det er jo ikke nemt for regionerne at sidde og forhandle, hvis ikke de får godkendelse og penge fra ministeren om, at de godt må give de lønstigninger, og derfor er det vigtigt at vide, om ministeren mener, at der skal gives lønstigninger, og om ministeren mener, at det er vigtigt at begynde at tage skridt hen imod at få ligeløn og få mandeløn til kvindefag.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-05-07:
Det er kommunerne, der forhandler, det er regionerne, der forhandler.
Der er så en særlig konstruktion med et takstnævn, men det er det.
Det, jeg forhandler med kommunerne og med regionerne, er kommuneøkonomien og regionsøkonomien et år ad gangen.
De overenskomstforhandlinger har jo et længere perspektiv, de er 3-årige.
Det er jo at blande tingene sammen.
Jeg kan bare konstatere, at man med de aftaler, der er indgået - og nogle af dem er jo i proces endnu, der er en BUPL-afstemning, og der er andet, derfor skal man være varsom med at kommentere tingene, der er også en FOA-afstemning - bare må sige, at man i forhold til det primærkommunale område jo de facto stort set er i hus ved frivillige aftaler, som den danske model altså har været rummelig nok til at kunne få på plads, også efter en konflikt.
Det er jo grundlæggende positivt, og set fra min stol er det jo også positivt, at det samlet sker inden for en samfundsøkonomisk ansvarlig ramme, for den overordnede ramme på det kommunale område matcher jo fuldstændig den ramme, som staten også selv har indgået overenskomster inden for.
Det er ansvarligt, for helt overordnet har vi jo det synspunkt, at vores offentlige ansatte skal have en god løn og også gerne lønstigninger.
Vi skal passe på, at de ikke bliver så store, at de taber deres købekraft, inden man når ned til bageren, fordi de sætter sig i inflation, eller at de sender nogle tilbage i arbejdsløshedskøerne, fordi vi taber konkurrencekraft, det er jo sådan set grænsen for det.
Line Barfod (EL), 2008-05-07:
Der er jo ikke mange, der er i tvivl om, at når KL har kunnet indgå forlig og har kunnet give mere end den ramme, der i første omgang var sat af, så må der også være givet lov til det fra ministerens og regeringens side, for det er jo ministeren, der sidder midt i at forhandle om, hvad der er af penge til kommunerne til næste år, ministeren, der tidligere har været ude at sige, at der ikke kunne ændres på rammen.
Og når ministeren nu roser og siger, at det er et godt forlig, så må ministeren jo have sagt ja til, at der kunne indgås et sådant forlig.
Og tilsvarende til regionerne.
Hvis de skal have mulighed for at indgå forlig med nogle klare, markante lønforbedringer, et lille skridt på vejen til at få ligeløn og mandeløn til kvindefag, så bliver ministeren jo også nødt til at nikke ja til det, for det er jo ministeren, der sidder og bestemmer, hvor mange penge der må bruges, og hvor stor rammen er, og derfor hører det i høj grad hjemme på ministerens bord, ellers skal ministeren slippe det økonomiske jerngreb om kommuner og regioner og give dem ret til selv at bestemme og selv at forhandle.
Så kan vi begynde at snakke om, at det skal forhandles direkte mellem parterne uden om Christiansborg, men så længe ministeren insisterer på, at han sidder for bordenden og bestemmer, hvor mange penge der er at forhandle om, så hører det hjemme på ministerens bord.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-05-07:
Fru Line Barfod glæder sig over noget strejke og nogle resultater i kølvandet på det.
Må man ikke om det sige, at det jo i givet fald så efterviser den danske models holdbarhed, nemlig at bortset fra fru Line Barfods parti - og så har der været en snert ind i SF - så har resten af Folketinget sådan set holdt sig for gode til at blande sig i den diskussion, der har pågået på arbejdsmarkedet, og har haft det synspunkt hele vejen igennem, at overenskomstforhandlinger er et anliggende mellem arbejdsgivere og lønmodtagerorganisationer, mellem KL og organisationerne, mellem Danske Regioner og organisationerne.
De aftaler, der nu er indgået mellem KL og FOA viser jo sådan set, at det er et system, der kan løse sin opgave, og derfor ville det i dag være utidigt, ligesom det ville have været det den 23. april, hvis jeg stod og kommenterede detaljeret på det, der pågår i øjeblikket.
Jeg kan konstatere, at kommunerne har indgået overenskomster inden for en samlet ramme, der matcher det, som staten også har gjort, og det er der plads til i samfundsøkonomien.
Det er det, jeg kan konstatere for nærværende.
For så vidt angår det regionale må man sige, at det jo ikke er i mål endnu, og derfor kan jeg ikke kommentere på det.
Line Barfod (EL), 2008-05-07:
Jeg bemærker mig, at ministeren siger, at det er nogle gode overenskomster, der er blevet indgået, og så må det være op til ministeren, hvorvidt han synes, at gode er et tillægsord eller ej - det kan vi tage en lang debat om bagefter.
Jeg synes, det er væsentligt, at det har vist sig, at det godt kan betale sig at strejke, og det synes jeg er en stor styrke for det, som ministeren kalder den danske model.
Men ministeren har ikke svaret på spørgsmålet.
Når nu der er indgået overenskomster og forhåbentlig også bliver indgået flere overenskomster, som ministeren beskriver som gode, og som ministeren mener vil fremme rekrutteringen, så vi kan sikre en solidarisk velfærd, hvilket ifølge ministeren er regeringens mål, vil ministeren så også give regionerne lov til at bruge de penge, der skal til for at give de lønløft?
Vil regeringen give kommunerne de penge, der skal til for at indfri de forlig, der er indgået, eller vil ministeren sige, at der så skal skæres andre steder, for at man kan leve op til de forlig, der måtte blive indgået? Ministeren sidder jo reelt og bestemmer, hvor mange penge der er at forhandle om, især for regionernes vedkommende, og derfor er det jo ret væsentligt at vide, om ministeren vil sige ja til, at der på regionernes område også kan indgås forlig med gode overenskomster, som ministeren siger, eller om ministeren siger: I kan godt indgå forlig, men I får ikke lov til at bruge pengene.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-05-07:
Vi har jo på sæt og vis været inde på det, for som jeg netop sagde det, så er der jo indgået en række overenskomstforlig på statens område, det kommunale område og på dele af det regionale område, som rummer markante lønforbedringer, ikke mindst til de personalegrupper, hvor der er rekrutteringsproblemer.
Det er jo aftaler indgået inden for en historisk høj ramme, som samtidig er samfundsøkonomisk ansvarlig - 12,8 pct. - men som altså også har skabt rum til at skabe fleksibilitet, skævdeling, solidaritetspuljer, eller hvad man nu vil kalde det, sådan at visse grupper endda har fået lidt mere.
Men når det så er sagt - og jeg glæder mig over de aftaler, der er indgået - må jeg sige, at spørgsmålet jo altså også hænger uløseligt sammen med de overenskomstforhandlinger, der endnu ikke er på plads, og hvor der pågår en konflikt, og fuldstændig på linje med, da jeg var her sidst, den 23. april, og skulle svare på et nogenlunde enslydende spørgsmål, må jeg sige, at jeg ikke ønsker at gå nærmere ind i det for nærværende, for det ville ikke være respektfuldt over for den danske model.
Lene Espersen (KF), 2008-05-07:
Men den ophobning er der fuldt ud taget højde for i den nye aftale, der er lavet om kriminalforsorgen.
Hr. Mogens Jensens parti var jo med næsten helt til det sidste, og vi var fuldstændig enige om, hvad kapaciteten skulle være i kriminalforsorgen.
Derfor er det for mig at se helt og aldeles uforståeligt, at hr. Mogens Jensen nu lige pludselig sår tvivl om, hvorvidt de beregninger og de ting, som Socialdemokratiet selv har sagt ja til, holder.
Jeg vil så også sige til hr. Mogens Jensen: Fodlænkeordning er en ting, det er et lovforslag, og der erstatter vi åbne fængselspladser med fodlænker.
Derudover har vi lavet en rigtig, rigtig god flerårsaftale for kriminalforsorgen, og det, der for mig at se er det helt og aldeles uforklarlige, er, at Socialdemokratiet sidste år var med til at finansiere en ny flerårsaftale for politiet ved at kræve mere effektive indkøb i staten.
I år går vi ind og siger, at der nu er flere statslige institutioner, der skal lave de samme effektive indkøb – men så vil Socialdemokratiet ikke være med.
Det er det, jeg faktisk ikke forstår.
Hvordan kan Socialdemokratiet overhovedet forsvare, at man ikke er med i en aftale om kriminalforsorgen, når man var med i en tilsvarende aftale, der blev finansieret på fuldstændig samme måde, da det gjaldt politiet?
Per Stig Møller (KF), 2008-05-07:
Hvis man skal vedtage en rådskonklusion, som det her var, så skal det ske i enighed, vil jeg sige til hr. Morten Messerschmidt.
Det vil sige, at de lande, som synes, at Danmark faktisk burde give en undskyldning for de lande fandtes jo også i EU - ville kunne forhindre, at der kom enighed i EU.
Og vi nåede altså frem til en tekst, som støtter Danmark kraftigt, som støtter den danske ytringsfrihed, og som fordømmer angrebene på ambassaderne.
Det var da faktisk et godt stykke politisk arbejde, som hr. Morten Messerschmidt 2 år efter - for dengang var Dansk Folkeparti jo enige med os - pludselig er uenig i.
Det fatter jeg ikke, for i 2006 var Dansk Folkeparti jo faktisk totalt enige i regeringens kurs.
Så vil jeg godt understrege, at det ikke er misforstået tolerance og solidaritet.
Solidariteten lå jo netop i, at vi fik en erklæring ved 25, i stedet for at vi måske havde fået opbakning fra tre, og jeg tror ikke, hr. Morten Messerschmidt er særlig velinformeret med de informationer, hr. Morten Messerschmidt giver Folketinget for øjeblikket; de lyder ikke rigtige i mine ører.
Så det vil sige, at vi altså har en solidaritet, som er begrebet i traktaten.
Det er at tolerere religion, regioner, og vi tolererer selvfølgelig også den muslimske religion.
Vi tolererer da islam.
Hr. Morten Messerschmidt har vel ikke bragt sig i den situation, at nu vil han ikke tolerere islam, så han skal gå ud på gaderne og fjerne alle muslimer fra Danmark; det er jo ikke hr. Morten Messerschmidts politik.
Så jeg ved ikke, hvor hr. Morten Messerschmidt vil hen med det her pludselig angreb, der ikke rigtig hænger sammen, for hvis ikke hr. Morten Messerschmidt vil gå ud og fjerne alle muslimer, så er det, fordi hr. Morten Messerschmidt accepterer og tolererer muslimerne.
Jamen det er jo den europæiske tolerance, som hr. Morten Messerschmidt udfolder, samtidig med at han har så meget imod den her.
Forklar os det.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-07:
Det er aldeles ikke noget mærkeligt noget.
Det hænger udmærket sammen, for den fuldstændig misforståede tolerance og solidaritetsfølelse, der ligger bag EU's udenrigspolitik, er jo netop kernen i det her spørgsmål.
Og når nu udenrigsministeren så klart og nærmest nonchalant siger, at der var fuld opbakning til den danske ytringsfrihed og til den danske pressefrihed - men det er sikkert mig, der har misforstået det - så synes jeg egentlig, udenrigsministeren modsiger sig selv.
For lige før, altså for under 5 minutter siden, var det sådan, at der rent faktisk var en række lande i EU, som gerne ville være gået endnu videre, udenrigsministeren og jeg var selv enige om, at det var Nederlandene, og dertil kommer vist også Tyskland og Frankrig, som der har været presseforlydender om gerne ville gå endnu videre.
Det vil sige, at det, som udenrigsministeren måtte tage til takke med, det, som han måtte acceptere, fordi man jo også skulle tage hensyn til de religiøse følelser osv., som også fremgår af det statement, som udenrigsministeren henviser til, var en langt værre erklæring end det, vi egentlig kunne have fået.
Per Stig Møller (KF), 2008-05-07:
Det har jeg også svært ved at se, hvis det var rigtigt, hvad hr. Morten Messerschmidt siger, men det er det jo ikke.
Han taler også om 1700-tallet som den tid, hvor man starter tolerancen; det har han altså heller ikke forstået.
Nej, jeg talte om det 17. århundrede, men der er forskel på det 17. århundrede og 1700-tallet, vil jeg sige til hr. Morten Messerschmidt.
Men det skal jeg belære om bagefter.
Og derfor er det jo noget sludder at hive den franske revolution ind, hvor man ganske rigtigt - misbrugte tolerancen og huggede hovedet af hinanden.
Begrebet stammer faktisk fra 1689, hvor John Locke skrev en treatise of tolerance, og der kommer tolerancebegrebet så ind i den europæiske politiske filosofi, men det er ikke det, vi skal diskutere i dag.
Men det var mere, at når hr. Messerschmidt nu gerne vil have oplysningen, så skal han få den.
Jeg vil godt igen afvise angrebene på Solana.
I den tekst, som han altså har været med til at lave sammen med Kofi Annan og sammen med OIC, fordømmer man jo også angrebene på de danske ambassader.
Jamen skal vi da være kede af, at Solana fik OIC og FN til at fordømme angrebene på de danske ambassader?
Hr. Morten Messerschmidt skal da lade være med at angribe Solana for noget, som hr. Morten Messerschmidt overhovedet ikke har sat sig ind i.
I de tider der, hvor der var - var det tre? - danske ambassader, der direkte blev angrebet, og som blev sat i brand, var det da meget vigtigt, at vi her hos de europæiske udenrigspolitiske forhandlere havde FN's generalsekretær, som jeg selv talte med i de døgn, ligesom jeg naturligvis talte med Solana, og at vi fik dem og også OIC, den arabiske samarbejdsorganisation, til at fordømme de angreb, Danmark var udsat for.