Line Barfod (EL), 2010-11-30:
Vi har jo i lang, lang tid hørt om alle de vanvittige aktiveringskurser – folk, der blev sat til at bygge tårne af spaghetti og skumfiduser; folk, der blev sat til at finde deres indre fugl; folk, der blev bedt om at have fødderne i isvand, mens de byggede legofigurer og andet.
Der er ingen tvivl om, at det har været forfærdeligt.
Det har vi taget op igen og igen her i Folketinget.
Derfor er det selvfølgelig glædeligt, at det langt om længe er trængt igennem til regeringen, og at man derfor nu vil ændre på det og vil prøve og få stoppet de absurde kurser.
Men når man bare erstatter et aktiveringscirkus med et andet aktiveringscirkus, så hjælper det jo ikke meget i forhold til at sikre, at arbejdsløse bliver behandlet ordentligt.
Både virksomhedspraktik og ansættelse med løntilskud kan jo i bestemte situationer være noget, som er til gavn for den enkelte, men så skal det være, fordi der er en helt særlig situation, og at det er målrettet den enkelte, og at den enkelte selv er med i det.
Men når det bare er udtryk for tvangsaktivering og for, at man skal have sendt folk ud, bliver det helt absurd.
Og især i en situation med stærkt stigende arbejdsløshed kan vi se, at der er private virksomheder, der bruger virksomhedspraktikken til at få gratis arbejdskraft, uden at den arbejdsløse, der bliver ansat i virksomhedspraktik, kommer nærmere at få et fast arbejde.
Og en, der har arbejde i mange, mange år – måske i den samme virksomhed, måske i en, der ligner – og lige er blevet fyret, har ikke nødvendigvis brug for at komme i virksomhedspraktik for at lære at arbejde.
Det, de kommer ud til, er bare, at de kommer til at gå og trykke lønnen for de andre, fordi de arbejder gratis.
Så er der ansættelse i offentligt løntilskudsjob.
Især for de ufaglærte har jobtilbuddene, som typisk har været pedelmedhjælper, arbejdsmand i teknisk forvaltning, medhjælper på plejehjem, i kantiner, i køkkener osv., stort set aldrig ført til, at man har fået et fast ikkestøttet arbejde, men kun ført til frustration hos den arbejdsløse, der bare er kommet længere væk fra det ustøttede arbejdsmarked.
Vi har også set, at det, der sker, er, at man fortrænger de ordinært ansatte, dem, der får fuld løn, og at der sker det, som vi også begynder at se eksempler på nu, nemlig at kommunerne er nødt til at fyre folk, fordi de skal spare, og i stedet kommer der så folk ind i løntilskudsjob.
Det er ikke særlig gavnligt, hverken for de arbejdsløse, for de ansatte eller for de borgere, de skal tage sig af.
Vi tror absolut ikke, at den her måde virker, medmindre det, man reelt er ude på fra regeringen og Dansk Folkepartis side, er, at man ønsker at trykke løn- og ansættelsesvilkår.
Vi synes langt hellere, at man skulle sikre, at de ude i kommunerne faktisk havde råd til at have folk ansat i stedet for at skulle fyre dem.
Vi synes, at man skulle se på det, som Enhedslisten fik igennem i slutningen af 1990'erne, som blev kaldt servicejob, hvor kommunerne fik penge til at oprette rigtige job på rigtige løn- og arbejdsvilkår med optjeningsret til dagpenge osv., og som kunne være med til at give en øget service til borgerne ude i kommunerne.
Det ville der være fremtidsperspektiv i, det ville være at skabe nogle reelle job.
Men det er jo ikke det, regeringen og Dansk Folkeparti er optaget af.
Vi synes også, det ville være fornuftigt i forhold til de arbejdsløse, hvis man gik ind og gav nogle gode muligheder for at få rigtige kompetencegivende uddannelser, brancherettede kurser som AMU og andet.
Det er for rigtig mange den allerbedste vej.
Men det er altså ikke det, regeringen er optaget af.
Så kan jeg altså ikke lade være med at sige, at det, når nu ministeren synes, at man skal fjerne bøvlet, så altså ikke nytter, at man laver et lovforslag, der nærmest er umuligt at læse.
Jeg ved ikke, hvor mange her der har prøvet at læse lovforslaget, altså selve lovteksten, men det er stort set umuligt.
Det nytter altså ikke at lave en lovgivning, som oven i købet skal træde i kraft lige om lidt, som er stort set umulig at læse.
Det gør det ikke nemmere for alle de mange.
Og hvis nogen er interesseret i, hvor absurd det her område er, vil jeg bare henvise til projektet Stop bureaukratiet, der er i gang med at skrive alle reglerne på området ud, og de ender altså på, at det er knap 23.000 sider.
Det fylder temmelig meget.
Man kan se det på nettet.
Det understreger, at man her virkelig har behov for at gøre op med bureaukratiet.
Det er der desværre ikke udsigt til at ministeren vil.
Det ser ud til, at hver gang man fjerner en regel, bliver der indført mindst ti nye, og det her lovforslag gør det i hvert fald ikke bedre, tværtimod.