runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2014-03-18:
I dag er borgmesterens stedlige vielseskompetence geografisk afgrænset til borgmesterens egen kommune.
Det er således ikke muligt at foretage vielser i andre kommuner eller på vandet.
Det ønsker lovforslaget at gøre op med, og det kan vi godt tilslutte os.
Som konservative er vi jo glade for ægteskabet som institution, og derfor er vi også glade, når flere vil vælge ægteskabet til.
Det tror vi vil ske med dette lovforslag, for det ligger i tiden lige nu, at mange gerne tilvælger ægteskabet, men måske kan se sig selv i centrum for en borgerlig vielse i bryllupssalen på rådhuset.
Mange par ønsker at vælge et sted at blive gift, som betyder meget for parret.
Derfor er det godt, at det nu bliver muligt at blive gift på vandet, og at borgmestre i de kommuner, som ønsker at udbyde denne service, kan vie i andre kommuner end hjemkommunen; for det må jo være op til kommunerne selv at bestemme, hvordan de ønsker deres borgerlige vielser udført.
Vi er sådan set også ret begejstret for, at lovforslaget understøtter ægteskabet og ikke er et af de sædvanlige ægteskabshaderforslag, som der jo gerne plejer at komme fra De Radikale.
Hos De Radikale ligger der en værdiløshed og et ønske om at nedbryde ægteskabet som institution.
Det ses eksempelvis af muligheden for, at man nu kan søge lynskilsmisse, hvis man altså er enige herom – og det er vi jo stærkt uenige i.
Det er vi nemlig kede af som konservative; vi var nemlig ret glade for dengang, der var en tænkepause, inden man kunne blive skilt, men også det har regeringen ødelagt.
Det er dog vigtigt for os konservative at understrege, at det i det her lovforslag helt naturligt må være den kommune, der forestår vielsen, som også afholder udgiften – ellers risikerer man jo, at populære steder for vielser pludselig bliver en udgift for en kommune, selv om kommunen ikke er involveret på anden måde, end at stedet geografisk hører til kommunen.
Konservative kan støtte lovforslaget.
Finn Sørensen (EL), 2014-03-18:
Vi synes også, det er et rigtig godt lovforslag.
Jeg havde egentlig bare tænkt mig at fremhæve muligheden for at imødekomme særlige ønsker fra borgerne, men det med kærligheden er rigtigt.
Den skal ikke lade sig begrænse af kommunegrænsen.
Så det er jo bare et yderligere argument.
Og så er der jo en fleksibilitet i forslaget.
Det er også godt.
Og sidst, men ikke mindst lyser det jo af en respekt for det kommunale selvstyre, som med fordel kunne udvides til mange andre politikområder, vi beskæftiger os med her i Folketinget.
Eyvind Vesselbo (V), 2014-03-18:
Det her lovforslag rummer jo nogle meget store problemer, som vi har i det danske samfund, fordi der er alt, alt for mange familier, hvor den ene part er udsat for vold fra den anden part i et ægteskab.
Derfor er det meget vigtigt, at man både sender et signal, men også helt konkret beskriver, hvordan man, når man så er blevet gift, på en nem og smidig måde kan komme ud af et ægteskab, som er fyldt med vold.
Jeg synes, at den ændring, som der lægges op til her, er meget logisk, fordi i den nuværende lovgivning taler man om grov vold, og det, det ændres til nu, er simpel vold.
Man kan altid have en eller anden akademisk diskussion om, hvad der er simpel vold, og hvad der er grov vold, men her er der en klar vurdering af i hvert fald set fra Venstres side, at der er en forbedring for de involverede parter, i hvert fald for den, der er udsat for vold, for nu bliver det gjort nemmere at argumentere med, at hvis man har været udsat for vold i familien, kan man få en nemmere adgang til at få skilsmisse end ved at gå gennem en separation.
Det synes jeg er rigtig, rigtig positivt.
Derudover gælder det ikke bare for de to involverede parter i et ægteskab.
Det gælder også for pårørende og dem, der er omkring familien, at er der en part, der udøver vold, kan det indgå i bedømmelsen af, om man kan få denne skilsmisse på det grundlag, at der er udøvet vold.
Og så en meget vigtig ting.
Vi har jo oplevet igennem lang tid her i Folketinget at få sager op om seksuelt misbrug af børn, og i det her lovforslag kommer jo også et argument og en mulighed for at få en skilsmisse hurtigt igennem, hvis der er foregået seksuelle overgreb i familien eller i de nære relationer til familien.
Jeg synes, at vi får skærpet fokus på problemet omkring vold i familierne, men også omkring seksuelle overgreb, så vi med det her lovforslag ligesom får præciseret, at det har nogle konsekvenser, hvis der sker nogle af de ting.
Derfor synes jeg, at det her lovforslag er et udmærket lovforslag, som i hvert fald beskriver, at vi her i Folketinget er opmærksomme på, at der her er nogle store problemer i familierne, og derfor er det her både nogle signaler, men også en lovgivning, som har nogle konsekvenser for den, der udøver volden eller de seksuelle overgreb.
Så derfor støtter Venstre forslaget.
Martin Henriksen (DF), 2014-03-19:
Tak for det.
Er ministeren indstillet på at nedsætte en hurtigtarbejdende arbejdsgruppe, der skal komme med anbefalinger til, hvordan udvisning af kriminelle udlændinge kan gøres nemmere, således at der udvises flere kriminelle udlændinge?
Karen Hækkerup (S), 2014-03-19:
Jeg vil sige, at jeg sådan set ikke er af den opfattelse, at vores udvisningsregler kan gøres skrappere, for vi har sådan set allerede i dag nogle udvisningsregler, som går til kanten af, hvad de skal og kan i forhold til de internationale konventioner.
Det vil sige, at vi udviser dem, som vi kan udvise, og sådan synes jeg også det skal være, for lige så velkomne mennesker er til at komme her og slå sig ned, bo her og blive en del af Danmark, lige så hårdt ser vi sådan set på det, hvis mennesker, som er kommet hertil, bare ønsker at være kriminelle eller ikke falder til.
Hvis de begår kriminalitet, vil vi sådan set rigtig, rigtig gerne kunne sige farvel og tak til folk.
Derfor er der ikke nogen tvivl om, at vores udvisningsregler er stramme, og at det også er den her regerings opfattelse, at de skal være stramme.
Vi arbejder hele tiden på, at vi kan få kriminelle asylansøgere til at rejse hjem, at vi kan få folk udvist.
Hvem kan vi sige til, at nu stopper besøget; nu skal de ikke være her længere?
Så vi behøver ikke nogen arbejdsgruppe for at være i arbejdstøjet.
Vi arbejder hele tiden.
Med hensyn til udvisninger udviser vi præcis dem, som vi kan udvise, uden at det er i strid med Danmarks internationale forpligtelser.
Vores udvisningsregler er, kan jeg sådan ganske kort sige, bygget op efter en trappestigemodel.
Den går populært sagt ud på, at jo længere tid en udlænding har været i Danmark, jo længere frihedsstraf skal den pågældende idømmes for at blive udvist.
Det betyder med andre ord, som jeg også redegjorde for her i Folketingssalen, i forbindelse med at vi for nylig behandlede et beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti, nemlig B 33, at udvisningsreglerne i udlændingeloven grundlæggende er så stramme, som de kan være inden for rammerne af Danmarks internationale forpligtelser.
Så at lave en arbejdsgruppe
giver ikke rigtig mening.
Vi har de regler, som jeg synes vi skal have.
Vi arbejder i øvrigt i det hele taget altid og hele tiden med at forbedre de muligheder, der kunne være, så det har vi ikke behov for at have nogen arbejdsgruppe til at gøre.
Derudover vil jeg sige, at en yderligere stramning af reglerne, hvis man skulle ønske sig det, ville betyde, at Danmark ikke længere levede op til vores internationale forpligtelser.
Martin Henriksen (DF), 2014-03-19:
Det er jo lidt tungt at arbejde med.
Sagen er jo den, at vi fra Dansk Folkepartis side har fremsat et forslag i Folketingssalen til, hvordan man kan stramme udvisningsreglerne.
Det forslag ønsker ministeren ikke at støtte.
Det redegjorde ministeren også for her.
Så foreslår vi en lidt mildere model, hvor vi siger: Så lad os få eksempelvis nogle embedsmænd, men det kunne også være andre repræsentanter udpeget af de politiske partier, til at sidde i en periode og se på, hvordan man rent faktisk kunne gøre det nemmere for domstolene at udvise kriminelle udlændinge.
Det afviser ministeren så også.
Det må jeg sige at jeg stiller mig fuldstændig uforstående over for, hvis ministeren i øvrigt er enig med Dansk Folkeparti i, at man skal udvise en kriminel udlænding, hver gang der overhovedet er mulighed for det.
Men det mener jeg sådan set ikke er korrekt, for vi ser jo en lang række tilfælde, hvor folk ikke bliver udvist.
Det er f.eks., hvis de har begået voldtægt, hvis de har begået vold med døden til følge osv.
Der mener jeg faktisk at det er fuldstændig inden for rammerne af de internationale konventioner at udvise mennesker, der har begået så grove forbrydelser.
Så mener ministeren ikke, at man, hvis man f.eks. har begået voldtægt, kan blive udvist af Danmark?
Jeg mener, at det skal være sådan.
Karen Hækkerup (S), 2014-03-19:
Hr. Martin Henriksen har en opfattelse af, hvordan hr. Martin Henriksen mener de internationale konventioner og de forhold, vi har i forbindelse med dem, skal læses.
Den er jeg så ikke enig i.
Jeg vil gerne sige, at hele den her debat bygger på den fejlslutning, at da den tidligere regering tilbage i 2011 ændrede reglerne, som handlede om, at man skulle udvise, når der var sikkerhed for, at det ikke var i strid med de internationale forpligtelser, turnerede den tidligere borgerlige regering og Dansk Folkeparti rundt med armene over hovedet, som om man havde vundet et kæmpestort slag.
Det havde man ikke, for man ændrede det ikke for en eneste, som man kunne udvise, eller som man burde udvise.
Det, man gerne ville, var at lave symbollovgivning, hvor man gik ud og sagde: Nu gør vi det simpelt hen så skrapt, at alle, også der, hvor der er strid om vores konventioner, skal udvises.
Men så havde man bare skrevet i bemærkningerne, at det, medmindre der altså var den der strid om konventionerne, var op til domstolene.
Ergo ændrede man ingenting, og derfor er den ændring, som Dansk Folkeparti i dag står her og kræver, det samme, nemlig ingenting.
Den giver ikke mening.
Det er så nemt for domstolene at udvise, som det skal være.
De arbejder og har en lovgivning, som de skal leve op til – en lovgivning, som handler om, at man skal følge den trappestigemodel, som vi har valgt, og at man skal udvise, hvis det kan lade sig gøre.
For vi er ret skrappe, i forhold til at vi ikke vil have, at mennesker, som har været her i kort tid, begår kriminalitet.
Vi har nogle rigtig skrappe udvisningsregler, og det synes jeg også vi skal have.
Men det, som hr. Martin Henriksen spørger til igen og igen, er jo den ændring, der blev lavet tilbage under den tidligere regering.
Den ændring var ikke udtryk for en stramning af udvisningsreglerne.
Så spørger hr. Martin Henriksen om, hvorfor Socialdemokraterne så selv stemte for.
Nu var jeg tilfældigvis selv ordfører dengang, og jeg kan huske min tale, og jeg vil i øvrigt anbefale hr. Martin Henriksen at finde den frem.
Men hvis det er så vigtigt, stemmer vi da selvfølgelig for, men vi tror ikke, det ændrer noget som helst.
Det viste sig så, at vi fik ret.
Det ændrer bare ikke ved, at det var symbollovgivning, og det betød, at der ikke var overensstemmelse mellem lovteksten og bemærkningerne, og det er det, som den her regering har rettet op på.
Men det har aldrig betydet noget, og det gjorde det heller ikke dengang.
Martin Henriksen (DF), 2014-03-19:
Da regeringen så rullede den ændring – som jeg mener er en stramning, men fair nok, lad os bare kalde det for en ændring – tilbage, hvorfor skrev tidligere justitsminister Morten Bødskov så til Europa-Kommissionen, at formålet med at rulle ændringen tilbage var at give en bedre beskyttelse imod udvisning?
Hvorfor skrev han det, hvis det ikke passede?
Karen Hækkerup (S), 2014-03-19:
Der var ikke tale om nogen substansændring.
Det, som jeg har gennemgået her, handler om, at der med hensyn til de mennesker, som kunne udvises efter de gamle regler og de regler, som VKO og dermed også jeg selv vedtog – for jeg stemte selv for som ordfører, som jeg lige har afsløret – ikke er nogen ændring i forhold til de regler, vi har i dag.
Det, vi har fjernet, er det meget, meget mærkelige mellemspil, der hed, at man skulle udvise, medmindre der var sikkerhed for, at det var i strid med konventionerne, men hvis der var tvivl, var det op til domstolene at vurdere.
Det vil sige, at man skulle leve op til sine internationale forpligtelser.
Der ligger præcis det samme i det, som der gør i det, vi har i lovgivningen i dag.
Ergo er der ingen substantiel forandring.
Jeg bliver bare nødt til at fastholde, at det godt kan være, at man fra VK's side har fået det til at se ud, som om Dansk Folkeparti i sin tid fik en enorm sejr, men der var ikke nogen sejr, for der var ikke en eneste ændring, i forhold til hvem man kunne udvise dengang og hvem vi kan udvise i dag.
Vi udviser dem, vi kan, og det synes jeg også vi skal.
Jeg synes, vi skal have stramme regler, men vi skal have regler, hvor lovteksten og bemærkningerne er i overensstemmelse.
Karina Adsbøl (DF), 2014-03-19:
Finder ministeren, at kommunerne lever op til fokuspunkterne i Barnets Reform, og hvilke initiativer vil ministeren tage for at sikre sig, at børnesamtaler bliver afholdt?
Martin Henriksen (DF), 2014-03-19:
Det er jo her, hvor politik altid bliver lidt specielt.
Det havde så fungeret et stykke tid, og så kom der et regeringsskifte, og så ændrede man reglerne tilbage igen med den argumentation, at det ingenting betød.
Hvorfor i alverden ændrer man så reglerne, hvis man har den opfattelse, at det ikke betyder noget, at man ændrer reglerne?
Det giver jo ikke meget mening.
Og hvorfor skrev den tidligere justitsminister, hr. Morten Bødskov, i øvrigt til Europa-Kommissionen, til kommissæren for retsområdet, Viviane Reding, at når man ændrede reglerne, var det med det formål at give en bedre beskyttelse imod udvisning?
Det var jo en substansændring.
Men altså, jeg forstår bare ikke, at hvis vi er enige om – og det kan vi jo have lange diskussioner om – at man skal udvise kriminelle udlændinge, hver gang man har den mindste mulighed for det, hvorfor vi så ikke kan finde fælles fodslag om at nedsætte en arbejdsgruppe, hvor der kan sidde nogle kloge mennesker og komme med nogle input til politikerne om, hvordan vi kan gøre det endnu nemmere for domstolene at udvise.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
John Dyrby Paulsen (S), 2014-03-25:
Og tak for afklaringen på det sidste spørgsmål; det er vi fuldstændig enige om.
Men hvis det er det med oversættelsen, der er så vigtigt, hvorfor var der så så stort postyr – også fra hr. Søren Pinds side – da formanden for Folketingets Præsidium, hr. Mogens Lykketoft, jo tilbød, at Folketinget kunne lave en oversættelse af det her?
Det er åbenbart ikke godt nok, så det har ikke noget med selve oversættelsen at gøre.
Det er ikke et spørgsmål om, at nogle gerne vil læse den på dansk.
Nej, det er den kontekst, den er inde i.
Hvorfor sagde man ikke ja til tilbuddet fra Folketingets formand, netop sådan at Folketinget kunne lave en oversættelse?
Tak for det.
Nu nærmer vi os da noget, der ligner et svar på det spørgsmål, der blev stillet af hr. Christian Juhl, og også det spørgsmål, der blev stillet af hr. Holger K. Nielsen, nemlig at hr. Søren Pind synes, det er vigtigt.
Men hvorfor i alverden fik den daværende Venstreledede regering med hr. Lars Løkke Rasmussen i spidsen ikke selv oversat det, hvis det nu er så vigtigt?
Hvorfor vente på, at der er et parti, der synes, at det her er vigtigt at oversætte?
Altså, jeg har hørt de her smukke idealer om, at det skal være på det danske sprog og et eller andet i den retning – hvad i alverden forhindrede Venstre i at oversætte det på det tidspunkt?
Så har jeg et afklarende spørgsmål: Jeg synes, at hr. Søren Pind i sin ordførertale fik sagt, at Præsidiet stillede krav om oversættelse af den her note.
Det kan være en fejl, det kan også være mig, der har hørt galt, men jeg vil bare gerne lige have ordføreren til at bekræfte, at det ikke var et krav fra Præsidiet, men en henstilling eller en anmodning.
Søren Pind (V), 2014-03-25:
Men det her er ikke principielt vigtigt, før kravet opstår.
Det her er ikke principielt vigtigt.
Jeg kan sådan set sagtens læse den på engelsk, men når et stort dansk parti med støtte fra Folketingets Præsidium anmoder om at få oversat et dokument, kan Udenrigsministeriet da ikke være bekendt at sige nej.
Jeg vil sige en ting: Hvis det havde været, før hr. Holger K. Nielsen havde siddet ovre i Udenrigsministeriet, så havde hr. Holger K. Nielsen sagt det samme, men nu kan man tage dele af den virus til sig – jeg synes, at det er en fantastisk virus at tage, men der må være grænser for galskaben.
Det kan simpelt hen ikke være rigtigt, at man nægter at oversætte et så centralt dokument, når en væsentlig minoritet i det danske Folketing beder om det tillagt Folketingets Præsidium.
Det her er faktisk ikke svært at forstå.
Men jeg kan godt forstå, man ikke ønsker at forstå det.
Jeg synes, det er vigtigt, fordi Dansk Folkeparti har bedt om det.
Før Dansk Folkeparti bad om det, har jeg ikke syntes, at det var vigtigt.
For jeg er sådan set tilfreds nok med at læse det på engelsk.
Det er simpelt hen en uredelig forklaring.
Jeg tror ikke en bjælde på det.
Jeg tror tværtimod, det handler om indenrigspolitik, fordi der er nogle, der ikke vil vedstå sig, hvad det er, vi har tiltrådt.
Derfor står jeg, hvor jeg står, vil jeg sige til hr. John Dyrby Paulsen.
Og det er ikke svært at forstå.
Med hensyn til den anden del af spørgsmålet er det altså ikke uvilje, der er tale om, men hvis jeg forstod det sådan, at det, hr. John Dyrby Paulsen mener at Præsidiet har udtrykt, er en henstilling, så er det jo sandt nok.
Det er det, Folketingets Præsidium har udtrykt, nemlig at man synes, at Udenrigsministeriet burde oversætte det.
Søren Espersen (DF), 2014-03-25:
Jeg vil faktisk benytte lejligheden til at komme med en kort bemærkning, som ikke behøver et svar.
Det er jo det, vi skal her, har jeg forstået.
De efterfølgende debatter – vi havde flere af dem i Folketinget – åbnede for forståelsen af, at der var ord heri, som ville blive tolket på forskellig måde.
Jeg var også ude ved forskellige debatter på skoler, gymnasier osv., hvor det blev nævnt, at sådan kan det ikke tolkes, og at sådan kan det tolkes.
Jeg havde det ligesom hr. Søren Pind: Jeg kunne da sagtens læse det der og forstå det på min måde.
Men det var åbenbart ikke det rigtige.
Så i løbet af det år kom jo så den fornemmelse af, at vi er nødt til at få at vide, hvad det er, der snakkes om, så vi kan få et fælles grundlag.
Det har da ikke spor at gøre med, at jeg ikke forstår det.
Jeg forstår det måske på min måde.
Men det var afgørende.
Det er frækt, synes jeg, at insinuere, at jeg ikke kunne finde på at spørge den tidligere regering om det.
Det kan jeg da love for at jeg kunne.
Det ville jeg da gerne have gjort, hvis det var på det tidspunkt, hvor det var.
Det har ikke spor med det andet at gøre.
Søren Pind (V), 2014-03-25:
Nej, jeg forstod det som en selvstændig bemærkning.
John Dyrby Paulsen (S), 2014-03-25:
Tak for det.
Det var jo interessant her til sidst at få lidt af historikken på plads.
Jeg kan jo forstå, at det så må have været i løbet af 2010, at den her tvivl er opstået.
Der var en Venstreledet regering med hr. Lars Løkke Rasmussen i spidsen og på et tidspunkt med hr. Søren Pind som minister, men da var det åbenbart ikke vigtigt at tage stilling til det her spørgsmål.
Det må så være modnet hen ad vejen og først være kommet efter regeringsskiftet i slutningen af 2011.
Jeg nævner det bare med en let undren, for det går jo tilbage til det, som hr. Søren Pind et par gange er blevet spurgt om, nemlig hvorfor i alverden Venstre ikke selv tog initiativ til en oversættelse af verbalnoten.
Og svaret er nok, at dengang havde Venstre i virkeligheden nøjagtig den samme holdning, som den nuværende regering har i den her sag.
Jeg er enig i, at man som parti selvfølgelig har lov til at bede om at få præsenteret en sådan note.
Jeg er også enig i det, der meget præcist blev sagt af udenrigsministeren, nemlig at det her er en balancegang.
Og selv om man kan sige, at dansk selvfølgelig er vigtigt – specielt her i Folketinget – så er det jo ikke det samme som at hævde, at dansk er et vigtigt diplomatisk sprog internationalt.
Det er engelsk, og derfor er verbalnoten selvfølgelig udformet på engelsk.
I den her debat kommer det så til at lyde, som om at man ikke har haft lejlighed til at drøfte verbalnoten.
Det er ikke rigtigt.
Vi har drøftet den adskillige gange i Det Udenrigspolitiske Nævn – adskillige gange.
Man har haft lejlighed til at spørge ind til alt i det her.
Jeg vil slutte med bare at sige, at jeg alt i alt er fuldstændig, helt og aldeles enig med udenrigsministeren, og jeg synes, udenrigsministeren fremlagde det meget klart, nemlig at der ikke er behov for og heller ikke grund til, at denne verbalnote fra udenrigsministeriet oversættes til dansk.
Søren Pind (V), 2014-03-25:
Fordi det selvfølgelig skal være en autoriseret oversættelse foranlediget af det ministerium, som har ført de forhandlinger.
Selvfølgelig.
Det giver da sig selv.
Det synes jeg da ikke er ret svært at forstå.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-03-25:
Nej, vi har ingen dårlig samvittighed.
Der kom jo ikke noget svar på de spørgsmål, der er stillet her.
Lad mig så gentage det spørgsmål, jeg og hr. Christian Juhl stillede: Hvis det her er så principiel en sag for Venstre, så principiel, som hr. Søren Pind siger, hvorfor gjorde man så ikke selv noget for at få det oversat i sin tid?
Hvis det er så principielt, så vigtigt, burde den daværende regering da have fået det her oversat.
Søren Pind (V), 2014-03-25:
Så vidt jeg har forstået, er Dansk Folkepartis krav først fremkommet, efter at vi var i regering.
Jeg må i hvert fald sige, at hvis hr. Holger K. Nielsen bebrejder mig, at vi skulle have et synspunkt i regering og et synspunkt i opposition, må man da sandelig sige, at så er der jo ingen forskel på os og regeringen, heller ikke den tidligere, som hr. Holger K. Nielsen var med i, for det er præcis det, den pågældende regering har excelleret i.
Når det kom til »Fair Løsning«, når det kom til hele den økonomiske politik, når det kom til alle mulige ting, så har den her regering sagt et og gjort noget andet.
Sådan har vi det ikke.
Jeg kan roligt sige, at da det f.eks. kom til sagen om udvisning af kriminelle udlændinge, hvor der var en stærk diskussion om alt det her, sagde vi, at vi ville gå til kanten.
Der er intet nyt i det.
Nej, vil jeg sige til hr. Holger K. Nielsen, vi siger det samme i regering og i opposition, og det er måske det, der kan virke lidt stødende, når man må have så utrolig dårlig samvittighed, som hr. Holger K. Nielsen jo har.
Martin Lidegaard (RV), 2014-03-25:
Jeg tror, at man kan opfatte det på den måde, at den er formuleret sådan, at både Kina og Danmark kan se sig selv i de ordvalg, der er foretaget.
Det er den delikate balance, jeg taler om der er.
Og det er jo ikke kun i forhold til Kina, men i forhold til en række lande, hvor Danmark har valgt det, man kunne kalde den kritiske dialog, nemlig at samarbejde med lande, hvor vi sådan set tror at vi gavner demokrati og menneskerettigheder og den rigtige udvikling i landet mere ved at have et aktivt samarbejde med det pågældende land end ved at køre, kan man sige, de rene hænders politik, som så til gengæld ikke giver mulighed for dialog, fordi man så ikke kan tale med hinanden.
Det er jo en delikat balance, fordi man jo hele tiden skal passe på, at man ikke krydser den grænse, hvor man accepterer de brud, der måtte være på menneskerettighederne, men hvor man på den anden side hele tiden kan opretholde den dialog, udvide samarbejdet og dermed reelt påvirke forandringer.
Sådan er politik nogle gange, sådan er diplomati nogle gange, og nogle gange er det rigtig svært at finde den balance.
Det har det været i det her tilfælde.
Det synes jeg at man skal respektere.