Karsten Lauritzen (V), 2009-10-23:
Regeringen beder med det her beslutningsforslag efter grundlovens § 19 om samtykke fra Folketinget til, at Danmark ratificerer den i Bruxelles af den 10. marts 2009 undertegnede konvention om centraliseret toldbehandling, for så vidt angår fordelingen af de nationale opkrævningsomkostninger, der tilbageholdes, når de traditionelle egenindtægter overdrages til EU’s budget.
Det lyder jo ikke helt simpelt.
Det lyder en smule teknisk, og det er det også.
Baggrunden for konventionen er indførelsen af muligheden for, at en virksomhed kan toldangive varer til fri omsætning i et land, hvori virksomheden er etableret, uanset i hvilket land varen rent faktisk fysisk befinder sig. Denne mulighed benævnes centraliseret toldbehandling.
Efter de hidtidige regler har varer kun kunnet toldangives til fri omsætning i det land, hvor varerne rent fysisk befandt sig ved frigivelse.
Konventionen har altså den betydning, at Danmark ved ratificering, og det håber vi selvfølgelig det ender med, påtager sig en folkeretlig forpligtelse til at betale halvdelen af Danmarks andel – svarende til 12,5 pct. – af de toldbeløb, der er angivet og opkrævet i Danmark, til de medlemsstater, hvori varerne fysisk befinder sig ved frigivelsen.
Tilsvarende opnår Danmark det samme over for andre toldbeløb, der tilkommer EU-medlemsstaterne, når varerne fysisk befinder sig i Danmark.
Danmark vil således blive betalt for det arbejde, der vil være ved fysisk kontrol af varer, der befinder sig i Danmark ved frigivelse til fri omsætning, men som toldangives til en anden medlemsstat.
Modsvarende påtager Danmark sig også en forpligtelse, hvor det modsatte gør sig gældende.
Det er en konvention, der som sagt er af teknisk karakter, men som løser nogle grundlæggende udfordringer i forbindelse med centraliseret toldbehandling, som på lang sigt vil gøre det lettere for såvel virksomheder som forbrugere.
Derfor skal jeg meddele, at Venstres støtter beslutningsforslaget om ratifikation af konventionen.
Tak for det.
Formålet med det her lovforslag er, som de fleste af de andre forslag, vi har behandlet i dag – vi må efterhånden være godt inde i stoffet – at indhente Folketingets samtykke til, at regeringen tiltræder en ny dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og Serbien.
Overenskomsten afløser den dobbeltbeskatningsoverenskomst, der i 1981 – det var 2 år, før jeg blev født, kan jeg oplyse, så det er jo et stykke tid siden – blev indgået mellem Danmark og det daværende Jugoslavien.
Det, som dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Serbien indeholder, er ikke meget forskelligt fra det, som de andre dobbeltbeskatningsaftaler, vi har diskuteret her i dag, indeholder.
Det handler om, at offentlige ydelser, herunder sociale pensioner, beskattes i kildestaten.
Det samme gælder for private pensioner.
Hvis kildestaten har givet fradrag for indbetalingerne efter den gældende overenskomst, kan private pensioner kun beskattes i bopælsstaten, og det foreslås, at ikrafttrædelsestidspunktet selvfølgelig bliver sådan, at de, der allerede er bosat i Serbien, fortsat kan modtage pension, som de hidtil har kunnet og har indrettet deres liv efter, men at kommende pensionister eller andre, der vil bosætte sig i Serbien, selvfølgelig vil opleve en beskatning af deres pension og deres sociale ydelser, hvis de har fået et fradrag for deres pensionsindbetalinger.
Venstre ser positivt på, at der nu er indgået en specifik og opdateret aftale med Serbien som nation, og vi har ingen indvendinger i relation til den konkrete udformning af aftalen.
Det er en fornuftig dobbeltbeskatningsaftale, og derfor støtter vi lovforslaget.