Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-05-06:
Mange tak for perspektiv- og handlingsplanen.
Den adresserer da helt bestemt nogle meget relevante problemstillinger, der er i det danske samfund i forhold til ligestilling.
Når jeg synes, at perspektiv- og handlingsplanen kommer til at halte, er det, fordi de konkrete initiativer, der er nævnt i perspektiv- og handlingsplanen, meget begrænser sig til at være undersøgelser, kampagner og pjecer.
Det er sådan, at køn har en kæmpestor betydning i det danske samfund, og dem, der påstår andet, tager grueligt og grundigt fejl.
Socialiseringen til et bestemt køn sker simpelt hen så utrolig tidligt, at der allerede i fosterstadiet er en socialisering til køn.
Vi kan læse en historie i aviserne i dag om, at både læger og jordemødre gerne vil have forbudt en kønstest, man nu kan tage før abortgrænsen, fordi de frygter, at man vil til at sortere på baggrund af køn allerede i forsterstadiet.
Vi kan da også se, at Abortankenævnet i Danmark allerede sidste år fik 26 ansøgninger om abort efter abortgrænsen alene baseret på fosterets køn.
Det betyder altså, at der er mere fokus på køn i vores samfund, end der nogen sinde har været før.
Og i stedet for at opbryde grænserne og rammerne for, hvordan man kan være mand og kvinde i det her samfund, bliver der en stadig større indsnævring af, hvordan man kan være mand, og hvordan man kan være kvinde.
Det er et kæmpestort problem, og køn betyder utrolig meget.
Det er ikke uden grund, at ni ud af ti, der sidder i fængsel i det her land, er mænd, at dem, der involverer sig i bandekrige, er mænd, at dem, der i højeste grad er misbrugere, hjemløse osv., er mænd.
Det er jo ikke en tilfældighed.
Det er noget, der relaterer sig til kønnet, ligesom det også relaterer sig til kønnet på en eller måde for kvinder, at de ikke kan få lederposter, at de ikke kan få plads i virksomhedsbestyrelser, at de ikke kan komme frem og blive borgmestre i toppen af Danmark osv.
Det er derfor, jeg synes, det er så relevant med denne debat i dag at se på, hvad det er for nogle konkrete initiativer, der kan bløde op på, at køn betyder alt, alt for meget i vores samfund; at det betyder alt for meget for ens muligheder i samfundet, i tilværelsen, hvad det er for et køn, man har.
Jeg ved godt, at den nye ligestillingsminister faktisk er meget interesseret i at løse nogle af de udfordringer, der ligger, og det siger perspektiv- og handlingsplanen jo også.
Men jeg er også bare nødt til at sige, at de initiativer, der baserer sig på undersøgelser, kampagner og pjecer, simpelt hen ikke er nok.
Derfor vil vi fra oppositionens side jo også gerne skitsere nogle initiativer og konkrete løsninger på de her problemer, som ligestillingsministeren fuldstændig frit må benytte sig af.
Og vil ligestillingsministeren og regeringen ikke det, kan jeg garantere for, at der under en ny regering med et andet flertal vil blive arbejdet rigtig aktivt på, at de her initiativer bliver til virkelighed.
For at starte ved starten synes jeg, at man kunne begynde med at kigge på, om det overhovedet skal være muligt i Danmark at få lavet sådan en kønstest inden abortgrænsen.
Det har vi ikke haft til debat i Folketinget endnu, men jeg synes, det er skræmmende, at man nu vil til at sortere på fosterbasis på baggrund af køn.
Så synes jeg, man skal kigge på daginstitutionerne.
Jeg synes, man her i Danmark skulle lave et korps af fagkonsulenter med fokus på køn, som kunne supervisere og undervise pædagoger og lærere i daginstitutioner og folkeskoler,
så vi på den måde allerede rigtig tidligt i børnenes liv kan få brudt med de kønsstereotypier, der i alt for høj grad præger både daginstitutioner og folkeskoler i dag.
Det er også superrelevant at øremærke en del af barselen til fædrene.
Det har man gjort i de andre nordiske lande med stor, stor succes, og vi ved positivt, at børnene har stor glæde af, at far tager lang barsel, at far har stor glæde af at tage lang barsel, fordi han får en bedre tilknytning til barnet.
Men undersøgelser viser rent faktisk også, at mænd, der har taget længere barsel, når de vender tilbage til arbejdet, har udviklet nogle kompetencer, de ikke havde før.
Jeg ved ikke, om de har lært at multitaske, eller hvad de har lært, men i hvert fald viser det sig, at det har rigtig stor gavnlig effekt, at mænd tager barsel.
Det har også en stor gavnlig effekt for kvindernes mulighed på arbejdsmarkedet, at de ikke tager et helt års barsel, hver gang de skal have et barn, og at det rent faktisk giver en større ligestilling på arbejdsmarkedet, når det ikke kun er det ene køn, der konstant er væk fra arbejdsmarkedet i forbindelse med barsel- og forældreorlov.
Det er også superrelevant, at vi får kigget på den centrale barselfond for selvstændige, som ganske vist er etableret, men som overhovedet ikke er veludviklet nok til, at arbejdsgiverne benytter sig af den.
Sidste år måtte vi sidde og forhandle om over uforbrugte 300 mio. kr. i den centrale barselfond, fordi arbejdsgiverne simpelt hen ikke gør brug af den her mulighed for at ligestille deres medarbejdere på arbejdsmarkedet.
Vi synes også, det er relevant at kigge på hele ligelønssituationen, og derfor har vi et helt konkret forslag her i Folketinget om ligelønsstatistikker.
Det er ikke de ligelønsstatistikker, der blev vedtaget under tidligere beskæftigelsesminister Claus Hjort Frederiksen, men rent faktisk ligelønsstatistikker, som dækker hele arbejdsmarkedet, som dækker selv små DISCO-kode-grupper på arbejdsmarkedet, så der bliver en reel synlighed omkring ligeløn og dermed et incitament til for virksomhederne at overholde den ligelønslov, der er over 30 år gammel.
Vi synes selvfølgelig også, at vi skal leve op til det EU-direktiv, vi har, og som ligger og sylter i øjeblikket, fordi vi stadig væk ikke har fået det uvildige organ, den uvildige instans, der både skal monitorere og forske i ligestilling.
Vi synes, det er rigtig, rigtig vigtigt, at vi gør noget for at få kvinder i forskning, og jeg kan jo også se, at det er en del af perspektiv- og handlingsplanen.
Og hvor er det dejligt, og hvor er det godt at vide, at ligestillingsministeren selv tidligere i sit arbejdsliv har taget nogle konkrete initiativer, der rent faktisk virkede, på Københavns Universitet i forhold til at banke til den her udvikling.
Men det er jo ikke nok med tænketanke, udvalg og undersøgelser.
Det er vigtigt med konkrete initiativer, puljer med rigtige menneskepenge i, som faktisk kan styrke denne udvikling.
I forhold til kvinder i bestyrelser og ledelse har vi jo haft kvotediskussionen stolpe op og stolpe ned, men jeg synes stadig væk, at der er god grund til at holde fat i fokus, at det er meget, meget pinligt, at vi har så lav en kvindeandel i de danske ledelser og virksomhedsbestyrelser.
Jeg er nødt til igen at citere fra perspektivog handlingsplanen, som jeg også gjorde i mit spørgsmål til Venstres ligestillingsordfører, fru Ellen Trane Nørby, hvor der står: »En undersøgelse fra Forsknings- og Innovationsstyrelsen viser, at virksomhederne kan øge deres sandsynlighed for at innovere med 110 procent, hvis de øger andelen af kvinder fra 25 procent til 40 procent.« Så er det da superrelevant at se, hvordan vi kan komme væk fra de 10 pct., vi sumper rundt på i øjeblikket.
Det kan godt være, at man vil nedsætte endnu en tænketank, som perspektiv- og handlingsplanen skitserer, men vi har jo som sagt haft et Nørby-udvalg, som har kigget på mangfoldighed i bestyrelser, som har kigget på retningslinjer for god virksomhedsledelse, som er kommet med en række anbefalinger.
Hvad skulle årsagen være til, at en ny tænketank skulle kunne løfte noget?
Vi er nødt til også at have lovgivning her.
Vi har som sagt i oppositionen en lang række forslag, man med stor, stor succes kunne plukke som lavthængende frugter fra ligestillingsministerens side.
Vi vil gerne deltage i forhandlinger.
Vi vil gerne deltage i møder.
Vi vil gerne deltage i en helt åben dialog om, hvordan vi kan løse de ligestillingsproblemer, som altså er i vores samfund med mændene, der falder ud i bunden, og kvinderne, der falder ud i toppen, med det faktum, at man altså reelt fra fosterstadiet til grav i dette land ikke har lige muligheder som mænd og kvinder, og at vi er i færd med at rendyrke nogle kønsstereotypier, som kun modvirker den reelle ligestilling.
Ministeren er velkommen til at indbyde oppositionen til en dialog om det her og ellers bare tage af vores forslag, som ministeren finder det for godt.
I hvert fald synes vi i SF, at de konkrete initiativer, der ligger i perspektiv- og handlingsplanen, lugter lidt for meget af fine hensigtserklæringer, undersøgelser, kampagner og pjecer.