runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Tak for det, og tak for spørgsmålet.
Situationen er jo den, at vi står her i hundredåret for det armenske folkedrab, og det er anledningen til at holde debatten i dag.
Det burde da være noget, som eksempelvis SF kunne bakke op om.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-12:
[Lydudfald]
... taler som en politiker, der har været her i uendelig mange år; han taler fuldstændig udenom.
Jeg forsøger at stille et principielt spørgsmål: Hvor langt tilbage i tiden skal vi gå?
Hvor langt skal vi omkring?
For der er jo masser af meget uhyggelige begivenheder, der har fundet sted i Europa gennem tiden – gennem de sidste flere tusind år.
Skal vi tilbage til dem?
Eller skyldes det simpelt hen tilfældigvis, at hr. Nikolaj Villumsen i pressen har set, at der har været stor opmærksomhed om det armenske folkedrab?
Og jeg har fuld respekt for, at vi diskuterer det, og det skal jeg også nok komme ind på, men jeg vil godt høre, om der er nogle principielle overvejelser bag Enhedslistens politik om, at vi nu skal til at inddrage historiske begivenheder.
Hvad med Stalins deputationer af tatarerne, tjetjenerne, Volgatyskerne?
Hvad med de mange andre forbrydelser, der er begået andre steder i Europa?
Hvad med Grækenlands undertrykkelse af makedonerne i Grækenland?
Skal vi også tage det med?
Så skal vi jo sidde og lave en screening af alle de forskellige tildragelser, der har fundet sted, hvis det, Enhedslisten foreslår her, skal give mening.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Nej, jeg taler ikke udenom.
Tværtimod svarede jeg ganske klart.
Jeg svarede, at den her debat er indkaldt i anledning af hundredåret for det armenske folkedrab, og at det er derfor, vi har debatten.
Og det er derfor, man har debatten mange andre steder.
Man har eksempelvis lavet en vedtagelse i Europa-Parlamentet om det; man har haft mindehøjtideligheder mange steder, og det synes jeg er vigtigt.
Jeg synes, det er vigtigt at mindes og anerkende, at der var et folkedrab på omkring halvanden million mennesker.
Og jeg må ærlig talt sige, at det undrer mig dybt, at SF finder et problem i at rejse den debat og tage den i dag.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Først vil jeg da rose Venstre og hr. Søren Pind samt Venstres medlemmer af Europa-Parlament for at anerkende det armenske folkedrab.
Men jeg må sige, at det undrer mig meget, at Venstre så ikke bakker op om Enhedslistens forslag.
For i Enhedslistens forslag står der jo, at vi i anledning af det armenske folkedrab opfordrer Tyrkiet til at sikre minoriteternes rettigheder.
Det vil jo sige, at det, som Venstre er bekymret for, nemlig at vi laver en officiel anerkendelse af folkedrabet, ikke er det, som vi foreslår fra Enhedslistens side.
Tværtimod kan man så sige, at Venstre stemmer for et forslag til vedtagelse, som ikke har ordet folkedrab med, selv om Venstre anerkender det som folkedrab.
Det bliver jo en smule underligt.
Så hvorfor kan Venstre ikke i anledning af 100-året for det armenske folkedrab opfordre Tyrkiet til at sikre minoriteternes rettigheder?
Lars Barfoed (KF), 2015-05-12:
Tak for det.
Jeg vil egentlig godt starte med at takke udenrigsministeren for den folkeretlige redegørelse, vi fik.
Jeg følte mig næsten hensat til tidligere tider på Københavns Universitet, hvor jeg sad og lyttede til professorens kloge folkeretlige forelæsninger.
Jeg vil selvfølgelig også takke for den efterfølgende gennemgang af Cataloniens historie og det selvstyre, der jo så på mange måder og i vidt omfang er en realitet netop i Catalonien med deres egen kultur og deres eget sprog og alt det, der i øvrigt kendetegner Catalonien som en region, der er sin egen på mange måder, selv om den også er en del af Spanien.
Jeg vil også gerne takke Enhedslisten for at have rejst forespørgslen, for det giver da anledning til at gøre sig nogle overvejelser og i øvrigt også, at vi alle sammen får lidt mere indsigt i, hvad der nu sker på det her område.
Samtidig må jeg også sige, at jeg kan undre mig over, at Enhedslisten finder, at det er en sag, vi skal drøfte i det danske Folketing, for det er jo dybest set ikke en sag, som vi kan tage stilling til, det er en sag mellem Catalonien og Spanien.
Vi skal naturligvis forholde os til det, hvis det er sådan, at der er lande, der begår brud på folkeretten, hvis folk bliver undertrykt, eller der på anden måde er urimeligheder, ting, vi skal gribe ind over for sammen med andre lande, men her er jo tale om, at et land, som vi arbejder tæt sammen med i EU, som er et demokratisk land og et fredeligt land, altså har den dialog i sig – i det her tilfælde mellem Catalonien og Spanien.
Jeg vil da sige, at jeg meget vel kan forstå, at der er mange catalanere, som gerne ser en endog større grad af selvstyre end den, man har i forvejen, men man har jo ikke et retskrav på det.
Det er jo så det, der er udtrykt i det, synes jeg, udmærkede forslag til vedtagelse, som vi i Det Konservative Folkeparti også er medforslagsstillere til, hvor vi jo netop får slået fast, at det er en sag mellem Catalonien og resten af Spanien.
Mette Bock (LA), 2015-05-12:
Det sidste, at det skulle styres fra Bruxelles, er jeg fuldstændig uenig i.
Altså, jeg mener ikke, at Bruxelles skal styre, om skotterne skal løsrive sig fra Storbritannien, eller hvilken fremtid catalonerne skal have.
Jeg refererede sådan set bare fra et meget spændende foredrag, jeg havde hørt, fordi jeg syntes, det fremlagde nogle perspektiver.
Nu ved jeg godt, at politikere normalt forventes at have svar på alt.
For mig rejste det nogle nye spørgsmål, satte nogle nye tanker i gang i mit hoved, som jeg synes var interessante, også i relation til den her diskussion, vi har i Folketingssalen lige nu, om catalonerne og Spanien som moderland.
Søren Espersen (DF), 2015-05-12:
Det er jo normalt, at man siger tak til forespørgerne for, at de har rejst debatten.
Det er svært at forstå, hvorfor vi skal diskutere det her.
Jeg vil starte med at sige, at vi kan tilslutte os det, som udenrigsministeren har sagt, hans redegørelse for, hvordan de juridiske aspekter er omkring sådan noget, og også redegørelsen i øvrigt.
Vi mener for vores vedkommende, at tanken om, at vi i Folketinget skulle blande os i en diskussion imellem Cataloniens regionsregering og Spaniens regering er underlig, fordi det drejer sig om et land, der er så tæt på os, et land, som er medlem af NATO og EU, og som vi har en tæt forbindelse til, og som er et frit land og et demokratisk land.
Jeg synes, det forekommer underligt, at Enhedslisten kan forestille sig, at Danmark har nogen adkomst til at blande sig i den diskussion, der er der.
Jeg ville finde det meget, meget underligt, hvis man kunne forestille sig en afstemning i det spanske parlament om, hvordan det skulle gå med Grønland og Færøerne.
Det tror jeg man ville undre sig over herhjemme.
Nogle af os ville nok blive lidt vrede over det, kunne jeg forestille mig.
Skotland har været nævnt.
Der er Baskerlandet, Korsika, Wales og mange, mange andre, og i verden er det jo i hundredvis af oprørsbevægelser, som af den ene eller anden grund vil have en løsrivelse fra moderlandet.
Jeg synes, det er svært for os at blande os i, hvad det er, der foregår rundtomkring – specielt i et land, hvor der ikke foregår nogen form for voldelig undertrykkelse af et eventuelt folkeligt mindretal, som situationen er i Spanien.
Vi har valgt ikke at gå med i den vedtagelse, der ligger, selv om den såmænd er ganske udmærket.
Vi har valgt at stemme gult netop for markere, at det her er noget, som det danske parlament ikke kan blande sig i og ikke bør blande sig i.
Lone Loklindt (RV), 2015-05-12:
Enhedslisten har ønsket, at vi her i det danske Folketing skal tage stilling til Cataloniens selvstændighed eller rettere, at vi skal tage stilling til, om vi vil understøtte, at befolkningen har ret til, at deres selvbestemmelse respekteres, i forbindelse med at et stort flertal af det catalanske parlament, det catalanske samfund og den catalanske regering ønsker at afholde en folkeafstemning om selvstændighed.
Nu er jeg sådan set glad for, at vi ikke skal tage stilling til catalanernes ønske om selvstændighed.
Jeg vil gerne sige tak for udenrigsministerens redegørelse, som jo gav os både en historisk gennemgang og også en gennemgang af den seneste folkeretlige opdatering af, hvordan den slags håndteres.
Det er jo sådan, at man i hvert fald ikke kan hævde, at der foregår grov undertrykkelse af catalanerne.
Man har i Catalonien udstrakt selvstyre, og hvis man besøger området, er man heller ikke i tvivl om, at hovedsproget er catalansk, og at skolerne også underviser i catalansk, og at der er catalansk politi og tv etc.
Men derfor er det jo ikke sådan, at vi ikke ønsker, at der skal være en demokratisk dialog, og at der skal være støtte til, at den dialog kan foregå i Spanien mellem den catalonske og den spanske regering.
Det er en opgave, de har i fællesskab, og Det Radikale Venstre kan derfor støtte den fælles udtalelse, vi har været medforslagsstillere på.
Søren Espersen (DF), 2015-05-12:
Lige i forbindelse med diskussionen om EU vil jeg bare gerne have, at fru Mette Bock vil erkende, at det er i EU's interesse, at nationalstaterne bliver splittet op i regioner.
Mette Bock (LA), 2015-05-12:
Altså, om det er i EU's interesse, skal jeg ikke kunne sige.
Søren Espersen (DF), 2015-05-12:
Jo, men EU har altid haft en interesse i, at Europa blev delt op i regioner, så man ikke havde de stærke nationalstater.
Det synes jeg altså er et aspekt, der er væsentligt her.
Man har peget på, hvor spændende det ville være at få en region, der hed Slesvig-Holsten.
Det synes jeg f.eks. ikke ville være spor spændende.
Man har sågar talt om også at få en region, der hedder Sjælland-Skåne.
Det kan også have nogle nostalgiske undertoner, men jeg bryder mig heller ikke om det.
Det er bare lige, for at vi skal have den diskussion på plads: EU's store interesse er, at der ikke er stærke nationalstater, som vi kender dem i dag.
Mette Bock (LA), 2015-05-12:
Når nu DF's ordfører nævner Skåne, mindes jeg stadig væk den tidligere radikale minister Hermod Lannung, som døde i 1996.
Da var han 101 år gammel, og jeg tror, det var som 98-årig, at han ville danne en forening til Skånes løsrivelse.
Men jeg vil faktisk godt lige alvorligt talt sige, at det godt kan være, hr. Søren Espersen siger, at det er i EU's interesse at have regioner i stedet for stærke nationalstater, men det vil jeg tillade mig at være meget tvivlende over for, hvis man går et lille spadestik dybere.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-12:
Det er meget i forlængelse af det, altså den der vision om det, man før i tiden kaldte regionernes Europa.
Det er en gammel diskussion, der har været.
Og derfor er der jo mange af de der forskellige regioner, der gerne vil have det indført.
Men det forudsætter jo, at EU bliver stærkere.
Det er det, som er hele pointen i det, nemlig at der bliver taget magt fra nationalstaterne og overført til EU, og at regionerne også får mere magt.
Det tror jeg ikke er det, jeg i hvert fald normalt hører, altså at de er sådan meget for, at EU skal have langt mere magt, end de har i øjeblikket.
Mette Bock (LA), 2015-05-12:
Overhovedet ikke.
Men det er jo et spørgsmål om, hvordan man definerer det, at man har regioner.
Altså, hvis man forestiller sig regioner som en fuldstændig og hel erstatning for, at man har nationalstater i Europa, så tror jeg ikke på det, og det tror jeg heller ikke der er andre i den her Folketingssal der gør, men der er mange mellemvarianter. Det, der var professor Uffe Østergaards tese, var jo sådan set, at det godt kan være, at vi stadig væk har et stort Frankrig, et stort Tyskland osv., men han forudser, at man flere steder vil se, hvad vi ser omkring Skotland og omkring Catalonien, hvor man jo egentlig taler om en løsrivelse.
Det bliver bare nogle mindre nationalstater, kan man sige, men ikke som den vision om regionernes Europa, som vi tidligere har hørt en diskussion om.
Men perspektiverne synes jeg i hvert fald er meget interessante, fordi vi ser – nu er det jo ikke EU, vi skal diskutere her – et EU med 28 lande, som skal være fælles om mere og mere.
Det peger i retning af en eller anden form for oplysning eller reorganisering, for ellers kan det ikke lade sig gøre.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-12:
Jeg synes, det er interessant, for det er et meget stort projekt, som bliver sat i gang der, om jeg så må sige, altså hvis der skal være grænserevisioner i hele Europa.
Der kan være meget store perspektiver i det.
Er det fru Mette Bocks partis politik, at vi skal i gang med det meget store projekt?
Det er omfattende, og det kan rent faktisk blive ganske revolutionært.
Det synes jeg da er interessant.
Jeg vil godt stadig væk holde fast i, at hvis det her skal have en gang på jorden, så er det meget nødvendigt, at det styres fra Bruxelles.
Per Clausen (EL), 2015-05-12:
De tal, der findes for forurening fra brændeovne, er jo de nationale tal.
Derudover ved vi, at der er konkrete eksempler, kan man sige, på lokale problemer, som er meget store, men som måske nok, hvis man får det fortyndet ud på landsplan, ikke betyder så meget.
Og der har ordføreren jo ret i, at vi kender de to forhold, altså det generelle, og så kender vi det konkrete, men hvor stor en andel de her konkrete, triste tilfælde udgør af det samlede nationale problem, tør jeg ikke svare på.
Eigil Andersen (SF), 2015-05-12:
Jeg må give de andre ordførere ret i, at der har været nogle ganske forfærdelige situationer, hvor mennesker, der har en livstruende sygdom, efter det gamle sygedagpengesystem blev frataget deres indtægt og stod på herrens mark ofte med 0 kr. i indtægt, fordi de heller ikke kunne få kontanthjælp.
Det blev der heldigvis rettet op på med sygedagpengereformen.
Det, der så sker i dag, er, at vi yderligere får lukket et hul, sådan at personer, som f.eks. er overgået til et jobafklaringsforløb med ressourceforløbsydelse, som under jobafklaringsforløbet får en livstruende alvorlig sygdom, og som opfylder beskæftigelseskravet, får ret til sygedagpenge fra kommunen.
Det er godt, at de også kommer med til dem, der har ret til sygedagpenge på fuld sats.
Så er der ikke flere krav, der skal opfyldes.
I tidens løb har der været utrolig meget diskussion og kritik af lægekonsulenterne i kommunerne, og meget af den kritik mod de kommunale lægekonsulenter har også været berettiget, fordi de i nogle tilfælde simpelt hen har skrevet, at det ikke passede, hvad den praktiserende læge havde skrevet, eller hvad den behandlende sygehuslæge havde skrevet.
Der har det en kæmpe værdi, at den her ordning bl.a. indebærer, at den lægeerklæring, som man kommer med, om at der er livstruende alvorlig sygdom, simpelt hen skal tages til efterretning – punktum.
Så vil jeg til sidst bare nævne, at der er forskellige andre ting i den her forbindelse med sygedagpenge og ressourceforløbsydelse, som man kunne ønske sig anderledes, eksempelvis er der en hel del mennesker, som har en forsikring, som indebærer løbende udbetalinger, hvis de bliver meget syge, og det fører til fradrag i ressourceforløbsydelsen.
Man kan sige det på den måde, at de modregningsregler, der er inden for det her område, er nogle, som er dybt ulogiske, og det burde saneres, og det burde der ses på.
Det er der også nogle af organisationerne, der har peget på i de høringssvar, der er kommet angående det her lovforslag.
Men det indgår jo så ikke i lovforslaget, og på den måde er der jo altid behov for, at man arbejder videre for yderligere forbedringer, og det vil SF også gøre på det punkt her.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-05-12:
Jeg tror dybest set, at mange af de her spørgsmål bør stilles til sundhedsministeren, men min generelle holdning er, at vi selvfølgelig skal være åbne over for de erfaringer og den udvikling, der er på de alternative områder.
Men igen må det være Sundhedsstyrelsens anbefalinger, som på basis af videnskabelig dokumentation angiver, hvordan det samarbejde kan være.
Der tror jeg det er vigtigt at man har den videnskabelige dokumentation, og det må være et grundlag for også den alternative medicin.
Uffe Elbæk (ALT), 2015-05-12:
Hvis jeg tolker det venligt, hører jeg statsministeren sige, at man faktisk vil være åben for at finde ud af, hvad der virker, og om man også kan inddrage en ny erfaring i det etablerede sundhedsvæsen.
Det sidste spørgsmål handler egentlig om, om man skal legalisere medicinsk cannabis.
Senest fik vi at vide fra Kræftens Bekæmpelse, at man faktisk havde nogle meget gode beviser på, at man ved brug af medicinsk cannabis kan øge patienternes livskvalitet under behandlingen, specielt når vi snakker om kræfttyper.
Selv har jeg i hvert fald haft en meget nær ven, som har været igennem et kemoterapiforløb, og som netop, godt nok ulovligt, brugte medicinsk cannabis.
Så hvad er regeringens holdning til at legalisere medicinsk cannabis?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-05-12:
Jeg tror, at der er medikamenter, hvori der er indeholdt cannabis, og at når det er påkrævet, så anvendes de.
Hvis det, der spørges til, er, om vi skal legalisere cannabis, så er regeringens holdning ganske klar: Det mener vi ikke at vi skal.
Uffe Elbæk (ALT), 2015-05-12:
Hvis man så er ude at snakke med vores gode sygeplejersker og læger, viser det sig, at en af de ting, som også kommer op, er, hvordan vi kan sænke forbruget af dyr medicin.
Et af de forslag, som flere som sagt nævner, er et bedre samarbejde mellem det, man kan kalde det etablerede sundhedsvæsen, og det komplementære sundhedsvæsen – andre vil kalde det alternativ behandling.
Der er jo ingen tvivl om, at mere end en million danskere går til alternativ behandling i en eller anden form i løbet af et år.
Jeg kommer selv lige for en time siden fra en behandling, som jeg ikke kunne få inden for det etablerede system, men som jeg kunne få uden for det.
Hvordan tænker statsministeren i forhold til et bedre samarbejde mellem det etablerede sundhedsvæsen og det komplementære sundhedsvæsen?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-05-12:
Helt grundlæggende om det danske sundhedsvæsen
vil jeg sige, at det jo er sådan, at regeringen er i fuld gang med at udvikle det danske sundhedsvæsen, og vi har faktisk brugt rigtig mange penge på det her.
Det betyder så også, at vi for finansloven i 2015 jo har besluttet, at vi vil investere i alt 6,5 mia. kr. over de næste år, altså fra 2015-2018.
Oven i det kommer så de midler til sundhed, som vi har aftalt gennem tidligere aftaler med regionerne og kommunerne.
Det, som jeg synes er vigtigt i den sammenhæng, er, at det jo også har betydet, at der rent faktisk er kommet flere ansatte i det danske sundhedsvæsen.
Det er et af de områder, hvor der er kommet flere ansatte, og det tror jeg er vigtigt at huske på.
I forhold til den konkrete sag om medicinudgifter vil jeg sige, at jeg og regeringen mener, at vi er nødt til at tilbyde patienterne det, der virker.
Hvis vi har medicin, som vi ved virker, skal vi tilbyde patienterne det, og jeg synes jo, at den behandling, der skal tilbydes i vores sundhedsvæsen, skal afhænge af, hvordan behandlingen virker, hvad bivirkningerne er, og det må være op til de rette folk i Sundhedsstyrelsen at vurdere det.
Jeg synes ikke, det bør være en politisk beslutning.
Anders Samuelsen (LA), 2015-05-12:
Heller ikke anden gang fik jeg et svar.
Det må være sådan, at statsministeren har bedt om at få forklaret, hvordan det kunne ende sådan, at der er gået alle de dage, alle de uger, inden den information er kommet statsministeren for øre, som statsministeren i bund og grund skulle have haft nærmest før pressemødet, fordi der tikkede mailen ind, men i hvert fald umiddelbart efter pressemødet, i midten af februar.
Det, vi har at bygge på nu her i Folketinget, er så regeringens undersøgelse af forholdene, og der må vi bare sige, at så sent som her i formiddag er der kommet nye oplysninger frem, så derfor tror jeg, at vi nærmer os en situation, og det vil jeg spørge om statsministeren vil være villig til at gå med på, som minder om den, vi har set fra Norge og fra Australien, hvor man umiddelbart efter valgte at nedsætte en uafhængig undersøgelseskommission, så man virkelig kunne komme til bunds i, hvad der foregik.
For en ting er, som statsministeren også sagde på pressemødet og i dagene efter, at man jo bare må konstatere, at i en blanding af held og dygtigt politiarbejde osv., var man faktisk til stede, da manden nåede frem.
Men det, der ligger bagved, de procedurer, der foregår inde i Statsministeriet, har vi ikke fået oplyst, og statsministeren vil tilsyneladende ikke give dem frivilligt fra sig, så derfor vil jeg spørge: Kan vi få en uafhængig undersøgelseskommissionen?
Jeg mener, at vi er nået dertil, hvor vi bliver nødt til at have en uafhængig undersøgelseskommission af det her.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-05-12:
Det synes jeg er en dårlig idé, og jeg vil bare lige understrege, at det ikke er held, at de er der, da gerningsmanden er der.
Hvorfor skal man tale så dårligt om politiet og PET?
De var der, da gerningsmanden var der
De udførte godt politiarbejde i løbet af den nat, og de uskadeliggjorde gerningsmanden.
Det er ikke held.
Der er tale om dygtigt politiarbejde, og hvorfor kan vi ikke anerkende det?
De var der, da gerningsmanden var der
Nu kan man evaluere grundigt på sagen, nu kan man lære af den her sag, og nu skal regeringen naturligvis, hvad vi også gør, tage ansvar for at bringe de her læringspunkter til handling.
Det kommer regeringen naturligvis også til.
Det er ganske enkelt forkert.
Mai Mercado (KF), 2015-05-12:
Jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at når der bliver spurgt ind til den her terrorredegørelse og de nye oplysninger, der kommer frem i lyset, så bliver der straks sagt valgfnidder og valgkamp.
Og lige nu lykkes det ikke at få nogen svar, fordi statsministeren siger, at det er den ansvarlige minister, altså fagministeren, som skal svare.
Justitsministeren afviser at gå i samråd og komme med sin forklaring på spørgsmålet om, hvem der vidste hvad hvornår.
Og justitsministeren sagde i går på et møde, hvor jeg selv deltog som retsordfører, at det her var et anliggende for statsministeren, fordi det vedrørte Sikkerhedsudvalget, og derfor måtte det være statsministeren, som lige nøjagtig svarede på det her.
Det betyder sådan set, at vi står i en situation, hvor hverken statsministeren eller justitsministeren vil svare, hvor de peger pilen mod hinanden og i virkeligheden også spiller hinanden lidt ud mod hinanden – hvilket jeg synes er ret ucharmerende og usympatisk – og hvor vi altså ikke kan få nogen drøftelse eller diskussion af, hvad det var, der skete hvornår.
Derfor vil jeg egentlig bare sådan spørge: Hvem fra regeringen ender med at skulle tage de her drøftelser, som vi gerne vil have politisk oven på den redegørelse, som kom i sidste uge?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-05-12:
Nu har jeg jo gjort det temmelig meget her i dag i Folketingets spørgetime, og jeg er meget glad for at kunne svare på de spørgsmål.
Og der kommer naturligvis også et samråd, hvor justitsministeren vil deltage.
Det er jo helt naturligt, da det er hendes ressort.
Så selvfølgelig kommer vi til at svare på spørgsmål fra Folketinget i den her sag.
Mai Mercado (KF), 2015-05-12:
Det lyder godt, hvis det er, at justitsministeren og statsministeren begynder at koordinere nu, for det har jo så ikke været tilfældet, i og med at statsministeren i hvert fald ikke har været orienteret om forløbet og dermed har bragt hele den danske befolkning og Folketinget i den vildfarelse, at man handlede umiddelbart efter.
Så vil jeg gerne spørge ind til PET, for statsministeren sagde undervejs i et af sine svar, at PET kunne korrigere oplysningerne, der var blevet givet.
Nu er det sådan, at det faktisk er blevet ret svært at få nogle svar ud af PET.
I går var alle retsordførere som sagt inviteret til møde med de relevante myndigheder, men justitsministeren havde besluttet sig for, at PET ikke skulle deltage i det møde, så vi kunne ikke få svar fra PET på det møde.
Samtidig med det så vi i sidste uge, hvordan chefen for PET fratrådte få timer før et pressemøde.
Er det er en god demokratisk måde at få en god diskussion om den evaluering på, hvor man kan se at der er blevet begået en række fejl?
Når man så skal have mulighed for at spørge ind til det, har man faktisk ikke de pågældende parter at spørge ad.