runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-18:
Jeg vil ikke gå længere ind i den debat om en konkret løsningsmetode eller en metode til kystbeskyttelse, men bare henvise til, hvad jeg allerede har sagt.
Og hvis der er yderligere spørgsmål i forhold til den rapport, synes jeg, vi skal tage dem skriftligt.
Jeg vil bare igen understrege, at det selvfølgelig er afgørende for mig, når vi kigger på, hvordan vi i fremtiden skal indrette kystbeskyttelsen i Danmark, at vi sørger for at få et samlet overblik over, hvad udfordringen er, hvor risikoen er størst, og på den baggrund så også tager en diskussion om, hvorvidt vi kan indrette det mere omkostningseffektivt og bedre i fremtiden på baggrund af de erfaringer, der er.
Som jeg kan høre Dansk Folkeparti, er man egentlig mere optaget af, at en helt bestemt metode til kystbeskyttelse nyder fremme, end man er af at skabe sig det samlede overblik.
Jeg synes, at man som ansvarligt folketingsmedlem og parti bør kunne komme med et svar på, hvordan man så vil finansiere det, man selv bringer i forslag i forhold til hele den her diskussion.
Det har man ikke gjort, for man fremhæver et eksempel på den her bestemte kystbeskyttelsemetode, men der er jo ikke en forholden sig til den samlede kystbeskyttelse i Danmark, hvordan den skal organiseres fremadrettet.
Kim Christiansen (DF), 2015-02-18:
Tak for det, formand.
Spørgsmålet lyder: Hvad er årsagen til, at kystbeskyttelse har skiftet ressortministerium fra Transportministeriet til Miljøministeriet, og hvem har besluttet skiftet?
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-18:
Jeg svarer naturligvis også gerne på spørgsmålet her.
Jeg kan forstå, at min kollega, transportministeren, også er indkaldt i samråd om samme spørgsmål.
Men det er jo sådan ifølge grundloven, at det er statsministerens beføjelse at fastlægge antallet af ministerier og også deres indbyrdes arbejdsfordeling.
Og ved kongelig resolution af den 3. februar 2014 blev der gennemført en række ændringer i ministersammensætning og ressortfordeling, herunder altså flytning af Kystdirektoratet fra Transportministeriet til Miljøministeriet.
Flytningen bør ses i lyset af, at Kystdirektoratets opgaver vedrørende kystbeskyttelse og administration af søterritoriet i høj grad har sammenhæng med de øvrige opgaver i Miljøministeriet.
Det gælder f.eks. håndhævelse af miljøhensyn i forbindelse med ansøgninger om anlæg på søterritoriet og i kystzoner, klimatilpasning, stormflodshåndtering og oversvømmelsesdirektivet.
Kystdirektoratets opgaver vedrørende regulering af erhvervshavnene blev i Transportministeriet, da de opgaver er tæt integreret med Transportministeriets håndtering af erhvervs- og passagertransport.
Kim Christiansen (DF), 2015-02-18:
Det sidste synes jeg lyder interessant.
Vil det sige, at Kystdirektoratets opgaver i forbindelse med de danske havne fortsat ligger i Transportministeriet?
Skal det forstås sådan?
For det var netop en af grundene til, at man i sin tid lagde hele opgaven med Kystdirektoratet under Transportministeriet, så hvis den fortsat ligger i Transportministeriet – og det er det, jeg hører ministeren sige – så ser jeg overhovedet ingen idé i at flytte det, udover ... men det ville så blive postulater, så det vil jeg undlade at komme ind på.
Men det, jeg lige vil spørge ministeren om, er, om ministeren er vidende om, hvor mange retssager der verserer mod Kystdirektoratet.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-18:
Det er naturligvis rigtigt, når jeg siger, at de opgaver, der vedrører erhvervshavnene, forblev i Transportministeriet, og det undrer mig egentlig lidt, at spørgeren ikke er bekendt med det, for det fremgår jo af den kongelige resolution.
Jeg er ikke bekendt med antallet af verserende retssager.
Henrik Sass Larsen (S), 2015-02-18:
Jamen det er jo helt sikkert, at det kræver noget arbejde af os.
Det er jo ikke sådan, at alle udenlandske firmaer, fordi de har en anderledes skattebetaling, er dårlige investorer i Danmark.
Der er faktisk mange, der opfører sig rigtig pænt og ordentligt, og endda mange, vi gør meget for at tiltrække her til landet.
Men så har det her med at gemme penge væk jo også internationalt taget et enormt omfang, det kan vi jo se – jeg tror, det er ham der Piketty og andre, der har dokumenteret det.
Det har været sådan, at de rigeste mennesker i den her verden jo ingen skam i livet har, i forhold til hvor mange penge de ønsker at puge sammen, og hvor lidt de synes de har lyst til at give til andre mennesker, som faktisk ikke har noget.
Alene af den grund tror jeg, at det bliver en vigtig dagsorden fremadrettet, fordi folk ikke vil finde sig i det.
Jeg ser jo, at Fair Trade Mark og andre er vokset op nedefra, hvor man har sagt, at nu vil man altså ikke finde sig i at købe sin kaffe et sted, hvor folk bliver behandlet som slaver.
Vi ser også med Fair Tax-bevægelsen og andre steder rundtomkring i verden, at man fra det offentliges side altså ikke vil være med til at betale sine skattekroner til noget, hvor man ved, at der foregår så aggressiv en skatteplanlægning, hvor de gemmer pengene væk på nogle mystiske øer udeomkring i verden osv.
Det er for dygtigt, det er for smart, og vi vil ikke have det længere.
Vi synes faktisk, at alle skal bidrage til fællesskabet, også dem, som vi handler hos fra det offentliges side.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-18:
Jamen jeg har ikke yderligere kommentarer i forhold til det, jeg tidligere har sagt her.
Altså, den metode har været afprøvet fra 2005 til 2008, og konklusionen har været, at det ikke har været en egnet metode på den her strækning.
Men som jeg også indledte med at sige, er jeg sådan set åben over for at diskutere forskellige kystbeskyttelsesmetoder.
Jeg indhenter jo gerne i forbindelse med kystanalysen input fra alle mulige sider; det er sådan set også noget af det, jeg synes er vigtigt i forhold til den her analyse: at vi inddrager de erfaringer, der er gjort, også i andre lande.
Dermed vil vi selvfølgelig oplagt også se på, hvad der er sket i Holland, hvor man jo bl.a. også har gjort sig erfaringer med de her ting.
Kim Christiansen (DF), 2015-02-18:
Nu puster ministeren sig en lille smule op og siger, at man jo bør være opmærksom på, hvad der sker af ændringer i forbindelse med regeringsrokader.
Så vil jeg sige, at det i hvert fald er rigtig svært at have et overblik over det, hvis der er sket ressortændringer, hver gang der har været en regeringsrokade.
Men der kommer en byge af spørgsmål.
Afslutningsvis vil jeg gerne spørge – for det fik jeg nemlig ikke svar på – om miljøministeren vil ulejlige sig over på Vestkysten og besigtige det her rørforsøg ved selvsyn eller bare vil læne sig blindt op ad en fejlbehæftet rapport fra to professorer.
Pia Adelsteen (DF), 2015-02-18:
Det er blot meget kort, og det skal nok mest være en kommentar, for jeg tror, at resten af spørgsmålene må komme på skrift.
Jeg kunne så spørge, hvilke andre ændringer der er kommet i ministerierne, for jeg skal ærligt indrømme, at kongelige resolutioner måske ikke lige er det, jeg læser allermest.
Det er måske også for dårligt, når man nu sidder herinde – det er da muligt – men jeg har altså ikke lagt mærke til det.
Men er der andre ting, som røg over i Miljøministeriet på det tidspunkt, ud over kystbeskyttelsen?
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-18:
Jeg synes, det lyder, som om spørgeren ikke rigtig hørte efter, da jeg svarede på det her spørgsmål, nemlig at der jo er en række opgaver på Miljøministeriets område, som ligger rigtig godt i tråd med det, som foregår i Kystdirektoratet.
Altså, med hensyn til hele administrationen af søterritoriet i forhold til kysterne er der jo rigtig god ræson i, at det nu ligger i Miljøministeriet.
Så var der opgaver, der forblev i Transportministeriet, fordi det giver rigtig god mening.
Altså, det er jo selvfølgelig statsministeren, der træffer beslutningerne om, hvor forskellige ting skal placeres, hos hvilke ressortministre.
Men for mig som miljøminister giver det her rigtig god mening på grund af den synergieffekt, der er i forhold til andre opgaver, som Miljøministeriet varetager.
Kim Christiansen (DF), 2015-02-18:
Det er så tredje eller fjerde gang i den her proces, at ministeren giver udtryk for, at ministeren ikke er bekendt med, hvad der foregår, og det synes jeg jo er imponerende.
Men vi stiller naturligvis spørgsmålet skriftligt.
Ministeren kan selvfølgelig heller ikke vide alt, når ressortområdet har været der i så kort tid.
Men det er klart, at vi så må spørge statsministeren, hvis det er statsministeren, der rykker rundt på de her ressortområder; det bliver vi jo så nødt til, når vi hverken kan få svar fra transportministeren eller miljøministeren.
Altså, to ministre, som har været involveret i det her, aner ikke en pind om, hvad der foregår – eller vil i hvert fald ikke fortælle det til mig.
Så afslutningsvis vil jeg sådan set
bare – jeg har ikke så mange spørgsmål mere, og jeg kommer nok heller ikke til at bruge hele min tid, for jeg synes egentlig, det er ret formålsløst – lige konstatere, at det her jo ikke er en plædering for en bestemt kystbeskyttelsesmåde.
Men det, der netop er problemet, er, at Kystdirektoratet har plæderet for én bestemt måde at kystbeskytte på.
Jeg siger ikke, at rørforsøg er det eneste saliggørende.
Jeg kan bare se, at nogle steder, hvor det har været brugt, ligger der altså sand.
Andre steder, hvor man sandfodrer, ligger der sand, men der er også steder, hvor der ikke gør.
Man kunne jo lade det gå hånd i hånd – det anerkender ministeren så også – ved at tilkendegive, at der er flere måder at kystbeskytte på.
Jeg glæder mig så bare til at se, hvilke måder man så når frem til at man kan kystbeskytte på.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-18:
Jeg skal gerne sende det på skrift til fru Pia Adelsteen, hvilke ændringer der skete den 3. februar 2014, hvis ikke det er spørgeren bekendt.
Det er jo sådan noget, man som folketingsmedlem kan have en vis interesse i, altså hvor forskellige ting ligger placeret.
Så det er måske også relevant at holde lidt øje med, hvad der foregår af ressortændringer; det er jo typisk i forbindelse med regeringsrokader, at der foregår den slags.
Jeg kan ikke på stående fod hverken be- eller afkræfte det regnestykke, som fru Pia Adelsteen her stiller op.
Jeg skal meget gerne sende spørgsmålet videre til Kystdirektoratet, så de får mulighed for at forklare, hvordan de tilrettelægger hele den her indsats.
Pia Adelsteen (DF), 2015-02-18:
Tak for det.
Det er altid godt at henholde sig til en rapport, som det senere er erkendt at der er mere end 1.400 fejl i.
Men det vil jeg lade være med at spilde min tid på lige nu.
Så vil jeg i stedet for spørge: Hvis man mener, sandfodring er så effektivt, og man mener, at kystbeskyttelsen skal være omkostningseffektiv, kan ministeren så ikke forklare, hvorfor man ikke via Kystdirektoratet har haft sin egen sandfodringsmaskine eller -skib, har købt et selv, for så kunne man sandfodre til 5 kr. pr. kubikmeter kontra de 48 kr., vi betaler nu?
Jeg mener: Så kunne man uden i øvrigt at bruge flere penge få midler, som man kunne bruge til noget andet kystsikring, når vi nu har 7.300 km kyststrækning.
Mener ministeren, det kunne være en god idé?
Kim Christiansen (DF), 2015-02-18:
Regnestykket passer nu, for hvis man sandfodrer med 1,7 mio. m³ og man kan spare ca. 40 kr. pr. kubikmeter løber det op i 68 mio. kr. om året.
Det er dog en slags penge, og dem kan vi godt nå et lille stykke kystsikring med.
Jeg håber, at ministeren vil anerkende, at det regnestykke passer.
Jeg håber også, at ministeren har set det tilbud, der er kommet fra det hollandske firma BAM, som jo ikke er sådan novicer på kystområdet.
Eftersom det meste af landet ligger under havets overflade, må man også formode, at de har en vis ekspertise, og man må også formode, at de har nogenlunde de samme storme fra Vesterhavet, som vi har.
Så er ministeren bekendt med det tilbud?
Og har ministeren gidet svare på det?
For det gad man ikke i Transportministeriet, hvor det var tilsendt departementschef Jacob Heinsen.
Men det kan sikkert oversendes til miljøministeren.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-18:
Jeg synes egentlig også, at jeg allerede i min indledende besvarelse anerkendte, at der naturligvis er flere forskellige metoder til kystbeskyttelse, og at det i det enkelte tilfælde altid er en konkret afvejning på baggrund af den ansøgning, der nu kommer fra den pågældende kommune eller den pågældende grundejer eller grundejerforening, som bliver vurderet i forhold til kystbeskyttelsesloven.
Men jeg synes egentlig ikke, at det, som hr. Kim Christiansen siger nu, overhovedet svarer på spørgsmålet om, hvordan Dansk Folkeparti vil finansiere en indsats på en kyststrækning på 7.300 km, hvis det er sådan, og det må jeg ligesom forstå på spørgerne, at det er staten, der skal gå ind og finansiere det hele.
Eller det er det måske ikke?
Det kunne vi måske også få præciseret lidt nærmere.
Forestiller Dansk Folkeparti sig, at staten fuldstændig skal overtage finansieringen?
Så tror jeg ikke, at det regnestykke, som hr. Kim Christiansen stillede op her, kommer til at holde.
Kim Christiansen (DF), 2015-02-18:
Jeg skal så gerne svare ministeren på det.
Når nu det er overført fra det ene ressort til det andet, må man formode, at de fornødne papiret er fulgt med.
Så det må være ministeren bekendt, at bl.a. en stor hollandsk virksomhed, som omsætter for milliardbeløb – det er jo ikke bare sådan taget ud af den blå luft – har tilbudt at kystsikre 110 km på den jyske vestkyst til en pris, der er betragtelig lavere end de summer, som Kystdirektoratet bruger på sandfodring.
Kystdirektoratet sandfodrer i dag til 48,14 kr. pr. kubikmeter 1,7 mio. m³ årligt, som så, når vi når efteråret, i bedste fald er skyllet tilbage i Vesterhavet, og så kan vi pumpe det op en gang til.
Det tjener Rohde Nielsen, som er entreprenøren på det her, i øvrigt tykt og fedt på.
Kystdirektoratet kunne jo selv købe en sandsuger.
Det er der også lavet beregninger på.
Så kunne man sandfodre for 5 kr. pr. kubikmeter.
Så det er ikke økonomi, vi taler om.
Dansk Folkeparti skal gerne finde finansieringen til det her, hvis bare ministeren vil anerkende, at der kan være andre måder at kystsikre på, og at der kan være andre end Kystdirektoratet, der kan løse opgaven.
Men jeg ved ikke, om ministeren overhovedet er interesseret i den dialog eller er opmærksom på, at der er et alternativ.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-18:
Jeg vil sige, at jeg ikke selv har haft det tilbud i hånden eller har skullet svare på det tilbud, så det kan jeg ikke sige på stående fod.
Jeg kan heller ikke på stående fod validere det regnestykke, som hr. Kim Christiansen sætter op, men jeg skal gerne besvare et skriftligt spørgsmål om det, hvis det har interesse.
Jeg kan bare sige, at når vi laver kystanalysen, så kigger vi naturligvis også på erfaringer fra andre lande, men jeg tror også, at man må tage højde for, at der jo er forskel på Holland og Danmark i forhold til de metoder, der kan virke de forskellige steder.
Men kystanalysen vil også tage internationale erfaringer med i betragtningerne om, hvordan vi fremadrettet mest omkostningseffektivt indretter kystbeskyttelsen i Danmark.
Pia Adelsteen (DF), 2015-02-18:
Men så kunne man måske med rette spørge: Når den her rapport så kommer i slutningen af i år, er den så ikke allerede uaktuel?
For inden da kan vi jo have haft tre efterårsstorme, som kan have væltet endnu en række sommerhuse ned, og så er det sådan set fuldstændig ligegyldigt med den rapport.
For så er den uaktuel, og det er derfor, jeg siger: Lad os da gøre noget, lad os komme i gang, og lad os komme i gang med noget, der virker.
Det er egentlig det, som jeg appellerer til, i forhold til at man bare venter på en rapport.
Vi har set det flere steder, vi har set det på Vestkysten, i syd, i nord, ind mod Limfjorden, hvor der altså er nogle ting, som skal gøres, og hvor man siger, at hvis man vil gøre det på den billigst mulige måde, så er det altså ikke nødvendigvis sandfodring, der skal til, i hvert fald ikke på den måde, det foregår på i dag, men det er nogle andre ting, som vi måske skal gøre for at sikre vores ejendom.
Der undrer det mig bare, at man ikke tidligere har fået et overblik fra Kystdirektoratets side, som jo har eksisteret i utrolig lang tid, over: Hvordan ser vores kyster ud?
Hvor er det, erosionen er størst?
For det er der vel ikke noget nyt i.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-18:
Jeg synes bestemt ikke, man skal vente med at foretage sig noget, til den her analyse er færdig.
Indtil vi har fået det her grundlag at tage en politisk drøftelse om den fremadrettede indretning af kystbeskyttelsen på, så er det jo den gældende lovgivning, der står ved magt, så er det det grundlæggende princip, som jeg også gjorde rede for i mit første svar, om, at det er grundejerens eget ansvar at beskytte sig mod havet, der gælder.
Kommunerne har mulighed for både at gå ind og pålægge den enkelte grundejer kystbeskyttelse, og man har fra kommunernes side også mulighed for at gå med ind og finansiere nogle af de her løsninger.
Der kommer jo også løbende ansøgninger ind til Kystdirektoratet om tilladelse til kystbeskyttelse, og det er jeg rigtig glad for, for det betyder jo, at der allerede er rigtig meget i gang derude.
Det, jeg ønsker med en samlet analyse, er, at fru Pia Adelsteen og jeg og de øvrige politikere her i Folketinget kan få et samlet grundlag at træffe, synes jeg, så vigtige beslutninger på, som det her jo handler om.
For det er en meget, meget stor udfordring, vi står over for, med klimaforandringer, med de kortere intervaller mellem de store storme, de store, kan man sige, begivenheder, som gør, at kysten eroderer hurtigere.
Så derfor er det relevant, at vi får skabt os det samlede overblik.
Pia Adelsteen (DF), 2015-02-18:
Tak for det.
Jeg er glad for, at ministeren selv kom ind på, at i hvert fald Kystinspektoratet har eksisteret siden 1973, og at vi har haft noget før.
Jeg synes måske så bare, at det endnu mere tilkendegiver, at man så burde have en rimelig stor viden om vores kyster, eftersom vi om ikke andet har haft en instans, der har skullet håndtere den her 7.300 km lange kyststrækning.
Men den viden, man har om kysterne, altså, den viden, man har om, hvor erosionen sker først, hvor der er mest erosion osv. osv., har vel ikke noget med klimaforandringer som sådan at gøre, det har vel også noget at gøre med tidligere erfaringer, og alt andet lige undrer det mig, at der skal gå så lang tid.
Når jeg siger det, er det jo set i lyset af, at der altså sidder nogle husejere – hvoraf mange selvfølgelig er sommerhusejere – som faktisk meget gerne vil beskytte deres inventar, deres ejendom, men som ikke har muligheden, for nu skal man altså lige vente et år på en eller anden rapport, som jeg tror at de fleste husejere, hvis hus er ved at falde i vandet, er fuldstændig ligeglade med.
Men sådan må det jo være.
Kim Christiansen (DF), 2015-02-18:
Til sidst vil jeg bare sige, at det nok bunder mere i kassetænkning fra kommunernes side end i ekspertise, for man laver det alligevel i samarbejde med Kystdirektoratet.
Så vi er enige om, at ekspertisen ligger ét sted, nemlig i Kystdirektoratet.
At der så er nogle kommuner, der byder ind på det, er, hvad det er.
Nu har ministeren jo været inde på det her SIC-rør og også henvist til den her rapport – det var så et forkert sted i landet, men det er, hvad det er – men kunne ministeren ikke tænke sig f.eks. at gå en tur i det forsøgsområde, som endnu ikke er blevet spoleret af Kystdirektoratet, ovre på den jyske vestkyst, ved Skodbjerge.
Det pågældende forsøg sparede over 100 mio. kr. i sandfodring.
Er det ikke omkostningseffektivt, eller ser jeg helt forkert på det?
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-18:
Med omkostningseffektiv menes der jo, at man ser på de samlede omkostninger for et givent projekt, og så ser man på, hvad målet med kystbeskyttelsen er, og om de to ting står i et godt forhold til hinanden.
Det er sådan set det, der ligger i ordet omkostningseffektiv.
Og når jeg siger, at der allerede i dag rundtomkring i Danmark foregår rigtig mange gode ting, er det jo en anerkendelse, og vi skal selvfølgelig inddrage de erfaringer, der er blevet indhøstet derude, i den analyse, som jeg nu har sat i gang.
Vi skal jo se på, hvad der er af gode og dårlige erfaringer med den måde, det er blevet organiseret på hidtil.
I december måned var jeg ude at møde en række borgmestre på Sjælland.
Jeg var i Korsør for at se på den indsats, man har gjort det, og kunne jo der konstatere, at det fra de borgmestres side var et stort ønske, at vi i højere grad får sikret, at der bliver koordineret på tværs af kommunegrænser, fordi man også i hver enkelt kommune synes, det er en stor opgave og ikke noget, man kan løse alene inden for kommunegrænserne.
Så det er sådan set også en af de ting, jeg gerne vil opnå her, altså at vi får de erfaringer med ind i arbejdet og får kigget på, hvordan vi i højere grad kan sikre den sammenhængende indsats fremover.
Pia Adelsteen (DF), 2015-02-18:
Og jeg siger det med ironi i stemmen, det skal jeg ærlig indrømme, fordi vi sagtens kan have haft tre efterårsstorme, som har ændret tingene, inden den analyse kommer.
Der kan være sket nogle ting.
Jeg ved, at da stormen Bodil kom, og nu boede jeg på det tidspunkt i Nordsjælland, var der ikke nogen af dem, jeg kendte der, der nogen sinde havde oplevet noget lignende.
Så der sker hele tiden nye ting, og det vil sige, at man kan sidde i nok så lang tid ved sit skrivebord og prøve at analysere sig frem til, hvad der kan komme til at foregå, men de grundejere, der står i problemet til halsen, er altså dem, det går ud over, og det synes jeg bare man skal anerkende.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-18:
Som jeg også tidligere har nævnt, blev kystbeskyttelsesloven jo sidst revideret i 2006, og hensigten med den lovændring og med kystbeskyttelsesstrategien, som blev udarbejdet i 2011, var at få en mere helhedsorienteret kystbeskyttelsesindsats i Danmark.
Der bliver lagt vægt på en række hensyn i kystbeskyttelsesindsatsen, f.eks. behovet det pågældende sted, kystlandskabets bevarelse og genopretning og sikring af den eksisterende adgang til kysten.
Målet er fortsat at gå fra godkendelse af individuelle anlæg hos enkelte grundejere til, at kystbeskyttelsen i højere grad udføres som løsninger for større strækninger efter bestemmelserne i kystbeskyttelsesloven.
Kommunerne har samtidig løbende øget deres interesse og engagement i kystbeskyttelse, ikke mindst på baggrund af klimadebatten og de seneste års storme.
Jeg tvivler ikke på, at der gøres en god indsats rigtig, rigtig mange steder, men jeg mener også, der kan være behov for at samle erfaringerne og lære af hinanden med henblik på at etablere god praksis på tværs af landet.
Samtidig, som jeg lige har nævnt, bemærkede jeg også, da jeg tiltrådte som minister, at der har været forskellig praksis for finansiering af de her tiltag, og det synes jeg der er et behov for at få kigget efter, altså hvad årsagen er til det, og hvad baggrunden for det er.
Og kystanalysen vil så afdække, om kommunerne også har de rigtige værktøjer til at sikre en omkostningseffektiv kystbeskyttelsesindsats.
Så derfor er der fortsat behov for at afvente den her kystanalyse, og når den er klar, vil jeg glæde mig til at få taget en politisk drøftelse af det på et oplyst grundlag.