runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jonas Dahl (SF), 2011-11-22:
Det medfører et mindre departement og nogle større styrelser, og det giver også mere ansvar og kompetence til styrelserne, og derved styrker man sådan set også nærhedsprincippet, så de politiske beslutninger eller i det hele taget beslutningerne træffes så tæt på borgerne som muligt og dermed også på det lavest mulige politiske niveau.
Styrelsen er alt andet lige det tættere på borgerne, end ministerens departement er, og derfor er lovforslaget jo også et udtryk for det, som både ministeren og regeringen har givet udtryk for, nemlig at man rent faktisk ønsker at inddrage borgerne og give dem mere direkte adgang.
Og det hilser vi fra SF's side meget velkommen.
Samtidig sikrer man med lovforslaget også en mere effektiv organisation, og det er der om noget behov for i disse tider.
Det giver en kortere sagsbehandlingstid f.eks. i forbindelse med klager, ligesom man må have tiltro til, at det også giver større gennemskuelighed både i forhold til departementet og styrelsernes arbejdsgange.
Den tekniske tilpasning sikrer desuden en ensretning af både hjemmel og praksis på området, og det medfører ensartet behandling af klagesager, alt sammen til gavn for borgerne, når man nu, som det er diskuteret tidligere her i dag, samler dele af to ministerier i et ministerium.
For os at se er det en win-win-situation, som man efterhånden så populært siger det på dansk, og derfor glæder vi os også over det, og fra SF's side er der fuld opbakning til regeringsforslaget.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2011-11-22:
Tak for det.
Jeg gør det ganske kort.
Lovforslaget er jo en konsekvens af oprettelsen af et nyt uddannelsesministerium.
Det er vi i Radikale Venstre rigtig glade for nu er blevet til virkelighed, og det har reelt ingen konsekvenser for borgerne.
Det bakker vi fuldt og helt op om.
Kirsten Brosbøl (S), 2011-11-22:
I forbindelse med regeringsdannelsen blev det nye Ministerium for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser skabt.
Det var en rigtig god nyhed for de mange aktører på området, som længe har ønsket større synergi og samspil mellem de videregående uddannelser frem for en ufrugtbar ressortkamp og manglende koordinering mellem de gamle ministerier på området.
Med ressortændringen blev alle de videregående uddannelser samlet under et ministerium og en minister.
Det betyder, at en række uddannelser er blevet flyttet fra bl.a. Kulturministeriet og Undervisningsministeriet til det nye uddannelsesministerium, som vi jo kalder det i daglig tale.
De forskellige ministerier har været organiseret på forskellig vis, bl.a. med hensyn til klageadgang, og det er derfor, at regeringen nu har fremsat det her lovforslag, som sigter på at skabe et mere ensartet grundlag for klageadgang for de forskellige uddannelser.
Det betyder helt konkret, at med nogle uddannelser skal man fremover klage til en styrelse, mens man tidligere skulle klage til departementet.
Det helt afgørende er selvfølgelig, at retstilstanden for borgerne er fuldstændig uændret, og at der ikke hverken er tale om en udvidelse eller indskrænkning af klagemulighederne, men at man bare skal klage til en anden instans.
Det kan Socialdemokraterne støtte, idet vi også tillader os at glæde os over, at det nye ministerium er blevet dannet.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-22:
Tak, hr. formand.
Jeg synes jo, at det er rigtig godt, at vi får en lejlighed til at diskutere netop det her med de mange ideer, der er omkring et tættere samarbejde med hensyn til finanspolitikken i EU.
Jeg undrer mig lidt over, at ordføreren så i sin ordførertale siger, at nu endelig rykker vi sammen i EU.
Det er næsten sådan lidt, kan man sige, at jo mere man rykker sammen, jo værre går det, og der vil jeg gerne spørge ordføreren: Kan det ikke have noget at gøre med, at man faktisk i de seneste 10 år – siden vi har fået euroen og den tiltagende koordinering, som der har været – reelt har frataget de her medlemslande en lang række egne handlemåder, initiativer, som kunne understøtte en god finansiel udvikling i de enkelte lande?
Konkret til det her spørgsmål kan jeg sige, at det græske eksempel jo er et eksempel, som kunne vidne om, at det faktisk kunne være en god idé, hvis de enkelte medlemslande i stedet for at blive regeltyranniseret blev sat fri.
Merete Riisager (LA), 2011-11-22:
Europluspagten er et af de væsentligste trin hen imod en større økonomisk styring af medlemsstaterne.
I Liberal Alliance ser vi det ikke som særlig attraktivt at blive siddende, ikke have nogen indflydelse eller træde et skridt frem ind i en klub, som vi ikke har lyst til at være en del af.
Vi ser det som en bedre mulighed at træde et skridt baglæns, få bedre udsyn og tage ansvar for vores egen økonomiske politik.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2011-11-22:
Så det skal opfattes sådan, at ordføreren mener, at såfremt vi er med i europluspagten, har vi ikke mulighed for at træffe de foranstaltninger, vi selv ønsker, men vi skal sidde og vente på, at de bliver besluttet andetsteds?
Merete Riisager (LA), 2011-11-22:
Det er ikke på nuværende tidspunkt et ønske fra Liberal Alliances side.
Vi mener, at Danmark skal føre en ambitiøs økonomisk politik, og at vi selv skal tage ansvaret for at gøre det, i stedet for at vente på at EU dikterer os, hvad vi skal gøre.
Lene Espersen (KF), 2011-11-22:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om ordføreren fastholder, at der er planer om at indføre en euroregering, og – hvis og såfremt det måtte være tilfældet – om hun så kan henvise til, hvor resten af Folketinget kan læse noget om denne euroregering, for jeg kan forstå, at ordføreren fastholder, at en sådan er på tegnebrættet.
Indtil videre er det nærmeste, vi andre er kommet det, det engelske ord governance, der ikke er »government«, men »governance«, som handler om en bedre styring.
Som jeg har hørt ordføreren, er det lige præcis det, der efterlyses, nemlig en bedre styring af økonomien, så man udviser økonomisk ansvarlighed.
Så jeg vil gerne høre, om man fastholder det begreb.
Nikolaj Villumsen (EL), 2011-11-22:
Det er, fordi jeg i min iver for at gøre mig klar til at tale som ordfører lige om lidt stødte ind i mikrofonen.
Merete Riisager (LA), 2011-11-22:
Det var mange områder under et.
Jeg kan sige, at Liberal Alliance helt tydeligt har sagt, at det ikke er særlig attraktivt at blive en del af eurozonen, som er så fejlbehæftet et selskab, som der er tale om.
Når det handler om begrebsafklaringen, som fru Lene Espersen er meget optaget af, så sker der i øjeblikket en magtkoncentration på flere forskellige niveauer.
Vi har en Frankfurtergruppe, og vi har en de facto-euroledelse, i regi af hvilke eurolandene mødes og holder deres egne topmøder.
Lene Espersen (KF), 2011-11-22:
Jamen jeg kan så forstå, at der er tale om en tilståelsessag.
Der er altså ikke tale om en euroregering, men om en bedre styring.
Så har vi fået sat det på plads.
Det leder mig så til det næste spørgsmål til Liberal Alliance, og det er, at man jo altså kan forstå, at Liberal Alliance nu – hvor Ny Alliance var meget stor tilhænger af euroen – er meget stor modstander af euroen, hvilket selvfølgelig får mig til at stille det spørgsmål, om fru Merete Riisager og Liberal Alliance så også er modstandere af, at den danske krone har en fast kurs i forhold til euroen, og ønsker, at den danske krones kurs skal være flydende.
Merete Riisager (LA), 2011-11-22:
Det bliver jo en strid om ord, men når jeg slår ordet op, er der er tale om at regere, at administrere, at styre, så for mig at se er det ikke så vigtigt, om vi vælger det ene eller det andet ord.
Men der er tale om en styrket overnational styring af medlemslandenes økonomier.
Vi mener i Liberal Alliance, at vi skal tage ansvar for vores egen økonomi.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2011-11-22:
Jeg vil lige vende tilbage til fru Lene Espersens spørgsmål, som ordføreren ikke rigtig svarede på.
Fru Merete Riisager taler om muligheden for at træde et skridt tilbage.
Det kan man opfatte, som om man dropper fastkurspolitikken.
Er det et ønske fra Liberal Alliances side?
Mai Henriksen (KF), 2011-11-22:
Tak for det.
For De Konservative er det absolut vigtigste, at den faglige udvikling styrkes.
Vi skal leve af viden og knowhow, og derfor skal vi hele tiden arbejde for at styrke fagligheden på vores uddannelsesinstitutioner, også på de videregående uddannelser.
Her får vi jo mulighed for, at to uddannelsesinstitutioner udnytter hinandens styrkepositioner, hvor Ingeniørhøjskolens tætte tilknytning til erhvervslivet altså her bliver koblet sammen med Aarhus Universitets teknisk-videnskabelige forskning.
Vi ved jo, at vi står i en situation med efterspørgsel på ingeniører, og det her kan forhåbentlig få en positiv afsmitning på dansk erhvervsliv.
Så er det også glædeligt at læse de medsendte høringssvar.
Flere udtrykker, at de havde foretrukket, at dette lovforslag også havde forholdt sig mere generelt til, at universiteter, som bliver sammenlagt med ingeniørhøjskoler, kan fortsætte ingeniørhøjskolernes udbud og sikre, at universiteter, der allerede har udbud af diplomingeniøruddannelser, kan godkendes til nye udbud.
Hertil svarer ministeren, at der på et senere tidspunkt fremsættes et sådant lovforslag.
Jeg mener, at der er god grund til at lytte til de høringssvar, der er kommet, som påpeger den problematik, og så få fremsat det lovforslag, så snart det kan lade sig gøre, for det er vigtigt, at der fortsat sikres udvikling på vores uddannelsesinstitutioner.
Det må og skal vi have fokus på.
Rosa Lund (EL), 2011-11-22:
Tak for ordet.
I Enhedslisten ser vi umiddelbart positivt på det her forslag, men jeg har en række spørgsmål, som jeg gerne vil bede om at få uddybet, før vi kan tage endelig stilling til den her sag.
Først vil jeg gerne høre: Hvilke forudgående drøftelser har der været i forligskredsen, før man har vedtaget det her arbejde, og før man har vedtaget den her fusion?
Så vil jeg også gerne have bekræftet, at det her forslag ikke er en del af en tendens mod, at professionsuddannelserne og erhvervsakademierne skal akademiseres og rykkes tættere på universiteterne.
Vi er meget interesserede i at finde ud af, om det er meningen, at det her forslag er en del af en tendens og skal danne præcedens for, at man rykker udbuddet af professionsuddannelser og erhvervsakademiuddannelser over til universiteterne.
Det er vigtigt for os, at vi holder fast i, at professionsuddannelser og erhvervsakademier er noget andet end universiteter.
Det skal de blive ved med at være.
Hvis universiteterne generelt begynder at udbyde professionsuddannelser, frygter vi, at der kommer til at ske en unødvendig akademisering af de her uddannelser.
Noget af det, der kendetegner vores uddannelsessystem i Danmark, er jo, at vi har forskellige typer af uddannelser, og sådan skal det blive ved med at være.
Det, at vi har videregående uddannelser, som er praksisorienterede, er jo med til at sikre, at flere unge har mulighed for at gennemføre en uddannelse.
Det er samtidig med til at styrke vores velfærd, at de studerende kender den hverdag, de kommer ud i, når de er færdiguddannede.
Hertil kommer, at en uddannelse altså ikke nødvendigvis bliver en bedre uddannelse af, at den bliver rykket over på et universitet, men blot bliver en anderledes uddannelse.
Det skal vi holde fast i.
Det er derfor vigtigt for mig at understrege, at det her er et enkeltstående tilfælde og ikke er en del af en udvikling.
I Enhedslisten håber vi, at vi i løbet af den her folketingsperiode kommer til at styrke professionsuddannelserne og erhvervsakademierne og netop de praksisrettede elementer i de her uddannelser, så de midler, der er sat af til praktik, rent faktisk bruges til praktik, og at vejledningen bliver styrket også i praktikkerne.
Men overordnet vil jeg umiddelbart sige, at vi forholder os positivt til det her forslag, hvis det altså kan bekræftes, at det ikke er en del af en tendens og udvikling, men er et enkeltstående tilfælde.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2011-11-22:
Dette lovforslag har tre elementer i sig.
Venstre kan støtte alle tre elementer og således lovforslaget i sin helhed.
Venstre finder også, at det er på sin plads og giver god mening, at det maksimale antal stedfortrædere sættes i forhold til antallet af valgte medlemmer af menighedsrådet, så det undgås – eller risikoen derfor i hvert fald minimeres – at menighedsrådet i løbet af valgperioden løber tør for stedfortrædere og må fortsætte med et reduceret antal valgte medlemmer.
Der er i indeværende funktionsperiode 100 menighedsråd, der ikke har haft det fornødne antal stedfortrædere til, at menighedsrådet i hele perioden har kunnet være fuldtalligt.
Det er naturligvis ikke hensigtsmæssigt og heller ikke befordrende for det kirkelige demokrati.
Forslaget om, at der ved aftalevalg skal indleveres en stedfortræderliste, ikke 2 dage efter valgdagen, som de nugældende regler siger, men 1 uge før valgdagen, sikrer, at der ved aftalevalg også er et endeligt valgt og funktionsdygtigt menighedsråd, når valgdagen er overstået, så alle menighedsråd i hele landet straks derefter kan konstituere sig, hvis der er behov for at indkalde stedfortrædere ved det konstituerende møde.
Venstre synes også, at denne justering giver god mening.
At der med lovforslaget gives en bestemt frist, nemlig 1 måned, til at indbringe biskoppens afgørelse vedrørende klager til kirkeministeren,
er bestemt en forbedring, sådan at ikke nogen sidder og putter med klager til langt ind i valgperioden.
Der skal være en endelig og hurtig afklaring på valgklager, så det egentlige arbejde i menighedsrådet kan foregå i god ro og orden.
Som sagt: Venstre kan støtte lovforslaget i sin helhed.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-22:
Jeg skal gøre det relativt kort.
Jeg vil først gerne sige tak til Folketingets partier for opbakningen til en midlertidig bevillingslov for 2012.
Det er jo et udtryk for den, synes jeg, grundlæggende gode ansvarlighed og stemning, der er i det danske folkestyre, at en sag som den her kan behandles på den måde, den er blevet behandlet på i dag.
Og det vil jeg gerne takke for.
Så vil jeg gerne i forhold til den valgte fremgangsmåde for finanslovforhandlingerne sige, at det jo er rigtigt, at regeringen har valgt at operere med en genfremsættelse af den tidligere VK-regerings finanslovforslag og en serie ændringsforslag dertil, og jeg kan forsikre om, at det ikke vil være tilfældet næste år.
Det vil det ikke være.
Jeg skulle mene, at der på baggrund af den valgte fremgangsmåde er en udmærket mulighed for at identificere de ændringer, der laves som følge af den nye regerings nye politik, netop ved at gennemgå ændringsforslagene et for et, og det er også mit indtryk, at man har været i stand til at ytre en forholdsvis skarp og præcis kritik på baggrund af det materiale, der har været oversendt.
Jeg skal afslutte med at bekræfte og tilslutte mig den opfattelse, Finansudvalgets formand gjorde gældende, nemlig at vi næste år ikke har nogen ekstraordinær situation, som det har været tilfældet i år, men en fuldstændig normal procedure for forhandlingen af landets finanslovforslag, også i forhold til Finansudvalget.
Mike Legarth (KF), 2011-11-22:
Det Konservative Folkeparti vil også gerne for en ordens skyld bekræfte, at vi støtter bevillingsloven; naturligvis skal statens husholdningsbudget køre videre, løn skal betales, bevillinger skal gives, regninger skal betales osv.
Det bakker vi massivt op om.
Og vi ser frem til tredjebehandlingen af finanslovforslaget i uge 3, hvor vi jo detaljeret kan få lov til at forholde os til enkelthederne i forslaget.
Som det sidste vil jeg også gerne tilkendegive ærgrelse over, at vi ikke dagen inden fik mulighed for at forholde os til, hvad finanslovudspillet indeholdt, som det tidligere har været god sædvane at give, men jeg forstår på den nye formand for Finansudvalget, at det bliver der ændret på fra den 1. januar.
Det ser vi frem til, for den tillid, den fortrolighed, skal der være mellem os.
Marianne Jelved (RV), 2011-11-22:
Jeg er selvfølgelig enig i, at man skal overholde de regler, der er, også beretninger, der beskriver Finansudvalgets arbejdsmetoder.
Men det er også rimeligt, at man har proportionerne i orden, og der er altså stor forskel på at modtage flere tusinde sider, som man skal igennem, og så et hæfte med et overskueligt omfang.
Så jeg synes sagen taget i betragtning, og fordi det er en engangsforestilling, at vi må tilgive hinanden.
Det er snart jul.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-22:
Tak, formand.
Uanset om vi politisk er enige i regeringens politik eller modstandere af regeringens politik, er det jo vigtigt, at vi i hvert fald i fællesskab sikrer, at de regler, der gælder, rent faktisk også håndhæves og efterleves af regeringen.
Karen J. Klint (S), 2011-11-22:
Jeg skal lige have pulten lidt ned.
Jeg vil starte med at sige, at det jo er rigtig godt, at vi endnu en gang lige gør opmærksom på, at der er menighedsrådsvalg til næste år.
For det er jo et valg, som der ikke nødvendigvis er den store fokus på, men som ikke desto mindre er et meget vigtigt valg, fordi det handler om demokratiet i vores fælles folkekirke, og det kan vi ikke gøre nok reklame for.
Lovforslaget her har jo også været under forberedelse i den tidligere regerings tid, og det har faktisk været sendt i høring, før valget blev udskrevet.
Vi støtter som parti lovforslaget, men jeg vil alligevel tillade mig at sige, at det måske er at gå i detaljen, at man lægger loft over, hvor mange navne der kan være på en kandidatliste til et menighedsrådsvalg.
Det er i hvert fald ikke noget, vi skal gå ind og gøre for meget ud af i forhold til andre demokratiske valg; det var måske nok noget, man også kunne tage stilling til rent lokalt.
Så det er jo også et godt bevis på, at lovforslaget ikke nødvendigvis har groet i vores have.
Men lad os tage lovforslaget, som det er, og lad os få et godt menighedsrådsvalg til næste år.
Og så tror jeg jo også, vi generelt vil få en stor debat – og måske forhåbentlig også en langvarig debat – om folkekirkens struktur i al almindelighed, hvor vi også får nogle drøftelser om: Hvordan skal menighedsrådsvalget egentlig være i fremtiden?
Hvilken demokratiproces skal der være?
Hvordan skal valgprocedurerne være?
Er det den rigtige måde, vi kører valget på, eller skal det, som nogle af biskopperne og andre har foreslået, være noget, der er mere repræsentantskabsagtigt, noget, der er mere generalforsamlingsagtigt?
Det har vi som parti slet ikke lagt os fast på.
Vi er meget åbne over for, at man skal have en fri og fordomsfri debat om folkekirkens struktur, og derfor kan vi også godt spise lovforslaget, der ligger her,
som det ligger i dag.
Så vi siger o.k. til lovforslaget, men det er ikke det sidste punktum, der er sat i debatten om en tilrettelæggelse af menighedsrådsvalg.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-22:
Korrektionen til mit ordførerindlæg kan jeg så prøve at korrigere i en kort bemærkning til fru Marianne Jelved.
For spørgsmålet er jo, om fru Marianne Jelved som formand for Finansudvalget ikke godt kan bekræfte, at regeringens måde at håndtere den her finanslovproces på over for Folketinget, har været karakteriseret ved, at man ikke har fulgt de retningslinjer, vi har i Finansudvalget – altså det er en del af vores beretning, at vi får regeringens forslag til finanslov, dagen før det offentliggøres.
Det er noget, som den tidligere opposition og dermed den nuværende regering har været meget optaget af at man i hvert fald gjorde før i tiden, før valget, da det var nogle andre partier, der sad med regeringsmagten.
Kan fru Marianne Jelved ikke bekræfte, at vi ikke fik det materiale dagen før offentliggørelsen?
Vi fik materialet samtidig med offentliggørelsen, og det har måske været et af de elementer, der har bidraget til den tanke hos os, at regeringen ikke har arbejdet for at gøre arbejdet med den her finanslov lettere for Folketinget – måske det modsatte.
Marianne Jelved (RV), 2011-11-22:
Jeg tænkte nok, at det var godt, at jeg stillede mig i rækken af ordførere, for der trænges til en korrektion af den forrige ordførers indlæg.
Jeg skal som indledning sige, at Det Radikale Venstre selvfølgelig støtter den midlertidige bevillingslov.
Det vil enhver i Folketinget selvfølgelig gøre.
Jeg skal også rose regeringen for, at den i et meget komprimeret tempo har nået dette.
Den tiltrådte den 3. oktober, og det er fuldstændig fysisk umuligt at lave en ny finanslov fra bunden af og få den vedtaget i begyndelsen af januar.
Derfor taler Dansk Folkepartis ordfører i virkeligheden imod bedre vidende.
Da Anders Fogh Rasmussen tiltrådte efter valget i 2001, vedtog vi, som jeg husker det, finansloven i marts-april måned.
Det er et meget, meget stort arbejde.
Derfor vil jeg gerne kvittere for, at regeringen har gjort et godt stykke arbejde.
Jeg vil også gerne kvittere for, at Finansudvalget faktisk har fået håndteret den lidt atypiske situation – godt nok med en kritik, som jeg godt forstår, men de har også behandlet sagen seriøst og ordentligt.
Med disse manende ord vil jeg bare sige, at vi skal have en midlertidig bevillingslov – sådan er det – og det får vi.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-22:
Der er to ting.
Den ene er, at vi også kan tiltræde, at man laver en midlertidig bevillingslov.
Når en finanslov ikke kan være på plads i indeværende år, er det selvfølgelig kun ret og rimeligt, at vi laver en midlertidig bevillingslov, der sikrer, at de offentligt ansatte kan få udbetalt deres løn, og at man kan afholde udgifterne og i øvrigt også opkræve de skatter og afgifter, der er på det nuværende niveau, før regeringens planlagte skatte- og afgiftsforhøjelser træder i kraft i 2012.
Da regeringen tiltrådte, havde regeringen helt øjensynligt problemer med at finde ud af, hvordan man skulle tackle det her forløb.
Det gav sig udtryk i, at man havde noget af en zigzagkurs i forhold til, om man ville komme med et finanslovforslag, som man ville søge opbakning til inden nytår og dermed inden det nye finansår, eller om man vil have en udsættelse og først færdigbehandle finansloven til næste år og så have en midlertidig bevillingslov.
Det har vel også givet sig udtryk i, at vi nu står i den mærkværdige situation, at vi, samtidig med at vi giver støtte til og vedtager en midlertidig bevillingslov, der gør, at vi først får en finanslov på plads næste år, alligevel ikke har fået regeringens selvstændige finanslovforslag.
Jeg synes, det er en mærkværdig arbejdsfacon: Vi arbejder i virkeligheden med den gamle VK-regerings finanslovforslag suppleret med et hæfte på nogle og fyrre sider fra regeringen, som så er regeringens forslag til et finanslovforslag, og at vi nu her fra weekenden har den endelige aftale om finansloven.
Det har jo gjort det besværligt for Folketinget at arbejde med det her finanslovforslag.
Regeringen kunne jo godt have valgt at gøre det mere arbejdsdueligt for Folketinget, ved at man, når man alligevel vil have en midlertidig bevillingslov, havde lavet sit eget forslag til finanslov, hvor man på kontoplanen havde vist, hvilken effekt regeringens forslag vil have.
Vi har altså haft en lidt mærkelig facon, og jeg tror altså, at det er, fordi regeringen ikke helt har vidst, hvordan den ville gribe det an, og først sent er blevet enig med sig selv om, at det skulle ende, som det gør.
Dermed har Folketinget har haft dårligere arbejdsvilkår.
Det beklager jeg, og jeg håber selvfølgelig, at det kun er det her ene år i regeringens levetid, i den her valgperiode, at vi oplever det.
Peter Christensen (V), 2011-11-22:
Regeringen har fremsat det her lovforslag, som går ud på, at staten kan afholde de nødvendige udgifter, frem til den endelige finanslov er på plads.
Det kan Venstre naturligvis støtte, så vi ikke står i en situation, hvor offentligt ansatte ikke kan få deres løn.
Det, der selvfølgelig er interessant – og jeg ved ikke, om finansministeren kan svare på det – er, hvad man i de godt 20-21 dage, hvor den midlertidige bevillingslov vil være gældende, egentlig sparer på finansloven for 2012 ved i dette tidsrum at have en bevillingslov.