René Christensen (DF), 2013-09-10:
Så er vi kommet til finansloven for 2014.
Vækst og balance er overskriften på forslaget til statens budget for 2014.
Der var også lagt op til, at overskriften faktisk skulle afspejle indholdet i finanslovsforslaget.
Da vi endelig kunne komme derhen sent mandag aften og få fingrene i det store værk, var det jo spændende.
1,5 mia. kr. mere til regionerne og kommunerne til et markant løft på sundhedsområdet, 200 mio. kr. til politiet, og så var der faktisk også plads til 2.000 nye og friske medarbejdere i det offentlige.
Så var der måske alligevel muligheder med en vækst på 0,5 pct., men det skulle man jo ikke have troet, for for få år siden kunne man høre, at en vækst på 0,8 pct., som Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti gik til valg på i 2011, ville smadre velfærdsstaten fuldstændig.
Dengang ville Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti en vækst på 1,4 pct., og nu er den så på 0,5 pct. i den virkelige verden.
Det er utroligt, at der faktisk kunne blive plads til nye tiltag.
Men var det så rigtigt, det man så, da man endelig kom ned på sin pind og fik lejlighed til at læse tallene?
Nej, det var der ikke.
Det viste sig desværre, at den ene milliard var fra en tidligere indgået aftale med regionerne.
Så var der jo ikke ret mange nye penge til sundhed og forebyggelse.
Men hvad så med de 200 mio. kr. til politiet?
Det var der jo også lagt op til.
Nej, det var der desværre heller ikke.
Det var over 4 år, så det var 50 mio. kr. om året til politiet.
Som vi alle sammen har kunnet se ved at følge med i pressen,
har politiet haft store udfordringer med de mange skyderier, der har været.
Alle, der sidder herinde, ved også, at det betyder væsentlig øgede udgifter til den efterforskning, som politiet selvfølgelig har i forbindelse med den øgede kriminalitet.
På skatteområdet er der også rigtig mange udfordringer i øjeblikket.
Jeg vil blot tage et emne ud, der kunne være masser at tage af, men jeg vil tage et ud.
Et af de områder, som er vigtige for Dansk Folkeparti, er selvfølgelig den åbenlyst ulovlige handel, der sker med ikkebeskattede varer i butikker landet over.
Og det er altså direkte tyveri fra fællesskabet.
Desværre skal der mere kontrol til på det her område.
Jeg forventer faktisk, at alle her i salen er enige med Dansk Folkeparti i, at lovgivningen om skatter og afgifter selvfølgelig skal overholdes, når den nu er vedtaget.
Derfor er det så vigtigt, at SKAT er synlige ved aktioner landet over.
Men hvad er det så, der lægges op til i finansloven?
Der lægges op til en besparelse i 100-millionerkronersklassen på netop indsatsen, og regeringen må dermed mene, at der er behov for mindre kontrol i kiosker, på pizzeriaer, af biler på udenlandske nummerplader osv. osv.
Hvad er det, man skriver?
Mere moderne metoder og digitalisering gør, at SKAT slanker medarbejderstaben og søger nye ekspertiser.
Vi har ellers hørt, at der ikke skulle være den store nedgang i kontrollen, men det er altså det, der lægges op til.
Det er indsatsen, der bliver skåret i.
Vi kan ikke være bekendt at skære ned på sådan et sted.
Det er der netop også grund til.
Netop på fødevareområdet står vi rigtig stærkt i næsten hele kæden.
Vi har et produkt, som ude i verden er meget efterspurgt – produktet fra vores landmænd.
Vi har et kontrolsystem, som til tider er meget udskældt, men som samtidig gør, at tilliden til danske fødevarer er i top.
Vi har nogle af verdens bedste kokke, vi har nogle af verdens bedste restaurationer, og der er mulighed for vækst og beskæftigelse inden for det her område.
Derfor blev jeg også så glad, da jeg kunne se, at vores nye erhvervs- og vækstminister vil give landbruget førsteprioritet, deriblandt også fødevaresektoren.
Men når jeg slår op under § 24, kan jeg desværre se, at der skæres kraftigt i forskning og udvikling inden for fødevareområdet.
Det ærgrer altså Dansk Folkeparti.
Det, som vi er gode til, skal vi gøre mere af.
Men tilbage til finansloven.
Der er også gode ting i finansloven, og det var her, jeg gerne ville hjælpe den socialdemokratiske ordfører ved at sige, at der også er gode ting.
Dansk Folkeparti støtter fuldt op om de ekstra pladser, der er fundet på maskinmesteruddannelsen.
Vi skal styrke Det Blå Danmark.
Det er desværre en kæmpe udfordring for os, at vi kalder os Det Blå Danmark, men når vi kigger på arbejdspladserne, ser vi, at meget af arbejdskraften er udenlandsk.
Derfor er vi selvfølgelig glade for, at man har fundet plads til det.
Social dumping er ligeledes et område, hvor der desværre skal en øget indsats til.
Det er vi meget enige i.
Fagbevægelsen kan ikke løse den her opgave alene, og med de store anlægsopgaver, som er i gang, og med de mange, som kommer, så bliver udfordringen jo desværre nok ikke mindre.
Vi er også rigtig glade for, at der er fokus på socialt udsatte børn og unge, men forventer ikke, at det er en opgave, som satspuljen skal løfte.
Hvad er det så, Dansk Folkeparti ønsker?
Vi har taget udgangspunkt i den fremlagte finanslov.
Vi ønsker at omprioritere 4,3 mia. kr., som bl.a. skal bruges på sundhed og ældre, som hver især tilføres 1 mia. kr.
Ligeledes ønsker vi også en pulje, som vi har valgt at kalde en lov og ordens-pulje.
Det er en pulje på 1 mia. kr., som indeholder flere elementer, som gør, at vi kan tage hånd om de store udfordringer, som vi jo desværre har.
Vi mener også, at udviklingsbistanden skal ned på et niveau, som kan forsvares.
Vi oplever, at der skæres ned i den helt daglige basale velfærd ude i kommunerne, samtidig med at den her regering finder penge til øget ulandsbistand.
Vi bruger nu 16 mia. kr. på den konto.
Dansk Folkeparti ville have det fint med, at Danmark var i topti over dem i verden, som bruger mest.
Her kan der faktisk findes 2½ mia. kr., og vi ville ligge på et meget, meget flot niveau.
Vi kan ikke løse alle udfordringer ved at tage alle til Danmark, og derfor har vi faktisk også afsat en pulje, så vi kan oprette asylcentre i nærområderne.
Men vi bliver nødt til at få normaliseret udlændingeområdet igen.
Og så ønsker vi selvfølgelig at rykke de ting frem, som vi faktisk er enige med regeringen i.
Vi kan se, at der også i finansloven er nogle midler, som er frie, og derfor er der mulighed for fremrykning.
For få år siden, når politikere talte, sagde man, at et samfund skulle måles på, hvordan de svageste bliver behandlet.
Hvad er det for en debat, vi har nu?
Det er en debat om, at kontanthjælpsmodtagerne er nassere.
Det er sørgeligt, at vi på så kort tid er gået fra at være en velfærdsstat, som godt vil hjælpe de svageste i samfundet, til nu at stå og have en debat, der handler om, hvordan vi kan skære mest muligt i midlerne til dem, der ikke bidrager.
Vi har rehabilitering inden for ældreplejen, vi bruger store ressourcer på, at ældre mennesker, som har det rigtig svært, skal støvsuge selv, fordi de har en lille smule evne tilbage i højre arm.
Det skal kommunerne altså bruge ressourcer på.
Er det o.k., at ældre mennesker, som bor sammen og er meget svagelige, skal give hinanden personlig pleje, fordi kommunerne skærer i den?
Det mener vi faktisk ikke er værdigt.
En helt anden debat, som ikke har været oppe i dag, er, hvad det egentlig er, der truer velfærdsstaten.
Vi kan jo se det på børnecheck og SU.
Bare med det forslag, som ligger her, øger vi SU'en med op mod ½ mia. kr., netop fordi der er kommet nogle EU-domme, som udhuler vores velfærdssystem og de velfærdsydelser, som jeg tror rigtig mange er stolte af.
Vi må også sige, at hvad angår børnechecken, så forsvinder der den 1. januar 2014 nogle særregler for Bulgarien og Rumænien.
Man må tro mig, når jeg siger, at der vil blive masser af bulgarere og rumænere, som vil finde ud af, at man ved at arbejde 1 time om dagen i Danmark kan få adgang til de danske velfærdsydelser.
En af de største udfordringer, vi har i fremtiden, er nok EU-systemet.
Så er vi selvfølgelig meget spændte på, hvordan regeringen lægger op til, at man skal finde de 12 mia. kr. over de næste 6 år.
Det er jo 2020-planen.
Det er, som om 2020 aldrig sker.
Men nu er det jo altså finansloven for 2014, så der er kun 6 år til.
12 mia. kr. svarer faktisk til, at man skal rationalisere omsætningen i fire mellemstore danske kommuner over en meget, meget kort årrække.