Maja Panduro (S), 2013-02-05:
Jeg faldt over et citat i en artikel i Ugebrevet Mandag Morgen, som jeg har lyst til at starte med.
Det er fra september, og der skriver de: »Med sit nye lovforslag efterkommer regeringen et stort ønske gennem mange år fra borgmestre, faglige organisationer og erhvervsorganisationer.
De har talrige gange kritiseret ordningen, som VK-regeringen indførte, for at være et bureaukratisk monster.
Operation regeloprydning forventes at ville lette kommunernes administrative udgifter med 132 mio. kr. årligt, og pengene skal blive i kommunekasserne til løsning af andre klassiske velfærdsopgaver.«
I den her sal taler vi bredt fra højre til venstre side rigtig meget og gerne om afbureaukratisering og om alle de gevinster, som vi tror og håber at vi kan få ud af det.
Det er bare ikke så tit, at det bliver til så meget mere end snakken.
Det her er et eksempel på for 132 mio. kr. afbureaukratisering.
Det er sådan set et af de største bump, vi har fået taget i meget lang tid.
Det er noget, der batter.
Det er også et eksempel på, hvad man kan, når man frem for at være ideologisk styret i sin tilgang til det her område anlægger den pragmatiske holdning, at folk skal kunne byde ind med det, de er gode til, på rimelige og fair konkurrencevilkår, og at man lokalt skal have en større frihed til at tilrettelægge det her område på en måde, så det passer til de borgere, der nu er i den pågældende kommune, uanset om det måtte være i Tønder eller i Helsingør.
Der kan jo være ret stor forskel, og det ved de lokale måske nogle gange bedst.
Som vi allerede har været inde på her i dag, var den tidligere regering præget af en stærk ideologi på det her område.
Man valgte at lægge procenter på med hensyn til, hvor stor en andel der skulle tvangsudliciteres i kommunerne, og til sidst i regeringsperioden endda i en grad så man krævede, at en kommune skulle have områder, hvor kommunen ikke selv måtte agere, hvor borgeren altså – den tidligere ordfører priste ellers lige, at man var der for borgeren – fik frataget muligheden for at kunne vælge at bruge det kommunale tilbud, det fælles offentlige tilbud.
Det skulle borgeren ikke have mulighed for.
De særregler fjerner vi nu.
Dernæst erstatter vi det servicebevis, som man forsøgte sig med at indføre, men som jo har været en eklatant fiasko – det i en grad så jeg tror, at det er tre ud af landets 98 kommuner, der overhovedet har brugt det, og det er kun et sted, det rigtigt er kommet i brug – med fritvalgsbeviset, som giver den enkelte borger en reel frihed til at gå ud og vælge den udbyder, som borgeren selv ønsker.
Man skal ikke være afhængig af, at det er kommunen, der har valgt udbyderen for en.
Det kan man selv vælge.
Set med Socialdemokratiets øjne er det her en pragmatisk måde at løse en velfærdsopgave på.
Det er samtidig et rigtig godt eksempel på, at vi kan vælge, når vi ikke er forblændet af en ideologi, at finde på nogle løsninger, som både frigiver hænder og ressourcer til de kerneopgaver, som vi alle sammen er så optagede af at vores borgere skal have løst, samtidig med at vi kommer af med noget af det papirbøvl og dokumentationsrytteri, som man tidligere har indført på det her område.
Det er en rigtig, rigtig god løsning, og det glæder mig meget, at vi har kunnet nå til enighed om det.