runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Birk Olesen (LA), 2014-04-24:
Det lovforslag, vi behandler her, ligner det beslutningsforslag, som Enhedslisten har fremsat før påske, og som vi har behandlet i Folketingssalen.
Vores indstilling er den samme: Vi støtter det optjeningsprincip for børne- og ungeydelse, som der er i lovgivningen i dag.
Det her lovforslag vil fjerne optjeningsprincippet.
I bemærkningerne til lovforslaget står der: »Det er forslagsstillernes opfattelse, at personer, der sammen med deres familier kommer til Danmark for at arbejde, som betaler skat, og som bidrager til det danske samfund, skal have de samme rettigheder og pligter som danske statsborgere og andre arbejdstagere, der allerede opholder sig i Danmark«.
Det mener vi ikke at man skal have fra dag et.
Vi går ind for et optjeningsprincip ikke kun for børne- og ungeydelse, men for en lang række ydelser, man kan få i Danmark, og ikke kun for EU-borgere.
For alle, der kommer til Danmark, mener vi at det er en god idé, at man ikke fra dag et har adgang til de samme ydelser, men først skal optjene en ret til at få de ydelser, som udbetales af den danske velfærdsstat.
Derfor kan vi ikke støtte det her lovforslag, uagtet at vi måske måtte have positive tanker om det her med at begrænse det til børn, der er bosiddende i Danmark.
Vi støtter ikke opgøret med optjeningsprincippet.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-24:
Jeg vil bare gerne takke ordføreren for en kort og klar og præcis redegørelse for ordførerens holdning og uden nogen omsvøb, men jo også takke for, at man oplæser det afsnit i vores bemærkninger til lovforslaget, hvor forskellen mellem vore to partiers holdning jo kommer fuldstændig klart frem, nemlig at ordføreren og hans parti er tilhængere af lovgivning, der diskriminerer mellem udenlandske og danske skatteydere her i landet.
Så tak for en klar melding.
Henning Hyllested (EL), 2014-04-24:
Når jeg rejser problemet, er det, fordi det allerede er blevet ret konkret.
I går har man udstedt et påbud eller en såkaldt tilladelse, hvor det kan konstateres, at der er en divergens mellem det støjniveau, man opererer med i den supplerende VVM-redegørelse, og så det støjniveau, firmaet Grontmij oprindelig målte.
I det ene tilfælde var det 60 dB, i det andet tilfælde var det 71 dB.
Det er jo de støjmålinger, der ligger til grund for, hvad folk får af kompensation eller af ret til genhusning.
Kim Christiansen (DF), 2014-04-24:
Nu er jeg jo som sagt ikke ekspert i decibel og støjmålinger, det tror jeg heller ikke hr. Henning Hyllested er, og vi må ligesom forlade os på, at der er nogle mennesker, der har forstand på det, som kan foretage de rigtige støjmålinger, og jeg har givet udtryk for, at de tal selvfølgelig skal være korrekte.
Men jeg vil ikke stå her på Folketingets talerstol og gøre mig klog på, om det er 60 eller 71 dB, men vi må jo forlade os på, at de folk, der foretager de her målinger, også gør det på en korrekt måde, og jeg synes selvfølgelig også, vi har et ansvar for at være opmærksom på det.
Andreas Steenberg (RV), 2014-04-24:
Man kan ikke bygge metro, uden at det støjer.
Det gode ved metroen er jo, at den ligger der, hvor der bor allerflest mennesker i Danmark, og fordi vi i sagens natur bygger metro under jorden, skal boligerne jo heller ikke fjernes.
Når vi bygger veje eller jernbaner, eksproprierer man jo folks huse og gårde og alt muligt andet for at gøre plads til vejen, men det skal man jo ikke, når man bygger metro, fordi den er under jorden.
Det betyder jo, at folk kommer til at leve op og ned ad det byggeri, mens det står på.
Der har været debat om de her støjniveauer i lang tid, men vi kommer desværre ikke udenom, at det kommer til at støje, og folk skal jo netop bo der, hvor det støjer, fordi det er det, der er hele meningen med metroen, nemlig at den skal gå der, hvor folk bor.
Ved metrobyggeriet den her gang i modsætning til tidligere har der udviklet sig en praksis, hvor man kan klage til Natur- og Miljøklagenævnet med opsættende virkning for de tilladelser, byggeriet har fået.
Derfor er metrobyggeriet blevet forsinket, og byggeriet kan ikke gennemføres inden for den tidsplan, der er, hvis det fortsætter på den her måde med alle de klager.
Metroen er finansieret på den måde, at Metroselskabet har optaget et lån, og det lån skal så betales tilbage med billetindtægterne.
Derfor er det ikke ligegyldigt, hvornår metroen bliver færdig, fordi på et tidspunkt skal man jo til at afdrage på gælden, og det kræver, at billetindtægterne begynder at rulle ind.
Ud over det er det her jo med til at udvikle København, vores hovedstad, og derfor er det jo heller ikke helt ligegyldigt, hvornår det her byggeri bliver færdigt.
Med det lovforslag, vi førstebehandler nu, afskaffer vi klageadgangen og vedtager i stedet for et lovforslag, der giver metrobyggeriet mulighed for at støje, hvad der er nødvendigt for at få bygget metroen.
Samtidig udvider vi borgernes rettigheder til erstatninger, genhusning og mulighed for at komme af med deres bolig, hvis man ønsker det.
Vi er tilfredse med, at borgernes mulighed for økonomisk erstatning eller genhusning øges, og at grundlaget for udstedelse af erstatninger bliver bedre.
Ud over at byggeriet er blevet forsinket på grund af klagerne, er borgernes erstatning også blevet sat i bero, når der har været opsættende virkning i forbindelse med klagerne.
Derfor har klagerne ikke kun skabt usikkerhed for selve byggeriet, men også for de mennesker, som gerne vil have deres erstatning eller mulighed for at bo et andet sted, mens larmen står på.
Det får vi skabt klarhed over nu.
Vi mener, at det her lovforslag finder den rigtige balance mellem at få bygget metroen og samtidig give mennesker, der er støjramte, gode og klare muligheder for erstatning eller genhusning, og derfor kan vi med glæde støtte lovforslaget.
Henning Hyllested (EL), 2014-04-24:
Jeg er meget enig med ordføreren i, at man ikke kan bygge metro, uden at det støjer – bravo, godt konstateret.
Ordføreren konstaterer også, at vi nu giver Metroselskabet, entreprenørerne ret til at støje, hvad der er nødvendigt.
Jeg ved ikke, om der heri ligger en erkendelse af – det er i hvert fald den erkendelse, vi er nået frem til ved at læse lovforslaget og også den supplerende VVM-redegørelse – at der nemlig gives meget, meget vide rammer for, hvor meget der må støjes, og hvad der er nødvendigt at støje.
Så er det selvfølgelig helt afgørende, når man får så meget elastik, som man gør, dels med lovforslaget, dels med VVM-redegørelsen, at beboerne jo så, om jeg så må sige, kan komme væk fra støjhelvedet.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om Det Radikale Venstre, om regeringen har noget estimat på, hvor mange flere der vil kunne opnå kompensation eller ret til genhusning, end der allerede i dag har det.
Og det spørger jeg selvfølgelig om, fordi der allerede er rejst tvivl om de støjmålinger, som danner grundlaget for at tildele kompensation henholdsvis ret til genhusning.
Andreas Steenberg (RV), 2014-04-24:
Så kommer vi væk fra den her diskussion, om man nu har målt rigtigt, og om man har målt på et tidspunkt, hvor det ikke støjede, i stedet for lige den halve time, hvor det støjede rigtig meget.
Og det er jeg tilfreds med, fordi det jo gør det nemmere at få givet de erstatninger.
Det, at vi nu vedtager en lov her i Folketinget, gør også, at vi kan komme i gang med at få givet folk erstatning.
Der er jo folk, der har troet, at nu skulle de have erstatning eller blive genhuset, og så er der kommet en klage, der har haft opsættende virkning, og så har de ikke kunnet få deres erstatning.
Så nu kan folk få at vide, hvad de kan få, og byggeriet kan gå videre.
Henning Hyllested (EL), 2014-04-24:
I tilknytning til det vil jeg spørge ordføreren, om ikke man fra Det Radikale Venstres side synes, at det er betænkeligt, at man ligesom spiller bold med retssikkerheden, når man nu ophæver folks klageadgang.
Det spørger jeg selvfølgelig om, fordi naboerne til metrobyggeriet jo har haft ret i deres klager indtil nu – de har faktisk fået ret.
Så det, man opnår ved at køre dem over eller fratage dem klageadgangen og også den opsættende virkning for eventuelle klager, der måtte komme, er jo i virkeligheden, at man så at sige værner uretten.
Beboerne har haft ret indtil nu.
Giver det ikke Det Radikale Venstre nogle retssikkerhedsmæssige betænkeligheder, når man sådan lige pludselig siger: Nu skal vi have det gjort færdig, væk med beboernes retsgarantier og i det hele taget deres retssikkerhed, for det er vigtigere, at vi får gjort metroen færdig?
Karsten Hønge (SF), 2014-04-24:
Man kan jo undre sig over, hvor galt en god sag kan gå.
I et land med så mange erfaringer i store anlægsprojekter, herunder også den første fase af Cityringen, har det været en trist oplevelse, at det fra starten er blevet grebet an på en måde, som kom til at indebære så store problemer for den praktiske gennemførelse af en metrocityring, der i øvrigt vil være et løft for hele København.
Bl.a. er det da på tide, at der kommer fair ordninger for kompensation, og måske også netop det område viser, hvor dårligt man fra starten har grebet dialogen med beboerne an.
Jeg vil også sige, at det fremover skal være sådan, at vi selvfølgelig tager alle henvendelser fra borgerne alvorligt.
Der må f.eks. ikke kunne stilles berettigede spørgsmål til støjmålingerne, borgernes retssikkerhed skal stå på et fast fundament.
Jeg synes også, at vi skal være skarpe på, at de forsinkelser, som alene skyldes forhold hos entreprenøren, ikke skal tørres af på borgerne.
Som vi ser det, er der altså brug for klare rammer for metrobyggeriet, og det er det, vi nu sikrer med det lovforslag.
Men der skal da ikke være tvivl om, at vi samtidig skal tage naboerne til byggeriet alvorligt, når de oplever store gener ved byggeriet i form af – især – støj i aften- og nattetimerne.
For meget støj kan faktisk gå hen og være sundhedsskadeligt, og det er klart, at det for nogle beboeres vedkommende gør det noget nær umuligt at bo så tæt på byggeriet, som de gør i dag.
Derfor skal vi ikke bare have klare rammer for byggeriet, men også sikre en fair kompensation og rimelige muligheder for at blive genhuset.
De beboere, som er allerværst ramt, får bedre muligheder for genhusning, og der indføres samtidig mulighed for, at man i visse tilfælde kan komme af med sin bolig.
Endelig vil modtagelse af kompensation som følge af byggeriet ikke indebære tab eller nedsættelse af offentlige ydelser.
I alt vil den her nabopakke koste i størrelsesordenen 300 mio. kr. og vil dermed bidrage til at hjælpe de mange naboer, der desværre er hårdt ramt af generne fra så stort et byggeri som Cityringen, som jo af gode grunde foregår midt i byens tættest befolkede bydele.
Samtidig må vi erkende, at det ikke er muligt at fortsætte byggeriet med de nuværende retslige rammer.
Hvis vi gør det, vil byggeriet blive forsinket og koste skatteborgerne mange milliarder kroner ekstra.
Det er ikke holdbart.
Vi har alle sammen en interesse i at få anlægsarbejdet færdigt så hurtigt som muligt, og det gælder som bekendt også mange af de naboer, som bor op ad byggeriet i dag, og som jo også ønsker en hurtig åbning af en metrostation tæt ved boligen.
Vi har netop nu brug for at styrke den kollektive trafik i København og på Frederiksberg.
Lovforslaget sikrer på den ene side, at vi kan få klare rammer for anlægsbyggeriet, så vi kan blive færdige så hurtigt som muligt og dermed få udbygget metronettet, og på den anden side giver vi naboerne bedre muligheder for at undgå støjen fra byggeriet.
SF kan støtte lovforslaget.
Henning Hyllested (EL), 2014-04-24:
Jeg har hørt hr. Karsten Hønges ordførertale og kan også forstå, at SF trods alt har en række forbehold, men de medvirker dog alligevel i forligskredsen til det.
Det undrer mig bare, at SF medvirker til at ophæve beboernes klagemuligheder.
Det er jo en grundlæggende ret, man har, at man kan klage over, lad os bare kalde det overgreb fra myndighedernes side.
Jeg synes ikke, det er nok at henvise til, som den radikale ordfører gjorde, at nu vedtager vi det her i Folketinget.
Ja, men det er vel godt, at man her i landet trods alt kan få en uvildig domstols- eller domstolslignende afgørelse, ligesom man kan i henhold til Århuskonventionen.
Så det undrer mig, at SF deltager i det her.
Vi er vel enige om, at det, vi snakker om, den støjpåvirkning, som finder sted, er sundhedsskadelig.
Den er erklæret sundhedsskadelig, den er sundhedsskadelig også efter alle internationale målestokke.
Og når man i lovforslaget, og også i den supplerende VVM-redegørelse, kan konstatere, at det ikke er sikret – der er stadig væk ret til at støje meget sundhedsskadeligt – hvordan kan det så være, at SF medvirker?
Karsten Hønge (SF), 2014-04-24:
Jo, men hvad er alternativet?
Det er det, vi er optaget af.
Er alternativet, at metrobyggeriet skal forsinkes i et par år, så byggeriet tager længere tid med alle de mange gener, det så indebærer, også for de beboere, der bor tæt op ad det?
Eller er den vej, vi går nu, ikke den, man kunne være gået fra starten?
I den forstand er der jo noget uholdbart ved, at man griber så stort et anlægsprojekt an på en måde, hvor man inviterer til en række problemer siden hen.
Hvis man fra starten af havde inddraget borgerne, fra starten af havde givet borgerne et fundament, hvor de kunne se, at sådan kom byggeriet til at foregå og de kompensationer kunne de få, er jeg sikker på, at man også kunne have skaffet langt større forståelse for det.
Vi ser ingen vej udenom – når vi nu ønsker, at metrobyggeriet skal fungere, og at det ikke bliver unødig forsinket – at vi gør det på den her måde.
Henning Hyllested (EL), 2014-04-24:
Jeg er helt enig i, at man ikke på nuværende tidspunkt kan rulle projektet tilbage.
Det ville se meget mærkeligt ud.
Men så er der jo også den indrømmelse fra hr. Karsten Hønge, at det nu er økonomien i projektet, og det er færdiggørelsen, det først og fremmest handler om.
Jeg har meget sympati for og er meget enig i bemærkningen om, at man fra starten af i langt højere grad skulle have inddraget borgerne.
Men den kritik falder vel i høj grad tilbage på Metroselskabet?
Jeg kunne godt tænke mig at høre SF, om man ikke burde gøre sig nogle overvejelser om, hvorvidt det i virkeligheden er Metroselskabet, der ikke har styr på en skid i det her foretagende?
Karsten Hønge (SF), 2014-04-24:
Jeg vil give hr. Henning Hyllested fuldstændig ret i, at der er god grund til at stille mange spørgsmål til både den politiske håndtering af det her projekt fra starten af, men også til selskabet.
En af de ting, jeg nævnte, var også, at i det omfang at nogle af forsinkelserne alene kan henføres til, at Metroselskabet ikke har sørget for at have maskinerne klar eller de ikke arbejder i det tempo, de ellers selv har forudsat, skal det ikke tørres af på borgerne.
Men pointen er vel, at man ikke altid bare kan forvente, at retssikkerhed hænger sammen med retten til at klage.
Vi kan jo ikke gå rundt og klage over alle lovene i Danmark.
Det her handler om at få skabt et klart fundament for den fremtidige udbygning af metroen.
Andreas Steenberg (RV), 2014-04-24:
Vi har jo i Danmark et rigtig godt demokrati, hvor borgere kan blive hørt.
Vi har en god procedure for VVM-undersøgelser, hvor der også er høringer.
Og det er rigtigt, at nu vedtager vi, at sådan her kommer det til at støje, og i og med at der er vedtaget en lov her i Folketinget, kan man ikke klage over det til Natur- og Miljøklagenævnet.
Man kan jo klage til os.
Man kan stemme på Enhedslisten, som åbenbart er imod metroen eller imod, at det her kan blive færdigt.
Men det er jo et meget, meget bredt flertal herinde, der siger, at nu vedtager vi en lov, der giver byggeriet mulighed for at støje, men samtidig får borgerne nogle meget, meget gunstige ordninger – op til 20.000 kr. skattefrit om måneden kan man få.
Det tror jeg mange synes er gunstigt, i hvert fald hvis man kigger uden for Københavns Kommune.
Så jeg synes, at vi her laver en god lov med et meget, meget bredt flertal i Folketinget.
Henning Hyllested (EL), 2014-04-24:
Jamen jeg er da glad for, at hr. Kim Christiansen ligesom indrømmer, at man nok ikke har været dygtige nok til at tage højde for de gener, som man nu trods alt påfører store dele af den her bys befolkning eller i hvert fald naboerne til metrobyggepladserne.
Dansk Folkeparti prøver jo at slå sig meget op på at være fortaleren for den lille mand, for befolkningen osv., og nu kommer der en række høringssvar, de er allerede på vej ind, hvor der sås tvivl om de her støjmålinger, og så vil jeg gerne vide, om man kan regne med, at Dansk Folkeparti vil tage de høringssvar alvorligt.
Det er et retorisk spørgsmål, for hr. Kim Christiansen vil nok svare: Ja, det kan du da roligt regne med.
Men hvis der virkelig sås alvorlig tvivl om de støjmålinger, de støjkort, man anvender, er hr. Kim Christiansen så villig til at rejse det her i forligskredsen og sige: Det kan vi ikke leve med, det må laves om?
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-04-24:
Tak, formand.
Det ser lidt voldsomt ud med den der hånd, men ...
Jeg vil gerne starte med at sige tak til fru Liselott Blixt fra Dansk Folkeparti for at rejse den her debat, og jeg synes også, at hele debatten bærer præg af, at der er ret stor enighed om at kigge på det her område.
At have en livstruende sygdom er ikke bare enormt invaliderende for den, der bliver ramt af den, men det er også rigtig, rigtig hårdt for de pårørende at stå på sidelinjen og være vidne til al den smerte, som den enkelte oplever.
I dag er det jo sådan, at plejepersonalet rundtomkring gør et kæmpe stykke arbejde for at lindre.
Det er ikke altid, det er optimalt, men de gør forsøget.
Jeg får også lige lyst til at lave en parallel til hele debatten om aktiv dødshjælp, som viser, at 70 pct. af danskerne mener, at det skal være muligt at få en værdig død.
Det vil sige, at der sættes lighedstegn mellem aktiv dødshjælp og en værdig død.
Jeg tror også, at det er udtryk for, at de pårørende og den enkelte borger ikke oplever, at den hjælp, vi yder vores meget alvorligt syge, er god nok.
Jeg tror bare, at vi er nødt til i fællesskab at kigge på, hvad vi kan gøre her på Christiansborg, for at den hjælp, man får som patient, er optimal.
Jeg synes, at vi fra politisk side skal prøve at kigge på, om vi kan gøre noget i fællesskab for at sikre, at den hjælp, som man har krav på ifølge lovgivningen, også kommer ud, og at de intentioner, der lå bag lovgivningen, også bliver til virkelighed.
Det er også rigtig vigtigt, hvilket man ser, når man læser selve analysen, at det er nødvendigt med uddannet personale, som folk bliver mødt af.
Det gælder ikke bare den syge, men sandelig også den pårørende.
Lige adgang til sundhed betyder i høj grad også, at der ikke er forskel på, hvor man henvender sig i vores lille Danmark.
Uanset om det er i København, om det er Esbjerg eller en lillebitte landsby nede i Sønderjylland, skal det være sådan, at det ikke er geografien, der afgør, hvilken hjælp man får.
Som ministeren også nævnte flere gange, er der i dag forskel på, afhængigt af om man har en akademisk uddannelse eller en kort uddannelse, hvordan man navigerer i det system, og hvilket sprog man skal bruge, for at kunne aktivere hjælp.
Vi ved også godt, at vi har en ulighed i forholdene for de to køn.
Vi ved om mændene, at det er dem, der har det sværest i sundhedsvæsenet, og vi ved også en anden ting, som vi ikke er lige så gode til at snakke om, nemlig at etnicitet har en betydning for uligheden.
Det er superfedt, at vi er så mange partier, der i enighed bakker op om vedtagelsesteksten.
Henning Hyllested (EL), 2014-04-24:
Det er i hvert fald dem, der – jeg tror, jeg citerer – stikker en kæp i hjulet på det her projekt.
Nu er problemet jo bare, at naboerne sådan set hidtil i deres forskellige klagesager ved Natur- og Miljøklagenævnet har fået ret.
De har faktisk retten på deres side.
Det er Metroselskabet, der er blevet underkendt.
Det er Københavns Kommune, der er blevet underkendt.
Er det så ikke et underligt udsagn at komme med, nemlig at det er naboerne, der stikker en kæp i hjulet?
De har sådan set bare stået på deres ret og fået ret.
Hvordan kommer ordføreren frem til den underlige slutning?
Jan E. Jørgensen (V), 2014-04-24:
Jeg kan sådan set sagtens følge ordføreren for Enhedslisten.
Det er jo rigtigt, at der har været truffet nogle afgørelser i Natur- og Miljøklagenævnet.
Det er jo ikke endelige afgørelser, men afgørelser, som har haft opsættende virkning, og det er primært gået på forskellige processuelle og formelle fodfejl, men det er alvorligt nok.
Jeg tror ikke på, at Københavns Kommune har begået de her fejl, om man så må sige, med vilje.
Jeg ser det snarere som et udtryk for, at den lovgivning, som er, altså er ekstremt kompliceret og har været meget, meget vanskelig at håndtere.
Naboerne har selvfølgelig været i deres fulde ret til at benytte den klageadgang, der har været.
Jeg synes måske også, det hører med til billedet, at den klageadgang, man er sikret gennem grundloven til at gå til domstolene, jo stadig væk er der – den er der ikke nogen, der går ind og piller ved.
Men det var ikke nogen bebrejdelse af naboerne, sådan må det ikke forstås.
Jeg har fuld forståelse for, at man som nabo vælger at bruge de muligheder, man har for at dæmpe generne ved sådan et stort byggeri.
Henning Hyllested (EL), 2014-04-24:
Men ordføreren er vel opmærksom på, at den der indskrænkning af den udvidede klageadgang måske i virkeligheden kan være i strid med den såkaldte Århuskonvention?
Det vil jo vise sig.
Men hvem har egentlig skylden for forsinkelserne?
Det er i høj grad blevet tillagt naboerne og alle deres klager og den opsættende virkning, de har haft.
Men forsinkelserne blev jo konstateret, længe inden naboerne for alvor begyndte at klage.
Jeg kan henvise til, at allerede på det tidspunkt, da nogle fik aktindsigt i den såkaldte lorteliste, blev der gjort opmærksom på, at det her var alvorligt.
Der var forsinkelser på det tidspunkt, som kunne konstateres var alvorlige for projektet.
Så hvem er det egentlig, der har skylden for de forsinkelser?
Er det i virkeligheden ikke Metroselskabet, og hvorfor skal naboerne så bøde nu ved at få forhindret deres klageadgang osv. osv.?
Jan E. Jørgensen (V), 2014-04-24:
Med hensyn til Århuskonventionen forholder lovforslaget sig direkte til den.
Der står i bemærkningerne til lovforslaget, at lovforslaget ikke strider med Århuskonventionen.
Det kan være, at Enhedslisten er uenig i den vurdering, det skal man selvfølgelig have lov til at være, men der vil jeg nu henholde mig til embedsmændene i ministerierne frem for til Enhedslistens ordfører, hans kvaliteter i øvrigt ufortalte.
Med hensyn til hvem der har skylden, vil jeg sige, at jeg da ikke synes, man kan sige, at det er naboernes skyld.
Naboerne har brugt nogle muligheder, som de har, men vi kan se, at det i den grad er uhensigtsmæssigt, at klagerne – vi ved det jo ikke, men min påstand er, at de i sidste ende ikke vil få medhold – har medført de her store forsinkelser eller kan medføre de her store forsinkelser.
Det er jo et faktum, som vi må forholde os til.
Så kan vi vælge at sætte os ned og sige, at det bare er ærgerligt, sådan er det, eller vi kan vælge at gøre noget ved det.
Henning Hyllested (EL), 2014-04-24:
Jeg skal bare høre, om det virkelig er den socialdemokratiske tilgang til det her projekt, at naboerne ved større projekter, som projektet med metrocityringen jo er, må tåle støj – færdigt arbejde.
Det må de finde sig i, de skal ikke være sarte, de har bare at finde sig i at opholde sig i et støjhelvede, som der jo er tale om, fordi der er tale om ganske væsentlige overskridelser af de normalt anbefalede støjgrænser fra både WHO og fra embedslægen.
Så der er tale om sundhedsskadelig støj, og det er jo ikke bare sådan lige en dag eller en uge sådan lige forbigående.
Er det virkelig den socialdemokratiske tilgang til det her, at det må folk da bare finde sig i, for sådan nogle store projekter er søreme så gode, så vi kører hen over folk.
Jeg ved ikke, om hr. Rasmus Prehn har prøvet at få sin nattesøvn forstyrret i årevis, om jeg så må sige, og om han ved, hvordan det indvirker på hele ens måde at fungere på, på ens helbred, på ens livskvalitet.
Så jeg forstår ikke, at Socialdemokraterne på den måde kan være med til at se bort fra de folk, de ganske almindelige beboere i den her by, som rammes af den livskvæstende støj.