runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Frahm (SF), 2009-02-27:
Jeg må sige, at jeg er meget, meget tilfreds med den fortolkning, regeringen har valgt her - og som den så heller ikke står alene med - af servicedirektivets bestemmelser, for der er jo helt tydeligt en kamp, specielt fra generaldirektoratets side, om hele tiden at udvide området for servicedirektivets rækkevidde i forbindelse med det indre marked, altså at drage mere og mere ind under servicedirektivet.
Og der er altså nogle områder, hvor det er rigtig, rigtig vigtigt, at vi gør opmærksom på, at de ikke er sådan egnede på den måde til at drages ind under det indre markeds fuldstændig frie kræfter, frit udbud - frit alt muligt.
Så jeg er glad for, at man er enig i den fortolkning, at det ikke kun er administrationen af ophavsretten, men også administrationen af kollektive rettigheder, altså kollektive ophavsretsadministrationsting, der skal undtages fra servicedirektivets bestemmelser.
Så den del af det synes jeg ser fornuftig ud.
Den anden del, der handler om, hvordan man kompenserer rettighedshavere, er sådan set også fornuftig.
Dengang vi indførte blankbåndsafgiften - da var jeg faktisk også kulturordfører, det er vældig, vældig mange år siden -
kan jeg huske den store glæde, der var blandt skabende kunstnere, over, at man nu fik en mulighed for at få kompensation for det, som rigtig mange gør, nemlig lader være med at betale for de værker af forskellig art, vi nyder godt af, men i stedet kopierer gratis hos venner og bekendte.
Alle ved jo et eller andet sted godt, at når man gør det, er der nogle, der bliver snydt.
Det er jo altså dem, der har lavet musikken, der bliver snydt; det er dem, der har lavet filmen, der bliver snydt; det er skuespillerne, der bliver snydt; det er musikerne, der bliver snydt.
Det er bare så svært som enkelt borger at påtage sig det ansvar.
Desværre er det et ansvar, man ofte ender med at løbe fra og nægter at erkende at man også har del i.
Resultatet er jo, at vores skabende kunstnere og vores udøvende kunstnere ikke får penge for det arbejde, de rent faktisk har lavet; at vi snyder dem lidt alle sammen.
Det prøvede vi så at kompensere for ved i sin tid at indføre blankbåndsafgiften, men der er vel dårlig nok nogen i dag, der ved, hvordan et videobånd ser ud - formanden rømmer sig heroppe, og jeg ved da også selv, hvordan de ser ud, jeg er godt nok ikke god til at styre en videomaskine.
Det er det her med, at den teknologiske udvikling er løbet fra den måde at honorere vores kunstnere på.
Jeg vil, lige som det er blevet sagt af andre ordførere, også opfordre kulturministeren til snarest muligt at indkalde os til nogle forhandlinger om, hvad man gør for at sikre en ordentlig kompensation for vores skabende kunstnere og vores udøvende kunstnere til erstatning for det her.
Karin Nødgaard (DF), 2009-02-27:
Lovforslaget, som vi har til debat i dag, er, som vi også tidligere har hørt, delt i to områder, som vi skal forholde os til.
Den første del drejer sig om at indføre en fornøden hjemmel til kulturministeren til at fastsætte nærmere regler for sagsbehandling i nogle bestemte godkendelsesordninger, og det skal ske for at sikre gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv fra 2006, nemlig det, som også kaldes servicedirektivet.
På kulturministerens område drejer det sig om forvaltning af ophavsrettigheder på vegne af rettighedshaverne.
Den anden del er en teknisk ændring af ophavsretsloven, som skal indsættes, således at der bliver hjemmel til at udbetale kompensation for et eventuelt fald i dvd-provenuet under blankbåndsordningen. Da det af forslaget fremgår, at servicedirektivet skal være gennemført i national ret senest den 28. december i det her år,
er det baggrunden for, at forslaget selvfølgelig også er blevet fremmet og skal vedtages i år.
Dansk Folkeparti finder det relevant, at disse ændringer gennemføres med henblik på at implementere servicedirektivet, også på de dele, der hører under Kulturministeriets område.
Der er selvfølgelig ikke kommet så mange bemærkninger, men de få, der er kommet, er selvfølgelig læst med interesse, og det viser sig jo også, at der er taget højde for nogle af de her høringssvar i forslaget.
Men da forslagets ændringer er af teknisk karakter, synes jeg, at det måske ikke er relevant i dag at tage en større drøftelse af ophavsret og vederlagsordninger generelt.
Så vil jeg da også sige, at EU kan der jo siges meget om.
EU påvirker jo rigtig mange ting i forhold til Danmark, og det finder vi i Dansk Folkeparti ikke altid lige ønskeligt, men ud fra den betragtning, at der jo her er tale om nogle tekniske ændringer af en allerede vedtaget lov, støtter Dansk Folkeparti lovforslaget.
Troels Christensen (V), 2009-02-27:
Det er vi enige om.
Det får vi kigget på.
Jørn Dohrmann (DF), 2009-02-27:
Vi er villige til at tage den diskussion om, hvordan vi kan præcisere det, så vi kan sige, at vi ikke vil give ministeren en blankocheck på det her område.
Lad os diskutere det i udvalget, for vi er heller ikke vilde med, at en minister bare får en bemyndigelse og efterfølgende kan gøre, som vedkommende har lyst til.
Så jeg vil gerne give tilsagn om, at vi vil forholde os meget konstruktivt til at se på, hvordan vi kan ændre de ting og lægge dem i faste rammer.
Nærmere kan jeg jo ikke i dag komme ind på, hvordan det skal udformes, men jeg vil give det tilsagn, at vi vil se med meget strenge øjne på det.
Per Clausen (EL), 2009-02-27:
Enhedslisten er også meget positiv over for det her lovforslag, på trods af at det handler om at gennemføre et EF-servicedirektiv, som vi ikke er spor positive over for.
Når vi er positive over for det her lovforslag, er det, fordi - og det synes jeg er rosværdigt - at embedsmænd og ministre har brugt deres kreative evner og talenter til at sikre sig, at de negative konsekvenser af at gennemføre servicedirektivet på det her område bliver begrænsede.
Måske kunne man endda gå så vidt som til at sige, at den måde, hvorpå man her sikrer, at det bliver implementeret i det indre marked, som det så smukt står i lovforslaget, indebærer, at det ikke får nogen konsekvenser overhovedet.
Og hvis man er i stand til at forhindre EF-direktiver i forbindelse med det indre marked i at få nogen betydning overhovedet, så er det godt arbejde, som vi gerne vil støtte.
Jeg vil lige knytte en enkelt kommentar til det, nemlig at når man har nået min alder, kan man jo huske både spolebåndoptagere og smalfilmsapparater, og derfor har man måske så ikke så svært ved at forstå, at nogle af de løsninger, som blev indført dengang, i dag er forældede i forhold til teknologien, fordi ens egne kompetencer jo unægtelig også er blevet udfordret undertiden, når det handler om at følge med i forbindelse med at bruge den nye teknik, selv om, som jeg husker det, den ny teknik vist nok er lidt nemmere til at få til at fungere end en spolebåndoptager.
Pointen er jo, at i og med at kopiering i dag ikke foregår på blanke bånd, altså cd'er og dvd'er, men direkte på computeren, så betyder det jo, at en sådan afgift på et produkt, som er på vej ud, og som er ved at forsvinde fra markedet, jo ender med ingen indtægter at give.
Men det har man så valgt her ikke at gøre, fordi man ligesom siger: Nå, men den ordning eksisterer så, vi vil ikke lave nye afgifter på f.eks. it-hardware.
Det er jeg sådan set meget enig i at man ikke skal gøre, men så bliver man jo nødt til, hvis man fortsat vil opretholde en støtteordning til kunstnerne - eller rettere sagt en kompensationsordning til kunstnerne for den kopiering, som vi jo kan foretage med god samvittighed, fordi den er lovlig - at sørge for, at der også er en eksisterende kompensationsordning i forhold til det.
Jeg synes, det har været lidt uklart ud fra de meldinger, der er kommet her i dag, om der er nogen mulighed for at komme ind i realitetsdrøftelser om en sådan ændring af den her kompensationsordning.
Enhedslisten fremsatte jo for et års tid siden et forslag, hvor en samlet opposition støttede, at der skulle ske noget, og lige så samlet stod Venstre og Konservative og Dansk Folkeparti med det synspunkt, at der ikke skulle ske noget.
Et af argumenterne i den debat var jo, at tiden ikke var moden, fordi man manglede tal for 2007 og 2008, men dem har man fået nu, og de bekræfter vel for så vidt, at tiden er moden.
Carina Christensen (KF), 2009-02-27:
Jeg vil gerne sige tak for bemærkningerne ved førstebehandlingen her i dag, og jeg vil også sige tak for den meget positive modtagelse af lovforslaget.
Forslaget har, som flere også har været inde på, to formål, og der er altså tale om små tekniske ændringer.
For det første sikrer forslaget gennemførelse af servicedirektivet på Kulturministeriets område.
Direktivet opstiller krav til sagsbehandlingen i forbindelse med udstedelse af tilladelser, og på Kulturministeriets område vedrører det godkendelse af organisationer, der forvalter ophavsrettigheder for rettighedshaverne.
Med forslaget indføres der hjemmel for kulturministeren til at fastsætte nærmere regler om sagsbehandlingen i forbindelse med forvaltningsselskabernes godkendelse.
Det kan være regler om tidsfrister, og jeg vil gerne kvittere for de roser, der har været til vores implementering af denne del af direktivet.
For det andet skabes der med lovforslaget materiel hjemmel til den kompensationsordning under blankbåndsordningen, der sættes ind, når dvd-provenuet falder til under niveauet i 2005.
Ordningen har virket siden 2006, og det fremgår af bemærkningerne til 2006-loven, hvorledes den fungerer på nuværende tidspunkt.
Den anden lille ændring i lovforslaget er derfor begrundet i lovtekniske hensyn.
Jeg kan høre, at der er ønske fra flere partier om, at man igen kigger på ordningen, og til det vil jeg bare sige helt klart, at det jo også er noget, der optager mig rigtig meget som kulturminister.
Jeg synes, den ordning, vi har her og nu, måske er den mest tidssvarende, i betragtning af at det er et område, der bevæger sig i en rivende teknologisk udvikling.
Men jeg er meget åben over for, at vi kan have en løbende dialog om det, både med interessenter fra branchen, selvfølgelig også med kunstnerne, som klart er meget optaget af det her, og med de partier, som står bag den gældende ordning, altså ordningen fra 2006.
Bjarne Laustsen (S), 2009-02-27:
Vi ved jo godt, at det der med bemyndigelser er noget, der sniger sig ind i vores lovgivning.
Der har igennem mange år været en tradition for, at dyrlæger skulle kunne begå sig på dansk, norsk og svensk for at kunne kommunikere i systemet og sådan noget.
Nu ved vi jo så ikke, hvad dyrene mener om det, uanset hvordan man taler til dem.
Men der må ligesom være en eller anden idé med, at man giver en bemyndigelse - hvad er den?
Jeg kan sige, at det er et af de punkter, som jeg har i min ordførertale senere, men måske kunne Venstres ordfører komme det lidt nærmere og sige, hvad det er, man tænker på her, for generelt synes jeg jo, at vi skal undgå alle de bemyndigelser, der er i vores love.
Karsten Lauritzen (V), 2009-02-27:
Som overskriften på lovforslaget indikerer, er der her tale om en række fornuftige ændringer af lov om hold af dyrlæger - nej, ikke om hold af dyrlæger, undskyld, men lov om dyrlæger!
Det er dyr, vi holder, ikke dyrlæger, i hvert fald normalt.
Det er altså nogle ændringer til lov om dyrlæger.
Der foreslås bl.a. ændring af sprogkravet til dyrlæger, således at kravet om, at en dyrlæge skal beherske det danske, svenske eller nordiske sprog afløses af en egentlig bemyndigelse til fødevareministeren til at fastsætte de nærmere regler i forhold til sprogkravet.
Så foreslås der en ændring af lovens bestemmelser om, at praktiserende dyrlæger og deres ægtefæller ikke må have direkte eller indirekte økonomisk interesse i lægemiddelvirksomheder.
Det er også ganske fornuftigt.
Det er også en ændring, der i øvrigt sikrer, at der ikke er tvivl om lovens overensstemmelse med Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, og den skal vi jo sørge for at overholde.
I Venstre vil vi altid gerne, at tvivl erstattes med sikkerhed, og vi finder det også fornuftigt, at man lader ministeren få bemyndigelse til at fastsætte sprogkrav for dyrlæger og de andre ting, som forslaget indeholder.
Derfor skal jeg meddele, at vi varmt støtter forslaget.
Carina Christensen (KF), 2009-02-27:
Jeg vil bare kvittere ved at sige, at jeg er meget åben over for at drøfte ordningen, men igen vil jeg også understrege, at det er et vanskeligt område, fordi det teknologisk går så stærkt, som det nu engang gør.
Men jeg er åben over for drøftelser med alle interessenter på området.
Mogens Jensen (S), 2009-02-27:
Jeg opfatter det positivt, som om ministeren rent faktisk vil sætte sig for bordenden til nogle drøftelser om ordningen.
Jeg håber, det er det, ministerens ord skal tages som udtryk for.
Problemet er jo, at i dag optager meget få på dvd'er og cd'er.
I dag optager man jo på selve harddisken, og den er jo ikke belagt med afgift, så grundlaget for afgiften forsvinder jo.
Den udvikling er i fuld gang og har været det længe, og derfor synes jeg, der er behov for, at vi finder en teknologineutral løsning, der ikke lægger afgift på teknologien, men alligevel sikrer, at vi kan kompensere kunstnerne.
Jeg håber også, ministeren måske kan se, at det kunne være en vej frem til løsning af spørgsmålet.
Carina Christensen (KF), 2009-02-27:
Hvis man ser generelt på, hvordan det er gået med den årlige udbetaling til kunstnerne, siden denne blankbåndsordning blev indført tilbage i 1992, har den været svingende.
Alle årene er det gået op og ned, og det hænger jo sammen med, at det er et område, der er i en rivende teknologisk udvikling, så det ligger indbygget i ordningen.
Om man så på længere sigt skal overgå til et helt andet system, f.eks. som det foreslås fra brancheforeningen, må man jo så se på, men igen: Jeg lægger op til, at vi kan have en løbende dialog om det med både branchen selv, selvfølgelig med kunstnerne, og også gerne med de partier, der står bag ordningen, som den ser ud i dag.
Mogens Jensen (S), 2009-02-27:
I forbindelse med vederlagsordningen nævnte ministeren, at det er den mest tidssvarende, vi kan have.
Jeg synes, problemet med ordningen er, at tiden netop er løbet fra den, fordi vi har lagt afgifter på nogle medier, som ikke bliver brugt mere, og det er også derfor, finanslovens kompensation bliver højere og højere, fordi medierne jo ikke bliver solgt længere.
Derfor mener jeg, vi har det problem, at ordningen er utidssvarende, og jeg vil spørge ministeren, om det ikke også er ministerens opfattelse, og at der på sigt er behov for at have en langtidsholdbar løsning i forhold til at kunne kompensere kunstnerne for den lovlige kopiering, der bliver foretaget.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-02-27:
Jeg skal så beklage over for hr. Bjarne Laustsen, men jeg havde simpelt hen ikke skænket det en tanke, at hr. Bjarne Laustsen kunne have noget imod, at dyrlæger også skulle have en rådgivningsforpligtelse.
Altså, jeg syntes, at det lå lige for, så det der med, hvem der var forligspart, og hvem der ikke var forligspart, har jeg ikke syntes var særlig relevant, fordi jeg syntes, at det mere var indholdet, som skulle tælle.
Og jeg har haft den opfattelse, at Socialdemokraterne faktisk også gerne ville, at vi skulle sørge for at være meget opmærksomme på dyrevelfærden, og hvordan man kunne forbedre forholdene, og derfor har jeg sådan set som udgangspunkt taget det for givet, at der ville være bred opbakning til netop at give det det her skub i den rigtige retning.
Bjarne Laustsen (S), 2009-02-27:
Vi diskuterer jo tit det her med sprogkrav herinde.
Der er også partier, der mener, at hvis man skal forkynde og den slags ting, er det vigtigt, at det foregår på et bestemt sprog, selv om de, der er til stede i moskeen, måske overhovedet ikke kan forstå noget som helst af det sprog, der bliver talt.
Men sådan er der jo mange forskellige grunde, og lad os da kigge på det, hvis ministeren er i stand til at fremlægge en liste over, hvilke sprog der eventuelt kan bruges på et slagteri eller hos en landmand.
Men nu i forhold til det her med egenkontrollen vil jeg sige, at jeg synes, at det er lidt en uskik, at man kommer med to områder, hvor man har forlig med nogle partier, og så beder om at få dem puttet ind i lovgivningen sammen med noget andet.
Derfor synes jeg, at vi må prøve særskilt at kigge på, hvordan vi kan løse det forhold.
Jeg kan jo forstå, at forligspartierne slet ikke vil have, at det her lovforslag skal behandles, før man er færdig med det andet.
Men det ser vi på under udvalgsarbejdet.
Jeg lægger bare mærke til, at dyrlægerne her siger, at det er en myndighedsopgave at kontrollere egenkontrolprogrammer, og det er jo sådan set der, den væsentligste anke er med hensyn til, hvad ministeren gerne vil, og hvad dyrlægerne mener er deres opgave.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-02-27:
Der vil være opgaver, hvor det klart må være sådan, at man kan dansk, så man kan kommunikere med landmanden eller på klinikken, hvor der kommer folk osv., altså hvor man har den daglige omgang med folk, og hvor det er vigtigt, at de forstår, hvad der gøres gældende, også hvis man skal skrive recepter eller lignende.
Andre gange kan det måske være nok, at der er nogle dansktalende på arbejdspladsen, hvad ved jeg; i kødkontrollen er det ikke så relevant.
Så det er jo et spørgsmål om at bede dem, der har forstand på, hvilke sprogkrav der er nødvendige i hvilke sammenhænge, om at uddybe, hvordan regelsættet skal være.
I forhold til, hvem der skal følge op på egenkontrollen, må jeg sige, at jeg synes, at det er helt oplagt, at det er en dyrlægeopgave.
Det er dem, der typisk kommer i besætningerne, og det er dem, der har forstand på området.
Det vil være dem, der er mest nærliggende til at tage en fornuftig dialog med landmanden om, hvordan man forbedrer forholdene.
Bente Dahl (RV), 2009-02-27:
Tak for det.
Ministeren brugte i sin tale ordene et lille uskyldigt lovforslag.
Sådan noget kan jo gøre mig meget, meget skeptisk, for der er jo ikke nogen lovforslag, der er uskyldige.
Alle lovforslag vil jo noget, foretage sig noget, som ændrer betingelserne for grupper i det her samfund.
Derfor vil jeg gerne høre, hvorfor det er så vigtigt at fremsætte det lovforslag lige nu, hvor der netop pågår et arbejde med at udmønte veterinærforliget; for lovforslaget lapper jo ind over det stof, der er i veterinærforliget.
Hvorfor er det så vigtigt, hvorfor kan det ikke vente til de anbefalinger, der må komme i forlængelse af arbejdsgruppens arbejde, så de kunne komme med ind i en lov om det stof, som det her lovforslag behandler?
Hvorfor er det så vigtigt lige nu?
Bjarne Laustsen (S), 2009-02-27:
Jeg synes næsten, at det lød som en jobansøgning, at ministeren var kommet til et område, hvor der var mange bemyndigelser, og det var hun imod.
Derfor håber jeg også, at hr. Lars Løkke Rasmussen hørte den her tale, så man kan komme til det område, hvor der ikke er så mange, når statsministeren forsvinder.
Det er jo ikke bare et uskyldigt lovforslag, som jeg ser det her, og derfor synes jeg faktisk, at det er helt reelt, at vi kigger på, hvad det er for krav.
Vi ved jo - vi læser høringssvarene - at dyrlægerne synes, at det er fint med de sprogkrav, der er, og så siger ministeren, at det er for at få fleksibilitet.
Jamen det er jo det, vi gerne vil have at vide, og vi har slet ikke fået at vide, præcis hvad det er for en fleksibilitet, ministeren vil have.
Det kan være hvad som helst, vi har ikke fået noget at vide om det
I forhold til det med egenkontrol siger dyrlægerne i deres svar, at praktiserende dyrlæger ikke udøver og ikke skal udøve myndighedskontrol over for besætningsejerne.
Vil ministeren sætte sådan en undersøgelse i gang?
Man siger også, at praktiserende dyrlægers anvisninger alene er baseret på undersøgelsen af og opfølgningen på besætningsejernes håndtering af medicin, som ellers er forbeholdt dyrlæger.
Det er jo sådan - sådan læser jeg det - at medicin, som er ordineret af dyrlæger, vil man ikke have, der er andre, der bruger, fordi det i ukyndige hænder kan få en forkert anvendelse.
Derfor er der jo meget saglighed og faglighed, synes jeg, i de indvendinger, som bl.a. Dyrlægeforeningen har til det her punkt.
Bente Dahl (RV), 2009-02-27:
Vi har i en del år haft en til tider ret ophidset sprogdebat her i salen og ikke mindst i forlængelse af regeringens sprograpport, som kom i oktober 2008.
Vi diskuterer bl.a. det danske sprogs stilling i forbindelse med længere uddannelser.
Nu er der måske nogle, der tror, at jeg har fået en forkert tale med herop, men det har jeg ikke, for L 130 har også en pind, der handler om sprogkrav.
Dyrlæger har indtil nu skullet beherske et skandinavisk sprog.
Det virker helt logisk i tiden, at dyrlæger ikke skal være afhængige af sprogkrav, for der kommer dyrlæger til landet nu, der har andre rødder end de skandinaviske, og det kan vi være glade for med den mangel på dyrlægehænder og -hoveder, vi har.
Men selvfølgelig forventer vi, at de tilegner sig et sprogligt niveau, så de kan kommunikere med deres menneskekunder, og det er nu op til ministeren at fastsætte nærmere regler for det område, sådan at kommunikationen sikres, for det vil vi have.
Vi vil gerne have belyst i udvalgsarbejdet, hvordan denne kommunikation kan sikres, når sprogkravet falder væk.
Der er flere andre ting, vi også gerne vil have belyst i udvalgsarbejdet.
Der er et forslag om, at dyrlægers pårørende ikke må have økonomiske interesser i lægemiddelvirksomheder.
Tillid til, at mennesker vil det bedste, kunne være godt at få højere på dagsordenen.
Jeg har hørt fødevareministeren på den her talerstol i en debat sidste år efterlyse tillid til landbruget.
Jeg vil nu fra den her talerstol efterlyse tillid til, at mennesker vil det bedste - også de, der er i familie med dyrlæger.
Den tredje pind er problematisk.
Den handler om, at ministeren administrativt skal have bemyndigelse til at fastsætte regler om dyrlægers forpligtelser i forbindelse med egenkontrol med dyrevelfærd i landbrugsbesætninger.
Der er i øjeblikket en arbejdsgruppe, der arbejder med forslag til udmøntning af det veterinærforlig, som blev indgået mellem regeringspartierne, DF og Radikale Venstre i august 2008.
Det her lovforslag rækker langt ind i det arbejde, og derfor er det dybt problematisk, at det er fremsat lige nu.
Radikale Venstre er skeptiske over for L 130, og vi håber, at vi i udvalgsarbejdet kan få ændret nogle af lovforslagets tre pinde.
Vi ser frem til et konstruktivt udvalgsarbejde, men som udgangspunkt er vi dybt skeptiske.
Henriette Kjær (KF), 2009-02-27:
Da vores ordfører på området, hr. Knud Kristensen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: I den nuværende lov er der krav om, at dyrlæger skal beherske dansk, svensk eller norsk.
Rådgivningsforpligtelsen for dyrlæger i forbindelse med indførelsen af egenkontrolordningen med dyrevelfærd for den enkelte producent eller ejer bliver ligeledes bemyndiget til ministeren, ligesom der i lovforslaget er indlagt retningslinjer om, at dyrlægen ved besøg i besætningen skal følge op på bedriftens egenkontrol og rådgive om opfølgning på besætningsejerens egenkontrolprogram for dyrevelfærd.
Der er ingen tvivl om, at den dialog kan der komme meget godt ud af, og det vil være meget gavnligt, for langt de fleste vil meget gerne udføre egenkontrollen, men nogle har svært ved at få opbygget de nødvendige rutiner, og der er det godt med gode råd og vejledning.
Lovforslaget indeholder også en bestemmelse om dyrlægers økonomiske interesser i lægemiddelvirksomheder for den enkelte dyrlæge og ægtefælle eller samlever og nærtbeslægtede.
Her gælder det dog ikke mindre økonomiske interesser, og man kan også i specielle situationer ansøge ministeren, som kan fastsætte nærmere regler, hvis det skønnes at kunne påvirke den praktiserende dyrlæges ordinationsadfærd.
Troels Christensen (V), 2009-02-27:
Det er altså en teknisk ændring af det her lovforslag, hvor vi lægger den her sikkerhed ind i loven.
Det er sådan dybest set det, det her handler om.
At vi så står stille på det andet felt, har jeg jo ikke sagt.
Der følger vi jo med, og vi er da klar til at gå ind i sådan nogle drøftelser, når det bliver relevant.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-02-27:
Det kan jeg ikke svare på.
Jeg har ikke teksten foran mig, men jeg mener, at det er oplagt, at det er dyrlægerne, der kommer i besætningerne og har et kendskab til dem, der så også følger op på de problemer, der eventuelt måtte være.