Jeppe Mikkelsen (RV), 2012-05-15:
Tak for det, og tak til Dansk Folkeparti for dette beslutningsforslag.
Det er jo en gammel traver her i salen, og som de foregående gange må jeg starte med at meddele, at vi fra radikal side ikke kan bakke op om forslaget.
Og det skyldes, som de forrige talere har været inde på, at det strider mod det grundlæggende princip i vores retsstat om, at man er uskyldig, til det modsatte er bevist.
Det er anklagerens ansvar at bevise tiltaltes skyld, og det må ikke blive eller være omvendt.
Og dertil findes der jo allerede i dag vide muligheder for at idømme strafansvar for medvirken, hvilket ministeren også var inde på i sin tale.
Den her debat er absolut ikke ny, og jeg har stjålet lidt fra debatten for et år siden, da forslaget sidst blev diskuteret her i salen.
Man behøver jo ikke altid selv sidde og opfinde den dybe tallerken eller de gode eksempler for den sags skyld.
Og den daværende justitsminister, hr. Lars Barfoed,
havde under førstebehandlingen et glimrende eksempel på det problematiske ved dette forslag samt en forklaring på de nuværende regler, og det vil jeg faktisk meget gerne bringe ind i debatten i dag.
Så det vil jeg læse højt nu: »Det betyder eksempelvis, at samtlige deltagere i en gruppe, der løber efter en person ud fra en eller anden form for aftale om, at denne person skal have bank, vil kunne straffes for alle de slag, som den person bliver udsat for, uanset hvem der konkret udøver volden.
Hvis situationen imidlertid så udvikler sig, ved at en af gruppens deltagere pludselig tager en skjult kniv frem og stikker personen med den,
så vil de øvrige gruppedeltagere derimod almindeligvis ikke kunne dømmes for den del af volden, da de i eksemplet ikke måtte kunne forudse, at voldsudøvelsen ville udvikle sig på den måde.
I eksemplet har alle gruppedeltagerne fortsæt til vold i form af slag, og de vil kunne straffes for den del; de har derimod ikke forsæt til vold i form af knivstik, og kun den enlige gerningsmand vil derfor kunne straffes for det forhold.
Forslagsstillernes pointe er så, som jeg har forstået beslutningsforslaget, at hvis der ikke er nogle i gruppen, der vil fortælle, hvem der har ført kniven, så skal alle personer i gruppen straffes for knivstikkeriet, uanset at de ikke havde forsæt til det forhold.
Jeg vil i lyset af det understrege, som jeg også nævnte indledningsvis, at det er et grundlæggende princip i dansk strafferetspleje, at man er uskyldig, indtil det modsatte er bevist.
Det er altså anklagemyndighedens opgave at bevise den tiltaltes skyld ud over enhver rimelig tvivl, og det er ikke den tiltalte, som skal bevise sin uskyld.
Hvis medvirkensreglerne ændres, som det er foreslået i beslutningsforslaget, vil det f.eks. betyde, hvis vi genbruger eksemplet fra før,
at også den person i gruppen, som i tumulten ikke har set, hvem der førte kniven, vil kunne dømmes for knivstikkeriet, fordi ingen af de andre deltagere vil sige, hvem gerningsmanden er.
Konsekvensen af sådan et udvidet medvirkensansvar, der indebærer en kollektiv straf, er altså, at personer, der blot har været på det forkerte sted på det forkerte tidspunkt, vil kunne dømmes for forbrydelser, som de ingen andel har i.« Jeg synes simpelt hen, det rammer plet, med hensyn til hvad det er for en problematik, der er i forbindelse med det fremsatte beslutningsforslag.