runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Jespersen (V), 2008-11-26:
Ja, og der har jo så åbenbart været et problem med formuleringen af spørgsmålet, så nu står der bare, om der er afsat tilstrækkelige midler til at hjælpe nydanske kvinder til at komme videre frem i hverdagen.
Det kunne jo også være vedrørende uddannelse og arbejdsmarked - det er jeg ikke helt klar over om det er, eller om det er i forhold til det, det forrige spørgsmål handlede om, nemlig kvinder, der er udsat for æresrelateret vold eller er i risiko for at blive det eller føler sig truet.
Der er det jo sådan, at de penge, der er afsat, er blevet afsat i fællesskab, og det er ud fra en overvejelse af, at man er nødt til at prøve sig lidt frem og finde ud af, hvad det er, der overhovedet hjælper - hvad pokker gør vi for at hjælpe de kvinder, der er i den her situation, for det har vi jo ikke de store erfaringer med?
Men det har både været en del af de to handlingsplaner rettet mod vold mod kvinder, og det bliver også en del af den nye strategi, som vi lige har afsat penge til i forbindelse med finansloven og satspuljeforhandlingerne.
Så det har været noget, der har været en opmærksomhed omkring.
Den strategi skal vi nu til at udmønte i fællesskab, og der bliver der også for Socialdemokratiet mulighed for at være med til at præge den med hensyn til, hvor vi skal sætte ind.
Kristian Jensen (V), 2008-11-26:
Jeg var egentlig først fristet til at sætte mig ned, men fru Anne Grete Holmsgaard kender mig så godt, at hun ved, at jeg ikke vil stoppe med et så kort svar.
Der kan siges, at bl.a. i forbindelse med Skattekommissionens afrapportering i februar måned vil vi kigge meget nøje på, hvilke forslag den måtte komme med i forbindelse med henholdsvis at kunne fremme en miljørigtig indsats eller afgiftsmæssigt belaste forkert adfærd i forhold til miljø og klima.
I forbindelse med det oplæg fra regeringen, der vil komme om grøn vækst, og som jeg forventer kommer forud for Skattekommissionens afrapportering, vil der naturligvis også kunne være en lejlighed til, at regeringen præsenterer sine tanker om en bedre infrastruktur og en udvikling på transportområdet, hvor vi kan formindske CO2-udslippet, samtidig med at der er mulighed for fortsat at have en effektiv transportsektor i Danmark.
Der er faktisk nogle muligheder undervejs, og fra regeringens side vil vi naturligvis gøre os vore overvejelser.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-11-26:
Det er jo en overraskende ydmyg udtalelse fra skatteministeren.
Jeg er slet ikke vant til så stor ydmyghed fra hans side, men lad mig så sige: Hvis ministeren nu ikke vil sige, hvad det er for nogle produkter, kunne ministeren så ikke sige hvornår?
Altså, er det i januar, eller er det i februar, skatteministeren kommer med et udspil, eller er det lidt ude i fremtiden, ligesom det med at vi skal være fossilfri også svæver lidt i luften, med hensyn til hvornår vi skal være det?
Jeg er glad for, at skatteministeren er enig med hr. Lars Christian Lilleholt, som i den pågældende radioudsendelse ikke bare sagde til mig, at han var enig, men at han var meget enig med mig i, at det er en god idé at bruge afgiftsdifferentiering, så man gør de rigtig grønne produkter billigere og de sorte produkter dyrere.
Nu er det jo sådan, at man ikke kan hvile på fortidens indsats ret længe ad gangen i politik.
Men det, der egentlig er mit ærinde her, er at høre, hvilke produkter skatteministeren så vil tage fat på i næste runde.
Altså, vil han give bilerne en ekstra afgiftsdifferentiering, skal det være hårde hvidevarer, tv-apparater, fladskærme, elsparepærer, eller hvad skal det være?
For hvis man gør det billigere, kommer der jo ikke nogen grænsehandel.
Så skulle folk altså tage til udlandet for at købe de dårligste produkter.
Det tror jeg sådan set ikke de ville være særlig vilde med.
Men hvad vil skatteministeren helt konkret tage fat på først og hvornår?
Kristian Jensen (V), 2008-11-26:
Det er sådan, at fru Anne Grete Holmsgaard spørger, om jeg er enig med Venstres ordfører på energiområdet, hr. Lars Christian Lilleholt, vedrørende en P1-debat, som jeg ikke har hørt det hele af.
Jeg hørte desværre kun uddrag onsdag den 19. november.
Så jeg kan ikke sige, at jeg kan erklære mig enig i alt, hvad hr. Lars Christian Lilleholt måtte have sagt i løbet af debatten.
Men hensynet til udsagnet om, at det skal gøres mere attraktivt for forbrugerne at vælge grønne frem for sorte produkter - og jeg går ud fra, at det ikke er farvevalget af ens skjorter, der diskuteres - kan jeg sige, at jeg er helt enig med Venstres ordfører på området i, at de ting, der eksempelvis kræver et større energiforbrug, bør afgiftsbelægges hårdere end dem, der kræver et mindre energiforbrug, der, hvor man kan lave en sådan afgiftsdifferentiering på en fornuftig og hensigtsmæssig måde.
Et helt konkret eksempel er jo, at regeringen foreslog en omlægning af registreringsafgiften gående på, at vi lavede en afgiftsmæssig forøgelse for de biler, som kørte kort på 1 l brændstof, og et afgiftsmæssigt fradrag for de biler, der kørte langt på 1 l brændstof.
Det betyder samlet set, at hvis den udvikling fortsætter, vil vi kunne opnå en 10 pct.s reduktion af den CO2-udledning, der er.
Det er sådan, at man tidligere har forsøgt sig med bestemte afgifter på bestemte produkter.
I perioden frem til 1990 var der en særlig afgift på hårde hvidevarer, hvilket medførte en forøget grænsehandel på området.
Derfor valgte man i 1990 at afskaffe den.
Når vi fra regeringens side kigger på spørgsmålet om at indføre afgifter, så er spørgsmålet om, hvorvidt vi dermed fremmer eller igangsætter en grænsehandel, et af de spørgsmål, som vi vil tage med i overvejelserne om, hvorvidt en afgift er hensigtsmæssig eller ej.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-11-26:
Er ministeren enig med Venstres energiordfører i, at der skal gennemføres afgiftsdifferentieringer, så det bliver mere attraktivt for forbrugerne at vælge grønne produkter frem for sorte, jf. indslag i DR's P1 morgen onsdag den 19. november 2008, kl. 7.50, og hvilke produkter vil ministeren tage fat på først?
Kristian Jensen (V), 2008-11-26:
Det er sådan, at i forhold til ansvaret for en ansvarlig økonomi og i forhold til de konjunkturmæssige udfordringer, dansk økonomi står over for, er det måske ikke lige tiden til at gøre sig de store overvejelser om ufinansierede afgiftslempelser.
Det, vi lavede i forbindelse med registreringsafgiften, var jo en provenuneutral omlægning, hvor vi henholdsvis belønnede og belastede dem med de biler, der kørte henholdsvis langt og kort på 1 l brændstof.
Derfor er det vigtigt at holde fast i, at der så er nogle kriterier, herunder spørgsmål om mobilitet, konkurrenceevne og grænsehandel, som vi skal ind og overveje.
Men fru Anne Grete Holmsgaard spørger, hvilke produkter jeg helt konkret overvejer.
Det vil jeg ikke komme med noget bud på.
Det er først og fremmest, fordi jeg ikke har nogen konkrete planer.
Derudover hvis jeg havde konkrete planer, ville jeg heller ikke stå her nu og annoncere dem i et svar.
Så ville jeg komme med et konkret lovforslag, så det kunne få en virkning.
For jeg tror, at man skal være meget varsom med for tidligt at annoncere, at der kommer en masse ændringer på et givet produkt.
Det kan få handelen til at få helt mærkværdige forløb, hvis man lufter den slags tanker for tidligt.
Karen Jespersen (V), 2008-11-26:
Det er et meget, meget vigtigt spørgsmål, fordi de kvinder, der jo altså er blevet familiesammenført, typisk kommer fra en familie, hvor manden skal kunne forsørge dem.
Det er en af grundbetingelserne for, at man kan komme hertil.
Og det vil også sige, at det ikke er en vej at sige, at de skal ud på arbejdsmarkedet.
Man er jo nu gået længere med at sige, at der skal være en vilje til også at følge noget sprogundervisning.
Jeg er ked af, at jeg ikke er i stand til at gøre mere detaljeret rede for reglerne, fordi de ligger i Integrationsministeriet, men jeg vil meget gerne være behjælpelig med at fremskaffe dem, og jeg er helt enig i, at det at være meget opmærksom på de familiesammenførte kvinder er en vigtig vej.
Jeg kan måske lige nå at sige til allersidst, at det, jeg arbejder med i Velfærdsministeriet, er det, der hedder en rettighedskampagne; det er, at vi forklarer kvinder, der er kommet hertil, hvordan det danske samfund virker, og hvilke muligheder de har.
Jamen det er jo netop nu meningen, at det skal udvides, at det ikke længere kun er den indsats, der sker gennem LOKK, og som de jo også har fået penge til, men at der bliver en større kreds.
Og så er det også vigtigt at vurdere det, LOKK gør med at skabe større viden ude iblandt de ansatte i kommunerne, for det vil typisk være sådan, at en ung kvinde - det kan også være en mand - der føler sig forfulgt, henvender sig enten til politiet eller til kommunen.
Politiet arbejder nu med en særlig strategi for æresrelateret vold, og det samme er der også flere kommuner der gør dér, hvor der bor mange mennesker med indvandrerbaggrund.
Der er det jo vigtigt, at der er nogle, som er uddannet til at kunne tackle det.
Det er noget af det, der sker gennem LOKK, og det kan også være, at det er noget af det, vi skal gøre mere ved fremover.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-26:
Jeg vil gerne have en uddybning af, hvad ministeren mener om det, altså om der måske skal gøres en indsats for at uddanne flere konfliktmæglere eller kulturformidlere, som nogle krisecentre efterspørger.
Er det en indsats, som ministeren måske kunne være med til at se nærmere på?
Mit andet spørgsmål er, at ét selvfølgelig er at hjælpe de her kvinder til på en eller anden måde at komme i dialog med deres familie, noget andet er det videre forløb, sådan at de kan komme videre i forhold til arbejdsmarked eller uddannelse eller til at blive selvstændige og økonomisk uafhængige.
Hvad mener ministeren om de initiativer, der skal tages her?
Karen Jespersen (V), 2008-11-26:
Sådan er det i hvert fald i Velfærdsministeriet, og det tror jeg det er hele vejen rundt, så jeg tror ikke, at jeg står og lover noget på en andens vegne.
Men jeg tror, det er vigtigt, at der i de kommuner, hvor man møder det her fænomen, er uddannet personale, og det er noget af det, man kunne prøve at bidrage til.
Det ene er uddannelse af konfliktmæglere eller kulturformidlere, og det andet er så det her med at ruste dem, der sidder i kommunerne.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-26:
Jeg fik ikke helt svar på mit sidste spørgsmål.
Det viser sig, at blandt kvinderne på krisecentrene har de kvinder, der er familiesammenførte, en gennemsnitlig opholdstid på krisecentrene på 79 dage, hvorimod kvinder, som oprindelig er herfra, altså er født og opvokset i Danmark, i gennemsnit har en opholdstid på knap 46 dage, hvis jeg ikke husker forkert.
Kan ministeren i det se, at kvinderne, der netop er familiesammenførte, måske står noget svagere i forhold til de andre kvinder netop med hensyn til at blive bragt videre i samfundet og være aktive medborgere i det danske samfund?
Hvilke indsatsområder kan der tænkes i forhold til netop sprogbarrieren og i forhold til uddannelse og i forhold til arbejdsmarked?
Hvad mener ministeren om det?
Jeg vil da takke for ministerens invitation til at være med til at præge lige netop det politikområde.
Jeg beklager, at spørgsmålet er blevet formuleret på en eller anden mærkelig måde, som ikke har noget med mig at gøre, men spørgsmålet var faktisk tænkt sådan bredt, dvs. om konkrete indsatsområder ikke kun i forhold til æresrelateret vold, men mere bredt eller generelt.
Det er også derfor, jeg vil starte med at nævne, at hvis man skal se generelt på krisecentrene i storbyerne, må man sige, at de stadig væk er enormt hårdt ramt.
Andelen af især unge nydanske kvinder er støt stigende.
Alene på Kvindehjemmet i København er andelen af beboerne, der er nydanske kvinder, på 70 pct., hvilket er ret tankevækkende.
Samtidig viser netop sagen om Halima, at det ikke hjælper at flygte eller gemme problemet væk ved nærmest bare at overføre problemet til kun at vedrøre kvinden.
Man kan spørge: Hvorfor er det altid hende, der skal flygte eller for den sags skyld flytte?
Som ministeren selv var inde på, har Landsorganisationen af Kvindekrisecentre jo fundet en meget fin løsningsmodel, nemlig en indsats med konfliktmægling, hvor både den unge kvinde og familien i en eller anden grad hjælpes.
Argumentet for det er netop, at trusler og vold afløses af forståelse, og ideen er at mindske risikoen for overgreb.
Det er da noget, jeg helt klart kan støtte.
Men mener ministeren, at dette tiltag kan udbygges, sådan at man støtter flere kvinder og netop udvider det her tiltag?
Rasmus Prehn (S), 2008-11-27:
I det omfang Socialdemokratiet kan være med til at få indflydelse fra centralt hold, vil vi selvfølgelig gerne have indflydelse på politikken.
Men på en række områder, hvor man har tradition for at have kommunalt selvstyre, synes vi faktisk, at man i kommunerne skal have friheden til selv at bestemme.
Der skal vi ikke fra Folketingets side centralistisk blande os i det.
Der må altså være kommunalt selvstyre, som vi har kendt det i Danmark i rigtig mange år.
Når vi fra socialdemokratisk side noterer os, at der er et problem vedrørende øget bureaukrati, øget procesregulering, er det jo, fordi vi har læst de høringssvar, der er blevet givet.
Og kigger vi på, hvad FTF har skrevet, hvad BUPL har skrevet, hvad OAO og LO har skrevet, kan vi se, at der er flere af dem, der giver udtryk for, at der er en risiko for, at det her ikke giver mindre bureaukrati, som regeringen ellers lover, men giver mere bureaukrati.
Og det tager vi altså alvorligt.
Vi lytter til, hvad de, der sidder og arbejder med det til daglig, siger.
Det tager vi alvorligt.
Med hensyn til de sociale sager ...
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-11-27:
Jeg skal såmænd også beklage, for det var faktisk lige på falderebet, at jeg tillod mig at række hånden op.
Men det, jeg gerne vil spørge hr. Rasmus Prehn om, er det med påstanden om øget procesregulering og generel topstyring fra Folketingets side af de danske kommuner.
Der kom jeg så i tanker om en af de sager, vi havde sidste år i Folketinget, hvor endda - så vidt jeg husker - den samme ordfører, hr. Rasmus Prehn, havde indkaldt velfærdsministeren i samråd om kommunernes håndtering af sociale sager.
Her var nogle kommuner bedre til det end andre, og der krævede Socialdemokraterne faktisk aktiv handling og nogle helt klare regler sat op over for kommunerne for at sikre, at de fik styr på de sociale sager.
Der tænkte jeg så bare på, at når vi nu netop taler om topstyring og procesregulering osv., vil ordføreren så ikke også erkende, at man somme tider fra Socialdemokratiets side faktisk selv er med til at dirigere musikken og bruge taktstokken her fra Slotsholmen?
Eva Kjer Hansen (V), 2008-11-27:
Jeg skal begrænse mig til at takke ordførerne for den positive opbakning til lovforslaget.
Flere ordførere har været inde på, at det afgørende jo er, at der er tale om en forlængelse af det personlige selveje, og det er jeg fuldstændig enig i.
Til hr. Johs. Poulsen vil jeg sige, at det vel ikke er unaturligt, at det er landbruget, der gør opmærksom på nogle begrænsninger på området her, i og med at vi taler om en ordning, der er målrettet jordbrugerne.
Så er det jo oplagt, at det er dem, der har en erfaring med selve ordningen, som også giver en tilbagemelding, hvis man synes, der er nogle begrænsninger.
Villum Christensen (LA), 2008-11-27:
Liberal Alliance kan støtte den foreslåede udvidelse af støtteordningen, hvorefter interessentskaber bliver omfattet.
Vi mener, at det personlige selveje skal være hjørnestenen i landbruget, men anser også interessentskabskonstruktionen som en forlængelse af det personlige selveje.
Vi hæfter os selvfølgelig især ved den personlige hæftelse og den individuelle skattepligt.
Som det også har været nævnt nogle gange, er det selvfølgelig hævet over enhver tvivl, at førstegangsinvesteringer i landbruget er forbundet med utrolig store kapitalbehov.
Skal man erhverve en landbrugsejendom, man kan leve af, vil der derfor være rigtig god grund til også at give interessentskaber denne håndsrækning.
Vi synes, det er et rigtig godt forslag og vil gerne støtte det.
Johs. Poulsen (RV), 2008-11-27:
Lovforslaget er, som det allerede er sagt, fremsat for at sidestille ejerskab i interessentform med selveje.
I den forbindelse lægges der vægt på, at den person, der foranlediger, at interessentskabet kan opnå statsgaranti for lån til yngre jordbrugere, skal opfylde de samme betingelser som en person, der ansøger om statsgaranti for et nyt lån i forbindelse med erhvervelse af en jordbrugsbedrift eller en anpart heraf som enkeltperson.
Dansk Landbrug har i forbindelse med den klagesag, som blev afgjort i 2008, rettet henvendelse til ministeren med ønske om, at interessentskaber bliver omfattet af lov om statsgaranti.
Fødevareministeriet har efter dialog med Dansk Landbrug fundet det hensigtsmæssigt, at sådanne selskaber kan opnå en statsgaranti for lån til yngre jordbrugere, fordi erhvervelse af en jordbrugsbedrift via et interessentskab, som hr. Kristen Touborg var inde på, netop kan opfattes som en forlængelse af det personlige selveje.
I Det Radikale Venstre er vi meget opmærksomme på, at Dansk Landbrug ofte fremmer egne interesser, hvad der jo ikke er noget mærkværdigt eller underligt i; det er deres opgave.
Men som hovedregel mener vi, det er en uskik at lovgive på baggrund af et enkelt erhvervs indsigelser på et enkelt punkt.
Som politikere skal vi naturligvis varetage hele befolkningens interesser og som i dette tilfælde ikke bare Dansk Landbrugs, og vi har ofte andre briller på i diverse sager, end Dansk Landbrug har.
Vi har også ofte andre briller på i sager af denne type end fødevareministeren har.
Men det fremsatte lovforslag ser meget fornuftigt ud, også selv om det er fremsat på baggrund af erhvervets henvendelse om et enkeltstående emne.
Det ser ikke ud, som om det vil bidrage til skævheder i samfundet som sådan.
Tværtimod kan det antages at være i almenvellets interesse at give den næste generation på landet rammevilkår, som betyder, at også yngre landmænd m/k kan få fodfæste i deres erhverv, og derfor er vi positive over for lovforslaget.
Kristen Touborg (SF), 2008-11-27:
Det er jo ikke lang tid siden, vi her i Folketinget havde en debat om lån til yngre jordbrugere, og det er jo ikke de voldsomme ændringer, der sættes ind her.
Men jeg vil gerne sige, at SF støtter, at man tager interessentskaber med som en mulighed.
Men jeg er glad for, at det også er medtaget, at regeringen ser det som en forlængelse af et personligt ejerskab.
Hvis regeringen efterfølgende skulle finde på at komme med en ændring, så aktieselskaber og andelsselskaber også bliver omfattet, vil jeg bare sige med det samme, at det vil SF under ingen omstændigheder deltage i.
Derimod synes vi, at det, at det personlige ejerskab forlænges, er o.k. Så skal jeg hilse og sige fra Enhedslisten, at de også er positivt indstillet over for forslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-11-27:
Vi i Dansk Folkeparti synes også, at det er et udmærket forslag.
Man ser fremad og siger: Jamen selv landbruget står ikke stille, der sker nye ting, der kommer nye former for ejerskab.
Førhen var det jo en tradition, at det som regel var, man kan sige en enkelt mand, der ejede et landbrug, men med de store forandringer, som landbruget jo bl.a. også gennemgår på det her område, er det helt klart, at man også skal være med på, at et interessentskab selvfølgelig er en måde at drive landbrug på.
Derfor må man jo sige, at hvis et interessentskab skulle gå ned, vil der jo stadig væk være tale om personlig hæftelse.
Det er ikke sådan, som det er med et aktieselskab, hvor det bare er aktionærerne, der står med tabet.
Derfor er det også helt rimeligt, at man på den her måde åbner op for, at man kan få nogle garanterede lån.
Det er jo ikke staten, der i sig selv bærer tabet, det er hver enkelt landmand, som er med i ordningen, der betaler en overpris for at kunne dække et eventuelt underskud.
Det, som også er vigtigt, er jo netop, at det her lovforslag er med til at lette et generationsskifte, som der også kræves i landbruget i fremtiden.
Det kan være sådan, at den forhenværende ejer eller den ældre generation, eller hvad man nu vil kalde det, gerne vil være med i den kommende drift, og så kan den yngre jordbruger, landmand, træde ind i selskabet.
Så det er vel helt naturligt, at man på den måde kan få sådan et lån, som jo er blevet utrolig vigtigt for den størrelse landbrug, vi taler om i dag.
Det er store penge, der skal på bordet, når en landmand skal overtage en bedrift, det er jo millioner af kroner, der er tale om.
Landmanden, uanset om det er en mand eller en kvinde, har garanteret gjort op med sig selv, at det er her, man vil satse sine sparepenge, når man træder ind i et sådant selskab.
Der er ingen betænkeligheder fra vores side.
Vi synes, det er et godt, sundt og fornuftigt lovforslag, som er fremsat, og vi ser også frem til, at generationsskiftet i dansk landbrug kan fortsætte, og vi håber, at de yngre jordbrugere får glæde af tiltaget om statsgaranti.
Vi ser frem til udvalgsarbejdet og til, at nogle bliver glade, også i fremtiden.
Tak for ordet.
Niels Christian Nielsen (S), 2008-11-27:
I første ombæring synes jeg netop det med at fastholde og tiltrække både yngre mænd og kvinder til faget, altså i det her tilfælde til landbruget, ligesom er første udfordring.
Med hensyn til om det så skal være differentieret i forhold til, om det er konventionelle jordbrugere, eller om det er økologiske, vil vi gerne tage en snak og en diskussion om.
Men jeg synes, at vi skal holde fast i det her gode lovforslag, som vi er enige om over hele linjen.
Rasmus Prehn (S), 2008-11-27:
Lad mig indledningsvis bemærke, at det her med, at Venstre kommer efter Socialdemokratiet i ordførerrækken, er en helt rar følelse.
Så vil jeg spørge: Gør det slet ikke noget indtryk, når så mange af de høringssvar, der er blevet afgivet, giver udtryk for, at der netop ikke bliver mindre bureaukrati, men mere?
Altså, læser man høringssvarene, er der jo en hel del af dem, der giver udtryk for: Pas nu på, at det her ikke bare bliver endnu mere bureaukrati.
Så med hensyn til udbud: Anser Venstre det som et mål i sig selv at få mest muligt i udbud, eller må det ikke snarere være at have udbud dér, hvor det giver mening?
Erling Bonnesen (V), 2008-11-27:
Som jeg var inde på i mit foregående svar, skal man netop lige præcis se på både kvaliteten og prisen og derfor også på, at opgaven først skal beskrives.
Heldigvis er der jo mange rigtig gode eksempler rundtomkring i samfundet, som man kan se på og drage erfaring af.
Så er der kommet nogle enkelte spektakulære tilfælde frem, og her har man jo netop behov for at lære af de gode tilfælde.
Og det er jo også en del af kvalitetsreformen, for selvfølgelig skal der gøres ordentlig rent.
Men når man kan finde ud af det en masse steder - langt de fleste steder - må man også kunne lære det de steder, hvor det så har knebet lidt.
Tina Nedergaard (V), 2008-11-27:
Mener den socialdemokratiske ordfører dermed, at man eventuelt skal differentiere i adgangen til forskellige ejerformer inden for landbruget, afhængigt af om det er økologisk landbrug eller konventionelt landbrug, eller vil Socialdemokraterne også være åbne over for, at vi simpelt hen ser på, hvordan vi kan lave mere fleksible produktionsvilkår for erhvervet som helhed?
Line Barfod (EL), 2008-11-27:
Altså, det er muligt, at ordføreren mener, at det bedste vil være, hvis man beskriver helt ned i detaljer hver eneste krog, der skal gøres rent, med hvilket rengøringsmiddel, hvordan man skal gøre det, med hvilke rengøringsredskaber, og hvor lang tid man skal bruge på hver ting osv.
Men hvis vi tager rengøringen, som er noget af det, der virkelig har været i udbud mange gange, kan vi jo se, at konsekvensen er, at mange flere bliver syge på sygehusene, fordi der ikke er ordentlig rent.
Konsekvensen er, at mange flere af dem, der arbejder med rengøring, bliver slidt ned, fordi de bliver pisket til at løbe alt for stærkt, fordi det eneste, politikerne skal se på, er prisen i stedet for også at se på, hvad det koster i andre samfundskasser, når folk bliver pisket til at løbe alt for stærkt.
Så kan ordføreren ikke overveje, at man ikke kun skal se på prisen lige her og nu, men også se på: Hvad koster det i morgen og i overmorgen?