Marlene Harpsøe (DF), 2010-01-26:
Dette lovforslag har til formål at gennemføre EU's forbrugerkreditdirektiv i dansk lovgivning.
Som så mange andre direktiver fra EU har forbrugerkreditdirektivet til formål at totalharmonisere de enkelte medlemsstaters love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit, eller sagt på en anden måde skal alle EU-lande være ens, og der må ikke være plads til forskellighed.
Det, at direktivet er et totalharmoniseringsdirektiv, betyder, at Danmark i fremtiden som udgangspunkt ikke kan fastsætte regler, der afviger fra direktivets ordning.
Udviklingen med, at EU totalharmoniserer reglerne på flere og flere områder, er ikke Dansk Folkepartis kop te.
Vi synes, det er positivt, at EU-samarbejdet også handler om forbrugerpolitik, men vi mener, der udelukkende bør fastlægges minimumsstandarder og ikke totalharmonisering.
Når EU også på dette område vælger at gøre alle EU-landenes lovgivning stort set ens, fjerner man også muligheden for, at Danmark kan være foregangsland, man fjerner muligheden for at lære af hinanden.
Det er en skam, at de fleste andre partier her i Folketinget ikke kan se det, men derimod gang på gang siger ja til totalharmonisering og detailregulering fra EU, når det har gjort os så stærke, at Europa har været selvstændige homogene lande, der kunne lære af hinanden og videreudvikle hinandens lovgivning og gode erfaringer.
Når det kommer til det mere konkrete indhold i lovforslaget, er der en del ting, som Dansk Folkeparti er tilhænger af, og som giver en god forbrugerbeskyttelse og giver forbrugeren bedre information og bedre muligheder for de aftaler, der indgås.
Det er positivt, at man vil stille nogle krav til de oplysninger, kreditgiveren giver til forbrugeren før en aftale, så forbrugeren har et godt grundlag for at sammenligne forskellige tilbud.
I Dansk Folkeparti synes vi dog også, at loven har en for stor grad af detailregulering, hvilket desværre ikke er et særsyn, når reglerne jo kommer fra EU.
Det er som sagt fint, at man gerne vil gøre tilbuddene gennemskuelige og sammenlignelige, men den store mængde af oplysninger, der skal gives til kunderne, tror jeg vil medføre en uhensigtsmæssig overinformation og derved sløre gennemsigtigheden for kunderne, altså give lige den modsatte effekt end det, der var hensigten.
En anden ting, som jeg har noteret mig, er, at Realkreditrådet og Realkreditforeningen i deres høringssvar ønsker, at realkreditinstitutterne ikke pålægges at bruge lovforslagets bilag 2, men skal kunne vælge at anvende det ESIS-informationsbilag, som i dag bruges af realkreditinstitutterne rundtomkring i Europa.
Den vil vi også stille spørgsmål til under udvalgsbehandlingen.
En tredje ting, som jeg vil nævne, er indførelsen af en 14-dages fortrydelsesret for kreditaftaler.
Det ser vi i Dansk Folkeparti også som positivt, men vi vil også gerne her under udvalgsarbejdet have belyst, i hvilken grad der er mulighed for at spekulere i fortrydelsesfristen, og hvilke konsekvenser det kan have.
Det kan nemlig være et problem, hvis renten f.eks. falder, inden de 14 dage er gået, og så kan forbrugeren spekulere i at fortryde aftalen for at indgå en ny og bedre.
Som afslutning vil jeg gerne gentage, at Dansk Folkeparti ikke er tilhænger af totalharmoniseringsregler fra EU, der fratager Danmark og Folketinget muligheden for i fremtiden at kunne regulere på dette område.
Vi mener i stedet, at EU skal lave minimumsstandarder, så de enkelte lande har mulighed for at lave forbedringer til gavn for forbrugerne.
Vi kan derfor som udgangspunkt ikke støtte lovforslaget og håber derfor at kunne få ændret forslaget igennem udvalgsarbejdet.