Henning Hyllested (EL), 2014-05-09:
Tak for det.
Problemerne i vores landdistrikter er jo mange og mangfoldige, men vi må også konstatere, at vi er oppe imod en global trend, der finder sted i hele verden – selvfølgelig, den er global – mod, at folk vandrer fra land til by, og det gør de også i Danmark. Men vi kan godt indimellem føle, at snakken om denne forfærdelige udvikling, som finder sted, godt kan virke en lille smule hyklerisk, i hvert fald for Danmarks vedkommende, i og med at man jo her har hjulpet det godt på vej, efter vores mening, med de der voldsomme centraliseringsreformer, man i virkeligheden har gennemført, og det var jo først og fremmest den gamle regering, som vi kalder den.
Jeg tænker på kommunalreformen med de 98 nye, store kommuner og fem regioner, domstolsreformen, politireformen, omlægningen af skattevæsenets forskellige centre og Udbetaling Danmark.
Der er rigtig, rigtig mange eksempler på, hvordan man centraliserer og laver stordrift.
Ud over at man på den måde centraliserer og dermed booster den udvikling, som finder sted, den afvandring, som finder sted, er der ikke mindst i forbindelse med kommunalreformen jo også tale om tab af demokrati, når man reducerer antallet af folkevalgte og dermed også gør afstanden mellem borgere og elite, politikere, embedsmænd, meget større.
Det betyder i sidste ende også tab af innovationskraft.
Det betyder, at man ikke længere føler, at der er kort vej til det sted, hvor man skal hen med sine ideer osv. osv.
Det fører selvfølgelig til en nedadgående spiral, som vi også kender til, og som vi har snakket meget om.
Servicefunktioner forsvinder rundtomkring i landdistrikterne og i de små byer rundtomkring, skolerne lukker, den kollektive trafik forsvinder.
Man må sige, at der bidrager kommuner og regioner, som jo for nogles vedkommende ellers bruger meget tid på at gøre opmærksom på det her, selv til den udvikling, da de ikke har holdt sig tilbage med hensyn til at lukke ned for meget af den kollektive trafik.
Hårdt ramt er de små øer, som jo har haft et 11 pct.s fald i indbyggertal fra 2007 til 2014 og dermed har haft det absolut største fald i indbyggertal.
Der er ingen tvivl om, at man da er nødt til at se på adgangen til de små øer.
Der har været snakket meget om trafikal ligestilling, og at det i den forbindelse skal være muligt at pendle meget nemmere.
Deri ligger selvfølgelig en erkendelse af, at det nok ikke har den store fremtid i sig at skabe tilstrækkelig med arbejdspladser på øerne.
I den forbindelse må jeg sige, at det har været lidt af en overraskelse – den radikale ordfører var inde på det – at vi faktisk via udligningsreformen har bevilget nogle penge til at billiggøre færgedriften.
Det var slet ikke nok, men det var dog et skridt på vejen.
Vi må bare konstatere, at i og med de bliver bevilget som bloktilskud, forsvinder de ned i kommunernes kasser og bliver ikke brugt til deres formål.
Dengang handlede det i forbindelse med udligningsreformen om gratis varetransport og gratis transport i yderområderne for folk til og fra ørerne.
Vi må bare konstatere, at det ikke går via bloktilskud.
Kommunerne gør ikke, som vi vil have, og det har vi i hvert fald fra Enhedslistens side også erfaret på andre områder.
Jeg kan huske nogle bevillinger til flere pædagogstillinger rundtomkring, som jo heller ikke rigtig blev til det, det skulle.
I forbindelse med tilskud til færgedrift kunne man jo overveje at sige, at det så skulle gøres via økortordningen – det vil i virkeligheden sige via finansloven og den ordning, som Transportministeriet jo administrerer.
Så var man da sikker på, at pengene gik derhen, hvor vi i fællesskab havde sagt at de skulle bruges.
Men man kan også helt overordnet stille sig selv spørgsmålet, om der overhovedet kan gøres noget ved den udvikling, som er i gang på globalt plan, men altså også i Danmark.
Der er såmænd også folk, som på det sidste har spurgt, om vi overhovedet skal gøre noget, om vi virkelig skal bruge rigtig, rigtig mange penge på at forsøge at lappe på en udvikling, som alligevel finder sted, og som man ikke kan stoppe.
Vi må erkende, at der er en vis frivillighed i afvandringen fra land til by.
Der er selvfølgelig nogle helt klare objektive faktorer, som gør sig gældende, men der er også en vis frivillighed.
Der er faktisk en tankegang om, at her vil jeg ikke bo, jeg vil hellere bo der, hvor væksten finder sted, og der, hvor det i øvrigt er sjovt, kan man sige.
Langt hen ad vejen befatter vi os jo med lappeløsninger på området.
I Enhedslisten ville vi jo gerne være med til meget mere langsigtet at arbejde på at ændre hele vores bosætningsmønster, for det er i virkeligheden det, det handler om.
Det handler om at sikre lokal produktion, lokal afsætning.
Det handler for vores vedkommende om økologi, det handler om forædling af de produkter, ikke mindst inden for fødevareindustrien, som jo mange gange er lokaliseret i landdistrikterne.
Det handler i virkeligheden om at få skabt mindre transport, mindre behov for transport, mindre behov for pendling.
Forleden dag faldt jeg over, at Sønderborgs borgmester havde været ude i Avisen.dk, tror jeg, at sige noget om, at nu må Christiansborg søreme være med til at give bedre infrastruktur.
Det er, et år efter man har etableret en motorvej fra Kliplev til Sønderborg, og det gav altså ingen vækst.
Den der evindelige tro på, at motorveje og veje i det hele taget giver vækst, præger jo stadig væk tankegangen.
Men altså, med nogle af de der lappeløsninger, som vi så snakker om, er det jo netop et spørgsmål om at lokalisere statslige arbejdspladser.
Jeg tror ikke, det giver en afgørende ændring.
Selvfølgelig skal Kystdirektoratet ligge i Lemvig, og Vejdirektoratet kunne for den sags skyld også godt ligge i Jylland, hvor alle de store motorveje åbenbart skal placeres.
Vi kan også gøre en hel masse ting på den kollektive trafiks område.
Vi gør det faktisk.
I forligskredsen om bedre og billigere kollektiv trafik har vi f.eks. en buspulje til yderområder, men vi må også konstatere, at puljen ikke bliver søgt, i det omfang den er til stede.
Jeg tror, at vi sidste gang bevilgede 40 mio. kr. ud af 57 mio. kr., så man mangler altså åbenbart også fantasi rundtomkring i kommunerne til at byde ind, når vi nu rent faktisk stiller nogle penge til rådighed.
En god idé kunne jo være at etablere bustransport mellem uddannelsesstederne rundtomkring i yderområderne.
Jeg har været inde på Togfonden DK i nogle af mine spørgsmål.
En del af det er jo rent faktisk opgradering af regionalbanerne.
Det kommer dog i høj grad yderområderne til gavn.
Så er der hele spørgsmålet om finansiering, som jo i høj grad har noget at gøre med, om folk kan bosætte sig, om man kan skabe erhverv.
Hvis man ikke kan skabe finansiering til at bosætte sig, hvis man ikke kan skabe finansiering til etablering af erhverv, nytter det hele jo ikke rigtig noget.
Det ville ellers være noget af det, som virkelig kunne vende udviklingen.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at Enhedslisten bestemt er tilhænger af, at man etablerer nogle statslige ordninger.
Det kan være en statsbank, eller hvad ved jeg.
Jeg vil sige om LAG-programmet, at jeg synes, at man faktisk fortsætter den centraliseringsudvikling, som har været undervejs, og som jeg har henvist til tidligere.
Det er, som om tankegangen også her nu er præget af, at stort er godt.
Man vil sikre en bred geografisk dækning og har altså etableret 57 LAG-områder med 26 LAG'er inklusive småøernes LAG'er.
Samtidig piller man store landdistriktsområder ud, i og med man piller en række kommuner ud, som jo netop har store landdistriktsområder.
Man satser også på, at LAG-ordningen skal være effektiv, den skal håndtere større projekter, vi skal have større aktionsgrupper med en økonomisk volumen, og der skal være en bred repræsentation i bestyrelserne i form af kommuner, arbejdsgivere, arbejdstagerorganisationer, og selvfølgelig får man da også ildsjælene med.
Men det er jo de sædvanlige, man altid propper ind alle steder: borgmestre, embedsmænd, organisationerne, parterne, som det hedder, rundtomkring.
Katastrofe er måske nok så meget sagt, det er et stort ord selvfølgelig, men vi synes, det er rigtig uheldigt, at det er den slags ting, der nu skal præge LAG-programmet.
Vi er helt sikre på, at når vi når frem til 2020, har man mast den sidste saft og kraft ud af ildsjælene.
Vi tror, de får det rigtig svært i det system, som man forsøger at bygge op.
Ildsjæleeffekten udpines efter vores mening, i øvrigt i strid med LEADER-princippet og bottom up-ideen.
Så vi mener også, at vi kan se det i de høringssvar, der er kommet ind, ikke mindst fra de lokale LAG'er rundtomkring.
Vi mener, at det, man ender med nu, er en eller anden form for topstyring, i hvert fald styring, og det er en professionalisering.
Det er embedsmandsværk, og det rimer dårligt på ildsjæle, som vi tror vil få det rigtig vanskeligt.