Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Enhedslisten kan selvfølgelig støtte forslaget.
Jeg håber, at det er en smutter fra Socialdemokraternes side, at man har fremsat forslaget alene, og at vi fremover igen vil arbejde sammen for at få gældsrådgivning.
Jeg håber også, at det snart lykkes at få det gennemført, for det er et stort problem for mange, og man bliver altså nødt til at erkende, at når man som samfund har indført, at det er muligt at tage lån stort set uden nogen budgetlægning, at når man som samfund har indført, at vores samfund bygger på, at de fleste mennesker har gæld, fordi de skal have boliglån for at kunne have en bolig osv., jamen så bliver man som samfund også nødt til at tage på sig det ansvar, at der så også skal være noget rådgivning.
Selvfølgelig skal vi også have forebyggelse.
Jeg synes, det er utroligt, at man i dag ikke helt automatisk skal lære at lægge et budget i skolen.
Der er rigtig mange af de mennesker, jeg snakker med og rådgiver, som aldrig nogen sinde har lært at lægge deres eget budget.
For nogle er det rådgivning nok, at man hjælper dem med at opstille et budget og få overblik over deres økonomi.
Det er der virkelig et behov for, så det ville være et stort fremskridt, hvis det blev indført i skolerne.
Men det er ikke helt nok, der skal mere til.
Det er også vigtigt at se på, hvad det er for en situation, man kommer i, når man ikke kan overskue sin økonomi.
For mange er det et tabu, der er meget værre end de fleste andre problemer.
Mange kan godt fortælle om, at de har et alkoholproblem, eller at de har været udsat for vold eller været udsat for incest, men at fortælle, at man ikke har styr på sin egen økonomi, ikke kan leve op til det personlige ansvar, som de borgerlige ordførere i dag har talt så meget om, er enormt skamfuldt for mange mennesker.
Der er mange, der møder op til rådgivning med to poser fyldt med uåbnede rudekuverter, og jeg ville altså gerne se den bankrådgiver, der turde tage sig tid til at sidde og åbne to poser fyldt med uåbnede rudekuverter, sortere dem og få styr på økonomien.
Det er der altså ikke tid til i banker i dag, hvor det handler om at tjene penge.
Derfor er der brug for nogle andre muligheder for rådgivning.
Jeg er rundt en del for at undervise, også offentligt ansatte sagsbehandlere, der skal hjælpe de her mennesker, og det er altså ikke en rådgivning, som man bare kan sætte sig ned og lave.
Det kræver, at man har en hel del viden på området, og den viden er der ikke mange der har i dag, for der er ingen uddannelse til det.
Det kræver, at vi kommer i gang med at skabe nogle længere kurser og noget uddannelse for dem, der har behov for det, og at vi sikrer, at de sagsbehandlere, vi har, som skal kunne give den rådgivning, også bliver uddannet til det.
For det har ens bank, og det er ikke altid de bedste råd, bankerne kommer med.
Det, der sker for de fleste mennesker, er, at de synes moralsk, at de skal betale, at de skal overholde de aftaler, de har indgået, og så går de ud og tager flere lån for at få råd, fordi de reelt ikke har penge til at betale.
De skal jo også have noget mad til sig selv og deres børn.
På den måde kan de meget, meget hurtigt komme ud i en meget stor gældsfælde.
Jeg har haft nogen, der gik fra at have en gæld på 20.000 kr., da hun blev skilt og enlig mor, til i løbet af 2 år at have en gæld, som var vokset til 200.000 kr., fordi hun hele tiden havde forsøgt at betale af på den her gæld, som hun altså ikke havde råd til, og så havde lånt og lånt for at få råd.
Hvis vi skal stoppe det, kræver det, at man kan få en ordentlig, uvildig gældsrådgivning så hurtigt som muligt, og at vi får ændret holdningen, så det bliver helt legalt at søge rådgivning, så det ikke er noget, man kun gør, hvis man er enormt socialt udsat, men tværtimod noget, man gør som en fornuftig foranstaltning, inden man bliver udsat.
I dag er Forebyggelseskommissionen på sundhedsområdet kommet med deres rapport.
De har en række gode råd, men de har ikke noget med om det her, på trods af at der ligger forskning, der viser, at folk, der har gæld, i nogle tilfælde har over ni gange så stor risiko for forskellige sygdomme som andre.
Der er altså meget at tage fat på her, hvis vi vil forebygge, at de her mennesker bliver rigtig udsatte.
I stedet for at de bliver det, synes jeg, at vi skulle sikre, at de kan få rådgivning så hurtigt som muligt.