Lone Dybkjær (RV), 2010-11-19:
Jeg synes, det er godt, at vi i dag har et fælles forslag til vedtagelse, sådan at vi kan diskutere det indholdsmæssige, og det synes jeg sådan set er lykkedes, selv om der selvfølgelig er lidt forskellige opfattelser af, hvad forslaget til vedtagelse egentlig rummer.
Men det er dog sådan nogle konkrete ting vedrørende det indholdsmæssige, vi diskuterer, og ikke bare et eller andet med, at den ene gruppe siger det ene og den anden gruppe det andet.
Men jeg vil godt takke for ministerens tale.
Jeg skal altså ikke beklage, at den var rimelig kortfattet.
Der kan siges meget lyrik om det her, uden at det i og for sig indeholder så meget om den egentlige lovgivning.
Jeg synes frem for alt også, at det er fint, at ministeren har taget et initiativ med hensyn til at indhente oplysninger om de faktiske forhold i jernindustrien.
Jeg er ikke klar over, om det var noget, der var i gang i forvejen – jeg har hørt noget om, at man var i gang med nogle fødselsplaner – men det er jo sådan set ligegyldigt; det afgørende er, at vi får nogle informationer, og at vi faktisk får dem ret tidligt, altså at vi allerede får dem her i begyndelsen af januar.
Ofte skal vi jo vente langt længere på den slags ting.
Det er også det, der gør, at jeg tror, der måske har været noget i gang.
Men det er nu ligegyldigt, det er vigtigt, at planerne kommer.
Jeg vil sådan set opfordre ministeren til ret hurtigt at indkalde til et møde, hvor vi kan diskutere, hvad der rent faktisk kommer ud af det.
Der vil sikkert også komme samråd, men jeg synes, det ville være rart, hvis vi kunne få en ikkesamrådsbaseret førstegangsbehandling af, hvad der egentlig er kommet ud af det, og hvilke tanker ministeren gør sig.
Så det kunne ministeren jo gøre, hvis han havde lyst til at indkalde ordførerne ovre i sit ministerium.
Det må han selvfølgelig selv om, men jeg tror bare, det kunne være en god idé, fordi det måske ville give en mere afslappet diskussion.
Så kan vi jo altid have nogle åbne samråd om uenighederne, og hvad der nu kan være, på en anden måde, hvis der er ønske om det.
Efter Det Radikale Venstres opfattelse er det de overordnede retningslinjer, vi skal tilrettelægge her i Folketinget.
Men jeg deler sådan set forespørgernes opfattelse af, at det er vigtigt, at der er en jordemoder til stede under fødslen; det tror jeg er den trygge situation.
Til gengæld er jeg meget mere skeptisk over for, om der skal troppe en jordemoder op i hjemmet 2 dage efter fødslen.
Det må afhænge fuldstændig af, hvad det er for personer, der er tale om.
Jeg tror, at førstegangsfødende kan have brug for det.
Jeg tror, at anden- og tredjegangsfødende godt kan være i en situation, hvor de mere eller mindre vil betakke sig.
Men det afhænger i øvrigt af, hvad der er af omsorg over for den, der lige har født.
Så det synes jeg at vi kan diskutere, når vi ser, hvordan planerne kommer til at være, men jeg synes ikke, det nødvendigvis er et krav, at der tropper en jordemoder op.
Men det er selvfølgelig meget vigtigt, at den jordemoder, der assisterede ved fødslen og før selve fødslen, har en fornemmelse af den pågældende kvinde: Er det en kvinde, som eventuelt kan rende ind i nogle problemer af amningsmæssig art eller anden art efter fødslen?
Så kan der være behov for en opfølgning.
Der synes jeg at vi skal udvise meget stor tillid til jordemødrenes vurderingsevne.
Så ved jeg godt, at den her forespørgsel helt konkret drejer sig om selve fødslen og tiden lige omkring fødslen og før fødslen.
Og derfor er det selvfølgelig også vigtigt, at jordemoderen gør sig klart, om amningen nu kommer i gang.
Men der er en ting, jeg godt kunne tænke mig lige at nævne til slut.
Det er, at jeg synes, at vi måske skal være lidt mere opmærksomme på fødselsdepressioner.
Det er min opfattelse, at det er lidt et tabuemne, og det kan godt være, at jordemødre kan opfange det under graviditeten og i forbindelse med fødslen.
Det er klart, at er der problemer i forbindelse med graviditeten og fødslen, kan man formentlig lettere løbe ind i en depression, end man ellers kan.
Men det er også min fornemmelse, at det ikke er noget, man snakker om.
Det er ikke at være en rigtig mor at få en fødselsdepression.
Derfor kunne jeg godt tænke mig i forbindelse med de diskussioner, vi kan have, at ministeren også kan være lidt opmærksom på det her og se på, om vi rent faktisk mangler viden på det område.
Det tror jeg at vi gør, men jeg er ikke sikker – netop fordi det er et mere eller mindre tabuiseret område, tror jeg.
Men det er sådan det, jeg synes jeg ved, og det vil jeg håbe at man kan tage med ind i forbindelse med vores diskussioner.
Så vil jeg lige spørge til allersidst, om ministeren også – ikke nødvendigvis i dag – kan redegøre for, hvad der egentlig sker i forbindelse med de nye sygehuse og den planlægning i relation hertil, for hvordan ligger, om jeg så må sige, fødestuerne i den sammenhæng?
Er de alle sammen væk fra sygehusene, eller hvordan har man tænkt sig at organisere det?