Line Barfod (EL), 2008-03-11:
Til spørgsmålet om muligheden for indflydelse på rammeafgørelserne vil jeg sige, at de jo vedtages i enighed.
Så hvis Danmark sagde: »Nej, vi vil ikke være med til det her«, ville det ikke kunne gennemtvinges i Danmark.
Det er først, hvis det på et tidspunkt lykkes for De Radikale, SF, Socialdemokraterne og andre japartier at få ophævet de danske forbehold, at det vil kunne gennemtvinges i Danmark.
Problemet med det forslag, vi står med her, er, at man fuldstændig mangler at se på, at der nogle gange er mulighed for, at folk kan være uskyldige, og at de skal have muligheden for at forsvare sig.
Det mener jeg også burde gælde for debatten i Folketingssalen, apropos den ordveksling, der var lige før mellem hr. Simon Emil Ammitzbøll og hr. Morten Messerschmidt.
Vi burde i Danmark holde fast i princippet om, at folk er uskyldige, indtil de er blevet dømt skyldige.
Jeg mener, at det er problem, hvis vi grundlæggende går ud fra, at så snart politiet i et land rejser en sag mod nogle mennesker, så er de per definition også skyldige, og så kan vi gøre hvad som helst ved dem.
Jeg mener, det er nødvendigt at holde fast i, at folk er uskyldige, indtil det modsatte er bevist.
Problemet med bevissikringskendelsen er jo, at myndighederne i et givent land bliver tvunget til at gennemføre nogle tvangsindgreb mod borgere eller virksomheder, som de måske ikke engang selv ville kunne gennemføre, og på baggrund af mistanke om et strafbart forhold, der ikke er strafbart i det land.
Dansk politi kan altså blive tvunget til at gå ud og gennemføre nogle tvangsindgreb mod danske borgere og virksomheder, som de ikke ville kunne efter de danske regler, og måske for noget, der slet ikke er strafbart i Danmark.
Den borger eller virksomhed, der risikerer at blive udsat for tvangsindgrebet, har ikke engang ret til som udgangspunkt at få beskikket en advokat i Danmark til at hjælpe med at finde ud af, hvad der egentlig er op og ned i den her sag: Hvad er det egentlig, de bliver anklaget for?
Hvad er deres muligheder for at forsvare sig?
Er der noget, de kan anfægte her?
Det er ellers noget af det, vi plejer at mene er afgørende i et retssamfund - at man har muligheden for at få en forsvarer, så man har mulighed for at have en, der har forstand på juraen, til at hjælpe en med at føre sagen.
Men så langt er man altså ikke nået, at man mener, det er nødvendigt, lige så snart vi kommer over EU-grænserne.
Så skal man kunne klare sig helt uden at have en advokat i sit eget land, som man kan snakke med.
Et andet problem her er, at man slet ikke tænker i, hvad det her kommer til at betyde for danske virksomheder.
Så vidt jeg har kunnet se, har det heller ikke været ude til høring i de store erhvervsorganisationer, og det er ikke noget, der har ført til debat blandt erhvervsvirksomheder i Danmark.
Jeg mener, vi kan risikere at få store problemer, hvis der kommer bevissikringskendelser fra andre lande mod firmaer i Danmark om, at man f.eks. skal beslaglægge deres computere.
Hvis det er politiet i Danmark, der mener, de har behov for at gå ud og beslaglægge en computer eller andre maskiner i virksomhederne, kan domstolen foretage en afvejning af, hvorvidt det er fornuftigt at gøre eller ej, og om man kunne lave et mindre indgreb, så virksomheden kan fortsætte som virksomhed.
Det kan man ikke, når det er en bevissikringskendelse.
Så skal politiet ud og hente deres computere eller andre maskiner, og så risikerer man, at virksomheden er lukket og gået konkurs, før den måske engang mange, mange måneder eller år senere ender med at blive frifundet ved den retssag, der så kører i et andet land.
Jeg mener, at det her forslag er fuldstændig ude af proportioner med, hvad det er for nogle problemer, vi står over for.
Jeg mener, at det fuldstændig mangler at blive påvist, at det skulle være nødvendigt at lave så drastisk et indgreb, som bevissikringskendelsen er udtryk for, og med så få retssikkerhedsgarantier, som der er i det her forslag.
Derfor er Enhedslisten også meget klart imod.