Per Clausen (EL), 2013-04-26:
Det forlyder, at det bliver godt vejr i løbet af bededagsferien, og det kan man roligt sige at Folketingets flertal så næppe har fortjent.
Men grunden til, at jeg tager ordet her, er jo sådan set bare den banale, at jeg vil begrunde, hvorfor Enhedslisten har stillet en række ændringsforslag til det lovforslag, vi behandler.
Og når jeg tager ordet for at gøre det, er det, fordi vi, hvis man vedtager de ændringsforslag, vil stemme for lovforslaget og dermed stemme for et indgreb i en konflikt.
Den mulighed synes jeg da at Folketingets flertal skulle give os.
De ændringsforslag, vi stiller, tager udgangspunkt i, at vi sådan set i hele forløbet har ønsket den her lockout sluttet.
Vi har faktisk aldrig ønsket, den blev startet,
og vi har fra første dag i lockouten sagt, at vi synes, at finansministeren skulle gå foran med et godt eksempel, droppe lockouten af de tusindvis af lærere, han havde lockoutet på statens område, og optage forhandlinger med dem med henblik på at finde en løsning, ud fra det synspunkt at det nok ville smitte af på KL, hvis de fik det indtryk, at finansministeren gik efter en forhandlingsløsning og ikke efter et indgreb.
Desværre kan man vel – hvis man skal være venlig – sige, at det har fået den behandling, som ret mange henvendelser fra os får hos finansministeren, nemlig at det er blevet ignoreret.
Det synes vi selvfølgelig er beklageligt.
Jeg vil også godt sige, at når vi er kommet dertil, hvor vi er kommet nu, til et regeringsindgreb, så viser det jo også tydeligt, hvad der er problemet med at lave et regeringsindgreb, som er baseret på absolut ingenting andet end arbejdsgivernes krav.
For det, vi behandler her i dag, er jo et lovforslag, som er skrevet i et smukt samarbejde mellem Finansministeriet, Moderniseringsstyrelsen og KL og så af historiske grunde fremsat af beskæftigelsesministeren.
Det er jo sådan set kendsgerningen; det er et fuldstændig ensidigt lovforslag, der er fremsat.
Vores ændringsforslag, vil nogle sige, vil også betyde, at det bliver ensidigt, for vores ændringsforslag går ud på, at man skal droppe konflikten, forlænge overenskomsten og give parterne tid til at forhandle.
Jeg har hørt nogle sådan med lidt skræk i stemmen sige, at det betyder, at lærerne vinder, og det er jo også er en grim sag, at lærerne skulle vinde.
Jeg vil bare sige, at set fra vores synspunkt er det bedre, at lærerne vinder, end at det er Finansministeriet og KL's uhellige alliance, der vinder. Vi synes faktisk, det er rigtig skidt, hvis det ender på den måde, at de, som startede med at stille ultimative krav om markante forringelser i lærernes arbejdstid og derefter kastede store dele af befolkningen ud i en lockout til skade for mange – heldigvis har statsministeren og andre jo her de seneste dage haft meget travlt med at fortælle om, hvor katastrofale konsekvenser det havde – vælger at lave et regeringsindgreb.
Hvis man gør det, så er det, fordi det ikke lykkedes at knægte lærerne, fordi lærerne viser evne og vilje til modstand og måske oven i købet på en sådan måde, at det skaber opbakning i befolkningen, og fordi håbet om, at strejkekassen snart skulle blive tømt, heller ikke blev opfyldt, fordi der var andre fagforeninger, der gik ind og støttede.
Jeg er sådan set med på, at det kunne være en god idé at lave et regeringsindgreb for at sætte KL på plads.
Man kan selvfølgelig sige, at det er en kompliceret sag for Folketinget at sætte Finansministeriet på plads – man kan jo advare dem lidt i forvejen, så de når at ændre holdning – men jeg synes faktisk, det ville være en rigtig god idé, hvis vi gjorde det.
Derfor har Enhedslisten altså stillet en række ændringsforslag, og jeg vil sådan set opfordre medlemmerne af Folketinget til at overveje, om det ikke var bedre at afslutte konflikten med, at man har den overenskomst, der blev aftalt i 2008 – altså anerkendt af alle parter – i stedet for at ende med at have diktat, som er vedtaget af et Folketing, hvis indsigt i overenskomstanliggender måske alligevel er forholdsvis begrænset.
Hvis man nu også kunne kombinere det med at skabe fred og fordragelighed på lærerværelserne, på skolerne, var det måske ikke nogen dårlig idé.
Vi har lagt meget vægt på at stille det her ændringsforslag, fordi vi har villet understrege, at vi jo i modsætning til et af de andre partier, der er kritisk over for den her aftale, ikke synes, det er nogen god idé, at konflikten bare fortsætter i al evighed.
Men til gengæld har vi også stillet forslaget for at gøre det klart, at Folketinget jo ikke tager stilling til, om konflikten skal holde op eller ej, næh, Folketinget tager stilling til, at konflikten skal løses, ved at den ene part får sin vilje hundrede procent.
Over for det valg synes jeg i grunden ikke det skulle være så svært at vælge at støtte Enhedslistens ændringsforslag.