Karen Ellemann (V), 2010-04-13:
Med det beslutningsforslag, som vi skal behandle her i dag, foreslår Enhedslisten at pålægge regeringen at undersøge, hvor de bedste vindmølleplaceringer er på statsligt ejede arealer, og lave en plan for, i hvilken rækkefølge arealerne ønskes anvendt til vindmølleopstilling.
I forslaget nævnes det, at der i en række kommuner er undersøgelser og planlægning i gang for at udvide vindkraften.
Det kan jeg fuldt ud bekræfte, for mange kommuner har i de seneste år udført en stor planlægningsindsats for at finde egnede vindmølleområder til produktionsmøller.
Det er især for at kunne leve op til den såkaldte skrotningsordning, hvor nye og større, men færre møller skal erstatte ældre, mindre og ineffektive møller.
Kommunerne er også i gang med den videre planlægning for yderligere vindmølleområder.
Denne kommunale planlægning har regeringens fulde støtte, for vi ønsker, at strømmen fra vindmøller, også fra møller på land, skal udgøre en stadig stigende del af den samlede energi- og elproduktion.
I forslaget nævnes også, at staten ejer både naturområder, landbrugsarealer, skovområder og militære områder, og at staten bør være aktiv for at fremme vindmølleudbygningen på de statsligt ejede arealer.
Jeg kan på regeringens vegne bekræfte, at statsligt ejede arealer naturligvis ikke bør friholdes som mulige vindmølleområder i den videre almindelige kommunale vindmølleplanlægning.
Hvis gode vindforhold tilsiger det, og hvis der ikke er andre modhensyn, som f.eks. naturbeskyttelseshensyn eller fredskovspligt, bør sådanne arealer undersøges, med henblik på at de eventuelt kan indgå som input i den videre almindelige kommunale vindmølleplanlægning.
Denne planlægning skelner heller ikke normalt mellem forskellige former for ejerskab til jordene, herunder heller ikke til, om de er offentligt eller privat ejede.
Regeringen er allerede i gang med at undersøge og screene sådanne statslige områder som mulige vindmølleområder til den almindelige produktionsmølle, som har en maks. højde på op til 150 m.
I det her arbejde indgår en række ministerier, og jeg forventer, at Miljøministeriet ved By- og Landskabsstyrelsen i efteråret er klar til at fremlægge et udkast til en strategi for de statslige områder, der siden skal spilles ind i den videre kommunale planlægning.
Forslaget til strategien vil blive miljøvurderet og offentliggjort efter reglerne i lov om miljøvurdering af planer og programmer, og den endelige strategi vil herefter gå til kommunerne til deres videre planlægning.
Som det fremgår, er regeringen altså allerede rigtig godt i gang med arbejdet med at finde passende statslige arealer til den almindelige vindmølleudbygning på land.
Jeg håber, at Enhedslisten er enig med mig i, at den her øvelse, som jeg nu har beskrevet, sådan set overflødiggør det beslutningsforslag, som vi behandler i dag.
For som jeg ser det, vil der ske det, hvis vi vedtog Enhedslistens beslutningsforslag, at der er en overhængende risiko for, at vi faktisk kommer til at indføre en eller anden form for dobbeltarbejde og i virkeligheden også får en tidsforlængelse af den allerede igangværende proces.
Og der er altså risiko for, når man gør sådan noget, at konsekvensen vil være forsinkelser af vindmølleudbygningen på land.
På den baggrund – om end jeg har stor respekt for ønsket i forslaget – kan regeringen altså ikke støtte, at dette forslag bliver vedtaget.