Lene Espersen (KF), 2008-05-13:
Beslutningsforslaget går ud på at pålægge regeringen at fremsætte lovforslag om en nærmere bestemt, meget markant strafskærpelse særlig for røverier begået i et privat hjem.
Lad mig starte med at slå fast, at røverier i private hjem også efter regeringens opfattelse er en særdeles grov form for kriminalitet, hvor der bør udmåles hårde straffe.
Indsatsen mod røverier i private hjem prioriteres meget højt af politiet og anklagemyndigheden.
Jeg vil om lidt vende tilbage til indsatsen på dette område, men først vil jeg sige noget om omfanget af røverier i private hjem.
Jeg har tidligere, i april måned, i et samråd i Retsudvalget haft lejlighed til at redegøre for de seneste års udvikling af røverier i private hjem.
Opgørelsen bygger på en mere præcis definition end den, der fremgår af beslutningsforslaget, idet den alene omfatter røverier, der efter forudgående planlægning er begået mod personer, som har eller formodes at have adgang til større værdier, og hvor gerningsmændene således er gået målrettet efter at få et stort udbytte og i den forbindelse har brugt vold eller trusler for at passivisere offeret.
Men opgørelsen er dog behæftet med en vis usikkerhed, da den bygger på en manuel gennemgang af politiets sager.
Da var der 24.
Trods stigningen må man heldigvis sige, at antallet af disse målrettede, planlagte hjemmerøverier fortsat ligger på et forholdsvis lavt niveau.
Så det tyder ikke på, at denne form for kriminalitet er på vej til at blive hverdagskost i Danmark.
Jeg kan tilføje, at opklaringsprocenten i de sager, som indgår i rigspolitiets opgørelse, er forholdsvis høj.
Forslagsstillerne omtaler i bemærkningerne til beslutningsforslaget bl.a. gerningsmænd fra de østeuropæiske lande, men rigspolitiet har oplyst, at man ikke kan påvise en stigning i antallet af kriminelle fra Østeuropa, der kommer til Danmark for at begå hjemmerøverier.
Jeg kan nævne, at Justitsministeriets forskningsenhed også har udarbejdet en rapport om gaderøverier og røverier i ofrets hjem m.v., som er sendt til Folketingets Retsudvalg i marts 2008.
At antallet af mere professionelle hjemmerøverier er forholdsvis begrænset, ændrer jo ikke ved, at der er tale om en særdeles grov forbrydelse, som er krænkende og chokerende for den, det går ud over, og som nævnt er det derfor også et område, som prioriteres meget højt af både politi og anklagemyndighed.
Politiet besluttede i 2007, at hjemmerøverier skulle være et særligt fokusområde for politiet.
De oplysninger, som rigspolitiet får fra politikredsene, bruges bl.a. til at analysere hjemmerøverierne.
Den viden, som politiet herved får opbygget om gerningsmændene og deres fremgangsmåder, anvendes i forbindelse med forebyggelse og opklaring af hjemmerøverier.
Rigspolitiet bistår bl.a. de enkelte politikredse med støtte fra rejseholdet, hvis der er behov for det.
For at sikre en fortsat sammenhængende og koordineret indsats mod hjemmerøverier på landsplan har rigspolitiet endvidere i april 2008 afholdt et møde med repræsentanter fra alle landets politikredse, hvor den styrkede indsats og samarbejdet mellem politikredsene og rigspolitiet blev drøftet nærmere med henblik på at sikre, at der på landsplan blev tale om en koordineret og sammenhængende indsats.
Der var på mødet enighed om, at sager vedrørende røveri i private hjem fortsat skal have høj prioritet i alle politikredse, og at Nationalt Efterforskningscenter, NEC, kan bistå politikredsene med operative analyser og efterforskningsstøtte fra rejseholdet i særlig komplicerede eller alvorlige sager.
Så politiet har altså i høj grad fokus på dette område, og opklaringsprocenten er som sagt god.
Anklagemyndigheden har også særlig opmærksomhed på dette område.
Rigsadvokaten har tilkendegivet, at det efter anklagemyndighedens opfattelse er en skærpende omstændighed, når et røveri foregår i et privat hjem.
Behandlingen af disse sager har været drøftet i anklagemyndighedens særlige fagudvalg om personfarlig kriminalitet, og på denne baggrund er der iværksat en ordning, hvorefter Rigsadvokaten fremover skal underrettes om alle sager om røverier i private hjem, når der rejses tiltale i sagerne.
Det sker med henblik på en eventuel drøftelse af anklagemyndighedens strafpåstand i den konkrete sag.
Desuden skal Rigsadvokaten underrettes om alle byrets- og landsretsdomme på området, så Rigsadvokaten kan vurdere, om de enkelte domme bør ankes med påstand om skærpelse.
Det forekommer unødvendigt og for vidtgående at lægge sig fast på, at ethvert hjemmerøveri altid skal henføres under straffelovens § 288, stk. 2, som har en særlig høj strafferamme.
Man bør ikke ophæve muligheden for at variere strafudmålingen efter den konkrete udførelse i det enkelte tilfælde, og strafferammen for et røveri, der kan henføres under den almindelige røveribestemmelse i § 288, stk. 1, går trods alt op til 6 års fængsel og giver således gode muligheder for at udmåle markante straffe.
Den samme indvending gælder i forhold til forslaget om at indføre en meget høj minimumsstraf på 4 års fængsel for røverier i private hjem.
Som jeg klart har understreget, er jeg enig i, at der skal udmåles strenge og følelige straffe for røverier i private hjem, men regler om minimumsstraffe er der ikke behov for på dette område.
Det vil som tidligere nævnt indgå som en skærpende omstændighed ved strafudmålingen, at et røveri er begået i et privat hjem, og som sagt har Rigsadvokaten allerede taget en række initiativer med henblik på at sikre, at disse sager bliver behandlet ensartet, og at der udmåles hårde straffe.
Den konkrete strafudmåling bør være overladt til domstolene ud fra en vurdering af de konkrete forhold i den enkelte sag, så der tages hensyn til eventuelt skærpende eller formildende omstændigheder.
Vi har her i Folketinget flere gange tidligere diskuteret minimumsstraffe, og jeg har klart tilkendegivet, at der efter min opfattelse er en række væsentlige, generelle betænkeligheder ved at indføre minimumsstraffe.
Hertil kommer så, at der på dette specifikke område er meget høje strafferammer og der som nævnt allerede er taget en række initiativer for at sikre en effektiv og målrettet retsforfølgning.
En del af den rådgivning, der retter sig mod forebyggelse af indbrud, kan også anvendes i forhold til forebyggelse af hjemmerøverier.
Bl.a. på hjemmesiden www.stopindbrud.dk kan der findes råd og vejledning om f.eks. at låse døre og vinduer og om fysisk sikring af hjemmet.
Andre forebyggende tiltag kan bestå i at undlade at ligge inde med større kontante beløb, at undlade at reklamere med eventuelle større værdier og at lade være med at lukke op for uventede personer om natten eller sent om aftenen.
Jeg kan desuden oplyse, at Det Kriminalpræventive Råd netop har nedsat en projektgruppe, der skal se på den eksisterende rådgivning vedrørende indbrud i private hjem, og Det Kriminalpræventive Råd har oplyst, at denne projektgruppe også vil arbejde med forebyggelse af røverier i private hjem.
Sammenfattende er regeringen enig med forslagsstillerne i, at røverier i private hjem er en særdeles grov form for kriminalitet, hvor der bør idømmes strenge straffe.
Som det er fremgået, er der allerede hos politiet og anklagemyndigheden iværksat en række initiativer som led i indsatsen mod hjemmerøverier, og efter regeringens opfattelse er der på nuværende tidspunkt ikke behov for lovgivningsinitiativer på området.
Regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.