Benny Engelbrecht (S), 2010-04-09:
Indledningsvis vil jeg gerne takke ministeren og ordførerne for en god debat, som sådan kan få – har jeg noteret mig – blodtrykket lidt op her en fredag eftermiddag sidst på dagen.
Det er vel i grunden ikke så ringe endda, alt taget i betragtning.
Men lad os lige se en gang på, hvad denne debat egentlig handler om.
Hvad er det for en viden, vi har?
Vi ved fra Dansk Erhvervs interviewundersøgelse fra januar i år, at otte ud af ti virksomheder tilbyder en fortrydelsesret til deres kunder under den ene eller den anden form.
Det er mange forskellige modeller, man anvender.
Og så kunne man jo fristes til at tro, som nogle ordførere har fremført, at vi så ikke har et problem, som vi lovgivere skal forholde os til, men det er ikke vores syn på det, fordi der er meget stor usikkerhed om, hvornår man kan fortryde et køb, og ikke mindst hvilke forudsætninger der skal være opfyldt, og det har vi også fået en fin debat om.
Samtidig handler det her forslag ikke alene om at skabe ensartethed og klarhed i detailleddet over for forbrugerne, men også den anden vej rundt, altså om at skabe klarhed for de erhvervsdrivende om, hvornår det er, man kan ombytte.
Formålet er at skabe klarhed over, hvornår man kan fortryde et køb, altså hvilke omstændigheder der skal være opfyldt, før man som kunde kan returnere en vare.
Og det er ikke så enkelt.
For det er naturligvis ikke i orden at smutte ned på Strøget her om lidt, købe et stykke tøj, tage det på til fest i weekenden og komme til at spilde sovs på det, eller hvad man nu gør, og så levere det tilbage på mandag og lade, som om man kun har haft det på hjemme i stuen for at prøve, om det passede ordentligt.
Og derfor er en klarlæggelse af omstændighederne ved fortrydelsesretten ikke bare en sikring af forbrugernes rettigheder, men samtidig en sikring af virksomhederne.
Der er nemlig mange virksomheder, der har svært ved at forholde sig til, at fortrydelsesretten er frivillig.
Hvis vi gør den lovfæstet, ved både forbrugere og virksomheder nøjagtig, hvad de har at forholde sig til, og det vil skabe tryghed for begge parter.
Ophøjes den frivillige fortrydelsesret, der er så udbredt, til at være lovfæstet, vil man komme ud over det frivillige forhold, der meget vanskeligt lader sig efterprøve.
Der er på den ene side tilfælde i dag, hvor forbrugere føler sig uberettiget mistænkt eller direkte snydt for at anvende den ret, en forretning har tilbudt, men der er altså også tilfælde i dag, hvor virksomheder ikke vil kræve deres ret til at afvise en vare, der ikke bliver returneret på en rimelig måde i den rette emballage, fordi der ikke er klare og entydige regler.
Det er muligt, at regeringen ikke vil være med til på alle punkter at følge Socialdemokraternes forslag, men vi vil i det mindste i denne sammenhæng efterlyse, at der netop på dette punkt også gøres en oplysningsindsats.
Fortrydelsesret er en naturlig sag, når man foretager fjernsalg.
Handler man på internettet, er fortrydelsesret lovpligtig, og det er den også i det forslag til forbrugerdirektiv, der er under behandling i det europæiske system for øjeblikket, og som altså vil danne grundlag for fremtidig fortrydelsesret i den sammenhæng. En undersøgelse fra Forbrugerstyrelsen – det blev efterlyst tidligere i debatten fra ministerens side, hvor disse informationer kommer fra – viser, at mens danskerne generelt har godt styr på forbrugerlovgivningen, får netop spørgsmålet om returret tvivlen frem.
Forbrugerstyrelsen har bedt Gallup spørge forbrugerne om, hvorvidt danske butikker er forpligtet til at tage en vare retur.
Svarene stritter i forskellige retninger.
En tredjedel tror, at en forbruger har ret til at bytte en vare, blot emballagen er ubrudt.
En anden tredjedel tror, at forbrugeren har ret til at få et tilgodehavendebevis eller til at få byttet varen til noget andet, og den sidste tredjedel er så klar over, at danske butikker ifølge lovgivningen ikke er forpligtet til at tage en vare tilbage.
Med andre ord: To tredjedele, som jeg fremførte tidligere i debatten, af danske forbrugere er ikke klar over gældende ret på dette ret så væsentlige punkt.
Lad mig slå fast, at det altså ikke skyldes, at der ikke bliver gjort en oplysende indsats.
Jeg mener faktisk, at det fortjener ros til både offentlige myndigheder og interesseorganisationer, at man rent faktisk har udført denne oplysningsindsats, men det er væsentligt at pointere, at det faktisk i sig selv ikke har løst udfordringen.
Så altså: Selv om Forbrugerstyrelsen også har opfordret butikker til at oplyse tydeligt om netop deres praksis på området for at undgå utilfredse kunder, er der fortsat stor mangel på viden, og der kommer rigtig mange henvendelser til netop Forbrugerstyrelsen på grund af dette punkt.
Altså med andre ord også en efterlysning af, at det i de tilfælde, hvor der ikke gives returret, eksempelvis fremgår meget tydeligt af den kvittering, som forbrugeren får med ved købet.
Hvis forvirring og problemer for forbrugere og virksomheder skal ryddes helt af vejen, er der brug for klare regler.
Vi har fremlagt et forslag, og vi håber naturligvis, at det kan give anledning til forbedringer.
Men det er ikke sådan, at vi er nagelfaste ned til hvert eneste komma i det beslutningsforslag, der ligger, og det er også meget tydeligt, at hverken Venstre, De Konservative eller Dansk Folkeparti vil være med til at fremme beslutningsforslaget, som det ligger på nuværende tidspunkt.
Men når det så er sagt, vil vi også gerne slå fast, at hvis VKO er interesserede i på anden vis at fremme forbrugernes interesser i denne sag og være med til det, er vi meget indstillet på det.
Derfor er det da også markant at opleve, at ordførerne her fra talerstolen i dag – jeg håber, det alene er et udtryk for lidt fredag eftermiddagsstemning – nærmest giver udtryk for, at partiernes ordførere er ligeglade med, at to tredjedele af borgerne ikke er vidende om deres rettigheder på dette punkt.
Jeg skal komme med lidt yderligere opsummeringer til diverse ordførere, og af hensyn til ministeren skal jeg slå fast, at antagelsen om omkostninger, som der blev stillet spørgsmål til, er baseret på det enkle faktum, at langt størstedelen af de erhvervsdrivende faktisk allerede ombytter varer og har en returret.
Til fru Lone Dybkjær fra De Radikale skal jeg slå fast, at udsalgsvarer naturligvis er noget, vi er parat til at drøfte.
Der er som sagt intet nagelfast i forslaget, og jeg kan også sagtens forstå fru Lone Dybkjærs synspunkt om folkeskolens opgave i denne sammenhæng.
Vi er meget enige i, at der skal gøres en større indsats her.
Det eneste, vi kan være lidt bekymrede for, er, hvis der skal være tale om et egentligt fag på skoleskemaet, hvor der er mange krav i forvejen.
Vi opfatter det faktisk som lidt naturligt, at en række af de spørgsmål, der har betydning for forbrugere, kan puttes ind i eksisterende fag.
Når vi f.eks. snakker låntagning, de meget dyre sms-lån m.v., kunne det naturligt ligge i matematik- og regneundervisningen, så man rent faktisk kunne have noget meget konkret at forholde sig til.
Det kan nogle gange være lidt svært at forholde sig til meget praktiske spørgsmål i denne sammenhæng, men vi er meget enige i fru Lone Dybkjærs synspunkt om, at der er behov for en samlet pakke om netop forbrugerrettigheder i forhold til folkeskolen.
Det vil være helt naturligt at drøfte det i denne og andre sammenhænge, det er helt klart.
Jeg skal takke for opbakningen fra Enhedslistens og SF's ordførere i denne sag og naturligvis takke for debatten.