runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-25:
De Konservatives ordfører kaldte det her tal for overdødeligheden, og det er vel også det, den konservative ordfører mener, nemlig at der har været en overdødelighed i Irak som følge af krigen.
Men det må da være interessant, om den overdødelighed er på nogle få tusinde, eller om The Lancets tal er mere korrekte.
Så det vil jeg godt have ordføreren bud på: Hvor tror ordføreren i virkeligheden vi lander?
Så er det jo lidt mærkeligt at sige, at det her er så tragisk, at der ikke er nogen grund til at tale om tal.
Men det er der jo, netop fordi det er så tragisk.
Det, der er interessant her, er at sige: Hvad kan vi lære af det, der er sket?
Hvad kan vi få ud af det?
Hvad kan vi ændre fremadrettet?
Jeg er enig med ordføreren i, at vi ikke kan ændre noget bagudrettet, men det var der jo heller ikke nogen af os der troede at vi kunne.
Så det, der er interessant, er, at kan vi for et beskedent beløb få en ekstra viden, der kan hjælpe os fremadrettet, er det vel ikke så dumt endda.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-25:
Når man hører debatten her, skulle man næsten tro, at der er nogen, der har ment, at Folketinget skulle bruge sidste del af den her eftermiddag til at lege den quiz, der hedder »Tænk på et tal«.
For sådan lyder det, når der bliver stillet spørgsmål under debatten.
Og hvis det ikke var, fordi det er så tragisk en baggrund, nemlig de mange tusinde døde i Irak, så er det jo næsten morsomt, at man forsøger at bruge Irakkrigen til at lege »Tænk på et tal«.
Jeg synes, det er absurd, at vi skal lege den leg på baggrund af de mange tragiske dødsfald, der er i Irak.
Men sådan er det åbenbart.
Beslutningsforslaget går ud på, at vi nu fra dansk side skal initiere en ny undersøgelse af overdødeligheden i Irak.
Og man refererer jo så, kan man sige, i beslutningsforslagets bemærkninger meget loyalt, at der er vidt forskellige bud på, hvor store tabstallene og overdødeligheden i Irak har været i forbindelse med krigen.
Jeg synes egentlig, at den meget store spredning, der er i de tal, som er gengivet i bemærkningerne, taler for sig selv – og taler stærkt imod, at vi nu fra dansk side skulle initiere en undersøgelse, som så viser et nyt tal, man kan forholde sig til.
Jeg vil sige, at det i hvert fald er temmelig naivt at tro, at fordi vi i Danmark vælger at bruge 1 mio. kr. på at foranstalte en international undersøgelse, skulle alle andre bøje sig i støvet, fordi vi nu har været nede i Irak og fundet den endelige sandhed om overdødeligheden.
Selvfølgelig kan vi ikke det, og derfor er det meningsløst at sætte det her i værk.
Hvordan skulle en dansk initieret undersøgelse dog kunne rydde alle andre undersøgelser til side?
Så den ene grund til at afvise forslaget er, at det i sig selv er meningsløst og naivt at tro, at vi kan komme med en endelig sandhed på det her område.
Den anden grund – den har andre jo også berørt under debatten – er, at intet vil ændre sig, hvis vi gennemfører sådan en undersøgelse.
Intet vil ændre sig.
Der vil ikke være nogen, som genopstår fra de døde.
Uanset hvor mange der er døde, er det en tragedie, at de er døde.
Det, der er interessant, er at diskutere, hvad vi kan gøre for at skabe bedre forhold i Irak, end der er i dag: understøtte regeringen med at løfte opgaverne selv, bidrage til den civile genopbygning i Irak – alt det, der ligger i regeringens beslutningsforslag.
Det er det, vi kan gøre en forskel med, og det er det, vi skal koncentrere os om.
Det her beslutningsforslag ville, hvis det blev gennemført, hverken ændre noget, når vi ser bagud, eller når vi ser fremad, og derfor må Det Konservative Folkeparti afvise beslutningsforslaget.
Søren Espersen (DF), 2007-05-25:
Men det med tabstal i en krig er jo – det forsøgte jeg også at sige før – en underlig, udefinerbar størrelse.
Englænderne bombede Dresden, og det kostede 35.000 mennesker livet.
Og man kunne så sige: Var det et tabstal, et dødsfald for meget?
Det vil jeg da ikke sige.
Det kan være, det var nødvendigt for at vinde krigen.
I den japanske krig mistede japanerne 1 million mennesker.
Var det et tabstal for meget?
Det ved jeg ikke; det var en del af krigen.
Så det er noget underligt, udefinerligt noget.
Var hvert dødsfald ved Stalingrad også et for meget, sådan som udenrigsministeren sagde?
Det ved jeg da ikke.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-25:
Nej, jeg er enig med hr. Søren Espersen i, at det er svært at fortryde med tilbagevirkende kraft.
Og det lader sig slet ikke gøre i Irak.
Men det, der jo er interessant, er, hvis man kunne få en viden om, hvad det er for nogle katastrofer, man har forårsaget, hvad det er for nogle ekstra tab af menneskeliv, man har forårsaget, fordi man ikke har haft den viden, som man kunne få ved nye undersøgelser.
Det er jo det, der er interessant, altså at forebygge fremtidige begivenheder af den her art, fordi man så ved, hvad det kommer til at koste i menneskeliv.
Derfor er det jo ikke ligegyldigt, om det er 60.000 eller 70.000, eller om det er 600.000 eller 700.000.
De sidste tal er unægtelig noget mere uhyggelige end de første – og det betyder ikke, at det første tal er ligegyldigt.
Men når det er så stort et tal, som det er i The Lancet-undersøgelsen, må det da for søren vække bekymring, og der må da være en alarmklokke, der ringer, så man siger: Skulle vi ikke prøve at få undersøgt det her nærmere, så vi kan bekræfte eller afkræfte det meget store tal?
Søren Espersen (DF), 2007-05-25:
Uden at det – forhåbentlig – lyder, som om det er kynisk, vil jeg sige, at antallet af døde i Irakkrigen jo ikke er en forudsætning for, hvad vi så gør nu.
Jeg sagde netop til hr. Rune Lund, at antallet af døde er stort nok, hvis det er 60.000, men også stort nok, hvis det er 600.000 eller 1 million.
Vi ville jo ikke ændre vores politik i forhold til det, der sker, på baggrund af et tal.
Forestillede hr. John Dyrby Paulsen sig, at hvis vi fik et eksakt tal, som en dansk forskergruppe så kunne beregne meget bedre end alle andre, ville vi med det samme ændre vores strategi i Irak?
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-25:
Først vil jeg egentlig godt anerkende, at hr. Søren Espersen sagde – sådan som jeg hørte ordførertalen – at det her faktisk er vigtigt, og at det er et problem, at der er så store tal.
Om det så er det ene eller det andet tal, kan man altid diskutere.
Men jeg vil godt have præciseret holdningen hos Dansk Folkeparti.
Altså, bunder modstanden mod en undersøgelse af den her karakter i, at Dansk Folkeparti ikke tror, vi når nærmere sandheden, og at selv en undersøgelse, der modgår The Lancets tal, kan man ikke bruge til noget som helst?
Det, hr. Søren Espersen siger, er i virkeligheden: Der går noget tid, og så kan man komme nærmere sandheden.
Og det er ikke, fordi Dansk Folkeparti ikke vil nærmere sandheden.
Så det, Dansk Folkeparti i virkeligheden mener, er, at om 4 eller 5 år er der basis for en sådan undersøgelse.
Er det sådan, jeg må tolke indlægget?
Søren Espersen (DF), 2007-05-25:
Nu er det sådan lidt af en forvrængning, der sker af det, jeg faktisk sagde i forbindelse med en tv-udsendelse.
Det, jeg sagde, var netop, at baggrunden for, at vi gik ind i Irak, viste sig at være fejlagtig, men jeg tilføjede, at det var en fejl, jeg vil være parat til at begå en gang til.
Vi fortryder ingenting.
Vi var fuldstændig enige i den beslutning, der blev truffet, og vi er fuldstændige enige i det videre forløb.
Det gør vi da i høj grad.
Og jeg vil da ikke afvise The Lancets tabstal.
Det er et anerkendt tidsskrift, som sikkert har udmærkede metoder.
Jeg har ingen som helst mulighed for at bedømme det tal.
Jeg vil heller ikke afvise det.
Det synes jeg bestemt ikke; jeg synes, det er glimrende, at de har gjort det.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Tallet fra Iraq Body Count ligger på lige omkring 70.000, men det er jo baseret på medierapporter primært omkring Bagdad.
Det, som er fordelen ved The Lancets studier, er jo, at de indregner overdødeligheden, altså alle de mennesker, som ikke er døde under normale omstændigheder, og de studier er lavet på præcis den måde, som man altid laver sådan noget på, uanset om der er tale om en jordskælvskatastrofe eller en anden naturkatastrofe eller om der er tale om en krigssituation.
Det er også den metode, der er brugt til at regne ud, hvor mange mennesker der er døde i f.eks. Darfur.
Jeg synes egentlig, tallet er lidt interessant, og jeg synes specielt også, det må være lidt interessant for hr. Søren Espersen, for hr. Søren Espersen har jo været ude og sige, at det var en fejl, at man startede Irakkrigen.
Er det så ikke også interessant at vide, hvor mange mennesker man har været med til at slå ihjel, da man begik den fejl at trykke på den grønne knap hernede i Folketingssalen?
Søren Espersen (DF), 2007-05-25:
Det er bare lige et enkelt opklarende spørgsmål.
Jeg synes, ordføreren sagde, at The Lancet eller Johns Hopkins University decideret har bedt Danmark om en second opinion.
Var det rigtigt forstået, eller var det bare sådan et almindeligt ønske fra dem om, at der var nogen, der gik i gang?
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-05-25:
Nogle af de folk, der stod bag undersøgelsen, var i Danmark, og der var et møde med dem, hvorunder de gav udtryk for, at de ville være glade, hvis Danmark ville gennemføre en sådan undersøgelse.
De syntes, at det var en passende opgave netop for et land som Danmark, fordi de gerne så en second opinion.
Så enkelt er det.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Jeg har haft den store fornøjelse at snakke med Les Roberts og være til møde med Les Roberts.
Det, som Les Roberts gjorde meget opmærksom på, var, at tallet på de 655.000 er det tætteste, vi kommer på virkeligheden.
Den her undersøgelse, som han har stået i spidsen for, er lavet på den måde, som man altid laver den slags undersøgelser på.
Hvis fru Gitte Lillelund Bech selv havde snakket med Les Roberts, havde hun ikke været i tvivl om, at Les Roberts står bag sin undersøgelse, og at de internationalt anerkendte forskerkolleger, som Les Roberts har, også står bag undersøgelsens metoder og undersøgelsens resultater.
Så tallet 655.000 er bestemt et kvalificeret tal.
Det kommer fra forskerne bag rapporten, og det er en meget grundig rapport, og det er en rapport, som er lavet præcis på den måde, som man laver den slags rapporter på.
Gitte Lillelund Bech (V), 2007-05-25:
Jeg skal bare lige spørge, så jeg forstår det fuldstændigt: Hr. Rune Lund siger, at de 655.000 er det mest kvalificerede tal.
Undersøgelsen fra The Lancet viser rent faktisk, at der med 95 pct. sandsynlighed har været et tabstal mellem 392.979 og 942.636.
Mener hr. Rune Lund så stadig væk, at de 655.000 er det mest kvalificerede tal?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvordan forholder hr. Rune Lund sig til, at Les Roberts, som rent faktisk er en af dem, der har lavet undersøgelsen i The Lancet, meget klart siger: »It may not be extreemly precise, but it gets us into the ball park.«
Hvilket vil sige: Det her tal er ikke særlig præcist, men om ikke andet er vi på spillebanen.
Mener hr. Rune Lund stadig væk, at 655.000 er det rigtige tal?
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Jeg vil meget gerne svare igen på det spørgsmål.
Jeg mener, at 655.000 er det mest kvalificerede tal.
Nu skal man passe på med at kalde sådan nogle tal for sandheder, det er jo alt sammen undersøgelser.
Så var vi kommet meget langt, og så havde det her beslutningsforslag næsten været overflødigt.
Men det havde dog stadig væk været nødvendigt, fordi de mennesker, der har stået for de to undersøgelser, som er blevet publiceret i The Lancet, rent faktisk ønsker, at der bliver lavet nogle nyere undersøgelser, som man kan sammenligne de tidligere resultater med.
Så selv hvis regeringen og Dansk Folkeparti skulle have bakket op om tallet på de 655.000, som jeg mener er det mest kvalificerede, havde vi stadig væk haft brug for det her beslutningsforslag.
Gitte Lillelund Bech (V), 2007-05-25:
Først vil jeg bare lige gøre opmærksom på, at det i hr. Rune Lunds optik er en ulovlig krig.
I min og Venstres optik håndhævede vi FN’s resolution 1441.
Det kunne vi tage en hel debat om.
Det tror jeg ikke hr. Rune Lund er interesseret i, men jeg stiller meget gerne op til den type debat.
Det er bare lige for at pointere også for referatets skyld, at jeg bestemt ikke betragter den krig, vi gik ind i, som værende en ulovlig krig.
Nu har jeg hørt den socialdemokratiske ordfører være meget klar i mælet og hr. Villy Søvndal være meget klar i mælet om, at de 655.000 er det rigtige tal.
Mener hr. Rune Lund også det?
Hvis ja, hvorfor skal der så en ekstra undersøgelse til?
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Jeg forstår, at det er vulgært og plattenslageri, hvis man går op i, om en ulovlig krig har slået mange tusind mennesker ihjel, hvis man går op i, om der er blevet slået 1.000 ihjel, om der er blevet slået 20.000 ihjel, eller om der er blevet slået 655.000 mennesker eller endnu flere ihjel siden sidste år, hvor den seneste undersøgelse fra The Lancet blev lavet.
Jeg må jo så bare tage til efterretning, at det er det, hr. Søren Espersen synes.
Jeg synes, det er forfærdeligt, at Danmark er gået med i en krig, der er ulovlig, som er en krig om olie, som er en krig, som startede på løgne om masseødelæggelsesvåben og forbindelse til Al-Qaeda.
Jeg synes, det er endnu mere forfærdeligt, at den krig også har været med til at koste hundrede tusinder af døde.
Det har den her krig ført med sig.
Søren Espersen (DF), 2007-05-25:
Krigen har altid en pris, og det er en forfærdelig pris, og det er et forfærdeligt ansvar at have.
Jeg kan sige til ordføreren, at da jeg skulle stemme og trykke på de knapper og tænkte på, hvad det medførte, var det faktisk en af de værste dage, jeg har haft i Folketinget, hvis ikke den værste.
Så det er et meget svært ansvar, og det var en modbydelig beslutning at tage.
Det er ikke noget, der er sjovt.
Jeg vil så til gengæld konstatere, at det tabstal, det ender med, når Irakkrigen engang er gjort op, jo ikke ændrer noget som helst i forhold til Enhedslistens indstilling til tingene.
Det her er jo bare et bevis på, at det netop er, som hr. Lars Barfoed sagde: Tænk på et tal, og er det ikke forfærdeligt?
Der kan Enhedslisten sole sig i, at de måske sagde, hvor forfærdeligt det blev.
Men jeg synes også, det havde været forfærdeligt, hvis det var 20.000 eller 60.000 eller 70.000 eller 1 million.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Jeg synes, det er fint, at Dansk Folkeparti påtager sig ansvaret.
Er det krigens pris?
Er det o.k., hvis det er 655.000 mennesker, der er døde?
Så kan jeg sige til hr. Søren Espersen, at vi selvfølgelig ikke støtter en ulovlig og katastrofal Irakkrig under nogen omstændigheder; ikke hvis det er 20.000, der dør ved det; ikke hvis det er 655.000, der dør ved det.
Men det er da klart, at det er mange gange mere forfærdeligt, hvis der dør 655.000, end hvis der dør 20.000.
Det er jo logik.
Når nu Dansk Folkeparti ikke vil støtte en sådan undersøgelse og heller ikke klart vil sige, hvad det er for et tal, man synes er det mest rigtige – men det har ordføreren chancen for, når ordføreren svarer, efter at jeg har stillet mit spørgsmål her – er det så i virkeligheden, fordi Dansk Folkeparti mener, det er en ubekvem sandhed?
Er det i virkeligheden, fordi Dansk Folkeparti ikke rigtig er interesseret i at vide, hvor mange mennesker man har været med til at slå ihjel i Irak ved at trykke på en grøn knap her i Folketingssalen?
Søren Espersen (DF), 2007-05-25:
Ordføreren sagde, at det her også var for at få placeret et ansvar for, hvem der har skylden for, at der er døde.
Det behøver man ikke at bekymre sig særlig om, det påtog vi os, bl.a. Dansk Folkeparti, da vi stemte og trykkede på knapperne dengang.
Vi påtog os dermed også det fulde ansvar for de danske soldater, der er døde.
Så den jagt på de skyldige kan ordføreren godt standse, for de er fundet.
Det er os.
Så vil jeg gerne spørge ordføreren om det med tal.
Hvis nu vi forestiller os, at det endelige tabstal i Irak opgøres til 20.000 – lad os bare sige, at vi ender der – var det så en retfærdig krig?
Var det så en krig, som Enhedslisten ville have sanktioneret og været med til, fordi det var et passende tal?
Lars Barfoed (KF), 2007-05-25:
Da Storbritannien erklærede Tyskland krig, var det jo ikke, fordi Storbritannien blev angrebet af Tyskland.
Det var, fordi Storbritannien stillede sig solidarisk med befolkninger i Europa, der blev angrebet af tyskerne.
Så derfor var det ikke en forsvarskrig fra Storbritanniens side.
Når jeg spørger til det, er det, fordi jeg forstår, at hr. Rune Lunds logik er, at hvis nu der er mange, der er døde som følge af en krig, så var det en dumhed, at man gik ind i den.
Skal vi følge den logik fra hr. Rune Lunds side, var det altså også en dumhed, at Storbritannien og USA indledte en krig mod Tyskland i sin tid.
Det er bare den logik, jeg ikke forstår, for jeg er ikke enig i den.
Nogle gange er en krig nødvendig for at forhindre et terrorregime, som Saddam Hussein havde i Irak.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Jeg kan sige, at jeg ikke kender det tal.
Jeg har ikke set en undersøgelse om det tal.
Det er selvfølgelig i orden at forsvare sig mod et nazistisk regime, og det er i øvrigt også noget helt andet end at starte en ulovlig angrebskrig, sådan som vi har set det med Irakkrigen.
Hvis hr. Lars Barfoed gerne vil slippe for de her gætterier, som hr. Lars Barfoed kalder det, jamen så kunne hr. Lars Barfoed jo bare stemme for, at der blev lavet en undersøgelse af det.
Jeg er sådan set ikke interesseret i at gætte.
Jeg har nogle forskellige undersøgelser, som jeg forholder mig til.
Den synes jeg er meget seriøs.
Jeg kunne være tilfreds, hvis hr. Lars Barfoed sagde: Det er også den rapport, jeg mener er mest seriøs.
Jeg synes, at det i hvert fald ville betyde, at vi var kommet et langt stykke videre, end det har vist sig at være muligt i debatten i dag.
Hr. Lars Barfoed kan jo bare understøtte en undersøgelse, hvis hr. Lars Barfoed ikke kan lide at forholde sig til forskellige tal.
Så har vi i hvert fald et nyt tal fra en undersøgelse, som et Folketing har vedtaget, at forholde os til.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-25:
Jeg vil gerne først sige, at når jeg mener, at den her gæt på et tal-leg er useriøs, er det netop, fordi det er på baggrund af meget alvorlige hændelser, at vi står og diskuterer det her.
Der mener jeg, det er en simplificering ud over alle grænser, at vi skal stå her på talerstolen og blive krydsforhørt af hr. Rune Lund om, hvor mange vi gætter på der er døde i Irak.
Men jeg vil da gerne spørge hr. Rune Lund, om hr. Rune Lund har et bud på, hvor mange flere der døde i Europa som følge af, at Storbritannien og USA tog kampen op mod Hitlers Tyskland, og om hr. Rune Lund så mener, at hvis der var rigtig mange, der døde som følge af det, var det en dumhed, at man tog kampen op mod Hitlers Tyskland; så skulle man hellere have ladet det regime fortsætte.
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-05-25:
Det er et ønske rejst over for danske politikere, som danske politikere så reagerer på ved at fremsætte det her beslutningsforslag, så enkelt er det.
Det er ikke indviklet.
Hvad omkostningerne er, er det selvfølgelig fuldstændig umuligt at svare på i generelle termer.
Hvad godt kan vi gøre ved en militær indsats?
Hvilke risici er der ved en militær indsats?
Står de risici i rimeligt forhold til det, vi vinder ved en militær indsats?
Alt det må man spørge sig selv om hver evig eneste gang, man skal træffe beslutning om udsendelse af danske soldater til militære opgaver, så der er ingen facitliste.
Det er klart, at de tabstal, man må operere med i forbindelse med verdenskrige, er nogle andre tal end dem, man må operere med i forbindelse med lokale krige.
Der er jo ikke to situationer, der er ens, så man er nødt til at gå den besværlige vej og foretage en konkret vurdering i hvert enkelt tilfælde.
Søren Espersen (DF), 2007-05-25:
Det er vi enige om.
Så vil jeg spørge: Hvad vil en undersøgelse efter ordførerens mening ændre?
Lad os nu sige, at vi laver undersøgelsen, hvad vil den ændre?
Det andet, jeg vil spørge ordføreren om, er: Hvad er et acceptabelt tabstal i en krig?
Når jeg stiller det sidste spørgsmål, er det netop for at prøve at forklare, at det er et meget, meget underligt og umuligt begreb at forholde sig til, når man ser på rækken af mærkelige tabstal i historiens løb.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Jeg må bare konstatere, at jeg ikke er enig i sammenligningen af krigen mod Hitlers Tyskland og den ulovlige krig mod Saddam Husseins regime.
Jeg mener, det er to helt forskellige situationer, det er åbenlyst for enhver.
Men jeg må da tage til efterretning, at hr. Lars Barfoed er stolt af at have været med til at stemme for en krig, som ifølge de undersøgelser, som er blevet publiceret i det anerkendte tidsskrift The Lancet, har kostet 655.000 irakere livet.
Det kan hr. Lars Barfoed så være stolt af.
Det ville jeg ikke være, hvis jeg var hr. Lars Barfoed.
Klaus Hækkerup (S), 2007-05-25:
Afstemningen i Stockholm viste, at der inde i selve Stockholm Kommune var et flertal for betalingsringen, men når man gik ud i det, der svaret til Københavns Amt, altså Stockholms Len, var der et flertal imod, og det er dem, der skal køre ind.
Så vil jeg sige: Jeg synes også, at det er en mærkelig argumentation, som SF og Enhedslisten kører over for Socialdemokratiet.
Uanset hvad vi mener, så ved man jo godt, at der ikke bliver flertal for det her forslag, så længe vi har den regering, vi har.
Derfor er vores tankegang den at tænke på den anden side af det næste valg og forberede de initiativer, der er nødvendige, til det næste valg for at indføre den rigtige løsning, og jeg synes faktisk, at det ville klæde både SF og Enhedslisten, hvis de ville deltage sammen med Det Radikale Venstre, hvilket de jo allerede har meddelt de vil, i sådanne konstruktive overvejelser.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Jeg vil sige, afstemningsresultatet om indførelse af bompenge i Stockholm var meget tæt, det blev dog et lille ja.
Men de efterfølgende erfaringer har jo været meget positive.
Specielt i London har der været meget positive erfaringer.
Der har været undersøgelser, som har vist, at der er blevet mere plads på vejene, og selv om folk har måttet betale noget for at komme ind, har de generelt været tilfredse, fordi det gav mere plads på vejene, når de så endelig kom ind.
Så jeg er sikker på, at vi med tiden nok også skal finde en fornuftig løsning, hvor også Socialdemokraterne vil ende med at stemme for det.
Klaus Hækkerup (S), 2007-05-25:
Når hr. Rune Lund siger, at de bilister, der skal køre ind i byen, bliver glade, fordi der bliver mere plads osv., så vil jeg sige, at det nu ikke svarer til de erfaringer, man har fra forsøget i Stockholm og den folkeafstemning, der var.
Jeg vil godt pointere, at det ikke er de resultater, man kan se der.
Jeg vil starte et andet sted, nemlig med at sige, at jeg er helt enig med hr. Rune Lund i, at bl.a. spørgsmålet om forurening med drivhusgasser er et af de allerallerstørste problemer, vi står over for.
Det skal løses for al transport, også al transport med alle biler, både lastbiler og personbiler.
Vi løser det ikke for alle lastbiler, vi løser det ikke for alle personbiler ved at lave en betalingsring, det gør vi kun ved at lave et roadpricingsystem.
Og det provenu, vi får ind, bruges til at sænke registreringsafgiften, sådan at de biler, der er miljørigtige, er dem, der kommer til at få den laveste afgift, de, der kan køre 25 km/l, får den laveste afgift, hvorimod de, der fortsat kører 10-15 km/l, får den højeste afgift.
Det er der, snittet skal lægges, hvis vi skal lave noget virkelig effektivt med henblik på at begrænse udledningen bl.a. af drivhusgasser fra transporten.