Line Barfod (EL), 2011-04-12:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg synes, det er fuldstændig uacceptabelt, at det her lovforslag har været så kort tid i høring, og jeg håber, at ministeren kan komme med en god forklaring på, hvorfor det har været nødvendigt med så kort en høringsfrist, så høringsparterne ikke har haft tid til at komme med ordentligt gennemarbejdede høringssvar, og så Institut for Menneskerettigheder endnu ikke har kunnet afgive et fuldt høringssvar, men kun har givet udtryk for de første betænkeligheder, og så vil der komme mere til senere.
Vi er jo alle sammen enige om, at socialt bedrageri er uacceptabelt, og at der skal gøres en indsats for at prøve at afsløre dem, der begår socialt bedrageri, for at nedbringe antallet.
Men som andre har været inde på, skal der altså også være en sammenhæng i tingene.
Man skal vurdere, hvor alvorligt et problem vi taler om, set i forhold til hvor alvorlige indgreb man giver tilladelse til.
Jeg håber, at ministeren kan redegøre for, hvorfor hun mener, at socialt bedrageri er en værre forbrydelse end alle de andre forbrydelser, der står i straffeloven, og derfor mener, at kommunale myndigheder skal have nogle beføjelser, som vi ikke vil give politiet selv ikke ved de groveste forbrydelser, uden at det har været forbi domstolene.
Så mister folk deres ydelser.
Det sker for en enlig mor, som har aftalt med eksmanden, at de skal gøre det, som alle politikere i Folketinget opfordrer dem til, nemlig at samarbejde om at tage sig af skilsmissebørnene.
Så risikerer man altså at få kommunen på nakken og blive frataget alle sine ydelser, men når kommunen ikke anmelder sagen til politiet, kommer man ikke for en domstol, hvor kommunen skal bevise, at man begår socialt bedrageri.
Nej, så skal man selv finde dokumentation for, at man er reelt enlig.
Hvordan gør man det?
Hvordan beviser man, at man ikke er kæreste med sin eksmand?
Hvordan beviser man, at man ikke går i seng med hinanden?
Det er altså svært, og jeg håber, at ministeren og partierne, der vil støtte det her lovforslag, under lovbehandlingen vil forklare os, hvordan de har tænkt sig, at folk skal kunne løfte den bevisbyrde.
I stedet for at se på, hvordan vi sikrer, at indsatsen mod socialt bedrageri foregår på en ordentlig måde, strammes der her yderligere.
Som den radikale ordfører var inde på, er Datatilsynet kommet med en række betænkeligheder.
Jeg håber, at vi under udvalgsarbejdet kan indhente et svar fra Datatilsynet om, hvad de mener om lovforslaget i dets nuværende form, om de mener, at det faktisk nu lever op til reglerne, eller om de stadig væk mener, at der er en række problemer.
Da denne regering tiltrådte, nedsatte den en retssikkerhedskommission, som skulle se på, hvordan vi styrker retssikkerheden uden for strafferetten, men gjorde det desværre kun for virksomheder og ikke også på det sociale område.
Det var en stor fejl.
Men når vi får et nyt flertal, vil der blive nedsat en retssikkerhedskommission til at se på det sociale område.
Jeg håber ikke, at vi får vedtaget dette lovforslag inden, for den giver virkelig store problemer i forhold til at sikre en ordentlig retssikkerhed, i forhold til at sikre nogle af de frihedsrettigheder, som man ellers siger at vi skal ud i verden og slås for, herunder også retten til et privatliv, for vi siger normalt, at der skal domstolskontrol til, før man må lave et indgreb i privatlivets fred.
Fra Enhedslistens side kan vi altså ikke støtte de her mange besynderlige forslag, selv om vi er enige i sigtet med lovforslaget, nemlig at man skal bekæmpe socialt bedrageri, men vi mener altså, at det skal ske, samtidig med at vi lever op til kravet om retssikkerhed.