runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2013-03-13:
Tak for det, formand.
Jeg synes, at det lige hører til i den videre debat om det spørgsmål, der er stillet, at sige, som jeg sagde i min indledende tale, nemlig at der i de grovere sager er tale om en forældelsesfrist, som efter den nuværende lovgivning løber fra det 18. fyldte år og så 15 år frem.
Den ændring, som regeringen laver, er så, at det er fra det 18. fyldte år til det 21. fyldte år, således at det frem for at hedde 33 år nu kommer til at hedde 36 år.
Jeg mener, hr. Peter Skaarup sagde 10 år, men der er altså faktisk i de grove sager, hvis regeringens forslag bliver vedtaget, hvad jeg selvfølgelig håber – og også fornemmer der er bred opbakning til i Folketinget at det bliver – tale om en forældelsesfrist på nu 21 plus 15 år.
Når det så handler om mulighederne for at standse en pædofil og forhindre vedkommende i at begå nye overgreb, er det også værd at bemærke, at det har regeringen selvfølgelig også haft fokus på i lovforslaget.
Peter Skaarup (DF), 2013-03-13:
En af de sager, der har været meget omdiskuteret, har været den tidligere formand for Børnerådet Lisbeth Zornig Andersens sag, som var meget omdiskuteret her sidste sommer.
Ifølge sagen var der tale om, at Lisbeth Zornig Andersen ikke kunne melde sin stedfars overgreb på hende, da hun var barn, fordi hun nu var i en alder, hvor det ikke kunne lade sig gøre; hun var 44 år – hun kunne godt anmelde det, men der kunne ikke føres nogen sag i forhold til den pågældende.
Morten Bødskov (S), 2013-03-13:
Tak for det, formand.
Det er fremlagt i Folketinget: Vi øger forældelsesfristerne, og vi skærper generelt indsatsen over for seksualforbrydelser.
Det gælder også en skærpet indsats over for seksualforbrydelser mod mindreårige, og det synes jeg er den rigtige vej at gå.
Der er fremsat et meget omfattende lovforslag, som over en bred kam skærper indsatsen mod seksualforbrydelser, for som jeg sagde, kan der ikke være delte meninger om, at det er forfærdeligt, og der skal selvfølgelig slås hårdt ned på det.
Regeringen har på ingen måde noget forklaringsproblem.
Vi skærper indsatsen mod seksualforbrydelser, og det gør vi fuldkommen i forlængelse af den afsky, som jeg går ud fra at alle har over for det her, og derfor skal der sættes hårdt ind over for det.
Det bliver der gjort.
Politiet er opmærksom på det, kommunerne er opmærksom på det, foreningslivet er opmærksom på det, vi her fra Folketingets side og dermed også lovgivende side er meget opmærksom på det, og jeg håber på, at der vil være bred opbakning til de skærpelser, som regeringen har fremlagt over for seksualforbrydelser, også over for børn og mindreårige, og de ændringer i forældelsesfristerne, som regeringen har fremlagt i Folketinget.
Det håber jeg på Dansk Folkeparti vil støtte.
Peter Skaarup (DF), 2013-03-13:
Hvad er ministerens holdning til, at en indsat, der er dømt for vold med døden til følge, løslades med en reststraf på mere end 1.000 dage, sådan som det ifølge TV 2 den 22. februar 2013 er sket i forhold til en af de toneangivende medlemmer af den storkøbenhavnske bandesammenslutning, LTF – Loyal to Familia?
Morten Bødskov (S), 2013-03-13:
Tak for ordet endnu en gang.
Spørgsmålet udspringer af en konkret sag, som har været fremme i pressen, om prøveløsladelsen af en mand, der ifølge pressedækningen er et toneangivende bandemedlem.
Som det uden tvivl er spørgeren bekendt, kan jeg ikke stå her og udtale mig nærmere om den konkrete sag.
Jeg har, ligesom spørgeren selv, ikke noget konkret kendskab til den pågældendes afsoningsforhold og de nærmere omstændigheder, som har gjort, at Kriminalforsorgen ikke har fundet det utilrådeligt at prøveløslade den pågældende.
Men jeg kan generelt oplyse, at der efter afsoning af to tredjedele af en fængselsstraf skal tages stilling til, om den indsatte kan prøveløslades.
Hvis Kriminalforsorgen beslutter, at prøveløsladelse kan ske, så vil der i hovedparten af tilfældene blive fastsat vilkår om, at den dømte i en periode skal være undergivet tilsyn, så Kriminalforsorgen har snor i den pågældende, populært sagt, i tiden efter løsladelsen.
At man er prøveløsladt, er derfor ikke ensbetydende med, at man har fået sin fulde frihed tilbage.
Når det er sagt, så sker det jo desværre, at tidligere dømte falder i og begår ny kriminalitet efter prøveløsladelsen, og jeg formoder, at det også er det, der vækker spørgerens bekymring i den konkrete sag.
Men hvis man begår et nyt strafbart forhold i prøvetiden, risikerer man ikke blot en straf for den nye kriminalitet, man risikerer også at skulle ind og afsone resten af den straf, som henstår fra den tidligere dom.
Man kan derfor sige, at reststraffen så at sige hænger over hovedet på den dømte i tiden efter prøveløsladelsen.
Peter Skaarup (DF), 2013-03-13:
Tak til justitsministeren for svaret på det her spørgsmål.
Jeg hørte ikke, at ministeren ville gøre noget ved det, lave nogle ændringer eller foretage sig noget, og det er i virkeligheden lidt betegnende for den regering, vi har nu, når vi taler om bekæmpelse af bander, at der ikke rigtig sker noget, desværre.
Det synes jeg er dybt ærgerligt.
De mennesker, det går ud over, føler sig utrygge, når de oplever, der sker narkosalg, skyderier, knivstikkerier og alt, hvad der følger i kølvandet på banderne, og kan jo ikke rigtig bruge til noget, at regeringen ikke handler, at regeringen ikke fornyer lovgivningen, at regeringen ikke tager initiativer til, at der bliver dæmmet op for de skyderier, der i øjeblikket gør vores samfund mere utrygt.
Jeg lagde mærke til, at ministeren, efter at politiet heldigvis havde foretaget en hel del ransagninger og anholdelser i går, sagde, at det var vanvittigt, hvad de her bander foretog sig, ligesom han også gav udtryk for, at der skulle udvises en form for nultolerance over for de pågældende bander.
Jeg mener, at det er vigtigt, at regeringen så følger op på det, altså, at der er overensstemmelse mellem det, man siger, og det, man så gør, men for mig og Dansk Folkeparti at se er der altså ikke overensstemmelse mellem det, man siger, og det, man gør.
I det konkrete eksempel oplever vi altså en bandeleder, der har begået en grov voldshandling med døden til følge, få 8 års fængsel, afsone de 5 og komme ud med en reststraf på 1.000 dage, altså med en fantastisk stor rabat på den straf, han oprindelig fik, og nu ser vi, at han tilsyneladende har lavet ny kriminalitet og er blevet anholdt af politiet i forbindelse med den aktion, der fandt sted i går.
Kan justitsministeren ikke godt selv se, at der simpelt hen ikke er overensstemmelse mellem det, man siger, og det, man gør i regeringen?
Morten Bødskov (S), 2013-03-13:
Jeg er bekendt med, at den person, som spørgsmålet drejer sig om, tilsyneladende er blevet anholdt i forbindelse med gårsdagens politiaktion mod bandekriminaliteten her i hovedstadsområdet, men som hr. Peter Skaarup ganske udmærket ved, kan jeg ikke stå her som justitsminister og udtale mig om den konkrete sag.
Derudover fristes man jo til at stille et modspørgsmål – jeg ved godt, at det ikke er tilladeligt, men alligevel kunne man jo fristes til at spørge, hvor hr. Peter Skaarup har været henne siden regeringsskiftet.
For er der noget, den her regering fra dag et til har sat fokus på, er det at sikre og løfte indsatsen mod rocker- og bandemiljøet til et nyt niveau, som langt overstiger det niveau, som der var, da Dansk Folkeparti havde et meget stort medansvar for den tidligere VK-regerings indsats på området.
Det vi så i går, 42 målrettede ransagninger mod miljøet, ligger helt i forlængelse af regeringens mening om, at de her typer er vanvittige mennesker og de skal have én melodi, og det er den, som vi så i går, for de skal ikke tro, at de kan te sig, som de vil, på gaderne, uden at det har nogle konsekvenser.
Peter Skaarup (DF), 2013-03-13:
Det var dog oplagt i en sag som den her at pege på, at bandemedlemmer, der sidder fængslet, altså forhærdede kriminelle, selvfølgelig ikke skal have rabat ligesom andre kriminelle – og man kan diskutere ved en anden lejlighed, om de skal have rabat, når de får en fængselsstraf på 8 år og altså kommer ud efter 5 år – fordi der jo er en stor risiko for, at de går lige direkte ud og laver ny kriminalitet, og det kan vi jo se.
Det kan der vel ikke være to meninger om, eller hvad?
Morten Bødskov (S), 2013-03-13:
Nu skal hr. Peter Skaarup passe på med at kaste med sten, når han selv bor i et glashus, ved at sige, at der ikke er sammenhæng mellem det, regeringen siger, og det, regeringen gør.
Regeringen har løftet indsatsen over for rocker- og bandemiljøet til et nyt niveau som punkt 1.
Punkt 2 er, at da regningen så skulle samles op, skulle der være plads til dem i Kriminalforsorgen.
For det er klart, at når man laver den her type aktioner, ved man jo af erfaring, at i det her miljø begås der meget kriminalitet, og så skal de også på et eller andet tidspunkt ind og have den rette og forhåbentlig lange fængselsstraf, som nogle af dem vil få.
Men hvor var Dansk Folkeparti henne, dengang regningen skulle betales, da vi skulle have 200 nye pladser i Kriminalforsorgen, således at vi kunne have plads i Kriminalforsorgen?
Hvor var Dansk Folkeparti henne, dengang regningen skulle betales for 48 nye pladser til lige nøjagtig de her typer i vores kriminalforsorg?
Dengang var Dansk Folkeparti væk.
Så det at sige, at man siger et og gør noget andet, synes jeg at man lige skulle prøve at reflektere over en ekstra gang selv, inden man begynder at anklage undertegnede for det.
Peter Skaarup (DF), 2013-03-13:
Hvorfor mener ministeren, at så alvorlige sager som pædofilisager skal kunne forældes?
Jeg har nævnt den sag om Lisbeth Zornig Andersen, hvor Socialdemokraternes retsordfører, hr. Ole Hækkerup, sagde, at på baggrund af den her sag var der brug for at gøre det muligt at anmelde sager, også hvis man er kommet lidt op i alderen.
Sagen er jo bare, at det, det handler om, er, at regeringen ændrer fristen med 3 år – det er 3 år, det handler om.
Og det betyder jo, at Lisbeth Zornig Andersen og andre, der har været i samme situation, ikke får mulighed for at kunne forfølge de sager og få den helingsproces i gang, som er meget vigtig for dem, det går ud over.
Derfor synes jeg, der er et forklaringsproblem fra regeringens side, for man har sagt, Socialdemokraterne har sagt, at man vil gøre noget for at afhjælpe den slags situationer.
Det gør man så faktisk ikke, for man rykker kun med 3 år.
Kan ministeren forklare, hvorfor man ikke gør det?
Bjarne Corydon (S), 2013-03-13:
Nej, det forvirrende er da, at man efter 10 år, hvor det var det redskab, man brugte – og hvor man så kunne konstatere, da man tabte regeringsmagten, at det åbenbart ikke havde været tilstrækkeligt til at sikre en stærkere konkurrenceevne, et stærkere erhvervsliv, en stigende beskæftigelse, en bremse for flugten af arbejdspladser ud af landet – så ud over det drilleri, man laver, stædigt holder fast i at tro, at det er måden, nemlig at hvis man nu bare tager godt fat i det håndtag og ikke i andet, så skal man nok komme i mål.
Det er da det, der er underligt.
Vi står jo i en situation objektivt efter 10 år, hvor Venstre har haft regeringsansvaret og udøvet det fuldstændig enevældigt i samarbejde med Dansk Folkeparti, hvor vi må konstatere at vi har en dårligere konkurrenceevne, end vi burde have, og at vi har en udfordring i at få skabt privat vækst og beskæftigelse, som skal håndteres.
Det er et bredt problem.
Det handler om at værne sig mod udlandet, det er naturligvis et aspekt af det.
Der er mange andre aspekter, herunder at vores produktivitetsvækst halter betydeligt bagefter det, man har set i andre lande.
Det skal vi have gjort noget ved, det må nogen tage ansvaret for, og det gør vi så.
Jacob Jensen (V), 2013-03-13:
Det, der selvfølgelig kunne være interessant at høre – og det er også det, spørgsmålet her sigter til – er, hvilke overvejelser man har gjort sig i regeringen, og hvad det er, der har gjort, at man ligesom har skiftet position.
Jeg skal derfor starte med at spørge, om finansministeren rent faktisk stadig væk har den opfattelse, som han gav udtryk for i en kronik den 20. august 2012, hvoraf det netop fremgik meget præcist, at han var af den opfattelse, at det ville være nytteløst – jeg tror, man brugte formuleringen, at det ville være et tvivlsomt sigte – hvis der blev indledt et kapløb mod bunden i forhold til at sænke selskabsskatten.
Jeg skal igen understrege, at Venstre synes, det er en god idé at sænke selskabsskatten – og i øvrigt også andre skatter og afgifter for virksomhederne.
Men jeg vil bare godt foreholde finansministeren, at han for godt et halvt år siden var af den opfattelse, at det ville være et tvivlsomt sigte, hvis der blev indledt et kapløb mod bunden i forhold til at sænke selskabsskatten.
Står finansministeren stadig væk på mål for det synspunkt?
Bjarne Corydon (S), 2013-03-13:
Jeg tror, det er vigtigt at få nogle ting helt på plads her.
Det er jo rigtigt, at selskabsskatten blev sat ned i den periode, hvor Venstre havde regeringsansvaret.
Og det er jo også rigtigt, at Danmark i den periode fik forværret sin konkurrenceevne.
Der blev skabt en situation, hvor investeringerne ud af Danmark var større end investeringerne ind i Danmark.
Der blev skabt en situation, som vi forholder os til nu, hvor danske virksomheder trænger til en hjælpende hånd i konkurrencen med andre lande.
Så det dokumenterer jo i fuld og stor skala, hvis man ser en nedsættelse af selskabsskatten som det eneste relevante middel til at rette op på den her situation, at det åbenbart ikke er tilstrækkeligt.
Det dokumenteres af historien.
Det er jo ikke det samme, som at vi ikke skal værne os imod ting, der sker i landene rundt om os, på en måde, der er så fokuseret som muligt – hvilket kræver en ganske betydelig indsats, i hvert fald i forhold til parterne ude i Nordsøen – og jo i sammenhæng med en lang række andre initiativer, som er i den vækstplan, vi har lagt frem.
Det er da interessant, når vi nu har debatten her i dag, for sådan som jeg forstod Venstres første reaktion på forslaget fra regeringen, var man ikke enig med regeringen i, at det var hensigtsmæssigt at undtage den finansielle sektor.
Det er jo interessant.
Jacob Jensen (V), 2013-03-13:
Jeg ved ikke helt, hvordan jeg skal forstå det svar, men jeg kan vel prøve at spørge en gang til.
Så har finansministeren jo en mulighed for at præcisere det.
Det er godt 6 måneder siden – det er jo trods alt ikke lang tid – at finansministeren sammen med et par andre fra Socialdemokratiets top, må man forstå, skrev en kronik, så det er ikke et citat taget ud af en sammenhæng.
Det er en kronik, som finansministeren selv har stået fadder til, hvor man helt præcis skriver, at man vil opfatte det som et »tvivlsomt sigte«, hvis der bliver indledt et kapløb mod bunden i forhold til at sænke selskabsskatten.
Nu hører jeg finansministeren sige, at en af grundene til, at regeringen i vækstudspillet netop har som element at sænke selskabsskatten, er, at svenskerne har gjort noget tilsvarende.
Venstre deler den opfattelse, at det er en god idé at værne sig.
Men jeg spørger bare: Når man for 6 måneder siden var af en diametralt modsat opfattelse, står man så stadig væk på mål for det, eller hvordan skal den kronik forstås?
Står finansministeren stadig på mål for kronikken, eller har han simpelt hen skiftet opfattelse i forhold til det, der stod i kronikken for 6 måneder siden?
Bjarne Corydon (S), 2013-03-13:
Jeg synes ikke, det er svært at forstå.
Altså, Danmark indleder jo ikke med det forslag, der er lagt frem af regeringen, nogen kamp med andre lande mod bunden.
Vi værner os mod det, der foregår i landene rundt om os.
Det er det, vi gør.
Og det er jo helt objektivt konstaterbart, at der er en udvikling i gang i landene rundt om os – det er der i Sverige, det påtænker man i Norge, det har man haft i Storbritannien, det gælder i langt bredere forstand.
Der er opgaven jo at værne sig fuldstændig pragmatisk imod den udvikling, og så er det at gøre det så fokuseret som muligt.
Jeg bemærkede mig, at det der med den finansielle sektor fandt man ikke anledning til at adressere.
Det kan jo være, at det kan lade sig gøre i andre sammenhænge – det skal jeg ikke kunne sige.
I hvert fald er det klart, at der er den afgørende forskel på vores tilgang til det her og så Venstres, som jeg har forstået den, at for Venstre er det her et fuldstændig afgørende element, som man gennem den periode, hvor man havde regeringsansvaret, gerne lod stå alene i forhold til at hjælpe dansk erhvervsliv, med de resultater, vi så kender i dag.
For os er det et værn mod ting, der sker rundt om os.
Det skal udøves fokuseret, og det skal ske i en større sammenhæng.
Gør vi det, og får vi Venstres tilslutning til det, så er der måske et håb om, at vi får rettet op på nogle af de problemer, vi har med vores vækst og vores beskæftigelse efter 10 år, hvor Venstre havde regeringsansvaret.
Jacob Jensen (V), 2013-03-13:
Men lad mig så tage et andet citat eller en central del af den kronik, som jeg egentlig har spurgt om finansministeren stadig står på mål for, nemlig hvor man siger, at en veluddannet arbejdsstyrke med adgang til billig efteruddannelse, flexicurity, gode pasningsforhold for børn, god infrastruktur og en smidig administration er mere værd end en sænkning af selskabsskatten.
Er det et synspunkt, som finansministeren stadig væk deler?
For man kan sådan set godt sige, at det er et synspunkt, men spørgsmålet er bare, om det stadig væk indgår, og dermed hvorfor man fra regeringens side nu faktisk prioriterer en sænkning af selskabsskatten på bekostning af, vil nogen påstå, nogle af de andre ting.
Bjarne Corydon (S), 2013-03-13:
Jo, men det er jo netop ikke på bekostning af nogle af de andre ting.
Det, der er lagt frem fra regeringens side, er jo netop en helhedsplan, hvor vi oven i en satsning, der i forvejen er omfattende, når det gælder uddannelse, satser endnu en milliard på voksen- og efteruddannelse af arbejdsstyrken.
Det er da klart, tror jeg, hvis vi sådan skal gå tæt på den politiske substans, altså dybden i det, at for os at se
vil en strategi, hvor vi satser på at have den laveste selskabsskat af alle lande og ser stort på vores kvalifikationer og vores produktivitet, være en taberstrategi.
Jeg skal ikke kunne sige, om det er det, Venstre står for – man kunne nogle gange godt få det indtryk, når man hører på de forslag, der bringes på bane.
Det er ikke det, vi står for.
Det er jo ikke det samme, som at vi ikke synes, at man pragmatisk skal værge sig imod det, der foregår i landene rundt om os.
Det bør man gøre, og det bør man gøre så fokuseret som muligt, det vil sige, uden at den finansielle sektor får del i skattelettelsen.
Jeg har stadig væk ikke hørt Venstres synspunkt i forhold til den del af forslaget.
Jacob Jensen (V), 2013-03-13:
Hvilke forhold har gjort, at ministeren har ændret opfattelse, for så vidt angår nedsættelse af selskabsskatten, fra efteråret 2012, hvor Venstre foreslog det, men hvor regeringen afviste forslaget, og til i dag, hvor regeringen selv fremsætter forslag om lavere selskabsskat?
Bjarne Corydon (S), 2013-03-13:
Nu er det jo faktisk en meget omfattende pakke, der er lagt frem, som både værner os på forskellige leder og kanter, og som styrker vores virksomheder på andre leder og kanter.
Det kan vi jo godt diskutere, ikke i løbet af de 50 sekunder, jeg har tilbage til besvarelsen af det her spørgsmål, men der er vel en grundlæggende politisk forskel, idet vi som regering og jeg som finansminister har det synspunkt, at det ikke er det eneste, der sikrer vores konkurrenceevne.
Der skal også være en finansiering af de ting, som er vigtige for vores konkurrenceevne, som handler om uddannelse og om produktivitet, som handler om det produktive i den velfærd, vi leverer til folk.
Det skal finansieres.
Og der får man nogle gange det indtryk, når man hører på Venstre – og det bliver jo sjældent særlig konkret – at det aspekt har man ingen opmærksomhed på overhovedet, det overlader man fuldt ud til os andre.
Det er fint nok, for så ved vi jo, hvor vi har hinanden, når vi mødes og forhandler, og vi ved, hvad der er at vælge mellem, når vi til sin tid skal tage stilling til det.
Bjarne Corydon (S), 2013-03-13:
Som jeg læser det spørgsmål, jeg har fået fra hr. Jacob Jensen, så drejer det sig om præcis det samme, nemlig om selskabsskatten og om regeringens motivation for at nå frem til det forslag og fremsætte det som led i en større vækstplan – det er bare formuleret på en anden måde.
Derfor er svaret også det samme, nemlig at det for os er afgørende, at vi gør det her som et værn imod de ting, der sker i andre lande.
Jeg tror ikke, at vi kan være uenige om, at den udfordring findes.
For os er det afgørende, at det sker fokuseret, altså uden den finansielle sektors og Nordsøens begunstigelse, og det er afgørende, at det sker i en bredere sammenhæng, hvor vi over en bred kam satser på at få en stærkere konkurrenceevne, en højere produktivitet, flere arbejdspladser og højere vækst i Danmark.
Det interessante i den diskussion er, i hvilket omfang Venstre er enig i at anlægge så bred en tilgang som muligt, når det gælder virkemidler, og så fokuseret en tilgang som muligt, når det gælder tildelingen af selskabsskattelettelser.
Nu har jeg det generelle synspunkt om skat og bidrag og om fairness og det at drive et samfund som det danske, der jo er et velfærdssamfund, at der ikke er noget uordentligt i at bede om et bidrag – også fra virksomhederne.
Jeg mener bare, at vi helt pragmatisk må tilpasse størrelsen af de bidrag efter, hvad der sker rundt om os.
Jeg synes ikke, at vi skal gå længere end nødvendigt.
Jeg tror, at vi her støder på en holdningsforskel, der måske på et eller andet plan er grundlæggende, for som jeg forstår Venstre, synes man, det ville være rimeligt og rigtigt at have så lav en selskabsskat som overhovedet muligt.
Jeg ved ikke, hvor man synes det rigtige niveau ville ligge.
For mig at se må man forholde sig til den virkelighed og den omverden, man lever i, men der er jo ikke noget værdimæssigt eller idémæssigt i, at den skal være så lav som muligt, tværtimod.
Steen Gade (SF), 2013-03-14:
Jeg vil sige, at jeg synes, at der er mange gode elementer i beslutningsforslaget fra Enhedslisten, men inden jeg lige har nogle bemærkninger om indholdet, vil jeg dvæle lidt ved forløbet omkring den her lov.
Hvis der nu findes en skolelærer i Danmark, der sidder og ser den her debat og har fulgt debatten i medierne om, hvor dårlig hundeloven er, og hvor meget den skal laves om nu, fordi man uretmæssigt skyder hunde, så ville det være meget hensigtsmæssigt at gå nogle år tilbage og finde de samme klip fra aviserne og tv-indslagene.
Dengang havde vi en offentlig debat, som på en eller anden måde var fuldstændig lige så enøjet den anden vej, altså hvor balancerne ikke var der.
Det er jo også et lærestykke for os herinde – et lille et på sin vis, men det betyder noget for rigtig mange mennesker.
Og vi kom lidt for langt sidste gang i retning af det, som er diskuteret her om f.eks. skambidning, og det, at man rimelig let kan skyde hunden på grund af dårlige definitioner osv. Så vi kom for langt i den retning.
Jeg synes, at debatten her indtil nu har været rigtig god, i den forstand at alle jo faktisk signalerer, at nu skal vi finde en balance, som vi kan være bekendt i Folketinget.
Det tror jeg også vi kan, og jeg synes faktisk, at beslutningsforslaget hjælper med til det, samtidig med at ministeren har fremlagt en hundepakke, hvor der jo også ryddes op i de bestemmelser, vi har, om, at man bare har lov til at skyde en hund, hvis den løber ind på ens ejendom – det er også en urimelighed – altså, så vi får lavet noget fornuftigt på det her punkt.
Ligesom andre ordførere har sagt, handler det om at lave en balance her, hvor vi selvfølgelig ikke vil have hunde i det her land, som skambider børn eller, for den sags skyld, dyr.
Men der er lidt forskel her, og det skal vi også finde ud af, altså om det er mennesker, der skambides, eller det er dyr.
Og så vil vi samtidig sikre, at dyr ikke bare bliver skudt, fordi vi har fået en lidt for rigid lovgivning på det her område. Men, altså, lærestykket for os herinde i Folketinget er jo sådan set at bevare roen, når vi lovgiver, og finde de fornuftige balancer.