Merete Riisager (LA), 2015-04-10:
Jeg skal bare lige spørge ministeren om noget.
Er det korrekt forstået, at man med det her lovforslag omfordeler de eksisterende midler på en anden måde, det vil sige, at det stadig væk er inden for de midler, der gives, de 71 pct., som i gennemsnit tildeles til hvert barn på fri- og privatskolerne, og at der altså ikke gives nye midler?
Folkeskolen står i en faglighedskrise.
Det har jeg sagt efterhånden mange gange fra den her talerstol, og noget siger mig, at jeg kommer til at sige det mange gange, og det gør jeg, lige så længe det står på.
Vi har set en stigning i ikkelæreruddannede, der varetager undervisningen.
Der er sket en voldsom stigning i vikardækningen.
Der er fokus på bevægelse, som regeringens egen undersøgelse har vist ikke nødvendigvis giver en forbedret kognition.
Der er en praksisrelation i undervisningen, som der ikke er noget videnskabeligt belæg for at sige børnene vil blive dygtigere af.
Vi ser en stigning i demotivation blandt lærerne, øget uro, og hvis der er noget, man ved med sikkerhed fra forskningen, er det altså, at øget uro giver dårligere fagligt niveau.
Alle de her ting tilsammen betyder et mindre fagligt fokus, og man må forvente, at der også sker et fagligt dyk, efter den her folkeskolereform er blevet implementeret.
Man kan allerede nu høre både nogle af de fagfolk, der har været inde over, og også politikere sige, at det er, hvad man kunne forvente, og at der bare lige skal gå nogle år, og så bliver det godt igen.
Der må jeg bare sige, at jeg har arbejdet med forandringsprocesser i store virksomheder, og jeg kender ikke nogen virksomheder, som ville acceptere, kan man sige, at produktionen gik dramatisk ned i en årrække som følge af en forandringsproces.
Så varetager man implementeringen på en måde, som altså ikke ødelægger produktionen.
Så øget tværfaglighed er ikke, hvad der er behov for lige nu og her.
Der er ikke noget problem i at relatere ting til omverdenen, men det omfang, som alle de her nye initiativer har fået, går altså ud over folkeskolens faglige niveau, og det er trist at konstatere, at både Venstre og Konservative og måske også endda DF bakker op om det her lovforslag, som jo altså bare er endnu et problem blandt mange.
Det er jo også noget, man hører meget.
Jeg vil bare sige, at den pædagogiske tradition, som det her lovforslag læner sig op ad, er cirka hundred år gammel, så det er altså ikke sådan brændende nyt.
Den russiske pædagog Makarenko gjorde op med den lige efter den russiske revolution.
Så lad os nu sige, at vi i hvert fald forholder os til en pædagogisk tradition, som har nogle år på bagen, så man kan ikke sige, at det er så nyt igen.
Men lærerne derude står altså i en situation, hvor de gerne vil skabe en god faglig undervisning, og omfanget af reformpædagogiske initiativer er blevet så omfattende, at det er rigtig svært at varetage den gode faglige undervisning.
Det er svært for skolelederne at varetage deres opgaver.
Man kan sige, at politikernes behov for, at der skal ske noget nyt, er blevet så omfattende, at det er svært at bedrive skole nu.
Der må man bare sige, at behovet for, at der skal ske noget nyt, jo ikke er børnenes behov.
Det er de voksnes behov.
Det er de voksne, der synes, det er spændende med noget nyt.
Så er alt nyt.
Og når man starter året efter, sker der også noget nyt.
Så hele det her behov for hele tiden at lave forandringer og tage pædagogiske traditioner – som altså ikke er nye – i brug og lave flere centralistiske projekter er altså et voksenprojekt.
Det er ikke et børneprojekt.
Så Liberal Alliance stemmer nej til det her lovforslag, og vi ønsker simpelt hen, at folkeskolen skal have noget mere frihed, ganske enkelt.
De skal have tid til at bedrive skole.
De skal have tid til at fokusere på det væsentlige, nemlig den gode faglige undervisning.
Og så kan man selvfølgelig relatere til praksis, hvis det giver mening der, hvor man er derude.
Det er altså ikke noget, vi skal bestemme herindefra.