Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-03-16:
Når man som udlænding kommer til Danmark for at leve og bo og arbejde her, skal man underskrive en erklæring om integration og aktivt medborgerskab i det danske samfund, og i den erklæring står der bl.a., at diskrimination på baggrund af seksuel orientering er en ulovlig handling i Danmark.
Hvis jeg var udlænding og kom til Danmark og underskrev kontrakten, ville jeg overveje at anklage den danske stat for falsk markedsføring – i hvert fald er det på nuværende tidspunkt sådan, at den danske lovgivning i den grad diskriminerer mennesker på baggrund af seksuel orientering.
Formålet med det lovforslag, vi behandler i dag, er at sidestille registrerede partnere med ægtefæller i forhold til adoption, uanset om det er fremmedadoption, familieadoption, eller stedbarnsadoption, altså at sidestille homoseksuelle par med heteroseksuelle par.
Forslaget har været fremsat flere gange både af Enhedslisten og af den samlede opposition, og i sidste samling lykkedes det så endelig at få et flertal uden om regeringen.
Det er vi vældig glade for, og vi regner selvfølgelig med, at det flertal holder – også igennem den her afstemning.
Der findes gode heteroseksuelle forældre, og der findes dårlige heteroseksuelle forældre; der findes gode homoseksuelle forældre, og der findes dårlige homoseksuelle forældre.
Det er ikke vores seksualitet, der afgør, om vi er i stand til at tage vare på et barn.
Og forslaget her handler ikke om, at homoseksuelle skal have ret til et barn, ligesom det ikke på nuværende tidspunkt er sådan, at heteroseksuelle har ret til et barn.
Nej, forslaget handler om, at både heteroseksuelle og homoseksuelle skal have ret til at blive vurderet, at få undersøgt, om man vil være gode forældre, og om det vurderes, at man vil være god til at tage imod et adoptivbarn, altså blive vurderet ud fra præcis de samme betingelser, som heteroseksuelle bliver vurderet ud fra.
Det vil altså sige at tage udgangspunkt i barnets bedste og sige: Hvordan finder vi de allerallerbedste forældre i Danmark til at tage vare på de børn, der adopteres internt i landet, eller de børn, der kommer udefra?
Den nuværende forsvarsminister var inde på noget af det samme, da hun i forbindelse med det beslutningsforslag, der går forud for forslaget i dag, sagde til TV 2 Nyhederne, og jeg citerer: I bund og grund tror vi, at børn har bedst af at vokse op i en familie, uanset om den er homoseksuel eller heteroseksuel, frem for at vokse op på et børnehjem.
Jeg har hørt flere borgerlige argumentere imod forslaget ved at hævde, at afgiverlandene, altså de lande, vi modtager børn fra, ikke længere vil lade danske par adoptere, hvis det bliver muligt for homoseksuelle i Danmark at adoptere.
For det første synes jeg, det er et lidt mystisk argument, altså, vil vi virkelig acceptere at opretholde en diskriminerende lovgivning, fordi der findes andre lande, hvor man har et reaktionært syn på homoseksualitet?
For det andet er der absolut intet, der tyder på, at det argument holder.
Regeringen skriver selv i lovforslaget, vi behandler i dag, at både de belgiske og de britiske myndigheder har oplyst Justitsministeriet om, at de ikke har oplevet negative reaktioner fra afgiverlandene, i forbindelse med at det er blevet muligt for par af samme køn at adoptere efter de samme regler, som gælder for ægtefæller af forskelligt køn.
Jeg mener ikke, at staten skal diktere, hvad der er den rigtige måde at leve på, og hvordan en rigtig familie skal se ud.
Familiemønsteret ændrer sig, og det er ikke længere sådan, og heldigvis for det, at det kun er o.k. at leve i en far, mor og børn-familie.
Og f.eks. er den danske stat jo også holdt op med at skelne mellem såkaldt ægte og uægte børn.
Det eneste sted i lovgivningen, hvor den slags er opretholdt, er i forbindelse med kongehuset, men ud over kongehuset, der altså stadig væk holder fast i det her med de ægte og de uægte børn, er vi holdt op med den slags i Danmark.
Vi er holdt op med at diskriminere børn på den måde.
Og heldigvis for det, for virkeligheden er, at der ikke findes én opskrift på, hvordan en god familie bliver skruet sammen, én opskrift på, hvordan en god og tryg opvækst ser ud for et barn.
Alligevel forhindrer den danske stat på nuværende tidspunkt tusindvis af mennesker i at komme i betragtning som mulige adoptivforældre ene og alene med den begrundelse, at de forelsker sig i mennesker af samme køn som dem selv.
For vi skal huske på, at enlige jo gerne må adoptere.
Det er altså kun dem, der tillader sig at forelske sig i nogen af samme køn som dem selv, der får at vide: I må ikke være med på det her hold.
Det er hverken fair over for de borgere, der bliver diskrimineret, eller fair over for de børn, der går glip af gode, kærlige forældre.