runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2014-10-24:
Jeg glæder mig over de nordiske huse, og jeg glæder mig over, at man gør noget, for at nordiske journalister bliver opmærksomme på det interessante ved at følge udviklingen i andre nordiske lande.
Men det burde jo være sådan, at medierne selv samarbejdede.
Det burde jo være sådan, at universiteterne selv fandt ud af at samarbejde, sådan som de jo i høj grad gør på forskningsområdet.
Jeg er helt med på, at en nordisk bevilling kan være noget, der sætter noget i gang, men hvis den samme bevilling er der til evig tid, bliver den så at sige en institution.
Og det vigtigste er jo, at vi bruger de penge til at skubbe samarbejder i gang, som derefter kan klare sig uden kunstigt åndedræt fra de nordiske bevillinger.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-24:
Nu er forskellen mellem medieverdenen og forskningsverdenen jo nok den, at medieverdenen i langt højere grad er styret af private kapitalinteresser, hvor forskningsverdenen i langt højere grad er styret af fælles samfundsmæssige prioriteringer.
en, hvad skal man sige, alternativ vinkel på medieverdenen.
Jeg vil bare spørge ordføreren, om ordføreren ikke synes, det er lidt selvmodsigende, at vi på den ene side erkender, at vi ikke rigtig kommer ud over rampen med Nordisk Råd, altså med fortællingen til befolkningen, og vi så samtidig på den anden side sparer på en institution, der jo kunne hjælpe os til det – en institution som Nordisk Journalistcenter – og vel også den, hvad skal man sige, bagvedliggende mere kulturelle meningsudveksling i Norden.
Så jeg vil gerne lige bede ordføreren forholde sig til den selvmodsigelse, som jeg synes det er.
Bertel Haarder (V), 2014-10-24:
Men skal vi så ikke glæde os over, at samarbejdsministeren i går i samrådet med delegationen kunne fortælle, at nu får den institution 1 mio. kr. i 2015?
Så kom vi så vidt.
Det spareforslag, som blev fremsat, tror jeg har overbevist os alle om værdien af det, som man forsøgte at spare på.
Og om det betyder, at man også på længere sigt vil redde livet, skal jeg ikke kunne sige.
Jeg glæder mig da også over, at de har fået 1 mio. kr.
Men jeg synes godt, vi kan være bekendt at gøre det nordiske samarbejde på en gang stærkere og slankere.
Det skal vi i EU, og det skal vi i Norden.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-24:
Hørte jeg virkelig rigtigt?
Sagde ordføreren, at hvis ikke Sverige ændrer sin politik på flygtningeområdet og bliver mere restriktiv, mener Dansk Folkeparti, at vi skal begrænse svenske statsborgeres adgang til danske velfærdsydelser?
Var det det, jeg hørte?
Det vil jeg da gerne lige have bekræftet.
Mikkel Dencker (DF), 2014-10-24:
Jeg kan sige, at det ikke var præcis det, hr. Finn Sørensen refererer, som jeg sagde.
Jeg sagde, at det jo står svenskerne frit for at indrette deres indvandringspolitik, som de har lyst til – det vil jeg ikke blande mig i, det må man selv om – men at det også står Danmark og andre nabolande frit for at vælge, om vi fortsat vil give svenskere direkte adgang til det danske sociale system.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-24:
Jamen så kan jeg da høre, at jeg i hvert fald hørte nogenlunde rigtigt: at hvis ikke den svenske flygtningepolitik ændrer sig fremover, altså hvis de bliver ved med at tage imod så mange flygtninge, vil man fra Dansk Folkepartis side skride til sådan nogle foranstaltninger.
Så er mit spørgsmål: Er det så ikke lidt selvmodsigende at stå og tale om, at man gerne vil styrke det nordiske samarbejde?
Var det ikke meget bedre for det nordiske samarbejde og også for de enkelte landes muligheder for en god håndtering af flygtningeproblemet, at vi så i stedet for søgte et meget tættere samarbejde om det spørgsmål og prøvede at nå frem til nogle nogenlunde fælles målsætninger og fremgangsmåder, sådan at vi kan løfte den opgave, vi vel har som et rigt land, i forhold til at hjælpe mennesker, der er på flugt?
Så er det ikke en selvmodsigelse, ordføreren nu kommer med?
Mikkel Dencker (DF), 2014-10-24:
Nej, jeg synes ikke, der er nogen selvmodsigelse her.
Jeg tror heller ikke på muligheden af, at man kan nå frem til en form for overenskomst med svenskerne om, hvordan flygtningesituationen skal håndteres.
Der tror jeg nok at parterne står alt for langt fra hinanden.
Jeg og Dansk Folkeparti vil ikke på nogen måde blande os i, hvordan Sveriges udlændingepolitik skal skrues sammen; det må den svenske Rigsdag og regering helt selv bestemme.
Men hvis det begynder at få konsekvenser som en form for afledt indvandring via Sverige til Danmark, er det klart, at vi må se på, hvordan vores relationer til Sverige skal være skruet sammen fremover.
Annette Lind (S), 2014-10-24:
Tak for det.
Jeg syntes, det lød lidt besynderligt – er det sådan, at vi skal sætte begrænsninger op for svenskerne i det nordiske samarbejde?
Er det egentlig vores opgave i det nordiske samarbejde?
Mikkel Dencker (DF), 2014-10-24:
Det er dansk indenrigspolitik, og det kan blive nødvendigt.
Mette Bock (LA), 2014-10-24:
Det har jeg ikke.
Jeg er som sagt på tålt ophold her i dag, så jeg ser bare min opgave i, at vi prøver at kigge længere frem end til de her apparatfejlsreparationer, som kan være udmærkede.
Det kan formentlig også være udmærket at kigge på, om der er nogle ting, som kan ændres i de eksisterende samarbejdsaftaler, men igen skal man vide, hvorfor man ændrer noget, altså hvad det er, der er perspektivet i det.
Jeg ser gerne et stærkere nordisk samarbejde, også som et korrektiv i forhold til mange af de ting, som foregår på EU-niveau.
Det tror jeg sådan set at ordføreren for Enhedslisten og jeg kan blive vældig meget enige om.
Der ligger et stort potentiale i det nordiske samarbejde – et meget stort potentiale – som jeg gerne ser forløst.
Og så synes jeg helt banalt, man skal spørge sig selv – sådan har jeg det i hvert fald selv – om man, når man går til møder, så får noget med hjem, eller om det i virkeligheden mere eller mindre er spild af tid.
Jeg har ikke selv deltaget i Nordisk Råds sessioner, men jeg kunne godt forestille mig, at man måske også der kunne kigge på, om man kunne gøre det slankere, men til gengæld mere interessant og substantielt indholdsmæssigt.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-24:
Tak til udenrigsministeren også for den mundtlige redegørelse.
Når vi taler om det arktiske, er der jo ikke nogen væsentlige uoverensstemmelser.
Vi har også fra Enhedslistens side tilsluttet os den arktiske strategi, som er lagt i kongeriget.
Og det er jo godt, at vi har en fælles platform at diskutere ud fra.
Jeg måtte så bare lige reagere på ministerens udlægning af, hvad det var, jeg havde sagt.
Jeg sagde ikke, at det var EU's skyld, men det er klart, at EU's politik på området i forhold til sådan et sælskindsforbud, hvor der så er en inuitundtagelse, jo er med til, kan man sige, at underbygge en fordom blandt de europæiske folk om, at man ikke skal købe sælskind.
Men jeg sagde ikke, at det var EU's skyld, så det vil jeg gerne lige rette.
Jeg har så et andet sådan lidt mere overordnet og vigtigt spørgsmål, synes jeg selv i hvert fald selv: Er udenrigsministeren tilfreds med det beredskab, vi i dag kan præstere i Arktis?
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-24:
Jeg beklager, hvis jeg har misforstået hr. Finn Sørensen.
Jeg er så i øvrigt enig i, at det ville være allerallerbedst, at man kunne få en fuld import – det gælder ikke bare i EU, men i det hele taget – af bæredygtige skind fra sæler.
Men der er vi så åbenbart også enige.
Hvad angår beredskabet, kan man sige det sådan, at udfordringen i Grønland jo er, at området er så utrolig stort, og at besejlingen, selv om den er steget, stadig væk er så forholdsvis lav, at det pr. skib er en meget stor omkostning at have et kæmpestort beredskab.
Hvornår bliver et beredskab godt nok?
Det er svært at svare på entydigt.
Jeg så gerne, at reglerne for sejlads blev strammere, både internationalt og måske også i forhold til de indre farvande, hvis vi kan finde en fornuftig måde at gøre det på, der ikke gør det ekstremt dyrt for skibe overhovedet at sejle der – det er jo det, der er udfordringen – eller ekstremt dyrt for grønlænderne eller den danske stat at skulle gøre det.
Men jeg synes, der er plads til forbedringer, ikke mindst i forhold til de internationale regler.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-24:
Jeg er glad for udenrigsministerens udmelding om det.
Vi har jo også en, må man vel nok sige, sønderlemmende kritik fra Rigsrevisionen, som jo i virkeligheden meget barsk siger, at beredskabet er helt utilstrækkeligt.
Vi har ikke redskaberne og heller ikke materiellet til at klare en større skibskatastrofe der.
Jeg vil bare bede udenrigsministeren bekræfte, at hvis vi ellers kan blive enige med grønlænderne – det er jeg jo fuldstændig enig i at vi skal være – om sådan et skridt, så kan vi selv fastsætte de regler, i hvert fald inden for den del af søterritoriet, som vi suverænt bestemmer over.
Det er vel rigtigt forstået.
Mikkel Dencker (DF), 2014-10-24:
Jeg forstod på udenrigsministerens lange indlæg – og tak for det – at regeringen er uenig i det synspunkt, jeg fremførte på Dansk Folkepartis vegne i min ordførertale, nemlig at vi på et tidspunkt kan komme til at være i en situation, hvor vi skal overveje, om vi fortsat skal have de her regler, som gør, at andre nordiske landes statsborgere har fri adgang til sociale ydelser i Danmark.
Situationen er jo den, at Sverige uddeler asylstatus med ret rund hånd sammenlignet med de danske forhold, og efter ganske få år kan man også med ret rund hånd få tildelt et svensk statsborgerskab.
Problemet ved det er, at hvis Sverige ikke formår at få integreret de her flygtninge og ikke formår at få dem i arbejde og altså skal give dem sociale ydelser, risikerer vi jo så også, at det svenske samfund må begynde at begrænse sin ydelsesstørrelse, fordi man simpelt hen ikke har pengene, og derfor kan der ske en videre udvandring til Danmark, fordi man har lige adgang til danske sociale ydelser.
Er det virkelig det, som regeringen mener er fuldstændig uproblematisk, hvis den situation opstår?
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-24:
Jeg ved ikke, om vi skal tage en meget stor debat her i dag om arbejdskraftens frie bevægelighed og fordele og ulemper ved at supplere den arbejdsstyrke, vi har, i en situation, hvor arbejdsstyrken falder, hvor flere og flere går på pension, og hvor vi har et seriøst problem med at skaffe arbejdskraft nok både i Sverige og Danmark – om det der er fornuftigt også at hente hjælp ind udefra.
Det er jo ikke helt det, der er temaet, men jeg må altså sige, at som udgangspunkt mener jeg, at vi har utrolig stor gavn af, at man kan arbejde på kryds og tværs af Øresundsbroen, at man kan bevæge sig frem og tilbage.
Jeg ser ikke noget som helst tegn på, at der begynder at komme svenskere til Danmark for at modtage socialhjælp.
Det er i hvert fald ikke tal, jeg er blevet gjort bekendt med på nogen som helst måde, og derfor anser jeg heller ikke diskussionen om at øge grænsebommene eller grænsekontrollen for relevant.
Mikkel Dencker (DF), 2014-10-24:
Nej, der er ikke noget problem lige nu, det anerkender jeg.
Men jeg foregriber, at situationen kan opstå, og derfor er det vigtigt, at vi tager diskussionen om, om det er det, vi skal have i Danmark.
Jeg forstod på ministeren i det første indlæg, at der ikke skal være nogen begrænsninger på nordiske borgeres adgang til sociale ydelser i Danmark.
Så er det regeringens politik, at vore nabolandes borgere skal have fri adgang til at modtage danske sociale ydelser?
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-24:
Det er jo en pudsig måde at sætte det op på.
For det første arbejder langt den største del af de udlændinge, der kommer til Sverige så vel som til Danmark, og bidrager til fællesskabet.
Hvis man bosætter sig i Danmark, betaler sin skat, gør alt det, som danskere og danske borgere gør, så har man selvfølgelig de samme rettigheder, eftersom man har de samme pligter, hverken mere eller mindre.
Sådan er det selvfølgelig, og bør det også være, når svenskere bosætter sig i Danmark.
Pligter og rettigheder følges ad.
Johan Lund Olsen (IA), 2014-10-24:
Allerførst vil jeg sige tak til udenrigsministeren for udtalelsen om, at mit ordførerindlæg var en stærk tale.
Tak for det.
Jeg lagde mærke til – jeg tror nok, det var en gang i august måned, omkring slutningen af august måned – at udenrigsministeren havde en kronik i Politiken, tror jeg, hvor han præsenterede Danmarks visioner for udenrigspolitikken.
Det, jeg især lagde mærke til, da jeg læste kronikken, var, at Arktis ikke var nævnt med et eneste ord – ikke en eneste sætning, ikke et eneste ord.
Det fandt jeg meget ærgerligt, når man ved, at udenrigsministeren var på privat ferie på en nedlagt rensdyrfarm ved Nuuk her i sommer, og man også ved, at udenrigsministeren har været barn i Grønland.
Så det, jeg godt kunne tænke mig at vide, at få belyst, er: Har udenrigsministeren ændret holdning, eller var der bare tale om en banal – godt nok meget banal – forglemmelse?
Johan Lund Olsen (IA), 2014-10-24:
Tak, vil jeg sige til fru Zenia Stampe.
Jeg lagde især mærke til, at fru Zenia Stampe i sit ordførerindlæg var inde på, at vi skal være opmærksomme på de sikkerhedspolitiske risici, der især er i Arktis.
Der er jo stormagtsinteresser, i takt med at klimaforandringerne gør, at der er lettere adgang til de mange ressourcer, der er på land og til havs, altså olie- og gasressourcer.
Derfor lagde jeg også særlig mærke til ordførerens passus om, at det er ret bekymrende, hvis det bliver militariseret.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-24:
Jeg kan godt høre, at jeg så også skulle have skrevet et afsnit om Arktis ind i den kronik, for den har jeg godt nok fået meget røg for fra IA's side, men jeg håber også, at Inuit Ataqatigiit har set de mange indlæg, jeg har haft om det arktiske samarbejde og om, hvor meget det fylder – også da jeg tiltrådte som udenrigsminister, i de tiltrædelsesinterview, jeg gav der.
Og jeg kan garantere for, at Arktis fylder meget i mit udenrigspolitiske univers, og at det vil det fortsætte med at gøre, og jeg glæder mig meget til at samarbejde med en kommende grønlandsk regering, uanset hvilken det bliver, på det her område.
Jeg synes, at man skal sige det ligeud: Danmark har utrolig stor brug for Grønland.
Danmark har utrolig stor brug for Færøerne.
I fylder meget i vores forståelse af os selv og i vores udenrigspolitik.
Derfor ville det for mig at se være fuldstændig utænkeligt, at vi ikke også skulle basere vores udenrigspolitiske tænkning på et meget stærkt samarbejde i rigsfællesskabet med både Grønland og Færøerne.
Zenia Stampe (RV), 2014-10-24:
Det er i direkte forlængelse af det.
Jeg bemærkede jo også den del af talen, der handlede om sikkerhedspolitikken og bekæmpelsen af militariseringen af Arktis, og også de konkrete våbentyper blev nævnt.
Det er noget, jeg er fuldstændig enig i, og det er sådan set også noget, som jeg tror spiller en stor rolle for regeringen.
Og derfor vil jeg bare gerne høre, om man synes, at vi er aktive nok på det punkt, eller om vi kunne gøre mere.
Edmund Joensen (SP), 2014-10-24:
Det er store spørgsmål, men jeg skal forsøge at besvare en del af dem.
Jeg går ud fra, at alle de lande, som er medlemmer af EU for øjeblikket, har fundet deres egen plads i EU.
På samme måde tror jeg at Grønland og Færøerne, som nu står udenfor, og Island og Norge, som står udenfor, sidder og venter på deres plads i EU.
For Færøernes vedkommende vil man ikke snakke om medlemskab, før man med sikkerhed kan administrere det grundlag, som er under hele økonomien, og det vil sige fiskeriet og fiskerispørgsmål.
Men jeg forventer, at på et tidspunkt vil man også på det punkt finde en plads til de lande, der står udenfor.
Vi ved godt, at vi alle sammen er fiskerinationer, og i samme øjeblik som Norge f.eks. bestemmer sig for at blive medlem – olieeventyret gør, at Norge er i en speciel situation – så vil de andre lande komme med med det samme, for selvfølgelig vil Norge, der ved en stor konference var inde på at få de andre ud, komme ind engang i fremtiden.
Det må vi bare vente på.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-24:
Jeg anfægter jo overhovedet ikke ordførerens legale synspunkter om, at det ville være godt for Færøerne at komme med i EU, og det er jo nok heller ikke nyt.
Jeg blev bare lidt nysgerrig efter, hvordan man ser sig selv, fordi ordføreren mener, at de nationer, der er i EU i dag, har fundet deres plads.
Ja, men Færøerne har jo selv været udsat for, at pladsen nogle gange er lidt trang, fordi man har overladt sin suverænitet over fiskeri- og handelspolitikken til EU, hvilket medførte den besynderlige situation, at Danmark begyndte at sanktionere en anden del af rigsfællesskabet, nemlig Færøerne, hvilket jo var en yderst pinlig oplevelse for os alle sammen, og det tror jeg også at det har været på Færøerne.
Så er det bare, jeg ligesom spørger: Hvordan kan det kombineres med Færøernes ønske om selv at styre sin fiskeri- og handelspolitik?
Så må jeg åbenbart have svaret til gode om, hvordan det vil gå med at bevare de fredselskende holdninger, hvis man bliver medlem af NATO.
Edmund Joensen (SP), 2014-10-24:
Jeg synes, at det er gode spørgsmål.
Tak for spørgsmålene.
På det andet spørgsmål med hensyn til de konflikter, som vi har haft, mener jeg også, at vi har klaret at løse dem på en meget rimelig måde, når vi tænker på, at Færøerne står udenfor og Danmark har forpligtelser over for EU.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-24:
Jeg vil gerne takke ordføreren for en, synes jeg, meget fyldestgørende og spændende ordførertale, hvor ordføreren især kom meget rundt om opgaverne i forhold til det arktiske.
Jeg vil gerne spørge ordføreren til en konkret ting omkring det her med sælskind og det store problem, der er med, at de grønlandske fangere af mange forskellige grunde, men bl.a. også et EU-forbud og tidligere kampagner fra visse miljøorganisationer, stort set ikke kan komme af med de sælskind, man har.
Har ordføreren måske nogen ideer til, hvordan vi kunne styrke en indsats på det her område, f.eks. i Nordisk Råd?
Det burde være muligt at bruge det nordiske samarbejde til at støtte de grønlandske fangere på det her punkt.
Det er det ene spørgsmål.
Jeg har et andet spørgsmål – måske går vi lidt meget over i en diskussion om rigsfællesskab, men tingene hænger sammen.
Ordføreren nævnte, hvad Enhedslisten vil støtte, at Grønland og Færøerne skulle være, om man så må sige, mere med ved bordet i internationale spørgsmål.
Johan Lund Olsen (IA), 2014-10-24:
Tak til Finn Sørensen.
Det er rigtigt, at vi er nødt til at gøre noget også i Nordisk Råds regi i forhold til sælproduktforbuddet.
Der er godt nok en inuitundtagelse i EU, men den virker ikke efter hensigten.
Til oplysning kan jeg informere om, at for ganske få år siden – for 6 år siden – havde vi en omsætning på 60 mio. kr. i det grønlandske garveri i Qaqortoq, som var til fordel for fiskere og fanger, især fangere ude i bygder og yderdistrikter.
Men den omsætning er nu faldet helt ned til 6 mio. kr. om året – 6 mio. kr. til en masse fanger i de grønlandske bygder og yderdistrikter.
Det rækker slet ikke.
Så jeg er glad for, at Finn Sørensen påpeger det her forhold.
Jeg lagde mærke til, at Socialdemokraternes ordfører, fru Annette Lind, også var inde på, at et sælskind er et bæredygtigt produkt.
Det er det nemlig!
Det foregår jo bæredygtigt, og derfor gælder det om i Nordisk Råds regi, men også her i Folketingssalen, at gøre noget ved det problem, som bl.a. EU har været med til at skabe.
Tak til fru Zenia Stampe for spørgsmålet.
Der har jo været alle de her Thulesager, som mange her kender til, hvor vi overhovedet ikke har været medinddraget.
Heldigvis er der så blevet rettet lidt op på det via en dom i Østre Landsret vedrørende tvangsflytningen af Thulebeboerne tilbage i 1953.
Det er bare et eksempel.
Men der har jo også været en række episoder især i tiden under den kolde krig, hvor Grønland og grønlænderne overhovedet ikke blev informeret om, hvad der skete i deres eget land.
Derfor var jeg også inde på, at det kunne være interessant at se nærmere på, hvordan og hvorledes Thule Air Base kunne anvendes fremover.
Vi ville foretrække, at det var et internationalt forum, eksempelvis FN, der drev Thule Air Base og stillede den til rådighed for verdenssamfundet i fredens tjeneste.
Zenia Stampe (RV), 2014-10-24:
Allerførst vil jeg gerne kvittere for en meget interessant og stærk ordførertale, som jeg synes er meget relevant.
Jeg står her både for at kvittere, men i virkeligheden også for at tilstå, at jeg synes, at vi tit taler om arktisk politik, men at vi glemmer Grønland og Færøerne, altså at vi glemmer de befolkninger, som rent faktisk bor i en region, som vi interesserer os meget for, fordi der er mange relevante spørgsmål, men også fordi det pludselig giver Danmark en særlig og stor udenrigspolitisk rolle, og det tror jeg vi er mange der synes er vældig spændende.
Men jeg synes også, det er pinligt, og jeg tænker ikke på Udenrigsministeriet eller sådan noget, men jeg synes bare, at vi i almindelighed faktisk har en tendens til at glemme jer, der faktisk bor deroppe.
Derfor syntes jeg, at det, ordføreren sagde om, hvordan I kunne blive inddraget yderligere, var rigtig interessant.
Jeg ville egentlig også gerne spørge lidt mere til det, men også til, om der har været nogle områder, hvor man har følt at man ikke er blevet involveret tilstrækkeligt.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-24:
Tak til ordføreren for indlægget og for mange gode spørgsmål til ministeren.
Dem glæder jeg mig også til at høre svaret på.
De var jo yderst relevante alle sammen.
Jeg er meget enig i ordførerens betragtninger om, at de tre dele af rigsfællesskabet i langt højere grad skal være ligeværdige partnere i det arktiske samarbejde.
Det vil jeg da gerne lige give til kende.
Så synes jeg også, at ordføreren havde en rigtig god formulering: Det nordiske samarbejde er en modvægt til småstatstænkning.
Den er god.
Men så er mit spørgsmål: Hvad tror ordføreren ville blive konsekvenserne for Færøerne, hvis ordføreren fik opfyldt sit ønske om, at Færøerne og Grønland blev medlem både af EU og NATO?
Jeg tænker på, at jeg har oplevet Færøerne som en nation, der satte en ære i selv at bestemme over sin fiskeri- og handelspolitik, men man skal jo vide, at hvis man melder sig ind i EU, forsvinder selvbestemmelsesretten, hvad det angår.
Det nærmeste, vi kom krigeriske handlinger, var vel helt forståelig civil ulydighed i Klaksvik og Thorshavn vendt mod kolonimagten for mange år siden.
Med medlemskab af NATO bliver Færøerne jo koblet på hele den såkaldte aktivistiske udenrigspolitik, der har medført deltagelse i flere krige.
Johan Lund Olsen (IA), 2014-10-24:
Tak igen, hr. Finn Sørensen.
Medindflydelse inden for udenrigs- og sikkerhedspolitik er vi meget stærkt optaget af i IA.
Der vil jeg gerne minde om, at den tidligere udenrigsminister Per Stig Møller i sin tid indgik en aftale med Grønlands daværende landsstyreformand Hans Enoksen om netop udenrigs- og sikkerhedspolitiske spørgsmål, når det vedrører Grønland og Arktis.
Da var der stor enighed om – den er på skrift og forefindes hos os og i Udenrigsministeriet – og det står sort på hvidt i Itilleqerklæringen, at Grønland skal medinddrages og sikres medindflydelse, når det gælder udenrigs- og sikkerhedspolitiske spørgsmål af særlig relevans for Grønland, og når det vedrører os, der bor i Arktis.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-24:
Vi må så bare prøve at lægge hovederne i blød.
Så måske kunne vi gøre noget i forhold til det nordiske samarbejde for at afhjælpe det problem, vi taler om her.
Så havde jeg også et andet spørgsmål i forhold til det udenrigspolitiske, om, hvordan ordføreren måske mere konkret forestiller sig, at man kunne komme nærmere den ligestilling og inddragelse, som Enhedslisten i hvert fald varmt støtter sker i forhold til Færøerne og Grønland, når vi taler om specielt det arktiske område.
Peter Laigaard (LA), 2014-10-30:
Jamen jeg takker også igen, og jeg kan se på de overvejelser, vi har gjort os på området, at vi formentlig deler synspunkt på det område her.
Men de retssikkerhedsmæssige overvejelser tror jeg vi deler på det område her, så det vil vi selvfølgelig også arbejde for.
Men tak for bemærkningen.