Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-04-25:
Det er jo dejligt, at vi får mulighed for at diskutere justitsministerens redegørelse om forvaltningens anvendelse af tvangsindgreb og oplysningspligt uden for strafferetsplejen.
Det kan være meget vidtgående, når en forvaltningsmyndighed foretager tvangsindgreb uden nogen forudgående retskendelse.
Det er bl.a. derfor, vi har grundlovens § 72, der i al korthed lyder: »Boligen er ukrænkelig. Husundersøgelse, beslaglæggelse og undersøgelse af breve og andre papirer samt brud på post-, telegraf- og telefonhemmeligheden må, hvor ingen lov hjemler en særegen undtagelse, alene ske efter en retskendelse.«
Der er så bare frygtelig mange steder, hvor en lov hjemler en særegen undtagelse.
I ministerens skriftlige redegørelse kan vi læse, at Justitsministeriet fortsat med udgangspunkt i princippet i grundlovens § 72 om boligens ukrænkelighed i forbindelse med den lovtekniske gennemgang af andre ministeriers lovforslag vil tilstræbe, at der ikke unødigt medtages bestemmelser, der gør det muligt for offentlige myndigheder at skaffe sig adgang til privat ejendom.
Praksis viser desværre noget andet.
Lovgivningstendensen går først og fremmest i én retning, og det er den forkerte.
I 2013 blev der vedtaget i alt 13 bestemmelser vedrørende forvaltningens adgang til at gennemføre tvangsindgreb omfattet af retssikkerhedsloven.
To af disse bestemmelser giver forvaltningen en egentlig ny adgang til at gennemføre tvangsindgreb.
Fem af bestemmelserne har haft til formål at udvide anvendelsesområdet for allerede gældende bestemmelser.
Fire bestemmelser har i det væsentlige haft karakter af en videre bestemmelse, og kun to indebærer en ophævelse af de eksisterende bestemmelser.
Berlingske har tidligere afdækket, at stigningen i det antal love, der giver myndighederne adgang til privat grund uden retskendelse, betyder, at der i dag bliver foretaget mere end 100.000 tvangsindgreb hvert eneste år.
100.000, det er da ikke så lidt.
Det er et tal, der både er uvirkeligt, uoverskueligt og sådan set også temmelig frygteligt.
Den ukrænkelige bolig er i praksis blevet meget krænkelig.
Faktisk er den så krænkelig, at højesteretsdommer Jens Peter Christensen, som er tidligere professor i statsret, har påpeget, at grundlovens beskyttelse ikke eksisterer længere.
Torben Jensen, der er generalsekretær i Advokatsamfundet, Poul Mollerup, der er administrerende direktør for Danske Advokater, og John Bygholm, der er formand for skatteudvalget i FSR – danske revisorer, har i et fælles debatindlæg understreget, at de er bekymrede for den tendens, der har vist sig tydeligere i de seneste år, hvor borgernes retssikkerhed trædes under fode for at gøre det lettere for SKAT i nogle tilfælde at kontrollere eller få penge i statskassen.
Udviklingen bliver desværre ikke bedre af, at Skatteministeriet som det eneste ministerium ifølge redegørelsen over forvaltningens brug af tvangsindgreb hverken opgør, hvor mange af SKATs tvangsindgreb der foregår henholdsvis med og uden varsel, eller opgør, hvor mange politianmeldelser de ender med.
Dermed er mulighederne for at kontrollere, hvordan SKAT bruger tvangsindgrebene, reelt meget begrænsede.
Jeg har dog lagt mærke til, at der på redegørelsens side 6 står
: »Ministeriet vil i forbindelse med udarbejdelsen af Indsatsplan 2014 sætte fokus på området, således at der fremover sker registrering af tvangsindgreb som henholdsvis varslede og ikke varslede indgreb.«
Det må man jo betragte som en forbedring, hvis vi skal forstå fokuset på den måde, at man vil sikre, at Skatteministeriet så gør det.
Jeg håber, jeg kan få justitsministerens besvarelse af, at det er det, det betyder, når der står, at man har fokus på, at det skal fremgå ved de her indgreb, og at det så kommer til at fremgå fremadrettet.
Og hvad med antallet af politianmeldelser?
Det står jo også som ikke oplyst, men det er ikke kommenteret på samme måde i redegørelsen, så det vil også være rart at få en kommentar til det.
Vi håber, at den her debat for det første kan få forholdene vedrørende Skatteministeriet til at falde på plads og for det andet være med til at vende den tendens, der har været med, at der bliver lavet – er det flere og flere, eller hvad var det, hr. Lars Løkke Rasmussen rodede sig ud i fra den her talerstol på et tidspunkt?
– flere og flere.
Færre og færre indgreb skulle man måske ønske fremadrettet.
Vi skal i hvert fald have stoppet den udvikling, der har været, hvor der bliver flere og flere af de her indgreb, så vi kan sige, at der fremadrettet etableres en egentlig respekt for grundlovens § 72, og at vi ikke skal have højesteretsdommere og juridiske eksperter til at sige, at vi har en lemfældig omgang med denne.