Frank Aaen (EL), 2009-02-03:
Før var der et massivt flertal i Folketinget, der stemte imod et forslag om at gøre noget for de arbejdsløse, at gøre noget for dem, der mister deres bolig på grund af tvangsauktion eller af en anden grund, og i det hele taget ville man ikke gøre noget ved de problemer, der er ude i den reelle økonomi.
Det er altså interessant, at lige så let, som man afviser krav om at gøre noget for almindelige mennesker, lige så hurtig er man til at bevilge penge, når det drejer sig om bankdirektører.
Det er jo sigende, at dengang der var valgkamp, ville et flertal i Folketinget gerne give penge til SOSU-assistenterne, sådan at de kunne få mere i løn, så de lavtlønnede inden for velfærd, de lavtlønnede kvinder, kunne komme op på et mere rimeligt lønniveau.
Det flertal forsvandt umiddelbart efter valget.
Nu var der lige pludselig ikke råd til at hjælpe de lavestlønnede.
Skoletoiletterne blev nævnt mest, men også anden renovering af skolerne blev nævnt.
Jeg kan huske rørende forklaringer om, at vi jo ikke kan have skoler, hvor der stadig væk er en mur ned gennem Tyskland på landkortene, der undervises efter.
Jeg er fuldstændig enig, men da vi så kom til kommuneforhandlingerne og skulle afsætte penge til kommunerne, så de kunne gøre noget ved de problemer, der helt berettiget var nævnt i valgkampen, var der heller ikke råd.
Men med hensyn til bankdirektørerne kom der som nævnt før først 20 mia. kr., så en garanti på 3.000 mia. kr. og nu 100 mia. kr.
så kan det bare stemmes igennem, så er der lige pludselig ikke problemer med at finde pengene.
Jeg vil bare bede ministeren bekræfte, om det ikke er sådan, at de penge, der nu om lidt bevilliges som lån til bankerne, er uden noget som helst krav om, hvad pengene bruges til.
De kan bruges til at spekulere i udlandet, de kan bruges til at putte ned i kassen, de kan bruges til en ny Stein Bagger, hvis der kommer en ny Stein Bagger forbi, og IT-Factory.
De skal bare bruge pengene, som de selv synes er klogest af hensyn til deres egne aktionærer.
Det vil sige, at det overlades til dem fuldstændig at forvalte skatteyderpenge.
De penge skal ikke afdrages.
De skal ikke betales tilbage, fordi staten ikke kan kræve pengene tilbagebetalt.
Ministeren siger: Jeg håber, at de gør det, men man kan ikke kræve det af dem.
Ja, det skal de, hvis de har råd.
For der er også en bestemmelse, der hedder: Har de ikke råd, skal de ikke betale.
Her vil jeg sige, at der er mange af de husejere, der i dag går på tvangsauktion, som godt kunne have lyst til at have sådan en ordning, at de kun skulle betale renterne på deres lån, hvis de havde råd.
Men de er jo ikke bankdirektører, og derfor har de ikke fået det tilbud.
Så siger man, at de skal betale 10 pct. i gennemsnit.
Ja, det lyder da flot med 10 pct.
Det er langt mindre, end de kan låne til, hvis det var ude på det private lånemarked, de skulle hente pengene på en tilsvarende måde, hvis de overhovedet kunne få lov at låne dem.
Men dem, der handler på skatteydernes vegne, er åbenbart ikke så bange, så der ruller pengene bare ud uden krav om, hvad de skal bruges til, og uden sikkerhed for, at pengene nogen sinde kommer tilbage.
Er det så 10 pct.? vil jeg spørge ministeren.
Er det 10 pct.?
Eller er det ikke sådan, at det første, banken gør, hvis de overhovedet betaler renter, er at trække dem fra i skat?
Så røg der 2,5 pct.
Desuden er det jo sådan, at når staten skal låne bankerne nogle penge, skal de ud at låne dem selv.
Det koster staten, dvs. skatteyderne, 3 pct.
Så er vi lige pludselig nede på godt 4 pct.
Realrenten for staten, selv hvis det går bedst, er maksimalt ca. 4 pct.
Det er da en helt anden historie end de 10 pct., vi har hørt om op ad døre og ned ad stolper i ugerne op til den her vedtagelse.
Så det er altså meget risikabelt.
Pengene kan gå tabt.
Det er bestemt ikke nogen god forretning for skatteyderne.
De penge skal skatteyderne betale, samtidig med at der ikke er råd til at give ordentlig løn til de ansatte inden for velfærden, til at sætte gang i byggerier ude i kommunerne, som kan hjælpe de arbejdsløse.
Sådan er det.
Det burde nu ikke overraske, at det er sådan med en borgerlig regering, men det burde måske overraske en anelse, at det er hele Folketinget fra SF til Dansk Folkeparti, der stemmer for den profil.