Martin Henriksen (DF), 2011-04-12:
Tak for det.
I forbindelse med Dansk Folkepartis sommergruppemøde sidste år lancerede vi et udspil gående ud på et ønske om at begrænse den ikkevestlige indvandring.
Dette lovforslag vil i forhold til familiesammenføringsreglerne dreje en del af indvandringen hen imod den vestlige kulturkreds samt en række andre lande, hvorfra der erfaringsmæssigt er tale om udlændinge, som bidrager positivt til det danske samfund.
Som noget nyt vil der også blive stillet krav til den, der kommer udefra.
Erhvervserfaring, sprogkundskaber, uddannelse vil blive belønnet.
24-års-reglen skærpes, men gøres samtidig mere fleksibel, i og med at særlig dygtige udlændinge kan familiesammenføres, før de fylder 24 år.
Den førte udlændingepolitik har skabt en mere afbalanceret og fornuftig indvandring.
24-års-reglen har forhindret tvangsægteskaber og har givet flere unge frihed til og mulighed for selv at vælge.
24-års-reglen og tilknytningskravet har begrænset kædeindvandringen fra muslimske lande.
Det har været en succes, og den succes bygger vi videre på.
Alle skal bidrage til samfundet.
Hvis en udlænding har arbejdet eller uddannet sig i sit hjemland, kan vedkommende også bidrage her i Danmark.
Dansk Folkeparti lægger vægt på, at de udlændinge, som slår sig ned i Danmark, bidrager på arbejdsmarkedet, tager dansk kultur til sig.
Vi ønsker ikke et opsplittet, multikulturelt samfund, hvor forskellige grupper opholder sig i hver deres parallelsamfund.
Danmark skal hænge sammen socialt, økonomisk og kulturelt.
Derfor er det så vigtigt, at der løbende er en politisk vilje til at justere og tilpasse udlændingepolitikken til globaliseringens udfordringer og folkevandringerne ind i Europa og Danmark.
Den problematiske indvandring må og skal holdes nede af hensyn til danskerne og også af hensyn til de udlændinge, som er her, og som kan og vil bidrage positivt til samfundet.
Det er ikke alt, som Dansk Folkeparti og regeringen er enige om, men vi har trods alt igennem 10 år formået at nedbringe indvandringen via asylog familiesammenføringsreglerne; flere er kommet ud på arbejdsmarkedet; der er positive tendenser i forhold til uddannelse; der er skabt enighed om rigtig mange udlændingeaftaler og politikken på det her område.
Over for det står en splittet venstrefløj, som den ene dag ikke vil stramme mere, den anden dag godt vil stramme og den tredje dag vil lempe på reglerne.
Det stritter i alle retninger.
De partier, der står til at få de afgørende mandater, bliver Enhedslisten og De Radikale.
Ministerposterne og spindoktorerne er allerede fordelt, kan man forstå; der ligger formentlig også en plan for, hvordan man skal rulle politikken tilbage på udlændingeområdet.
Jeg frygter, at politikken skrues tilbage til dengang, hvor det at stille krav blev opfattet som noget diskriminerende og negativt, og hvor det at forvente, at udlændinge tilpassede sig det danske samfund, blev opfattet som undertrykkende og nedladende over for andre kulturer.
Det frygter jeg vil blive virkeligheden igen.
Jeg mener, at udlændinge skal mødes med krav, og lever de op til vores forventninger, bliver de til en del af fællesskabet, og det er det, som udlændingepolitikken skal bygge på.
Det har taget 40 år at skabe mange af de problemer, som vi står med i dag i det danske samfund – ghettoer, kriminalitet, parallelsamfund osv. – og man kan lige så godt være ærlig at sige, at vi har været i gang i ca. 10 år og vi har behov for at videreføre og løbende justere den politik i mange år fremover, hvis vi på sigt skal have et samfund, der hænger bare nogenlunde sammen.
Dansk Folkeparti kan selvfølgelig støtte lovforslaget.