Sophie Løhde (V), 2013-06-03:
Først og fremmest skal der ikke være nogen tvivl om, at Venstre allerhelst havde set, at regionerne og Praktiserende Lægers Organisation, PLO, var nået til enighed om en ny samarbejdsaftale i forhandlingerne om en ny overenskomst.
Det lykkedes som bekendt desværre ikke, og som opfølgning på sammenbruddet i forhandlingerne og regionernes efterfølgende opsigelse af aftalen har regeringen altså truffet det valg at fremsætte et lovforslag om en justering af de fremtidige rammer for almen praksis.
Det er et lovforslag, der bl.a. har til formål at skabe bedre muligheder for, at alle danskere kan få adgang til læge, uanset hvor i landet de bor, sikre en bedre sammenhæng i sundhedsvæsenet, samtidig med at den gældende overenskomst foreslås forlænget, indtil der foreligger en ny aftale om en ny overenskomst.
Venstre støtter en modernisering af de styringsmæssige rammer for almen praksis, og vi vil gerne være med til at påtage os et ansvar for at tilvejebringe de lovgivningsmæssige rammer, der kan være med til at udvikle og fremtidssikre almen praksis i det samlede sundhedsvæsen.
For Venstre har det været afgørende, at lovforslaget respekterede de praktiserende læger som selvstændige erhvervsdrivende, og dermed at praktiserende læger selvfølgelig også skal have indflydelse på de opgaver, som almen praksis varetager i dag såvel som fremadrettet, og herunder at nye opgaver qua f.eks. sundhedsaftaler eller forløbsprogrammer vil kræve en særskilt aftale mellem parterne på området i forhold til implementering og spørgsmålet om økonomi.
Så har det været afgørende, at vi i lovforslaget fik indhegnet omfanget af ministerbemyndigelser og dermed opstillet nogle tydelige begrænsninger i adgangen til at kunne detailregulere arbejdstilrettelæggelsen i almen praksis.
Vi mener ganske enkelt ikke, at det er en opgave for 179 folketingsmedlemmer at detailstyre, hvor ofte og i hvilke tilfælde en læge skal tage på hjemmebesøg.
For det første fordi den slags altid bør bero på et lægefagligt skøn, og for det andet fordi den slags detailregulering bør og skal aftales mellem de relevante parter frem for af Folketinget.
Endelig har det været afgørende, at regionerne med lovforslaget ikke fik adgang til at kunne tvangsopkøbe eller tvangsflytte praksisser.
I forhold til det fremsatte lovforslag, altså det lovforslag, som vi nu i dag førstebehandler her i Folketinget, glæder vi os i Venstre dermed også over, at regeringen har valgt at lytte til de mange bekymringer, som har været rejst fra forskellig side, og som altså nu foreslås konkret udmøntet via konkrete ændringer, præciseringer m.v. i lovforslaget sammenholdt med det, som blev udsendt i høringsudkastet.
Det er rigtig godt, at regeringen lytter, også til Venstre – ja, det sidste må man jo sige at regeringen faktisk gerne måtte gøre til en vane og gøre noget oftere.
Lovforslaget, som det ligger nu, er på en række punkter ændret, præciseret og tydeliggjort efter høringen – ikke bare i forhold til et enkelt komma eller nogle smådele, men i forhold til en række elementer.
Det synes jeg er svært ikke at anerkende, uanset om man så ikke måtte være hundrede procent tilfreds med det fulde indhold, og det kan dermed forhåbentlig også danne grundlag for, at man igen kan mødes om forhandlingsbordet.
Dermed ikke sagt, at der ikke kan være enkelte elementer, som vi i den videre udvalgsbehandling kan forbedre yderligere eller præcisere yderligere via svar på udvalgsspørgsmål m.v. – det er jo netop hele formålet med den proces, som vi nu skal igennem.
Og jeg kan da i hvert fald bl.a. se af nogle af de breve, jeg har modtaget her de seneste dage, at der stadig på nogle punkter er en vis usikkerhed i forhold til enkeltelementer i lovforslaget, og som jeg da synes at vi i den videre udvalgsbehandling skal have afklaret og boret ud, sådan at der er en helt klar forståelse af, hvad lovforslaget indebærer, og lige så meget af, hvad det ikke indebærer.
Men lovforslaget, sådan som det ligger nu, kan vi altså bakke op om.
Det skal sikre en bedre sammenhæng, bedre rammer for lægedækning i hele landet, samtidig med at nye organisationsformer kan afprøves under hensyntagen til lokale forhold, udfordringer og behov.