Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-25:
Tak til ordførerne for debatten i dag.
Tak for alle de mange spørgsmål, der er stillet til det her lovforslag, nemlig 117 spørgsmål i alt.
Fru Ida Auken gik i dag lidt tilbage i historikken, faktisk tilbage til de år, hvor fru Ida Auken talte om at bilægge skyttegravskrigen, altså skyttegravskrigen mellem miljøet på den ene side og landbruget på den anden side.
Det var i 2013, da Natur- og Landbrugskommissionen kom med sine forslag, og bl.a. skrev fru Ida Auken som opfølgning på deres forslag:
Vi står altså nu med en vifte af gode ideer til, hvordan vi udvikler landbruget, skaber arbejdspladser og passer bedre på vores natur.
Ideen om en mere målrettet miljøindsats er central.
Men det tager tid, og det kræver mod og ansvar fra alle sider.
En ny regulering kan blive en driftsmæssig fordel for nogle landmænd, men også en ulempe for andre.
Derfor bliver der også behov for at diskutere solidariske løsninger i landbruget.
Sådan skrev fru Ida Auken, og gid det var sådan, at fru Ida Auken havde bibeholdt denne tilgang til emnet og til det her område, nu hvor hun som radikal deltager i debatten.
Tænk, hvis vi kunne have fortsat den konstruktive dialog med hinanden om at finde ud af, hvordan vi på bedste vis gennemfører den målrettede regulering, som jo et bredt flertal under den tidligere regering i 2014 var enige om var vejen frem.
Det er det, vi nu tager mod og ansvar på os til at gennemføre.
Det er en stor udfordring.
Det er et paradigmeskifte, der sker i Danmark, når vi nu går fra en generel måde at regulere miljøindsatsen på over til en mere målrettet indsats.
Og ja, det tager 2½ år at udvikle selve modellen, og det er klart, at der vil være masser af spørgsmål og også masser af usikkerheder forbundet med det.
Det har jeg ikke på noget tidspunkt lagt skjul på.
Så siger fru Ida Auken, at vi fjerner beskyttelsen, og at vi burde have holdt fast i balancen.
Det er lige præcis det sidstnævnte, vi gør.
På grund af alle de meldinger, der har været fra ordførerne i dag, må jeg jo gentage det, jeg efterhånden har sagt mange gange: Der er ikke fiflet med nogen tal.
Der er ikke fremlagt forkerte tal.
Jeg har lagt alle tal åbent frem.
Jeg har været åben omkring de usikkerheder og de risici, der er forbundet med den her meget store øvelse med et paradigmeskift, vi foretager, og det har jeg været både i forhold til miljøet og i forhold til at overholde EU's direktiver.
Så der er ikke tale om, at nogle oplysninger har været vildledende eller manipulerende.
Det hele er forklaret, og det hele hænger sammen.
Jeg har noteret mig den kritik, der har været, både her i salen, men også fra forskere, og jeg har noteret mig, at der er stor uenighed blandt forskerne om de miljømæssige konsekvenser af lovændringen.
Vurderingerne spænder helt fra, at der ikke vil være en målbar effekt, uanset hvordan vi medregner baseline, til at vi risikerer at sætte hele den hidtidige indsats over styr.
Der er en ting, jeg har lært, og det er, at fremadrettet skal samtlige tabeller, vi laver, være selvforklarende.
Som jeg nævnte i tirsdags på samrådet – det er jo så i virkeligheden også en kommentar til hr. René Christensen – kan det godt ærgre mig, at jeg ikke lige lavede den her fodnote eller satte en lille stjerne, hvor jeg mindede om, at husk nu, at udgangspunktet for målbelastningen er 2012.
Det er det år, der er det seneste, som vi har data fra, og derfor er det det år, vi tager udgangspunkt i.
Men jeg er glad for, at vi er nået frem til en meget ambitiøs fødevareog landbrugspakke, hvor det lovforslag, vi behandler i dag, L 68, jo er et meget centralt element.
Der er betydelige gevinster at hente både for erhvervet, miljøet og samfundet ved at gå over til en ny målrettet regulering.
Jeg synes, det er ærgerligt, at forløbet har været, som det har, med slåskampe om tal og med fnidder, når bundlinjen er den, at vi med fødevare- og landbrugspakken, som gødsningsloven er en vigtig del af, under alle omstændigheder vil få et plus for både miljøet og for fødevaresektoren.