runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2008-04-24:
Hr. Per Clausen har fået forklaringerne.
Jeg har ikke forhandlet disse ting.
De har fået en teknisk oplysning.
Det er blevet oplyst, og den tekniske oplysning har ført til det resultat, der foreligger.
Der foreligger mig bekendt ikke nogen særlige papirer.
Så til det folkelige engagement med de 40.000 underskrifter, jeg ikke ville modtage.
Mig bekendt har man ikke bedt om et møde hos mig for at aflevere de 40.000 underskrifter, vil jeg sige til hr. Per Clausen.
Så vil jeg i hvert fald gerne se det brev i kopi.
Jeg har ikke set det.
Sagt til hr. Messerschmidt: Jamen det er jo ikke arrogant at sige, at der kun var ti fanebærere og ti faner og ti kinesere.
Der var kaldt til demonstration.
Man havde regnet med, at der skulle være en stor demonstration imod det, Folketinget foretager i dag.
Så gør jeg bare stilfærdigt opmærksom på - det er forbrugeroplysning, vil jeg sige til hr. Messerschmidt, ren forbrugeroplysning - at den demonstration, der er blevet indkaldt til, imod den arbejdsproces, der foregår her i Folketinget, altså førte til ti fanebærere, ti røde faner og ti kinesiske turister.
Det er ikke arrogant, det er virkelighed.
Jeg har selv talt dem.
Og så til det om, at det ikke skulle være rigtigt, hvad jeg har sagt om kvalificeret flertal.
Hr. Messerschmidt peger på, at beskæftigelse, uddannelse og sundhed skal indtænkes.
Ja, når vi laver politikker skal vi da prøve at se på sundheds-, uddannelses- og beskæftigelsesniveauets forbedring alle steder, men det er altså suveræne områder.
Vi indretter selv vores sundhedssystem og sundhedsvæsen.
Vi indretter selv vores undervisningsvæsen.
Vi indretter selv vores beskæftigelsesordninger og arbejdsmarked.
Så det er jo stadig væk suveræne områder.
Så vil jeg sige til hr. Krarup: Suverænitet er ikke lig indflydelse, der er vi jo enige om.
Det er jo det, jeg beskrev som den situation, vi var i i 1930’erne, men hvor de andre havde indflydelse.
Altså, indflydelsen gik ind.
Andre udefra havde indflydelse inde, hvilket udhulede vores suverænitet.
Det var jo tilfældet i 1930’erne.
Det kan ikke nytte noget at ryste på hovedet af det.
Det var jo kendsgerningen i 1930’erne.
Derimod er vi nu i den situation, at vi har vores suverænitet og derindefra har indflydelse udad, det vil sige på alle de omgivelser, vi har, på den verden, vi er i, på den verden, vi spiller sammen med.
Vi har jo ikke lukket af for verden.
Per Clausen (EL), 2008-04-24:
Nu har jeg sådan set ikke så travlt med at komme til at trykke på de der knapper, det kan vi tidsnok komme til.
Jeg forstod på udenrigsministeren, at det her i grunden ikke flyttede noget magt.
Det var hans ene standpunkt, og det andet var, at til gengæld blev det nemmere at stemme Danmark ned, og så ville man vedtage nogle bedre regler.
Det forstår jeg måske ikke helt.
Men der er to ting, som jeg synes at udenrigsministeren alligevel bliver nødt til at svare på.
Han sagde, at alt var lagt frem.
Hvad så med de dokumenter om Danmarks rolle i forhandlingerne om at få de ni punkter ud af traktaten?
Vi har gentagne gange bedt om at få de papirer offentliggjort og hver eneste gang fået det afvist.
Er det så nu - i forlængelse af at ministeren siger, at alt er lagt frem - at vi kan få lov til at se dem?
Det nærmer sig efterhånden at være historiske papirer, så det burde vel være muligt.
Det er jo lidt utroligt, at ministeren står her og siger, at alt er lagt frem, når det notorisk ikke passer.
Så er der det folkelige engagement.
Hvad er forklaringen på, at ministeren og regeringen, der jo interesserer sig meget for det folkelige engagement, ikke var i stand til at afsætte tid til at modtage de over 40.000 underskrifter, der krævede en folkeafstemning?
Jesper Langballe (DF), 2008-04-24:
Nu bliver argumentationen efterhånden så primitiv, at man snart ikke gider forholde sig til den.
Ja, Dansk Folkeparti har været imod alle de traktater, som alle sammen har betydet en tættere integration i EU, for det ønsker vi ikke.
Sådan er det.
Så vil jeg i øvrigt ikke stille et spørgsmål, men komme med et par litterære referencer, der falder mig i hu.
Den ene er George Orwells opgørsbog, »1984«, hvori han skildrer et totalitært regime, der opfinder et nysprog, som siger, at krig er fred, al ting bliver omtolket til sin modsætning.
Det er det samme, vi oplever her.
De partier, som vil sælge konfliktretten og nægter at sikre den i Lissabontraktaten, fremstiller sig selv som dem, der vil beskytte konfliktretten.
Det er fuldstændig absurd.
Formanden står op, betyder det, at jeg ikke har mere tid?
Jeg må sige, at når hr. Svend Auken forsøger sig som billig amatørteolog, hvad enten det sker fra Vartov Kirkes prædikestol eller fra Folketingets talerstol, finder jeg det ikke ubehageligt, men lidt billigt, lidt komisk.
Hr. Svend Auken begynder nu sådan virkelig at sprede verbale tåger og tale udenom.
Hr. Svend Auken henviser til, at det drejer sig om de samlede europæiske landes løn- og arbejdsmarkedsforhold.
Dermed siger hr. Svend Auken jo i virkeligheden, at de andre EU-lande ikke vil gå med til midt under ratifikationsprocessen at give os en protokol, fordi de ikke vil finde sig i, at Danmark beholder sin aftalemodel.
Så bukker hr. Svend Auken for alle de andre og siger, at det måske heller ikke er så vigtigt med den danske aftalemodel, lad os bare sælge den.
Bevar mig vel, hvor er Socialdemokratiet henne?
Hvad er der blevet af det, der engang var et hæderligt arbejderparti?
Det er ufatteligt.
Svend Auken (S), 2008-04-24:
Det er ikke ensbetydende med, at vi bruger vores klogskab, hver gang vi tager Folketingets talerstol i besiddelse, og jeg må sige, at hr. Langballe i hvert fald suspenderede sin ret.
Vi vil arbejde for, at alle efter deres nationale forhold får mulighed for at beskytte løn- og arbejdsvilkår.
Det gør vi i den givne situation ved at skrive mere præcise regler - tror jeg - ind i udstationeringsdirektivet.
Men vi gør det ikke ved at ændre traktatgrundlaget midt under afstemningen og ratifikationen i 27 lande.
Det kan man simpelt hen ikke.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-24:
Vi får krise i EU, siger fru Anne Grete Holmsgaard, hvis vi kræver en protokol.
Jamen er fru Anne Grete Holmsgaard og SF ikke villig til at tage en krise for at sikre den nordiske aftalemodel?
Det lyder da temmelig besynderligt, at et parti, der ellers i dagligdagen kalder sig socialistisk, vil være imod at tage en krise for at sikre hele udgangspunktet for den danske aftalemodel.
Så det vil jeg spørge om som punkt 1. Som punkt 2 vil jeg spørge: Er de sådan meget EU-fidele synspunkter, som fru Anne Grete Holmsgaard giver udtryk for her, repræsentative for hele SF's folketingsgruppe, eller er det sådan, at der rent faktisk findes nogle elementer i SF's folketingsgruppe, som synes, at det er en god idé at få en protokol?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-24:
I politik skal man vælge sine våben og sine strategier på en måde, så man har rimelig sikkerhed for, at man får en succes ud af det.
Og jeg vil godt gentage, at det at kræve en protokol som en forudsætning for en ratifikation på nuværende tidspunkt ikke er en strategi, som er gangbar.
Nogle herinde siger, at det jo er meget, meget svært at ændre udstationeringsdirektivet, for det er der en række lande der er imod.
Det er det ene, jeg vil sige til det.
Det andet er, at jeg mener, at det er en vildfarelse at sige - som både Enhedslisten og Dansk Folkeparti siger i dag - at dette er den eneste mulighed for at sikre konfliktretten.
Det er simpelt hen en opgivenhed, som jeg på ingen måde deler.
Jeg er meget mere fighter end det.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-24:
Pludselig forstår jeg den idéfattigdom, der kendetegner SF, for hvis SF kun formulerer sine mål ud fra, hvad der realistisk kan gennemføres, er det klart, at tankerne så også må blive meget små.
Det er klart, at man derfor heller ikke vil kunne forstå problemet med de domme, som vi nu en gang har.
Men sagen er altså, at der kun er to muligheder, hvormed man kan forhindre et fortsat angreb på aftalemodellen.
Den første er, at man ændrer traktatens artikel 28 og 30.
Det er nok endnu sværere end at få en protokol, som er mulighed nummer to.
Lige nu har vi jo et momentum, lige nu har vi alle tiders chance for rent faktisk at få den her protokol, fordi Irland skal stemme den 12. juni, så kan fru Anne Grete Holmsgaard ikke godt se, at hvis de øvrige statsledere rundt omkring i EU skulle sige nej til at lave en sådan protokol, ville det da i den grad være at sætte fru Anne Grete Holmsgaards projekt i Irland over styr?
Afslutningsvis kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre svaret på spørgsmålet: Er modstanden mod en protokol noget, som kendetegner hele SF's folketingsgruppe, eller er det sådan et særstandpunkt, som fru Anne Grete Holmsgaard står relativt alene med?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-24:
Jeg vil bare sige to ting.
Det første er en gentagelse af, hvad jeg tidligere har sagt til hr. Morten Messerschmidt, og det er, at man skal vælge sine strategier, så man har maksimal mulighed for at få succes med dem.
Og jeg mener ikke, at strategien med at kræve en protokol på nuværende tidspunkt er den strategi, der giver bedst chance for succes.
Med hensyn til det andet om SF's folketingsgruppe
: Nej, det er selvfølgelig ikke et særstandpunkt, jeg har, når jeg står her.
Jeg er ordfører for SF, og vi har haft en grundig diskussion af det.
Vi har haft en grundig diskussion af protokoller, og vi har haft en grundig diskussion af at tage ting op på topmøder.
Jeg vil så bare gentage, at vi arbejder med hele det spektrum inden for EU-sporet, der hedder topmøder, ændring af udstationeringsdirektivet, præcisering af proportionalitetsprincippet osv.
Vi arbejder med alle muligheder, og selvfølgelig arbejder vi med det, vi gør, fordi vi er et proeuropæisk parti - nemlig at mobilisere på europæisk niveau.
Line Barfod (EL), 2008-04-24:
Fru Anne Grete Holmsgaard spørger, om vi mener, at det er den eneste mulighed for at sikre konfliktretten og for at sikre, at vi kan kræve ordentlige løn- og ansættelsesvilkår.
Selvfølgelig er det ikke den eneste mulighed.
Hvis det går så galt, at SF og Socialdemokraterne i dag ikke vil være med til at sikre konfliktretten, ikke vil være med til at sikre, at vi kan kræve ordentlige løn- og arbejdsvilkår; hvis det går så galt, at der bliver sagt ja i alle de andre EU-lande, uden at man får sikret strejkeretten, og uden at man får sikret, at vi kan kræve ordentlige løn- og arbejdsvilkår, så må vi selvfølgelig ud og mobilisere fagbevægelsen, venstreorienterede partier og alle dem, der vil kæmpe for ordentlige løn- og arbejdsvilkår i Europa.
Men det kommer til at tage mange, mange år at få det kæmpet igennem, og der kan gøres utrolig meget skade, laves rigtig meget social dumping i løbet af de år.
Derfor mener vi, at vi skal bruge den mulighed for at sikre konfliktretten og for at gå imod social dumping, vi har lige nu.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-24:
Det synes jeg da var en god opblødning, fru Line Barfod kom med på Enhedslistens vegne.
For faktisk var det sådan, at det, der blev sagt heroppefra fra Enhedslistens side, var, at det er det eneste effektive våben.
Så jeg synes, det er godt, at fru Line Barfod er kommet til den erkendelse, at man så bagefter også kan fortsætte og gå ind i - går jeg ud fra - konstruktive diskussioner om, hvordan man så rent faktisk får den mobilisering og får sikret konfliktretten, når man er ude af den fælde, man har bragt sig selv i, hvor man faktisk bruger det her med et dobbelt formål, og hvor det andet formål jo simpelt hen er at få et nej til Lissabontraktaten, fordi man er inderlig imod denne traktat, ligesom man var imod tidligere traktater.
Jeg undrer mig så i øvrigt over, at et venstreorienteret parti i den grad kan gå imod, at vi har et forpligtende samarbejde på europæisk plan, hvor det jo bl.a. handler om at sikre et stærkt socialt Europa.
Line Barfod (EL), 2008-04-24:
Det, jeg sagde, var, at det er den eneste mulighed, vi har nu.
Hvis SF og Socialdemokraterne i dag vælger at stemme for social dumping og stemme imod at sikre konfliktretten, så vil vi selvfølgelig fortsat kæmpe for at overbevise både SF'ere og Socialdemokrater om, at de skal gå imod social dumping.
Men det er nu, vi har muligheden - det er nu, vi har muligheden for at sikre os mod social dumping, det er nu, der er en historisk mulighed for SF for at sikre strejkeretten og for at sikre, at vi har ret til at kræve ordentlige løn- og arbejdsvilkår.
Danmark kan nedlægge veto mod, at vi får godkendt Lissabontraktaten, før vi har sikret strejkeretten, og før vi har sikret ret til at kræve ordentlige løn- og arbejdsvilkår.
Hvorfor i alverden skulle de andre lande sige ja til en regeringskonference, når først de har fået Lissabontraktaten igennem?
Hvad skulle deres interesse være i det?
Derimod kan de ikke få Lissabontraktaten igennem, uden at Danmarks siger ja.
Derfor har vi muligheden nu.
Det er den eneste mulighed, der er de næste mange år.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-24:
For nu fortsætter fru Line Barfod med at sige, at SF har en vetoret.
Det er jo det rene sludder.
Men det er klart, at hvis man har det sådan, som Enhedslisten har det, nemlig at man gerne vil sende Lissabontraktaten hen, hvor peberet gror, med alle de ting, der er bedre i den end i den nuværende traktat, så forfølger man selvfølgelig en strategi, der indeholder to ting, og man håber virkelig på, at det her fører til, at Lissabontraktaten falder.
For er det sådan, at Enhedslisten vil sige, at hvis man fik en protokol ind i den på nuværende tidspunkt - hvilket er en helt teoretisk mulighed - så ville de også stemme for den?
Nej, det vil Enhedslisten ikke - protokol eller ej.
Lone Dybkjær (RV), 2008-04-24:
Jeg beklager, at jeg havde fortabt mig i en anden diskussion.
Det Radikale Venstre stemmer også imod det konkrete ændringsforslag.
Hvis det var sådan, at vi var midt i en regeringskonference, så kunne vi diskutere, om vi skulle have en protokol, men regeringskonferencen er faktisk afsluttet.
Det er, som om man ligesom ikke vil acceptere det.
Det, vi står i nu, er, som mange har sagt, en ratifikation, og denne regeringskonference kan ikke bare åbnes igen.
Jeg er udmærket godt klar over, at det er en opfattelse, Enhedslisten og Dansk Folkeparti har, men man kan ikke bare indkalde til en ny regeringskonference.
Så enkelt er det ikke.
Alene af den grund stemmer vi imod ændringsforslaget.
Vi synes, ligesom andre har sagt det, simpelt hen overhovedet ikke, at det her er en farbar strategi.
Vi ønsker på nuværende tidspunkt overhovedet ikke at indkalde til en ny regeringskonference.
Vi er tilfredse med, at vi langt om længe er nået til et resultat i forbindelse med Lissabontraktaten.
Der er ting, som vi gerne så ændret, men vi vil i hvert fald ikke løbe den risiko, at vi genåbner hele Lissabontraktaten, og det er jo reelt det, der vil ske.
Der vil være tusindvis af andre ønsker fra alle mulige andre lande, og vi vil i realiteten starte forfra.
Derfor mener vi ikke, at det er en farbar strategi.
Jeg er udmærket klar over, at Enhedslisten og Dansk Folkeparti kan synes, at det er en vildt farbar strategi, for de ønsker jo ikke andet - som andre ordførere også har været inde på - end at kaste grus i maskineriet.
Vi vil gerne have Lissabontraktaten ratificeret, og når den er ratificeret, vil vi diskutere andre veje i forbindelse med det her spørgsmål om konfliktret osv.
Line Barfod (EL), 2008-04-24:
Jeg forstår simpelt hen ikke det, fru Lone Dybkjær og andre ordførere siger om, at de andre lande jo ikke vil være med, hvis vi siger, der skal være en regeringskonference.
De andre lande har jo ikke noget valg.
Siger vi i Danmark, at vi kun vil være med til at gennemføre Lissabontraktaten, hvis vi får en juridisk bindende erklæring, der sikrer strejkeretten og sikrer, at vi har ret til at kræve ordentlig løn- og arbejdsvilkår, så bliver de andre lande jo nødt til at gennemføre en regeringskonference, hvis de ønsker Lissabontraktaten gennemført.
Så de har ikke noget valg.
Det er jo ikke noget, vi skal hen og bede om.
Når Lissabontraktaten derimod er endelig godkendt, skal vi hen og tigge og bede de andre lande, og så er der ingen som helst grund til, at de andre lande skulle sige ja til, at vi får en regeringskonference og en juridisk bindende erklæring - ingen som helst grund, når Lissabontraktaten først er gået igennem.
Svend Auken (S), 2008-04-24:
Jeg tror ikke, at jeg brugte udtrykket ubehagelig på den måde, som hr. Jesper Langballe mener at have hørt det.
Men hvis jeg skal være helt ærlig, var det jo ikke, fordi jeg ligefrem syntes, at det var behageligt at høre på hr. Jesper Langballe.
Det her drejer sig jo slet ikke kun om danske løn- og arbejdsvilkår.
Det drejer sig om vilkårene for alle lønmodtagere i Europa, som der er en fælles interesse i at sikre.
Jeg ved godt, at hr. Langballe mener, at næstekærligheden ophører ved nationalgrænserne, men vi andre, for hvem solidaritet ikke kun er et fremmedord, men er selve grundnerven i det, vi arbejder med, arbejder selvfølgelig på at få en fælles europæisk løsning.
Det er det, jeg gør nu.
Det, der er problemet med den foreslåede model i protokollen, er, at det eneste, den vil gøre, er at sabotere Lissabonprocessen.
Den vil ikke løse problemerne.
Vi vil være med til at løse problemerne og også gerne sammen med hr. Langballes parti og andre partier, fordi vi tror, at der er en fælles interesse.
Jesper Langballe (DF), 2008-04-24:
Hr. Svend Auken har gang på gang under den her debat brugt ordet ubehagelig.
Dansk Folkepartis ordfører var ubehagelig, og det var Enhedslistens ordfører også.
Hr. Svend Auken siger, at vi ikke kan få en protokol midt i en ratifikationsproces.
Så spørger jeg: Hvorfor kan vi ikke det?
Hvis den protokol omhandler de specielle danske arbejdsmarkedsforhold og er fuldstændig ligegyldig for de andre lande, hvorfor skulle vi så ikke kunne få den?
Og det vil jo altså sige, at det er den, hr. Svend Auken gladelig vil sælge.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-24:
Vi har alletiders chance for at få den protokol frem til Irlands folkeafstemning den 12. juni.
Det er meget, meget svært at forestille sig, at et EU, som i øjeblikket er ved at presse en ratifikation af en traktat igennem, skulle sige nej til, at vi i Danmark, i Norden skulle have lov til at fastholde den måde, som vi normalt altid har organiseret os på på arbejdsmarkedet.
Derfor stiller Dansk Folkeparti det her ændringsforslag, sådan at forudsætningen for, at Folketinget vil ratificere og tiltræde Lissabontraktaten, er, at vi får en sådan protokol.
Derfor håber vi på, at når det her ændringsforslag er blevet vedtaget, vil regeringen tage det op med sine kollegaer rundtomkring i de 26 andre lande og sige, at det naturligvis er fuldstændig uacceptabelt med EF-Domstolens linje, der går på at skulle skabe ens vilkår i alle hjørner af hele Europa, og at den linje selvfølgelig skal bremses.
Svend Auken (S), 2008-04-24:
Jeg synes, det var et pinligt indlæg fra hr. Per Clausen, Folketinget netop hørte.
For det første at vi er enige med hr. Per Clausen og andre faglige ledere osv. om, at der kan være betydelige skadevirkninger af de tre domme, der er faldet på området, og at vi skal bruge alle egnede midler til at mindske eller helt undgå virkningerne - ikke bare for den danske model, men for arbejdsmarkedet i Europa i det hele taget.
Det stod lysende klart.
Den anden ting, der stod lysende klart, var, at et krav om en protokol til Lissabontraktaten på dette tidspunkt ikke ville føre til målet.
Det ville bare ødelægge Lissabontraktaten.
Man kan ikke forestille sig, at nogle midt i en ratifikationsproces pludselig kommer med nye protokoller.
Tænk, hvis andre lande gjorde det over for os.
Vi ville med det samme sige: Nu har vi stemt om noget, der siden hen er blevet ændret.
Det vil sige, at det er et absolut uegnet middel, der er foreslået af hr. Morten Messerschmidt med støtte af hr. Per Clausen.
Men hvorfor gør man det så, når man ved, det er fuldstændig uegnet?
Man gør det med én eneste bagtanke - ikke noget med at gavne arbejdsmarkedet, ikke noget med at give et positivt bidrag til løsning af det her problem, som vi er enige om at se faren i, men fordi man er lodret imod selve Lissabontraktaten.
Man ved udmærket godt, at hvis sådan en protokol bliver sat ind på nuværende tidspunkt, vil det smadre hele processen.
Det, man gør, er altså, at man tager det danske arbejdsmarked, vores indsats for at sikre konfliktretten og vores indsats for at sikre respekt for løn- og arbejdsvilkår som gidsel i sin kamp mod Lissabontraktaten.
Vi vender senere tilbage til diskussionen om selve traktaten, og jeg synes, det er fair nok, at der kan være delte meninger om den.
Men at tage hele det danske arbejdsmarked som gidsel i denne situation og afskære sig fra alle de andre egnede metoder til at løse problemet, det synes jeg er gennemført ubehageligt.
Så harcelerede hr. Per Clausen over hr. Morten Messerschmidts pludselige omsorg for danske lønmodtagerrettigheder og sådan noget.
Den harceleren - hvis der er noget, der hedder det på dansk - deler jeg helt, men er hr. Per Clausen meget bedre?
I øjeblikket kører der en arbejdskonflikt, Enhedslisten har bedt om en hasteforespørgsel, og hvad er en hasteforespørgsel midt under en konflikt andet end et ønske om at gribe ind i en overenskomst og bestemme en overenskomst?
Hvad andet er det?
Der var en statsmand herinde, der engang sagde: Hellere dobbeltmoral end ingen moral.
Jeg siger tillykke!
Per Clausen (EL), 2008-04-24:
Her forsvinder forstanden simpelt hen.
Pointen er jo, at med de afgørelser, der blev truffet af EF-Domstolen, blev grundlaget for Lissabontraktaten fundamentalt ændret, fordi det handler om konfliktret.
Det vil sige, at Danmark har al mulig grund til at komme og sige, at der er opstået et problem, som vi ikke vidste eksisterede, men nu må vi få det løst.
Det er jo det, der er kernen i det hele.
Det er det, der skal til, men problemet med hr. Svend Auken er, at han ikke vil det, der skal til, og derfor er det hr. Svend Auken, der tager den danske lønmodtagermodel, den danske arbejdsmarkedsmodel som gidsel for at sikre, at Lissabontraktaten kan glide igennem og forbeholdene blive fjernet uden problemer.
Svend Auken (S), 2008-04-24:
Nej, det er ikke det eneste holdbare, det er den umulige løsning.
Det er at indbilde folk, at der er en løsning, der ikke eksisterer.
Det ville da være skønt, kunne hr. Per Clausen sige, at man var lige så rig som hr. Mærsk McKinney Møller, men hr. Per Clausen og jeg ved udmærket godt, at det ikke er muligt.
Det er ikke muligt at lave den protokol, men det, der derimod er muligt, er eventuelt - og det synes vi skal diskutere videre i et andet forum og i en anden sammenhæng - at bede den danske regering om at tage initiativ, for mig gerne i forbindelse med et topmøde, eller, som vi jo allerede har gjort over for kommissær Spidla, der har området under sig, bede om en præcisering af udstationeringsdirektivet, så teksterne bliver klarere.
En af grundene til, at domstolen traf disse afgørelser, er jo, at de tekster, man arbejder på baggrund af, er fyldt med tvetydige formuleringer, usikkerheder osv. Derfor kan der være al mulig grund til at se på det, og her vil vi gerne være allierede med hr. Per Clausen og gerne være allierede med hr. Morten Messerschmidt.
Men at gå ud og fortælle folk, at der er en mulighed, som ikke er der i virkeligheden, er efter min mening ikke fornuftigt.
Per Clausen (EL), 2008-04-24:
Det må hr. Svend Auken jo kende alt til, for det er ham, der har anbefalet den danske befolkning at godkende dem.
Men det, der jo er kernen i denne sag, er, at hvis man vil forhindre, at EF-Domstolen fremover blander sig i arbejdsmarkedsforhold, konfliktret osv., og dermed sikre den danske model, forudsætter det, at der træffes en beslutning på en regeringskonference.
Alt det andet er fromme ønsker fra hr. Svend Aukens side, og dem deler vi da, men vi kan ikke nøjes med fromme ønsker.
Vi skal have juridisk holdbare løsninger.