Martin Lidegaard (RV), 2013-05-16:
Mange tak.
Det var en glad og en stolt klima-, energi- og bygningsminister, der stod her på talerstolen til den tilsvarende debat for et års tid siden.
Da havde forligskredsen, som vi lige har hørt, kort forinden indgået en ambitiøs, en grøn, en langsigtet og meget bred energiaftale i Folketinget.
Heldigvis kan jeg røbe, for nu at starte med konklusionen, at det stadig væk er en meget stolt og glad minister, der står på talerstolen i dag.
For aftalen holder.
Det er stadig en ambitiøs og dog realistisk og fuldt finansieret aftale, og vi er i fuld gang, i et rygende tempo, med at implementere de mange konkrete initiativer i aftalen, og dermed er vi på det rigtige spor til at opfylde det overordnede og langsigtede mål om en energiforsyning baseret hundrede procent på vedvarende energi.
Lad mig blot nævne nogle få eksempler på de konkrete initiativer, som vi er i gang med at implementere og føre ud i livet, eller som vi allerede har ført ud i livet: Der er indgået en aftale med energiselskaberne om den markante stigning i energispareindsatsen, og det er jo en af hjørnestenene i aftalen.
Uden den store indsats for mere energieffektivitet kan vi simpelt hen ikke nå vores langsigtede mål så billigt og omkostningseffektivt, som vi gerne vil.
Et andet centralt tiltag er den tilskudspulje, som skal få danske virksomheder til at omlægge til vedvarende energi.
Det er en stor pulje, der er afsat til det formål, og ordningen vil bidrage markant til en større vedvarende energi-andel frem mod 2020, og samtidig vil investeringerne gøre virksomhederne mere konkurrencedygtige og robuste over for stigninger og udsving i priserne på de fossile brændsler.
For det tredje er Energistyrelsen i fuld gang med at forberede grundlaget for udbud af de aftalte to store havmølleparker og grundlaget for udbygningen med de kystnære vindmøller, og det går godt.
Der er stor interesse for udbuddene.
Sådan kunne jeg sådan set blive ved, men lad mig nøjes med at fremhæve et sidste eksempel, nemlig den energirenoveringsstrategi, der er aftalt, og som er en central brik i aftalen og på energieffektiviseringsområdet i det hele taget.
Strategien vil som aftalt blive fremlagt inden udgangen af i år, og der har været et enormt engagement fra alle de virksomheder, alle de brancheorganisationer, alle de interesseorganisationer, som har deltaget i arbejdet.
Vi er altså rigtig godt på vej og med deltagelse af det danske samfund og de danske erhvervsinteresser.
Bl.a. har det været nødvendigt at justere solcelleordningen.
Tilskuddet var simpelt hen for stort, og antallet af solcelleinstallationer var ved at eksplodere til stor omkostning for alle andre borgere.
Der har også været stor opmærksomhed på de såkaldte PSO-betalinger på baggrund af den stigning, der var fra 2011 til 2012.
Lad mig bare gøre det helt klart, at jeg er enig i, at regeringen skal være særdeles opmærksom på udviklingen i virksomhedernes omkostninger og tilsvarende selvfølgelig også på de helt almindelige elforbrugeres omkostninger, og hvor store deres elregninger bliver, også af sociale hensyn.
Jeg vil blot gerne slå fast med syvtommersøm, at stigningen i PSO-omkostningerne i 2012 intet har at gøre med den energiaftale, vi indgik sidste år, for den var jo slet ikke implementeret i 2012 og vil først have betydning for PSO'en om et par år.
Det ekstraordinært høje niveau i 2012 skyldtes først og fremmest rigelige mængder billig norsk og svensk vandkraft, der gav lave elpriser og deraf følgende høje PSO-støtteomkostninger.
Derfor steg forbrugernes elpriser altså heller ikke, selv om PSO'en gjorde.
Jeg er som nævnt helt enig i, at vi hele tiden skal holde et vågent øje med udviklingen i virksomhedernes omkostninger og påvirkningen af konkurrenceevnen over for udlandet.
Det er danske arbejdspladser, der står på spil.
Energipolitikken skaber omvendt vækst og beskæftigelse i de grønne virksomheder i hele landet, og det skulle jo nødig modvirkes af tab af arbejdspladser andre steder.
Det er også baggrunden for, at afgifterne på virksomhedernes energiforbrug er blevet sat ganske markant ned i forbindelse med vækstaftalen, og det vil selvfølgelig øge konkurrenceevnen og dermed også beskæftigelsen.
Desværre vil det også øge virksomhedernes energiforbrug og reducere deres incitamenter til at investere i energieffektivt udstyr.
Men der er jeg glad for, at der stadig er stor opmærksomhed om energieffektivitet i erhvervslivet, og jeg er også rigtig glad for, at det er lykkedes at få enighed om, at vi fortsætter en energiaftaleordning som en forudsætning for at få tilskud fra den nye pulje til elintensive virksomheder.
Dermed bliver der bibeholdt et fokus på energibesparelser i disse virksomheder.
På et andet område er det værd at nævne, at vi siden 1995 har haft indtægter i staten for olie- og gasaktiviteter svarende til mere end 320 mia. kr.
Regeringen ser gerne, at selskaberne investerer i efterforskning og indvinding af olie og gas i Danmark, både i Nordsøen og til lands, så længe vi er sikre på, at aktiviteterne kan ske sikkert og miljømæssigt fuldt forsvarligt.
Vi planlægger jo allerede i år, 2013, at åbne en syvende udbudsrunde, og inden lanceringen af runden skal der foreligge en miljøvurdering, som i øjeblikket er under udarbejdelse.
Så meget om det nationale niveau i første omgang.
Det er jo også af stor betydning, som vi har set, hvad der sker i EU på energi- og klimafronten.
Der er ingen tvivl om, at jo mere vi kan basere os på fælles EU-virkemidler, jo bedre er det for vores konkurrenceevne.
Derfor var det også rigtig ærgerligt, at det ikke i hvert fald i første omgang lykkedes at opnå enighed om det såkaldte backloadingforslag, som skulle rette op på den nødlidende CO2-kvoteordning.
Kvoteordningen er et godt, markedsorienteret virkemiddel, der jo også har store energipolitiske implikationer på europæisk plan, bl.a. i konkurrencen mellem kul, gas og biomasse som brændsel på kraftværkerne.
Jeg ser frem til over det kommende år at arbejde intensivt med Folketingets partier om at styrke den grønne profil i den europæiske energi- og klimapolitik, få nye mål for tiden fra 2020 til 2030 og forhåbentlig dermed også et rigtig godt rygstød til den danske klima- og energipolitik.
For sluttelig at vende tilbage til Danmark og vores egne ambitiøse mål vil jeg sige, at der jo ingen tvivl er om, at der stadig er et stykke vej igen, og at der vil fortsætte med at være udfordringer på vejen.
Derfor er jeg utrolig glad for det løbende samarbejde, vi har i forligskredsen.
Vi vil jo blive ved med at mødes med jævne mellemrum.
Det er også derfor, vi har aftalt en række meget vigtige analyser, som er nævnt i redegørelsen til Folketinget.
Vi skal vurdere den fremtidige elforsyningssikkerhed; vi skal sikre klare rammer for varmeplanlægningen; vi skal undgå superoptimering i investeringerne og fejlinvesteringer; vi skal undersøge den fremtidige brug af natur og gas; vi skal vurdere bæredygtigheden af biomassen – for blot at nævne nogle af de mange udfordringer.
Jeg forestiller mig, at vi efter årsskiftet får sammenfattet de mange analyser, vi har igangsat på alle de her områder, og ikke mindst hvordan de mange spørgsmål hænger sammen, hvor presserende de er, og hvordan vi skal følge op på dem tværgående og langsigtet.
Den proces starter jeg faktisk lige om lidt, for jeg vil foreløbig gerne invitere til et midtvejsseminar, hvor alle ordførere vil blive indbudt i juni måned til en status på de mange analyser og problemstillinger.
Jeg ser på den baggrund frem til et fortsat godt samarbejde med Folketingets partier.