runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Geday (RV), 2007-05-02:
Det er korrekt, for sådan ser jeg ikke lovforslaget.
Jeg ser det, som om det er usikkert, hvorvidt der er tale om en væsentlig ændring eller ej, at det må bero på en konkret vurdering, og at den sag faktisk først skal forhandles.
Man kan ikke umiddelbart gå ud fra, at en hvilken som helst jobklausul, som man som lønmodtager ikke måtte ønske at acceptere, medfører så væsentlig en ændring i ens ansættelsesforhold, at man eksempelvis har retten til de opsigelsesvarsler, som gælder i funktionærloven.
Man kan heller ikke som udgangspunkt være sikker på, at man som lønmodtager har lov til at få dagpenge bagefter, og at man altså ikke skal have en karantæne fra sin a-kasse.
Og den usikkerhed er jeg sikker på vil betyde, at de fleste arbejdstagere vil føle sig tvunget til, selv om de overhovedet ikke bryder sig om det her, at acceptere de her hemmelige aftaler.
Jeg synes ikke, det ser ud, som om lønmodtageren er i en særlig god situation, tværtimod.
Og hvis det har været hensigten fra regeringen at give medarbejdere en håndsrækning med hensyn til de her hemmelige aftaler, så synes jeg, man skulle lave forslaget om igen.
Ulrik Kragh (V), 2007-05-02:
Nu er vi jo heldigvis i den situation, at de her aftaler, som bliver indgået, jo netop bliver indgået, fordi virksomheden ønsker at knytte medarbejderen til sig som virksomhed, ikke at skubbe medarbejderen fra sig.
Og at man så i den konkrete situation vælger at sige, at dette her er så væsentlig en ændring af ansættelsesvilkårene, at man vil trække i nødbremsen og betragte sig selv som opsagt, fordi man er ansat inden for et aftalegrundlag, så er det – hvis man f.eks. er funktionær – funktionærlovens vilkår, der er gældende, således at man får sit opsigelsesvarsel plus en kompensation for halvdelen af tiden, man har af opsigelsesvarsel.
Det vil sige, at hvis det er sådan, at man har en væsentlig ændring af sine ansættelsesvilkår i denne her forbindelse, så er der inden for de gældende ansættelsesvilkår en kompensationsmulighed.
Det er jo netop en væsentlig beskyttelse, og det synes jeg ikke jeg på nogen måder har hørt en anerkendelse af fra fru Elisabeth Geday.
Elisabeth Geday (RV), 2007-05-02:
Ja, vilkårene er jo, at når man bliver præsenteret for en jobklausul, så kan man enten sige, at man accepterer den, og så må man være bundet, eller også kan man sige, at man ikke accepterer den, og så må man betragte sig selv som værende fy ret.
Men problemet for den enkelte lønmodtager er jo det, at vedkommende ikke ved, om a-kasserne, om arbejdsløshedssystemet vil mene, at det er så væsentlig en ændring af folks ansættelsesforhold, at man er at betragte som værende opsagt, eller om der bare er tale om, at man selv har sagt sit job op med den risiko, det involverer med hensyn til karantæne fra ens arbejdsløshedsforsikring.
Det er jo ikke noget, man selv vurderer.
Det er en vurdering, som vil blive anlagt fra a-kassernes side, om man skal have karantæne.
Så ikke alene løber man risikoen for at miste sit arbejde og ikke kunne få et nyt, man løber også den risiko, at man slet ikke kan få udbetalt arbejdsløshedsdagpenge.
Ulrik Kragh (V), 2007-05-02:
Her vil jeg spørge, om fru Elisabeth Geday vil anerkende, at hvis man bliver præsenteret for en sådan aftale, og man, som der står i ændringsforlaget, har tid til at sætte sig ind i, hvad aftalen går ud på, og har tid til at forholde sig til aftalen, så har man også en mulighed for at sige, at det her er så væsentlig en ændring af ansættelsesforholdet, at man vil betragte sig som værende opsagt på de ansættelsesvilkår, man hidtil har været ansat på, med de rettigheder, der hermed følger.
Vil fru Elisabeth Geday anerkende, at det er vilkårene?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-05-02:
Som udgangspunkt mener jeg, det er en fuldstændig falsk præmis, og jeg skal ikke bare nøjes med at henvise til, at alle de organisationer, der opererer på området, giver mig ret, men jeg kan jo samtidig sige, som jeg også prøvede at forklare i min ordførertale, at udgangspunktet for, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert, jo indtil videre har taget udgangspunkt i bestemmelserne om kunde- og konkurrenceklausuler i funktionærloven.
Nu vil man kunne tage et andet udgangspunkt.
Hvordan det vil blive behandlet, når det skal behandles fagretligt,
er der jo ingen, der kan forudse.
Jeg siger bare: Med det udgangspunkt, at det handler om at beskytte lønmodtageren videst muligt i den her slags aftaler, så er det eneste fornuftige udgangspunkt funktionærlovens bestemmelser, og det er ikke, at man nu laver en lov, hvor man kan tage udgangspunkt i, at det er fuldstændig lovligt at lave aftaler uden kompensation, uden aftale med lønmodtageren, udelukkende med det udgangspunkt, der hedder, at lønmodtageren skal informeres om, at aftalen er indgået.
Ole Stavad (S), 2007-05-02:
Hr. Bøgsted må føle sig rigtig skidt tilpas, når han er nødt til at sprede den form for vildledning.
Fordi det er jo fuldstændig klart, hvad Socialdemokratiet og i øvrigt i enighed med den øvrige opposition mener i den her sag.
Det kan heller ikke være forbigået hr. Bøgsteds opmærksomhed, i og med at vi har fremsat et forslag her i Folketinget, som vi fremsatte inden fristens udløb for fremsættelse af forslag, og som derfor har været førstebehandlet og derfor ligger til behandling i udvalget.
Og derfor har hr. Bent Bøgsted på det tidspunkt, han har siddet ovre hos beskæftigelsesministeren og lavet en aftale, som han enten ikke ved, hvad konsekvenserne er af, eller har talt falskt i forhold til, hvad han vil være med til sammen med os andre, fuldstændig kendt Socialdemokratiets holdning på det her område og i øvrigt den øvrige oppositions, fordi på det tidspunkt har hr. Bent Bøgsted kunnet sidde med det beslutningsforslag i hånden og kunne i øvrigt bruge det til at presse ministeren.
Hr. Bent Bøgsted har vidst fra dag et, at hans stemme og Dansk Folkepartis stemme var udslagsgivende.
Jeg beklager dybt, at Dansk Folkeparti er faldet over på arbejdsgiversiden til skade for lønmodtagerne og deres muligheder for at begrænse deres udbud af arbejdskraft til en løn, som de kan være tjent med.
Thomas Adelskov (S), 2007-05-02:
Vi er i øjeblikket i gang med at behandle et lovforslag, der rent faktisk vil være med til at ødelægge mobiliteten på arbejdsmarkedet, som vil binde og låse lønmodtagerne til konkrete virksomheder og stavnsbinde den enkelte medarbejder.
Derfor kan det jo undre mig, at folketingsmedlemmer, som ellers erklærer sig som liberale, støtter det her lovforslag og støtter den politik, der forhindrer, at man rent faktisk som lønmodtager kan søge over i andre virksomheder.
Og når organisationerne er bekymrede for det, så synes jeg, at man skal læse deres høringssvar, hvor de jo lige nøjagtig beskriver, at det er retstilstanden og retsstillingen i forbindelse med det, som det her lovforslag medfører, der er det farlige.
Det, vi kender i dag, er, at man har begrænsninger på, hvilke aftaler man kan indgå, og at man i dag har kunde- og konkurrenceklausuler, der rent faktisk for en stor del af lønmodtagernes vedkommende er bedre.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-02:
Alle ved, at rederierhvervet i Danmark har høstet betydelige frugter de sidste par år.
Det er gået godt.
I den internationale økonomi er det gået godt for den danske rederibranche.
Man kan altid diskutere, om bidraget til Danmark og dansk økonomi er så stort, som det burde være, men man kan ikke diskutere, om rederibranchens skattebetalinger er særlig store, for sandt at sige: Det er de ikke.
Nuvel, rederibranchen er da under stærk international skattekonkurrence, og det kan godt være, der er nogle specielle betingelser for rederierhvervet i den sammenhæng.
Vi var fra Socialdemokratiets side inviteret til forhandlinger om hele rederibeskatningen, og det var med lidt bange anelser, at vi gik ind til dem, og det første udspil var bestemt ikke vores kop te.
Jeg synes, at vi i forhandlingerne fik bevæget regeringen i den rigtige retning, og der er i det forslag, der nu ligger, bestemt positive elementer, og det er bestemt bedre end det, vi så oprindelig.
Men jeg må også sige, at vi desværre ikke kunne nå hele vejen.
Der er elementer i det, som vi godt kunne have tænkt os forbedret.
Vi satser mere på forbedring af velfærden, og det lille skridt kunne vi godt have tænkt os kunne være taget samlet.
Der er som sagt gode elementer i forslaget, men vi kan samlet set ikke støtte det lovforslag, der ligger, så vi stemmer ikke for det.
Kim Andersen (V), 2007-05-02:
Tak til skatteministeren for et godt og konstruktivt forslag, som vil bidrage til at bringe dansk skibsfart og det danske rederierhverv, ja, hele den maritime klynge i Danmark ind i den internationale superliga.
Dansk søfart har det rigtig godt i de her år.
Nettovalutaindtjeningen er støt stigende.
Beskæftigelsen i Det Blå Danmark er ligeså.
Men vi lever i en dynamisk verden, og rederierhvervet og dets aktiver er meget mobile, konkurrencen er international, og derfor drejer det sig om løbende at justere de gunstige rammevilkår, vi har.
Det er forudsætningen for, at vi også i fremtiden kan være i front og høste fordelene af den store knowhow, der igennem generationer er opbygget inden for det maritime erhverv her i landet.
Vi har i Danmark gunstige rammevilkår for rederierne og Det Blå Danmark.
Vi har DIS-ordningen – Dansk Internationalt Skibsregister – som VK-regeringen indførte som noget af det første, da den tiltrådte for 5 år siden, tonnageskatteordningen, og nu gennemfører vi så som følge af handlingsplanen om Det Blå Danmark en justering af tonnageskattereglerne, sådan at salg af skibe og avancer på skibe omfattes af tonnageordningen.
Der indføres også en pool feeordning, og at man kan handle en større tonnage inde under tonnageskatteordningen, end man hidtil har kunnet, via indchartrede, lejede skibe.
Det vil være med til at øge det danske rederierhvervs internationale position.
Fra i dag at befragte omkring 10 pct. af godset, der handles og skal fragtes ad vandvejen, vurderer branchen selv, at vi i løbet af få år vil nå op på en markedsandel på mellem 15 og 20 pct.
Det er jo i virkeligheden ganske fantastisk, at rederierhvervet i vores lille Danmark kommer til at stå for at fragte omkring 15-20 pct. af al det gods, der flyttes internationalt.
Det er ganske flot, og jeg vil gerne gratulere regeringen med, at man i den grad er i front med hensyn til at skabe gode rammevilkår for erhvervslivet, i det her tilfælde for Det Blå Danmark.
Vi har store forventninger til dette forslag, som er en udmøntning af en aftale mellem Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre, og jeg vil gerne benytte lejligheden til at takke Dansk Folkeparti og De Radikale for positiv medvirken.
Der er også et element af flere uddannelsespladser i aftalen.
Dem ser vi gerne at vi er omhyggelige med at få opfyldt, samt at rederierhvervet fortsat er i front med henblik på at skabe uddannelsespladser.
Der er ingen tvivl om, at erhvervet selv vil få brug for de flere uddannede hænder og hoveder i denne stærkt ekspanderende branche.
Det vil vi med interesse følge tæt og så i øvrigt ønske rederierhvervet held og lykke med de nye gunstige rammevilkår.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-05-02:
Jeg skal heller ikke forlænge debatten yderligere, blot konstatere, at det med det her lovforslag heldigvis viser sig, at også regeringen er i stand til at tage henvendelser udefra alvorligt i modsætning til det, der var tilfældet i det foregående lovforslag.
Det er uproblematisk, og det er en forbedring for nogle af de mennesker, som står i en svær situation, så derfor kan Enhedslisten også støtte lovforslaget.
Ole Sohn (SF), 2007-05-02:
Jeg skal gøre det kort ved at sige, at det her er et meget logisk og fornuftigt forslag, og da SF af principielle grunde støtter fornuftige forslag, støtter vi også det her forslag.
Elisabeth Geday (RV), 2007-05-02:
Den her sag er jo et eksempel på, at vi nogle gange i Folketinget kan blive gjort opmærksomme på en problemstilling, vi ikke selv lige havde øje for, men den er også et eksempel på, at når vi så har fundet ud af, at der her er et problem, er det relativt nemt at samle et flertal i Folketinget for at få gjort noget ved det.
Der er ingen tvivl om, at vi også i Det Radikale Venstre synes, det er urimeligt, at man, når man har passet et handicappet eller alvorligt sygt barn, kan risikere at miste sin ret til dagpenge.
Det er jo indlysende uretfærdigt, at man med den ene hånd letter staten for en opgave ved selv at tage sig af den syge eller den handicappede, og så med den anden hånd straffes, ved at staten fratager en dagpengeretten.
Derfor er jeg rigtig glad for, at vi nu tager hånd om det her problem, og at vi også giver de mennesker, som passer deres syge eller handicappede børn, mulighed for at bevare retten til at få efterløn.
Jeg ser frem til, at vi nu gør livet lidt nemmere for en gruppe mennesker, som i forvejen har nok at trækkes med.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-02:
I Det Konservative Folkeparti har vi, efter det viste sig, at der altså er en række tilfælde, hvor folk på en urimelig måde mister retten til dagpenge, været optaget af den her sag.
Efter de har passet handicappede, syge børn, døende eller på anden måde været involveret i sådan en pasningsordning, mistede de retten til at få dagpenge, hvis de var ledige, efter sådan en ordning ophørte.
Det er naturligvis ikke rimeligt, at man bliver bragt i den situation, og derfor har vi været optaget af, at vi så hurtigt som muligt får håndteret det på en fornuftig måde.
Det synes jeg beskæftigelsesministeren gør med det lovforslag, der er fremsat her i dag.
Her får vi gjort det klart, at det er nogle døde perioder, således at man efterfølgende har sin ret til dagpenge.
Derfor kan Det Konservative Folkeparti tilslutte sig forslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2007-05-02:
Der er blevet rejst en problemstilling om ret til dagpenge, når man passer et handicappet eller alvorligt sygt barn hjemme.
Det er jo trods alt en nyttig og krævende opgave, man påtager sig i stedet for at overlevere opgaven til staten.
For rigtig mange er det altafgørende, at man kan være hos et barn, der er alvorligt syg.
Det er ofte den bedste løsning for barnet, at det er mor eller far, der tager sig af pasningen, og det giver en ekstra tryghed for barnet.
Derfor er det heller ikke rimeligt, at man mister retten til dagpenge, når pasningen ophører.
Som forældre er man hårdt ramt i forvejen.
Derfor er Dansk Folkeparti glad for, at ministeren nu kommer med et lovforslag, der giver ret til dagpenge og ret til optjening af efterløn.
Så Dansk Folkeparti kan varmt støtte forslaget.
Lone Møller (S), 2007-05-02:
Man skulle næsten tro, at valgkampen er gået ind.
Det her forslag er i hvert fald et klart eksempel på, at regeringen har meget travlt med at lukke huller – lukke det, som nogle opfatter som et hul, sagde Venstres ordfører.
Der er ingen tvivl om, at som loven om, hvordan man kan få dagpenge efter at have passet handicappede og alvorligt syge børn, er i dag, er der et problem, så det er ikke noget, der bliver opfattet som et hul.
Men bedre sent end aldrig.
Det har været lidt svært at få rejst det her problem, men så havde vi en deputation i udvalget, og en familie fik rejst problemet i pressen, og så var det, at der ligesom kom lidt gang i sagerne, og det skal jeg i hvert fald ikke beklage.
Det er i hvert fald langt, langt mere end et fuldtidsarbejde, man påtager sig.
Derfor er det selvfølgelig urimeligt, at i det øjeblik plejeforholdet af den ene eller anden årsag ophører, risikerer man at stå uden et forsørgelsesgrundlag.
Det bliver løst med det her forslag.
Det bliver også muligt at få sine rettigheder såsom efterlønsbevis og muligheden for at gå på efterløn, hvis man tilhører den aldersgruppe.
Så alt i alt er jeg enig med hr. Jens Vibjerg i, at det er et rigtig godt forslag.
Jeg har ledt i forslaget og kan ikke helt finde ud af økonomien i det.
Jeg har fået nogle henvendelser om, at det bliver beregnet ud fra dimittendsats.
Det vil jeg godt bede ministeren om at bekræfte, eller også kan vi tage det i udvalgsarbejdet.
Socialdemokratiet støtter klart forslaget.
Der er ingen tvivl om, at det vil hjælpe nogle familier, som i dag er hårdt ramt.
Jens Vibjerg (V), 2007-05-02:
Det lovforslag, vi skal behandle her, er et lille, men godt lovforslag.
Vi lukker her det, der opfattes som et hul, nemlig den manglende mulighed for at få dagpenge, efter at man i en årrække har passet et handicappet eller sygt barn eller passet en nærtstående, der ønsker at dø i eget hjem.
I Venstre synes vi, det er rigtigt, at vi giver den mulighed.
Det er både menneskeligt og samfundsmæssigt en rigtig god ting, at man påtager sig den opgave at passe de pågældende.
Det skal vi ikke sige tak for ved at kaste dem ud i ingenting, når plejeforholdet ophører.
Jeg er glad for, at regeringen er enig i det og har derfor fremsat det her lovforslag, som sikrer, at disse forældre, nærtstående er sikret arbejdsløshedsdagpenge, hvis de ikke er i stand til at finde et arbejde, når pasningen ophører.
Når man læser teksten, kan den måske godt virke lidt teknisk, men virkeligheden er for så vidt bare, at pasningsperioden bliver til en død periode.
Vi hjælper her en lille, men i forvejen hårdt prøvet gruppe.
Det er godt, og derfor støtter Venstre forslaget.
Ole Sohn (SF), 2007-05-02:
Men er det ikke korrekt, at hvis ministeren havde meddelt, at vi ikke accepterer hemmelige aftaler, og hvis der skal indgås begrænsende aftaler, skal de følge funktionærloven eller aftaleloven, var problemet løst?
Det er jo det, vi gør med det her lovforslag.
Vi vil ikke acceptere, at to arbejdsgivere indgår en aftale, uden at de ansatte ved, hvad det drejer sig om.
Nu kommer det på bordet, nu kan lønmodtageren tage stilling til det.
Det vil så i nogle tilfælde – jeg håber i mange tilfælde – føre til, at arbejdsgiveren helt opgiver det.
I andre tilfælde vil arbejdsgiveren sige: Jamen så må jeg hellere bruge funktionærlovens bestemmelser, eller hvad det nu er.
Så gør man det, og det synes jeg er helt fint.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jeg vil lige sige, at lovforslaget er kommet meget hurtigt.
Det er kommet så hurtigt, at hvis man læser høringsnotatet, som ministeriet har lavet, får man et helt andet indtryk, end hvis man læser høringssvarene, der er afgivet.
Det tror jeg lige man skal se på.
Jeg blev i hvert fald noget forvirret over at læse i høringsnotatet, at LO stort set synes, at det var et udmærket forslag; der var lige et par justeringer.
Hvis man læser deres rigtige høringssvar, så viser det sig sådan set, at de har noget imod det, endda temmelig meget.
Men lad det nu ligge.
Er det ikke korrekt, at hvis man havde tacklet oplysningerne om hemmelige aftaler ved at sige, at det vil vi ikke finde os i, og skal der laves erhvervsbegrænsende aftaler, må man bruge funktionærloven og aftalelovens bestemmelser, havde sagen været løst?
Så havde man lavet aftaler, hvor lønmodtagerne var involveret.
Det, der sker nu, er jo, at man sådan set legaliserer, at man kan lave tredjepartsaftaler.
Hvis man nu havde sagt, at der ikke må laves aftaler, og skal der laves aftaler, er det med lønmodtagerne, havde problemet været løst.
Det er de i henhold til aftalelovens regler.
De kan være urimelige, forvridende, hvad ved jeg, og så vil de være ulovlige.
Nogle af dem vil måske være i strid med konkurrencelovens regler, fordi de er konkurrencebegrænsende, nogle er måske i strid med markedsføringsloven, og nogle er måske i strid med funktionærloven.
Det regulerer det her lovforslag ikke.
Derfor er den diskussion, der har spøgt hele eftermiddagen, om, at vi her lovliggør noget, som ellers ville være forbudt, helt forkert.
Som jeg sagde før til hr. Thomas Adelskov, var disse aftaler under den tidligere socialdemokratiske regering fuldt lovlige og hemmelige.
Nu griber vi ind over for det hemmelige, men hvis de i øvrigt strider mod noget af landets lovgivning, falder de på det, for det handler det her lovforslag ikke om.
Så jeg synes, at vi har grebet det an på en meget sober og saglig måde, og vi følger jo også de hovedindstillinger, der kommer fra udvalget, som siger, at vi ikke kender omfanget af det her, og derfor kommer de ikke med nogen anbefalinger, men nu får vi det i hvert fald frem i lyset.
Thomas Adelskov (S), 2007-05-02:
Jeg skal takke for besvarelsen af spørgsmålet, som jo var meget enkelt og kort.
Det var: Nej, sådan en jobklausul falder ikke bort, hvis medarbejderen ikke vil acceptere den.
Derfor vil jeg egentlig gerne lykønske beskæftigelsesministeren med, at det er lykkedes ham at narre Dansk Folkeparti og hr. Bent Bøgsted.
Beskæftigelsesministeren har netop bekræftet over for mig, at sådan er det ikke.
Man skal orienteres.
Så kan man betragte sig som opsagt.
Man kan gå i retten og alt muligt andet, men én ting er helt sikkert: Man har ikke en vetoret, man skal ikke acceptere klausulen, og den bortfalder ikke, hvis man ikke vil arbejde under den.
Så kan man betragte sig som opsagt.
Prøv lige at respektere, at vi måske har forskellige politiske opfattelser.
Fordi man ikke nødvendigvis er socialdemokrat, så behøver man jo ikke at have nogen forkerte synspunkter.
Hr. Thomas Adelskov prøver hele tiden at lave et lille nummer, nemlig det nummer, der hedder, at vi nu lovliggør en retstilstand.
Jeg vil gerne spørge: Var disse aftaler lovlige under den tidligere socialdemokratiske regering, og var de også hemmelige?
Det er selvfølgelig klart, at hvis det er noget, den borgerlige regering nu har indført, at arbejdsgivere kan lave nogle hemmelige ting, ville vi stå i en mærkelig situation, og så ville jeg nok føle mig lidt nedbøjet.
Nej, sandheden er, at de var fuldt ud lovlige under den tidligere socialdemokratiske regering.
De var oven i købet hemmelige og havde kraft mellem parterne.
Det, vi gør, er at forbyde det hemmelige, og jeg kan ikke forstå, at det ikke skulle være en forbedring for lønmodtageren.
Jeg er sådan lidt overrasket over, at beskæftigelsesministeren slutter af med at samle op og så i øvrigt mene, at han nu står med et lovforslag, hvor han håber, at Folketinget er enig med ham i, at det er en forbedring af retstilstanden.
Jeg synes sådan set, at hele debatten i dag lige nøjagtig har handlet om, at det er det ikke, og det problem har beskæftigelsesministeren overhovedet ikke adresseret.
Jeg har et meget konkret spørgsmål til ministeren.
Beskæftigelsesministeren har jo fået narret hr. Bent Bøgsted til at tro, at med det ændringsforslag, der er kommet, er der sket store forbedringer.
Derfor tror jeg, at et meget centralt spørgsmål at stille i den sammenhæng, som måske kunne interessere også hr. Bent Bøgsted, er: Hvis medarbejderen bliver præsenteret for sådan en jobklausul og medarbejderen så siger, at han ikke er interesseret i at arbejde under den, betyder det så, at klausulen falder bort?
Meddeler en arbejdsgiver, at der er indgået en erhvervsbegrænsende aftale, beror det på en konkret vurdering, hvilke manøvremuligheder lønmodtageren har.
Hvis den erhvervsbegrænsende aftale vurderes at være en væsentlig ændring af arbejdsvilkårene, har lønmodtageren krav på, at arbejdsgiveren skal varsle aftalen med lønmodtagerens individuelle varsel.
Lønmodtageren kan også vælge at anse sig for opsagt med de rettigheder, der følger af ansættelsesforholdet.
Er vilkåret ikke væsentligt, kan arbejdsgiveren melde det ud og forlange det efterlevet umiddelbart, og det er jo en del af ledelsesretten.
Bent Bøgsted (DF), 2007-05-02:
Der kan være mange måder at tolke, hvad et misbrug er.
Hvis man f.eks. kan se, at der bliver indført en masse jobklausuler, der egentlig bare kører igennem, uden at lønmodtageren har taget stilling til dem, eller man kan se, som det bliver påstået, at man vil bruge den her løsning i stedet for kunde- og konkurrenceklausuler, så kan der være tale om et misbrug.
Men jeg tror da ikke på, at arbejdsgiverne vil tage den vinkel, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr er inde på.
Jeg tror da, at arbejdsgiverne sætter pris på de medarbejdere, de har, og vil indgå i en dialog og forhandling med lønmodtagerne om, hvordan det skal være.
Jeg tror ikke, at arbejdsgiverne er sådan, at de bare vil tvinge alt ned over lønmodtagerne, hvad det her angår, og jeg stoler på, at lønmodtageren selv kan tage vare på sin egen situation.