runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2015-03-25:
Jeg kan godt forstå, at der er et stort behov fra Venstres side for at retfærdiggøre den økonomiske politik, der blev ført i 00'erne, men sandheden, som står tilbage, er jo, at et historisk opsving blev formøblet og vækstede sig til en historisk krise.
Da vi overtog magten i Danmark, var Danmark under en EU-henstilling, som vi nu er kommet ud af, fordi der har været ført en aktiv genopretningspolitik.
Da vi overtog magten i Danmark, blev vi fattigere og fattigere; nu er der igen vækst i Danmark.
Da vi overtog magten i Danmark, havde der været det største jobtab, siden man i starten af 70'erne begyndte at måle det; nu har der 20 måneder i træk været øget beskæftigelse.
Jeg synes, at fakta taler for sig selv, også selv om vores partier nok altid vil være uenige om, hvem der er mest ansvarlig.
Lad fakta tale her, så er der ingen sammenligning.
Christian Langballe (DF), 2015-03-25:
Set på baggrund af terrorangrebet i Tunesien, hvor hjemvendte syrienskrigere nedslagtede adskillige uskyldige, kunne det så ikke få regeringen til at overveje langt skrappere sanktioner mod hjemvendte syrienskrigere til Danmark, hvilket kunne bestå i at fratage dem statsborgerskabet, som Dansk Folkeparti nu foreslår?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-03-25:
Jeg tror, hr. Eigil Andersen er fuldt ud klar over, at jeg ikke kan gå ind og bedømme en sagsbehandling på baggrund af den samtale, som vi nu har her.
Jeg kan gå så langt som til at sige, at man måske godt kunne vælge en anden måde at formulere sig på.
Jeg kan i hvert fald sige så præcist, at hvis det havde været mig, der var sagsbehandler, så havde jeg måske formuleret mig på en anden måde.
Eigil Andersen (SF), 2015-03-25:
Jeg vil gerne spørge, om ministeren ikke er enig med mig i, at her står vi over for principspørgsmål.
Jeg mener kort og godt, at her burde ministeren tage afstand fra, at det overhovedet kan blive et emne i en sagsbehandling, om man har sex sammen eller ej.
Det vil jeg stærkt opfordre ministeren til at tage afstand fra at det kan.
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-03-25:
Det er fuldstændig rigtigt, at sexdrift og togdrift er noget af det vanskeligste at styre – det er jeg helt med på.
Men jeg må bare sige til hr. Eigil Andersen, at det jo er umuligt for mig at kommentere en enkelt sag, oven i købet et ordvalg fra en sagsbehandler, som måske godt kunne have mere pli.
Jeg sagde også meget præcist, hvad det er, der skal til, for at man kan betragtes som samlevende.
Så vil jeg i øvrigt gerne sige, at så er vi også ude i noget af det her, som er vanskeligt – det er jeg da helt med på – men der er faktisk nogle relativt objektive, præcise kriterier for det.
Eigil Andersen (SF), 2015-03-25:
Jeg er ikke lige i stand til at opfange, om jeg fik ret, eller om jeg ikke fik ret, eller om det var et ikkesvar.
Jeg tror mest, det var det sidste, altså med en opremsning af de regler, der er.
Det, som det her bygger på, er så en ganske konkret sag, hvor der er et par i Hjørring Kommune, der får et brev, som jeg med formandens tilladelse vil læse et citat op fra: I bor sammen og boller sammen.
Citat slut
Det står der simpelt hen i det kommunale brev.
Det tillægger kommunen betydning.
En kontorchef udtaler: På et KL-seminar om kontanthjælpsreformen sagde foredragsholderen meget udtrykkeligt, at der skal være tale om et kærlighedsforhold, og det er jo sædvanligt, at man i et samlivsforhold har sex sammen, så det er den fortolkning, vi går ud fra.
Det siger en kontorchef fra Hjørring Kommune.
Jeg mener, vi simpelt hen er fremme ved noget her, hvor det er nødvendigt, at vi har en skarp grænse mellem, hvad der tilhører privatlivets fred, og hvad offentlige myndigheder overhovedet skal blande sig i.
Når det så er sagt, vil jeg også sige, at jeg ikke mener, at det, om man har sex sammen, har en betydning for, om man danner par.
Jeg vil gerne prøve at illustrere det.
Det kan skyldes, at de ikke har lyst – det kan man undre sig over, men sådan er der nogle, der har det – men det kan også skyldes mere alvorlige ting, f.eks. sygdom.
Der er også nogle, der bor sammen og har sex, uden at de dermed danner par.
Der er også nogle, der bor det samme sted og har sex med folk andre steder, måske endda skiftende partnere.
Der er jo en stor variation i, hvordan folk har det på det seksuelle område, og fordi man har sex med adskillige partnere forskellige steder, får man jo ikke gensidig forsørgerpligt over for dem.
Med andre ord: Spørgsmålet, om man har et seksuelt forhold eller ej, mener jeg kort og godt, også i sit indhold, er fuldstændig uegnet til at belyse, om man er et par, fordi det er så forskelligt, men det principielle er også, at jeg simpelt hen ikke mener, at det er noget, offentlige myndigheder skal lade indgå i nogen som helst afgørelser.
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-03-25:
Det er klart, at jeg ikke kan kommentere den konkrete afgørelse og da slet ikke en akt, som der her omtales.
Det vil jeg holde mig langt væk fra at kommentere.
Men jeg vil gerne forklare, hvordan reglerne for gensidig forsørgelsespligt mellem samlevende kan medføre, at en kommune skal vurdere, om samliv er af ægteskabslignende karakter.
Der er nogle betingelser, som skal være opfyldt, for at to personer kan anses for samlevende efter de objektive kriterier i loven.
De skal begge være fyldt 25 år, de skal begge være ugifte, de skal have fælles bopæl, de må ikke være slægtninge i op- eller nedstigende linjer, og de må ikke være søskende.
Ud over disse krav er det en betingelse, at de har mindst et fælles barn, at de ikke har været noteret som samlevende i forhold til ATP, eller at de tidligere har været gift med hinanden.
Hvis disse krav er opfyldt, er personerne samlevende.
Hvis ingen af de første fem krav er opfyldt, er de ikke samlevende efter kontanthjælplovens lovgivning.
Hvis det femte krav er opfyldt, men ikke det sjette krav, hvis kommunen har oplysninger, der peger på, at der er tale om et samliv af ægteskabslignende karakter, kan kommunen gå ind i en nærmere undersøgelse af sagen.
En eventuel afgørelse vil herefter altid bero på en konkret, individuel vurdering i hver enkelt sag.
Eigil Andersen (SF), 2015-03-25:
Når man tager udgangspunkt i en nødvendig grænsedragning mellem det enkelte menneskes intimsfære og de offentlige myndigheder, hvad mener ministeren så om, at det kan indgå som argument for en kommunal afgørelse om gensidig forsørgerpligt, at de pågældende to personer har sex sammen, jf. artikler hos Avisen.dk den 25. februar og den 15. marts 2015?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-03-25:
Jeg opfatter nok ikke brevet fra KL på samme måde.
Og lad mig bare sige: Der er jo ingen – heller ikke et brev fra KL – der kan tilsidesætte Ankestyrelsens afgørelser.
Dem skal man efterleve, uanset hvor mange breve man får, og uanset fra hvem man måtte få breve.
Eigil Andersen (SF), 2015-03-25:
Der er desværre en misforståelse her.
Jeg taler om den sagsbehandling, der foregår, og at der skal være en partshøring, sådan som ministeren også har nævnt det.
Det er jo et helt andet sæt af regler, og der vil jeg holde fast på, at jeg mener, at der burde ministeren bidrage til at hjælpe med at skabe klarhed over, hvordan de her regler er.
Jeg vil også gerne spørge ministeren, om han ikke mener, at det simpelt hen er en fejl, at Kommunernes Landsforening udsender et brev, hvor man kollektivt opfordrer kommunerne til at sætte alle sager i stå.
Er det ikke rigtigt, at det skal ske ud fra en individuel vurdering i hver enkelt sag?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-03-25:
Ja, roses den, som roses bør.
Nogen skal i hvert fald roses.
Undskyld, at jeg så siger det så direkte: Skal det, at der er nogle, der piber over, at de mangler klarhed, få os til at sige, at der så nok også er noget galt?
Nej, det får i realiteten mig til at sige – og nu trækker jeg det frem igen – at da loven blev vedtaget, var vi meget omhyggelige med at beskrive det her.
Og efterfølgende blev der som sagt lagt ting på STAR's hjemmeside, informationsbrev osv. Derfor vil jeg bare sige, at det her jo er det, der er kommunernes pligt, nemlig at sørge for, at de behandler deres borgere efter den lovgivning, som hr. Eigil Andersen og jeg har fået vedtaget.
Jacob Jensen (V), 2015-03-25:
Hvorfor mener ministeren, at øgede offentlige udgifter er mere ansvarligt at gennemføre end at investere i at skabe flere private job?
Eigil Andersen (SF), 2015-03-25:
Jeg læser spøgsmålet op: Når man tager udgangspunkt i en nødvendig grænsedragning mellem det enkelte menneskes intimsfære og de offentlige myndigheder, hvad mener ministeren så om, at det kan indgå som argument for en kommunal afgørelse om gensidig forsørgerpligt, at de pågældende to personer har sex sammen, jf. artikler hos Avisen.dk den 25. februar og den 15. marts 2015?
Jamen selvfølgelig kan ministeren ikke gå ind i den konkrete sag endsige ændre på den.
Det er en kommunal opgave.
Men når jeg drager det frem her, er det, fordi jeg virkelig opfatter det som et vigtigt princip i forholdet mellem borgeren og samfundet.
Derfor mener jeg godt, at ministeren kunne tage afstand fra, at det skulle indgå som element.
Jeg vil bruge det som et eksempel og spørge, hvad nu, hvis man har ladet det indgå som et element, og hvis det pågældende par har sex, og de så 14 dage efter finder ud af, at nu har de ikke sex længere, skal de så meddele kommunen det, og skulle man så sige: Nu er der ikke længere gensidig forsørgelsespligt?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-03-25:
Jeg tror, at hr. Eigil Andersen selv sagde, at det måske også var en del af det at have et samliv, og nogle gjorde det så af den ene eller den anden årsag, og andre gjorde det ikke.
Jeg skal nok ikke, tror jeg, her i spørgetiden gøre mig klog på, hvor meget man skal vægte sex og ikkesex i forbindelse med gensidig forsørgerpligt.
Mette Frederiksen (S), 2015-03-25:
Men det er jo netop derfor, at vi skal føre den rette asyl- og flygtningepolitik, altså sådan at de mennesker, der vitterlig har behov for vores hjælp og beskyttelse, kan få det.
Når vi kigger på den store flygtningegruppe, der er netop nu, er det jo syrere, der er på flugt fra netop den militante islamisme, nemlig Islamisk Stat.
Der arbejder vi nu i langt højere grad end tidligere med et midlertidighedsbegreb, hvad jeg synes giver rigtig god mening.
Det er jo det nye i dansk asyl- og flygtningepolitik.
Det er jeg sådan set glad for at et bredt politisk flertal i Folketinget også har valgt at bakke op om.
Christian Langballe (DF), 2015-03-25:
Altså, nu er det en del af det her spørgsmål, at formanden for grænseagenturet, Leggeri, siger, at der nu står mellem 500.000 og 1.000.000 libyere, der er på vej op mod Europa.
Og jeg spørger bare i den sammenhæng, om det ikke var på tide at føre en noget strammere, meget strammere asylpolitik i det forhold, at man siger, at de folk selvfølgelig ikke skal rejse herop, men hjælpes dernede, og så gøre, hvad man kan, for at hjælpe dem dernede – men så sandelig også af hensyn til vores eget land.
Hvis folk bliver ved med at tage herop til sociale ydelser, er det ubegrænset, hvor mange der kan komme.
Mette Frederiksen (S), 2015-03-25:
Parallelsamfund er der i mine øjne ikke noget som helst positivt at sige om.
Jeg synes også, det er helt åbenbart, at det er nødvendigt at føre en realistisk flygtninge- og indvandrerpolitik.
Det mener jeg at vores nylig fremsatte lovforslag i forhold til midlertidigt opholdsgrundlag til flygtninge er et udtryk for, men det er jo lige så væsentligt også at være realistisk i andre sammenhænge.
Dansk Folkeparti har jo tidligere foreslået, at vi kunne sende flygtninge fra Mellemøsten til Afrika, men jeg har endnu ikke hørt nogle afrikanske ledere tage godt imod den idé.
Derfor tror jeg egentlig, det er vigtigt at forholde sig relativt realistisk, ærligt og nøgternt til den her problemstilling.
På den ene side er et utrolig højt antal mennesker på flugt, og der er nogle, der søger vores hjælp, og på den anden side skal vi kunne få tingene til at fungere.
Det er i det spænd, vi skal finde de rigtige løsninger, og det mener jeg at vi er rigtig, rigtig godt på vej til i Danmark netop nu.
Christian Langballe (DF), 2015-03-25:
Jeg tror egentlig ikke, at der er noget parti her i Folketinget, der ikke er enig i, at det er udmærket at hjælpe flygtningene.
Vi siger jo bare, at de skal hjælpes i nærområderne.
Det vidner den her nye kampagne jo også om at man har erkendt.
Så det er jo sådan set bare af hensyn til Danmark og danskerne – og Danmarks sammenhængskraft i fremtiden.
Det er det, der bekymrer mig: om vi kan give vores land videre til vores børn og børnebørn i en forsvarlig stand, hvor der ikke er masser af parallelsamfund og foregår f.eks. islamistisk terror.
Eigil Andersen (SF), 2015-03-25:
Nu har jeg så rent faktisk ikke været med til de forhandlinger om kontanthjælpsreformen, fordi jeg havde 3 måneders sygeorlov, hvor jeg fik en strålebehandling, men det skal ikke skille os ad på nogen måde.
Jeg er ikke enig i det, som ministeren her siger, og her taler jeg så om en korrekt sagsbehandling; det er det, jeg holder mig til.
Og derfor er jeg uforstående over for, at ministeren ikke har taget nogen initiativer til at medvirke til at hjælpe kommunerne til at få den fornødne klarhed.
Christian Langballe (DF), 2015-03-25:
Altså, der er jo flere ting i det her.
En ting er, at statsministeren har givet udtryk for, at der nu er strammet, og at det kunne man se på, at der kom færre – hvilket jeg så ikke rigtig tror på er tilfældet, men lad os nu se – og så accepterer man den præmis, at det, at der bliver strammet på lovgivningen, gør, at der kommer færre, men når man lemper på lovgivningen, sådan som regeringen har gjort ved f.eks. at afskaffe loftet over kontanthjælpen, den såkaldte starthjælp, og gør flere andre ting, så betyder det, at der kommer flere.
Til de lande, vi sammenligner os med, hvor der ikke bliver givet de her favorable sociale ydelser, kommer der langt færre flygtninge.
Jeg synes jo så, man kunne overveje, hvorfor det sker.
Jeg siger ikke, at der ikke er en årsag til, at folk flygter, men jeg siger så, at der i hvert fald er en årsag til, at det er Danmark, man kommer til, nemlig fordi vi har de her favorable sociale ydelser.
Der beder jeg sådan set bare regeringen om en form for virkelighedserkendelse, altså om at man konstaterer, at det er tilfældet.
Og så kunne man bruge de her penge – langt bedre – nede i nærområderne, hvor de virkelig ville gøre gavn for langt flere.
Mette Frederiksen (S), 2015-03-25:
Jeg synes, der er en tendens til, at jeg har de samme diskussioner igen og igen med den samme spørger.
Men spørgeren er selvfølgelig i sin gode ret til at blive ved med at stille de samme spørgsmål med lidt ændret ordlyd
her er der, og jeg svarer gerne.
Jeg kunne godt tænke mig at anholde præmissen for spørgsmålet.
Jeg deler altså ikke spørgerens holdning om, at alle de millioner af mennesker, der er på flugt i de her år, alene flygter på grund af adgang til sociale ydelser eller andre ting i de lande, man flygter til.
Når vi har et historisk højt antal flygtninge – vi har ikke haft så mange flygtninge på verdensplan siden perioden efter anden verdenskrig – skyldes det jo nogle grusomme konflikter, som har sendt rigtig, rigtig mange mennesker på flugt.
I den sammenhæng har Danmark en forpligtelse.
Vi har det også qua de internationale forpligtelser, vi allerede har tilsluttet os og underskrevet.
Vi har ikke lempet på kriterierne for at få asyl.
Vi har faktisk gjort det modsatte i den her regering.
Det har vi gjort, fordi vi på den ene side gerne vil hjælpe de mennesker, der er på flugt, og leve op til vores forpligtelser, og på den anden side ved vi også godt som regering, at vi skal få tingene til at fungere ude i landets kommuner, og derfor skal der være balance i, hvor mange der kommer hertil.
Det synes jeg sådan set ikke der på den måde er nogen grund til at glæde sig over, for antallet af flygtninge på verdensplan falder jo ikke.
Så der er masser af mennesker, der fortsat er i nød og har behov for hjælp, og derfor bliver vi jo selvfølgelig nødt til at arbejde på en række indsatser på samme tidspunkt.
Der er det, vi gør herhjemme, men der er selvfølgelig også indsatsen i nærområderne, som kan blive bedre, og hvor Danmark heldigvis udfylder, synes jeg, en væsentlig rolle.
Christian Langballe (DF), 2015-03-25:
Når man ved, at rigtig mange flygtninge søger mod Danmark på grund af de høje sociale ydelser, og når formanden for det europæiske grænseagentur, Fabrice Leggeri, advarer mod, at mellem 500.000 og 1.000.000 libyere er parate til at forlade Libyen og flygte til Europa, kunne det så ikke få regeringen til at indføre langt skrappere krav til opnåelse af asyl i Danmark og få regeringen til at indføre en ordning med hensyn til at placere flygtningene i flygtningelejre i nærområderne?
Alex Ahrendtsen (DF), 2015-03-26:
Tak for en meget spændende og lidt overraskende debat.
Det ser ud til, at der tegner sig et eventuelt flertal for B 40, som er Dansk Folkepartis forslag.
Venstre har tilkendegivet, at de vil stemme for, SF har sagt ja, Enhedslisten har også, Dansk Folkeparti selvfølgelig, og Liberal Alliance vil afvente udvalgsbehandlingen, men mon ikke vi kan nå hinanden i den forbindelse.
Derfor vil jeg da opfordre ministeren til på et eller andet tidspunkt måske at indkalde partierne til en form for drøftelse, så vi kan gøre det her på den rigtige måde.
Det ville jeg da i hvert fald selv gøre, men det kan ministeren selvfølgelig svare på.
Lad mig bare lige for god ordens skyld slå fast, at det her jo umiddelbart ikke kommer til at koste nogen penge, fordi det i første omgang handler om en plan, en national plan for KL og regeringen, så kommunerne medtænker indeklima i deres renoveringer, og så for det andet handler om en undersøgelse af, hvordan de gør det i Norge og Sverige.
Det tror jeg godt vi kan finde ud af i udvalgsbehandlingen.
Så endnu en gang tak, også til regeringen, trods alt, selv om de traditionelt altid er imod beslutningsforslag.
Og så er der frokost.
Tak for det.
Det vil jeg meget gerne takke for.
Jeg synes, det er spændende, at det ser ud til, at vi her kan bryde de sædvanlige blokke, hvis Liberal Alliance også kan være med, eller vi får kigget på det i udvalget.
Så tak for det.
Lars Dohn (EL), 2015-03-26:
Jamen det er jo også dejligt at konstatere, at der er en vilje til – og måske endda et flertal for – at gøre noget konkret ved det, når det drejer sig om vores børns læring, og ikke bare sige, at det er kommunernes ansvar, og at det må de tage sig af.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-03-26:
Jeg er meget glad for, at Venstre ser muligheder i et samarbejde om at få gjort noget ved mobning, og derfor vil jeg jo bare høre, om fru Louise Schack Elholm vil være med til, at vi eventuelt tager en drøftelse om det i udvalget, så vi kan finde det, vi samles om, til gavn for de alt for mange børn og unge, som i dag møder i skolen med ondt i maven; det skal de helst ikke gøre i morgen.
Louise Schack Elholm (V), 2015-03-26:
Nej, og jeg er meget enig i, at vi skal have gjort noget for at hjælpe de børn, som har problemer.
Annette Lind (S), 2015-03-26:
Fra socialdemokratisk side vil vi altid gerne diskutere, hvordan vi sikrer den bedst mulige hverdag for vores børn i folkeskolen.
Vi er glade for, at trivsel for børn og unge er et område, som får lov til at fylde endnu mere med de nye rammer for folkeskolen.
Målet med reformen er jo netop, at alle børn kommer med, og at det skaber en endnu stærkere folkeskole, en folkeskole, som er førstevalget for forældrene i hele landet, og hvor vores børn og unge bliver så dygtige, som de kan.
Men det handler altså ikke kun om nye fag; det handler i høj grad netop også om at have fokus på trivsel.
Børn og unge må aldrig føle, at de ikke hører til; skolen skal være et sted, hvor de både lærer og leger, hvor de har gode venner, og hvor de er glade for at være.
Derfor er vi Socialdemokrater også meget opsatte på at komme mobningen til livs.
Ét barn, der bliver mobbet, er altså et barn for meget.
Jeg har selv haft en tid i folkeskolen og har set, hvad det gør ved børn, når de bliver udsat for mobning, og derfor skal man sætte ind med det samme.
Så derfor er vi fuldstændig enige med SF i hensigten.
Men vi har taget en række tiltag: først og fremmest med nye mål for trivsel i folkeskolen, som vi følger op på; med ekspertgruppen om ro og klasseledelse, som er i gang med at sikre konkrete redskaber til elever, lærere og pædagoger; med oprettelsen af børnekontoret i 2012, hvor man har sat øget fokus på netop børn, og de har jo allerede i dag mulighed for at klage til Ombudsmanden.
Så gøres der jo også rigtig meget ude på skolerne, hvor man tager ansvar for at have en politik på området med en antimobningsstrategi, og vi tror, at skolerne kan løfte det ansvar og den opgave.
Det er nemlig vigtigt, at mobning er noget af det, der tages hånd om med det samme, og det derfor ikke får lov til at udvikle sig.
Så selv om forslagsstillernes hensigt er rigtig sympatisk, synes vi fra socialdemokratisk side, at mobning er noget, som man ikke alene kan lovgive sig ud af.
Derfor støtter vi ikke forslaget, men vi tager trivslen på skolerne meget alvorligt, og vi ser frem til at få den nye trivselsmåling for i år og fortsætte arbejdet med at sikre, at skolerne er et godt sted for vores børn.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-03-26:
Det er jo altid meget sympatisk at have lyst til at diskutere, men det, som jeg bare ikke tror at de børn og unge, der går ude i skolerne, kan vente på, er endnu en måling og endnu en evaluering.
For vi kender dem jo alle sammen, de børn, som står op om morgenen og har ondt i maven, som ikke trives i skolen, som ikke kan lære det, de ellers kan, som finder på undskyldninger og har pjækkedage, og som for manges vedkommende desværre også får men, som sidder der resten af deres liv.
Mener Socialdemokraternes ordfører, at det, der i dag er muligt, med at gå til Ombudsmanden, er nok?
Men mener Socialdemokraternes ordfører, at det, der er i dag, er nok?
Annette Lind (S), 2015-03-26:
Med de nye rammer for folkeskolen har vi tre overordnede mål, som fru Annette Vilhelmsen ved.
Det handler om, at vi skal have alle børn til at blive så dygtige, som de kan, uanset social forskel, og så skal det også være sådan, at de skal være glade for at gå i skole, og derfor er trivselsmålingerne noget helt centralt i forhold til de nye rammer for folkeskolen.
Men der er altså en lovgivning i dag, og med de nye rammer for folkeskolen og trivselsmålingerne er vi kommet et ret langt stykke ad vejen.