runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-11-26:
Belægningsprocenten på det medicinske område var 95 i 2007, hvilket er relativt højt set i forhold til det kirurgiske område, der har en gennemsnitlig belægningsprocent på 83.
Med høje belægningsprocenter kan forekomme periodevis overbelægning.
Det medicinske område har gennem de seneste 10 år haft en stort set konstant belægningsprocent.
Perioder med overbelægning er derfor ikke et nyt problem.
En af årsagerne til, at belægningsprocenten på det medicinske område er så høj og i perioder for høj, er, at der er færdigbehandlede patienter, som det ikke er muligt at udskrive, fordi de har behov for kommunal hjælp og/eller pleje.
Med kommunalreformen blev finansieringen af sundhedsvæsenet ændret, så kommunerne fik mulighed for at påvirke deres bidrag til det regionale sundhedsvæsen.
For borgere, der er færdigbehandlede på sygehus, men som kommunerne ikke er klar til at modtage, opkræves der desuden en færdigbehandlingstakst.
Nogle kommuner gør det godt, de sørger for den fornødne hjælp og pleje, så færdigbehandlede patienter kan udskrives, og de forebygger, at borgere unødigt indlægges på sygehus.
Andre kommuner gør det knap så godt, hvilket medfører flere patienter på de medicinske afdelinger og dermed risiko for overbelægning.
Derfor har vi i aftalen om finansloven for 2009 aftalt at igangsætte et arbejde, der skal belyse spørgsmålet om udskrivningsforløb for ældre medicinske patienter, herunder sammenligne regioners og kommuners indsats på området.
Aftalepartierne vil drøfte analyserne i foråret 2009.
Løsningen på perioder med overbelægning på de medicinske afdelinger er ikke flere sengepladser.
Der, hvor fokus er og skal rettes, er mod kommunernes indsats, dels for at hjemsende færdigbehandlede patienter, dels for at forebygge unødige indlæggelser.
Koordination, samarbejde og forståelse for indsatsen er vejen frem, det mener jeg, for at sikre en sammenhængende indsats i sundhedsvæsenet.
Sundhedsaftaler, der skal indgås mellem Regionsrådet og de enkelte kommunalbestyrelser i regionen, skal være med til at sikre det.
Jeg vil have vedvarende fokus på sundhedsaftalerne, også i henhold til anden generation af sundhedsaftalerne, der skal indgås i 2010.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-11-26:
Vil ministeren oplyse, om han finder en overbelægning på en række af landets medicinske afdelinger acceptabel, samt oplyse, hvilke initiativer ministeren vil tage for at sikre, at medicinske patienter ikke ligger på hospitalsgangene?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-11-26:
Jeg mener ikke, at hr. Jens Peter Vernersen har nogen form for belæg for at kunne påstå, at jeg ikke tager det her ekstremt alvorligt, for jeg tager det meget alvorligt.
Men jeg mener også, at vi helt generelt skal fastholde, at det ikke er en politisk vurdering, om et produkt skal være håndkøbsmedicin eller det skal være receptpligtig medicin, og der vil jeg gerne have, at jeg er på lægefagligt meget sikker, fast grund, og derfor støtter jeg mig til Lægemiddelstyrelsens vurderinger i forhold til, hvilken proces der skal være for det her produkt.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-11-26:
Jeg forstår ikke, at ministeren ikke tager det her med langt større alvor, altså når risikoen er den dobbelte, hvis man har taget den her medicin, Voltaren.
Hvis risikoen er den dobbelte, er det altså flere hundrede årlige dødsfald, det drejer sig om.
Det er faktisk det, det drejer sig om.
Nu kommer der et møde, men jeg synes, at der må tages hurtige skridt i den her sag.
Vi kan jo ikke have, at man kan få udleveret medicin nede på apoteket og gå til et andet apotek og få udleveret mere af samme medicin - det bliver ikke registreret eller noget, man får det lige over disken - og så er der altså en dødsrisiko på det dobbelte.
800.000-900.000 mennesker har gjort brug af det her.
Jeg forstår ikke, at ministeren ikke sætter sine folk til at være meget mere proaktive og sørge for, at det her bliver receptpligtigt omgående.
Vi kan ikke have den her situation, vil jeg sige til ministeren.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-11-26:
Det et rigtigt.
I forhold til håndkøbsmedicin kan man ikke bede de praktiserende læger om at styre det, og det er også derfor, at man har taget apotekerne med og sørget for, at de rådgiver med meget stor omtanke.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-11-26:
Jeg vil godt rette blikket lidt mod det, som ministeren svarede hr. Jens Peter Vernersen i forhold til det sidste spørgsmål, nemlig det her med, at man har sendt signaler fra Lægemiddelstyrelsen om, at de praktiserende læger i Danmark skal ordinere med omtanke.
Der er bare det skisma indlejret med hensyn til det her produkt, at det ikke er et receptpligtigt produkt, som det er.
Vi ved naturligvis godt, at de praktiserende læger ordinerer det, fordi det er et godt produkt, men styre forbruget derude, når det er et håndkøbspræparat, kan de praktiserende læger ikke.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-11-26:
Det skal være myndighederne, der er de proaktive, vi skal ikke overlade et så alvorligt problem til producenterne.
Selvfølgelig skal Lægemiddelstyrelsen være proaktiv, selvfølgelig skal Lægemiddelstyrelsen også være udfarende, når de får ny viden, og det mener jeg også at de har været ved, straks efter at de har fået den her viden, at tage det op i EU-regi.
Og de mødes altså den 4. december om den her sag.
Men selvfølgelig skal vores Lægemiddelstyrelse være proaktiv, naturligvis.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-11-26:
Tak for det.
Jeg vil godt prøve at skrue tiden en lille smule tilbage, altså ikke tage de allernyeste data her fra denne måned med ind i det, men stille spørgsmålet til ministeren, om man ikke fra Lægemiddelstyrelsens side har gjort sig overvejelser, om man måske fra dansk side skulle henvende sig til EU om en eventuel skærpelse.
For som ministeren også siger i sin besvarelse af spørgsmålet, lå der tilbage i 2006 klare indikationer på, at der var en forhøjet risiko ved det.
Men producenterne går naturligvis ikke ud og trækker et præparat tilbage, som ikke får kritik fra en officiel myndighed, altså enten EU eller en national sundhedsstyrelse.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-11-26:
Jeg er fuldstændig enig i, at vi skal tage det her meget alvorligt, men hr. Jens Peter Vernersen må også medgive, at det er meget nye oplysninger, der viser, at selv lave doser hos i øvrigt raske mennesker kan være så farlige, som de er.
Det er også derfor, at vi skal have Lægemiddelstyrelsen til hurtigst muligt at kigge på, om det her skal være håndkøbsmedicin.
Noget kunne jo tyde på - og det siger jeg som lægmand i den her sammenhæng - at det ikke skulle være tilfældet.
Men Lægemiddelstyrelsen har jo også meddelt landets læger og apotekere, at man skal ordinere med meget stor omtanke på det her område, så jeg mener i virkeligheden, at der er en meget fornuftig proces i gang i forhold til den her ny viden, vi har fået om, hvor farligt det her produkt kan være.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-11-26:
Der er jo ikke nogen tvivl om efter de oplysninger, som jeg har, at der altså er en betydelig overdødelighed.
Dødeligheden kan, som det også har været vist, sættes til 1,0 for alle raske over 10 år, som ikke har taget de her Voltaren smertestillende piller.
Men med pillen ville der være en overdødelighed på 1,8 - altså næsten en fordobling.
Det er i hvert fald de oplysninger, der foreligger for mig.
Hvis det er tilfældet, er det jo dybt alvorligt.
Så var det vel også et spørgsmål, om man ikke sådan endda meget hurtigt skulle sige: Det her går simpelt hen ikke.
Vi har jo tidligere diskuteret medicin, som gav bivirkninger, og vi har også besluttet at gøre disse medicintyper receptpligtige.
Vi har jo haft en sag for ikke så forfærdelig lang tid siden med disse hostemidler.
For det fremgår jo, sådan som jeg har forstået det, at det kun er ganske kortvarigt, man skal tage disse Voltaren, før det kan have den virkning, at man får en blodprop.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-11-26:
Nu kommer hr. Jens Peter Vernersen også ind på den debat, der har været de seneste dage.
Det drejer sig om lægemidlet Voltaren Dolo.
Det skete, fordi Voltaren Dolo indeholder lavere doser af Diclofenac og kun må indtages efter doseringen højst 75 mg i døgnet i højst 3 dage.
Og der var på det tidspunkt ikke data, der pegede på, at det skulle være et problem i forhold til hjerte-kar-bivirkninger ved den lave dosis af Diclofenac.
I den her måned, altså 5. november, er resultaterne så kommet af en ny dansk undersøgelse.
Undersøgelsen viser bl.a. som noget helt, helt nyt, at der er en øget risiko for død eller blodprop i hjertet allerede ved lavere doser af bl.a. Diclofenac - og i øvrigt også for hjerteraske yngre personer.
Lægemiddelstyrelsen gik derfor meget hurtigt ud og opfordrede både læger til at ordinere med omtanke og apoteker til at rådgive med omtanke, når det gælder de her NSAID-lægemidler.
straks taget affære.
De har taget sagen op i EU på det første møde efter offentliggørelsen af undersøgelsen, og samtidig har styrelsen bedt Registreringsnævnet om på ny at vurdere, om det fortsat skal være muligt at købe de her lægemidler med Diclofenac i håndkøb.
Det sker allerede den 4. december, og jeg mener derfor, de har handlet korrekt og hurtigt på baggrund af de data.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-11-26:
Der er jo ikke nogen som helst tvivl om, at der har været en viden om, at der er overdødelighed.
Når så ministeren siger, at man skal bruge en forsigtig anvendelse - det var ligesom konklusionen, kunne jeg høre - kan man så overlade det til borgeren selv, i og med at man kan købe f.eks. Voltaren på apoteket uden recept, som jeg har forstået det?
Er det forsigtigt nok, at man på indlægssedlen kan se, hvad bivirkningerne er?
Burde det ikke i den situation og med den overdødelighed, vi ved der er, være på recept, sådan at vi havde sikkerhed for, at lægen tog stilling til udlevering og tog stilling til den enkelte patient?
For det, der er sket, er jo, at der er borgere, der er døde i utide, fordi de har brugt det her middel, og det synes jeg i hvert fald ikke man skal tage let, og det tror jeg heller ikke ministeren gør.
Når det nu er tilfældet, tror jeg også, at ministeren måske skulle spørge en ekstra gang i Sundhedsstyrelsen, hvem der har haft ansvaret, for det er jo ikke bare lige nu, man finder ud af den her overdødelighed.
Det har man faktisk vidst på et tidligere tidspunkt.
Kristian Jensen (V), 2008-11-26:
Jeg er blevet mindet om, at det en gang imellem er klogt ikke at sige for meget, og det har jeg taget ad notam.
Derudover er det vel også vigtigt, i hvert fald fra min side at sige, at fra regeringens side har vi en samlet ambition om, hvorledes vi får opfyldt vores fælles klimamålsætninger, altså mindre CO2-udledning, mere vedvarende energi og et lavere totalt energiforbrug.
Det er vores målsætning, og det er den, vi synes, det er vigtigt og væsentligt at få sat op politisk.
Hvorledes vi når frem til målene må for mig at se bero på en praktisk vurdering af, hvilke værktøjer der er mest effektive, herunder mest omkostningseffektive, for at vi kan nå frem til målene.
Her vil jeg forbeholde mig retten til løbende at vurdere, i takt med at vi får afdækket flere og flere muligheder, hvad der er mest omkostningseffektivt i arbejdet på at nå de mål, som vi sammen med en bred kreds af partier har tilsluttet os skal nås inden 2011.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-11-26:
Ja, man kan roligt sige, at så er der da ikke sagt for meget.
Men har ministeren så også en ambition om, hvor meget man egentlig skal flytte rundt på energiforbruget, for det kunne jo være en anden måde at sige det på?
Karen Jespersen (V), 2008-11-26:
Det kan man jo altid diskutere, men jeg oplever, at de midler, der er afsat til det her, også er afsat i fællesskab - at det er et bredt flertal, der står bag.
Det er jo et relativt nyt fænomen i vores samfund, og derfor er det også noget med, at man skal prøve sig frem med, hvad der giver resultater.
Og så kan man se, at det faktisk giver resultater at bruge f.eks. mægling, og derfor bliver der så også nu afsat nogle flere penge til det.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-26:
Det glæder mig, at ministeren også henviser til netop LOKK's mægling.
Men mener ministeren egentlig, at der er afsat tilstrækkelige midler til det?
Karen Jespersen (V), 2008-11-26:
Det mener jeg netop er mægling.
Vi kan jo se, at den mægling, som LOKK har stået for, har været succesrig.
Der er det faktisk lykkedes at komme i kontakt med mange familier og få dem til at forstå holdningen blandt unge kvinder - som det som regel er, men det kan også være unge mænd og deres behov for selv at bestemme over deres egen tilværelse.
Så en måde at inddrage familien på er jo gennem mægling.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-26:
Det er glædeligt at høre, at ministeren i hvert fald er opmærksom på, at rådgivning er et meget effektivt middel til at løse nogle af de her konflikter.
Men jeg vil også gerne spørge til den problematik, som mange af kvinderne også rejser, nemlig en irritation over kun at blive set som ofre, og at man egentlig ikke ser problemets bredde som sådan.
For ét er at hjælpe kvinden og se hende som offer og hjælpe børnene.
Noget andet er den relation, kvinden har til sin familie; for det viser sig, at det ikke bare er et bånd, hun lige kan skære over fra den ene dag til den anden.
Så jeg vil gerne høre, hvad ministeren mener om familiens inkludering i forhold til en løsning på den her problematik.
Har ministeren nogen løsningsforslag til familieinddragelse?
Karen Jespersen (V), 2008-11-26:
Det er jo rigtigt, at Velfærdsministeriet har ansvaret for kvindekrisecentrene, og der er der jo gennem de senere år blevet gjort en forstærket indsats.
Nu kommer der også en familievejleder, som kan være med til at hjælpe kvinderne tilbage til en almindelig tilværelse i samfundet, og som jo også hjælper, hvis de har børn, med at få de børn til at fungere.
Sådan en familierådgiver kan jo være vigtig for, at man kommer ud af krisecenteret og gør det på en ordentlig måde.
Det synes jeg er et nyt, rigtig godt initiativ, som vi jo også har taget i fællesskab.
Det er et bredt flertal i Folketinget, der står bag.
Noget af det, der bliver efterspurgt og også har været det i kølvandet på Halimas sag, er jo netop rådgivning og mægling.
Og det er altså noget, der nu bliver taget initiativ til bliver forstærket.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-26:
Tak for det.
Måske mener ministeren, at det mere hører under integrationsministerens ressortområde, men jeg synes også, at der er en del socialt relaterede indsatser i det her område, og det er derfor, at jeg stiller spørgsmålet til velfærdsministeren, som jo også agerer som ligestillingsminister, selv om det ikke er relateret til ligestilling.
Men det er et bredt område, så det kan ikke kun begrænses til integrationsområdet.
Desuden vil jeg også påpege, at i og med at det er nogle kvinder, som bliver isoleret og ender i et krisecenter og dermed også på den måde på mange punkter står og mangler noget økonomisk rådgivning, er det i høj grad også under velfærdsministerens ressortområde. Når det er sagt, vil jeg gerne videre til mine spørgsmål.
Det er rigtigt, at der er sket en række initiativer vedrørende vold og trusler mod de unge kvinder med en nydansk baggrund, men problemerne er altså langt fra løst.
Der er stadig væk en række sager, der viser, at den indsats på området, regeringen har sat i gang, ikke er god nok.
F.eks. viser tal fra Nationalt Efterforskningsstøttecenter, at antallet af æresrelaterede sager i løbet af bare 2 år er omkring 294.
Det er da et tal, man kan mærke.
Og det seneste er jo det tragiske eksempel, vi havde med Halima, den unge kvinde, der bliver truet på livet.
Sagen viser, at én ting er at finde et sted at bo og få en navneændring, noget andet er at forholde sig mere bredt til problemet.
Mener ministeren egentlig, at der kan gøres andre indsatser på området end bare at tilbyde den truede kvinde et sted at bo og en ny identitet?
Karen Jespersen (V), 2008-11-26:
Nu er indsatsen i forhold til kvinder, der kommer i klemme som følge af, at de kommer på kant med deres familie, hvis de ikke vil rette sig efter dem i sager, der drejer sig om ægteskaber, noget, der især hører under integrationsministeren.
Men der er jo ved at blive taget nogle nye initiativer: en central rådgivningsenhed og et landsdækkende mæglerkorps.
Noget af det, der er blevet efterlyst, er jo et sted, hvor man kan henvende sig, hvis man til sidst ikke kan holde det ud længere og man kommer i konflikt og føler sig truet af sin familie.
Så har man efterlyst et sted, hvor man kunne henvende sig, ligesom bedre muligheder for mægling.
Vi ved faktisk fra den mægling, der foregår gennem LOKK, altså Landsorganisationen af Kvindekrisecentre, at det kan være ret effektivt.
Man kan faktisk godt få selv en meget tilspidset konflikt løst.
Så det er i hvert fald nogle af de nye initiativer, som er på vej.
Nu var rapporten jo ikke tænkt som noget, der alene skulle give anbefalinger til regeringen.
Den var jo netop tænkt som nogle anbefalinger til alle dem, som har et ansvar for at få arbejdsliv og familieliv til at hænge bedre sammen, og dermed var den også tænkt som en anbefaling til arbejdsmarkedets parter og kommunerne.
Så synes jeg, det ville være forkert, hvis vi begyndte at sige: Jamen så skal vi lovgive om det.
Vi skal lovgive om åbningstider, vi skal lovgive om, at pædagogerne skal have mere tid, vi skal lovgive om normeringer.
Det synes jeg ikke vi skal lovgive om.
Men der er nogle anbefalinger til kommunerne.
Når vi snakker om åbningstider, har man jo nu fået mulighed for at ansætte nogle i sit eget hjem, hvis man har meget skæve arbejdstider, og det er jo en af løsningerne.
Der har været forsøg med natbørnehaver og lange åbningstider, men der har der stort set ikke været nogen børn.
Det er et ønske, der tidligere er blevet fremført, men det har vist sig, at i realiteten er det tilbud ikke blevet brugt.
Men det er da noget, vi skal holde meget øje med, det er jeg helt med på.
Rasmus Prehn (S), 2008-11-26:
Fra socialdemokratisk side er vi helt enige med ministeren i, at det også er vigtigt, at arbejdsmarkedets parter selv kan tilrettelægge noget, og at man ikke skal lovgive om alt.
Men når man fra regeringens side igangsætter et så stort kommissionsarbejde, har man vel også et ansvar for at sikre, at der bliver fulgt op på tingene, og når man kigger ned over forslagene, synes jeg altså, at der er mange af tingene, hvorom man kan sige, at det ikke engang ikke bare er blevet til noget, men er gået den modsatte vej.
Kigger vi på det fjerde punkt, der siger, at daginstitutionernes pædagogiske personale bør have mest mulig tid til at opfylde børnenes behov for omsorg og stimulering, kan vi jo se, at i langt de fleste kommuner går normeringen ned.
Der bliver ikke en større normering, der bliver en mindre normering, så man går altså den modsatte vej.
Hvis vi kigger på nogle af de andre forslag, står der f.eks., at kommunerne bør tilbyde pasning af børn af forældre med skæve arbejdstider.
Her kan vi jo se, at det, der sker ude i kommunerne, er, at der bliver kortere åbningstider, så hvis man arbejder sent eller på skæve tidspunkter, er der ringere tilbud nu, end der var tidligere, altså inden man startede det kommissionsarbejde, så det er altså ikke gået i den rigtige retning, og det er heller ikke bare status quo.
Man har brugt 12 mio. kr. af samfundets penge plus en masse eksperter til at komme med gode forslag, og efterfølgende er man faktisk på en række områder gået den stik modsatte vej, så arbejds- og livsvilkårene for familier er blevet ringere.
Karen Jespersen (V), 2008-11-26:
Jeg synes da, det er et vigtigt spørgsmål, om man kan få sit arbejdsliv og sit familieliv til at hænge sammen, for man ved, der kan være risiko for, at det kan belaste familielivet og gå ud over børnene.
Men hvis vi ser på de samlede initiativer i rapporten, vedrører ni forslag noget, som allerede er eller er ved at blive gennemført, og tre forslag er under overvejelse.
Arbejdsmarkedet har gennemført seks af forslagene, på arbejdspladserne er der gennemført syv forslag, og kommunerne har gennemført fire forslag.
Det fremgår af en oversigt, vi har fået lavet.
En del af det er jo også noget, som er blevet vedtaget som led i overenskomsterne, bl.a. at man kan få anden dag fri til at passe sit syge barn, og det er jo rigtig, rigtig godt.
Jeg synes ikke, vi nødvendigvis skal lovgive om alt mellem himmel og jord.
Jeg synes, det er fint, at arbejdsmarkedets parter selv kan finde ud af at ordne sådan nogle ting i overenskomsterne.
Rasmus Prehn (S), 2008-11-26:
Der er jo slet ikke tale om de lukkedage, hvor der giver fin mening at have en lukkedag.
Men det har man altså ikke gjort, for syv ud af ti kommuner har nøjagtig det samme antal lukkedage, som de hidtil har haft.
Der er altså i alt 31 forslag i kommissionens materiale, og formanden for kommissionen, Linda Nielsen, skriver meget ambitiøst i pressemeddelelsen: »900.000 danskere har ofte svært ved at få familie- og arbejdsliv til at hænge sammen.
Det resulterer i stress og dårlig samvittighed.
Vi kan rent faktisk vælge at indrette os, så der i højere grad bliver plads til familien.«
Så har man lagt sine forslag frem, og så er der faktisk ikke rigtig blevet fulgt op på andet end det med at gøre en lille smule ved lukkedagene - det er så ikke rigtig blevet til noget - og så det madtilbud, som jo viser sig at være en fuser.
Er ministeren enig i det, den tidligere familie- og forbrugerminister sagde, da der sidste gang blev spurgt til det her?
Hun sagde: Der står så mange bøger på min reol i forvejen, så jeg har ærlig talt ikke tænkt mig at gøre mere ved det.
Er det den attitude, der er over for det her meget vigtige arbejde af eksperter og andre?
Det har kostet samfundet 12 mio. kr. at få udarbejdet dette vigtige materiale, men den tidligere familie- og forbrugerminister sagde: Der står så mange bøger på min reol i forvejen, så det kan ikke gøre hverken fra eller til i forhold til det, der allerede er sket.
Karen Jespersen (V), 2008-11-26:
Så synes jeg godt, jeg kan tillade mig at sige tilbage, at når man skal stille et spørgsmål, er det altså en rigtig, rigtig god idé at gøre spørgsmålet så præcist som muligt og lade en begrundelse følge med.
Det gør altså det hele lidt nemmere.
Regeringen har aldrig sagt andet, end at vi vil afskaffe de løsrevne lukkedage, altså de dage hvor der ikke er ret mange børn, der skal passes, og det synes jeg altså der er god logik i.
Det er nok rigtigt, at kommissionen havde forestillet sig, at alle lukkedage kunne afskaffes, men jeg mener faktisk, det ville være en uhensigtsmæssig prioritering af midlerne, fordi man så skulle holde en masse dyre institutioner åbne mellem jul og nytår, selv om der stort set ikke er nogen børn, der skal passes.
Man ville jo også fratage pædagogerne muligheden for en gang imellem at have en fælles faglig dag, så jeg synes, der er rigtig gode argumenter for at gøre det, som regeringen har gjort det.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-26:
Mener ministeren, at der er afsat tilstrækkelige midler og alternative indsatser på området vedrørende vold og trusler mod kvinder for at hjælpe nydanske kvinder til at komme videre frem i hverdagen?