runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Kiel (EL), 2015-11-12:
Nu handler folkeafstemningen jo om at afskaffe retsforbeholdet, det vil sige, at et spinkelt flertal i Europaudvalget kan overføre mere magt til EU, og der stemte Venstre jo de ændringsforslag ned, som Enhedslisten kom med tidligere.
Så derfor kunne jeg godt tænke mig at vide, om ordføreren kunne nævne nogle punkter, hvor Venstre synes, at det måske var rimeligt at spørge befolkningen, hvis man, som vi havde nævnt, f.eks. greb ind i forhold til strejkeretten i Danmark og dermed underminerede den danske model.
Det vil Venstre ikke have ud til en folkeafstemning.
Men kunne der være nogle andre områder, hvor Venstre synes, at der var det måske rimeligt at spørge danskerne, eller mener man helt alvorligt, at alle former for suverænitetsafgivelse fremover bare foregår i Europaudvalget med et spinkelt flertal?
Morten Løkkegaard (V), 2015-11-12:
Altså, alle former for suverænitetsafgivelse er der jo ikke tale om her.
Der er tale om et ganske afgrænset område, hvor det altså er nogle bestemte retsakter, som vi beder danskerne om at forholde sig til.
I fremtiden vil det jo stadig væk være sådan, at man kan vælge fra og til og vælge det, som man synes er det rigtige, i forhold til om det gavner danskerne.
Må jeg så sige om det om det spinkle flertal, at jeg nu efterhånden har hørt det mange gange her.
For os, der sidder nede i Europaudvalget hver fredag, må jeg bare sige, at det godt kan være, at vi ikke er så mange til stede, men vi repræsenterer dog Folketinget og det flertal, der til enhver tid eksisterer i Folketinget, ellers skulle det være mærkeligt, vi sad dernede hver fredag, og det er ikke noget spinkelt flertal.
Det er i langt de fleste sager et overvældende flertal.
Så det der forsøg på at fremstille det, som om det er et eller andet spinkelt flertal, der sniger noget ind en fredag eftermiddag, er i bedste fald fortegnet.
Må jeg så sige, at et enkelt eksempel har vi jo lige haft: udlændingespørgsmålet, asyl og indvandring.
Det synes vi i regeringen og i Venstre er en ting, der skal til folkeafstemning, inden man eventuelt måtte begynde at pille ved det.
Jesper Kiel (EL), 2015-11-12:
Når nu Venstre gang på gang beskriver den her såkaldte tilvalgsordning som sådan et tag selv-bord, skal man huske på, at når man først har valgt en ret til, skal man spise den.
Så var det derfor ikke nærmest et bedre billede at sige, at nu sidder vi på plejehjemmet og lukker det lokale produktionskøkken, og så får vi al maden bestilt fra centralkøkkenet, vacuumpakket, og man kan vælge mellem 22 retter?
Er det ikke et bedre billede?
Og så er Europaudvalget og Folketinget jo reduceret til et anretterkøkken.
Morten Løkkegaard (V), 2015-11-12:
Jamen jeg værdsætter spørgerens humoristiske sans og retorik her.
Men jeg må bare sige, at for mig at se, hvis vi nu skal blive i sproget, er et tag selv-bord en positiv ting.
Jeg ved godt, der er forskellige holdninger til tag selv-bord her, men jeg kan faktisk godt lide tag selv-bord, jeg kan godt ideen om, at man vælger selv.
Jeg synes ikke, at der noget som helst centralkøkken over det her, for hele princippet i det her er jo netop, at vi vælger selv.
Det er jo ikke enhver beskåret at have et tag selv-bord.
Der er kun to lande indtil videre, og nu forhåbentlig også Danmark, der rent faktisk under hårde forhandlinger har fået tilkæmpet sig retten til at have et tag selv-bord.
De andre har ikke engang et tag selv-bord.
Christian Juhl (EL), 2015-11-12:
Så forstår jeg slet ikke, hvordan det var et fantasispørgsmål, som hr. Søren Søndergaard stillede.
I formiddag blev der diskuteret seks spørgsmål, hvor Enhedslisten spurgte, om Venstre ville være med til at sikre, at reglen om fem sjettedeles flertal eller folkeafstemning kom på tale, når så afgørende ting som f.eks. konfliktret og andre ting kunne gå over til overstatsligt niveau.
Og da sagde Venstre: Nej, det vil vi ikke være med til.
Det vil sige, at der ville man bare have et almindeligt flertal til at bestemme i fremtiden, når der overgår suverænitet til EU.
Morten Løkkegaard (V), 2015-11-12:
Det er vist det, man kalder et ledende spørgsmål.
Men jeg skal da gerne besvare det alligevel.
Jeg er selvfølgelig fuldstændig enig i, at det er den måde, man er nødt til at tolke det på.
Og jeg må så sige, at ud over de her citater, som vi kan smide i hovedet på hinanden, kan det også godt betale sig at gå til de mennesker, der rent faktisk sidder som ledere i de organisationer og tale med dem selv.
Jeg må bare sige, at der, hvis det handler om Red Barnet, slet, slet ikke er nogen tvivl.
De er selvfølgelig rigtig kede af at blive mistolket, for de er slet ikke i tvivl om, at der skal stemmes ja den 3. december, slet ikke.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2015-11-12:
Nu sidder jeg jo ved siden af fru Pernille Skipper, og hun er meget vred over, at jeg er lidt demagogisk, så nu vil jeg være mere fair.
På Red Barnets hjemmeside står der, at de bekymret for, om man kan gøre det her i fremtiden.
Og jeg vil bare spørge, om ordføreren vil uddybe, hvad udfordringerne kan være i forhold til at retsforfølge i børnesager – børn, der bliver krænket hen over grænser – altså, hvad mulighederne vil være ved et ja, og hvad mulighederne og udfordringerne vil være ved et nej.
Morten Løkkegaard (V), 2015-11-12:
Jamen det spørgsmål er jeg også utrolig glad for, for det giver mig anledning til at fortælle, at der i øjeblikket, mens jeg står her og I sidder der, er 750.000 – som i 750.000 – der i øjeblikket sidder og downloader og kigger på børneporno verden over.
Red Barnet laver en fantastisk indsats i et tæt samarbejde med Europol om at få opklaret bare nogle af de her vanvittige forbrydelser.
Så f.eks. retssagen, der kører i i Østjylland i øjeblikket om den 48-årige mand fra Randers, som nogle af jer sikkert har hørt om, er netop et glasklart eksempel på det her tætte samarbejde i Europol, som betyder, at man helt konkret kan være med til at optrævle de her forfærdelige sager.
Søren Søndergaard (EL), 2015-11-12:
Nu er hr. Morten Løkkegaard jo en god propagandist, og derfor forstår jeg godt, at hr. Morten Løkkegaard bruger alle de positive sider ved det, der hedder gensidig anerkendelse.
Bare for fairnessens skyld: Kan hr. Morten Løkkegaard nævne en enkelt negativ ting ved gensidig anerkendelse?
Ville det ikke have været bedre, at vi havde haft sådan en afstemning, hvor vi kunne afgøre det selv, i stedet for at nogen ligesom gjorde sig til smagsdommere og besluttede, at det lige præcis er det her, vi skal stemme om, og enten tager man det, eller også er man dømt ude?
Morten Løkkegaard (V), 2015-11-12:
Det har jeg meget, meget svært ved at forstå.
, der har kørt en proces siden sidste efterår, hvor fem partier har sat sig sammen for at kulegrave hver eneste retsakt, der kunne være til fordel for danskerne, og hvilke der efter deres mening ikke var til fordel for danskerne, for derigennem at sørge for, at danskerne bliver tryggere, at det bliver sværere at være kriminel, og at det bliver lettere at være virksomhed.
Det har været udgangspunktet for et halvt års arbejde mellem fem partier, hvorefter man når frem til 22 retsakter, der uden for enhver tvivl vil gøre det nemmere og lettere og tryggere at være dansker.
Hvorfor skulle vi dog lade være med det?
Vi er jo dog trods alt sat herind for at sørge for, at danskerne får et bedre liv.
Det giver jo ingen som helst mening.
Søren Søndergaard (EL), 2015-11-12:
Så har jeg behov for lidt råd og vejledning.
Hvis nu man har den opfattelse, at man enormt gerne vil stemme for det direktiv, der omhandler, at man kan flytte et tilhold med sig, men er totalt imod, at korrupte domstole i forskellige lande skal have indflydelse på muligheden for at gennemføre ransagninger i Danmark, hvad skal man så stemme?
Pernille Bendixen (DF), 2015-11-12:
Tak for det.
Jeg bemærkede, at ordføreren i sin ordførertale sagde, at vi jo stemmer ja til det, vi kender, hvilket i sig selv er lidt sjovt, for
det må man jo gå ud fra at vi gør, når vi skal stemme om det.
Men jeg vil bare gerne høre: Kan ordføreren bekræfte, at han er fuldstændig og hundrede procent bekendt med alle aspekter af det, vi stemmer om i dag?
Morten Løkkegaard (V), 2015-11-12:
Det var et sjovt spørgsmål, om jeg er bekendt med alle aspekter af alle forslag.
Jeg ved ikke, om der nogensinde har været nogen her i Folketinget, der har været bekendt med alle detaljer i alle aspekter i alle lovforslag et hundrede procent.
Det er et mærkeligt spørgsmål at stille.
Jeg mener, at vi med den gennemtrawling, vi har lavet siden efteråret sidste år og så frem til foråret, hvor vi kom med de 22 retsakter, har lavet et temmelig grundigt stykke arbejde.
Måske endda lidt mere grundigt, end man plejer at gå til værks i det her Ting.
Så jeg mener, vi er rigtig, rigtig godt inde i materien på de enkelte retsakter.
Ellers ville vi jo heller ikke anbefale danskerne det.
Så i den forstand ja.
Men man kan selvfølgelig godt står heroppe og lege diskussionsklub i Retspolitisk Forening og sådan noget.
Men det er jo ikke politik i den her Folketingssal, sådan som jeg i hvert fald forstår det.
Pernille Bendixen (DF), 2015-11-12:
Det kan godt være, ordføreren synes, det er et mærkeligt spørgsmål.
Men det er da også mærkeligt at bede folk om at stemme om noget, som man ikke selv kan forklare.
Men så vil jeg gerne bede ordføreren om at forholde sig til, at der rent faktisk er en juraprofessor, der har udtalt, at vi afgiver suverænitet i et ikke nærmere beskrevet omfang.
Hvad er det ikke nærmere beskrevne omfang så?
Morten Løkkegaard (V), 2015-11-12:
Jamen jeg ville da gerne begive mig ud i en større statsretlig diskussion heroppe, og jeg ved også, at fagkundskaben udi de dele har forskellige holdninger.
Det ville da være overraskende, hvis det var anderledes – det ville da være første gang i danmarkshistorien.
Det her handler jo om, at der er foretaget en vurdering af det her af topjuristerne i Justitsministeriet, og der er ikke § 20-problemer i det.
Det er ikke læsning for børn, det vil jeg da godt medgive.
Men alligevel: Man kan da blive klogere ved at læse den, og det vil jeg anbefale spørgeren at gøre.
Christian Juhl (EL), 2015-11-12:
Nu syntes jeg, at Venstres ordfører var lige lovlig hurtig med sit svar.
Når han bliver spurgt om nogle ting, der i fremtiden kan komme på tale at overføre til overstatsligt niveau i EU, så er det jo en del af den pakke, vi skal stemme om.
Der står nemlig, at det kan Folketinget afgøre, ikke ved fem sjettedeles flertal, ikke ved at lægge det ud til folkeafstemning, men ved at tage en beslutning om det med et ganske almindeligt flertal.
Er det ikke rigtigt forstået?
Morten Løkkegaard (V), 2015-11-12:
Jamen jeg køber ikke præmissen.
Det er jo et politisk valg.
Det er et meget politisk spørgsmål, hr. Søren Søndergaard stiller der, for det handler jo om, at vi har taget stilling.
Vi har jo taget politisk stilling blandt de fem partier, som udgør et stort flertal her i Folketinget, om, at lige præcis de 22 retsakter synes vi at vi vil anbefale danskerne.
Så det her med de korrumperede domstole og alt det her sniksnak, som vi har hørt på i dag, er jo ikke en præmis, vi køber på forhånd.
Så der er altså lagt en falsk præmis ind i spørgsmålet.
De 22 ting, vi er blevet enige om, og som vi sender ud til afstemning nu, er noget, vi står på mål for, og som vi mener giver entydige fordele for danskerne.
Det er sådan set den logiske politiske forklaring på det.
Jane Heitmann (V), 2015-11-12:
Tak for det.
Jeg synes faktisk, at det næsten er pinligt, at ordføreren ikke kan svare på, hvad det er for nogle retsakter ud af de 22 – eller bare nævne én retsakt – man fra Dansk Folkepartis side ikke kan bakke op om.
Det undrer mig faktisk også lidt, at ordføreren nævner lige præcis menneskehandel, for vi ved jo alle sammen, at bliver det et ja, vil Danmark tiltræde menneskehandelsdirektivet, og det vil betyde, at vi vil gå fra at have observatørstatus til at få en fast plads i EU.
Så den del må ordføreren da i hvert fald kunne bekræfte at han godt kan tilslutte sig.
Se, ordføreren nævnte i sin tale muligheden for en parallelaftale, som vi jo også alle sammen ved vil begrænse politiets arbejde.
Jeg vil godt spørge ordføreren, om han kan bekræfte, at Danmark har anmodet om seks parallelaftaler, og at vi kun har fået fire igennem, og at man på den baggrund godt kan sige, at vi ikke kan være sikre på at få en parallelaftale.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-11-12:
Nu forsøger fru Trine Bramsen igen at få debatten ned på et plat niveau, som jo ikke handler om det principielle, nemlig retten til at afgive suverænitet.
Men jeg vil da godt sige noget til ordføreren om f.eks. det her højt besungne direktiv om børns rettigheder efter skilsmisse osv.
Problemet er, at det jo ofte vil være den domstol, der kommer først med en kendelse, som rent faktisk vil kunne få den kendelse effektueret.
Det kan da godt være, at den kendelse fra en rumænsk domstol om, at faderen til et barn skal have forældremyndigheden, i virkeligheden er den forkerte kendelse.
Det kan da meget vel tænkes.
Men det kommer meget hurtigt til bare at handle om, hvem der kommer først.
Trine Bramsen (S), 2015-11-12:
Så er vi da nået så langt, at Enhedslisten anerkender, at det ikke kun handler om Europol, og at vi Socialdemokrater faktisk også er optaget af de 22 øvrige retsakter.
Og må jeg ikke lige sige – hvis fru Pernille Skipper glemte at høre min tale – at jeg også talte om social dumping, om børns rettigheder, når det handler om skilsmisser, og en række andre ting.
Så skal vi ikke for en gangs skyld stoppe det her med, at det kun handler om politisamarbejde.
Det er Europol, 9 retsakter, men vi er altså også optaget af de øvrige retsakter.
Så går jeg til spørgsmålet, der handler om ransagninger.
Jamen det er da korrekt, at vi Socialdemokrater er meget optaget af, at kriminelle bliver opdaget, og at de kommer bag lås og slå.
Når vi indgår i et samarbejde, er det jo helt rigtigt, at de øvrige landes arbejdsmetoder også er en del af det fællesskab, vi indgår i.
Men vi tror altså på, at vi styrker det samarbejde ved at sidde med og ikke ved at sidde udenfor, og vi er optaget af også at fange de kriminelle, der overskrider grænser, og det er grunden til, at vi også bakker op om den her del.
Søren Søndergaard (EL), 2015-11-12:
Jeg har et spørgsmål til fru Trine Bramsen, og det er mere i forhold til, hvad gensidig anerkendelse betyder.
Altså, i fru Trine Bramsens udlægning lyder det, som om gensidig anerkendelse betyder, at de andre skal anerkende vores gode retssystem, og så bliver det vidunderligt for alle.
Er der ikke en gensidighed i gensidig anerkendelse?
Trine Bramsen (S), 2015-11-12:
Jeg tror, at vi fra mit partis side har svaret på det her før.
Det betyder, at vi kan, men ikke nødvendigvis skal.
Og til det, der handler om at være en del af samarbejdet, vil jeg sige, at der tror vi så meget på at dansk politi, danske efterretningstjenester har så meget godt at bidrage med, også når det handler om andre landes metoder, at vi hellere vil stå inden for samarbejdet end stå uden for.
Søren Søndergaard (EL), 2015-11-12:
»At vi kan, men ikke skal«.
Altså, i forhold til de 22 retsakter, man tilvælger, og i forhold til alt andet, man tilvælger fremover, og hvor der er tale om gensidig anerkendelse, der skal vi – der er der ikke noget kan, der skal vi.
Og de afgørelser, vi så skal godkende, er jo så alle andre landes myndigheders.
Vi har lige set en demonstration i Rumænien, hvor befolkningen gik på gaden og væltede deres regering under parolen »Korruption dræber«, fordi det rumænske retssystem er gennemkorrupt.
Myndighederne er gennemkorrupte – det er deres afgørelser, vi altså skal til at anerkende i Danmark.
Det er det, der ligger i gensidig anerkendelse.
Er det ikke korrekt forstået?
Trine Bramsen (S), 2015-11-12:
Jeg forstår faktisk ikke det andet eksempel, det har jo ikke noget med det, vi stemmer om, at gøre.
At en demonstration i Rumænien skulle have betydning for det, som vi stemmer om her i dag, må hr. Søren Søndergaard uddybe nærmere – jeg forstår ganske enkelt ikke spørgsmålet.
Eva Flyvholm (EL), 2015-11-12:
Det er sådan, at vi i Enhedslisten tror på retssikkerhed og demokrati, og jeg er meget, meget bekymret for, at hvis retsforbeholdet bliver afskaffet den 3. december, vil vi ikke længere kunne beskytte det.
Jeg vil gerne høre ordføreren om, hvorfor Socialdemokratiet lige før stemte nej til at sikre, at hvis der kommer problemer i forhold til at sikre strejkeret, sikre de danske domstoles kompetence, sikre ligestilling i sager om forældremyndighed, sikre lgbt-personers rettigheder i Danmark, så skal der være folkeafstemning.
Hvorfor vil Socialdemokratiet ikke være med til at stemme for, at der altså skal være en folkeafstemning, hvis nogle af de her problemer opstår, så man kan være helt sikker på, at det ikke bliver problem?
Trine Bramsen (S), 2015-11-12:
Jeg vil sige, at jeg er mere bekymret over, at Enhedslisten ikke viser større omsorg for de børn og de voldsramte kvinder, som med et nej ikke vil få de rettigheder, som jo netop er grunden til, at vi Socialdemokrater støtter den her afstemning.
Så man kan jo være bekymret på forskellige måder – i Socialdemokratiet bekymrer vi os om menneskene.
Så spurgte ordføreren til det, der handler om strejkeretten.
Som der jo står meget klart i lovforslaget, skal der et folketingsflertal til fremadrettet, før man kan ændre noget.
Desuden er der jo en mulighed for, at man kan lave folkeafstemninger.
Men jeg forstår slet ikke, at det her med strejkeretten er et tema for Enhedslisten.
Det er jo ikke det, vi diskuterer i forhold til den kommende afstemning.
Eva Flyvholm (EL), 2015-11-12:
Men det skyldes jo, at vi gerne vil have nogle forsikringer for, at demokratiet bliver bevaret, at danskerne har en mulighed for at beholde grundlæggende rettigheder, selv om det udvikler sig i en forkert retning på EU-plan.
Og når vi har taget nogle af de her ting som f.eks. strejkeretten og rettigheder for lgbt-personer, som vi gerne vil sikre ikke bliver forringet, så er det jo, fordi vi kan se, at der er en skræmmende udvikling i EU og i en række andre europæiske lande.
Og det undrer mig, at Socialdemokratiet ikke er bekymret over det.
Jeg må også bare sige: Skal det forstås sådan, at ordføreren ikke tror, at der kan komme nogle problemer i forhold til alle de fremtidige områder, som kunne blive omfattet af EU, hvis man afskaffer retsforbeholdet?
Trine Bramsen (S), 2015-11-12:
Det, jeg siger, er, at det jo er et tænkt eksempel – det er ikke det, vi går til afstemning om.
Man kan godt forsøge at gøre det til et spørgsmål om strejkeret eller ikke strejkeret, men det er altså ikke en del af det, vi stemmer om den 3. december.
I Socialdemokratiet tror vi så meget på demokratiet, at vi har tiltro til, at danskerne vælger et flertal, der repræsenterer dem.
Vi har jo også igen en mulighed for at lave en folkeafstemning.
Vi vil bare ikke lægge os fast på eksempler, inden vi ved, hvad det konkret er, danskerne i så fald skal til afstemning om.
Så jeg synes egentlig, det er en meget reel politisk holdning at have.
Enhedslisten er uenig.
Det er jo så fair nok, men lad os lige holde fast i, hvad det er, vi stemmer om den 3. december – og det er ikke strejkeretten.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2015-11-12:
Mange tak.
Og tak til ordføreren for talen.
Nu nævnte ordføreren børn og børns rettigheder, og det synes jeg vi skal dvæle lidt ved, for det er jo sådan, at Danmark i dag er foran, når det handler om børns rettigheder, både i skilsmissesager og når det handler om ligestilling mellem mødre og fædre og forældre af samme køn.
Altså, det her med retten til at have samvær med sin far er jo ikke noget, man har i alle EU-lande, og når vi så afskaffer retsforbeholdet og tilslutter os de her retsakter, underlægges vi bl.a. den her gensidige anerkendelse, som betyder, at vi i Danmark er nødt til at respektere afgørelser om forældremyndighed eller samvær, der er truffet i andre EU-lande, også hvis det handler om danske børn, og også selv om den danske lovgivning ville være kommet frem til, at afgørelsen ikke er i barnets tarv.
Så jeg vil gerne vide, om ordføreren har overblik over, hvilke regler og hvilke lovgivninger på det her område der gælder i andre EU-lande, og som vi kan blive tvunget til at underlægge os, og som så vil forringe børns og familiers rettigheder.
Trine Bramsen (S), 2015-11-12:
Det er faktisk meget alvorligt, når vi diskuterer børns rettigheder, og det er alvorligt, fordi der de seneste år er flere børn, der er kommet i klemme mellem to retssystemer.
Og der er vi i Socialdemokratiet optaget af, at børn ikke bliver kastebolde, sådan som vi eksempelvis så det i sagen mellem Østrig og Danmark for nogle år siden, men at en afgørelse gælder og dermed sætter barnet i centrum.
Det synes jeg er en fair og reel holdning at have.
Merete Dea Larsen (DF), 2015-11-12:
Nu siger hr. Rasmus Jarlov jo meget om det her med skræmmekampagner, og så tænker jeg: Hvem er det, der kører skræmmekampagner her?
Og vi har jo før set, at de ikke helt har vist sig at holde vand, når vi så nu havde sagt nej til mere EU.
Hvordan kan man i De Konservative, som er et af de mindste partier, stå og med alvor i stemmen sige, at der ikke er nogen, der løber fra den her aftale?
Jeg tror ikke, vi kan være i tvivl om, hvilke partier der står med den reelle magt, med hensyn til hvad der står bag den her lille aftale, man har lavet, som meget let kan annulleres igen, og det er jo sådan set også blevet erkendt, at den kan annulleres i fremtiden.
Sidst, men ikke mindst, er der noget, jeg lige bliver nødt til at høre.
Jeg kan godt lide, at man hele tiden sammenligner med Tyskland, når man skal ind og ensrette nogle regler og gå ind i de her ting, men er vi enige om, at der på listen altså også er lande som Bulgarien, Grækenland, Italien, bare for at tage et eksempel, som ligger på 69.-pladsen i korruption, og som faktisk har en ret høj korruption?
Det er bare, når man laver den sammenligning med Tyskland, at jeg godt kunne tænke mig, at man lige overvejede, om der også var andre lande, man skulle begynde at sammenligne sig ned.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-12:
Når jeg nævner Tyskland, er det jo, fordi det er vores største samarbejdspartner, dem, vi har mest handel med, og derfor vil det også være det land, hvor der formentlig vil komme flest sager.
Så jeg synes, det er meget relevant, at jeg bruger det som eksempel, når jeg ikke kan nævne alle EU-medlemmer.
Når det gælder den politiske aftale, vi har – og jeg går ud fra, at der her hentydes til, at vi har vetoret, i forhold til at asyl- og flygtningepolitik ikke kan gøres til et EU-anliggende, uden at alle aftalepartierne skulle være enige om det – er det ikke rigtigt, at man bare kan tilsidesætte det.
Vi har en aftale fra 1993, som er blevet overholdt i 22 år mellem nogle aftalepartier, og det var også derfor, vi under andenbehandlingen havde diskussionen, hvor vi så nogle kæmpeslagsmål inden for venstrefløjen, hvor Enhedslisten meget anklagende over for SF sagde til dem, at nu er det flyttet meget længere væk.
Men at asyl- og flygtningepolitik nogensinde kan blive et EU-anliggende, kommer længere væk med den aftale, vi nu har indgået.
For der er så solide politiske garantier for, at det aldrig kommer til at ske, og det er jeg glad for at der er.
Merete Dea Larsen (DF), 2015-11-12:
Jo, jo, men vi er vel enige om, at det er blevet erkendt, at afhængigt af den fremtidige politiske sammensætning kan man ikke stille nogen garantier.
Så er det korrekt, at Tyskland måske er dem, vi arbejder mest sammen med, men hvis vi skal under yderligere EU-lovgivning, er det jo ikke kun Tyskland, der er afgørende, så er det jo trods alt hele Europa, vi skal fastsætte nogle regler sammen med.
Og i forhold til et loft over kriminalitet, børneporno osv. vil det ikke længere være Danmark, der sætter standarden, men så vil det være EU-landene som en blanding.