runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Brosbøl (S), 2009-11-24:
Det er jo det, vi ønsker at få præciseret, og det vil vi gerne have optrykt i betænkningen.
Så kunne man da godt forestille sig, at der kom nogle flere spørgsmål end dem, vi har stillet i forligskredsen, f.eks. kunne man godt forestille sig, at der blev spurgt: Hvad nu, hvis der er et studium, hvor man skærer ned på undervisningen og der derfor pludselig er en længere sommerferie, fordi der er besparelser på et område, betyder det så, at ministeren kan gå ind uden at spørge forligskredsen og skære i SU'en i en sommerferieperiode?
Det er sådan nogle ting, vi godt vil have præciseret, og det lyder, som om vi godt kan finde ud af det.
Sophie Løhde (V), 2009-11-24:
Det er jeg for så vidt fuldstændig enig i, men i tilfælde af, at der måtte være en enkelt lytter til ordførerens tale derude et andet sted, synes jeg bare, der er behov for, at ordføreren præciserer, at ministeren netop har gjort klart, at det ikke er intentionen med det her lovforslag at ramme gruppen af almindelige universitetsstuderende i deres sommerferie, og at de dermed ikke står i risiko for på nogen måde at kunne miste deres SU, og at ordføreren for Socialdemokraterne også har fået det bekræftet i et svar fra ministeren tidligere.
Men vi er fuldstændig enige i, at det vil være fint også at få det skrevet ind i forhold til den videre udvalgsbehandling.
Ord som fribillet til ministeren og bange anelser for ministerens intentioner får mig blot til at spørge ordføreren, om ikke ordføreren kan bekræfte, at man tidligere har fået svar fra ministeren på, at det netop ikke er hensigten med det her lovforslag at ramme eksempelvis den studerende på CBS, der har en sommerferie på 2½-3 måneder, og at det altså ikke er den gruppe af almindelige studerende – jeg tror, det var det udtryk, ordføreren brugte – der vil blive omfattet og ramt af det her lovforslag.
Sophie Løhde (V), 2009-11-24:
Lovforslaget her er en udmøntning af en aftale mellem partierne i SU-forligskredsen, den samme forligskreds, som behandlede det sidste lovforslag, dvs. samtlige partier på nær Enhedslisten og Liberal Alliance, og vil, såfremt det vedtages, træde i kraft allerede fra den 1. januar.
Hovedindholdet i lovforslaget vedrører jo primært forslaget om, at unge under 18 år fremover skal have mulighed for at få SU til en videregående eller privat uddannelse, men lovforslaget indeholder også en række mindre justeringer af SU-loven, herunder for det første en justering af reglerne om ansøgning om udbetaling af SU-lån; for det andet en præcisering af det fribeløb, som lægges til grund for beregningen af indkomstkravet i forhold til unge på ungdomsuddannelserne; for det tredje foreslås en automatisk bopælskontrol for studerende, der angiver at være udeboende; og endelig foreslås for det fjerde en mindre ændring i forhold til ændringerne for modtagelse af SU i ferieperioder.
Bevæggrunden for lovforslaget er som nævnt, at vi i SU-forligskredsen indgik en aftale tilbage i maj 2008, som gav os et provenu til at gennemføre en række forbedringer af SU-systemet, som vi i fællesskab blev enige om, og vi glæder os ikke mindst i Venstre over, at vi fik mulighed for at gennemføre vores forslag om at forhøje fribeløbet til de studerende med 1.500 kr. om måneden, uden at de bliver mødt med et tilbagebetalingskrav fra staten.
Ud over rækken af ændringer som konsekvens af aftalen, vi indgik der i maj 2008, blev der også et mindre provenu til rådighed, som vi kunne bruge senere til yderligere forbedringer af SU-systemet, og på den baggrund er vi i Venstre særdeles tilfredse med, at der i forligskredsen har været opbakning til, at vi nu gør det muligt at tilbyde SU til den mindre gruppe af unge under 18 år, der går på en videregående eller privat uddannelse, men som på grund af deres alder i dag ikke er berettiget til at modtage SU på linje med deres medstuderende.
Jeg skal på den baggrund meddele, at vi i Venstre kan støtte forslaget.
Bertel Haarder (V), 2009-11-24:
Jeg vil gerne takke ordførerne for den overvejende positive indstilling, de har fremlagt.
Det er ikke nogen voldsomt stor sag, men jeg har personligt aldrig kunnet forstå, at det ikke var sådan, at når man klager, kunne det gå både den ene og den anden vej.
Jeg er helt med på, som det har været nævnt af et par ordførere, at de studerende og eleverne selvfølgelig skal være klar over, at der er en risiko for, at de får en dårligere karakter, hvis de klager.
Jeg mener, at retssikkerheden er sikret, for der sker jo en præcisering i eksamensbekendtgørelserne af klagesagsbehandlingen, og derfor synes jeg ikke, det er nødvendigt at oprette et landsdækkende klagenævn, som i øvrigt også ville betyde store statslige merudgifter og være et stort apparat for forholdsvis få sager.
Selve ombedømmelsen vil følge forvaltningslovens almindelige regler om undersøgelsespligt, partshøring og begrundelse.
Det vil være uvildige bedømmere, som skal fastsætte karakteren, og det skal de gøre på baggrund af klagen, den skriftlige opgave, de oprindelig bedømmeres udtalelser og institutionens afgørelse om at give tilbud om ombedømmelse.
Jeg vil godt takke for den brede opbakning, der er til forslaget, og ser frem til, at ministeriet kan besvare spørgsmål i udvalget, så vi kan få sagen ekspederet.
Villum Christensen (LA), 2009-11-24:
Der skal ikke herske tvivl om, at vi synes, det er en god idé, at der i forhold til mulighederne og vilkårene for at klage over prøver og eksamener bør være ensartede betingelser, uanset hvilket ministerium uddannelsesinstitutionen opererer under.
Vi anser det også for en klar fordel, at når man først har taget imod et tilbud om ombedømmelse og får at vide, hvad det kan indebære, er det også på sin plads, at en ny vurdering giver mulighed for at nedsætte den oprindelige bedømmelse.
De studerende vil på den måde langt mere seriøst skulle overveje præmisserne for bedømmelsen og reelt fagligt vurdere præstationen og ikke bare i surhed, eller fordi man er skuffet, sende en klage af sted med de omkostninger, det naturligvis medfører.
Nogle siger formentlig også bramfrit: Lad os klage, det kan aldrig skade.
Det fremgår af høringssvarene fra CBS.
Vi mener, at forslaget utvivlsomt kan medvirke til at reducere en snigende klagekultur hos de unge, som måske er vænnet til, at mange af livets facetter er til forhandling, hvis tingene ikke lige arter sig sådan, som Per og Poul helst ser.
Vi har bestemt heller ikke noget imod, at det kan ses som et signal om, at man som studerende skal tage et personligt ansvar, hvor retssikkerheden bæres af et ønske om, at institutionen træffer den materielt rigtige afgørelse og ikke af, om man fejlagtigt har fået en bedre karakter på et tidligere tidspunkt.
Vi støtter forslaget, som det vist er fremgået af det sagte.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-11-24:
Jeg kan godt forstå, at man umiddelbart synes, det giver mening at sige: Jamen hvis du klager, skal du også kunne få en lavere karakter, fordi det er en ny bedømmelse.
Når vi i Enhedslisten alligevel vælger at være imod forslaget, er det, fordi vi er bange for, at det vil afholde elever fra at klage.
Jeg har svært ved at se, at forslaget handler om så meget andet end det, og det er altså det primære for os at sikre elevens retssikkerhed, herunder selvfølgelig adgangen til at klage.
Jeg har en artikel her fra dr.dk, hvor der står, at de nye regler formentlig vil begrænse antallet af klager.
Dette vurderer undervisningskonsulent Søren Wagner fra Undervisningsministeriet.
Søren Wagner udtaler, og jeg citerer: Når det er risikofrit at klage, gør det selvfølgelig, at man ikke er så tilbageholdende med at klage.
Vi har bare ikke hørt noget sted fra, at det skulle være et problem, at der bliver klaget for meget.
Rektorforeningens formand Peter Kuhlman siger, at det ikke er et problem, at der bliver klaget for meget.
Hvis vi nu stod i en situation, hvor der blev klaget helt vildt, og alle kunne se, at det ikke var rimeligt, ja, så kunne vi diskutere det.
Men jeg kan ikke se argumentationen for det her forslag, og derfor stemmer vi altså imod, altså fordi vi er bange for, at det vil begrænse elevernes mulighed for at klage.
Nanna Westerby (SF), 2009-11-24:
SF bakker også op om dette lovforslag, for det er jo en del af den sidste aftale, der blev lavet om justering af gymnasiereformen, som SF også er en del af.
Det var nogle ændringer, der skulle gøre undervisningen i gymnasiet mindre løsrevet fra virkelighed og hverdag og mere konkret, og det var nogle ændringer, der skulle få den meget omdiskuterede gymnasiereform til at fungere i praksis ved at lytte til dem, der kender til hverdagen på gymnasiet, nemlig elever, lærere og rektorer, og blive klar over, hvad de gerne ville have ændret.
Denne konkrete lovændring omhandler, som det også er blevet sagt tidligere, behandling af klager over bedømmelse af prøver.
I dag kan der ikke gives en lavere karakter, hvis en elev vælger at få en ombedømmelse af sin eksamen, men fremover vil det være sådan, at hvis man vælger at få en helt ny bedømmelse af sin prøve, kan den resultere i både en højere og en lavere karakter.
Dermed er det også oplagt, at ændringen kun gælder skriftlige prøver, da man jo ikke kan tage en mundtlig prøve frem og ombedømme den, så skal eksamen jo sådan set gå helt om.
I SF synes vi, det giver god mening, at når man beder om en ombedømmelse af en prøve, kan det gå både op og ned, ligesom udfaldet kan være både positivt og negativt, hvis man anker en afgørelse, der er truffet i retten.
Det er selvfølgelig klart, at nu skal man tænke sig lidt bedre om, når man klager over sin eksamen bedømmelse.
Det er rigtig vigtigt, at konsekvenserne af at klage kommer til at stå helt klart for den studerende, at der kommer vejledning om det, og at det måske bliver mere benyttet, at man som elev eller studerende vælger at få en udtalelse fra den censor, som traf den første afgørelse, så man kan få et eller andet grundlag for at finde ud af, om man synes, den bedømmelse var skudt helt ved siden af, eller om den måske faktisk i virkeligheden holder meget godt.
Til gengæld bliver der i høringssvarene rejst nogle mere generelle spørgsmål om uddannelsernes klagesystem: Kunne det måske trænge til et eftersyn?
Det er jo sådan i dag, at det er rektor, der afgør klager over en eksamen, så det jo sådan set sine egne medarbejdere, han eller hun afgør klager over.
Det kunne være, man skulle overveje et lidt mere uvildigt klagesystem, for som det også er blevet sagt, er det rigtig vigtigt, at elever har muligheder for at klage og blive behandlet ordentligt, uvildigt og neutralt af hensyn til deres retssikkerhed.
Men lovforslaget her koncentrerer sig jo om karaktergivning ved ombedømmelse, og her er uvildigheden sikret, for det er jo sådan set en ny censor, der foretager den nye bedømmelse, og derfor kan SF som sagt støtte lovforslaget.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-24:
Dansk Folkeparti har indgået en politisk aftale med et bredt flertal her i Folketinget om ændringer af gymnasiereformen fra 2005.
Vi har kunnet se, at gymnasiereformen har haft behov for servicetjek og justeringer, og hele Folketinget har selvfølgelig lyttet til såvel elever som lærere, og derfor indgik vi i Dansk Folkeparti i april i år en aftale om at justere reformen endnu en gang.
Med lovforslaget her ændrer vi eksamens- og prøvesystemerne.
Hvis man i dag klager over en eksamenskarakter og eksamenen bliver ombedømt, kan man ikke få en lavere karakter end den, som oprindelig blev fastsat.
Det ændres med lovforslaget, således at man fremover godt kan få en lavere karakter, hvis man klager over eksamensresultatet.
I Dansk Folkeparti finder vi det udmærket, at en klage og en ombedømmelse kan føre til en lavere karakter, ligesom det vil kunne føre til en højere karakter eller til den karakter, man oprindelig fik.
Det er jo utrolig vigtigt for den studerende, at man har mulighed for at klage over sin karakter, hvis man føler sig urimeligt behandlet, og vi synes, det er rigtig, rigtig godt, at man har den mulighed, for hvis man føler sig urimeligt behandlet, bør man selvfølgelig klage over det.
Der er blevet lappet hist og her, og retorisk får jeg lyst til at spørge, hvor meget der er tilbage af den.
Men når det så er sagt, støtter vi i Dansk Folkeparti selvfølgelig forslaget og vil medvirke positivt til arbejdet i udvalget.
Sophie Løhde (V), 2009-11-24:
Lovforslaget, vi nu behandler, indeholder en række ændringer af de gymnasiale uddannelseslove vedrørende behandling af klager over bedømmelser af prøver og har sin baggrund i det forlig, som samtlige partier på nær Enhedslisten og Liberal Alliance indgik en aftale om, vedrørende justeringer af gymnasiereformen fra 2005.
I aftalen var der bl.a. enighed om at ændre reglerne for behandling af klager over bedømmelser af prøver i de gymnasiale uddannelser, således at det fremover bliver muligt at give en lavere karakter i tilfælde af ombedømmelse.
Som reglerne er i dag, gælder det for alle uddannelser inden for Undervisningsministeriets område, at der ikke kan gives en lavere karakter i forbindelse med ombedømmelse, når der klages over eksaminationsgrundlaget, prøveforløbet eller bedømmelsen.
Det vil sige, at som reglerne er i dag, kan der i forbindelse med en klage over en bedømmelse i værste fald ske ingenting og i bedste fald gives en højere karakter.
Dette betyder med andre ord, at det for de studerende er risikofrit at klage over en bedømmelse, og det betyder i sin yderste konsekvens, at man som studerende principielt ikke behøver at have en velovervejet begrundelse for at klage.
Denne lidt skæve balance mellem muligheder og ansvar retter vi nu op med lovforslaget her, således at ansvaret for at have en reel, velovervejet begrundelse for at klage flyttes fra ingen steder over til den enkelte studerende selv.
Jeg vil gerne understrege, at når vi i Venstre bakker op om lovforslaget her, skyldes det hverken interesse i at forøge eller formindske incitamentet til at klage for de studerende.
Med andre ord lægger vi i Venstre afgørende vægt på, at der altid skal træffes en materielt rigtig afgørelse i en klagesag, ligesom vi i Venstre lægger vægt på, at enhver bedømmelse skal ske ved nye, uvildige bedømmere.
På den baggrund må konsekvensen af dette udgangspunkt jo være – hvilket jeg har svært ved at forestille mig at nogen her i salen kan være uenige i – at det logisk også må indebære, at en ny bedømmelse også skal være upåvirket og uafhængig af den tidligere karakter, og at man dermed også skal kunne modtage en lavere bedømmelse i tilfælde af en ombedømmelse.
Jeg skal for god ordens skyld understrege, at den foreslåede ændring ikke vil få indflydelse på de mundtlige prøver og eksamener, da klager over dem ikke kan resultere i tilbud om ombedømmelse, men alene i tilbud om omprøve.
Vi er glade for i Venstre, at samtlige partier på nær Enhedslisten og Liberal Alliance står bag aftalen, som lovforslaget her er en udmøntning af, og jeg skal på den baggrund meddele, at vi i Venstre støtter det fremsatte lovforslag.
Per Clausen (EL), 2009-11-24:
Det er jo rigtigt, at Breddeidrætsudvalget, som fik klar besked om, at de ikke skulle komme med nogen forslag, der ikke kunne finansieres inden for de eksisterende rammer, skriver, at de forslag, de kommer med, kan finansieres inden for de eksisterende rammer.
Det ændrer ikke noget ved, at hvis en lang række af de konkrete forslag, der står der, skal udføres i praksis, får man brug for flere penge.
Det er vel også rigtigt forstået, at når ministeren nu igen henviser til de ekstra midler, der er tilført, er det udtryk for en delvis kompensation for penge, som er forsvundet, fordi der ikke kommer de penge fra Danske Spil, som man havde forventning og forhåbning om.
Jeg vil godt spørge ministeren om det sådan helt rent principielle: Synes ministeren, at det er bedre at bruge penge på at finansiere, at virksomhederne kan stille motion gratis til rådighed for de ansatte, end det er at bruge pengene på at understøtte breddeidrætten sådan i al den mangfoldighed, som den udfolder sig på?
Det er jo den diskussion, som jeg forsøger at rejse med det her beslutningsforslag.
Carina Christensen (KF), 2009-11-24:
Tak for det.
Lad mig allerførst slå fast, at jeg er helt enig i, at vi skal tilgodese breddeidrætten her i landet.
Vi skal faktisk prioritere breddeidrætten højt.
Men jeg mener, at forslagsstillerne overser en række forhold.
For det første følger det af Breddeidrætsudvalgets rapport, som et enigt Breddeidrætsudvalg står bag, at udvalgets 42 forslag kan finansieres inden for de nuværende økonomiske rammer på området.
Enhedslisten overser også, at udvalgets status for området er, at det går rigtig godt for dansk idræt.
Når det gælder finansieringen til breddeidrætten, foreningslivets velbefindende, vores nemme adgang til idrætsfaciliteter, vores muligheder for uorganiseret idræt og motion, så er udgangspunktet helt klart: Danmark ligger i den absolutte verdensklasse.
Lad mig også sætte nogle tal på udsagnene.
Det offentlige brugte i 2007 ca. 3,8 mia. kr. på idræt.
Dertil kommer den institutionelle idræt, altså idræt i f.eks. skoler og opførelsen af idrætsfaciliteter, som givetvis også er i milliardklassen årligt.
Men det faktum er ikke nogen sovepude for regeringen.
Regeringen lægger stor vægt på at løse opgaverne med de udfordringer, som udvalget peger på, og som er alvorlige nok, og vi er således i fuld gang med at realisere en række af de forslag fra Breddeidrætsudvalget, som er adresseret til staten.
F.eks. har vi i samarbejde med Nordeafonden udvalgt syv breddeidrætskommuner, som har til opgave at gennemføre flest mulige af udvalgets forslag og stille deres erfaringer til rådighed for andre kommuner.
Endvidere har regeringen iværksat et tværministerielt idrætsudvalg, som skal sikre koordineringen af regeringens initiativer på området.
Udvalget mødes løbende med idrættens øvrige aktører.
Regeringen og Dansk Folkeparti har også netop afsat 110 mio. kr. ekstra til bl.a. breddeidrætten oven i deres nuværende andel af Danske Spils overskud.
Så alt i alt må jeg bare konkludere, at dette forslag kommer på et tidspunkt, hvor breddeidrætten i høj grad bliver tilgodeset, og derfor må jeg afvise beslutningsforslaget.
Per Clausen (EL), 2009-11-24:
Jeg håber ikke, at det vil føre til, at der slet ikke bliver nogen penge til DBU for ophavsrettighederne.
Det skal være det første.
Der er en rigtig god sammenhæng.
Venstre er et liberalistisk parti, der synes, det er rigtig godt, at det er markedskræfterne, der afgør, hvilke idrætsforbund der har flest penge.
Det er nemlig dem, som har den vare, som kan sælges for den højeste pris på markedet.
Enhedslisten synes, det er bedre, at pengene fordeles ud fra nogle andre kriterier, som fastlægges ud fra politiske, demokratiske afgørelser.
Det er en meget afgørende forskel på vores to partier, men af samme grund hænger vores forslag fuldstændig sammen, alle tre.
Derudover vil jeg så bare sige: Jeg er glad for, at fru Ellen Trane Nørby nu siger, at man ikke rigtig ved osv.
For jeg synes nok, at der har været andre, der har været langt mere modige med hensyn til faste udtalelser om, hvilke konsekvenser det ville få at indføre den her liste.
Mit synspunkt er, at jeg tror, at DBU har tænkt sig om, da de sagde: Vi vil ikke have sådan en liste, fordi det kommer til at koste os penge.
Jeg tror, at dem, der risikerer at tabe penge, tit er dem, der lugter rigtigt, når de ser et forslag.
Ellen Trane Nørby (V), 2009-11-24:
Nej, det synspunkt, der er blevet fremført, er, at hr. Per Clausen har sagt, at det her vil dæmpe prisflugten.
Derfor spørger jeg hr. Per Clausen, om han har dokumentation for, at priserne er blevet dæmpet i de lande, der har lister.
Det, vi andre har sagt, inklusive jeg selv, er, at vi ikke har nogen dokumenteret effekt for, hvad de her lister vil føre med sig.
Vi kunne bare konstatere, at da vi sidst havde listerne i Danmark, havde de ikke nogen effekt.
Der er ikke noget, der viser, om det går den ene eller den anden vej.
Så vil jeg også gerne sluttelig spørge hr. Per Clausen: Når hr. Per Clausen ved, at 49 pct. af de indtægter, som DBU har, kommer fra salg af fodboldrettigheder, hvorimod 7 pct. kommer fra offentlige tilskud, er det så ikke lidt patetisk, at de to foregående debatter og den debat, vi har efter det her beslutningsforslag, handler om, hvordan vi økonomisk støtter idrætten, både breddeidrætten og eliteidrætten i Danmark, og hr. Per Clausen nu står og vil argumentere for, at 49 pct. af DBU's indtægter skal tages fra dem?
Per Clausen (EL), 2009-11-24:
Jeg skal starte med at indrømme, at det ikke er altid, at jeg får gjort ting i tide.
Det er heller ikke altid, at jeg opdager ting i tide.
Men det, at man har forsømt noget, skal jo ikke gøre, at man ikke gør noget ved det.
Så jeg medgiver, at jeg igen har været for langsom, igen har stillet for få spørgsmål og er kommet for sent med dem, der skulle stilles.
Så vil jeg til det sidste sige, at det jo er noget, jeg faktisk har en forventning om at der nu kommer noget dokumentation frem om fra ministeriets side.
Og med alt det, der er sagt indtil nu, forventer jeg da, at ministeriet, Venstre og De Konservative fremlægger en klar dokumentation for, at sådanne lister fører til højere priser på rettigheder, for det er jo ligesom det synspunkt, der er blevet fremført.
Ellen Trane Nørby (V), 2009-11-24:
Jeg vil godt starte med at rose hr. Per Clausen for, at han som en af de eneste tog den her sag op, dengang Malta spillede mod Danmark, og ikke ligesom hr. Magnus Heunicke og andre først kom rendende, dengang det var arvefjendeopgøret mod Sverige.
Men jeg kan jo bare prøve at spørge hr. Per Clausen: Hvordan kan det være, at hr. Per Clausen ikke tog det op i kampene mod Grækenland, mod Portugal eller mod Ungarn, som jo var de tre første kvalifikationskampe, vi spillede i 2008 og i februar måned 2009?
Er det, fordi de første kampe i kvalifikationen åbenbart ikke er så vigtige, at de er en national begivenhed?
Altså, jeg synes jo ligesom, at det skal med, når hr. Per Clausen nu siger, at han var den første af alle, der tog det op.
Men jeg vil gerne spørge hr. Per Clausen, om han på nogen måde kan dokumentere, at priserne på fodboldrettigheder i de lande, der har en liste, er lavere, end de er andre steder.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-11-24:
Nej, vi har ikke noget umiddelbart ønske om at få skrevet det ind i public service-kontrakten, men jeg vil ikke sige helt fra på det punkt her, for jeg synes, at det her virkelig fortjener at blive drøftet, og at man skal lade mulighederne stå åbne.
Det, vi gerne vil opnå, er jo, at vi på en eller anden måde kan sikre, at vores næsten landsdækkende tv-stationer kan sende disse landskampe og andre store begivenheder.
Ellen Trane Nørby (V), 2009-11-24:
Jamen det leder mig så til at spørge den radikale ordfører, om han og De Radikale støtter, at der bliver skrevet fodboldrettigheder ind i Danmarks Radios public service-kontrakt, for det, der ligesom kan lede til en løsning, er jo, at man pålægger en public service-station at sende de her landskampe.
Jeg tror sådan set, at alle partier – i hvert fald dem, jeg har hørt – er meget enige i, at vi har et bredt ønske om at sikre et varieret public service-udbud for de danske public service-institutioner, men det betyder jo forhåbentlig ikke, at pengene udelukkende skal bruges på fodbold, men at der også skal være penge til at kunne vise tennis eller curling, hvis Danmark kvalificerer sig der, eller til at vise andre begivenheder af national interesse.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-11-24:
Jamen det er jo helt uomtvisteligt, at det er fuldstændig dokumenteret, at der var problemer, og at vi gerne skulle finde bedre løsninger.
Men det, jeg pegede på her, var, at der var en meget stor skepsis i forhold til hr. Mogens Jensen, som jo havde visse ideer om, hvordan man kunne angribe problemet.