runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lise von Seelen (S), 2010-02-09:
Jeg kan sagtens se for mig, at hvis vi skal kunne sige, at det her skal være et tilbud til rigtig mange, vil der være en øget efterspørgsel på rådgivning i kommunerne.
Som jeg ser de økonomiske konsekvenser gjort op, er der ikke sat ekstra penge af til øget rådgivning.
De 13 mio. kr. i 2013, der er sat af, rækker jo overhovedet ikke til også at kunne dække noget ekstra rådgivning.
Hvilke overvejelser har ministeren gjort sig i den forbindelse?
Karen Ellemann (V), 2010-02-09:
Jeg kan bekræfte, at der ikke er tiltænkt ændringer i kommunernes rådgivnings- og vejledningsforpligtelse, og fremover vil borgerne derfor skulle tilbydes vejledning i samme omfang, som det sker i dag.
Lise von Seelen (S), 2010-02-09:
Vi opererer jo i lovforslaget her med et nyt fænomen i forhold til begrebet magtanvendelse over for voksne.
Vi taler jo om demente mennesker, som ikke kan tage vare på sig selv.
Jeg vil spørge ordføreren, om han ikke vil kunne følge den tankegang, hvis man skal vedtage en tidsubegrænset plan, at man da sikrer den enkeltes retssikkerhed ved at sige, at i det specifikke spørgsmål skal der beskikkes en værge, for at man er helt sikker på, at der ikke bliver gennemført et overgreb.
Jeg tænker ikke kun på den generelle vejledning omkring ordningen.
Jeg tænker på den individuelle vejledning, når man skal have et hjælpemiddel, så den enkelte også får den kyndige rådgivning, der gør, at flest mulige bliver i stand til at anvende den her nye mulighed, som vi jo ønsker, og som vi jo anser – det kan jeg jo høre – som et gode for folk.
Det er der ikke afsat flere penge til.
Er ministeren enig med mig i, at vi kan forudse, at der vil være en øget efterspørgsel også på den individuelle rådgivning og vejledning i forhold til at søge om hjælpemidler?
Karen Ellemann (V), 2010-02-09:
Det kunne meget vel være, at der opstår et øget behov for det.
Der kan man selvfølgelig diskutere, om kommunen kan pålægges en øget vejledningsforpligtelse, men jeg synes jo, det er vigtigt at holde fast i, at der som sådan ikke er tiltænkt ændringer i lovforslaget, som det foreligger, og at kommunen derfor heller ikke kan blive pålagt, kan man sige, en udvidet vejledningsforpligtelse i de tilfælde, hvor borgeren har benyttet sig af frit valg og f.eks. har købt et hjælpemiddel med funktioner, som også rækker ud over dem, som kommunens hjælpemiddel har.
Så på den måde er der vejledninger i forskellige niveauer, dels i bare at benytte sig af det frie valg, dels hvis man har benyttet sig af det frie valg og har købt et hjælpemiddel med yderligere funktioner.
Man kan altså ikke i den forbindelse pålægge kommunen at give en udvidet vejledning.
Så det er altså ikke en del af det her samlede forslag.
Men tak for spørgsmålet.
Tina Petersen (DF), 2010-02-09:
Jeg kunne godt tænke mig at få klarlagt nogle ting af ministeren.
Vejledningen foregår i dag helt efter gode normer, og det er jo sådan, at kommunerne faktisk gerne vil – i hvert tilfælde, når de vejleder om hjælpemidler og bolig – det bedste for den enkelte.
Forskellen her er, at man ikke ændrer den standard, der er i dag, men faktisk bare udvider den med en tro på – og nu siger jeg tro på – at den enkelte bruger, de pårørende, ergoterapeuter, neurologer og alle dem, der støtter den enkeltes hverdag, er i stand til at vurdere de ønsker, den bruger nu måtte have.
Det er forskellen på det forslag her og det, man hører fra bl.a. SF.
Der vil jeg bare gerne have en bekræftelse på, at det her forslag giver en tro på, at man er bevidst om, at de her brugere, de pårørende osv., som jeg nævnte, er i stand til at gå ind at sige: Det her ønsker vi.
Erling Bonnesen (V), 2010-02-09:
Tak for det.
Hver dag forsvinder 10-25 demente fra eget hjem eller plejebolig.
Det er en ubehagelig situation, der i værste fald kan ende tragisk, og som skaber stor ængstelse og bekymring blandt pårørende, medarbejdere og den demente selv.
Lovforslaget her, L 113, vil gøre det nemmere for medarbejdere og pårørende at bruge den moderne teknologi til at opspore en dement, som kort og godt er faret vild.
Det vil betyde større tryghed for både demente og pårørende og vil også hjælpe med at sikre den demente et værdigt liv.
Det er derfor helt oplagt at anvende de muligheder, som denne dagligdags teknologi giver for at afhjælpe ubehagelige og unødvendige situationer; dermed medvirker den også til at skabe større tryghed.
I yderste tilfælde kan en GPS redde liv.
En GPS vil desuden give demente mulighed for eventuelt at blive længere i eget hjem, hos pårørende i længere tid.
Der er derfor ingen tvivl om, at forslagets forbedrende muligheder for anvendelse af GPS vil betyde en reel forbedring af livskvaliteten hos demente og deres familier.
Venstre kan derfor støtte forslaget.
Julie Rademacher (S), 2010-02-09:
Vi er med på at udskyde fristen, især på grund af overenskomstforhandlingerne, som jo i øjeblikket foregår på det private arbejdsmarked.
Ud over det vil vi også gerne fortsat have, at vi sætter fokus på, at flere mænd også tager barselorlov, men det har ikke nødvendigvis noget med det her konkrete forslag at gøre, selv om det også ligger i barseludligningsloven.
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-09:
Jeg skal ikke gøre en kort historie lang.
Dansk Folkeparti kan selvfølgelig støtte, at revisionspligten i barseludligningsloven bliver udsat.
Det er et ønske fra arbejdsmarkedets parter, og det ville være uheldigt, hvis vi skulle til at se på det, mens de forhandler overenskomst, så Dansk Folkeparti kan fuldt ud støtte, at vi udsætter revisionen.
Helle Sjelle (KF), 2010-02-09:
Lovforslaget fra beskæftigelsesministeren indebærer, som andre også har været inde på, én ting, nemlig at revisionen af barseludligningsloven udskydes fra i år til næste år, og det bakker vi Konservative fuldt op om.
Det er ikke nogen hemmelighed, at revisionen bliver udskudt efter et ønske fra arbejdsmarkedets parter.
I Danmark har vi jo som bekendt en lang tradition for et godt samarbejde mellem parterne; den tradition ønsker vi Konservative at fortsætte, og derfor mener vi også, at vi politikere bør imødekomme ønsket om at udskyde revisionen af barselsudligningsloven.
Når det er sagt, vil jeg gerne meget kraftigt understrege, at vi Konservative bakker fuldt og fast op om barselsudligningsordningen.
Jeg var selv en af de varmeste fortalere for udligningsordningen tilbage i 2006, da den blev vedtaget og trådte i kraft, og i forbindelse med den kommende revision håber vi Konservative derfor også, at det bliver muligt at få etableret en ordning for bl.a. selvstændige – det skal ikke være nogen hemmelighed.
I Det Konservative Folkeparti mener vi nemlig, at det har afgørende betydning for dansk økonomi, at det private erhvervsliv er i stand til at tilbyde sine ansatte konkurrencedygtige ansættelsesforhold, det er nemlig i det private erhvervsliv, at den velstand, som vi alle sammen lever af, bliver skabt.
Med til konkurrencedygtige ansættelsesforhold hører også ligestilling mellem mænd og kvinder.
Barselsudligningen skulle gerne bidrage til at fremme ligestillingen på arbejdsmarkedet, så kvinder og mænd får lige muligheder.
Tanken er, at når mande- og kvindearbejdspladser alligevel deles om omkostningerne ved barsel og adoption, kan arbejdsgiverne lige så godt ansætte mænd, som de kan ansætte kvinder.
Forhåbentlig er det også sådan i den virkelige verden.
Vi Konservative støtter derfor lovforslaget, og ikke mindst ser vi frem til at læse og diskutere revisionen af barselsudligningsordningen til næste år.
Lone Dybkjær (RV), 2010-02-09:
Jeg skal love de øvrige ordførere her i salen, at jeg ikke tager den helt store tur om betydningen af det private erhvervsliv og ligestilling og udligningsordninger, og hvad har vi, men jeg vil blot meddele, at Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Det eneste, vi kan undre os lidt over, er, at man ligesom ikke har forudset den her situation, for det er jo ikke sådan en pludselig opstået begivenhed, at der er forhandlinger på nuværende tidspunkt; men det kan siges at være nyt, at man bliver opfordret til at udskyde revisionen.
Så vil jeg også på linje med andre ordførere sige, at vi synes, at regeringen skylder at fremsætte et forslag om barsel til selvstændige.
Det er jo aftalt, at det spørgsmål skal løses, og vi synes, at det ville klæde regeringen, at man fik sine overvejelser om det her gjort færdige, sådan at vi kunne få et forslag til barsel for selvstændige.
Inger Støjberg (V), 2010-02-09:
Jeg vil gerne takke ordførerne for den positive modtagelse, som man har givet det her lovforslag.
Barseludligningsloven er jo fra 2006, og da vi vedtog loven, blev der samtidig sat en frist for, at ordningen skulle revideres
Loven er tæt forbundet med det aftalegrundlag, der skabes på det private arbejdsmarked, og det har ikke været hensigten, at en revision skulle falde sammen med overenskomstfornyelserne.
Jeg foreslår derfor at udskyde revisionen af loven til næste folketingsår, 2010-11.
Jeg vil gerne endnu en gang takke for behandlingen, og så håber jeg blot, at vi kan få en hurtig behandling også i Arbejdsmarkedsudvalget.
Jeg stiller mig naturligvis til rådighed for de spørgsmål, der måtte være, også i udvalgsbehandlingen.
Carina Christensen (KF), 2010-02-09:
Socialdemokraterne har fremsat et beslutningsforslag om, at det skal gøres obligatorisk for fitnesscentre at indgå aftale med Anti Doping Danmark om gennemførelse af dopingkontrol.
Forslagsstillerne understreger, at der er behov for, at regeringen tager initiativ til at øge indsatsen på området og fremsætte lovforslag inden den 1. juni 2010.
Jeg vil indledningsvis slå fast, at regeringen er helt enig i intentionen med beslutningsforslaget, nemlig at få fokus på, at doping bekæmpes i alle motions- og fitnesscentre.
Det er en topprioritet for regeringen at bekæmpe doping hos såvel eliten som motionister.
Regeringen fremlagde i januar 2008 en handlingsplan mod motionsdoping.
Et led i handlingsplanen var lanceringen af en mærkningsordning, som forpligter de kommercielle motions- og fitnesscentre til at markere med en synlig smiley ved indgangen til fitnesscenteret, om de har indgået aftale om dopingkontrol med Anti Doping Danmark.
Anti Doping Danmark fastslår, at der er mellem 400 og 450 kommercielle fitnesscentre i Danmark.
Ved lanceringen af regeringens handlingsplan havde Anti Doping Danmark aftale med 67 af centrene, og det tal er nu oppe på 220.
Disse centre har mere end 80 pct. af landets fitnessudøvere.
Regeringens handlingsplan og i særdeleshed mærkningsordningen er altså allerede en succes.
Men jeg må også konstatere, at ét motionscenter med doping er ét motionscenter for meget.
Regeringen har fra starten meldt ud, at vi vil gennemføre en evaluering af smileyordningen efter 2 år, og der er fortsat et problem med doping i fitnesscentre.
Et af problemerne er, at kun cirka halvdelen af landets centre gennemfører dopingkontrol på nuværende tidspunkt, og det skal vi gøre noget ved.
For at kunne gribe i og skrue på de rigtige håndtag har vi simpelt hen behov for mere nøjagtig viden: viden om medlemmernes retsstilling ved en eventuel dopingsag, viden om muligheden for udveksling af oplysninger mellem fitnesscentre, viden om klagemuligheder for dopingdømte og viden om mange problemstillinger, der skal undersøges til bunds.
Evalueringen af mærkningsordningen og analysearbejdet sættes i gang nu.
Regeringen er åben over for alle gode tiltag og alle initiativer, der kan komme dopinguvæsenet til livs, også en obligatorisk ordning, hvis det viser sig at være den rette løsning.
Hvis evalueringen af den eksisterende ordning viser, at der er behov for at gennemføre en obligatorisk dopingkontrol i fitnesscentrene, vil regeringen undersøge, hvordan en sådan ordning kan skrues sammen.
Når det er sagt, vil jeg sige, at regeringen altså ikke vil lave en hovsaløsning.
Det ville være både useriøst og uigennemtænkt, og på den baggrund kan regeringen til trods for de sympatiske intentioner, der er med det her beslutningsforslag, ikke støtte forslaget.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-02-09:
Tak for det, og jeg takker også ministeren.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvordan ministeren i dag her fra talerstolen kan sige, at ministeren ikke er villig til at lave noget, som – sådan får ministeren det til at lyde her – kunne være en hovsaløsning.
Jeg bliver nødt til at citere, hvad ministeren har sagt til TV-avisen kl. 21 den 11. januar 2010.
Der siger ministeren: Jeg vil se positivt på forslaget om en obligatorisk ordning, og jeg vil sætte alle muligheder for en løsning ind. Jeg citerer igen: Dette er en af de oplagte muligheder.
En af de oplagte muligheder er en obligatorisk løsning.
Citat slut.
Derfor kan jeg ikke forstå, at ministeren i dag kan bruge ordet hovsaløsning, når ministeren for så få uger siden udtalte sig så positivt, at journalisten ved Danmarks Radio sagde, at Socialdemokraternes forslag støttes af regeringen – jævnfør også flere meget direkte udsagn fra kulturministeren.
Per Clausen (EL), 2010-02-09:
Det er jo rigtigt, at man kan vælge forskellige tilgange til den her debat.
Jeg vil også vælge en forholdsvis stilfærdig tilgang – om ikke for andet, så fordi jeg har været i gang siden kl. 13 og ikke regner med at blive færdig, før vi er helt færdige her i Folketingssalen.
Jeg vil bare sige, at vi ikke har protesteret over udsættelsen af lovrevisionen, og vi vil heller ikke gøre det nu, selv om vi mener, at de argumenter, Dansk Arbejdsgiverforening og LO kom med for at få udsat revisionen, måske ikke er de mest overbevisende argumenter, vi er stødt ind i.
På den anden side synes vi, at udsættelsen jo ikke bør føre til, at ministeren ikke allerede nu tager initiativ til at sikre en gennemarbejdet revision i næste samling.
Det kan være godt at forberede den slags i god tid, og så kan det også komme til behandling rimelig tidligt i samlingen, så vi ikke skal have det som et af de mange forslag, der kommer til at ligge sidst, fordi man ikke fik gjort noget ved det inden.
Jeg vil bare pege på nogle af de samme huller, som andre har peget på.
Det er et klart hul, at man ikke kan sikre refusion, når freelancere og projektarbejdere og andre løst ansatte går på barsel.
Det er et hul, som efter vores opfattelse må lukkes, ikke mindst fordi omfanget af den type ansættelser jo rent faktisk er stigende.
Erling Bonnesen (V), 2010-02-09:
Da vores sædvanlige ordfører på denne sag er blevet akut forhindret, har jeg lovet at læse ordførertalen op på hendes vegne, og det lyder således: Dette lovforslag er et forslag om at udskyde revisionen af barselsudligningsordningen på det private arbejdsmarked, som vi aftalte ved indgåelse af loven i 2006.
Egentlig skulle vi evaluere og revidere loven nu i denne samling, men da der skal være og er overenskomstforhandlinger på det private arbejdsmarked i dette forår, giver det ikke mening at revidere, før disse forhandlinger er afsluttet; arbejdsmarkedets parter har også bedt os om at vente med det.
Venstre kan derfor støtte lovforslaget.
Vivi Kier (KF), 2010-02-09:
Sidste sommer og efterår, eller også er det endnu længere siden, kørte familien »Sommer« hen over skærmen.
Det var en rigtig, rigtig fin udsendelse, som satte fokus på mange relevante udfordringer i en familie.
Vi så unge mennesker med en sårbar psyke.
Vi så unge mennesker og deres forhold til alkohol, men det allervigtigste i serien familien »Sommer« var hovedpersonen, som blev ramt af Alzheimer og dermed blev dement.
Vi så, hvordan en enkelt person ændrede personlighed og forvildede sig væk fra det vante miljø og gjorde alle i den øvrige familie stærkt bekymret.
Den historie står desværre ikke alene.
Indimellem ser vi også tragiske udfald på disse historier, udfald, der faktisk kan ende med døden.
Derfor er det et rigtig fint lovforslag, vi står med i dag.
I sidste lovgivning på det her område var der jo indsat en bestemmelse om en revision i nøjagtig det her folketingsår, 2009-2010, og det er jo sådan en revision af det tidligere lovforslag, vi nu er i gang med at behandle.
Jeg synes, det er positivt, at vi nu tager fat på at udnytte moderne teknologi, og at vi ikke gør det mere bureaukratisk end højst nødvendigt.
Men som konservativ socialordfører ser jeg også frem til vejledningen, der kommer i kølvandet af den ny lovgivning – vejledningen, som ud over disse nye tiltag i selve lovgivningen også lægger vægt og fokus på særlige døråbnere på plejecentre.
En enkelt kode på en yderdør kan også være med til at forhindre en dement i at forlade sin bopæl.
Jeg må sige, at forslaget, vi lige hørte fra SF's fru Astrid Krag om en busholdeplads og en bænk, var et rigtig, rigtig godt lille eksempel, som man godt kan putte ind i en vejledning, hvor man sådan tænker helt andre tanker.
I vejledningen ønsker vi Konservative også præciseret det med et eventuelt plejetestamente med tilkendegivelser om, at hvis man skulle blive dement og have for vane at forvilde sig væk, kan man da blive udstyret med GPS, eller hvad der måtte komme, og at vi efterkommer ønsket i sådan et plejetestamente.
Vi skal som politikere til enhver tid sikre, at vi gør lovgivningen bedre for den enkelte borger, og bedre lovgivning for borgere, der måtte lide af en demenssygdommen, er jo det, der er sigtet med det her lovforslag, og fra konservativ side kan jeg varmt tilslutte mig forslaget.
Så er der B 66.
Hvis jeg læser de første linjer, kan jeg se, at der står, at regeringen i indeværende folketingsår skal fremsætte lovforslag for bl.a. brug af GPS, og det er lige nøjagtigt det, vi står og gør.
Så den mener jeg er en integreret del i L 113.
Jeg må slutte med igen at sige, at det her ikke skal erstatte omsorg og pleje.
Det skal alene være, at vi tager hensyn til ny teknologi, der er kommet på området.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-02-09:
Der er jo ingen tvivl om, at dette lovforslag bliver vedtaget, og det bliver også vedtaget med Liberal Alliances stemmer.
Jeg tror, vi har haft nogle af de samme overvejelser, som rigtig mange andre partier har haft, og som handler om dilemmaet om, at vi gerne vil sikre de ældre demente, som skulle forvilde sig ud på egne veje, og at vi samtidig også gerne vil sikre en retssikkerhed for de borgere, det nu engang handler om.
Derfor er det også vigtigt for mig at understrege, at vi håber, at der bliver en meget grundig behandling af lige præcis det her lovforslag, for der er en række spørgsmål, som man godt kan rejse, vedrørende, om retssikkerheden er i orden.
Der har været nævnt en række ting, både om det tidsubegrænsede og om værger – en række ting, og jeg skal ikke stå og gentage dem alle.
Men vi vil i hvert fald også stille en række spørgsmål for at sikre os, at retssikkerheden er i orden, så der ikke pludselig opstår nogle situationer, som vi ikke havde regnet med, noget, vi ikke havde håbet på i al vores iver efter at gøre noget godt for de mennesker, som er blevet væk – jævnfør de historier, vi har hørt om mennesker, som ikke kunne overskue deres egen situation og derfor pludselig ikke kunne findes og måske frøs ihjel, eller hvad ved jeg.
Det er jo det, det dybest set handler om.
Så det vil sige, at vi stemmer for, men vi vil gerne gå dybere ind i nogle af detaljerne i løbet af udvalgsbehandlingen.
Det er sådan set fint nok.
Så vil jeg sige vedrørende Dansk Folkepartis forslag, at jeg måske der har en lidt anden tilgang end så mange andre.
Jeg vil sådan set gerne have lov til at rose Dansk Folkeparti.
Det synes jeg sådan set burde være gjort noget mere her fra talerstolen i denne sag.
Altså, roses den, som roses bør, som man siger.
Og man kan jo sige, at Dansk Folkeparti var hurtigere på aftrækkeren end regeringen til at tage den her sag op.
Så kan man diskutere, om man skal opretholde forslaget og bla bla bla; det kan vi have lange petitesseagtige diskussioner om.
Vi vil i hvert fald gerne kvittere for, at Dansk Folkeparti har taget det her emne op, for vi synes faktisk, at det er utrolig vigtigt, at vi får gjort noget for de her mennesker.
Om det så lige er det ene eller det andet forslag, der bliver vedtaget, håber jeg at de oprindelige forslagsstillere også lever med, når vi nu husker at rose dem for, at de faktisk tog emnet op.
Karen Ellemann (V), 2010-02-09:
Tak for det.
Så lad mig afslutte med at sige tak for partiernes bemærkninger til lovforslaget, som vi jo har sambehandlet med Dansk Folkepartis beslutningsforslag om det samme emne.
Endelig vil jeg gerne gentage, at magtanvendelse fortsat kun kan komme på tale i situationer, hvor forholdene gør det påkrævet.
Og som jeg indledte med at sige, er regeringen altså et langt stykke ad vejen enig i hensigten med Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Med L 113 imødekommes jo hensigten med beslutningsforslaget, som derfor er blevet afvist, men altså med den begrundelse, at det er L 113, som gennemføres.
Så vil jeg bare afslutningsvis sige, at jeg også ser frem til at følge behandlingen i udvalget.
Lise von Seelen (S), 2010-02-09:
Det, jeg gerne vil spørge ministeren om, er vedrørende flytninger, uden at der er givet accept fra borgerens side.
Der er vi meget tilfredse med, at det ifølge lovforslaget skal ind at vende i Det Sociale Nævn.
Det synes vi er rigtig godt, og det er godt placeret på den måde.
Men mit spørgsmål til ministeren er, om det har opsættende virkning.
For lad os nu sige, at en kommune beslutter, at en borger skal flyttes fra A til B; så skal sagen en tur i Det Sociale Nævn, og vi ved, at de har sagsbehandlingstider, der ligger i omegnen af 9 måneder, tror jeg det er lige nu.
Og imens den sag ligger i Det Sociale Nævn, bliver borgeren så i sin bolig.
Altså, man kan ikke gennemføre flytningen, før den afgørelse er faldet i Det Sociale Nævn – håber jeg ikke, for ellers giver det jo ikke nogen mening.
Kan ministeren svare mig på det?
Karen Ellemann (V), 2010-02-09:
Lige umiddelbart synes jeg, det er vanskeligt at besvare fuldstændig uddybende, så jeg vil nok også anmode om, at vi som et supplement får mulighed for lige at besvare det skriftligt.
For der er jo netop tale om, at der skal foreligge særlige forhold.
Med hensyn til en flytning uden samtykke vil jeg sige, at flytning fra et botilbud, hvor borgerens pasning og pleje kan sikres, jo skal være begrundet i hensynet til borgeren og ikke f.eks. i hensynet til, om det nye botilbud osv. er det rette.
I hvert fald kan der efter forslaget her jo anlægges en samlet bedømmelse af, hvad der vil være til gavn for borgeren.
Og det er jo selvfølgelig i den her vurdering, at man kan inddrage hensynet til, at borgeren og de pårørende også kan bevare kontakt med hinanden osv.
Men hvad angår spørgsmålet om, om det helt konkret har opsættende virkning i forbindelse med behandling i Det Sociale Nævn, vil jeg give en skriftlig besvarelse af det for at gå i detaljen med det.
Lise von Seelen (S), 2010-02-09:
Men vi har jo bare også set andre eksempler på, at man i en kommune har ønsket at indrette nye afsnit, at man har villet flytte folk, som ikke har været interesseret i det.
Så der er jo mange, mange eksempler, man kunne drage frem.
Det, jeg tænker om det, er, at hvis man flytter en borger, inden afgørelsen er truffet i Det Sociale Nævn, og nævnet beslutter, at borgeren ikke skulle have været flyttet, så er skaden sket.
De her sårbare mennesker kan man jo ikke flytte frem og tilbage.
Karen Ellemann (V), 2010-02-09:
Igen må jeg helt overordnet sige, at jeg mener, at vi med det her lovforslag sætter hensynet til borgeren i højsædet.
Der er jo ikke tale om, at der bliver åbnet op for sådan en eller anden vilkårlig flytning af borgeren fra et botilbud til et andet.
Og det vil formentlig være i ret få tilfælde, at betingelserne for at foretage en flytning vil være opfyldt.
Men igen anmoder jeg om en mulighed for at lave en detaljeret skriftlig besvarelse af det helt specifikke spørgsmål i forhold til en afgørelse i Det Sociale Nævn.