runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-02-19:
Det er ikke for at gentage, hvad skatteministeren sagde, men jeg synes jo, det er væsentligt at understrege, at bare fra 2011 til 2012 er antallet af danskere, der har adgang til en 100-Mb-forbindelse næsten fordoblet, fra godt 30 pct. til godt 60 pct. Så der er en voldsom udvikling i gang, og vi er helt med på, at der kan være steder, hvor vi er nødt til at massere markedet for at få det til at kunne lade sig gøre.
Der er forskellige initiativer, som vi har taget, og som vi gerne vil være med til at se på fremadrettet.
Jeg tror også, det er vigtigt, at på et område, hvor vi taler om virkelig store beløb, der skal investeres, skal der være en tryghed for virksomhederne ved at investere.
Man skal vide, at de vilkår, der gælder, kan man regne med.
Og det er jo også i den forbindelse, man skal se, at Venstre i går lancerede forslaget om et byrdestop, således at dem, der skal investere i Danmark, ved, hvilke rammevilkår der gælder, og ved, at vi ikke herinde den ene dag laver lempelser, for at regeringen og Enhedslisten så den næste dag kan lave stramninger i forhold til erhvervslivet.
Det vil hæmme investeringer, og det, der er brug for for at løse det her problem, er flere investeringer.
Derfor er det afgørende, at vi skaber attraktive vilkår for virksomheder, der vil investere i Danmark.
Jesper Petersen (SF), 2013-02-19:
Det, der jo egentlig er temaet i det her, er udviklingen af den digitale infrastruktur.
Når vi har de problemer i dag med en for ringe dækning i nogle områder, skader det jo altså virksomhedernes muligheder for at skabe udvikling der, hvor der i forvejen er særligt behov for, at der bliver skabt arbejdspladser.
Dels arbejder regeringen med et udspil til at imødekomme det problem, der er på dagsordenen nu, dels har regeringen nedsat et vækstteam omkring informations- og kommunikationsteknologi, der barsler med noget i efteråret 2013.
Jeg vil med den indledning bare sige, at jeg synes, at DF's intention med forslaget er på sin plads.
Vi er meget enige i, at det ikke er godt nok, som det er i dag, hvor der er dele af landet, der ikke har ordentlige bredbåndsforbindelser.
Vi er kommet langt i de sidste par år, sådan som skatteministeren også refererede til i sin indledende tale.
Der er sket en meget stor forøgelse i antallet af danske husstande, som nu har mulighed for en bredbåndsforbindelse på 100 Mb/s, så vi nu er gået fra 38 pct. til 65 pct. bare fra 2011 til 2012
, men det er jo ikke 100 pct.
Det vil vi gerne nå, og vi vil også gerne gøre det så hurtigt, som det kan lade sig gøre, og regeringen arbejder som sagt på et forslag.
Men det, vi gerne vil, er jo at lave et samlet initiativ for at få en tilfredsstillende dækning i hele landet.
Det må være måden at gøre det på.
Det er ikke ved at lave nogle midlertidige og lidt pludselige fradragsordninger i skattelovgivningen, hvilket er det, der ligger i beslutningsforslaget.
Vi synes sådan set, at vi har en stor nok jungle af skattelove i forvejen med alle mulige fradrag.
Derfor kan vi ikke støtte det, og vi kan ikke stemme for det, men jeg håber, at det er fremgået af det, jeg har sagt, at vi faktisk er meget enige i intentionen.
Dansk Folkeparti er ikke en del af teleforligskredsen – det er rigtigt nok – men når der kommer et udspil fra regeringen, fra Erhvervs- og Vækstministeriet, vil det jo være udmærket også at kunne diskutere det med Dansk Folkeparti, og jeg håber, at den intention, der ligger bag forslaget her, også vil afspejle sig i den måde, Dansk Folkeparti vil tage imod den plan, der senere kommer fra Erhvervs- og Vækstministeriet, på.
Der har jo som flere gange nævnt været den her auktion over frekvenserne i 800-MHz-området.
Det er 207 postnummer, der er på vej til at få en bedre dækning.
Der skal vi altså få taget skridtet fuldt ud, så alle husstande og virksomheder i 2020 har adgang til bredbånd med mindst 100 Mb/s.
Det er noget bedre end det, man stiller krav om i resten af EU, men sådan vil vi have det i Danmark, og det er det, som Erhvervs- og Vækstministeriet vil fremlægge en plan for.
Det vil være vores måde at tage fat på det her punkt på, ikke ved at lave en ny og ikkefinansieret fradragsordning.
Lars Christian Lilleholt (V), 2013-02-19:
Lovforslaget her er en udmøntning af energiaftalen fra sidste forår.
Det drejer sig i dag om udbygningen af de kystnære havvindmøller.
Det drejer sig om, hvordan vi får lagt de rette rammevilkår for det.
Der er udpeget seks områder, hvor det blæser meget, og hvor der vil være en god økonomi i at etablere de her kystnære havvindmøller.
Der skal nu et udbud til, som skal afgøre, hvor disse møller placeres.
Vi er i Venstre meget tilfredse med, at der er en økonomisk fordel forbundet med, at der er en stor lokal opbakning, nemlig 1 øre ekstra pr. kWh i de områder.
Det er vi rigtig glade for.
Det drejer sig i alt om 500 MW.
Det er ganske meget.
Det svarer til en stor havvindmøllepark, der kan forsyne ikke mindre end 500.000 husstande med deres årlige elforbrug.
Så det er et ret stort projekt, vi taler om her.
Derfor er det også ganske afgørende, at det bliver en succes, at møllerne opstilles i områder, hvor der også er stor lokal opbakning.
Der er opstået et mindre problem i forbindelse med ændringerne i VE-loven, hvor husstandsmøllerne kom i klemme i forbindelse med den ændrede afregning til solcellerne.
Det spørgsmål blev rejst, og vi er meget tilfredse med, at vi i bred enighed i energiforligskredsen har fået det her håndteret på en måde, så vi ikke ødelægger det spirende marked, der er for husstandsvindmøllerne.
Også den del af lovforslaget er vi ganske tilfredse med.
Venstre kan støtte lovforslaget.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2013-02-19:
I 2020 skal en tredjedel af Danmarks energiforbrug udgøres af vedrørende energi.
Det lovforslag, vi behandler her i dag, skal bidrage til, at vi når den her meget ambitiøse målsætning, og for at opnå det, må vi udnytte de ressourcer, vi har til rådighed, bedst muligt.
Med andre ord: Vi har perfekte forhold for havvindmøller.
Der skal i år og frem til 2020 opstilles 500 MW kystnære møller i Danmark som en del af den aftale, vi indgik sidste år, og hvis det skal lykkes, skal vi skabe de rigtige muligheder og de rigtige incitamenter for at opføre de kystnære møller.
De første skridt er allerede taget.
Vi har forhørt os hos de kommuner, hvor det er hensigtsmæssigt at opføre de kystnære møller, og vi er nået frem til, at opførelsen kan ske bedst gennem udbud, og de bud, hvor der er størst kommunal opbakning og laveste drifts- og anlægsomkostninger, er selvfølgelig dem, der kommer i betragtning i forbindelse med det her.
Dermed indeholder lovforslaget en løsning, som både er god for omstillingen til vedvarende energi, som er god for samfundsøkonomien, og hvor der også er stor lokal opbakning til de projekter, der skal opføres.
Her skal det jo også siges, at der er lavet regler for, hvor tæt på kysten de kystnære møller må være, sådan at de er til mindst mulig gene for de mennesker, der skal bo i nærheden af de vindmølleparker, der opføres.
Med lovforslaget ønsker vi også, at energifirmaerne skal involvere lokale virksomheder i opstillingen af de kystnære møller.
Konkret vil vi indføre en bonus, så at opstillere, der kan dokumentere lokalt medejerskab på 30 pct. eller derover, får en ekstra gulerod.
Det har været rigtig vigtigt for de fleste – jeg tror faktisk for alle – partier i forligskredsen, så det er en god ting at have fået med i det her lovforslag.
Der er selvfølgelig også behov for, at vi tænker længere frem end bare 2020.
Danmark skal være førende på vindmarkedet også i fremtiden.
På den måde fremtidssikrer vi selvfølgelig Danmarks placering på vindmarkedet.
Eksempelvis foreslår vi, at opstilleren skal kunne kompenseres for beboelsesejendomme, der er udsat for deciderede værditab.
Endelig er det klart prioriteret, det har jeg været inde på tidligere, at vi involverer lokalsamfundet i projekterne.
Det er et arbejde, som bedst løftes i fællesskab.
Det kender vi til fra de landvindmøller, der er stillet op i Danmark.
Samtidig kan det skabe noget at være fælles om i de små lokalsamfund i Danmark og få borgerne til at føle, at de selv bidrager til den grønne vækst i Danmark, sådan som vi kender det fra opsætning også af vindmøller på land.
Socialdemokratiet giver selvfølgelig sin fulde opbakning til det her lovforslag.
Jeg har tidligere på min facebook i dag skrevet, at Svend Auken ville være stolt i dag.
Jeg tror, at det er et af de her spørgsmål, der har ligget Socialdemokratiet på sinde i rigtig mange år, og at Svend Auken ville have givet sin store tommelfinger en tur opad i luften, når vi behandler det her lovforslag i dag.
Jeg skulle sige på vegne af Det Radikale Venstre, som ikke kunne være til stede i dag, at de selvfølgelig også bakker op om lovforslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2013-02-19:
I Dansk Folkeparti er vi godt tilfredse med resultaterne af forhandlingerne om placeringen af og i det hele taget rammen om opstillingen af de kystnære vindmøller, som er forudsat i det energiforlig, som vi indgik sidste forår, og som man her delvis udmønter i lov.
Vi har især lagt vægt på at finde placeringer, som giver en optimal drift af møllerne, for ad denne vej at få en så god løsning samfundsøkonomisk set og især selvfølgelig også i sidste ende få den bedste pris for borgerne som overhovedet muligt, og derfor har det ligget os på sinde, at de her møller skal opstilles på steder, hvor der er optimale vindforhold, så man får den størst mulige produktion.
Samtidig har det også været vores prioritering, at møllerne bliver opstillet på steder, hvor der er lokal opbakning til projektet, og de ønsker, som jeg lige har nævnt her, har begge nydt fremme i den udmøntning, vi står med i dag, så det er i hvert fald en ordning, som vi bakker op om.
Lovforslaget indeholder også en justering af værditabsordningen, som jo er en ordning, som vi i Dansk Folkeparti er rigtig glade for.
Justeringerne af ordningen går i retning af bedre vilkår for de danskere, som oplever at få opstillet en vindmølle i nærheden af deres bolig.
For os er det nemlig vigtigt, at man som borger har adgang til at få erstatning, hvis opstillingen af vindmøller medfører en forringelse af boligens værdi.
Med lovforslaget her udvides værditabsordningen til også at give erstatning for de gener, som lysmaster, som opstilles i tilknytning til vindmøller, måtte medføre.
Det er glædeligt, og det er i bund og grund et fremskridt for retssikkerheden for borgerne, der bor i nærheden af vindmøller.
Endelig indeholde lovforslaget også et element, som har betydning for de allermindste vindmøller.
Sagen er, at husstandsvindmøller kom lidt i klemme, kan man sige, i forbindelse med justeringen af solcelleordningen for nogle måneder siden, og derfor er der nu lavet en særlig ordning, som tilgodeser den her kategori af møller.
I Dansk Folkeparti er vi glade for, at det er lykkedes at finde en særlig ordning for den her type vindmøller, og jeg vil også godt takke de andre partier i forligskredsen for den imødekommelse af vores ønske, som den her ordning også er et udtryk for.
Derfor kan jeg også samlet sige, at vi i Dansk Folkeparti støtter lovforslaget her.
Steen Gade (SF), 2013-02-19:
Jeg kan ligesom fru Pernille Rosenkrantz-Theil også hilse fra hr. Rasmus Helveg Petersen og sige, at han er enig med både fru Pernille Rosenkrantz-Theil og mig i tilslutningen til lovforslaget.
Jeg skal sige nogle få ord som supplement til de mange, der har sagt, at de støtter det.
Det ene er, at vi er glade for, at vi får de kystnære møller.
Vi er tilfredse med, at vi har fundet en løsning for husstandsvindmøllerne, som jeg synes tilfredsstiller det synspunkt, at vi fortsat skal stille nogle husstandsvindmøller op.
Vi sætter også en grænse for, hvor langt vi går op, før vi vurderer situationen, for vi skal heller ikke skjule, at der er et pænt element af støtte på lige netop det her punkt.
Men jeg synes selv, at det er et område, som der også er nogle perspektiver i, specielt i yderområderne, hvor husstandsvindmøller på ejendomme og gårde kan kombineres med mange andre interessante elementer i energiforsyningen.
Jeg vil egentlig bruge lidt tid på den del, der hedder køberetsordningen.
Det er også lidt, fordi der ikke er så mange, der har nævnt den.
Jeg mener, at et af vores problemer med opstilling af vindmøller har været, at mange i lokalområderne ikke altid har set, at de har en mulighed for at blive medejere.
Der har været reserveret de der 20 pct. til det hele tiden, men nogle gange er der nogle af dem, der stiller op, som faktisk er mere interesseret i sådan set at få det hele.
Og de er sådan set ikke så interesseret i, at de 20 pct. bliver aktiveret til netop de lokale.
De får den i god tid, der bliver en gennemsigtighed, som gør, at det bliver muligt at udnytte den her 20-procentsregel. Jeg tror også, det er vigtigt at sige i den her forbindelse – det er jo en af de ting, der nogle gange giver konflikter – at der ofte står nogle personer med rigtig mange penge, som kan bygge de her vindmølleparker.
Hvis de lokale så føler, at det hele bliver kørt hen over hovedet på dem, at de ikke får chancen for at være medejere på den ene eller den anden måde, er sympatien for vindmøller betydelig mindre, for ikke at sige, at det går direkte over i modstand.
Så jeg håber virkelig, at de ændringer, vi får lavet her, vil hjælpe på den problemstilling.
Jeg synes, vi har gjort os umage for i meget stor udstrækning at følge de anbefalinger, der lå fra det udvalg, der har evalueret ordningen, og jeg vil så også i den forbindelse pege på, at vi jo har lavet et yderligere incitament angående de kystnære møller med en ekstra bonus, hvis man når helt op på 30 pct. Og det er jo der, vi siger, at her kan andre også komme ind som aktører.
Så jeg synes, vi har gjort os umage for at udbygge det der med den lokale forankring af vindmølleudbygningen.
Det tror jeg faktisk er nødvendigt, når vi står over for en udvidelse af antallet af møller i Danmark, men jo især, fordi det bliver større møller.
De bliver godt nok færre, men de bliver større, og dermed skaber de også lidt flere diskussioner lokalt.
Vi støtter forslaget.
Villum Christensen (LA), 2013-02-19:
Det er så som repræsentant for den beklagelige undtagelse, som den forrige taler var inde på, at jeg vil sige, at når Liberal Alliance siger nej til det her lovforslag, er det primært, fordi vi synes, man skal sænke ambitionsniveauet for opsætning af alle disse møller.
De er for dyre, også selv om de er blevet hjulpet godt på vej af staten i over en menneskealder.
Tiden er ikke til at satse på en meget ensidig vækst i vedvarende energi efter vores opfattelse.
Konsekvenserne er allerede i dag, at når elprisen falder hos vores konkurrenter eller i landene omkring os, stiger den omvendt i Danmark, fordi PSO-afgiften jo skal holde vindmøllerne skadesfri i forhold til markedsprisen.
Det betaler forbrugerne for, og det betaler erhvervslivet for.
Alene sidste år steg PSO-afgiften over 1,3 mia. kr.
Det er selvfølgelig voldsomt, men dilemmaet bliver jo ikke mindre af, at vi fordobler vindmøllekapaciteten, skal jeg hilse og sige.
Virkningerne på miljøet er minimale, og vi synes, at skaderne er alt for store, ikke bare på konkurrenceevnen og for forbrugerne, der døjer med verdens dyreste elregning, men også virkningerne på naturen og nærmiljøet, som flere ordførere har været inde på, er væsentlige, ligesom de sundhedsmæssige effekter er en stor belastning for de familier, der skal leve med generne hver dag.
Vi synes heller ikke, at de eksisterende regler for værditab er tilstrækkelige, hvilket også har kunnet aflæses af nogle af de domme, der har været, og af det, de juridiske eksperter har udtalt.
Når man ser på de afkast, man kan opnå ved at sætte disse statsstøttede møller op, skulle der jo ellers være basis for at give en ordentlig erstatning.
Og vi er jo kommet et lille stykke af vejen, som vi også hørte.
Det er helt klart samfundet og borgerne, både forbrugerne og naboerne til møllerne, som er de store tabere i det her såkaldte eventyr, hvor heller ikke aktiekurserne ser særlig eventyrlige ud.
Når man ser evalueringerne af køberetsordningen, synes jeg også, man må sige, at de hidtidige erfaringer har været meget, meget bedrøvelig læsning, og jeg tror, det bliver umådelig svært at få en fornøden opbakning, uden at det ender i et nyt bureaukratisk mareridt.
Jeg kan godt se, man går i den rigtige retning, og det blev sagt, at man har gjort sig stor umage, men jeg tvivler altså på, det lykkes.
Vi har ikke noget imod, at folk finansierer en husstandsmølle og sætter den op og producerer deres egen strøm, men opbakningen vil falde, tror vi, når møllerne bliver så store, som tilfældet er.
Jeg tror simpelt hen ikke rigtig på, at man kan kompensere sig ud af det problem.
Der er også meget mentalt i det her.
Vores stille ønske er altså, at man skal skrue ned for verdens højeste ambitionsniveau og se tiden an.
Og det tror jeg er det vigtigste, jeg vil sige i den her sammenhæng.
Derfor skal man ikke lægge så mange æg i en bestemt skål, og vi har lagt rigtig mange æg i den skål, der handler om vindenergi.
Af disse grunde stemmer vi nej til forslaget.
Mike Legarth (KF), 2013-02-19:
Tak, fru formand.
Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget, og det gør vi, fordi vi synes, det er udmærket, at vi nu gør det, vi har aftalt i forliget, nemlig ruller de kystnære havvindmølleparker ud, og at det nu kommer i udbud, sådan at vi på den måde sikrer, at vi får mest muligt for pengene.
Det er et sundt og godt princip.
Samtidig med det giver vi et pristillæg der, hvor der er stor lokal forankring.
Hvis man kan opnå 30 pct., er der en ekstra skilling at tjene ved det.
Det synes vi også er rigtig glimrende.
Så er der husstandsvindmøllerne, som også får en forbedret afregning i forhold til tidligere, nemlig på 250 øre pr. kWh – 12-14 mio. kr. frem til 2020 – for at det også er rentabelt og en god forretning, så det støtter vi selvfølgelig også op om.
Vi kan også med tilfredshed konstatere, at de steder og den afstand, der er valgt til de kystnære vindmøller, betyder, at de står der, hvor de giver størst udbytte og er mindst til gene for dem, der har dem i deres nabolag.
Her kommer vi jo så ind på den værditabsordning, der er, og som er så vigtig.
Den revideres i forbindelse med lovforslaget, med hensyn til om man lever op til den rapport, der blev lavet i 2011, med de indstillinger, der ligger i den.
Jeg synes, at det er helt fair, at de, der får nogle ulemper, ved at andre sætter en mølle op i deres nærhed, tjener en lille skilling ved det, får en kompensation for de ulemper, der er.
Så det bakker vi også fuldstændig op om.
Vi bakker også op om, at hvis der eksempelvis opsættes lysmaster, så opfattes det også som en gene, og så falder det også inden for regulativet om erstatning.
Det er helt fair.
Med hensyn til køberetten får man nu mulighed for at have del i sådan en vindmølle, hvis man bor tæt på.
Som privat har man nogle gode vilkår.
Hvis man vil deltage som virksomhed, kan man også gøre det, og det håber vi at så mange som muligt vil gøre.
Der er også den begrænsning, at de kun kan udgøre maks. 5 pct.
Det er også fint, for ellers kan virksomhederne jo købe op på bekostning af borgerne, og det er vi ikke interesserede i.
Vi er sådan set interesserede i, at så mange borgere som muligt køber sig ind, for jeg tror også, at man har lidt nemmere ved at leve med, at en vindmølle står i ens nabolag, hvis man selv er en del af forretningen.
Så alt i alt er det et udmærket lovforslag, som vi fra konservativ side bakker op om.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-02-19:
Jeg må sige, at det er en noget forfejlet debat, der er blevet ført indtil videre.
Jeg synes, at alle partier, der har været på talerstolen, har misforstået nogle helt grundlæggende ting.
Først er det Dansk Folkeparti, beslutningsforslagsstillerne, som mener, at udkantsområderne simpelt hen ikke kan få højhastighedsinternet, medmindre vi her på Christiansborg gør noget.
Dernæst er det Venstre, som kritiserer regeringen for ikke at gøre nok.
Det er Socialdemokraterne, som mener, at man bør pålægge internetselskaberne en pligt til at udlægge højhastighed til alle områder.
Og det er Enhedslisten, som vel vil nationalisere det hele på en eller anden måde ligesom i det gamle Sovjet.
Imens alt dette foregår her i salen, kan man kigge ned til Syd- og Sønderjylland, hvor jeg jo oprindelig kommer fra, og der konstatere, at Syd Energi allerede har lagt ikke 100-Mb-internet, men 1-Gb-internet ud til 70 pct. af alle hjem og lover fuld dækning i Syd- og Sønderjylland inden 2018.
Det gør Syd Energi ikke, fordi de har dårlig samvittighed og mener, at man skal tage et socialt ansvar, når man driver virksomhed, men fordi det er en god forretning for virksomheden, og fordi man kan tjene penge på det.
Det har sønderjyderne aldrig selv ment – jeg kan sige det, fordi jeg kommer derfra – de mener, at Sønderjylland er verdens navle, og det kan der være noget om, for nogle i hvert fald.
Derfor har de jo ikke lidt af den der udkantsmentalitet, hvor man mener, at man er et offer for alt muligt hele tiden.
De gør sådan set bare de ting, de synes er rigtige for at komme frem i verden, og det fortsætter de med at gøre, og det har de alle dage gjort.
Det er måske det, der er forskellen.
Så er forskellen også, at de har været velsignet med at have et stort og effektivt energiselskab, mens resten af landet er belemret med, så vidt jeg husker, 55 forskellige energiselskaber, fordi Folketinget har vedtaget en lovgivning, der gør det umuligt for energiselskaber at fusionere, blive opkøbt, blive større, blive effektive og få kapital nok til at have langsigtede planer om at udlægge højhastighed til alle hjem.
Og således ser vi igen, hvordan reguleringen herinde fra Folketinget har ødelagt det for mange mennesker, selv om Folketinget jo altid mener, at regulering skal redde mennesker.
Dansk Folkepartis beslutningsforslag vil sørge for, at der er nogle mennesker, der kommer til at betale lidt mindre i skat, end de gør i dag, og Liberal Alliance er ikke et parti, der kan sige nej til en skattelettelse, når vi ser den.
Jesper Petersen (SF), 2013-02-19:
Jamen som jeg sagde, er vi enige i intentionen bag Dansk Folkepartis forslag, og det er jo også med baggrund i det, at Erhvervs- og Vækstministeriet vil fremlægge et udspil om, hvordan vi får skabt en 100-Mb-dækning i hele landet så hurtigt, som det lader sig gøre.
Men det bør så ikke være med sådan en fradragsordning som den her, som Dansk Folkeparti heller ikke kan finansiere.
Jeg er skatteordfører og skal forholde mig til et forslag om et nyt skattefradrag, og jeg kan ikke gå dybt ind i telepolitiske og it-politiske detaljer.
Det må hr. Dennis Flydtkjær diskutere med de rigtige ordførere på det område.
Men det, der er afgørende for os, er at tage et samlet initiativ i stedet for sådan nogle lidt pludselige løsninger, som det er at lave et fradrag som det her – fordi det jo handler om at løse det basale problem.
Og i den plan, der kommer, vil der ligge den stribe af konkrete forslag, der skal til.
Det kan være markedsbaserede løsninger, og det kan også være, der er behov for andre politiske initiativer, men den debat må komme, når der ligger et udspil fra Erhvervs- og Vækstministeriet.