Karen Hækkerup (S), 2010-01-28:
Jeg tror, at der er meget forskel på den måde, hvorpå Socialdemokraterne betragter formålet med en straf, og den måde, hvorpå Dansk Folkeparti, som vi lige har hørt, gør det.
For mig er det ikke vigtigt, at man sidder tiden ud.
For mig er det vigtigt, at de kriminelle, der er færdige med at afsone, vender tilbage til samfundet som borgere, der kan gå ind og tage del, være i uddannelse, være i arbejde, have en bolig, bidrage til samfundet, i stedet for at de for at sikre en eller anden mærkelig retsfølelse hos nogle andre mennesker absolut skal være låst inde tiden ud.
Det er jo ikke, fordi vi gerne vil smække folk på gaden, som har fået en eller anden længerevarende dom, men det er altså lidt vigtigt, at man holder sig for øje, hvad formålet med vores straffe er.
Det ene ben i formålet med vores straffe er resocialiseringen, og det er altså at få de mennesker, som vi har sat ind bag lås og slå, tilbage i samfundslivet igen.
Når jeg nu siger det, vil det måske overraske nogle, at jeg alligevel ikke vil bakke op om det forslag, der her er fremsat af SF, og det skyldes, at jeg ikke er overbevist om indholdet.
Jeg ser sådan set meget positivt på mange af de ting, der står i det, men omvendt må jeg sige – og det er ganske usædvanligt – at jeg var ret enig i det indlæg, som vores justitsminister holdt, da han var på talerstolen før vores frokostpause.
Jeg synes, at det er vigtigt, at vi har et individuelt, målrettet tilrettelagt udslusningsforløb, når vi skal have kriminelle tilbage til vores samfund, og derfor kan jeg godt dele den angst, som også justitsministeren nævnte, angsten for, om det her er den rigtige måde at se det på.
Omvendt vil jeg heller ikke skyde det fuldstændig ned, for det kan, som også fru Karina Lorentzen Dehnhardt har argumenteret for, siges, at hvis man sætter folk ud tidligere, vil man kunne lave nogle aftaler om nogle tilhold, om noget indhold i den løsladelse.
Men jeg har nu i virkeligheden et lidt andet ønske, og det skulle være, at vi brugte noget af det, vi ved virkelig hjælper.
For hvor meget gavner det at sende folk hjem til sig selv, hvis de ikke har det særlig godt, eller hvis det bare er, fordi det er billigere, for nu at bruge Venstres argument for, hvorfor vi skal have et fængselsvæsen.
Det skal bare være så billigt som muligt, og så kunne man jo ellers godt forestille sig, at man her ville være tiltalt af denne løsning.
Men jeg har omvendt den holdning, at jeg synes, det, der er det helt rigtige til folk, som har haft en længerevarende straf, er en gradvis udslusning til vores samfund.
Selv om man skal have en straf, kan alle vel godt forestille sig, hvordan det må være at have siddet låst inde i årevis og så fra den ene dag til den anden kunne gå ud gennem porten.
Hvordan skal man gebærde sig?
Hvordan har samfundet forandret sig?
Hvad skal man gøre, og hvor skal man gå hen?
Hvordan skal man opføre sig?
Det kræver altså en gradvis tilvænning, hvis man har været rigtig, rigtig lang tid bag lås og slå, at man kan vende tilbage til samfundet på en god måde.
Derfor synes jeg og Socialdemokraterne, at det, vi skulle have meget mere af, er udslusningspensioner.
Vi har nogle fantastiske udslusningspensioner, hvor folk sidder den sidste del af deres udslusning, og hvor deres frihedsrettigheder gradvis bliver udvidet.
Det er nogle rigtig, rigtig gode initiativer og nogle rigtig flotte tiltag, som vi har.
Desværre er det kun 4 pct. af alle vores dømte, der får mulighed for at sidde sådan et sted.
Så jeg afviser forslaget fra SF.
Selv om jeg synes, at der kan være mange positive takter i det, vil jeg alligevel sige, at jeg synes, at den vej, vi skulle gå, var at få flere ind i de institutionaliserede former for udslusning med det målrettede, individuelt tilrettelagte forløb i pensioner, frem for at vi skal overlade det mere eller mindre til folk selv at finde vej tilbage til samfundet.