Thomas Jensen (S), 2012-11-27:
Tak, formand.
En sanering af erhvervsstøtteordningerne indgår i regeringsgrundlaget »Et Danmark, der står sammen«.
Formålet er at frigøre midler, der kan anvendes til at gennemføre tiltag, som f.eks. skaber arbejdspladser og sikrer mere og bedre uddannelse.
Lovforslaget indeholder en række forslag, som dels sanerer erhvervsstøtten, dels retter op på uhensigtsmæssigheder i andre dele af skattelovgivningen.
Jeg tager tiltagene et ad gangen.
Når det gælder saneringen af erhvervsstøtten, handler det også om lønsumsafgiften.
I dag er det sådan, at en lang række virksomheder har aktiviteter, som er fritaget for moms.
Det gælder bl.a. den finansielle sektor og sundhedssektoren og en lang række andre områder – f.eks. udgivere og importører af aviser, og afgiftsniveauet er ikke ensartet i de enkelte brancher.
I stedet for at betale moms betaler virksomhederne i de her brancher lønsumsafgift, hvilket regulerer noget af den fordel, som virksomhederne har ved at være fritaget for moms.
Men mens momsen er på 25 pct., er lønsumsafgiften for f.eks. den finansielle sektor på 10,5 pct. af virksomhedens lønsum, og for aviser er den kun på 2,5 pct.
Forslaget betyder, at satserne for lønsumsafgiften forhøjes med 1,04 procentpoint for alle lønsumsafgiftspligtige erhverv med undtagelse af den finansielle sektor, som jo i forbindelse med skattereformen fik sin lønsumsafgift forhøjet, hvilket Venstre og De Konservative i øvrigt bidrog til.
Forhøjelsen af lønsumsafgiften reducerer de berørte virksomheders skattebegunstigelse lidt, hvilket bidrager til at sikre mere ensartede rammevilkår på tværs af erhverv.
I forhold til de store vindmøller mener jeg, at afskrivningsreglerne principielt bør indrettes sådan, at afskrivningsperioden svarer til aktiviteternes faktiske økonomiske levetid.
For vindmøller er der imidlertid nogle særlig gunstige afskrivningsregler, og de udgør en skatteudgift for staten.
Der er således tale om erhvervsstøtte.
Forslaget betyder, at udgifter til investering i store vindmøller fra og med den 1. januar 2013 højst kan afskrives med 15 pct. om året.
Med en afskrivningssats på 5 pct. vil en vindmølle være afskrevet efter 18 år i stedet for efter 10 år, som er afskrivningsperioden ifølge de gældende regler.
Herved vil de skattemæssige afskrivninger svare til reglerne for andre aktiver med en lang levetid.
Det er vigtigt at understrege, at forslaget ikke har konsekvenser for igangværende afskrivningsprofiler, da det alene vedrører vindmøller, som afskaffes efter den 1. januar 2013.
Da forslaget ikke griber ind i igangværende afskrivningsprofiler, vurderes det, at der ikke er behov for en overgangsordning.
I god overensstemmelse med skattereformens investeringsvindue sikrer forslaget, at investeringer i nye vindmøller, som er anskaffet i perioden fra den 30. maj 2012 og frem til udgangen af 2013, og som udelukkende anvendes erhvervsmæssigt, fortsat kan afskrives på et grundlag svarende til 115 pct. af anskaffelsessummen uanset møllens kapacitet.
I forhold til CO2-kvoter under CFC-beskatningen er det sådan, at danske moderselskaber ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst under visse betingelser skal medregne overskud, der er optjent af et datterselskab.
Reglerne sikrer, at beskatningen af mobile indkomster er uafhængig af, hvor aktiverne er placeret.
Tilsvarende regler findes i en række andre lande.
Beskatningsformen kaldes CFC-beskatning, og det betyder beskatning af kontrollerede udenlandske selskaber.
Almindelige værdipapirer indgår som grundlag for beregningen af, hvor der skal ske en CFC-beskatning, og her har CO2-kvoter den særlige egenskab, at de i vidt omfang købes og sælges alene for at opnå en fortjeneste ligesom ved handel med almindelige værdipapirer.
CO2-kvoter kan således bruges som finansielle aktiver, men i den gældende lovgivning indgår de ikke i grundlaget for CFC-beskatning.
Det foreslås derfor, at CO2-kvoter skal indgå i grundlaget for CFC-beskatning, således at beskatning fortsat udgør et værn mod flytning af mobile indkomster.
En stor del af redningsoperationerne i de danske farvande vedrører lystfartøjer.
For at finansiere udgifterne til driften af de radiobaserede maritime nød- og sikkerhedstjenester i Danmark indføres der en mindre afgiftsforhøjelse, så det er brugerne af nødtjenesterne, der i størst muligt omfang er med til at finansiere udgiften til driften af tjenesterne.
Konkret foreslås det, at afgiftssatsen forhøjes fra 1,0 pct. til 1,34 procent af forsikringssummen for et lystfartøj.
For en bådejer, der har forsikret en båd for 300.000 kr., vil udgiften således stige fra 3.000 kr. til ca. 4.000 kr. årligt svarende til ca. 85 kr. pr. måned.
Det skulle være til at overkomme.
I det foreliggende lovforslag indgår et delforslag om ophævelse af andelsbeskatningen.
Den del af forslaget vil blive taget ud af forslaget i kraft af et ændringsforslag ved andenbehandlingen af L 81.
Årsagen er, at andelsselskaberne har brug for ro om deres beskatnings- og erhvervsforhold, og finansieringen af denne ændring sker fra puljen til finansiering af uforudsete udgifter.
Afsluttende vil jeg sige, at regeringen med forslaget gennemfører flere af de gode tiltag, der er i regeringsgrundlaget »Et Danmark, der står sammen«.
Med saneringen af erhvervsstøtten frigøres der midler, der kan anvendes til at skabe arbejdspladser og sikre mere og bedre uddannelse.
Disse positive tiltag støtter Socialdemokraterne.