runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2007-05-08:
Jeg kan forstå, at fru Lone Dybkjær er meget enig med det punkt 3, som Tysklands forbundskansler Angela Merkel har sendt, det spørgsmål, som lyder: Hvordan vurderer De det forslag, som er fremsat af nogle medlemsstater om at benytte en anden terminologi, altså et andet ordvalg, uden at ændre den juridiske substans med hensyn til bl.a. traktatens navn, betegnelsen fra EU’s retsakter og Unionens udenrigsministre?
Jeg kan forstå, at fru Lone Dybkjær synes, at det er en enormt god ting at kalde tingene noget andet, men så i øvrigt bare at køre videre.
Det er jo et interessant synspunkt.
Det, som jeg vil sige, er: Én ting er, at den fortolkning, man har af grundlovens § 20, er fuldstændig absurd, nemlig at det ikke skulle være suverænitetsafgivelse, at man ændrer på stemmevægte.
En anden ting er, at uanset om der måtte være tale om suverænitetsafgivelse eller ej i snæver juridisk forstand, sådan som man har valgt at fortolke det, er der jo stadig mulighed for at udskrive en folkeafstemning.
Hvorfor synes fru Lone Dybkjær ikke, at det er en god idé at inddrage befolkningen, når nu befolkningen ikke fik en folkeafstemning i første omgang?
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-08:
Der er jo forskellige måder at læse Bibelen på, det oplever man også her i Folketinget til dagligt, men jeg kan sige, at det, som jeg sagde, ikke var nogen nye toner fra Dansk Folkeparti.
Det, jeg sagde om de her overvågningscentre osv., var jo netop, at når vi nu står der og skal debattere Europarådets største udfordringer, så står der tre store udfordringer i den rapport, som vi debatterer i dag, og den ene er, at man skal have øget koordinationen imellem de 46 medlemslande netop for at sikre, at der ikke sker en overlapning i den massive overvågning, der er af medlemsstaterne både i Europarådet og i EU.
Op til 100 mio. kr. skal man bruge om året på at lave et overvågningscenter, som skal undersøge folk i både den ene og den anden ende alle de her forskellige steder, hvor man i løbet af sit virke med rette eller urette kan føle sig forulempet i det danske samfund.
Så siger jeg, at det jo virker fjollet, at vi nu har sat nye skibe i søen, når vi samtidig har en klar målsætning om, at vi ikke vil have overlapning, og at vi tværtimod vil have, at overvågningen skal ligge præciseret nogle enkelte steder.
Det er der ikke noget nyt i.
Det har Dansk Folkeparti stået for hele tiden.
Morten Østergaard (RV), 2007-05-08:
Jeg vil egentlig kvittere for, at Dansk Folkepartis nye ordfører i europarådssager er kommet godt fra start med en anden toneart, end vi har været vant til, bl.a. i forhold til at opprioritere Europarådets arbejde bl.a. inden for racisme, fremmedhad, homoseksuelles rettigheder og den slags ting, og det synes jeg egentlig er positivt.
Det strider selvfølgelig lidt imod, at den danske regering ligesom er gået i direkte krig med et af de organer under Europarådet, nemlig racismekomiteen, som egentlig har til opgave at gøre det, hr. Hans Kristian Skibby på vegne af Dansk Folkeparti opfordrer til, nemlig at styrke Europarådets indsats, så andre organer kan bruge mindre tid på det.
Der er så problemet, at medlemslandene, særlig de traditionsrige medlemslande, vælger at lave en strategi for at underminere det arbejdet og bringe det arbejde i miskredit.
Derfor vil jeg spørge hr. Hans Kristian Skibby, om de nye toner fra Dansk Folkeparti også betyder, at man vil støtte et forslag om at opprioritere den europæiske racismekomités arbejde, altså krigsarbejde fremover.
Det er klart, at det selvfølgelig betyder flere ressourcer, men det er måske bedre anvendt der end i andre europæiske organer.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-08:
Nu er det altså sådan, hvis man bare følger lidt med i den politiske dagligdag her på Christiansborg, at hvis man skulle gennemføre undersøgelser inden for alt det, som Enhedslisten har af ideer, så kunne vi faktisk ikke bestille andet end at udarbejde redegørelser.
Vi kunne ikke stå her i Folketinget og gøre andet end at skulle be handle og evaluere og drøfte alle de her redegørelser, der ville komme ud i den anden ende.
Det er ikke noget, Dansk Folkeparti kan tilslutte sig.
Derfor ser jeg ikke noget problem i, at den omtalte aftale ikke er blevet til virkelighed, sådan som hr. Rune Lund kunne tænke sig.
Det er altså sådan, at man ikke kan få alle sine ønsker opfyldt.
Rune Lund (EL), 2007-05-08:
Man kan sige, at der har været 39 landinger i Danmark, og at der har været 34 landinger i Grønland.
Vi ved, at der er foregået transporter af fanger, som er blevet udsat for afhøring under tortur og mishandling.
Vi ved, at flere europæiske landes luftrum og lufthavne har været involveret.
Vi ved, at Danmark, Grønland og Færøerne ligger meget centralt i forhold til at fylde utrolig meget, hvis man skal flyve fanger fra f.eks. Afghanistan til USA’s baser i Guantánamo.
Med de mange sager, der har været fremme, og den megen dokumentation, der har været fremme, hvordan kan hr. Hans Kristian Skibby så stå og sige, at der ikke er noget at undersøge, og at der ikke er noget at komme efter?
Det forekommer mig komplet uforståeligt.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-08:
Nu skal der jo pr. tradition ikke meget blæsevejr til, før Enhedslisten oplever, at de har vind i sejlene, og det skal der så heller ikke i det her tilfælde.
Men jeg vil gerne sige, at Dansk Folkeparti ingen problemer har med, at de her ting ikke er blevet gennemført endnu, netop fordi vi selvfølgelig har en proces, som vi skal respektere.
Det er der eksempelvis, når man skal arbejde med resolutioner eller andre ting og gennemførelse af protokoller i både 3 og 6 år.
Det er helt andre problemstillinger end dem, som hr. Rune Lund finder anledning til at stille spørgsmål om, og derfor giver det mig ikke yderligere anledning til at komme med ekstra kommentarer i den sag.
Rune Lund (EL), 2007-05-08:
Jeg vil også gerne spørge hr. Hans Kristian Skibby, hvad han mener om den manglende efterlevelse af den resolution, som Europarådets Parlamentariske Forsamling vedtog den 27. juni, altså vedtaget efter at vi sidst diskuterede Europarådet her i Folketingssalen.
Det er en resolution, som klart anbefaler, at de enkelte lande bør lave en undersøgelse af CIA-flyenes aktiviteter i luftrum og i lufthavne, for at man kan afklare, hvorvidt der er foregået noget, der er i modstrid med de internationale konventioner eller ej.
Vi må bare konstatere, at det vil den danske regering ikke.
Hvorfor vil Dansk Folkeparti ikke presse den danske regering til, at vi får undersøgt de her sager til bunds, så der rent faktisk kan komme en undersøgelse?
For det er jo Dansk Folkeparti, der har de afgørende mandater i den her sag.
Morten Østergaard (RV), 2007-05-08:
Det er jeg sådan set enig i.
Det, jeg kvitterede for, var tonearten hos hr. Hans Kristian Skibby, som jeg synes var meget mere konstruktiv og europarådsvenlig, end vi har været vant til, og det var det, jeg kvitterede for.
Jeg er sådan set enig i, at man burde opprioritere arbejdet i Europarådet og undgå overlapning, og derfor spørger jeg: Var det så ikke en god idé, at Dansk Folkeparti i stedet for at gøre, som regeringen gør, hvor man altså konstant bringer ECRI i miskredit og forsøger at underminere det arbejde, som de gør her med at overvåge racisme og intolerance i Europa, valgte at sige: Jamen vi synes, det er godt, at der er nogle, der uafhængigt rådgiver landene om, hvordan de bekæmper racisme og intolerance, men det skal være i Europarådets regi, og derfor vil vi gerne være med til, da vi er utilfredse med, hvad der foregår i EU, at opprioritere det arbejde i Europarådets regi, altså opprioritere ECRI, som regeringen har bragt i miskredit, hvilket måske ad den vej har haft den effekt, at der er blevet opslutning til et andet arbejde i EU?
Så for at undgå overlapningen skulle vi så ikke bygge på det, der er, bl.a. ECRI i europarådsregi?
Per Kaalund (S), 2007-05-08:
Først vil jeg gerne takke regeringen og ministeren for redegørelsen, som jeg synes er klar og overskuelig.
Det er oplagt, at topmødet i Warszawa i 2005 gav nogle beslutninger, som er vigtige og væsentlige, bl.a. spørgsmålet om en klar og tydelig arbejdsdeling mellem EU og Europarådet, selvfølgelig også set i lyset af, at der med EU’s nye agentur, der nu er placeret i Wien, for grundlæggende rettigheder kontra menneskerettigheder, sker en rimelig tydelig afgrænsning.
Men også på en række andre områder er det væsentligt, at forholdet til EU bliver afklaret.
EU er jo efter sin udvidelse kommet op på mere end 25 medlemmer, og Europarådet er jo nu nået op på, så vidt jeg ved, 47 lande, hvor senest Montenegro er kommet med, og det vil sige, at der i Europarådet er samlet en række lande, som ikke er repræsenteret i EU, og derfor tror jeg, det er vigtigt, at Europarådets opgaver fortsat prioriteres højt.
Vi er også enige om, at Europarådets opgaver skal fokuseres på det, der benævnes som kerneopgaver, dvs. menneskerettigheder, domstole, retssamfund m.v. Det vil selvfølgelig medføre måske nogen nedprioritering af andre områder, dels noget sundhed, dels noget kultur.
Man kan jo sætte spørgsmålstegn ved, om fugleinfluenza f.eks. er et emne, der skal behandles i Europarådet.
Men det vigtige er, at der undgås dobbeltarbejde.
Med hensyn til effektivisering, som også omtales i redegørelsen, deler vi betragtningerne om, at det er meget vigtigt.
Så det er givet, at det er vigtigt at få det effektiviseret, og herunder også at den såkaldte protokol 14 sættes i kraft.
Som det fremgår af redegørelsen, har Rusland ikke tiltrådt, og det er måske det eneste punkt i redegørelsen, der savnes en argumentation for, nemlig med hvilken begrundelse Rusland ikke har tiltrådt denne protokol 14. Med hensyn til overvågning anser vi det for vigtigt, at Europarådet fortsat følger konventionerne, også i forhold til mindretalsbeskyttelse, og vi har jo set eksempler, der stadig væk desværre er aktuelle, senest i Estland, hvor der har været uroligheder mellem det russiske mindretal og esterne.
Vi ser det i Tyrkiet i disse uger, hvor militærets rolle i forhold til de demokratiske spilleregler også bliver sat på en prøve.
Vi har set det i Ukraine, hvor der har været en konflikt mellem premierminister og præsident, og hvor Ukraines højesteret også har været involveret.
Jeg vil da gerne her ved denne lejlighed sige, at vi synes, at fru Hanne Severinsen gør et meget stort og fremragende arbejde i Europarådet, ikke mindst i Ukrainesammenhæng, som jo er en indviklet sag.
Vi er enige i, at i rapporter, der også kommer fra de tilsluttede organisationer, herunder Den Europæiske Kommission imod Racisme og Intolerance, finder man det vigtigt at skelne mellem fakta og vurderinger.
Fakta er vigtige, og vurderinger må understreges af, at der er tale om vurderinger.
Med hensyn til GRECO, som jo står for korruptionsbekæmpelse, dvs. nogle retsregler for bekæmpelse af korruption, anser vi også det arbejde for meget vigtigt og vil selvsagt gerne støtte det fremover.
Sammenfattende tager vi redegørelsen til efterretning.
Hanne Severinsen (V), 2007-05-08:
Man kan jo altid diskutere, hvad det vil sige at gå foran.
Jeg mener sådan set, at vi kan stå ved den flygtningepolitik, vi har, og at der ikke er noget, man decideret kan komme og sætte sin finger på.
Jeg ved ikke, hvad man mener med at gå forud.
Det viser sig jo, at den politik, vi har haft i Danmark i de senere år, sådan set er en politik, som nu breder sig til andre lande, og det synes jeg kun er o.k.
Jeg anerkender ikke, at vi overtræder noget.
Morten Østergaard (RV), 2007-05-08:
Jeg fik nok ikke udtrykt mig helt klart.
Jeg taler sådan set ikke om menneskerettighederne som sådan.
Jeg taler om det store arbejde, som gøres i den parlamentariske forsamling med at udarbejde retningslinjer, hvor der bl.a. er lavet retningslinjer for, hvordan man bør behandle afviste asylansøgere, retningslinjer, som Danmark på ingen måde imødekommer.
Og der er det bare, jeg siger: Er det ikke en stor svækkelse af det arbejde, der gøres i Europarådets Parlamentariske Forsamling, når de ting, man vedtager, bliver til det rene ingenting, fordi landene har travlt med at behandle deres asylansøgere så dårligt, at asylansøgerne vælger nogle andre lande i stedet for?
Hanne Severinsen (V), 2007-05-08:
Når der er kommet noget kritik, så er det blevet undersøgt i regeringen og er blevet besvaret, og f.eks. den berømte Gil Robles-rapport for 5 år siden tog regeringen jo stilling til, og den kritik, der var, blev tilbagevist.
Så kan der være nogle vurderinger, som man ser forskelligt på, og det må jo så i sidste ende være et domstolsspørgsmål, men jeg mener ikke, at vi har overtrådt noget.
Morten Østergaard (RV), 2007-05-08:
Jeg har desværre ikke helt samme tålmodighed som hr. Rune Lund, og derfor tror jeg, jeg vil opgive at bringe debatten om CIA-flyene videre i forhold til fru Hanne Severinsen.
Det er jo klart for enhver, at Europarådets Parlamentariske Forsamling har kritiseret de europæiske regeringer under et for ikke at medvirke nok til at få den her sag belyst, og jeg håber og tror da også, at fru Hanne Severinsen deler den kritik, der har været af, at de europæiske regeringer ikke har været gode nok til at få det her belyst.
Men det, jeg egentlig vil spørge om, er, om det ikke ærgrer fru Hanne Severinsen, som ofte på Europarådets vegne tager ud og kæmper for menneskerettighederne rundtomkring, at når det f.eks. kommer til behandlingen af asylansøgere i Danmark, så må vi sige, at de anbefalinger, som den parlamentariske forsamling har vedtaget for afviste asylansøgere, lever Danmark ikke op til.
Ærgrer det ikke fru Hanne Severinsen, at i hvert fald på det her punkt kan Danmark ikke honorere de beslutninger og de store processer, som er vedtaget og gennemgået i den parlamentariske forsamling med henblik på at anbefale landene at behandle bl.a. afviste asylansøgere ordentligt?
Hanne Severinsen (V), 2007-05-08:
Alle disse ting har jo været endevendt, og der er ikke noget at undersøge, for med hensyn til den der rygende pistol ville det, så vidt jeg kan se, være at prøve at undersøge med tilbagevirkende kraft, hvem der har siddet i nogle flyvemaskiner for nogle år siden.
Det kan man jo ikke.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-08:
Det lyder meget fornuftigt, men jeg vil lige have lov til at minde ordføreren om noget.
Det er rigtigt, at ECRI har travlt med at lave rapporter ligesom så mange andre, og vi har fået tre forskel lige rapporter om specielt danske forhold.
Rapporterne har faktisk gjort meget ud af, at man bl.a. skulle kritisere Dansk Folkeparti, og at man skulle kritisere specielt regeringen for den måde, den gennemførte sagsbehandlingen på i Danmark osv.
Så er det bare, at jeg vil have lov til at stille spørgsmålet den anden vej.
Nu kan ordføreren måske ikke svare på det, det er så fair nok, men der er 89.000 sager, der ligger og venter, og der er 4 sager ud af de 89.000, som vedrører danske anliggender.
Det er fire danske klager, der er kommet, og som er blevet vurderet til at skulle det, der hedder realitetsbehandles med henblik på, at der skal føres en sag.
Det er altså 4 sager ud af 89.000, og så synes jeg, det er vanvittigt, at man bruger så store ressourcer på at gennemanalysere et land som Danmark, der er så gennemreguleret og så gennemdybt demokratisk og bruger så meget tid på at rejse herop – tre gange har man været her nu – og laver nogle rapporter, som kun har haft til formål, sådan som jeg ser det i hvert fald, at miskreditere regeringen og i særdeleshed miskreditere Dansk Folkeparti for, at man var inhuman og havde en usolidarisk måde at fremføre sig selv på og den politiske verdensvinkel på.
Det er ikke rimeligt.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-08:
Jeg vil også gerne starte med at sige tak til udenrigsministeren og regeringen for en god redegørelse, som peger på de muligheder og de positive aspekter, der er omkring Europarådets arbejde, men jo også peger på de problemstillinger, som vi skal være opmærksomme på for at få tingene til at fungere optimalt.
Jeg tror, at vi alle sammen kan være enige om, at Europarådet har en meget vigtig mission.
Det at sikre menneskerettighederne og sikre respekten for menneskerettighederne, det at sikre respekten for demokratiet og for retsstatsprincipperne er værdier, som vi skal stå meget fast på, og derfor er det vigtigt, at vi har Europarådet til at sikre, at respekten for disse værdier bliver holdt i hævd i Europa.
Det er noget, vi med rette lægger vægt på overalt, hvor vi kommer frem, og overalt, hvor vi har mulighed for at påvirke lande, der ikke respekterer de værdier, så vi kan få dem til at gøre det.
Jeg må jo sige, at det derfor er så meget desto mere vigtigt, at vi sørger for at holde orden i eget hus i Europa.
Det er der, Europarådet spiller en meget vigtig rolle.
Men det er jo ikke nok med de gode principper.
Arbejdet skal også fungere effektivt.
Derfor synes jeg da godt, at der på trods af alt det gode arbejde, der finder sted, og de mange gode resultater, der er forbundet med Europarådets arbejde, alligevel er grund at hejse et signal og udtale sin bekymring, for det er jo sådan, at Europarådet har kapacitetsproblemer.
Det har været nævnt tidligere i debatten her i dag, at Menneskerettighedsdomstolen er overbelastet.
Der er næsten 90.000 sager, der venter på behandling i Menneskerettighedsdomstolen.
Det synes jeg er et alvorligt problem.
Der tages heldigvis også fat på at løse problemerne, alle er opmærksomme på det, og der er en lang række tiltag, som er sat i gang netop for at gøre noget ved det.
Det drejer sig ikke mindst om effektivisering, om prioritering og om koordination, og så er der altså den berømte Protokol 14, som i flere år har verseret, og hvor vi blandt mange andre har presset på for, at ikke mindst Rusland skal respektere den.
Vi kan fra Det Konservative Folkepartis side tilslutte os de beslutninger, der blev taget på mødet mellem medlemslandenes stats- og regeringschefer i maj 2005, som jo går ud på at effektivisere arbejdet og fokusere indsatsen på de basale oprindelige indsatser og at koordinere arbejdet bedre mellem medlemslandene, men også mellem Europarådet og EU og OSCE og andre aktører på den anden side.
Til sidst vil jeg sige, at det selvfølgelig også bekymrer i Det Konservative Folkeparti, at vi stadig væk kan se alvorlige brud på menneskerettighederne i Europa.
Det understreger bare endnu mere behovet for at effektivisere Europarådets arbejde.
Morten Østergaard (RV), 2007-05-08:
Jeg synes, det er godt, at vi har ECRI, og jeg synes, det ville være godt at opprioritere ressour cerne.
Jeg synes ikke, man kan forlange, når man ikke er villig til at betale regningen, at alt skal være hundrede procent i orden.
Derfor har ECRI jo også erkendt visse fejl.
Samme imødekommelse har man ikke kunnet få på de steder, hvor Eva Smith har godtgjort, at regeringen i sit responsum har taget fejl, og hvor der var faktuelle fejl, og hvor der var steder, hvor man fuldstændig tendentiøst kalder noget, som ECRI havde skrevet, en holdning.
Når ECRI siger, at man skulle kunne klage over visse afgørelser, siger regeringen, at man allerede i forvejen kan anke.
Og så siger vi, at det er noget andet, at der altså er forskel på de to begreber.
Man har aldrig i regeringen villet erkende, at man der tog fejl.
Sådan er det.
Der må være debat, der må være rum for debat.
Men det at planlægge og lave en bevidst kampagne, hvor man går ud og underminerer en rapport, inden den er offentliggjort, er uretfærdigt og uanstændigt, og det synes jeg ikke klæder Danmark.
Hanne Severinsen (V), 2007-05-08:
Jeg synes, at når ECRI faktisk anerkender, at der var fejl, synes hr. Morten Østergaard så ikke, det er godt, at den nye kommissær siger, at det, vi skal, er at sørge for ikke hele tiden at råbe ulven kommer, ulven kommer, når det gælder nogle problemer, som i virkeligheden er overdrevet og von hørensagen?
Man kan kalde det kampagne, det ved jeg ikke om man skal.
Vi havde jo en tilsvarende debat, dengang hr. Morten Østergaards parti sad i regering, og hvor regeringen faktisk på samme måde følte sig kørt over, men nu sørgede den nuværende regering så for at være forberedt.
Så synes hr. Morten Østergaard ikke, det er godt, at ECRI nu faktisk har lært af det og prøver at undersøge sagerne noget bedre, før man kaster sig ud i at sige, at ulven kommer?
Lars Barfoed (KF), 2007-05-08:
Det synes jeg egentlig er rimeligt nok.
Morten Østergaard (RV), 2007-05-08:
Jeg går ud fra, at det i sådan en almindelig sund debat også er rimeligt, at der er forskellige holdninger til, hvad der er faktuelle fejl, og hvad der ikke er.
Der var også en ikke ubeskeden andel fejl i regeringens korrektioner, hvad ECRI så efterfølgende via dets formand, Eva Smith, har godtgjort.
Men det, der er pointen her, er, om det er anstændigt, at en regering lægger en strategi for at bringe en rapport i miskredit, og at man helt håndfast mødes og siger: Nu starter det med, at vi, inden rapporten er udkommet, og inden ECRI har mulighed for at tage til genmæle, går ud og underminerer institutionens troværdighed.
Så lader vi dem komme med rapporten, så rykker vi ud, og så kører vi det slag i slag.
Er det en anstændig måde, altså at lægge en strategi for at bringe en rapport og en institution i miskredit og underminere troværdigheden?
Det var i hvert fald ikke det, som de mange kolleger, der efterfølgende i Europarådets Parlamentariske Forsamling underskrev en erklæring til støtte for ECRI, mente, og jeg er overrasket over, hvis Det Konservative Folkeparti synes, at det er god regeringsførelse.
I kølvandet på debatten i forbindelse med redegørelsen om Europarådet sidste år opstod der en ganske stor debat i offentligheden om den rapport, der var kommet fra det ganske beskedne organ, som altså er Europarådets komité mod racisme og intolerance, ECRI, der med sine beskedne ressourcer havde besøgt Danmark i et program tilrettelagt sammen med regeringen og kom frem til nogle konklusioner, som ikke behagede regeringen.
Den debat skal man selvfølgelig altid kunne tage.
Er det en rimelig og anstændig måde for et af de ældste demokratier, et af dem, man burde kunne stole på, at behandle et organ på, som man selv har været med til at sætte i verden for at overvåge noget så vigtigt som racisme og intolerance?
Lars Barfoed (KF), 2007-05-08:
Nu flyver der jo dagligt mange flyvemaskiner rundt om kloden, og vi kan jo ikke, hver gang nogen har en beskyldning om, at USA eller for den sags skyld andre magter i strid med internationale regler skulle have transporteret fanger på disse fly, give os til at iværksætte store undersøgelser af det.
Det afgørende må være, at der ikke efter regeringens vurdering har været grundlag for at foretage en nærmere undersøgelse, og sagen har været debatteret her i Folketingssalen.
Der er ikke nogen grund til at gå videre med sagen, der er ingen grund til at undersøge det, for så kunne man undersøge så mange andre flyvninger og løse påstande, der hele tiden dukker op.
Så kunne man snart ikke bestille andet.
Rune Lund (EL), 2007-05-08:
Det er meget frisk og frejdigt, at den danske regering kan konkludere, at der skam ikke er foregået noget i dansk, færøsk og grønlandsk luftrum eller i lufthavne, når man ikke er villig til at undersøge det.
Der er eksempler på flyvninger, som sagtens kunne indeholde fanger.
Jeg har f.eks. et eksempel, den såkaldte Helsinkisag, om et fly, som den 19. september 2004 fløj fra Guantánamobasen til Bagrambasen i Afghanistan.
Dagen efter, det vil sige den 20. september 2004, fløj det fra Afghanistan til Helsinki og videre den 21. september 2004 fra Helsinki over Grønland til Washington.
En fangeoverførsel, som faktisk kun kan stemme overens med det her fly.
Det var bare et ud af mange eksempler på, at der er ting, man kunne undersøge, men det vil regeringen ikke.
Synes hr. Lars Barfoed egentlig ikke, at det er lidt slapt?