runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lykke Friis (V), 2011-01-25:
Med hensyn til at skille Danmark ud og sige, at det, hvis vi nu laver nogle bestemte målsætninger, fører til så og så mange arbejdspladser i Danmark, så mener jeg, at det er en forkert måde at se det på, for der er tale om et europæisk marked, i høj grad.
Per Clausen (EL), 2011-01-25:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge klima- og energiministeren, om det skal forstås på den måde, at hun mener, at det at skabe en større efterspørgsel efter nogle investeringer eller nogle vedvarende energi-løsninger i Danmark ikke har nogen betydning for danske virksomheders muligheder på det her marked og ikke har nogen betydning for beskæftigelsen i Danmark.
Lykke Friis (V), 2011-01-25:
Jamen det er jo selvfølgelig en interessant problemstilling.
Jeg har bare svært ved at se, hvordan man sådan kan nulstille hele den her problemstilling, som vi beskæftiger os med, og så ikke have blik for det samlede, altså for rammevilkårene, og hvad skatten som sådan er.
Jeg går ud fra, at vi er enige om, at hvis man med den ene hånd sætter skatten voldsomt op, og med den anden hånd f.eks. støtter bestemte industrier eller er meget ambitiøs, hvad angår udbygningen af noget vedvarende energi, giver det jo ikke nødvendigvis flere arbejdspladser.
Det er jo hele tiden det samlede hele, vi bliver nødt til at se på.
Margrethe Vestager (RV), 2011-01-25:
Jeg synes sådan set, det udstiller spørgeren og dansk politik, når det er allerværst.
Oppositionens forslag er et forslag til, hvilke mål der skal opnås, og i hvilken takt de skal opnås, og der er lagt op til en debat om, på hvilken måde det skal gøres, hvilke virkemidler det vil være relevant at tage i anvendelse.
Så har Finansministeriet gjort sig nogle antagelser, nogle forestillinger om, hvordan det skal ske, og så har man fået en stor, fin artikel i Børsen på den baggrund.
Det samme er jo tilfældet med skatteministeren, som har brugt Skatteministeriets kapacitet til at regne ud, hvad han måske tror S-SF-planen vil betyde, eller andre ministerier som f.eks. Socialministeriet, som mener at kunne regne ud, hvor meget folk skal arbejde, hvis ikke man afskaffer efterlønnen.
Jeg tror, vi er nået dertil, hvor Fogh påstod at Nyrup-regeringen var nået til, nemlig hvor man tror, at ministerierne er ens ejendom og ens regnemaskine, og hvor der ikke er forskel på, hvad Venstre råder over, og hvad ministrene råder over.
Per Dalgaard (DF), 2011-01-25:
Nu har vi fra både Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre i forbindelse med spørgsmålet om, hvor alle de der mange milliarder til udbygningen af den vedvarende energi skal komme fra, fået at vide, at det bare skal ske via en omlægning, så alle kan være glade, altså det vil sige en omlægning fra det eksisterende til noget andet.
Men der er da nogen, der skal betale gildet, ikke sandt?
Det er måske ikke mennesker, der skal betale gildet, men hvem er det så?
Er det pengetræer eller sådan noget, det skal tages fra?
Fru Margrethe Vestager sagde, at Klimakommissionen har påvist, at det ikke koster noget at gå over til hundrede procent vedvarende energi i 2050.
Men det er jo meget nemt for Klimakommissionen at lave sådan et regnestykke, for forudsætningen, hvad angår den sum, som det vil koste at omlægge det danske samfund til de der enorme mængder VE i 2050, er, at man bare skal regne på, hvor meget olieprisen stiger, og vupti, går de to tal op!
Jamen det er da en gang hokuspokusregning, så det gør noget.
Margrethe Vestager (RV), 2011-01-25:
Jo, men sådan er det jo.
Man bliver nødt til at gøre sig en forestilling
, og jeg har meget stor respekt for de kapaciteter, som sidder i Klimakommissionen, som trækker på andre kapaciteter, der giver et fornuftigt, konservativt skøn over, hvad olieprisen vil være i de kommende år, og som jo derfor kan give et skøn over, hvad vores udgift vil være til energi, hvis vi fortsætter med at bruge kul, olie og gas, også i lyset af at det slipper op og ikke længere kan være noget, som vi selv hiver op af vores egen undergrund, og som i forhold til det kan finde ud af, hvad det så koster at investere og omlægge, sådan at vi ikke kun får møller, men vi også får biogas og biomasse og smart grids og et elsystem, der kan klare det, og en fuld integration med den resterende del af det europæiske elnet.
Det er da fornuftigt at danne sig det overblik og danne sig det skøn.
Jeg har stor respekt for det, hvis hr. Per Dalgaard kan gøre det bedre eller har en anden indsigt – bevares – men jeg må bare nøjes med det, som Klimakommissionen kan præstere, og det er jeg egentlig ganske godt tilfreds med.
Ole Hækkerup (S), 2011-01-25:
Som jeg også har haft lejlighed til at spørge ordførerne både fra Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti om: Mener regeringen, at det ville være en god idé at fremrykke offentlige investeringer, skabe nogle nye energi- og klimajob her og nu netop nu, hvor vi har ledighed?
Jeg skulle måske i virkeligheden hellere spørge omvendt: Hvorfor mener regeringen ikke, at vi skal gå den vej netop på energiområdet ved en aktiv efterspørgselspolitik at få skabt en masse nye job for at gøre noget ved ledigheden?
Margrethe Vestager (RV), 2011-01-25:
Jamen jeg giver gerne mayonnaisen, for jeg er da helt sikker på, at hr. Per Dalgaard har ret.
Jeg synes godt, at hr. Per Dalgaard kan finde den bedste gamle hat frem og begynde at spise den, for det vil da sandsynligvis være sådan, at vi i 2050 har andre teknologier.
Men det ændrer jo ikke på, at vi skal lægge en plan for, hvad vi gør i de kommende år, og det er da ikke for meget forlangt, at man forsøger at løfte blikket og se frem til 2020 – så meget er der jo ikke forgjort i det – og der er meget eksisterende teknologi, som vi passende kunne bruge, hvis vi gad at gøre os den ulejlighed at hjælpe markedet lidt på vej, f.eks. i forhold til de danske pumper.
Hvis man brugte dem, ville man være nået et langt, langt stykke ad vejen med hensyn til at spare på energien.
Sparet energi er jo som bekendt den bedste, for den skal man hverken producere eller betale for, den er sådan set gratis, og derfor må jeg bare sige, at jeg sådan set tror, det er helt rigtigt.
Der er bare det ved det, at vi, hvis vi skal gøre det bedst, billigst og nemmest, så skal i gang, og jeg har ikke hundrede års tålmodighed, som meget tyder på at Dansk Folkeparti er i besiddelse af.
Per Dalgaard (DF), 2011-01-25:
Alle de begreber, fru Margrethe Vestager nævner med hensyn til smart grids og intelligente elmålere, og jeg ved ikke hvad, fascinerer mig fuldstændig.
Men nu sagde fru Margrethe Vestager også, at det var et skøn, Klimakommissionen har lagt, og det, som nogle af de mennesker, de har fået til at regne på det, har lavet, er et skøn.
Vi er jo altså 40 år ude i tiden – 40 år – og her skal man så vurdere: Hvad koster olien om 40 år?
Jeg vil, jeg havde nær sagt æde min gamle hat på, at der, inden den tid kommer, vil være nogle teknologier, der gør, at vi kan forsyne samfundet med energi på helt, helt andre måder, som vi slet ikke kan forestille os i dag, og derfor vil det – hvad skal vi sige? – være en lidt træls investering at sætte i tusindvis af, jeg havde nær sagt gammeldags VE-elementer op, når vi her om få år måske vil kunne komme til at bruge noget helt andet, som kan give en endnu billigere energi.
Det, der fra Klimakommissionens side er lavet, med hensyn til at det ingenting koster, er skøn.
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-01-25:
Ordføreren svarer overhovedet ikke på, hvor pengene skal komme fra.
Er det useriøst, at man regner på, hvad de økonomiske konsekvenser af de forslag, der fremlægges, er?
Jeg må nok sige, at det overrasker mig meget, og jeg synes, at det udstiller Det Radikale Venstre som et ikke økonomisk ansvarligt parti.
Det, som jeg troede Det Radikale Venstre stod for, står de ikke længere for, nu, hvor de står bag dette forslag.
Lykke Friis (V), 2011-01-25:
Det var bestemt ikke det, jeg sagde.
Man kan jo bare se på vores fokus på rammebetingelserne, på forskning og udvikling, hvis vi bare lige nævner vindindustrien, og hvor mange initiativer der er blevet taget der, lige fra penge, f.eks. EUDP-midlerne, Østerild osv., og nu vores markante indsats for at få flere unge til at vælge naturvidenskab for at gå ind i det her felt.
Det er da i høj grad, fordi vi ønsker at skabe de rette rammevilkår.
Så uanset hvad vi gør, uanset hvor mange møller vi sætter op, vil det altså ikke kunne løse det helt konkrete problem med, at nu skal vi have flere arbejdspladser specifikt hos Vestas.
Per Clausen (EL), 2011-01-25:
Jeg forstod hr. Jørgen Lundsgaard fra De Konservative på den måde, at det, som han mente kunne føre til, at der blev investeret i det her og skabt arbejdspladser i Danmark, var, at man havde en vis sikkerhed for, at der ville være en efterspørgsel.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge klima- og energiministeren, om hun ikke er enig med mig i, at det virker besynderligt, at man ikke forsøger at igangsætte den efterspørgsel efter løsninger, vi alligevel skal i gang med, i en situation, hvor der er 170.000 arbejdsløse, særlig når man tænker på, at klima- og energiministeren er medlem af en regering, som jo i hvert fald i dag har underholdt os meget kraftigt med, hvilken mangel på arbejdskraft der bliver i de kommende år.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-01-25:
Altså, der er noget, der ikke rigtig hænger sammen.
Hvordan skal kommunerne planlægge, hvis der ikke er et overordnet nationalt mål for, hvor meget vindenergi man vil have i 2020, eller hvor meget biogas man vil have i 2020?
Det er jo kommunerne, der skal finde pladserne til de her anlæg.
Og hvordan skal kommunerne kunne foretage den lokale varmeplanlægning, hvis der ikke er nogle klare målsætninger?
Det kan være vejledende mål for, hvordan affaldet skal bruges, eller hvor mange energibesparelser man vil have.
Lykke Friis (V), 2011-01-25:
Jamen det synes jeg da igen heller ikke er så svært.
Der er noget, der har med de overordnede rammevilkår at gøre – det har vi allerede været inde på – såsom Østerild, bare for at nævne en ting.
Men ellers vil jeg igen sige, at der i vores udspil vil være nogle konkrete initiativer inden for landvind, inden for havvind eller inden for biomasse, og der vil man så som kommune klart kunne se, hvad det er, vi lægger frem, altså selvfølgelig under forudsætning af at vi kan blive enige om det.
Ole Hækkerup (S), 2011-01-25:
Nu har vi været lidt omkring det her, og ministeren har selv nævnt, hvad det er, regeringen skal måles på.
Der er jo nogle af de ting, ministeren og regeringen gerne vil måles på, som jeg er helt enig i, nemlig at komme fri af de fossile brændsler i 2050 osv.
Jeg synes, at noget af det, regeringen skal måles på, er evnen til inden for de nærmeste år via efterspørgsel at skabe nogle nye energijob til de ledige.
Synes ministeren ikke som energiminister, at det ville være en god idé at fremrykke investeringer på netop energiområdet, når nu vi har den ledige arbejdskraft?
Lykke Friis (V), 2011-01-25:
Jo, jeg vil naturligvis hverken droppe biogasmålet eller droppe de mål, som vi allerede har forpligtet os til.
Nej, det har jo sagt allerede, dem vil jeg naturligvis indfri.
Men spørgsmålet går jo på, om man, når man laver en plan for, at Danmark skal være uafhængigt af fossile brændsler, så på forhånd vil forpligte sig til bestemte procentsatser og bestemte mål, igen f.eks., at der skal være 50 pct. vindenergi i 2030, eller hvornår det nu skal være.
Mål os på det, der er det afgørende, nemlig om de initiativer, vi lægger frem, rent faktisk bringer os et godt stykke mod at blive uafhængige af fossile brændsler.
Ole Hækkerup (S), 2011-01-25:
Jeg synes ikke bare, at opgaven er at skal skabe arbejdspladser.
Jeg synes også, at opgaven er skabe de rigtige arbejdspladser, nogle af dem, der peger fremad mod nye globale muligheder.
Her til formiddag har regeringen foreslået, at man afvikler efterlønnen for alle under 45 år, og de kan selv vælge, om de vil have pengene udbetalt.
Hvis de alle sammen vælger at få deres penge udbetalt, er det vel i størrelsesordenen 20 mia. kr., vi snakker om, der går direkte ud i tomt forbrug, der ikke giver nyt iværksætteri, der ikke giver innovation, der ikke giver nye klimajob, der ikke giver uddannelse, der ikke giver forskning, der ikke giver noget som helst af det, vi lige præcis skal leve af i fremtiden på energiområdet.
Når jeg så foreslår, at vi fremrykker investeringer for et lidt mindre beløb end 20 mia. kr. – lad os bare sige 5 mia. kr. – på energiområdet, hvilket kunne skabe efterspørgsel inden for de rammer, vi jo er enige om, så siger ministeren, at nu skal vi huske den samlede offentlige balance og den økonomiske ansvarlighed.
Hvis jeg sammenligner det forbrug, regeringen er ved at kaste sig ud i ved at skubbe de 20 mia. kr. ud til tomt forbrug, havde jeg nær sagt, med de 5 mia. kr., jeg vil bruge til at fremrykke offentlige investeringer for, så tror jeg ærlig talt, at det sidste skaber nogle job, der er meget mere varige, som vi kan leve af i fremtiden, og som stiller Danmark stærkere i globaliseringen, samtidig med at vi på en ordentlig måde får udfyldt de rammer, vi jo er enige om, nemlig de langsigtede mål.
Lykke Friis (V), 2011-01-25:
Jeg har nu svært ved at se, at det skulle være så ualmindelig underholdende, selv om hr. Ole Hækkerup grinte.
Jeg synes faktisk, at det er en ret alvorlig situation, vi befinder os i.
Den økonomiske ansvarlighed er noget, jeg og regeringen som sådan tager alvorligt.
Det er jo præcis også derfor, at vi, selv om man godt kan komme med meget luftige mål og ambitiøse mål og sige, at vi skal det ene og det andet, jo simpelt bare bliver hen nødt til at anvise finansiering.
Det gælder, uanset om man ønsker at fremrykke nogle investeringer eller ønsker at opføre nogle nye bioætanolværker, eller hvad det nu engang måtte være, fordi det jo altså drejer sig om den dobbelte ansvarlighed, altså både ansvarligheden over for de nuværende finanser og selvfølgelig også over for vores samlede energipolitik, som vi, hvilket jeg også klart har sagt her, selvfølgelig også har blik for fører til arbejdspladser.
Igen vil jeg nævne de 12 pct. af Danmarks samlede vareeksport.
Margrethe Vestager (RV), 2011-01-25:
Jeg vil sige, at der er flere og flere ting, jeg forstår, når jeg hører den her sådan meget bastante afvisning af behovet for sikker viden, for sådan som jeg læser forslag B 33, er det jo egentlig et forsøg på rettidig omhu og på at være sikker på, at vi faktisk gør det, som den konservative ordfører lige udtrykte meget klogt, synes jeg, nemlig at vi tænker os ordentligt om.
For gør vi det, og har vi tilstrækkelig viden, når vi planlægger, hvordan vi skal bruge biobrændstoffer og biomasse i det hele taget, så kan vi også gøre det på en klog måde.
Fra radikal side kan vi stå fuldt inde for det fælles oplæg, vi har lavet i oppositionen, og hvor det jo også bliver fremhævet, at biomasse er en del af den samlede løsning – ligesom Klimakommissionen gør det.
Men vi ønsker selvfølgelig, at det sker på en klog og en ordentlig måde, fordi vi ikke vil risikere, at biomasse lige pludselig fortrænger ren, ordentlig og bæredygtig fødevareproduktion i en situation, hvor der er mangel på fødevarer i den her verden, ligesom vi gerne vil være sikre på, at satsningen på biomasse ikke bliver til et nyt sikkerhedspolitisk problem, fordi alle gør det samme og der så bliver den samme knaphed på biomasse, som vi forventer der bliver på dem af de fossile brændstoffer, nemlig gassen og olien, som vil slippe op for Danmark.
Derfor er vi sådan set
meget positivt indstillede over for forslaget om at lave en undersøgelse af klimaeffekten ved at anvende biomasse.
Vi synes, det er en god idé, også for at få taget nogle af myterne væk.
Jeg synes, det er træls, når citater fra den ene eller den anden EU-embedsmand bliver til rygter om, at konklusioner bliver tilpasset landbrugets interesser.
Når man når derhen, er man nået til et stykke, hvor det ikke længere er i den fælles interesse at sige nej tak til sikker viden.
Så er man nået et sted hen, hvor man må sige: Ja, selvfølgelig skal vi vide, hvad vi foretager os, specielt fordi vi jo i de her år lægger fundamentet for, hvordan vores energiforsyning skal være i mange, mange år fremover, og hvordan økonomien skal være i nogle af vores primære erhverv.
Det gælder jo i særdeleshed landbruget, for hvem det er meget løfterigt at kunne blive energiproducent, men så skal de også vide, at vi kan stå inde for det, og at det grundlag, de bliver det på, er bæredygtigt.
På den baggrund er Radikale Venstre positivt indstillet til forslag B 33, og vi håber, det får en konstruktiv udvalgsbehandling.
Lykke Friis (V), 2011-01-25:
Jo, men der er vi jo tilbage ved noget af det, jeg har sagt før
Det kan være, at jeg ikke har udtrykt mig klart nok, og det skal jeg så undskylde.
Det er fint nok at ville fremrykke alt mellem himmel og jord af investeringer, men hvis det altså resulterer i, at vi får et større underskud frem mod 2020, end vi har i dag, og det så fører til, at vi i værste tilfælde bliver kastet ud i spekulationer mod den danske krone og renten kommer til at stige osv. osv., så er jeg altså ikke overbevist om, at det skaber flere arbejdspladser i Danmark, må jeg sige til hr. Ole Hækkerup.
Jeg har redegjort for, at vi har fokus på rammebetingelserne som sådan.
Den her regering – i øvrigt også takket være en række andre partier her – har jo lige netop igen sat danmarksrekord for grøn forskning, altså med 1 mia. kr.
Det er da utrolig vigtigt for at få skaffet de rette rammebetingelser.
Men igen må jeg altså fastholde, at det ikke er sådan, at vi ser på energipolitik primært igennem en erhvervspolitisk prisme.
Vi ser i høj grad energipolitik som værende afgørende for, at Danmark får grøn, sikker energi, der er til at betale.
Margrethe Vestager (RV), 2011-01-25:
Det undrer mig egentlig lidt, fordi jeg troede, at regeringen – det er det indtryk, jeg har haft under tidligere debatter af den her type – så det at føre en ansvarlig klimapolitik som noget, der skulle medføre hele tre ting: En sikker energiforsyning, et sikkerhedspolitisk perspektiv og et erhvervsperspektiv.
Det var også en af ledetrådene under COP15, at det var vigtigt at få fælles rammevilkår, så man kunne komme videre ad den vej.
Derfor undrer det mig meget, at ministeren meget klart siger, at spørgsmål om vækst og arbejdspladser slet, slet ikke har noget med den her dagsorden at gøre.
Skyldes det, at regeringen har fået kolde fødder?
At regeringen simpelt hen har fået alt det vand, der står rundtomkring i kældrene efter den meget sne og den megen regn, og at det har givet en influenza, så man nu har mistet modet?
Det er lidt det indtryk, man godt kan få efter at have ventet og ventet med en tålmodighed, som, ja, ikke står mål med Venstres, men som har været meget, meget lang.
Lykke Friis (V), 2011-01-25:
Nu kan man jo diskutere omkring tålmodighed og tålmodighed, i hvert fald er det jo sådan, at når regeringen kommer med sin plan, så er vi jo mig bekendt stadig væk den eneste regering, der så rent faktisk kommer med en plan for at blive uafhængig af fossile brændsler.
Jeg erindrer også mange gange en debat her i salen om, at vi var meget, meget sent ude, hvad angik de 30 pct. i EU.
Og jeg må konstatere, at det jo stadig væk er sådan, som jeg også var inde på i mit indlæg, at det jo kun er Spanien og Storbritannien, der har den holdning.
Men lad det nu ligge, for jeg har jo også selv sagt, også offentligt, at jeg da gerne havde set, at vi var kommet med det udspil før.
Ja, selvfølgelig havde jeg da det.
Jeg havde håbet det, som jeg har understreget adskillige gange.
Det lykkedes så ikke, men nu arbejder vi på højtryk for så at levere det udspil.
Jeg prøvede sådan set bare på at sige, at det ikke er den prisme.
Der er mange forskellige prismer, når vi ser på vores udspil, fuldstændig som det blev fremført her: Der er sikkerhedspolitiske hensyn, der er energipolitiske hensyn, og der selvfølgelig også erhvervspolitiske hensyn.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-01-25:
Med hensyn til den del, der handler om, at ministeren siger, at der ikke vil være nogen specifikke mål for vind eller andre store områder for vedvarende energi, vil jeg spørge: Betyder det så, at man vil droppe sit mål for biogas, eller hvordan hænger det sammen?
Hvis målet for biogas skal fastholdes, hvorfor skal der så ikke være et mål for vind?
Kan ministeren ikke forklare det?
Lykke Friis (V), 2011-01-25:
Regeringen er et kollektiv, så på den måde er det jo ikke sådan, at man har forskellige synspunkter.
Nu har man afleveret det hele, og så sidder Finansministeriet så i sidste instans og gør sådan eller sådan.
Det, der netop er udfordringen, og det er da også det konkrete svar på spørgsmålet om, hvorfor det har taget tid, er jo præcis, at vi vil komme med et udspil, som er ambitiøst, altså energipolitisk ambitiøst, og som så også tager højde for den økonomiske situation, som Danmark befinder sig i, altså anvise finansieringen, have en klar politik omkring det, som jeg netop har været inde på.
Det er jo det udspil, vi vil komme med, og årsagen til, at man kan sige, at det tager tid, hænger selvfølgelig sammen med, at det ikke er let.
Og der må jeg bare konstatere, uden at det skal lyde sådan lidt perfidt, for det er bestemt ikke ment sådan, at når man så læser det, der er oppositionens udspil, så står der jo heller ikke, hvordan man finansierer det.
Derfor synes jeg egentlig, at den her debat har været ret god, for hvis vi kan enes om, at det er dér, vi har alle de centrale udfordringer, jamen så er det klart nok, at vi så skal levere vores udspil, men så kan vi jo også komme i gang.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-01-25:
Jeg vil lige starte med at sige til klimaministeren, at det sådan set står meget klart i det fælles oppositionsudspil, at vi forestiller os, at pristilskud til vedvarende energi fortsat skal finansieres på den måde, som det sker i dag.
Vi synes, at vi betalte for meget for den seneste park, der var i udbud, og hvor der kun var en, der bød, nemlig DONG Energy.
Derfor har det også været vigtigt for os at få et analysearbejde, der viser, hvordan man kan få den pris ned.
Jeg synes selv, at det er meget perspektivrigt, at der er nogle meget store lokale lav som Vindmøllelaug Århus Bugt og Københavns Energi, der har budt ind med, at de til en lavere pris – det kan godt være, at de sætter den for højt, men i hvert fald til en lavere pris – kan bygge havmøller.
Det synes vi er rigtig perspektivrigt.
Så vil jeg godt vende tilbage til økonomien – nu ved jeg ikke, om Venstres ordfører er smuttet eller er blevet træt, men hr. Lars Christian Lilleholt har jo flere gange fremhævet de tal, som Finansministeriet har beregnet, om, hvad det vil koste i afgiftstab frem til 2050, altså over de næste fire årtier, at gennemføre oppositionens energivision, energiplan.
Kan ministeren derfor bekræfte, at det er fuldstændig det samme tab i indtægter, staten vil stå med, hvis det er regeringens politik?
Det synes jeg ville være interessant at få bekræftet – det kan ministeren næsten ikke andet end bekræfte.
Det næste spørgsmål er så: Havde regeringen tænkt sig at lade det tab i indtægter til staten, der vil være, når man går fra sort til grøn energi, blive til skattelettelser, eller havde den tænkt sig at gøre et eller andet, så man stadig væk får de samme penge ind?
Det synes jeg faktisk er rimeligt og fair at få et svar på sådan helt principielt.
Så synes jeg, at vi mangler et svar på, hvilket mål regeringen vil sætte for 2020.
Jeg går ud fra, at man ikke vil have en målsætning, der er kortere, f.eks. 2015 eller sådan noget.
Vil det være et mål for energieffektivitet, der er betydelig stærkere end det, der ligger nu?
Vil det være et mål for vedvarende energi, der er betydelig højere end det, der ligger nu?
Og hvis ikke, hvad mener man så med »ambitiøst«, som ministeren stod heroppe og sagde før?
Og endelig et lille spørgsmål, men noget, jeg tror optager mange: Hvis man er vindmølleinvestor og skal optage et lån nu, bliver man i nogle banker mødt med, at de ikke aner, hvad der sker efter 2011, og så kan man ikke få et lån.