runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-01-11:
Jamen det er jo soleklart.
Jeg udtrykte over for hr. Ole Sohn, at selv om der var ting i den her vedtagelse, der var fornuftige, kunne den alligevel ikke støttes.
Det er jo soleklart, at vi ikke kan binde kulturministeren ud over kulturministerens ressortområde.
Det må jo være oplagt.
Og den her vedtagelse, som oppositionen har forfattet, binder kulturministeren ud over hans eget ressortområde.
Det betyder ikke, at der ikke står nogle ting i det forslag til vedtagelse, der er fornuftige.
Det gør der; der står noget, der er fornuftigt.
Det er også det, jeg prøver at være åben over for at vi diskuterer i udvalget for at lave en strategi.
Jeg synes faktisk, at den her regering er den, der allermest af nogen har talt om globaliseringstanken, vidensamfundet, og at det hele hænger sammen, og det er der, vi skal bruge vores biblioteker.
Det er derfor, vi bekymrer os for vores biblioteker, for de skal rent faktisk bruges til, at vi får moderne teknologi og viden gjort lavpraktisk og kommer ud til hele befolkningen.
Mogens Jensen (S), 2007-01-11:
Jeg vil også godt takke den konservative ordfører for en konstruktiv tilgang til hele diskussionen.
Jeg tror også, at jeg kan få den konservative ordfører til at erkende, at der er en sammenhæng mellem de økonomiske rammer, som staten udstikker for kommunerne, og kommunernes mulighed for at prioritere penge til biblioteksområdet.
Kan jeg ikke blive enig med den konservative ordfører om det?
Så vil jeg godt spørge ordføreren, for ordføreren har bemærket og siger selv, at selv kulturministeren nu har udtrykt bekymring omkring lukningen af biblioteker, og ordføreren udtrykker sig positivt omkring at lave en national strategi for vidensamfundet, og det er jo lige præcis det, det forslag til vedtagelse, som oppositionspartierne har fremsat, lægger op til, nemlig at udtrykke en bekymring og lave en national strategiplan: Hvorfor kan ordføreren ikke støtte det forslag?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-01-11:
En præcis statslig strategi synes jeg det ville være fornuftigt at arbejde med, og det synes jeg også jeg var åben over for hr. Ole Sohn omkring.
Om det er bekymrende, at der sker de her besparelser, var jo netop det, jeg gav det lange svar på lige før.
Jeg kan ikke bedømme fornuften i hver enkelt lukning – bogbussen kan også gå ind og erstatte nogle af lukningerne – og til syvende og sidst må vi også anerkende, at det er et kommunalt ansvar.
Men jo, det er da lidt ærgerligt, at det, som er kommet med bloktilskuddet, så også bespares væk.
Det vil jeg da godt sige er bekymrende.
Men hvis det var sådan, at vi fra statens side målrettede alle midler, ville hr. Per Clausen også være den første, der kom og sagde, at vi fra statens side styrede alt stramt, og at der ikke var overladt noget til det kommunale selvstyre.
Per Clausen (EL), 2007-01-11:
Nu vil jeg prøve at forenkle mit spørgsmål: Er hr. Jakob Axel Nielsen ikke enig med mig i, at det må vække til bekymring, at man fra statsligt hold siger, at her er brug for at opruste på området, hvorefter kommunerne nedruster, i hvert fald økonomisk?
Og giver det ikke anledning til to overvejelser, nemlig for det første, om kommunernes generelle økonomiske situation er så alvorlig, at de faktisk tvinges til at bruge de her midler til andre formål, og for det andet, om det ikke er sådan, at det kunne give anledning til en overvejelse om, at der faktisk var brug for en mere præcis statslig strategi for biblioteksområdet?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-01-11:
Hr. Per Clausen stiller mange forskellige spørgsmål.
Nu kommer hr. Per Clausen og jeg jo begge fra Aalborg, og sådan noget som biblioteker er noget, hvert enkelt menneske har en ret privat opfattelse af.
Ingen af os sidder jo i Aalborg Byråd, og som sådan har vi ikke været nede i materien, men derfor kan man jo godt have en privat opfattelse af, at nogle af beslutningerne om at lukke de biblioteker, der er blevet lukket i Aalborg og Nordjylland, var mindre heldige beslutninger, samtidig med at der var andre lukninger, som var fornuftige lukninger.
Så jeg vil ikke herfra, når vi taler generelt på landsplan, gå ind i en detaljeret diskussion af, hvilke lukninger der er fornuftige, og hvilke der ikke er fornuftige, men blot sige, at det i og for sig ikke nødvendigvis er noget negativt, at man lukker et bibliotek.
Det kan være, at der er manglende demografisk underlag, og at bogbussen kan erstatte noget.
Men jo, vi skal følge, om der sker det, jeg måske vil kalde overnaturlige besparelser, for hvis det sker, modarbejder det den strategi, som vi nationalt set skal bruge bibliotekerne til i et vidensamfund.
Vi må understrege, at det er en kommunal selvstyreopgave, og derfor skal vi også passe på med ikke at gå ind og blive for specifikke i en kritik, der vedrører kommunerne.
Per Clausen (EL), 2007-01-11:
Den meget smukke enighed skal jeg da forsøge at undgå at forplumre.
Men jeg vil stille hr. Jakob Axel Nielsen et enkelt spørgsmål, og det er: Når vi nu kan konstatere, at der i de kommunale bevillinger til bibliotekerne sker et ret stort fald, er det så ikke rigtigt, at vi må opfatte det på den måde, at der faktisk sker en nedprioritering og en forringelse af biblioteksservicen i Danmark, og at det er et alvorligt problem, som vi også bliver nødt til at diskutere på statsligt plan?
For jeg er sådan set meget enig med hr. Jakob Axel Nielsen i, at vi jo godt kan fortabe os i diskussioner om den ene filial og den anden bogbus, og det kan måske være lidt vanskeligt at nå frem til, hvad der så er bedst, men pointen er jo, så vidt jeg har forstået det, at der sådan set er enighed i Folketinget om, at der burde bruges flere penge på det her område, og alligevel ender det med, at der bliver brugt færre penge.
Ole Sohn (SF), 2007-01-11:
Det er sådan set en ganske interessant undersøgelse, der er kommet oppe fra det nordjyske, hvor Aalborg Kommune har spurgt 3.000 kontanthjælpsmodtagere, hvordan de forholder sig til deres egen situation.
Og der er det interessant at se, at langt hovedparten af dem, der er på kontanthjælp, har ét stort ønske, og det er at komme i arbejde, at få et job.
Men samtidig har 85 pct. i den samme gruppe andre problemer end ledighed.
Det vil sige, at der skal gøres en ekstraordinært stor indsats enten i form af opkvalificering eller omskoling eller ved at få løst nogle økonomiske, sociale, misbrugsmæssige problemer som forudsætning for, at man kan få folk ud på arbejdsmarkedet.
Her kan vi så konstatere, at den eneste hjælp, regeringen giver, er kontanthjælpsloftet, og der kan man i hvert fald sige, at det bevisligt ikke har givet flere i arbejde.
Så vil jeg afslutningsvis her konstatere, at Danmark igennem mange år har ligget som nummer tre blandt dem, som har den højeste erhvervsfrekvens.
Så det højeste ønske er, at folk har et arbejde, og at flest muligt sørger for at få det.
Ole Sohn (SF), 2007-01-11:
Jeg synes, vi har haft en ganske interessant debat i dag, hvor vi efter nogle tilløb er kommet frem til en fælles erkendelse.
Og det er, at der ikke er nogen i Folketinget, der har svaret negativt på spørgsmålet om, hvorvidt vi ønsker, at alle, der har mulighed for det, skal ud på arbejdsmarkedet.
Dermed er vi kommet ind til sagens kerne, nemlig spørgsmålet: Virker kontanthjælpsloftet efter hensigten, har det bragt flere i arbejde, giver det incitamenter til, at flere kommer ud i job, eller ej?
Og der har vi jo konstateret, at ingen, heller ikke regeringspartierne, har argumenteret for, at kontanthjælpsloftet har skabt flere i arbejde, men man har alene argumenteret ud fra nogle ideologiske betragtninger om, at det er bedre, at der er en forskel mellem kontanthjælpen og lønningerne.
Så er det faktisk ganske interessant, at der i dagens udgave af Nordjyske Stiftstidende er lavet en undersøgelse blandt kontanthjælpsmodtagerne ...
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Jeg har sådan set kontakter nok.
Den analyse, som beskæftigelsesministeren på opfordring af hr. Bent Bøgsted lavede, nemlig en kulegravning af hele kontanthjælpsområdet, og som kom lige her inden jul, burde hr. Bent Bøgsted læse igennem.
Så ville han kunne se, at for at regeringen kan komme frem til den konklusion, at det for nogle ikke kan betale sig at arbejde, er den nødt til at lægge ekstra omkostninger ind i beregningen af, hvad man har af udgifter, når man er på arbejdsmarkedet.
F.eks. tillægges jo både indbetalinger til a-kasse, fagforeningskontingent og efterlønsbidrag.
Det regnes med ind i omkostningsgrundlaget for dem, der er på arbejdsmarkedet, men det regnes ikke med ind som en del af de omkostninger, man har, hvis man er på kontanthjælp, altså det at betale sit fagforeningskontingent og betale sit a-kasse-kontingent, selv om man står uden for arbejdsmarkedet og ikke kan få dagpenge.
Hvis hr. Bent Bøgsted læste den analyse, han selv har bestilt, ville han måske nå frem til den samme konklusion, som vi andre er nået frem til: Kontanthjælpsloftet virker ikke, det får ikke flere mennesker i arbejde.
Det konkluderes, og derfor er der da grund til, at vi tager konsekvensen af det og afskaffer det.
Jens Vibjerg (V), 2007-01-11:
Det er jo fantastisk, at Socialdemokraterne efterhånden er kommet så langt væk fra det arbejdende folk, at de ikke har en fornemmelse af, hvordan folk tænker, når de går på arbejde hver morgen.
Jeg synes, at det lidt er en hån af de mennesker, der står tidligt op om morgenen, bringer børnene i daginstitution eller til anden pasning, tager på arbejde, passer deres arbejde, kommer hjem og er sammen med børnene, at de ikke skal have penge for det.
De skal nærmest sætte penge til.
Altså, man vil hellere betale folk en højere ydelse for at være hjemme.
Jeg synes, det er fantastisk, at vi skal opleve, at Socialdemokraterne nu har skiftet holdning.
Man er gået væk fra, som jeg citerede fru Pia Gjellerup for, trods alt at have den indgang, at det skal kunne betale sig at arbejde, at der i hvert fald skal være en lille gulerod.
Det er det, vi synes.
Der skal i hvert fald være en lille gulerod.
Det er fantastisk, at Socialdemokraterne nu i den grad har sadlet om.
Eller er det bare udtryk for en zigzagkurs hos Socialdemokraterne?
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Nu gentager jeg det så en gang til, og så tror jeg, at det skulle være slået fast: Vi var med til at indføre kontanthjælpsloftet, og nu kan vi konstatere, at det ikke virker.
Hr. Jens Vibjerg må da forholde sig til, at det ikke bringer flere mennesker i arbejde.
Det fremgår af alle analyserne.
Jeg har faktisk stået og citeret fra dem, fordi hr. Jens Vibjerg åbenbart ikke selv har haft tid til at læse dem igennem, så han kunne finde citaterne frem.
Man afviser dem bare.
Der står i alle rapporterne – fra Det Økonomiske Råd, Socialforskningsinstituttet, Rådet for Socialt Udstødte, som regeringen selv har nedsat – at kontanthjælpsloftet ikke virker.
Det virker modsat: Det får ikke folk i arbejde, det øger bare fattigdommen.
Det kan da egentlig ikke være så svært at forstå.
Så lige til spørgsmålet om, om Socialdemokraterne har bevæget sig nogen steder hen: Socialdemokraterne står ved, at vi er et velfærdsparti.
Hvis man skal se skillelinjerne i det her Folketing, så skal jeg lige minde om, hvem det var, der med finansloven lige før jul gav store skattelettelser til landbruget.
Det var regeringen og Dansk Folkeparti.
Vi andre kæmper sådan set for, at de svageste mennesker i det her samfund rent faktisk også har et ordentligt eksistensgrundlag.
Jens Vibjerg (V), 2007-01-11:
I Venstre synes vi, at det bedste eksistensgrundlag, vi kan give mennesker, er at give dem fodfæste på arbejdsmarkedet.
Socialdemokraterne vil hellere parkere dem på en overførselsindkomst, så synes man, at man har en god samvittighed, så har man i hvert fald givet dem nogle penge.
Det var en filosofi, som var ret udbredt i sidste århundrede, efter at vi fik sociallovgivningen.
Hos os og heldigvis hos mange i den danske befolkning har det ændret sig til, at det altså betyder noget at være aktiv på arbejdsmarkedet, at være en del af det sociale liv der, plus den indkomstfremgang, det er.
Derfor fatter jeg ikke, at Socialdemokraterne ikke også synes, at man skal have bare en lille, beskeden gulerod i form af en økonomisk fremgang ved at tage et arbejde.
Det er jo det, der ligger i kontanthjælpsloftet.
Kontanthjælpsloftet er egentlig et forkert begreb, for det er jo ikke kontanthjælpen, man skærer i.
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Det var interessant, for vi har jo rent faktisk foreslået, at man skulle sænke huslejerne i det almennyttige boligbyggeri.
Det forslog vi, da regeringen stjal alle lejernes penge for at lave andre aktiviteter med dem end dem, de var beregnet til.
Nu mener hr. Jens Vibjerg, at vi på en eller anden anden måde kan sikre, at huslejen bliver sænket.
Man kan jo ikke bare sige til en familie: Nu bliver I ramt af kontanthjælpsloftet, og det ved vi godt at I gør, fordi I har en høj husleje, fordi I bor i en almen bolig, der simpelt hen bare er dyr, men så må I finde en anden.
Det er det, der er hr. Jens Vibjergs svar.
Men det kan de ikke bare gøre.
Rent faktisk er det jo efterhånden i det her land sådan, at det for mange er dyrere at bo i udlejningsboliger end at bo i en ejerbolig.
Lad mig lige minde hr. Jens Vibjerg om, hvem det var der i sin åbningstale sagde, at der er plads til alle ved samfundets bord.
Når så Det Økonomiske Råd i deres rapport konkluderer, at det, at man gør folk fattigere, gør, at de bliver marginaliserede og kommer længere væk fra arbejdsmarkedet, og så skubber man dem væk fra samfundets bord, er det, statsministeren sagde i sin åbningstale, i hvert fald ikke noget, man har tænkt sig at leve op til og gøre noget ved.
Elisabeth Geday (RV), 2007-01-11:
Nu er det jo ikke nogen hemmelighed, at jeg glæder mig voldsomt til den dag, hvor der kommer et nyt flertal i Folketinget, og til muligheden for at få en ny politik.
Det gælder også afskaffelsen af kontanthjælpsloftet.
Men der er et princip, som jeg i hvert fald alligevel gerne vil fastholde, nemlig at det skal kunne betale sig at arbejde.
Og forudsætningen for, at jeg kan gå ud og sige, at jeg vil af med kontanthjælpsloftet, jeg vil af med starthjælpen, og jeg vil af med alle de her lave ydelser, som bare gør folk fattige, er jo, at jeg også kan gå ud og sige, at jeg gerne vil have en skattereform.
Det betyder altså set med mine øjne, at vi skal give de lavestlønnede et så solidt beskæftigelsesfradrag, at det til enhver tid vil kunne betale sig at komme i arbejde, hvis man ellers kan og man har evnerne til det.
Så mit spørgsmål til hr. Thomas Adelskov – og derved vil vi også kunne få lukket den diskussion, som hr. Jens Vibjerg forsøger at føre – er: Vil Socialdemokraterne være med til, når der kommer et nyt flertal, at give os en ny politik, så vi kan sikre, at det skal kunne betale sig at arbejde ved at give folk et langt større beskæftigelsesfradrag?
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Jeg kan i hvert fald godt love Det Radikale Venstre en ny politik.
Så ville det være rart, hvis Det Radikale Venstre også ville love, at de vil være en del af det flertal, der vil skabe den nye politik, ved at pege på Socialdemokratiets formand som statsministerkandidaten.
Men det ved den radikale ordfører jo udmærket godt.
Vi har sagt, at vi efter et folketingsvalg vil nedsætte en skattekommission, og der er De Radikale meget velkomne til at være med til at bidrage med alle deres gode ideer, og jeg synes rent faktisk, at nogle af dem er meget sympatiske.
Derfor vil der ikke være nogen tvivl om, at vi vil lytte til Det Radikale Venstres udmærkede forslag, og så vil vi med et bredt flertal i Folketinget skabe en skattereform, der vil kunne træde i kraft efter et efterfølgende folketingsvalg.
Elisabeth Geday (RV), 2007-01-11:
Jo, men vi skylder jo i al fairness de mennesker, som tjener 90 kr. i timen og alligevel går på arbejde hver dag, og de andre mennesker, som er lavtlønnede, at der er den her forskel på, om man er på overførsel eller man er i arbejde.
Det kunne vi jo garantere via skattesystemet.
Så jeg vil da opfordre hr. Thomas Adelskov til, at vi samtidig med, at vi nu står sammen om at få fjernet alle de her fattigdomsskabende ydelser – kontanthjælpsloftet, starthjælpen, introduktionsydelsen, hvad de her forsøg på at få folk ned under fattigdomsgrænsen nu end hedder – sætter os sammen og siger, at til samme ikrafttrædelsesdato laver vi en skattereform, som betyder, at beskæftigelsesfradraget stiger, så det til enhver tid vil kunne betale sig at arbejde.
Så har vi sådan set imødekommet de to ting: Vi har fjernet fattigdommen, og vi har også sikret os, at de mennesker, der går på arbejde, får en gevinst ud af det.
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Jeg tror alligevel ikke, at man skal tro, at vi ved at fjerne kontanthjælpsloftet fjerner fattigdommen i det her land, men vi gør noget alvorligt ved fattigdomsproblemet ved at gøre det.
Men det her er jo også et tydeligt eksempel på, at der er forskelle også i oppositionen, selv mellem de partier, som jeg mener står Socialdemokraterne meget nær.
Jeg deler ikke den opfattelse, som fru Elisabeth Geday har, af, at det er sådan, at hvis man har 90 kr. i timen, kan det ikke betale sig at arbejde, for så får man mindre ud af det.
Det gør man ikke.
Det viser den analyse, som er lavet af Beskæftigelsesministeriet, sådan set også.
Jo, hvis der lægges en masse andre omkostninger ind, som ikke nødvendigvis er en fair forudsætning, kan det regnestykke, som fru Elisabeth Geday stiller op, godt laves.
Hvis ikke man tager imod et tilbud om arbejde, får man reduceret sine ydelser væsentligt.
Hvis ikke man tager imod et tilbud, mister man kontanthjælp eller dagpenge.
Man bliver mødt af masser af tilbud, og nu bliver der altså også banket på døren, hvor man bor, og man bliver tilbudt job.
Man bliver tilbudt beskæftigelse, hvis man er i stand til at tage det.
Så kan der være nogle, der har høje huslejeudgifter, og det er jo det, der er tilfældet for mange af dem, som bliver omfattet af kontanthjælpsloftet.
Det skal vel ikke lægges de familier til last.
Erling Bonnesen (V), 2007-01-11:
Så er det forholdsvist nemt at forestille sig følgende: Man sidder ved sagsbehandlerens skrivebord, man er indkaldt til samtale, man får anvist et arbejde, og så bliver der sagt til en, at nu skal man tage det anviste arbejde og få færre penge ud af det end før.
Hvis Socialdemokraterne får gennemført deres forslag, hvordan havde de så tænkt sig at få forklaret det, altså at man nu skal gå fra en offentlig ydelse til et anvist job med overenskomstmæssig løn og alligevel få færre penge ud af det?
Det er jo at vende tingene lidt på hovedet.
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Nu så jeg godt, at hr. Bonnesen markerede før, jeg svarede fru Elisabeth Geday.
Men jeg vil da bare omvendt spørge, om ikke hr. Bonnesen kan bekræfte, at det også af den der analyse fra Beskæftigelsesministeriet fremgår, at der lægges en række økonomiske forudsætninger ind, hvor man siger, at så har de pågældende de her ekstra udgifter.
Jeg tror, at man regner sig frem til, at der efter skat er udgifter på op imod 15.000 kr. om året til a-kasse-bidrag, til medlemskab af en fagforening og til at betale efterlønsbidrag med, hvilket man ikke lægger ind i den beregning, man har for kontanthjælpsmodtagerne.
Derfor kan man godt lave det der regnestykke om, at man næsten får mere ud af at være på kontanthjælp.
Men sådan er det jo ikke i virkeligheden, og derfor er hr. Bonnesens eksempel ikke korrekt.
Men det kan man jo se ved selv at læse analysen.
Jeg skal ikke tage æren for at have lavet analysen.
Men man har ikke kunnet finde et afgørende argument for, at kontanthjælpsloftet rent faktisk kan få flere mennesker i arbejde.
Erling Bonnesen (V), 2007-01-11:
Man kan så korrigere for det, selv om det i hvert fald i Socialdemokraternes optik er sammenlignelige regnestykker.
Lad os forudsætte det og gå tilbage til spørgsmålet igen.
Hvis det er på et sammenligneligt grundlag, hvordan vil Socialdemokraterne så håndtere den situation ude ved sagsbehandlerens bord, hvor man som kontanthjælpsmodtager er indkaldt, får anvist et arbejde, og så skal man tage det overenskomstdækkede arbejde til en lavere løn, end man ellers ville have fået ud af kontanthjælp.
Hvordan vil man håndtere det i det socialdemokratiske forslag?
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Så skal man godt nok være en meget særlig person med en hel masse særlige problemer og en tårnhøj husleje, før det overhovedet kan ske.
Jeg kan ikke lige gennemskue, hvordan det skulle kunne optræde.
Jeg husker, at beskæftigelsesministeren, da vi sidst havde debatten i Folketingssalen – for at få hr. Erling Bonnesens regnestykke til at gå op – var nødt til at tage et ægtepar, hvor man kun satte den ene til at arbejde i 25 timer eller 27 timer om ugen.
For så skulle det vise sig, at man fik mere ud af at være på kontanthjælp end af at have et arbejde.
Jeg kan slet ikke genkende det der.
Hvis vi snakker om et ordinært stykke arbejde til 37 timer, så kan jeg ikke lige gennemskue, hvor det skulle være, men jeg kan da ikke afvise, at der findes en derude med så høj en husleje, hvor man får stor offentlig ydelse til huslejen – nej, jeg tror det egentlig ikke.
Ole Sohn (SF), 2007-01-11:
I modsætning til en del af de forrige spørgere vil jeg gerne starte med at rose Socialdemokraterne.
Jeg synes, det er flot, ikke at man har været med til at vedtage kontanthjælpsloftet i sin tid, men at man tager konsekvensen af, at man har lavet noget, som dokumenterbart viser sig ikke at virke efter hensigten, men som øger fattigdommen, og så nu siger: Det var ikke meningen, det må vi have gjort noget ved.
Det er en ros.
Det andet er bare en stilfærdig konstatering.
Hr. Thomas Adelskov siger, at man vil nedsætte en skattekommission og lave en skattereform, som træder i kraft efter det næstkommende valg, men jeg vil gøre opmærksom på, at det altså kræver 90 mandater.
Det nuværende flertal ønsker ikke at fjerne skattestoppet, det er meddelt så sent som i dagens aviser.
Og der er altså en del andre partier, som gerne vil have en skattereform så hurtigt som muligt for at mindske uligheden i samfundet.
Derfor vil jeg bare stilfærdigt spørge: Kunne man forestille sig, at Socialdemokraterne som en start ville være med til at mindske ægtefælleafhængigheden i kontanthjælpssystemet, så man på den måde kan skabe lidt bedre forhold for flere?
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Jeg noterede mig også i dagens avis, vistnok Berlingske Tidende, at De Radikale havde foreslået det.
Så det vil jeg slet ikke afvise.
Jeg har ikke beregnet, hvilke konsekvenser det ville få, og hvordan det praktisk ville virke, men jeg synes, at det er relevant at få kigget nærmere på det.
Charlotte Antonsen (V), 2007-01-11:
Jeg må sige, at jeg ligesom hr. Bent Bøgsted også blev rystet, da jeg hørte hr. Thomas Adelskov bruge eksemplet fra TV 2, for vi har jo i udvalget mødt den pågældende kvinde, altså kvinden i familien.
Nu kan vi jo ikke her referere fra udvalgsmøder, men jeg kan da spørge hr. Thomas Adelskov, om han ikke er enig i, at den families primære problem økonomisk set ikke havde noget med kontanthjælpsloftet at gøre.
Sådan er der jo mennesker i Danmark, som af forskellige årsager kommer i økonomisk uføre, men at bruge det som et eksempel på kontanthjælpsloftet, synes jeg simpelt hen var meget, meget langt ude.
Jeg håber, hr. Thomas Adelskov vil give mig ret i, at det er rigtigt, at der var nogle specielle omstændigheder ved den pågældende familie.
Nu brugte hr. Thomas Adelskov også vismandsrapporten, og jeg vil gerne spørge, om det ikke også er rigtigt, at der i vismandsrapporten står – jeg citerer: Andelen af fattige i Danmark er forholdsvis lav, og andelen har været ret stabil de sidste 10 år?
Hr. Thomas Adelskov brugte en stor del af sin tale på at tale om den øgede fattigdom, men det er altså ikke en øget fattigdom, som vismændene kan få øje på.
Vedrørende kontanthjælpsloftet: Er det ikke rigtigt, at man i Nyrupregeringens tid halverede ungeydelsen, altså ydelsen til unge på kontanthjælp, og at man havde en meget, meget hurtig effekt, så alle de unge enten kom i uddannelse eller i arbejde?
Det skete altså i den tidligere regerings tid.