Helge Sander (V), 2007-01-19:
Jeg vil først og fremmest gerne takke for debatten, også den samlede opposition, for jeg synes selvfølgelig, det er væsentligt, at vi, når vi laver et så omfattende lovforslag, som er meget vidtrækkende og kommer til at omfatte rigtig mange uddannelser og studerende og vores universitetssystem, får sat fokus på alle detaljer.
Så derfor skal hr. Per Clausen absolut ikke have ris for det, tværtimod.
Men til gengæld synes jeg nok – lidt i forlængelse af, hvad først fru Charlotte Dyremose og nu sidst også fru Charlotte Fischer var inde på – at hr. Per Clausen oversælger problematikken lidt i retning af at skabe en masse problemer, man så også selv sætter spørgsmålstegn ved.
For hvad angår det her med kattelemmen, så tror jeg altså ikke, der er nogen, der gør sig forestillinger om, at det skal misbruges eller anvendes i alle de forskellige sammenhænge, som hr. Per Clausen i dag har antydet.
Jeg vil også gerne sige her, at alle gode ændringsforslag fra hr. Per Clausen selvfølgelig er velkomne.
Jeg tror bare, hr. Per Clausen skal passe på, for han henviste gang på gang til høringssvarene, og jeg tror, at vi, der har siddet i adskillige timer og lavet det endelige lovforslag, kan sige, at disse høringssvar har været genstand for en meget, meget nøje gennemgang i relation til den endelige udformning.
Som det f.eks. er nævnt, har vi jo brugt ordet undtagelsesvis i § 10, stk. 3, netop fordi vi gerne vil understrege, at det er undtagelsesvis.
Nej, det er det ikke.
Det er simpelt hen formuleret sådan, fordi vi ikke har noget ønske om, at det skal bruges.
Det er bare en mulighed, der foreligger, og jeg vil gerne sige, at jeg i hvert fald som minister lægger utrolig meget vægt på det, der står om, at der er mulighed for, at jeg kan gøre et eller andet, såfremt der er noget, der ikke opfylder de lovgivningsmæssige krav.
Jeg mener også, som hr. Martin Henriksen var inde på i et par omgange, at vi er ilde stedt – både Folketing og minister – hvis det er således, at vi ikke har muligheden i den sammenhæng.
Hvad angår de enkelte uddannelser, var jeg glad for, at hr. Per Clausen tilsyneladende kom til at tale over sig, da han sagde, at han for så vidt heller ikke gik ud fra, at det var noget, der ville blive brugt særlig meget.
Det tror jeg heller ikke.
Det kan jeg ikke forestille mig at det vil blive.
De steder, som jeg tror hr. Per Clausen har hentet sine oplysninger fra, er det jo sådan, at efter at uddannelserne er blevet akkrediteret, bliver de endeligt godkendt i ministeriet, og der vil så de arbejdsmarkedsmæssige relationer komme ind i billedet.
Så den forskellighed skal også lige indover, når man vurderer de mange forskellige måder, man angriber dette nye tiltag på.
For det er jo nyt, og det er også derfor, at vi i forligskredsen har sagt til hinanden, at vi bliver nødt til at få sat gang i det, og vi har gjort det her, som vi mener er det bedst tænkelige udgangspunkt og den måde, vi mener vi bedst kan tackle det på i Danmark.
Men vi vil gerne kigge på det allerede om 3 år, sådan at vi kan justere det, hvis det viser sig, at der er noget, som vi kan gøre bedre og gøre anderledes.
Men helt overordnet synes jeg ikke, at de her væsentlige detaljer – men alligevel et lille hjørne i det samlede lovforslag – skal overskygge, at der er grund til at konstatere, at der i det danske Folketing er en bred opbakning til formålet med lovforslaget, nemlig at vi opretter en Akkrediteringsinstitution.
Det er, tror jeg, af afgørende betydning for de danske videregående uddannelser, at vi på den måde sikrer den højeste internationale kvalitet.
Vi har altså nu mulighed for at kunne dokumentere kvaliteten, og jeg synes også, det er vigtigt, at vi ikke bare fokuserer på godkendelse af nye uddannelser, men også på, som det ligger i lovforslaget, at give mulighed for evaluering, sådan at vi hele tiden sikrer, at vi udbyder uddannelser af den højeste kvalitet.
Ikke alene kattelemmen, men også det med uafhængigheden synes jeg har været vendt, og ordførerne for de partier, der indgår i forliget, har svaret på det på forskellig vis.
Jeg vil, for så vidt angår uafhængigheden,
blot nævne en enkelt ting, som jeg tror de fleste, både de, der er her i salen, men også de, der eventuelt følger debatten, kan forholde sig til, og det er det danske forskningsrådgivningssystem.
Det er jo det, der er forbilledet, og der får jeg i hvert fald meget sjældent klager over, at der ikke er tale om uafhængighed.
Det er den samme model, vi griber til her, nemlig at det selvfølgelig er fuldstændig uafhængigt, selv om man måske bor på samme adresse.
Til hr. Per Clausen vil jeg sige, at jeg ikke kan se, at det er så problematisk, at man bor på samme adresse og eventuelt har samme kaffemaskine, når det er så klart beskrevet, som det er i lovforslaget, hvordan og hvorledes Akkrediteringsinstitutionen etableres, og hvordan den drives uafhængigt af Videnskabsministeriet.
Så jeg vil kun endnu en gang sige tak for debatten, tak, fordi vi nu kan få gennemført et meget vigtigt lovforslag.
Der er selvfølgelig nogle ting, vi skal diskutere undervejs, for hr. Per Clausen har allerede annonceret ændringsforslag, og derfor vil jeg sige, at jeg selvfølgelig ser frem til udvalgsbehandlingen, som jeg meget, meget gerne bidrager til.
For selv om der ligger et vægtigt materiale, er jeg selvfølgelig også opmærksom på, at der er nogle ting, som nu foregår parallelt, før det kan sættes i værk.
Og disse relevanskriterier og kvalitetskriterier er selvfølgelig noget, som vi kommer til at diskutere også i månederne fremover.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslagene overgik derefter til anden behandling.
Afstemning