Eigil Andersen (SF), 2015-04-30:
Jeg vil begynde med at se det her fra forbrugerens synspunkt.
Når man står i sit supermarked og skal vælge imellem nogle dagligvarer, man skal købe, så aner man ikke noget som helst om, om de varer er produceret på en ordentlig måde, om der ikke er brugt børnearbejde, om der ikke er blevet forurenet i stor stil osv.
Man ved heller ikke, om der er sket mange alvorlige arbejdsulykker under arbejdet med de pågældende varer, fordi sikkerheden ikke er i orden.
Det vil sige, at man som forbruger er efterladt på herrens mark.
Det er ikke godt.
Den politiske forbruger har i virkeligheden, heldigvis synes jeg, stor indflydelse.
Det har vi jo set, når vi f.eks. har snakket om økologiske varer.
Masser af mennesker vil gerne købe økologiske varer, fordi man vil undgå sprøjtegift, som vi alle sammen ved forurener vores drikkevand, og det er formentlig heller ikke særlig sundt at spise produkter, der har fået sprøjtegift.
Vi har også set det, som det også er nævnt fra talerstolen, med mærker som Max Havelaar Fairtrade, hvor man sikrer sig, at plantagearbejderne, hvad enten de nu beskæftiger sig med at skaffe os kaffe eller bananer, har haft nogle ordentlige arbejdsvilkår, og at der i det hele taget er tale om en bæredygtig produktion.
Jeg mener, at det ideelt set burde være sådan, hvis man kunne nå frem til det, at når jeg står i et supermarked og skal vælge imellem nogle varer, skal jeg kunne se på varen, om den er fremstillet under nogle forhold, der giver rimelige rettigheder for de lønmodtagere, som har arbejdet med at producere dem, og som også sørger for, at der er bæredygtighed, i forhold til alle de miljøspørgsmål der er.
Så på den måde mener vi i SF at Enhedslistens forslag rummer en grundlæggende rigtig god idé.
Så er der blevet sagt forskellige ting i debatten.
Det er f.eks. blevet sagt, at vi har FN's system med Global Compact.
Det er jo også rigtigt, og det er også et fremragende system.
Her kan firmaer melde ind, at de opfylder ti principper, som er aldeles glimrende principper, og så kan de leve op til deres samfundsansvar på en rigtig god måde.
Så jeg mener ikke, at Global Compact-ordningen i sig selv er et svar på det forslag, som Enhedslisten her har fremsat.
Det er også nævnt, at der i forslaget bliver lagt op til, at mærkningsordningen skal finansieres af staten.
Det er nu ikke helt sådan, det står.
Der står, at mærkningsordningen skal være statsligt finansieret eller statsligt støttet.
Det er jo en åbning.
Der kan være tale om, at den skal være statsligt støttet, uden at det står angivet, hvor stor en støtte staten skal give.
I forslaget er der jo lagt op til, at der kan være en diskussion om, hvor stor eller hvor lille den statsstøtte skal være.
Det er klart, at der skal være en eller anden balance i det, sådan at den udgift, der er tale om, ikke stryger op i himlen.
Men jeg tror da, at mange ting kan lade sig gøre, også ud fra den idé, som Enhedslisten her er kommet med.
Så er det jo fuldstændig rigtigt, som man også har sagt her i debatten, at det bør være sådan, at det også er noget, man arbejder med internationalt.
Så sandt, så sandt!
Men sagen er jo den, at der er en række situationer, hvor det er vigtigt, at der er nogle lande, der går foran.
Det har også enkelte gange været Danmark, der er gået foran og kommet med det gode eksempel, som kan inspirere andre lande, og som måske kan inspirere EU og i virkeligheden også inspirere FN.
Så på den måde må man jo se politiske udviklinger som en proces.
Man kan ikke altid få den store forkromede løsning fra starten, og så må man jo som den pragmatiker, jeg tror de fleste af os er, sige, at så må vi jo starte med det, som kan lade sig gøre, og så prøve at arbejde videre med det.
Så på den måde er SF positive over for Enhedslistens forslag og kan stemme for det.