runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2007-05-09:
Jeg kan høre på hr. John Dyrby Paulsens stemme, at det er lidt irriterende, at man har så dårlig en sag, at man er nødt til at skrue lidt højere op for stemmelejet, for vi er jo ikke på vej hen imod et forsikringssamfund, vi er jo ikke på vej hen imod et samfund, hvor det er pengepungen, der afgør, om man bliver behandlet.
Tværtimod.
Når vi gør vores behandlingstider kortere, sikrer vi jo, at man hurtigere kan få en behandling uanset pengepung.
En kortere behandlingsgaranti, som den her regering indfører, sikrer nemlig dem, der ikke i forvejen har pengepungen til at gå ud og købe behandlingen for.
Så er det sådan, at hele diskussionen om antallet af læger er en mærkelig statisk indgangsvinkel til at sige, at der kun er et vist antal læger her i Danmark, og at vi ikke kan hente læger udefra.
Men sandheden er, at det kan man jo, og det gør man også.
Både læger fra Østeuropa og læger fra Indien bliver kaldt hertil for at hjælpe med at forbedre vores sundhedsvæsen.
Der sker samtidig det, at man også er bedre til at sørge for, at de lægekræfter, der er i Danmark, bliver brugt i Danmark, i stedet for at danske læger – som vi så tidligere – tog til Sverige eller Norge for at lave deres operationer og behandlinger.
I dag bruger vi lægekræfterne bedre i Danmark, så det er ikke det nulsumsspil, som hr. John Dyrby Paulsen lægger op til, men der er faktisk en plussum til gavn for borgerne.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-09:
I virkeligheden er vi enige om de ting, altså det her med, at sundhedsbehandling og forskellige måder at gøre det på er en god ting.
Det er godt, og vi har jo selv været med til at indføre det.
Men der er det med den lige og fri adgang.
Jeg vil godt citere forskningschef Niels Ploug.
Han siger, at fortalerne for sundhedsforsikring peger på, at flere behandlinger på privathospitaler gør køen kortere i det offentlige system og dermed er en fordel for alle.
Det er det, skatteministeren lige har advokeret for.
Men, siger Niels Ploug, der er ikke ligefrem overskud af læger, og det vil der heller ikke være fremover.
En sundhedsforsikring betyder først og fremmest, at man rangordner folk i køen.
Dem med forsikring kommer til lang tid før dem uden forsikring.
Det er det samfund, vi er på vej hen imod.
Det er det samfund, som Venstre og skatteministeren og regeringen gerne vil have.
Hvis man har råd til at tegne en forsikring, så kommer man først.
Kristian Jensen (V), 2007-05-09:
Nej, vil jeg sige til hr. John Dyrby Paulsen, det er det ikke.
Det er ikke regeringens politik, det er ikke Venstres politik, det er ikke min politik.
Tværtimod har regeringen i forbindelse med kommunalreformen fået slået fast, at vi ønsker at holde fast i en lige adgang til sundhedsydelser, en fri adgang til sundhedsydelser; det skal ikke være pengepungen, der er afgørende.
Vi gør faktisk det, at vi forbedrer ydelserne for borgerne.
En behandlingsgaranti på 2 måneder var noget af det, vi indførte.
Den sænkes nu til 1 måned.
Hvis ikke man bliver behandlet inden for 1 måned, har man uafhængigt af sin pengepungs størrelse ret til at gå videre og blive behandlet også på de privathospitaler, der er med i ordningen.
Det er faktisk at forbedre vilkårene for dem, der ikke har råd i forvejen.
Det var Socialdemokratiet modstander af, da det blev indført.
Det, der er regeringens politik, er, at vi vil fastholde en fri og lige sygehusadgang.
Vi skal have sundhedsbehandling for alle uanset pengepung.
Men det ville da være tåbeligt at genindføre den skat på sygdom, hvilket den tidligere regering havde, og som vi fik fjernet ved at udvide den skattefri alkoholbehandling til skattefri sundhedsbehandling, uanset hvilken lidelse det måtte være man har.
Betingelsen er, at tilbyder man det til én på arbejdspladsen, så tilbyder man det til alle.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-09:
Det, der er hele ideen i den her debat, er jo i virkeligheden en meget værdipræget indgangsvinkel til det, og det, skatteministeren forsøger, er at vende tingene på hovedet og snakke om noget helt andet.
Den teknik er jo velset og velkendt – måske ikke så velset – men også lidt irriterende, for vi kommer aldrig ned og diskuterer det grundlæggende.
Der er jo ikke nogen, der vil sige, at vi nu skal til at beskatte sundhedsforsikringer.
Det betyder, at vi i virkeligheden alle sammen er med til at finansiere de her sundhedsforsikringer til en bestemt del af den danske befolkning.
Vi har ikke noget imod de her tiltag, men vi har noget principielt imod, at man via skattebilletten giver en rabat til de her virksomheder.
Samtidig med det giver man via skattebilletten en rabat til de her sundhedsforsikringer.
Det er jo der, kæden hopper lidt af, for vi har hele den her værdidiskussion, hvor vi spørger: Hvad er det, man vil?
Ender det med, at vi, når vi kommer på sygehuset, ikke skal opgive vores CPR-nummer, men bliver spurgt om et forsikringsnummer?
Er det det samfund, vi er på vej hen imod, altså forsikringssamfundet?
Det er i virkeligheden det skridt, vi har taget ved det, som skatteministeren advokerer for.
Kristian Jensen (V), 2007-05-09:
Jeg mener, det er et rigtigt princip, at vi ikke har skat på sundhedsforsikringer.
Jeg mener, at det ville være forkert at beskatte sundhed.
Det, der er kernen i området her, er, at ved at have sundhedsforsikringer, er der en række virksomheder, der tager et socialt ansvar.
De er med til at sikre, at deres ansatte kan blive behandlet, og igen må jeg gentage: Det er alle ansatte, der skal tilbydes en sådan ordning.
Faktisk er det sådan, at regeringen har indført en behandlingsgaranti, så man kan blive behandlet inden for 2 måneder.
Her fra den 1. oktober nedsætter vi behandlingsgarantien til 1 måned.
Det er altså et tegn på, at vi både kan styrke den offentlige sundhedsforsikring, dækningen af alle borgere, og samtidig have plads til, at man har en privat sundhedsforsikringsordning ved siden af.
Men lad os lige prøve at vende det om en gang: Den tidligere regering indførte i 1999 med Socialdemokratiet som regeringsparti, at det skulle være muligt at få alkoholbehandling skattefrit.
Så allerede dengang sagde man: Hvis der er nogle ting, vi gerne vil have fremmet, så er det i orden, at det er skattefrit, hvis virksomhederne vil betale for det.
Det er præcis det samme, vi har gjort.
Det er med til at gøre, at danskere bliver hurtigere raske.
Det er med til at gøre, at de kan vende tilbage til den hverdag, de har haft hidtil, og fungere bedre i samfundet.
Jeg har svært ved at se, hvem der kan være modstander af, at virksomheder tager et socialt ansvar.
Men jeg kan så forstå, at det er Socialdemokraterne.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-09:
Det er i virkeligheden lidt i samme boldgade, som jeg var inde på tidligere.
Vi er jo stadig henne ved, at nogle af de her private sundhedsforsikringer i virkeligheden for en dels vedkommende finansieres over skattesystemet.
Det betyder, at alle skatteydere i virkeligheden er med til at betale for, at en del skatteydere har nogle bedre sundhedsforsikringer end, hvad der ellers normalt er tilgængeligt.
Jeg vil godt høre, om skatteministeren finder det rimeligt, at den fordeling, der er, hvad angår sundhedsforsikringen, i virkeligheden er ulig.
Hvis man ser på de undersøgelser, der har været – den sidste, der er omtalt, er omtalt i A4 her for et par uger siden, nemlig fordelingen mellem indkomstgrundlag – så kan man se, at det typisk er folk i den høje ende af indkomstskalaen, der har de her sundhedsforsikringer.
Mener skatteministeren, det er rimeligt, at lavtlønnede i virkeligheden betaler til højtlønnede i den her sammenhæng?
»Finder ministeren det rimeligt, at der via skattesystemet gives et tilskud på ca. 400 mio. kr. til arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer, når dette tilskud på den måde betales af alle skatteydere?«
Kristian Jensen (V), 2007-05-09:
Det ville være dejligt bare at kunne svare ja eller nej til hr. John Dyrby Paulsens spørgsmål, men problemet er, at hr. John Dyrby Paulsen bliver ved med at vende tilbage og argumentere ud fra en artikel, som hr. Kim Andersen har afvist som værende en journalistisk udlægning, han ikke kan stå inde for.
Han afslutter sit indlæg med at sige: Jeg håber dermed, at den tendentiøse artikel er berigtiget.
Jeg mener nemlig ikke, det er fair, at journalister strammer citater ud over det, der ligger i dem.
Jeg mener, det er til gavn for samfundet, at virksomheder tager et socialt ansvar, og jeg mener, at både den private sundhedssektor og den offentlige sundhedssektor bliver bedre, når der er konkurrence om tingene.
Jeg tror på, at den offentlige sundhedssektor har et stort effektiviseringspotentiale, og der arbejdes dygtigt mange steder for at få den offentlige sundhedsforvaltning til at blive endnu bedre, end den er.
Med hensyn til at kunne konkurrere om, hvem der er mest effektiv, og hvem gør det bedst for borgerne og for helbredelsen, synes jeg, det er glimrende, at vi også har en privat sundhedssektor.
Hermed sluttede spørgsmålet.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-09:
Mener Venstre, at den her mulighed for, at lavtlønnede indirekte betaler til rigere borgeres adgang til privathospitaler, er nødvendig eller ej for at få det offentlige sundhedssystem til at oppe sig, som Venstres skatteordfører er citeret for?
Jeg kan ikke se i bloggen, at Venstres skatteordfører har taget afstand fra den formulering.
Det er fair nok, at nogle journalister lige vender og drejer tingene og lige giver det en ekstra kant.
Det er også fair nok, at man i en blog har mulighed for at tilbagevise en udtalelse.
Men jeg kan ikke se, at hr. Kim Andersen har tilbagevist lige nøjagtig den del af spørgsmålet, og jeg synes stadig, at skatteministeren taler fuldstændig udenom.
Er skatteministeren enig i, at de her private sundhedsforsikringer er en nødvendighed for bl.a. at få det offentlige sundhedssystem til at oppe sig?
Ja eller nej?
Det kan da ikke være så svært.
Kristian Jensen (V), 2007-05-09:
Jeg er ikke enig i spørgsmålets præmisser.
Jeg er ikke enig i, at det, der er tale om, er, at man betaler for rigere borgeres tur på privathospital.
Det, der er tale om, er, at vi har lavet en ordning, som er modelleret over den ordning, som den tidligere regering var med til at indføre vedrørende alkoholbehandling.
Den har vi så udvidet, fordi vi syntes, det var tåbeligt, at der var skat på sygdom.
Vi syntes, det var tåbeligt, at hjalp en virksomhed sine medarbejdere, så blev medarbejderne beskattet af den udgift, virksomheden havde haft.
Så nu har vi et system, hvor man som virksomhed har mulighed for at tage et større socialt ansvar.
Hvis man gør det, skal alle medarbejdere på virksomheden tilbydes de samme ordninger.
Jeg vil gerne sige, at vi fra Skatteministeriets side hvert år udgiver en rapport om personalegoder, og vi har ikke kunnet finde dokumentation for, at det her skulle betyde, at sundhedsydelser skulle gives til højestlønnede.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-09:
Skatteministeren ved jo udmærket, at vi kommer til at diskutere det under det næste spørgsmål.
Derfor er det lidt underligt, at skatteministeren nu har brugt to svar på fuldstændig at undlade at svare på det, der egentlig var essensen i det.
Det er rigtigt, at det er det, der står i spørgsmålet, men ministeren skal gå tilbage og lytte til, hvad jeg egentlig begrundede mit spørgsmål med.
Der bad jeg ministeren om at kommentere, om det, at lavtlønnede betaler for rigere borgeres tur på privathospital, virkelig er en nødvendighed for, at offentlige hospitaler skal oppe sig.
Det synes jeg faktisk er en meget principiel og meget, meget vigtig diskussion, men det har skatteministeren overhovedet ikke forholdt sig til i de to svar, der er kommet indtil videre.
Kunne jeg ikke bede ministeren om at forholde sig lige til den del af det, så skal vi nok komme til den anden del lige om lidt.
Kristian Jensen (V), 2007-05-09:
Når man læser hr. John Dyrby Paulsens spørgsmål – jeg går ud fra, at hr. John Dyrby Paulsen selv har skrevet spørgsmålet – så starter det med: Er ministeren enig i, at hvis man er værdifuld for samfundet, skal man kunne komme hurtigere på hospitalet?
Og der henvises til et angiveligt citat.
Jeg besvarer spørgsmålet ved bl.a. at sige, at det er et fuldstændig fejlagtigt grundlag at stille et sådant spørgsmål på.
I stedet for at hænge fast i en artikel, som hr. Kim Andersen dygtigt har tilbagevist i sit indlæg på Nyhedsavisens hjemmeside, synes jeg, at vi skulle tage en diskussion om, hvorvidt vi ønsker sundhedsforsikringer eller ej.
Ønsker vi, at virksomheder skal være med til at tage et socialt ansvar?
Ønsker vi, at virksomhederne, hvis der er nogle klare regler og de regler efterleves, så godt kan være med til at betale en sundhedsforsikring eller udgifterne ved en sygdomsbehandling for deres medarbejdere?
Ønsker vi, at virksomheder skal tage et større socialt ansvar, ja eller nej?
Det ønsker regeringen at de skal, for vi synes, det er glimrende, at virksomhederne er med til at tage et større socialt ansvar.
Jeg tror ikke på, at det går ud over den frie og lige adgang til sundhedsvæsenet.
Men ved siden af det er det en gevinst for samfundet også at have mulighed for at have sundhedsforsikringer, som vi har nu.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-09:
Det var i virkeligheden et svar på det modsatte af det, jeg bad om.
Jeg nævnte det her med, at det skulle være værdifuldt for samfundet, og jeg har også læst bloggen, men det, jeg spurgte om, var jo kommentaren til det her citat med, at det strider mod tanken om lighed, at lavtlønnede betaler for rige borgeres tur på privathospitalet, men at det er nødvendigt for at få offentlige hospitaler til at oppe sig.
Det var den del af det, jeg bad om ministerens kommentar til, ikke til den anden del.
Så kunne ministeren ikke forholde sig til det, jeg spørger om?
Er ministeren enig i den bemærkning og den holdning, at det selvfølgelig strider mod lighedstanken – det er jeg helt enig i – men at det er nødvendigt for at få de offentlige hospitaler til at oppe sig?
Kristian Jensen (V), 2007-05-09:
Det er jo sådan en særlig socialdemokratisk disciplin at tage udtalelser fra en person og så i stedet for at skrive læserbreve og imødegå de udtalelser spørge andre, om de er enige i dem.
Jeg er blevet spurgt, om jeg er enig med Kim Andersen, og finansministeren er blevet spurgt, om han er enig med mig, og statsministeren blev så spurgt, om han er enig med finansministeren.
Sådan spørges der til, hvorvidt man er enig.
Jeg skal bare anbefale hr. John Dyrby Paulsen at gå ind på Nyhedsavisens hjemmeside, avisen.dk, finde artiklen og så gå ned i bloggen og læse det indlæg, som hr. Kim Andersen har skrevet.
Jeg skal bare citere et afsnit fra det: Jeg har aldrig udtalt mig om værdifulde eller mindre værdifulde borgere.
Det ses faktisk også af artiklen.
Det er jeg ikke citeret for, og det mener jeg ikke.
Det er en journalistisk udlægning, som jeg ikke kan stå inde for.
Citat slut.
Når vi har fået afklaret, at der er en journalist, der har strammet sin historie til langt ud over, hvad de egentlige citater kan holde til, så lad os kigge på, hvad sundhedsforsikringer er.
Sundhedsforsikringer er faktisk en ordning, der går ud på, at ansatte kan tilbydes en sundhedsforsikring i virksomheden, uden at de bliver beskattet af det.
I starten, det vil sige i 1999, var det kun alkoholafvænning, der var med, men siden 2002 blev ordningen udvidet, sådan at den nu omfatter lægefagligt begrundede behandlinger ved sygdom eller ulykke, som direkte eller indirekte afholdes af arbejdsgiveren.
Der er jo nogle betingelser for, at det kan hænge sammen.
Man skal have afholdt udgiften som led i arbejdsgivernes generelle personalepolitik for alle ansatte i virksomheden, og herunder skal en forsikring, der tilbydes af arbejdsgiveren, tilbydes samtlige ansatte.
Der stilles endvidere krav om, at der er lægehenvisning eller lægeerklæring om, at den ansatte har behov for behandlingen.
Så det, der egentlig er tale om her – bortset fra en forvrøvlet artikel – er, at vi har fået en ordning, som gør, at virksomhederne tager et større socialt ansvar; en ordning, som sikrer, at hvis man tilbyder det til én medarbejder, skal man tilbyde det til alle medarbejdere på arbejdspladsen.
Dermed er det en ordning, som har betydet, at flere danskere har fået en bedre sundhedsdækning end tidligere.
Rasmus Prehn (S), 2007-05-09:
Vi har jo netop hørt statsministeren understrege helt tydeligt, at det er sådan, at de aftaler, der er indgået med PET om adgang til de her arkiver, er nogle aftaler, der skal overholdes, og at det er helt uhørt, at de her aftaler ikke bliver overholdt.
I den forbindelse synes jeg jo, det er interessant at høre videnskabsministeren som den overordnede ansvarlige for videnskab og forskning i Danmark komme med en forklaring på, hvordan videnskabsministeren vil indskærpe klart og tydeligt over for det her forskningscenter, Center for Koldkrigsforskning – nu ved jeg godt, at det på mystisk vis er blevet placeret i regi af Forsvarsministeriet, men stadig væk har videnskabsministeren det overordnede ansvar for forskningsskik – at det er sådan, når man bedriver offentligt finansieret forskning, at god forskningsskik skal overholdes, dermed forstået, at når man har indgået en skriftlig aftale om, hvordan man behandler arkiver, så skal den selvfølgelig også overholdes, netop som vi lige har hørt statsministeren understrege tydeligt.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-09:
Han udtalte videre, at det godt kan være, at det strider imod tanken om lighed, at lavtlønnede betaler for rigere borgeres tur på privathospitalet, men at det er nødvendigt for at få offentlige hospitaler til at oppe sig.
Jeg vil godt høre, om ministeren er enig i den udtalelse.
Helge Sander (V), 2007-05-09:
Som videnskabsminister er det ikke min opgave at udtale mig om, hvad der i konkrete tilfælde er god forskningsskik, hvad spørgeren jo også ganske udmærket er klar over.
Debat om god forskningsskik eller god videnskabelig praksis finder ofte sted mellem fagfæller.
Eventuelle brud på god forskningsskik vurderes og afgøres herefter på de enkelte institutioner.
Hvis der er tale om videnskabelig uredelighed, kan der være mulighed for at rejse en sag for Udvalgene vedrørende Videnskabelig Uredelighed, i daglig tale UVVU.
På den baggrund ville det være helt forkert af mig, hvis jeg begynder at indskærpe praksis for god forskningsskik over for f.eks. Center for Koldkrigsforskning.
Nu fremstiller hr. Rasmus Prehn det, som om jeg er uenig med statsministeren.
Det må jeg sige nok er lidt af en overfortolkning, da jeg overhovedet ikke har været inde på de spørgsmål, der er blevet drøftet i de forudgående svar.
Men til gengæld må jeg jo kraftigt understrege, at det center, der er oprettet her – et frit og uafhængigt center – er oprettet fuldstændig efter bogen, og hr. Rasmus Prehn er ganske meget på afveje, når han her forsøger at give indtryk af, at det system, som vi har, bl.a. UVVU, ikke fungerer, når vi har et center, som det er tilfældet her.
Det er jo ikke korrekt.
Her er der mulighed for at rejse alle de spørgsmål, som vi gør i alle andre sammenhænge inden for forskningsverdenen, så det mener jeg ikke er en korrekt udlægning fra hr. Rasmus Prehns side.
Rasmus Prehn (S), 2007-05-09:
Igen er det jo en fornøjelse at se videnskabsministeren virkelig i topform, virkelig udleve sit store engagement.
Jeg ville ønske, at det var sådan, at videnskabsministeren ville udvise samme kampgejst og engagement med hensyn til at indskærpe over for det her center, at god forskningsskik skal overholdes.
Det er jo der, man kommer til at tænke på det næste spørgsmål.
For i virkeligheden er det måske sådan, at videnskabsministeren oplever det som god forskningsskik, at man offentliggør de ting, der ellers er fortrolige, og at man bryder aftaler med PET.
Er det det, der er tilfældet, eller vil videnskabsministeren gå så langt som til at sige, at det ikke er i overensstemmelse med ordentlig forskningsskik, når det er sådan, at man ser professor Bent Jensen offentliggøre ting, som han ellers selv har skrevet under på at han ikke vil offentliggøre?
»Opfatter ministeren det som god forskningsskik, når professor Bent Jensen i sin egenskab af leder for det skatteyderfinansierede Center for Koldkrigsforskning offentliggør oplysninger om bl.a. navngivne personer, han ellers har skrevet under på at han ikke vil viderebringe?«
Helge Sander (V), 2007-05-09:
Det er dog mageløst, at man skal stå her og høre hr. Rasmus Prehn sætte spørgsmålstegn ved noget, som ikke alene Socialdemokraterne og Venstre har været enige om, men som, sådan som jeg husker det, hele Folketingssalen var enige om, nemlig hvordan og hvorledes vi tackler uredelighed i dansk forskning.
Det har vi været fuldstændig enige om, og det går jeg også ud fra vi er fremover.
Jeg håber ikke, at vi er uenige om, hvordan og hvorledes vi skal tackle uredelighed fremover, for så er der en helt grundlæggende ting, vi skal have op i Folketingssalen vedrørende gældende lovgivning.
Så synes jeg, det nærmer sig uforskammethed, når hr. Rasmus Prehn siger, at jeg ikke plejer at være med forrest i bussen, når vi taler om forskningsfrihed.
Her blev der sat en tyk streg under, at disse forskere nu også er inde under den samme lovgivning.
Så jeg synes ikke, det er en helt fair beskrivelse.
Måske føler hr. Rasmus Prehn sig lidt presset i et spørgsmål, han har stillet her, og som han har fået nogle glimrende svar på.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Rasmus Prehn (S), 2007-05-09:
Indledningsvis vil jeg da gerne glæde mig over, vi ser en videnskabsminister, der i dag hylder princippet om forskningsfrihed.
Normalt i andre sager oplever vi jo ikke videnskabsministeren som værende den, der sidder forrest i bussen, når det princip skal hyldes.
Men det er jo herligt at få det understreget.
Jeg synes bare, det er lidt betænkeligt, at vi har en videnskabsminister, der her i Folketingssalen giver udtryk for, at den forskningsfrihed, som regeringen lægger vægt på, handler om frihed til at bryde regler, der er indgået aftale om med PET, offentliggøre ting, der ellers er hemmeligstemplede, offentliggøre ting, der er personfølsomme osv., og at man slet ikke vil tage noget på sig, vedrørende hvad forskningsskik er.
Næh, det handler om frihed, man skal bare kunne propagandere imod navngivne personer osv., hvilket jo intet har med forskning at gøre, men er ren propaganda.
Det synes jeg sådan set er sørgeligt.
Jeg synes, at ministeren har et ansvar for at indskærpe over for det her center, ikke hvordan det skal forske – det skal vi ikke blande os i – men at det skal overholde de regler, der er indgået, og at det ikke må bruge dets adgang til materiale til at hænge folk ud og lave propaganda frem for at lave lødig forskning.
Det er trods alt skatteydernes penge, vi bruger her.
Ministeren har et ansvar.
Helge Sander (V), 2007-05-09:
Jeg bliver nødt til at fastholde, at spørgsmål om brud på god forskningsskik eller på traditionerne i dansk forskning normalt klares på forskningsinstitutionerne, og hvis det er således, at der stadig væk er nogle, der mener, at det ikke er i overensstemmelse med de retningslinjer, der er, så har vi jo det system, som er gældende her i landet.
Det er muligt, at fru Pernille Frahm ikke er gået ind i selve forskningen, og det er også ganske svært, da det jo er et nyt center, men for så vidt angår det, der er passeret, bliver jeg nødt til at fastholde, at det er en sag, der alene vedrører forholdet mellem forskeren og PET.
Det tror jeg står ret klart efterhånden, dels efter statsministerens mange svar, dels efter det, jeg har forsøgt at svare på hr. Rasmus Prehns spørgsmål.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-09:
Jamen det er jo så pinligt, for alle ved, hvordan det her center blev oprettet, hvordan det foregik: Man var ikke tilfreds med den første undersøgelse, og så skulle man have en ny, der sagde det rigtige.
Bagefter skal vi så høre alt det her om fri forskning.
Jeg vil bare gerne sige til videnskabsministeren: Bare kom med ét citat, hvor jeg har sagt noget som helst om indholdet i Bent Jensens forskning, bare giv mig et eksempel på, at jeg har sagt noget som helst om indholdet i Bent Jensens forskning.
Det har jeg ikke ment noget som helst om.
Jeg har ment noget om den måde, manden opfører sig på, og om de konsekvenser, det får for hele det center og for hele den respekt, der står omkring 10 mio. danske skatteyderbetalte kroner, som nu er hældt lige ud i vasken.