Holger K. Nielsen (SF), 2016-05-03:
Jeg vil godt sige tak for en god og sober debat om det her vigtige emne.
Jeg skal lige sige for fuldstændighedens skyld, at Enhedslisten også står bag det forslag til vedtagelse, som vi fremsatte før.
Det fik jeg ikke nævnt i min tale, men det gør jeg nu.
Så vil jeg godt lige starte med at tage udgangspunkt i en interessant betragtning, som hr. Christian Juhl kom med i sit indlæg, hvor han sagde, at hvis man sådan går tilbage i tiden, hvis vi f.eks. går 50 år tilbage, ville vi have haft en hel anden debat her i Folketinget, en helt anden debat.
Så ville vi have haft en debat, som gav entydig opbakning til Israel, der blev angrebet af de arabiske nabolande, en entydig sympati for alt, hvad der var i Israel.
Vi er nogle, der kan huske 1967-krigen, hvordan hele stemningen var dengang, også med en dansker som formand for Sikkerhedsrådet, Hans Tabor, og hvordan der var en virkelig stemning til fordel for Israel og jøderne i den konflikt.
Mange danskere tog i kibbutz dernede.
Det var, som hr. Christian Juhl sagde, meget moderne.
Jeg var selv dernede på tommelfingeren i starten af 1970'erne, mens min søster var i kibbutz, flere af mine venner var i kibbutz, og det var meget, meget populært at være det.
Hvad er det, vi diskuterer i Folketinget i dag?
Det er, hvordan man konfiskerer ting, som vi har givet støtte til, på Vestbredden, også danske folketingsmedlemmer, der får deres computere konfiskeret, eller hvad det nu er, det er måske ikke så vigtigt her, men det er vel symptomatisk, at det er nogle helt andre ting, man diskuterer.
Hvor Israel i 1967 var David i forhold til Goliat, er Israel i dag Goliat i forhold til David, nemlig palæstinenserne på Vestbredden.
Vi har et forslag til vedtagelse, som var utænkeligt før i tiden.
Man er nødt til at reagere på den måde, hvis man skal reagere sådan nogenlunde både politisk korrekt og politisk klogt, men også anstændigt menneskeligt set.
Jeg har nævnt, om det ikke er et problem for den jødiske stat, for Israel, at det blevet sådan, om de kan se det.
Det er jo der, det bliver lidt vanskeligt, fordi mange kan godt se det.
Det kan man læse hos israelske forfattere, Amos Oz og andre, Grossman, og debatten i Haaretz og også folk, man taler med, men Gillon siger det så meget interessant i interviewet i Jyllands-Posten, hvor han siger
: Prøv at komme til staten Tel Aviv.
Det er noget helt andet end Israel.
I Tel Aviv lever man simpelt hen som i en boble.
Man er noget helt andet end Jerusalem og resten af Israel, og det vil sige, at i staten Tel Aviv vender man ligesom ryggen til, hvad der sker ude omkring, og det er virkelig et problem.
Det er, som om den israelske befolkning går ned i en puppe og ligesom fuldstændig glemmer, hvad der sker omkring dem, og nægter at indse det – ligesom på »Titanic«, hvor man er på vej mod afgrunden, men nægter at indse det og fester videre.
Det er et problem, og det haster faktisk, fordi bosættelsespolitikken bliver mere og mere giftig og bliver mere og mere kontraproduktiv, umuliggør i stadig højere grad, at man kan få en sammenhængende palæstinensisk stat i en tostatsløsning.
Flere og flere bosættelser skal rives ned, flere og flere ting skal ødelægges, hvis det skal hænge sammen.
Hvilken israelsk regering ville turde gøre det?
Så derfor haster det meget.
Men som sagt, mener jeg, at vi kan gøre noget fra dansk side gennem EU.
Jeg er fuldstændig enig i, at EU i den sammenhæng er kolossal vigtig at arbejde videre med, men også fra dansk side.
Det Danske Hus er fantastisk vigtigt.
Der er ngo-projekter, som vi støtter, som er fantastisk vigtige, hvor vi jo så også skal beskytte dem, når de bliver angrebet af israelske myndigheder, fordi de ikke bryder sig om dem, der er sådan set masser af muligheder.
Tidligere har der været en såkaldt Louisiana-proces, hvor det var Herbert Pundik, der stod bag den, og hvor parter på begge sider sad sammen og forhandlede på Louisiana, hvor man ligesom fik ngo'er, fik civilsamfundet til at arbejde bedre sammen.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Med andre ord: Der er forskellige muligheder, som vi også fra dansk side kan arbejde videre med, og derfor er det vigtigt, at vi fastholder engagementet.
Men tak for debatten.