Eigil Andersen (SF), 2010-07-02:
Den pakke, der er lavet over for langtidsledige, er absolut i småtingsafdelingen.
Jeg vil også gerne sige til hr. Bent Bøgsted, at sagen er, at der ikke er noget som helst, der tyder på, at der er behov for at forkorte dagpengeperioden for arbejdsløse.
Man kan også spørge: Er der noget, der tyder på, at der er behov for at fordoble arbejdskravet, så man fremover skal have haft mindst 52 ugers arbejde inden for 3 år i stedet for nu 26 ugers arbejde inden for 3 år?
Hvorfra ved jeg, at der ikke er behov for de her ting?
Det ved jeg simpelt hen fra den virkelighed, som vi alle sammen har oplevet.
Den internationale højkonjunktur førte, som det er blevet nævnt et par gange, for 2 år siden til, at arbejdsløshedstallet kom ned på 40.000-45.000, og det tror jeg stadig væk er så nogenlunde tæt på fuld beskæftigelse, som man kan komme, når man tager hensyn til, at der hele tiden er nogle, der skifter job og derfor vil have en arbejdsløshedsperiode mellem de to job.
Jeg kan sige til både hr. Bent Bøgsted og de øvrige borgerlige her i salen, at vi altså kom ned på den lave arbejdsløshed, samtidig med at dagpengeperioden for arbejdsløse var på 4 år, og samtidig med at arbejdskravet ved genoptjening af ret til dagpenge var 26 uger.
Det, der er det centrale her, er, at de hidtidige dagpengeregler ikke er en forhindring for noget som helst, når arbejdsgiverne, samfundet og de internationale konjunkturer sørger for, at der er arbejde nok.
Her er det så, det går galt, bl.a. for Dansk Folkeparti, fordi vi jo ikke står i en situation, hvor der umiddelbart er udsigt til fuld beskæftigelse.
Det er meget usikkert, hvordan det kommer til at gå, og derfor kan man sige, at reglerne om arbejdsløshedsdagpenge er et sikkerhedsnet, som i den situation spiller en stor og vigtig rolle, når arbejdsgiverne ikke vil skaffe job nok og samfundet repræsenteret ved den borgerlige regering ikke vil skaffe job nok og de internationale konjunkturer ikke kan skaffe job nok.
Det er så det sikkerhedsnet, som Dansk Folkeparti og den borgerlige regering nu laver et frontalangreb på, og jeg må sige, at det er en meget, meget giftig cocktail, at man både har halveret dagpengeperioden, og at man så nu også vil fordoble arbejdskravet for genoptjening af dagpengeret.
De her mange tusinde arbejdsløse, som regeringen skubber ud af dagpengesystemet, vil så skulle have kontanthjælp, men de fleste af dem vil ikke kunne få noget, fordi de har bil, ejerbolig eller en ægtefælle med en indtægt, og det er så dem, der skal leve af 0,0 kr. pr. måned.
Det er Dansk Folkepartis politik.
De mennesker skubber Dansk Folkeparti og den borgerlige regering altså ud over kanten, ud i et økonomisk morads eller hængedynd, som er umuligt at komme op af, og som for mange vil ende med, at de må sende deres hus eller ejerlejlighed på tvangsauktion.
Det er så åbenbart, hvad Dansk Folkeparti og den borgerlige regerings politik går ud på nu om dage.
Jeg mener også, at dagpengeangrebet er et forsøg på at skade lønmodtagerne på den måde, at man så håber på, at de i desperation vil tage en masse underbetalte job, altså optræde som løntrykkere til gavn for arbejdsgiverne.
Så galt tror jeg dog ikke det vil komme til at gå i praksis, men det er det, som Dansk Folkeparti og regeringen gerne vil opnå, selv om man ikke vil indrømme det officielt her fra talerstolen – og heller ikke gjorde det under andenbehandlingen.
De borgerlige er klar over – og det er Dansk Folkeparti selvfølgelig også – at det vil give et ramaskrig i den offentlige debat, hvis man indrømmede, at det er underbetaling og løntrykkeri, man vil presse ledige til med det her forslag.
Men sandheden er, at det er det, som det drejer sig om.
På den måde er det her dagpengeangreb generelt et frontalangreb – ikke bare på lønmodtagerne, men også på fagbevægelsen.
I forvejen er det sådan, at det er ret dyrt at være medlem af en a-kasse, og nu vil Dansk Folkeparti og regeringen så desværre underminere a-kasserne ved at gøre det væsentlig dårligere at være medlem, men til samme kontingent.
Med forsøget på at underminere a-kasserne, forsøger man jo også at underminere fagbevægelsens styrke.
Med andre ord står vi her over for den rå borgerlighed, der viser sin knytnæve gennem de her ganske urimelige forslag.
Både Dansk Folkeparti, Venstre og Konservative har gennem de sidste 9 år lavet store huller i vores velfærd, hvad enten det drejer sig om børn, ældre eller sygehuse, og det nye er, at man nu også er ved at ødelægge det store flertal af lønmodtageres rettigheder, når der mangler job i samfundet, når man er arbejdsløs.
Samtidig forringer man i øvrigt ufaglærtes muligheder for at uddanne sig ved at skære ned på mulighederne for voksen- og efteruddannelse, selv om der er et skrigende behov for den slags, for at Danmark kan klare sig i fremtiden.
Dagpengeforringelserne er ikke kun urimelige, uretfærdige og umenneskelige, de er også uintelligente.
Enhver ved, at arbejdsgiverne i Danmark har nydt stor gavn af, at det er forholdsvis nemt at hyre og fyre medarbejdere.
Det er arbejdsgiverne glade for, fordi det giver dem en stor fleksibilitet.
Men det har jo kun kunnet lade sig gøre, at man har haft det på den måde, fordi lønmodtagerne så har haft en vis tryghed gennem en forholdsvis lang dagpengeperiode.
Nu bryder de borgerlige den her balance, og resultatet kan meget let blive længere opsigelsesvarsler.
Det korte af det lange er, at Dansk Folkeparti, Venstre og Konservative i disse måneder ødelægger den danske arbejdsmarkedsmodel, flexicuritymodellen.
Det er både urimeligt, uretfærdigt og dumt, også over for virksomhederne, og det stemmer SF naturligvis imod.