runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2010-05-11:
Vi har i gennemsnit i de sidste 10 år haft 80 dødsbrande, og der er ofte tale om, at det er enlige, ældre mennesker, som er meget lidt mobile, der brænder inde, og så har vi en stribe andre ulykker, og mange af dem kunne være undgået, hvis der havde været en brandalarm.
Ministeren siger, at det ikke er nogen garanti for, at folk bliver reddet, at der er brandalarm.
Nej, der er ikke garanti for noget som helst her i verden, men vi ved fra de specifikke ulykker, at brandalarmer gør en forskel, vækker folk, så de kan komme ud, hvis de er mobile, og de gør selvfølgelig også, at hele beredskabet bliver sendt af sted.
Ministerens forgænger har jo selv været med til at indføre kravet om, at der fra 2004 skal være installeret brandalarmer i nye boliger, og det må jo være, fordi man mener, det gør en forskel, at der er brandalarm.
Hvorfor skal der ikke være brandalarm der, når der skal være det i de nye boliger?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-11:
Jo, det er det.
Derfor gør vi ganske meget i Danmark på alle mulige leder og kanter for at redde menneskeliv, for at sikre, at der sker hurtig udrykning, hvis der meget beklageligt opstår brand, og at der er opmærksomhed om det.
Men jeg synes, det bedste, vi kan gøre, jo er at sammenligne os med et land, som har gennemført et lovkrav, og det har Norge nemlig gjort, det gjorde de i 1992.
Ambitionen var at nedbringe antallet af dødsbrande med 33 pct. En undersøgelse fra 2000 viste, at målsætningen ikke var blevet nået, og en del af forklaringen er formentlig, at ca. 23 pct. – har man målt sig til – af alle røgalarmer ikke fungerer på grund af manglende batteri.
Jeg kan også konstatere, at der i Norge er ca. 1,6 omkomne pr. 100.000 indbyggere, mens der i Danmark er 1,3 omkomne.
Så det er altså et land, som har obligatoriske røgalarmer, og et land, som ikke har det.
Vi har færre dødsbrande, omkomne, i Danmark, og det har noget at gøre med, at man selv er motiveret for at yde en indsats og tilse, at batterierne virker, og at de røgalarmer i det hele taget virker.
Peter Madsen (V), 2010-05-11:
Socialdemokraterne foreslår med B 189, at det skal gøres lovpligtigt at opsætte brandalarmer i alle eksisterende boliger i Danmark.
Forslaget indeholder derudover krav om installering af brandalarmeringsanlæg i boliger, hvor der bor ældre visiterede borgere, og at det skal være lovpligtigt at installere røgalarmer tilsluttet elnettet ved større omog tilbygninger.
Intentionen med forslaget er at nedbringe antallet af dødsbrande, og den intention kan jeg naturligvis kun tilslutte mig.
Jeg mener bare ikke, at vi når det mål med Socialdemokraternes forslag.
Rigtig mange danskere har allerede sat røgalarmer op i deres hjem.
En undersøgelse fra Beredskabsstyrelsen fra 2009 viser, at hele 71 pct. af danske husstande har mindst en brandalarm, og at størstedelen faktisk fungerer.
I Norge har der siden 1992 været pligt til at installere batteridrevne røgalarmer i boliger.
Her viser undersøgelser, at røgalarmerne ikke har den tilsigtede effekt.
Alarmerne virker nemlig ofte ikke – enten fordi folk har taget batterierne ud eller har glemt at skifte dem.
Det betyder, at selv om vi gør, som Socialdemokraterne foreslår – dvs. pålægger alle danskere at installere røgalarmer i deres hjem – er der ikke nogen garanti for, at antallet af dødsbrande vil falde.
Hvis brandalarmerne skal have den ønskede effekt, beror det først og fremmest på den enkeltes motivation.
Det er ikke nok at have en røgalarm, hvis man ikke får sat batterier i eller vedligeholder alarmen.
I Venstre mener vi, at det må være op til den enkelte husstand og familie at tage vare på og ansvar for egen sikkerhed.
Det er ikke politikernes job at overvåge og kontrollere, om danskerne har husket at skifte batterier i deres røgalarm.
Kravet vil kunne legitimere, at forsikringsselskaberne i tilfælde af brand ikke skal udbetale erstatning, hvis boligen ikke har været forsynet med en brandalarm, eller hvis alarmen ikke fungerede.
Det vil skabe en meget utryg retsstilling for forsikringstageren, som måske bliver sat i den vanskelige situation at skulle bevise, at røgalarmen virkede, da branden brød ud.
I 2004 gjorde regeringen det lovpligtigt at installere røgalarmer tilsluttet strømforsyningen i nybyggeri og ved større om- og tilbygninger, så den del af Socialdemokraternes beslutningsforslag er altså allerede gennemført.
Venstre mener ikke, at dette beslutningsforslag vil have den ønskede effekt og kan derfor ikke støtte forslaget.
Bjarne Laustsen (S), 2010-05-11:
Allerførst vil jeg gerne ønske hr. Peter Madsen tillykke med jomfrutalen.
Det er jo altid en milepæl at komme derop og sige nogle ting, og derfor vil jeg selvfølgelig gerne spørge Venstres ordfører, hvordan det kan gå til, at man på nogle områder har indført lovkrav om automatiske brandalarmer, eksempelvis på ældrecentre, og så er der nogle steder, hvor det ikke er gennemført.
Hvorfor er det godt at have det gennemført nogle steder og ikke andre steder?
Og hvorfor skal der tilsvarende i nye boliger bygget efter 2004 være brandalarmer, når der i de langt flere boliger fra den ældre boligmasse ikke skal være det?
Man kunne da forestille sig, at ældre boliger var mere brandfarlige at bo i end nye.
Hvad er det, der gør forskellen imellem kravet til nye boliger og ældre boliger?
Den argumentation, som Venstres ordfører kommer med her, betyder jo, at man lige så godt kunne tage og pille alarmerne ned, for man tror ikke på dem.
Så siger man, at folk må selv om, om de sætter batteri i eller tager det ud eller noget, det er fuldstændig ligegyldigt.
Altså, man har indført et lovkrav i nye boliger fra 2004, og den del af lovforslaget handler jo om, at man simpelt hen skal håndhæve det, for det gør man ikke ude i kommunerne.
Det er det, der er det nye i det her, nemlig at man skal håndhæve, at når man laver større om- og tilbygninger, skal der være brandalarmer tilsluttet lysnettet.
Det er en god idé.
Det støttede vi også dengang.
Men hvordan kan det så være, at man ikke støtter det i ældreboliger?
Hvorfor skal der være den forskel?
Hvorfor skal der være nogen ældre mennesker, der er visiteret til en bolig, hvor der er en brandalarm, og i andre skal der ikke være det?
Hvorfor er der den forskel?
Peter Madsen (V), 2010-05-11:
De har haft rigtig god virkning, fordi rigtig mange folk har taget den idé til sig.
Det viser sig jo også, at statistikken i Danmark er fuldt ud lige så god, som den er i Norge, hvor man har kravet om lovpligtige alarmer.
Anita Knakkergaard (DF), 2010-05-11:
Dansk Folkeparti mener umiddelbart, at forslaget har nogle rigtig gode intentioner, men ved nærmere gennemgang af de faktiske oplysninger har vi dog indvendinger mod Socialdemokratiets forslag.
Socialdemokratiet ønsker med forslaget at gøre det lovpligtigt at opsætte batteridrevne røgalarmer i alle eksisterende boliger i Danmark, at installere automatiske brandalarmeringsanlæg i boliger, hvor der bor ældre visiterede borgere, og at opsætte røgalarmer med tilslutning til elnettet i boliger ved større om- og tilbygninger, som kræver en kommunal byggetilladelse.
Med hensyn til om- og tilbygninger fremgår det af ministerens svar på spørgsmål 406 stillet i 2010, at der i 2004 blev indført krav i bygningsreglementet om røgalarmer i nye boliger.
Kravet er, at nye boliger skal være forsynet med røgalarmer tilsluttet strømforsyningen, og at røgalarmerne skal være forsynet med batteribackup.
Kravene gælder i forbindelse med opførelse af ny bebyggelse og tilbygning til bebyggelse samt ved ombygning af og andre forandringer i bebyggelsen.
Så Dansk Folkeparti mener på baggrund af ministerens svar, at Socialdemokratiets forslag allerede er gennemført og derfor er overflødigt.
Vedrørende forslaget om at opsætte batteridrevne røgalarmer i alle eksisterende boliger i Danmark fremgår det, at Norge i 1992 indførte krav om røgalarmer i eksisterende boliger.
En stikprøveundersøgelse foretaget i 1997 viste, at der var installeret røgalarmer i næsten 100 pct. af boligerne, men 23 pct. virkede ikke på grund af manglende eller fladt batteri.
I Danmark er der installeret røgalarmer i ca. 60 pct. af boligerne, og BrandBevægelsen har besluttet at arbejde for frivillig opsætning af røgalarmer frem for lovgivningskrav.
BrandBevægelsens begrundelse er, at når problemet først og fremmest ligger i, at mange røgalarmer ikke får skiftet batteri, nytter det ikke at stille et lovkrav.
Vi er i Dansk Folkeparti enige i BrandBevægelsens konklusion og ønsker derfor, at det skal ske på frivillig basis.
Vi mener også, at der bør gennemføres nye kampagner sådan lig den, man gennemførte i 2007 og 2008, »Farmor ønsker sig en røgalarm!«.
I Dansk Folkeparti mener vi, det er nødvendigt, at de mennesker, der er visiteret til ældreboliger, eller som er visiteret til permanent pleje med kald i eget hjem, opnår sikkerhed i hjemmet i tilfælde af brand.
Derfor vil vi gerne henstille til ministeren, at vi får set på, om der skal opsættes røgalarmer i hver plejehjemsbolig, der går på plejepersonalets kaldeanlæg, så de gamle termoalarmer, der blev opsat for 40 år siden, og som stadig forefindes i ældreboliger i kommunerne, men ikke er tilstrækkelige, bliver kombineret med røgalarmer.
Vi kan, som det fremgår, ikke stemme for beslutningsforslaget, som det foreligger, men vi ser frem til udvalgsbehandlingen.
Bjarne Laustsen (S), 2010-05-11:
Jeg vil gerne kvittere over for Dansk Folkepartis ordfører for det lille tilsagn, det er at kigge på det her.
Derfor vil jeg gerne spørge, om fru Anita Knakkergaard er lige så tilfreds som Venstres ordfører med, at der er ca. 80 mennesker, der branddør i Danmark om året, når bare tallet er lavere end i Norge.
Det var jo det, Venstre var kommet frem til, og derfor afviste de forslaget.
Man har slet ingen ambitioner om at bringe antallet af branddøde ned.
Det viser sig, at hvis man kigger på det sag for sag, kunne en ganske almindelig brandalarm i en masse af de tilfælde jo godt gøre en forskel.
Derfor vil jeg gerne stille det spørgsmål til Dansk Folkepartis ordfører: Hvorfor skal der ikke være brandalarmer i ældre boliger, når Dansk Folkeparti har været med til at indføre et lovkrav om, at der skal være det i nye boliger?
Hvorfor er der den forskel?
Peter Madsen (V), 2010-05-11:
Som jeg sagde i min tale, og som ministeren redegjorde for, har man jo i Norge haft sådan et krav til alle boliger, og det viser sig, at det ikke går bedre med hensyn til brande i Norge, end det gør i Danmark.
Jeg tror, at det, der er allervigtigst i forhold til røgalarmer, er, om den enkelte familie føler et vist ansvar for, at man har husket batterierne, at man selv har sørget for at sætte dem op, og at det kommer derfra.
De er ikke på batteri.
De har kun batteri som backup, så det er jo et lidt andet system og kan ikke helt sammenlignes.
Bjarne Laustsen (S), 2010-05-11:
Jeg takker for svaret, men jeg synes, det er lidt fattigt.
Og der kom en beretning – som fru Colette L. Brix også nævnte – for 2 år siden, der sagde noget om, at vi skulle gøre noget ved det her, men der er intet sket; man sidder på hænderne.
Nu har vi oplevet en situation, hvor der er mange mennesker, der er blevet fyret, og det rammer altså op imod 1.000 mennesker og deriblandt den omtalte familie fra Nordjylland, der sidder på tilhørerpladserne.
Det er da ren gift, hvis det er sådan, at vi gerne vil have, at en familie starter en virksomhed.
Den her familie har ventet over et år på at få afgjort en klage.
Er det rimeligt, at folk skal vente så lang tid?
De går da fra hus og hjem, inden regeringen har taget sig sammen til at gøre noget som helst i den sag.
Jeg synes simpelt hen, det er for ringe.
Hvis regeringen er så erhvervsvenlig, som de siger de er, skal der vel også være plads til, at man kan fyre sin ægtefælle, og at vedkommende så kan få understøttelse i en periode, indtil der er fundet et nyt arbejde.
Er det ikke rimeligt?
Benny Engelbrecht (S), 2010-05-11:
Skal jeg forstå det sådan, at ministeren er tilfreds med den udbredelse, som AB-Forbruger har på nuværende tidspunkt, eller er der en forventning om, at regeringen vil tage initiativer for at sikre, at den bliver yderligere udbredt?
Sådan som jeg kan forstå det, er der jo en bekymring i forhold til i hvert fald dele af forslaget, men det er jo ikke anderledes, end at alt naturligvis er til debat, og vi vil selvfølgelig også være indstillet på at finde løsningsmodeller.
Så spørgsmålet er, hvis vi tager det grundlæggende princip, dette at sikre, at alle forbrugere er omfattet af nogle grundlæggende rettigheder, som man eksempelvis også er, hvis man går ud og køber en vaskemaskine, om man så kunne forestille sig, at det ville være en del af det element, som man kunne kigge på efter 2012, når den nuværende aftale skal evalueres?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-11:
Nu var det jo nogle regler, som blev skabt, sidste gang Socialdemokraterne var ved regeringsmagten.
Dem har den borgerlige regering gjort meget for at smidiggøre, så selvstændigt erhvervsdrivende får nogenlunde de samme vilkår som lønmodtagere med hensyn til sygdomsforsikringer, med hensyn til barsel osv.
Så hele vores virke har jo handlet om at give selvstændigt erhvervsdrivende nogle fornuftige vilkår, også i tilfælde af at man oplever sygdom, nedgang i konjunkturerne osv.
Så der gør vi alt, hvad vi kan, men inden for de rammer, som dagpengelovgivningen giver, og som vi har indgået en aftale om med bl.a. Socialdemokraterne.
Det skulle hr. Bjarne Laustsen så have fortalt sin arbejdsminister, da der sidst sad en socialdemokratisk arbejdsminister og hr. Bjarne Laustsen var ordfører på området, for reglerne er jo derfra.
Vi har gjort det i den borgerlige regering, at vi hele tiden har sikret, at selvstændigt erhvervsdrivende får bedre og bedre vilkår.
Det har jo været et mantra for hele vores arbejde.
Vi vil forkæle selvstændigt erhvervsdrivende, så de får nogle ordentlige vilkår.
Det handler om rammevilkår, det handler om at fjerne de administrative byrder, som vi er godt på vej til at tage ordentligt fat på.
Vi har fjernet 20 pct. af de administrative byrder for de selvstændigt erhvervsdrivende svarende til 6 mia. kr. Jeg kender selv ganske udmærket til forholdene for selvstændigt erhvervsdrivende, jeg er gift med en, jeg har igennem en del år arbejdet som økonom i arbejdsløshedskassen for selvstændige, og jeg ved, hvor udfordrende og problematisk det er, at man regner alle selvstændigt erhvervsdrivende som nogle, der bare kan komme nemt til det.
Det er et hårdt slid, de arbejder mere end andre, de har en lavere indtægt end mange andre, og derfor skal vi da selvfølgelig forkæle dem på alle de leder og kanter, vi kan.
Men vi har altså en dagpengelovgivning, som er vedtaget af bl.a. Socialdemokraterne, og som vi også står ved.
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-05-11:
Ligesom økonomi- og erhvervsministeren vil jeg gerne kvittere for, at Dansk Folkeparti med dette beslutningsforslag sætter fokus på selvstændigt erhvervsdrivendes forhold.
Særlig i en krisetid er det vigtigt, at vi her i Folketinget har fokus på vækst, iværksætteri og udvikling, for uden initiativrige mennesker, der starter virksomheder, uden selvstændige, der udvikler og udvider deres virksomhed, er det altså vanskeligt at fremtidssikre dansk erhvervsliv og dermed forudsætningen for et Danmark med velstand og velfærd.
Jeg vil dog gerne fremhæve, at regeringen har taget en lang række konkrete initiativer, som utvivlsomt er medvirkende til, at Danmark af en lang række forskellige institutioner og organisationer vurderes som et af de bedste steder at opstarte og drive virksomhed.
Jeg vil gerne fremhæve, at vi har skabt et enstrenget og sammenhængende erhvervsfremmesystem, og som en del af de mange kriseinitiativer fra regeringen har regeringen sammen med Dansk Folkeparti styrket en række konkrete låne-, garanti- og kautionsordninger, herunder erhvervspakken for små og mellemstore virksomheder, hvor eksempelvis kom i gang-lån og vækstkautionsordningen er blevet forbedret.
Etableringskontoordningen, innovation og iværksætteri har været tilgodeset ved forhandlingerne om globaliseringsreserven i 2009, og de administrative byrder bekæmpes konstant af regeringen.
Dertil kommer, at regeringen fortsætter sit arbejde med at sikre de bedst mulige rammevilkår for dansk erhvervsliv og jo dermed også for selvstændigt erhvervsdrivende.
En fortsat indsats med hensyn til forenkling af administrative byrder og andre barrierer, som virksomhederne unødvendigt skal bokse med i hverdagen, er selvfølgelig vigtig.
Så der er faktisk en stor samklang mellem regeringens politik og Dansk Folkepartis beslutningsforslag, som jo netop drejer sig om at forbedre forholdene for selvstændigt erhvervsdrivende.
I Venstre vil vi derfor se frem til et konstruktivt udvalgsarbejde, således at de fælles mål, som regeringen og Dansk Folkeparti har, kan blive realiseret til gavn for Danmark og danskerne.
Bjarne Laustsen (S), 2010-05-11:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om han også synes, at det er rimeligt, hvis man arbejder hos sin ægtefælle og betaler sit a-kasse-kontingent og så er nødt til at træde ud af virksomheden, at man kan få understøttelse.
Svaret giver to muligheder: Ja eller nej.
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-05-11:
Jeg er helt sikker på, at hr. Bjarne Laustsens indsigt i området er mere fyldestgørende end min, da reglerne har en fortid, der er længere end min tid her i Folketinget.
Bjarne Laustsen (S), 2010-05-11:
Jeg kan oplyse Venstres ordfører om, at regeringen har haft magten i 9 år.
Der har været rejst adskillige sager.
Jeg kan forsikre Venstres ordfører om, at hverken Venstre eller Socialdemokratiet har en aftale om, at der skal gå et år med at behandle en klagesag.
Jeg vil bare spørge, om man synes, at det er helt rimeligt, at der kun er de to muligheder, at enten skal man lade sig skille, eller også skal man afhænde sin virksomhed, hvis man har været ansat hos sin ægtefælle.
Synes man ikke, at det er en god idé, at en familie netop kan være sammen om at drive en virksomhed, men også have forståelse for i en situation, at der kan være behov for, at den ene må holde op, fordi virksomheden ikke kan bære to indtægter – eller to udgifter, hvis det er den måde, man kigger på det på?
Hvis man så ikke kan få understøttelse, er der så ikke tale om en diskrimination?
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-05-11:
Jeg synes jo, at hr. Bjarne Laustsen nævner et vigtigt element, nemlig at der åbenbart pågår en klagesag i det helt konkrete tilfælde.
Jeg skal blankt indrømme, at jeg ikke er ekspert ud i den sidste detalje i de dagpengeregler, som hr. Bjarne Laustsen her spørger ind til.
Jeg kan i hvert fald bare konstatere, at hvis der er en klagesag, så er der jo åbenbart en uenighed på den ene eller den anden side, som der så forhåbentligt er et ordentligt klagesystem, der kan tilvejebringe et ordentligt svar på.
Jeg vil starte med at sige, at der jo er nogle forskelle og ulemper ved forskellige måder at organisere sin virksomhed på, og det har jo en lang række forskellige årsager.
Men som jeg sagde i min ordførertale, så er vi optagede af, at vi sikrer de bedst mulige rammevilkår.
Som jeg nævnte, er der jo en række ting i støbeskeen fra regeringen, og som jeg sluttede min ordførertale af med at sige, så synes jeg da, at vi skal tage en fordomsfri drøftelse for at finde ud af, hvordan vi får belyst det her og analyseret situationen
Bjarne Laustsen (S), 2010-05-11:
Jeg lagde mærke til, at der i ministerens tale ikke var noget om enkeltmandsvirksomhed, og der var ikke noget om udtræden af virksomhed.
Vi har et ægtepar, som sidder heroppe på tilhørerpladserne, og som er ramt af det forhold, at der er en generel nedgang i mandens virksomhed.
Han er blevet nødt til at fyre sin kone, og det har den konsekvens, at konen ikke kan få understøttelse.
De har to muligheder: Enten skal de lade sig skille, eller også skal manden afhænde sin virksomhed.
Er det godt for iværksætteriet i Danmark, at vi har et system, hvor man betaler sit kontingent, står til rådighed, laver et cv-klik, sender de ansøgninger, der skal til, og alligevel ikke kan få understøttelse i en situation, hvor vi også oplever at de øvrige dele af erhvervslivet ikke har de ordrer, som de gerne vil have, og som også er nødt til at afskedige?
Er det ikke dybt diskriminerende, at en ægtefælle så ikke kan få understøttelse i den situation?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-11:
Det driver hele mit virke også som økonomi- og erhvervsminister, at væksten skal skabes i den private sektor og ikke i den offentlige sektor.
Vi skal have skabt arbejdspladser, og vi skal have skabt de bedst mulige rammevilkår.
Så alle gode ideer ønskes, og dem vil vi selvfølgelig tage med i det arbejde.
Carina Christensen (KF), 2010-05-11:
Jeg synes, det er rigtig vigtigt, at der er gode oplysninger til forbrugerne, så man kan træffe et oplyst valg med hensyn til, om man vil lave låntagning.
Der synes jeg, at det er en interessant oplysning, vi har fået, at det her i landet faktisk ikke er unge mennesker, der optager de her lån, men en lidt ældre aldersgruppe, omkring 25-40 år, og de har alt andet lige en baggrund, som gør, at de måske godt ved, at de har et personligt ansvar, når de går ud og optager sådan nogle lån her.
Bente Dahl (RV), 2010-05-11:
Ny teknologi giver nye muligheder, også på det område, vi diskuterer her og nu, nemlig sms-lån, hvor det i virkeligheden måske er blevet alt for let at optage lån pr. sms.
I nogle tilfælde er der tale om helt uhyrlige procentsatser, og Radikale Venstre er åbne for at se på, hvilke redskaber vi skal tage i brug for at kunne dæmme op for og styre denne nye type lån.
Ifølge undersøgelser fortryder specielt mange unge, efter at de har optaget lånet, og næsten halvdelen giver udtryk for, at de ikke ville have optaget lånet, hvis der havde været betænkningstid på 1 døgn eller mere.
En ud af fire påpeger, at de aldrig havde taget lånet, hvis de havde haft en klar forståelse af omkostningerne.
I Radikale Venstre er vi positive over for intentionerne i forslaget og over for forslaget, og vi vil meget gerne diskutere de praktiske omstændigheder ved at gennemføre forslaget, så den bedste løsning findes.
Det er lidt uklart, hvordan et forbud kan gennemføres og virke i praksis.
Men vi vil meget gerne være med til ikke mindst at tage hånd om de unge forbrugere, som tydeligt lader sig overraske med deres hurtige handlinger, og vi vil gerne være med til at sikre sårbare forbrugergrupper.
Frank Aaen (EL), 2010-05-11:
Enhedslisten er også positive over for forslaget.
Måske skulle man lige starte sådan lidt mere generelt, for det er jo ikke første gang, vi diskuterer ågerparagraffen her i Folketinget, og vi må konstatere, at den mig bekendt aldrig er blevet brugt, i hvert fald ikke i nyere tid, og hvis det skulle være sket, så i hvert fald meget sjældent.
Spørgsmålet er, om ikke vi har brug for at få ændret den paragraf, sådan at den kan gribe ind der, hvor folk bliver flået af en lånehaj i en eller anden nødsituation.
Jeg tror, at vi generelt måske skulle overveje at undersøge, om ikke der er brug for sådan en ændring.
Jeg kan ikke engang huske argumentet imod at stramme den lovgivning.
Jeg kan huske, vi har diskuteret det før, og det er blevet afvist af, jeg tror endda forskellige regeringer, men jeg synes, det er noget, der er værd at overveje.
Selve forslaget her støtter vi, fordi sms-lån er med til at bringe folk i uføre, og det er på millisekunder.
Altså, mange andre ting kan man nå at fortryde, men her er det altså bum, så har man et lån og dermed også en stor renteudgift.
Det mener jeg er indlysende at vi skal forbyde.
Man kunne overveje, om man skulle lave en bagatelgrænse, sådan at små lån med en fornuftig rente kunne være i orden – det ved jeg ikke om forslagsstillerne har tænkt på – sådan at det, vi griber ind over for, er, når folk virkelig gældsætter sig på en måde, så det giver store problemer for deres personlige økonomi.
Det vil jeg i hvert fald godt være med til at debattere.
Og hvordan sådan en lov her i det hele taget skal udformes og håndteres, står selvfølgelig tilbage, men det er jo regeringens opgave, hvis det var sådan, at de ville påtage sig den, men det vil de så desværre ikke.
Men vi støtter forslaget og er parate til at diskutere den konkrete udformning.