runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-04-27:
Analysen er forankret i en tværministeriel arbejdsgruppe.
Fremme af specifikt andengenerationsbioætanol baseret på private investeringer er en central del af analysen.
I den sammenhæng har der også været afholdt møder med MEC.
Jens Joel (S), 2016-04-27:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Hvad kan ministeren oplyse om inddragelsen af parterne bag MEC-konsortiet i udarbejdelsen af den rapport, som ifølge regeringen skal bruges som grundlag for at træffe beslutning om iværksættelse af projektet, der ventes at skabe op mod 1.000 arbejdspladser omkring Holstebro?
Hvad kan ministeren oplyse om inddragelsen af parterne bag MEC-konsortiet i udarbejdelsen af den rapport, som ifølge regeringen skal bruges som grundlag for at træffe beslutning om iværksættelse af projektet, der ventes at skabe op mod 1.000 arbejdspladser omkring Holstebro?
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-04-27:
Jeg kan konstatere, at en række elementer i aftalen fra 2012 er blevet dyrere, senest er det oplyst i et skriftligt svar til Folketinget, hvad forventningen er omkring de kystnære vindmøller, og forventningen var i 2012, at de ville koste ca. 2 mia. kr., og nu er regningen så godt og vel 4 mia. kr. – 4,2 mia. kr.
Hvis ikke jeg som minister forholdt mig til det, satte mig ned og tog en samtale med forligskredsen om, om det er en god udvikling, og om der er mulighed for at gøre det her på en billigere måde, så synes jeg ikke, at jeg tog ansvar som minister.
Jens Joel (S), 2016-04-27:
Vi diskuterer som sagt meget gerne, om man kan indrette det klogere, om man kan lave de afgifter på en bedre måde, om vi kan sikre en langsigtet PSO-løsning, men vi vil ikke være med til, at der skabes den usikkerhed om meget store investeringer, og det undrer mig egentlig lidt, når ministeren så går ud i pressen og siger, at det er blevet dyrere at lave vindmøllestrøm, end vi havde regnet med.
Sandheden er jo, at den sidste havvindmøllepark, vi har givet grønt lys til, blev 2,2 mia. kr. billigere, end vi havde regnet med i 2012.
Så det er jo ikke rigtigt.
Det er jo rigtigt, at støttebehovet er højere, end vi regnede med, fordi elprisen er lav, men det, vi egentlig efterlyser i alt det her røgslør, er jo, at ministeren siger: I kan roligt regne med, at de penge, I har brugt, ikke er spildt; vi laver ikke om på ting, som allerede er sat i søen.
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-04-27:
Tak for tilsagnet om også at ville gå konstruktivt ind i forhandlingerne.
Så vil jeg sige, at for os er det helt afgørende, at økonomien hænger sammen.
Det er åbenlyst for enhver, når man ser på økonomien i dansk energipolitik, altså den meget, meget store stigning, der er i PSO-afgiften, og også når man kigger fremadrettet i de kommende år.
Der er forventningen om, at der vil vente en stigning på et ret stort beløb, og faktisk er aftalen jo skredet med næsten 50 pct., i forhold til da vi indgik aftalen.
Jeg synes altså, at det eneste ansvarlige er at sætte sig ned, og så håber jeg, at det lykkes os i fællesskab at sikre, at der også fortsat er et bredt flertal bag dansk energipolitik.
Jens Joel (S), 2016-04-27:
Men jeg har jo så nu i et par måneder på vegne af mit parti givet tilsagn om, at vi gerne vil diskutere, hvordan vi kan indrette afgifterne klogere, hvordan vi kan lave en langsigtet PSO-løsning.
Det, der undrer mig, er, at ministeren annoncerer en mulig åbning af energiforliget, en mulig aflysning af ting, der allerede er sat i søen og sat i værk, og når man så spørger ministeren, hvad man skal forstå ved det, kommer der ikke noget klart svar.
Det er jo derfor, at virksomhederne står derude og tænker, at hvad skal vi egentlig investere i tillid til.
Det er vanskeligt.
Det har ellers været styrken i dansk energipolitik, men selvfølgelig er det vanskeligt, hvis man ikke kan få manet den usikkerhed i jorden, så det vil jeg opfordre ministeren til at gøre.
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-04-27:
Tak for det.
Da vi indgik energiaftalen i 2012, foretog vi samtidig nogle fremskrivninger på, hvordan økonomien ville se ud.
De energipolitiske mål som konsekvens af aftalen går det fint med at indfri, både med hensyn til andelen af vedvarende energi og CO2-reduktion, men for regeringen er det helt afgørende, at økonomien i sådan en aftale også hænger sammen.
Det er jo baggrunden for, at vi helt i lighed med, hvad den daværende regering gjorde i 2014, sætter os ned sammen med forligspartierne, får en drøftelse af, hvordan vi kan håndtere den her regning, og der er det min helt klare forventning, at også spørgerens parti vil tage et ansvar.
Jens Joel (S), 2016-04-27:
Tak til ministeren for at gentage svaret på spørgsmålet fra slutningen af marts.
Jeg må indrømme, at jeg faktisk også var en smule overrasket over, at vi skulle have den her snak en gang mere, for baggrunden for spørgsmålet er jo, at da ministeren den 7. marts gik ud og i aviser og på tv-stationer og sagde, at man muligvis skulle genåbne energiforliget, og at man nu vil tage en diskussion om det, skabte det jo naturligt nok en stor usikkerhed.
Det gjorde, at nogle af de virksomheder, som faktisk allerede har brugt millioner på at blive prækvalificeret, blive klar til at byde på f.eks. de kystnære havvindmølleparker, som skulle have budfrist her i starten af april, var det faktisk, har brugt en masse penge, og så er det utrolig vanskeligt for dem, når der bliver skabt usikkerhed om det.
Jeg tror også, at mange havde regnet med ministeren på baggrund af de meldinger, der kom tilbage fra os andre i forligskredsen.
Vi sagde, at vi gerne ville være med til at diskutere, hvordan vi kan hjælpe nogle af de enkelte virksomheder, som er konkurrenceudsatte, og som derfor kan stå med et problem; vi vil også gerne være med til at diskutere en omlægning af afgifterne; og vi vil meget gerne diskutere en langsigtet løsning på PSO-problematikken, men vi vil ikke aflyse ting, som folk allerede har brugt penge på at sætte i værk.
Vi vil ikke genåbne energiforliget.
Af samme grund var det jo med stor forundring, at man så for ganske få dage siden kunne se, at ministeren igen gik ud og sagde, at vi måske skal aflyse ting, som sådan set skulle have været i bud allerede her i starten af april.
Så det er jo på den baggrund, at vi er nødt til at spørge igen: Kan de virksomheder, som faktisk allerede har brugt pengene på at komme i gang med projekterne, blive prækvalificeret; kan de virksomheder, som allerede har investeret millioner, regne med, at de ting, der var aftalt i energiforliget, står ved magt, og at en bred aftale i det danske Folketing stadig er en bred aftale, man kan investere i tillid til?
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-04-27:
Tak for det, og tak for spørgsmålet.
Jeg vil henlede opmærksomheden på, at jeg onsdag den 30. marts svarede på et lignende spørgsmål fra spørgeren.
Dengang blev jeg spurgt, om jeg ønsker at genåbne energiforliget fra 2012, og nu bliver jeg spurgt, om regeringen stadig står bag energiforliget.
Det vil sige, at de to spørgsmål minder om hinanden.
Jeg vil derfor gerne først genopfriske for spørgeren, hvad jeg har svaret.
Den 30. marts svarede jeg, at i vinteren 2014 lagde Venstre sammen med de andre borgerlige partier pres på den daværende SR-regering for at få genforhandlet og billiggjort energiforliget.
Omkostningerne til PSO lå langt over det niveau, vi havde aftalt i 2012.
Takket været vores fælles indsats blev der lavet en vækstpakke i sommeren 2014, hvor PSO-afgifterne blev lettet med 13,2 mia. kr. frem mod 2020.
Alene frem mod 2020 vil PSO-afgiften være cirka 16 mia. kr. højere end forventet, da energiforliget blev indgået.
Dette bliver vi selvfølgelig som regering nødt til at reagere på.
Det er det eneste ansvarlige at gøre.
Der skal samtidig findes en langsigtet løsning på PSO-afgiften inden udgangen af i år, og vi har altså en kæmperegning, der skal samles op.
Det er en fælles regning, som et meget bredt flertal blandt Folketingets partier har et ansvar for.
Partierne var ansvarlige i 2014, da vi billiggjorde energiforliget for at sænke PSO-afgiften med vækstpakken 2014.
I oplægget til vækstpakken skrev SR-regeringen selv, at stigende PSO vil fordyre dansk produktion og udgøre en hindring for vækst, især i industri- og fremstillingserhvervene.
Det var det, jeg svarede den 30. marts, og det mener jeg stadig væk.
Jeg vil dog gerne slutte af med at understrege, at jeg har fuld forståelse for behovet for, at der hersker en høj grad af sikkerhed og forudsigelighed om de energipolitiske rammer i Danmark.
Det ligger regeringen på sinde, at der fortsat er sikkerhed om grundlaget for de fremtidige investeringer i grøn energi i Danmark.
Det er med til at skabe produktion og arbejdspladser.
Jens Joel (S), 2016-04-27:
Tak for det, formand.
Jeg læser spørgsmålet op, og det lyder: Står regeringen stadig bag energiforliget, herunder de aftaler, som private virksomheder har investeret i tillid til?
Står regeringen stadig bag energiforliget, herunder de aftaler, som private virksomheder har investeret i tillid til?
Jan Erik Messmann (DF), 2016-04-27:
Tak for det.
Mener ministeren, at det er rimeligt, at man som fisker bliver idømt en bøde for at fiske f.eks. jomfruhummere i et område, hvor der er forbud mod at fiske torsk, som det fremgår af en artikel i TV 2 NEWS den 3. april 2016 med overskriften »Nu afgøres skæbnen for Gilleleje-fiskere: En katastrofe hvis vi taber«?
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-04-27:
Jeg deler sådan set spørgerens betragtninger om de perspektiver, der er med projektet MEC.
Det her er jo ikke nogen ny sag, den var også på dagsordenen i de år, hvor spørgerens parti havde regeringsmagten, og hvor der også var et pres fra MEC i forhold til at få skabt en løsning.
For regeringen er det helt afgørende, at den analyse, der skal færdiggøres, det beslutningsgrundlag, der skal færdiggøres, er så godt som overhovedet muligt.
Jeg kan også understrege over for spørgeren, at MEC har været inddraget, de virksomheder og personer, som er beskæftiget med det her projekt, har været inddraget, og deres viden er blevet anvendt.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-04-27:
Arbejdstilsynet fører tilsyn med, at ambulancetjenester overholder arbejdsmiljøreglerne, på samme måde som tilsynet fører tilsyn med andre virksomheder.
Arbejdstilsynet besøger virksomhederne og foretager konkrete undersøgelser ved selvsyn og gennem dialog med virksomhedens ledelse og de ansatte.
Ved kontrol med hviletidsbestemmelser beder Arbejdstilsynet f.eks. om at se vagtplaner, og på baggrund af den samlede dataindsamling vurderer Arbejdstilsynet, om der foreligger overtrædelser af arbejdsmiljølovgivningen.
Aftaleparterne forventes at påse, at aftalen overholdes, og hvis der mellem aftaleparterne opstår tvivlsspørgsmål eller uenighed mellem parterne om fortolkning eller overholdelse af aftalen, må parterne søge dette afklaret via det fagretlige system.
Arbejdstilsynet har således i situationer, hvor der foreligger en aftale mellem arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer, ikke kompetence til at gå ind i spørgsmålet om aftalens overholdelse, medmindre der er tale om arbejdsmiljøproblemer, der ud fra en konkret vurdering giver anledning til uacceptable forhold og dermed er til åbenlys fare for den ansattes sikkerhed og sundhed.
Igen vil jeg slutte med at sige, at det er en af grundstenene i den danske model, at parterne indgår aftaler og afgør tvister i det fagretlige system, og jeg har en klar forventning om, at parterne løfter den opgave også i denne sag.
Karsten Hønge (SF), 2016-04-27:
Hvilke initiativer mener ministeren at Arbejdstilsynet og Region Syddanmark bør foretage, så man fremadrettet dels har sikkerhed for, at BIOS ikke arbejder med så store mængder overarbejde på et så følsomt område, som beredskabet, dels undgår, at de skjuler omfanget af overarbejde ved at udstationere redderne på flere forskellige stationer?
Hvilke initiativer mener ministeren at Arbejdstilsynet og Region Syddanmark bør foretage, så man fremadrettet dels har sikkerhed for, at BIOS ikke arbejder med så store mængder overarbejde på et så følsomt område, som beredskabet, dels undgår, at de skjuler omfanget af overarbejde ved at udstationere redderne på flere forskellige stationer?
Skriftlig begrundelse
Der har længe været rygter om for meget overarbejde blandt Bios’ ansatte i Region Syddanmark – rygter, der nu er blevet bekræftet den 17. april 2016 i Fyens Stiftstidende.
Her berettes om rederen Casper Behrendt i Bios, der i oktober måned havde 17 døgnvagter forskellige steder på Fyn og i Sønderjylland.
Spørgeren mener, at så store mængder overarbejde er betænkeligt i forhold til det generelle arbejdsmiljø og de ansattes helbred, men også i forhold til, om borgerne kan have tillid til beredskabet.
Derfor vil spørgeren gerne have ministerens politiske vurdering af situationen og have oplyst, hvad denne synes, at Region Syddanmark og Arbejdstilsynet skal gøre for at etablere et ordentligt arbejdsmiljø og sikre, at Bios ikke manipulerer med vagtplanerne.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-04-27:
Jeg har ikke grundlag for at bedømme og vil ikke bedømme konkrete forhold i en virksomhed på baggrund af offentlig omtale eller anden form for omtale.
Der ligger en partsaftale imellem en stor arbejdsgiverorganisation og et stort fagforbund.
Der er medarbejdere og tillidsrepræsentanter, der kan klage i det etablerede klagesystem, hvis de finder, at der foregår noget forkert på området.
Karsten Hønge (SF), 2016-04-27:
Her kunne der være en hjælp, tror jeg, for private arbejdsgivere.
For de kunne hurtigt gå hen og få dårlige vaner, hvis de ser det offentlige gå foran ved at købe ydelser fra et firma for milliarder af kroner, som så åbenlyst, klokkerent og systematisk bryder de aftaler, som man har lavet.
Så er der det med at opdage det, for der er det jo lavet så smart, at man har sørget for at lave de her døgnvagter på forskellige stationer, sådan at kollegaerne ikke opdager det.
Det er den konkrete reder, der er stået frem og har dokumenteret det gennem sine lønsedler.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-04-27:
Altså, vi taler om, at vi her har nogle endog meget store og stærke parter på arbejdsmarkedet, som har indgået aftaler om forvaltningen af hviletidsbestemmelserne, som den pågældende virksomhed er bundet af.
Det vil sige, at der er stærke, selvstændige og uafhængige parter, som kan tage ansvar for situationen, og som via aftalen har påtaget sig et ansvar for situationen.
I en virksomhed som denne, hvor der på et lovbestemt grundlag er lavet en aftale med fravigelse af hviletidsbestemmelserne, er det dem, der har med det at gøre, der har ansvaret for at forvalte den aftale og påtale, hvis der er problemer med aftalen.
Og den påtale skal foregå i det fagretlige system.
Sådan er det, og jeg kan ikke gå ind og kommentere enkeltforhold her.
Jeg vil godt i forhold til udfordringen om at træde i karakter sige, at uanset aftaler, altså uanset hvordan en arbejdsplads i øvrigt er bygget op, så ændrer det jo ikke på, at hvis der er klager til tilsynet over ting, som tilsynet finder grundlag for at tage alvorligt, så går tilsynet ind og vurderer risici omkring konkrete belastninger.
Karsten Hønge (SF), 2016-04-27:
Samtidig må vi også sige, at stress vel næsten er gået hen og er blevet sådan en folkesygdom.
Det er virkelig noget, der griber om sig, og det er noget, vi på andre områder jo laver handleplaner for, og som man prøver at få arbejdsgiverne til at tage alvorligt.
Her har vi altså også at gøre med en branche, som på den ene side selvfølgelig forholder sig fleksibelt, men jobbet som ambulanceredder stiller jo nogle store krav til de ansatte.
Her synes jeg at ministeren skal træde lidt i karakter, for samtidig med at vi oplever stress udvikle sig på en række arbejdspladser i Danmark, har vi her at gøre med en arbejdsplads, som er offentligt finansieret, og som har vundet en kontrakt til flere milliarder.
Det er da fuldstændig ved siden af, at man udsætter medarbejderne for noget, der går langt ud over den aftale, som er lavet, og som selvfølgelig er helt orden.
Her der ikke tale om, at man laver nogle døgnvagter, men at man laver overtrædelser, systematiske overtrædelser, sådan at vi altså har en arbejdsplads, der er offentligt finansieret, men som samtidig med sikkerhed vil producere fremtidige patienter til det sundhedsvæsen, som ambulancedriften er en del af.
Hvad signal er det lige, det sender til resten af arbejdsmarkedet?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-04-27:
Og tak for spørgsmålet.
Indledningsvis vil jeg gerne understrege, at det er arbejdsgiveren, der har ansvaret for at sikre, at arbejdsmiljøet er i orden.
Arbejdsgiveren skal med andre ord sikre, at arbejdet er planlagt og tilrettelagt, så det kan udføres sikkerheds- og sundhedsmæssigt fuldt forsvarligt.
Det er en konkret vurdering, om arbejdsgiveren lever op til dette ansvar, og jeg kan ikke på baggrund af medieomtale vurdere eller kommentere, om det er tilfældet i den konkrete sag.
Jeg kan imidlertid oplyse om de generelle regler på området.
Efter hviletidsreglerne skal arbejdsgiveren sikre, at den ansatte får 11 timers sammenhængende hvile inden for en periode på 24 timer.
Herudover skal arbejdsgiveren sikre, at den ansatte inden for en periode på 7 døgn får et ugentligt fridøgn.
Men hvis der er behov for tilbagevendende fravigelser af hviletidsreglerne, kan arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer indgå aftale om en sådan fravigelse, som i en række tilfælde skal godkendes af Arbejdstilsynet.
Der er på den pågældende virksomhed indgået en sådan aftale mellem parterne, som Arbejdstilsynet har godkendt i juni 2015.
Aftalen ligner de aftaler, Arbejdstilsynet godkender på tilsvarende virksomheder i sammenlignelige brancher.
Ved godkendelse af sådanne aftaler vurderer Arbejdstilsynet, om de fravigelser af reglerne, som parterne ønsker at indgå aftale om, er sikkerheds- og sundhedsmæssigt forsvarlige. En sådan aftale kan bl.a. give mulighed for, at arbejdet tilrettelægges således, at der kan arbejdes i 24-timersvagt.
Der er dog i disse aftaler en grænse for den maksimale effektive arbejdstid på 13 timer i løbet af en døgnvagt, og der skal samtidig være indrettet fælles hvilefaciliteter på arbejdspladsen.
Herudover skal der være en bestemmelse om, at en døgnvagt skal efterfølges af en hvileperiode på mindst 22 timer.
Derfor vil jeg gerne slutte med at sige: Der ligger en klar aftale mellem parterne, og det er entydigt parternes ansvar at håndhæve aftalen.
Og eventuelle uenigheder om aftalens håndtering skal foregå i det fagretlige system.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-04-27:
Jeg vil gerne træde i karakter.
Men når jeg træder, vil jeg gerne have noget at stå på, og i denne situation er der et lovgrundlag, som er ganske klart.
Men i det lovgrundlag er der også en hjemmel til, at arbejdsmarkedets parter kan lave fravigelser fra hviletidsbestemmelserne.
Det har nogle af de stærkeste og største parter på arbejdsmarkedet her gjort, og dermed har de påtaget sig forvaltningen af hviletidsbestemmelserne.
Er der nogle medarbejdere i den pågældende virksomhed, der finder, at der foregår noget, som ikke bør foregå, så ved de, hvor de skal klage.
De skal klage til aftaleparterne, og så har vi et fagretligt system, der tager sig af det.
Jeg har ikke noget grundlag for at gå ind i det.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-04-27:
Nu kom der lys i den.
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil meget gerne tilvejebringe oplysninger om fordelingen af kvoteandele.
Det vil jeg bestemt.
Jeg er ikke selv bekendt med omfanget af udenlandske kvotefordelinger, så det vil vi bestemt oversende til spørgeren.
Vi har sat et servicetjek i gang også med spørgerens parti.
Det skal vi have møde om med spørgerens fiskeriordfører, hvor vi skal se på, hvordan fremtiden for dansk fiskeri skal se ud, og hvor netop det om generationsskifte og unge fiskeres mulighed for at etablere sig i erhvervet er en vigtig del.
Jan Erik Messmann (DF), 2016-04-27:
Unge fiskere giver udtryk for, at det svært at komme ind i erhvervet på grund af høje priser på fiskekvoter.
Dengang kvoterne blev frigivet i 2003 og 2006, var det vel ikke meningen, at det var udenlandske kvotebaroner, der skulle ende med at eje danske kvoter?
Når fiskerne i Gilleleje må ophugge deres skibe og der ikke kommer unge fiskere til, er det, fordi fiskerierhvervet både er presset af kvoter og forbudszoner.
Vil ministeren undersøge, hvor mange af de danske kvoter der ejes af udenlandske fiskere og virksomheder, og vil ministeren arbejde for at ændre kvotesystemet, så udenlandske fiskebåde ikke kan opkøbe danske kvoter, således at unge friske danskere får en bedre chance for at skabe sig et erhverv som fisker?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-04-27:
Tak, formand.
Og tak for de supplerende spørgsmål.
Jeg forstår sådan set godt den bekymring, der er, når man ser på fiskeriet i Kattegat, og jeg kan også godt forstå, at man som dansk fisker kan sidde med en forundring over, hvad der foregår, hvis man ser, hvad der foregår f.eks. med svenskerne eller med tyskerne i relation til det her.
Så bare til spørgerens egen information har jeg bedt om at få et møde med den svenske minister for at håndtere den her problemstilling.
Jeg vil lige bruge et øjeblik på at perspektivere det i forhold til det tyske fiskeri, som foregår, for nogle gange kan man jo godt som fisker se en anden virkelighed end den, der måske er, og her er nogle enkelte tal: Tyskerne kan lande 23 t jomfruhummer i Kattegat, hvor danskerne kan lande 8.000 t, og svenskerne har en kvote på 2.800 t.
Så det er bare lige for at sætte proportionalitet på det.
Jan Erik Messmann (DF), 2016-04-27:
Tak for det.
De danske fiskere har fået lov til at fiske torsk igen, bare ikke i den del af området, som Sverige og Danmark har indgået aftale om.
Man kan vel sige, at EU's øgede kvoter kommer lige lovlig sent for det danske fiskeri generelt og ikke kun for fiskerne i Gilleleje.
Kvoteforøgelsen fra EU er således sket, på baggrund af at der i lange perioder har været helt eller delvis forbud, der har ramt danske fiskere særlig hårdt.
Resultatet af forbuddene fra EU's side og i Kattegataftalen mellem Danmark og Sverige kan ses i situationen for den danske fiskeriflåde i dag.
Fra 2009 var Kattegataftalen mellem Sverige og Danmark trådt i kraft, og frem til i dag har fiskeriflåden oplevet et markant fald.
Det fremgår f.eks. af EU's egne tal, at den danske fiskeflåde frem til 2013 er blevet halveret til 2.742 fartøjer.
Der er ingen tvivl om, at Kattegataftalen har betydet, at det har været svært at være fisker i de ramte områder.
Det har ikke gjort det bedre, at tyske fiskere har kunnet fange torsk i forbudsområdet, som det passede dem.
Det kan godt være, at de tyske fiskere har haft en aftalt kvote, men det har der ikke været kontrol med, da det kun er danske og svenske fiskere, der har været en del af aftalen og dermed været omfattet af fiskerikontrol.
At det særlig er fiskerne i Nordsjælland, der bliver hårdt ramt af Kattegataftalen, anerkender den tidligere fødevareminister, fru Eva Kjer Hansen, som i Jyllands-Posten i november 2008 gjorde opmærksom på, at bestemte fiskerihavne ville blive hårdt ramt af de lukkede områder i Kattegat.
Anerkender ministeren, at det ikke kun var miljømæssige interesser og en bekymring for torskebestanden, der motiverede svenskerne til at presse den daværende fødevareminister, fru Eva Kjer Hansen, til at indgå Kattegataftalen?
Og vil ministeren arbejde for at lægge pres på Sverige for at få ophævet den fælles aftale om fiskeforbud i det, der hedder område 3 i Kattegat?