Per Clausen (EL), 2011-05-02:
Fordelen ved at føre de her debatter mange gange er, at det jo efterhånden står nogenlunde klart, hvad det er, det her forslag handler om.
Det handler sådan set overhovedet ikke om dyrevelfærd, det handler om seksualmoral.
Det fremgår jo klart af de bemærkninger, som hr. Christian H. Hansen er kommet med i forbindelse med det her beslutningsforslag, at uanset om dyret lider nogen skade eller ej, skal seksuel omgang mellem dyr og mennesker være forbudt.
Jeg går ud fra, at straffeforanstaltningerne udelukkende retter sig mod menneskene i den sag.
Men det er jo pointen.
Det fremgår også af bemærkningerne til lovforslaget, at hr. Christian H. Hansen er enig i, at den nuværende lovgivning gør det muligt at straffe, hvis man har seksuel omgang med dyr på en måde, som kan skade dyret.
Det handler ikke bare om at volde skade og smerte, det handler også om at indgyde dyret angst, for det er jo noget af det, som man mener at man i nogen udstrækning er i stand til at måle i forhold til et dyr.
Det, der er tilbage, er så en opfattelse af, at seksuel omgang mellem mennesker og dyr er moralsk forkastelig og noget griseri, og hvad man ellers kan bruge af spændende udtryk om det.
Altså, jeg har sådan set ikke lyst til her i Folketingssalen at indgå i en debat om, hvilke former for seksuel udfoldelse der er noget griseri eller noget, man ikke bryder sig om osv.
Med den forholdsvis begrænsede fantasi, jeg er i besiddelse af, kunne jeg jo glemme nogle områder, som også er forkastelige, og ikke få dem med, og det ville jo være trist.
Jeg synes, det er et skråplan at komme ind på, hvis man begynder at lovgive med udgangspunkt i seksualmoral på de her områder.
Jeg vil bare sige, at i USA har man jo en meget udførlig sodomilovgivning, som forbyder adskillige handlinger, som vistnok er forbudt, fordi man opfatter dem som særligt dyriske, men som foregår mellem mennesker, så det vil jeg advare imod.
Så vil jeg sige en lille smule om det dyrevelfærdsmæssige i det her, for jeg mener sådan set, at nogle af de synspunkter, der er fremført i dag, kan føre ganske vidt.
Det er blevet sagt, at når vi skal forbyde seksuel omgang mellem dyr og mennesker, er det, fordi det kan krænke dyrenes integritet.
Det kan være behovet for mad, det kan være behovet for at få noget tøj med noget smart skind på, eller det kan være behovet for at få en form for social bekræftelse af, at man er god nok.
Hunde viser jo altid kærlighed, uanset hvor dum man er, så det er jo rigtig godt.
Det er det, man bruger dyr til, og faktisk er der ikke nogen af de ting, vi bruger dyr til i dag, som vi ikke kunne løse på anden vis, hvis vi ville.
Det vil vi så ikke, fordi vi føler, at der er noget behagelighed ved det.
Og det forsøger vi så lovgivningsmæssigt at regulere, ved at vi siger, at man ikke må udsætte dyr for unødig – det står der oven i købet – smerte, lidelse eller angst.
Det er nogle formuleringer, som man efter min mening godt kunne overveje om skulle skærpes.
F.eks. kunne man jo godt diskutere, om ordet unødig skal indgå, for det giver ligesom den der mulighed for, at hvis det, man gør, bare er tilpas nødvendigt, kan man så tilføre dyrene yderligere lidelser eller smerter.
Det synes jeg godt man kunne overveje.
Jeg tror dog ikke, at en vej, hvor vi kommer særlig langt, er ved at udstyre dyrene med en særlig integritet, som de selv skal forsvare og varetage, for jeg tror sådan set, at der grundlæggende er forskel på mennesker og dyr.
Og derfor er det her et forsøg på ligesom at give dyr menneskers rettigheder, og det fører os kun på vildspor.
Det kan nemlig ikke udelukkes, at nogle dyr faktisk ikke har nogen som helst modvilje mod at have en eller anden form for seksuel forbindelse til mennesker.
Derfor er det her et forsøg på ligesom at sige, at hvad dyrs integritet gør, hvad de ikke vil finde sig i eller acceptere, og hvad de ville være kede af, hvis de kunne tale, har vi ingen forudsætninger for at bedømme, ingen forudsætninger for at forstå, ingen forudsætninger for at vide.
Vi kan sagtens have en holdning til, hvilken seksuel adfærd vi synes er passende, men hvordan dyr opfatter det, oplever det og reagerer på det, har vi ingen forudsætninger for at vide.
Det, vi kan måle, og det, vi kan konstatere, er, om dyr påføres skader, og om de lider smerte, og i nogle tilfælde vil man også kunne måle, om de påføres angst.
Det er det, vi kan, og det er det, vi siger er strafbart, og som vi retsforfølger.
Så er det klart, at hvis det kan påvises, at der foregår en systematisk udnyttelse af dyr i, hvad man kunne kalde sådan en industriel sexindustri, hvor man kan sige, at det, man udsætter dyrene for, har et sådant omfang, at det i sig selv er et problem, så skal man selvfølgelig gå ind og forbyde det.
Det kunne godt være, så derfor kunne der godt være en eller anden lille niche i det her, man skulle gå ind og se på.
Men ellers vil jeg bare sige, at Enhedslisten ikke ønsker at lovgive om seksualmoral.