Villum Christensen (LA), 2015-03-10:
Med lovforslaget her må vi erkende, at selv om det er 11 år og tre liberaliseringspakker siden, man startede med en markedsliggørelse af den her sektor, så står det stadig væk utrolig sløjt til.
Man risikerer herved at få det værste fra alle verdener, nemlig det styrende og det helt liberale, som ikke kan fungere på grund af dels bureaukrati, dels manglende gennemskuelighed.
Et af de store gennembrud skulle være lanceringen af den såkaldte engrosmodel, som skulle udgøre det rene snit – sådan tror jeg det blev formuleret – i en kompliceret verden, hvor elhandelsvirksomheden med én regning skulle stå centralt i forhold til forbrugeren og med en mulighed for at etablere en mere transparent markedssituation.
Det bliver nu forplumret, bl.a. fordi staten er bange for at miste penge og har svært ved at organisere en billig og solidarisk forsikringsordning for de handelsvirksomheder, der kan komme i klemme og derfor forårsage et afgiftstab.
Det er jo de mange milliarder i afgifter, som SKAT tilsyneladende er bange for at miste, hvis en virksomhed skulle gå konkurs.
Der er jo rigtig mange penge på spil her.
Det betyder, som jeg har forstået det her indviklede lovforslag, at man lancerer nogle meget tunge faktureringsprincipper, hvor netselskaberne som naturlige monopoler og derfor med ringere risiko for at gå konkurs skal forestå afgiftsopkrævningerne.
Der er rigtig langt til det der rene snit, kan man sige, som skulle sikre den konkurrence, der kan give både forbrugere og virksomheder billigere strøm.
Hvis mange af de tunge procedurer alene skyldes, at man er bange for at lide tab, kunne afgifterne måske opkræves over tarifferne.
Jeg ved det ikke, men jeg synes, det er svært reelt at forstå begrundelsen for udskydelsen.
Jeg forstår heller ikke, at det skal være nødvendigt med en yderligere udsættelse, hvis ikke det lige er, fordi staten lider et likviditetstab, som det jo også har været nævnt, fordi afgifterne i det nye system opkræves bagud, må man forstå.
Så er det vel bedre at sige rent ud, at der mangler cash, og at det er den reelle grund.
Det virker også lidt som en obstruktion af et politisk ønske om en reel liberalisering helt tilbage i 2012, at man lige trækker it-kortet, og så er der nok nogle, der tænker på Amanda og tinglysning og alt sådan noget, og så får man ro i gemakkerne.
Sådan som det ser ud nu, får vi ikke en model, som sikrer, at monopolerne får reduceret deres opgaveportefølje med henblik på konkurrenceudsættelse af elregningen og kundeservice, hvormed vi reelt kunne få sendt de nødvendige pris- og forbrugersignaler, som kendetegner et velfungerende markedssystem.
Vi opererer stadig med særlige indtægtsrammer for netselskaberne, hvor det f.eks. kan være ganske svært at få sikkerhed for, at en reduceret opgaveportefølje også resulterer i en indskrænkning af indtægtsrammen.
Omvendt kan vi se af høringssvarene, at der også kan være nogle omstillingsomkostninger i det nye system, som selskaberne ikke får mulighed for at finansiere.
Når man prøver at statsregulere sådanne indtægter, vil der altid opstå uklarhed, hvor den, der vinder, er den, der er bedst til at mørklægge de faktiske forhold over for myndighederne.
Det er ikke en måde at skabe et rigt samfund på.
Det har historien vist igen og igen.
Det er således rigtig ærgerligt, at vi i denne sektor skal opleve så gumpetung en liberalisering, når man f.eks. i telesektoren kan se, hvorledes det kan gå med priserne, hvis markedet er velfungerende og de rigtige rammer er til stede.
Jeg ved godt, at TDC måske stadig nyder godt af et delvist monopol på særlige ydelser, men konkurrencen er i hvert fald til at få øje på i det daglige, når man kigger på telesektoren.
Vi er af disse grunde kritiske over for dette lovforslag, som vi er bange for vil medføre en masse nyt bureaukrati og meget begrænsede muligheder for, at man som kunde kan finde rundt i dette univers på en enkel og transparent måde.