runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2008-05-21:
Jeg er bekendt med, at det forslag til vedtagelse, som regeringen har forhandlet ud fra, er bedre end det, der blev resultatet.
Jeg er også bekendt med, at de, der har fulgt forhandlingerne tæt, siger, at Danmark faktisk har gjort et stykke arbejde for at få de ting ind i aftalerne, som et flertal i Folketinget har støttet.
Men det skete bare ikke.
Det er jo derfor, at regeringen i stedet for at acceptere aftalerne skulle have sagt nej, have fået dem stoppet, og i hvert fald i dag, hvis man ikke kunne stoppe dem på det tidspunkt, sige, at den støtter en genforhandling, hvilket udviklingsorganisationer anmoder om, og hvilket AVS-landene anmoder om.
Havde man bare i dag sagt, at man i forlængelse af de forhandlinger, man har haft, nu støtter en genåbning af forhandlingerne, så havde jeg været meget mere tilfreds.
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-21:
Jeg vil godt takke hr. Frank Aaen for, at man rejser den her debat, og selvfølgelig også for, at man nævner de intentioner, der ligger bagved, nemlig at man skal tjene udviklingslandenes interesser, og at det er dem, vi skal hjælpe.
Det tror jeg vi alle sammen enige om, det er vi i hvert fald i Venstre.
Jeg er sikker på, at hr. Frank Aaen er bekendt med den analyse, som Dansk Institut for Internationale Studier sammen med andre har lavet i efteråret.
Det, jeg så vil spørge om, er, om hr. Frank Aaen er bekendt med den opdaterede artikel, som de selv samme forskere kom med her i februar måned, hvor de faktisk roser den danske regering for det internationale pres, der er blevet lagt på Kommissionen, for at stille noget bedre til rådighed forhandlingsmæssigt over for de AVS-lande, som man forhandlede med, altså forbedre det forhandlingsresultat, som man lagde ud med hen mod slutningen af efteråret efter pres fra en række lande, heriblandt Danmark.
Er hr. Frank Aaen bekendt med det, og hvordan forholder hr. Frank Aaen sig til det?
Frank Aaen (EL), 2008-05-21:
Jamen det er jo gået rigtig godt med de her forhandlinger, siger ministeren, og resultatet er lige på linje med det, som et flertal i Folketing har støttet.
Derfor skal vi bare have lidt finpudsning og juristeri, og så kan det bare skrives under, og så er den klaret.
Men hvis man nu spørger dem, der måske har mere indsigt i, hvad der foregår ude i virkeligheden, nemlig gruppen af forskellige udviklingsorganisationer - 92-gruppen - som jo har skrevet brev til ministeren, så står det jo noget anderledes.
Så står der jo, at udviklingslandene ikke følte, at deres udviklingsbehov blev tilgodeset i forhandlingerne.
De mener ikke, at der blevet taget tilstrækkeligt hensyn til udviklingsaspekterne, og at det, der er aftalt, i alt for høj grad tilgodeser EU’s egne snævre handelsinteresser.
Derfor siger man, at der er brug for at få en genforhandling og der er brug for at få en stærkere indsats for at få udviklingshensynet til at blive langt mere fremtrædende.
Man opstiller syv punkter, som jeg da gerne vil høre ministerens reaktion på, for det er jo et brev til ministeren, der også er blevet rundsendt til Udenrigsudvalget og Europaudvalget:
Punkt 1:
Danmark bør arbejde for, at forhandlingerne om delaftalerne genåbnes og forhandles i overensstemmelse med AVS-landenes udviklingsog regionale integrationsinteresser.
Punkt 2:
Danmark bør arbejde for, at der udvises en høj grad af fleksibilitet i forhandlingerne, herunder at de lande, der ikke ønsker at indgå EPA-aftaler, tilbydes handelsaftaler, der ikke stiller dem ringere end før den 1. januar 2008, f.eks. i form af GPS+.
Punkt 3:
Danmark bør arbejde for at sikre AVS-landene ret til at afvise omfattende handelsliberaliseringer, og vi bør arbejde for udvidet adgang til såvel kortsigtede som langsigtede beskyttelsesforanstaltninger.
Punkt 5:
Punkt 6: Danmark skal sikre større markedsadgang for AVS-landene til EU, herunder yderligere lempelse af EU’s oprindelsesregler.
Punkt 7: Danmark skal sørge for at øge bistanden til AVS-landene.
Jeg mener, at det er meget præcise anvisninger på, hvad man synes regeringen bør arbejde for, og det er med udgangspunkt i, at der er brug for genforhandlinger - og det ord, genforhandlinger, hørte jeg ikke - og at det, der er opnået, langtfra er godt for udviklingslandene.
Det er det, der er vores ønske med debatten i dag: at vi på den måde får genåbnet forhandlingerne og ikke bare laver nogle tekniske finpudsninger, inden tingene bliver underskrevet.
Frank Aaen (EL), 2008-05-21:
Baggrunden for denne forespørgsel er mindre pæn: EU har tvunget sin vilje igennem over for nogle af verdens fattigste lande for at tilgodese egne handelsmæssige interesser, har brugt ulandenes afhængighed til at gennemtvinge handelsaftaler, som skader de landes udvikling, de såkaldte EPA-aftaler, som EU har forhandlet igennem.
Aftalernes formål var at gavne ulandenes mulighed for udvikling og fattigdomsbekæmpelse, men det blev hurtigt klart, at EU havde en anden dagsorden, nemlig at gavne de europæiske virksomheder på bekostning af ulandene.
Men det er aftaler, som alle de bistandsorganisationer, jeg kender, og som har arbejdet med det, siger vil have store negative konsekvenser for ulandene.
Vi vedtog her i Folketinget sidste år en forhandlingslinje.
Den var ikke tilstrækkelig, men indeholdt dog nogle gode elementer, og vi ønskede, at det skulle gennemføres i EU, selvfølgelig, men det blev det ikke.
Ulandene fik ikke lov til f.eks. at beskytte deres markeder mod dumping, de blev altså i stedet for udsat for en fuldstændig urimelig konkurrence, og alligevel valgte regeringen, selv om det ikke opfylder de danske vedtagne krav, at støtte aftalerne i EU, og desværre vedtog oppositionen med undtagelse af Enhedslisten at godkende regeringens linje i den sag.
Nu er der mulighed for at rette op på resultatet.
Der kan ske en genforhandling, som en række ulande har krævet, og det er vores mål med den her forespørgsel, at regeringen forpligter sig til at arbejde for at få et helt andet forhandlingsresultat end det, der ligger i dag, et forhandlingsresultat, som lever op til det, der var den oprindelige målsætning, nemlig at de fattigste lande i verden skulle have mulighed for udvikling, herunder at sælge deres varer til os, uden at vi samtidig skulle få mulighed for at kunne udkonkurrere deres industri og deres landbrug, som det desværre nu er gennemført med de aftaler, der ligger på bordet.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-21:
Jeg synes, at udenrigsministeren skal tjekke hos Justitsministeriet, som flere gange faktisk har bekræftet, at EF-traktaten har forrang for grundloven.
Jeg mener, at det bygger på den dom, der hedder Costa /ENEL, og jeg mener - selv om det er grebet lidt allerbagest i baghovedet - at den stammer fra 1977.
Men jeg skal med glæde oversende den til Udenrigsministeriet.
Steen Gade (SF), 2008-05-21:
Jeg vil spørge hr. Lars Barfoed om Det Konservative Folkepartis tanker om, hvor villige vi skal være til at give bistand til nødhjælp og til genopbygning.
Jeg vil spørge hr. Lars Barfoed, om det også for ham er sådan, at den her situation kan sammenlignes med tsunamien.
Hvis det er det, vil det så ikke være en rimelig måde at tænke på, at vi så skal give et beløb af samme størrelsesorden, af samme omfang?
Det havde jo et ganske massivt omfang, når vi lægger alt det sammen, der blev givet i den periode.
Nu kan jeg jo ikke tale på alle forslagsstillernes vegne, men jeg har i hvert fald tilkendegivet på talerstolen og vil gerne gøre det igen, at jeg er fuldstændig enig i det, udenrigsministeren har sagt, og jeg opfatter, at det er det, der ligger i det forslag til vedtagelse, vi har fremsat.
Så simpelt er det, vil jeg sige til hr. Frank Aaen, så derfor er det jo sådan set bare at stemme for.
Lars Barfoed (KF), 2008-05-21:
Det har været fortvivlende i de seneste uger at se, hvordan cyklonens hærgen har betydet, at hundredetusinde mennesker i Burma lider nød.
At være vidne til i medierne at se de mennesker lide, mange er døde, folk er uden hus og hjem, folk får ikke mad, folk bliver syge, vel vidende at hjælpen er så tæt på, som den er, men ikke kan nå frem, fordi generalerne modsætter sig hjælp til deres eget folk; det er fortvivlende, det er frustrerende, og det er jo egentlig fuldstændig grotesk, at det kan ske, og at vi så står så magtesløse, som vi gør, i det internationale samfund.
Danmark har været hurtigt klar med hjælp, vi har været effektive, vi har sat massivt ind, så godt det har kunnet lade sig gøre.
Vi har været blandt dem, der har bidraget mest indtil nu til at hjælpe burmeserne, i det omfang det overhovedet har været muligt.
Det er vi i Det Konservative Folkeparti godt tilfredse med.
Bestræbelserne på at få massiv og hurtig hjælp frem skal selvfølgelig fortsætte, og heldigvis lader det jo til, at presset på de burmesiske generaler nu begynder at bære frugt, så man så småt er ved at lukke op, ikke bare for at forsyninger kan komme frem, men også for at internationale nødhjælpsarbejdere kan komme frem til de ramte områder.
Det er jo så godt, at det endelig sker, men alt for sent selvfølgelig.
Der skal ikke være tvivl om, at hvis generalerne så alligevel stiller nye forhindringer i vejen, så må vi overveje også sanktionsredskaber i den forbindelse.
Her og nu gælder det om at få hjælpen frem så hurtigt og effektivt som muligt til de mennesker, der har brug for den.
Det er det kortsigtede mål, og det skal vi sætte alt ind på her og nu.
Så kommer der naturligvis en tid for burmeserne selv først og fremmest, hvor de skal genoprette deres landbrugsproduktion.
Det er jo burmeserne selv, der skal rette op på det.
Vores langsigtede mål må naturligvis være at få fjernet de burmesiske generaler fra magten, få fjernet diktaturet og genindført demokrati i Burma.
Der kan man så stille det spørgsmål, om den situation, der er opstået, så fortvivlende den end er, men hvor de jo har brug for at få genoprettet deres landbrugsproduktion, skoler, sundhedsklinikker osv., kan udnyttes af det internationale samfund - fordi de vil have behov for hjælp udefra, hvis det skal ske hurtigt - til at få lagt pres på styret til at genindføre demokratiet, for det må som sagt være målet på længere sigt.
Også der er det glædeligt, at den danske regering har været først fremme, længst fremme igennem årene for at lægge pres på generalerne for at få fjernet diktaturet og bl.a. har foreslået nye og flere sanktioner.
Det har der så ikke været international opbakning til, men i Det Konservative Folkeparti er vi glade for, at den danske regering har været blandt dem, der er gået forrest i bestræbelserne på at få demokrati i Burma.
Vi er fra konservativ side som sagt tilfredse med regeringens indsats, og vi opfordrer til, at den fortsætter, og vi opfordrer til, at man i det internationale samfund ser på, om ikke man kan udnytte den situation, der nu er opstået, til at få skabt en helt ny situation omkring Burma, så vi kan få genindført demokratiet.
Margrethe Vestager (RV), 2008-05-21:
Hvilke overvejelser gør statsministeren sig i forbindelse med, at regeringens parlamentariske grundlag anser sig selv som antimuslimsk på visse strækninger?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-05-21:
Jeg vil gerne understrege, at jeg ønsker et Danmark, der er præget af danske værdier, af en stærk identitetsfølelse over for, hvad der er dansk historie og dansk kultur, et selvfølgeligt stærkt fokus på det danske sprog.
Jeg mener virkelig, at det er faktorer, der er med til at skabe en stærk sammenhængskraft i det danske samfund.
Men jeg er ikke enig i, at undervisningsvejledningen skal trækkes tilbage, for den er ikke udtryk for, at regeringen har til hensigt eller politisk ønsker, at det danske samfund skulle bevæges i retning af at være et flerkulturelt samfund.
Den er udtryk for en konstatering af, at børn og unge mennesker vokser op i et samfund og i en verden, hvor de bliver konfronteret med flerkulturelle strømninger udefra, og der er det nyttigt, at man gennem sin opvækst, sin opdragelse, sin uddannelse bliver bedst muligt rustet til at møde de forskellige kulturelle strømninger, der kommer en i møde udefra, eller når man selv rejser ud i verden.
Margrethe Vestager (RV), 2008-05-21:
Jeg vil bare gerne have statsministeren til at tage stilling, og statsministerens udredning af, hvad flerkulturelt betød, kunne jeg ikke helt finde rundt i.
Derfor vil jeg bede statsministeren om at tage stilling til, om han kan stå inde for den undervisningsvejledning, som undervisningsministeren har lagt navn til - som jo ikke kun gælder hf, men som også gælder 8.-9. klasserne i folkeskolen - eller om statsministeren mener som hr. Søren Pind fra Venstre, Konservatives politiske ordfører og vist også store dele af Dansk Folkeparti, at undervisningsministeren bør trække sin undervisningsvejledning tilbage.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-05-21:
Først vil jeg sige, at det er meget naturligt at lave en afgrænsning, der hedder de juridiske dommere, for vi har jo også i det danske domstolssystem lægdommere, vi har nævninge, som ifølge de regler, der gælder i Danmark, netop skal afspejle befolkningen, og der ville det jo være meningsløst at fastsætte et særligt beklædningsreglement så at sige.
Hvis fru Margrethe Vestager med flerkulturelt samfund mener, at vi skal splitte det op, er jeg meget uenig med fru Margrethe Vestager.
Margrethe Vestager (RV), 2008-05-21:
Jeg må sige, det undrer mig, at statsministerens fantasi ikke blev udfordret allerede dagen efter statsministerens grundlovstale.
Jeg tror, statsministeren er et ordensmenneske, som mener, at ting skal sættes på plads, hvis de er ved at komme ud af hånd.
Men jeg kan forstå, at statsministeren så sætter grænsen for lovgivningen ved juridiske dommere, og det betyder, at alle andre er frie til at bære deres tørklæde med de grænser, som vilkårene for varetagelsen af arbejdet ville sætte.
Betyder det så også, at statsministeren mener, at Danmark er et flerkulturelt samfund?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-05-21:
Jeg må sige til fru Margrethe Vestager, at da jeg holdt min grundlovstale den 5. juni 2007, havde jeg overhovedet ikke fantasi til at forestille mig, at vi kunne komme i en situation, hvor juridiske dommere kunne beklæde dommerembedet, sidde og træffe afgørelser i retssalen og bære synlige religiøse symboler eller politiske symboler for den sags skyld.
Altså, det lå hinsides min fantasi, at vi kunne komme i den situation.
Men så sker der det, at Domstolsstyrelsen, som jo er fri og uafhængig og uden for instruktion af regeringen, træffer en afgørelse, som er en fortolkning af gældende retstilstand.
Og da Domstolsstyrelsen i sin afgørelse siger, at gældende retstilstand ikke udelukker, at der kan bæres sådanne religiøse symboler i retssalene, må regeringen så selvfølgelig præcisere retstilstanden, og det gør vi så gennem lovgivning.
Jeg kan sige til fru Margrethe Vestager, at jeg mener nøjagtig det samme i dag, som jeg gjorde for et år siden.
Den grundlovstale, jeg holdt for næsten et år siden, er i sit indhold meget identisk med den beslutning, som regeringen traf for nylig om regler vedrørende juridiske dommeres påklædning i retssalene.
Det mener jeg fortsat.
I den danske retsstat er det Folketingets love, der gælder, ikke forskellige religiøse forskrifter.
Jeg mener også fortsat, at folks påklædning, religiøst betinget eller ej, som udgangspunkt er en personlig afgørelse.
Beklædningspolitik hører normalt ikke hjemme i Folketinget, men lokalt på arbejdspladserne og andre steder, men når det gælder domstolene, som er den udøvende magt i vores samfund, må vi have fuld tillid til, at dommerne ikke blot er, men også fremtræder upartiske og neutrale.
Og da der blev rejst tvivl om det ved en afgørelse truffet af Domstolsstyrelsen, har regeringen ønsket at præcisere retstilstanden, og det vil vi gøre ved at fremsætte et lovforslag til efteråret, som sikrer, at dommerne ikke blot er, men også fremtræder neutrale i retssalene.
Margrethe Vestager (RV), 2008-05-21:
Når statsministeren i sin grundlovstale i 2007 sagde »Det er voldsomt, som det kan hidse gemytterne op at se muslimske kvinder bære tørklæde.
Lad dog dem om det.
Lad det velkendte danske frisind sikre retten til at klæde sig, som man vil - også i det offentlige rum«, hvad har så ført til, at statsministeren har ændret synspunkt?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-21:
Reglerne om ukontrollabel arbejdstid og dermed omregning af indtægten til arbejdstimer ved omregningssatsen har betydning i forhold til flere forskellige regelsæt, bl.a. reglerne om opgørelse af beskæftigelseskravet, skattefri præmie, beregning af overskydende timer og beregning af timer i relation til fradrag i dagpenge og efterløn.
Der anvendes samme princip i forbindelse med alle regelsæt.
Som jeg allerede har sagt, kan det i visse sammenhænge, f.eks. i forhold til fradrag for arbejde, være en fordel med et lavt beregningsgrundlag, når den ukontrollable arbejdstid skal opgøres, fordi det vil give et mindre fradrag end et højere beregningsgrundlag vil.
På andre områder kan et mindre beregningsgrundlag være en ulempe, f.eks. i forbindelse med det, som vi diskuterer her, nemlig optjening af efterlønspræmien.
Der er således en balance i de nuværende regler, hvor man så at sige må tage det sure med det søde.
Bjarne Laustsen (S), 2008-05-21:
Jo, men det handler jo om et holdningsmæssigt spørgsmål og et principielt spørgsmål.
Er det ikke sådan, at det er hele præmien fra 1998 - en ordning, som jeg selv var med til at lave, og som regeringen også er glad for her og også har stemt for begge gange ved ændringerne og at hele manøvren går ud på, at på de områder, hvor vi mangler arbejdskraft, er det bedre at belønne dem i stedet for at straffe dem, hvis folk ikke bruger efterlønsordningen?
Derfor kan jeg simpelt hen ikke forstå, at man ikke lytter til, at hvis der er blevet begået en fejl på et eller andet tidspunkt, så skal man ikke være for stor til at indrømme det og sige: Så ændrer vi det.
Men med de regler her, siger man faktisk til folk: Du er godt tosset, hvis du fortsætter med at køre som eksportchauffør.
Du kan bare gå ind på værkstedet eller give dig til at køre truck i stedet for, for så kan du få den fulde efterlønspræmie.
Det er der ingen hvide mennesker der kan forstå.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-21:
Eksportchauffører er hverken bedre eller ringere stillet end andre erhvervsgrupper, hvis arbejdstiden anses for ukontrollabel.
Når køreskiver ikke kan sidestilles med dokumentation, der gør, at arbejdsgiveren kan føre kontrol med arbejdet, skyldes det jo bl.a., at den pausetid og den tid, der anvendes på manuelt arbejde med f.eks. afog pålæsning samt på særlige arbejdsfunktioner, der udløser tillæg, ikke registreres på bilens køreskive som køretid.
Efter reglerne er det alene de skattepligtige indtægter, altså først og fremmest lønnen, der indgår i omregningen af indtægter for personer, der har ukontrollabel arbejdstid.
De skattefri diæter er jo ikke en del af lønnen, men er beregnet til at dække ekstraudgifter, som de pågældende eksportchauffører har i forbindelse med arbejdet.
Margrethe Vestager (RV), 2008-05-21:
Ærgrer det ikke statsministeren, at Domstolsstyrelsen og en række mennesker, som jeg i hvert fald har fuld tillid til og stor respekt for, har gjort sig en lang række overvejelser i den her sammenhæng, for præsidenten for Højesteret udtalte jo allerede dagen efter statsministerens grundlovstale i 2007: »Det vil være sundt for integrationen og for samfundets udvikling, hvis flere indvandrere bliver advokater og dommere. Det gælder også for troende muslimske kvinder med tørklædet foldet om hovedet.«
Det vurderer præsidenten for Højesteret, Torben Melchior.
Jeg må indrømme, at jeg synes, det er en undladelsessynd fra statsministerens side at have ladet det passere i et helt år, hvis statsministerens synspunkt i dag er præcis det samme som for et år siden.
Så burde statsministeren da ikke lade det passere, når nu præsidenten for Højesteret så præcist melder ud, at han tolker statsministeren i retning af, at det er problemløst, eller i hvert fald ikke en hindring for domstolenes værdighed, upartiskhed og de øvrige værdier, som statsministeren tillagde domstolene, at en kvindelig dommer bærer tørklæde.
Så havde statsministeren jo kunnet spare en masse mennesker for en masse arbejde, og vi kunne have stået et helt andet sted i dag.
Bjarne Laustsen (S), 2008-05-21:
Jeg vil gerne gøre ministeren opmærksom på, at det var Venstre og De Konservative, der i 2006 tog stilling til og ændrede reglerne og også hævede efterlønsgrænsen igen for de nye årgange.
Men det forhindrer jo ikke, at det vil være fornuftigt nok at anerkende, at der er et problem her, hvis der er uhensigtsmæssigheder i systemet - ligesom regeringen er kommet med et tiltag for de 64-årige, fordi man gerne vil have, at nogle af seniorerne bliver længere på arbejdsmarkedet - og man har nogle regler her, der gør, at folk trækker ud af systemet i stedet for at blive på arbejdsmarkedet, og især, når man mangler dem, der kan tjene valuta hjem til Danmark, i stedet for at sige: Det vil vi ikke.
De arbejder jo ude.
3 uger om måneden er de her chauffører totalt set væk hjemmefra.
Man kan jo ikke sige, at de ikke gør noget for at slæbe pengene sammen, så derfor synes jeg bare, at vi skulle belønne dem og kvittere og sige: Selvfølgelig kan I få den fulde efterlønspræmie, hvis ikke I gør brug af efterlønsordningen og ikke trækker en eneste krone.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-05-21:
Jeg vil gerne sige, at jeg ikke bryder mig om, når man definerer sig selv i modsætning til noget andet eller som anti-et eller andet.
Jeg synes, det er klog politik, hvis man vil beskrive, hvad man står for, at man så netop beskriver det positivt - at man siger, hvad man er for, snarere end hvad man er imod.
Margrethe Vestager (RV), 2008-05-21:
Betyder det så, at statsministeren er enig eller uenig med sine egne vælgere?
For de er nemlig ikke i tvivl; 51 pct. af statsministerens egne vælgere anser Dansk Folkeparti som værende antimuslimsk.
Er statsministeren enig med sine vælgere i den betragtning, og hvad betyder det for statsministerens overvejelser om sit parlamentariske grundlag?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-21:
Jeg mener også, at pengene i sundhedsvæsenet skal bruges til hurtigst mulig behandling af de mest syge.
Men den vurdering og prioritering skal foretages af læger, ikke af politikere.
Jeg kan forstå, at hr. Per Clausen allerede nu kender løsningen på, hvordan vi kommer ud af konflikten.
Det synes jeg er interessant.
Jeg kender ikke den løsning.
Jeg ved ikke, hvad det her ender med.
Derfor mener jeg også, at bemærkningen om, at medarbejderne, vores personale, søger over i det private, er totalt og aldeles ude af proportioner - ja, det er hele diskussionen om det offentlige/det private sundhedsvæsen i Danmark.
Det er myggens kamp med elefanten.
I virkeligheden supplerer de hinanden; de bekæmper ikke hinanden.
Men det er altså et kæmpestort offentligt sygehusvæsen, som vi bruger 98 pct. af vores mange, mange milliarder på, og så har vi et lille privat sundhedsvæsen.
Det er ude af proportioner at tro, at de to ting konkurrerer på lige vilkår; det gør de nemlig ikke.
Det offentlige er langt det største og har den store kapacitet og knowhow til at kunne drive akutskadestuer med åbne konsultationer og med mulighed for at behandle alle mulige specialiserede former for sygdom.
Per Clausen (EL), 2008-05-21:
Med den situation vil der jo ske en udtømning af mulighederne for, at man kan behandle folk i det offentlige.
Ydermere giver man en saltvandsindsprøjtning til det private område, når man siger, at man særlig vil prioritere de sygdomme, som det private kan behandle.
Så vil man jo komme ud af den her konflikt - og jeg anerkender, at det sikkert er regeringens hensigt og mål - og få sat yderligere skub i privatiseringen af sundhedsvæsenet i Danmark.
Det er jo sådan set den modsatte situation, man kunne komme i, hvis ministeren her klart sagde, at de penge, der er i sundhedsvæsenet, først og fremmest skal bruges til at sikre en så hurtig behandling af de mest syge som muligt.