runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Krarup (DF), 2009-02-20:
Fru Christine Antorini siger, at folkeskolen skal være for alle.
Det er jo et udsagn, vi alle er enige om.
Spørgsmålet er kun: Hvilket folk?
Der vil jeg jo sige, at Socialdemokratiets udvikling i moderne tid er en deprimerende historie.
Den gamle undervisningsminister Borgbjerg vidste godt, hvad det danske folk var.
Han var i øvrigt teolog.
I 1937 vidste den radikale Jørgen Jørgensen det også og lavede en folkeskolelov, der i høj grad tog højde for, at det danske folk naturligvis er et kristent folk, som det står i grundloven.
Og det er naturligvis det, der ligger i fru Christine Antorinis ligegyldighed med, at i folkeskolen er man udsat for et pres, som man skal beskytte sig imod.
Christine Antorini (S), 2009-02-20:
Hr. Martin Henriksen ved udmærket godt, at den henvisning til artiklen ikke var korrekt, og at Socialdemokratiet har et fuldstændig klokkeklart synspunkt med hensyn til, at det ikke skal ske for store bededag.
Jeg synes, at hr. Martin Henriksen, hvis han ikke har fået læst den diskussion, der var, så bare skulle søge på vores politiske ordfører, hr. Henrik Sass Larsen, og så ville han få bekræftet, hvad der er Socialdemokratiets holdning.
Vi synes, at der skal være spilleregler.
Vi ønsker ikke at skille børn ad.
Spilleregler - for at komme med et eksempel, for det er noget af det, som Dansk Folkeparti tager op i sit beslutningsforslag - er diskussionen om badeforhæng.
Jeg synes faktisk godt, at man kan diskutere, om det ikke er i orden, at man laver nogle spilleregler med hensyn til, at børn ikke nødvendigvis bryder sig om, at de skal bade, uden der er badeforhæng.
Det kan der være mange grunde til.
Det kan være, at de er generte; det kan være, at de ikke bryder sig om det, fordi de synes, de er for tykke; det kan være religiøse hensyn; det kan være andet.
Jeg synes, at det er en meget rimelig diskussion at have med hensyn til nogle spilleregler f.eks. for badeforhæng.
Men igen er det typisk for Dansk Folkeparti, at det kun handler om en ting - det er en diskussion, der handler om børn med muslimsk baggrund.
Vi ønsker at have den generelle diskussion.
De spilleregler, som skolerne laver, skal selvfølgelig overholdes.
Martin Henriksen (DF), 2009-02-20:
Der skal være plads til alle i folkeskolen, men der skal også være nogle rammer, og det skal kunne rummes inden for de rammer, og kan det ikke rummes inden for de rammer, må man sige fra.
Det er det, der er pointen.
Jeg ved godt, at Socialdemokraterne i lang tid har kørt sådan en hetz imod alt, hvad der bare refererer til dansk kultur og kristendom i folkeskolen - det skal ud, det skal væk, fordi vi risikerer at støde nogen væk fra os.
Så kan man selvfølgelig følge den socialdemokratiske linje og gøre folkeskolen fuldstændig religionsneutral og fuldstændig kulturneutral.
Det er der også andre, der har været inde på i dag, og jeg synes bare, at det ville være skidt, hvis vi kom dertil.
Men bare sådan for at illustrere forskellen på Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet, vil jeg henvise til en artikel fra den 7. oktober 2008 i Kristeligt Dagblad med overskriften »Socialdemokratiet vil gøre store bededag muslimsk«.
Det var den socialdemokratiske kirkeordfører, der var ude at foreslå det.
Det er bare sådan et forsøg på at illustrere, at der er nogle partier
når det kommer til stykket, er der et parti i Folketinget - der rent faktisk mener, at det er nuanceret, og at der skal være plads til mennesker med alle mulige baggrunde i folkeskolen, men det skal bare foregå inden for nogle rammer, og de rammer bliver løbende udvidet, og der er det bare, at vi beder partierne i Folketinget om på eller andet tidspunkt at tage stilling til, hvor grænsen går.
Hvor går grænsen for Socialdemokratiet?
Christine Antorini (S), 2009-02-20:
Nu lykkedes det simpelt hen ikke Dansk Folkepartis ordfører at komme med et spørgsmål, men med en mening.
Det eneste - hvis jeg skulle lytte mig frem til noget - var, at Dansk Folkepartis beslutningsforslag handlede om elever, der ikke vil indordne sig.
Ja, vi er da fuldstændig enige i, at hvis der er elever, der ikke lever op til de spilleregler, som der er i folkeskolen, så skal der da tages fat, så de lever op til de regler og spillesæt, der er der.
Men igen, det, der er forskellen på os og Dansk Folkeparti, er, at vi synes, at det skal gælde for alle elever, uanset baggrund.
Vi lægger fantastisk meget vægt på, at folkeskolen skal være en folkeskole for alle, herunder også for elever, der har forskellige religiøse baggrunde, men vi ønsker ikke, at religion på den måde skal ind og have en særlig rolle og have en forrang, hvor Dansk Folkeparti jo helt åbenbart også her er hyklerisk, for der er ingen grænser, hvis man har en kristen baggrund, og så er det i orden med særregler, men hvis det er andre religioner, er det ikke i orden med særregler.
Vi synes slet ikke, at der skal laves særregler.
Det skal være en folkeskole, hvor der er plads til alle.
Marianne Jelved (RV), 2009-02-20:
Jeg er imod enhver form for mobning.
Jeg betragter de eksempler, hr. Martin Henriksen nævnte her, som mobning.
Jeg mener, at det er den type konflikter, som det påhviler lærere og medarbejdere i det hele taget og ledelsen på skolen at forebygge, forhindre og gøre noget ved.
Jeg mener ikke, at det nødvendigvis har noget at gøre med grænser.
Søren Krarup (DF), 2009-02-20:
Forudsætningen for at have et forhold til andre kulturer er, at man selv har et ståsted.
Jeg vil bare sige, at i formålsparagraffens opregning af disse forskelligheder - så er der noget, der hedder dansk kultur osv. er det hele gjort til petitesser, som bare er perler på en snor, men ikke har det givne udgangspunkt, som f.eks. lå i Jørgen Jørgensens skolelov fra 1937.
Her vidste man ganske klart, at det var et folk med en helt bestemt kulturel og religiøs forudsætning.
Der kan man godt lukke øjnene, og det er jo også det, Socialdemokratiet gør.
Men det er nødvendigt, netop når man har det udgangspunkt, at man vil have en folkeskole, der skal være for hele folket, at man så besinder sig på, hvor disse grænser sættes i forhold til det, man møder udefra.
Det er det, Socialdemokratiet nægter at se i øjnene.
Martin Henriksen (DF), 2009-02-20:
Så vil jeg også sige noget om det andet, som fru Marianne Jelved var inde på i sin tale.
Vi synes også fra Dansk Folkepartis side, at grundloven er ganske glimrende.
Det er jo også i grundloven beskrevet, hvordan kristendommen er prioriteret højere end andre religioner i Danmark, på trods af at vi har religionsfrihed.
Det er også beskrevet, hvordan man sådan set må foretage sig, hvad man har lyst til, så længe det eksempelvis ikke forstyrrer den offentlige orden.
Så kan man diskutere, hvornår noget forstyrrer den offentlige orden.
Jeg vil høre, hvad fru Marianne Jelveds holdning er til, at vi hvert år eksempelvis i forbindelse med ramadanen ser eksempler på, at muslimske børn, der faster, chikanerer muslimske unge, som ikke faster, som ikke ønsker at faste, og de også eksempelvis chikanerer danske elever, som af indlysende årsager heller ikke faster osv. osv.
Der er også en lang række eksempler på, at vi ser chikane.
Er fru Marianne Jelved ikke lidt enig i, eller kan hun bare ikke se, at noget af det altså kommer af, at vi har været for dårlige til at sætte nogle grænser op i samfundet?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2009-02-20:
Tak for det.
Nej, nej, og nej, tænker jeg, når jeg ser det her forslag, og så vil jeg kommentere de enkelte dele i forslaget.
Vi synes, det er meget, meget unødvendigt, fordi vi netop synes, at man i det her samfund skal lære børnene at vise hensyn.
Nej, vi kan ikke støtte forbuddet mod at tilbyde halalslagtet kød i offentlige madordninger i folkeskolen, daginstitutioner og lignende.
Vi går ind for sund, billig, økologisk mad til vores børn i daginstitutioner og i folkeskoler, og så længe koen er økologisk, er vi sådan set ligeglade med, om den er halalslagtet eller ej.
Nej, SF kan ikke støtte forbuddet mod kulturelt/religiøst begrundede særlige badefaciliteter i folkeskolen i forbindelse med bl.a. idræts- og svømmeundervisning.
Hvad er det for et underligt, flippet forslag om, at vi alle sammen skal være nøgne sammen?
Det tjener jo ikke noget formål og i hvert fald ikke noget integrationsformål.
Nej, vi vil ikke være med til at stoppe med at tage særlige hensyn til andre trossamfund.
Nej, vi vil ikke være med til et forbud mod, at regeringen, kommuner, lokale folkeskoler og andre relevante instanser opfordrer til særhensyn.
Vi går i den grad ind for pragmatiske og lokale løsninger, hvad angår folks forskellige kulturelle og religiøse baggrunde.
Vi skal hele tiden tage hensyn til hinanden i det her samfund; ellers bliver det ikke til at holde ud at være her.
Og det er alle, der skal tage hensyn, uanset kulturel og religiøs baggrund.
Jeg synes, det er en utrolig vigtig lære til vores børn, at vi er forskellige, at vi udviser tolerance over for forskellige måder at leve og lære og være på, og SF kan under ingen omstændigheder støtte det her forslag, som vi slet ikke kan forstå at man kan få sig til at fremsætte.
Marianne Jelved (RV), 2009-02-20:
Det mener jeg sker helt automatisk, hvis vi sikrer, at der er en ordentlig integration.
Så bliver man jo en del af den kultur, man lever i, og den kultur ændrer sig i øvrigt løbende og hele tiden på grund af alle de påvirkninger, der sker i verden, og som også påvirker Danmark.
Martin Henriksen (DF), 2009-02-20:
Først vil jeg sige, at det jo er meget sigende, at Det Radikale Venstre her fra talerstolen erklærer sin kærlighed og støtte til ministeren.
Det siger jo noget om regeringens politik på det her område.
Så det vil jeg egentlig også sige tak for, for det er da lidt afslørende.
Så vil jeg høre, om fru Marianne Jelved er enig i, at vi, hvis vi skal have en ordentlig integrationsproces i Danmark, også på en eller anden måde må få formuleret og udbredt, at det handler om, at indvandrere og efterkommere ikke bare skal kunne tale dansk og have en uddannelse og have et arbejde og respektere og forstå demokratiet - alt det er vi selvfølgelig enige i, det skal man selvfølgelig gøre.
Men jeg vil høre, om Det Radikale Venstre også er enig i, at man på sigt skal integrere sig ind i den danske kultur.
Charlotte Dyremose (KF), 2009-02-20:
Jeg håber da, de fleste danskere er så tolerante, at de ikke blander sig i, hvad man gør på en eller anden skole, der ikke er deres.
Og hvis man så på en lokal skole i Viborg eller Nørre Nissum eller andre steder finder ud af, at man gerne vil fastholde en bestemt tradition, som man i øvrigt har haft i over 30 år, håber jeg sandelig også, at de mennesker, der bor alle mulige andre steder i landet, er så tolerante, at de siger: Det er fint med os, når I kan blive enige om at gøre det lokalt.
Det mener jeg netop er tolerance.
Så jeg håber ikke, at hr. Simon Emil Ammitzbøll har ret i, at folkekirkens samtlige medlemmer skulle være så intolerante, at de ikke vil lade andre mennesker gøre, hvad der passer dem.
Nej, det her handler netop om ikke at gøre noget, som andre lægger vægt på, til et problem.
Det her handler om at lade det lokale demokrati råde, lade skolerne lokalt beslutte, hvilke hensyn de vil tage.
Og så handler det jo i øvrigt om, at det er fuldstændig håbløst at sætte grænser for, hvad der præcis så skulle være forbudt, og hvad der ikke skulle være forbudt.
Hvad kunne vi herinde på Christiansborg dog ikke også komme til at blande os i, hvis vi skulle blande os i den slags små ting?
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-02-20:
Det sidste kan vi jo være ret enige om: Lad os dog være lidt tolerante, lad os dog vise noget åndsfrihed.
Jeg er faktisk fuldstændig enig med fru Charlotte Dyremose i, at vi selvfølgelig ikke skal tillade, at der er nogen, der hetzer folk, der har en religiøs overbevisning, hvad enten det er en bestemt religiøs overbevisning eller en religiøs overbevisning i det hele taget.
Det har jeg intet som helst ønske om at gøre, tværtimod.
Sådan er det jo ikke.
Lad dog åndsfriheden komme til sin ret og lad friskoler praktisere fællesbønnerne, og det kan vi alle sammen også gøre i det private, hvis vi har lyst, og så overlad folkeskolen til at være et religionsneutralt rum.
Charlotte Dyremose (KF), 2009-02-20:
Jeg sagde netop, at noget af det, som vi også betragter som en dansk værdi, er, at man tager hensyn til mindretal, og at der er åndsfrihed.
Det er sådan nogenlunde det samme som at sige tolerance, det ord, som den politiske ordfører brugte til at beskrive nøjagtig det samme.
Det er der i øvrigt heller ikke nogen religiøse forskrifter der siger at man skal.
Derfor er det utrolig vigtigt, at vi har den dialog med forældrene og sørger for, at børnene modtager undervisning og ikke går derhjemme og faster.
Jeg sagde fuldstændig det samme i min ordførertale, som fru Henriette Kjær har udtalt til Ritzaus Bureau.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-02-20:
Det er ikke, fordi jeg er meget overrasket over fru Charlotte Dyremoses synspunkter.
Det, som egentlig undrer mig lidt, er, at fru Charlotte Dyremose gør den her diskussion til en diskussion om tro kontra ikketro eller bestemte former for tro.
Vi taler om neutralitet i forhold til folkeskolen - det er i hvert fald de ting, jeg har talt om - vi har næsten et par tusinde folkeskoler her i landet, og der er ganske få skoler i Vestjylland, som praktiserer den her form for fadervor, og i fru Charlotte Dyremoses mund lyder det nærmest, som om det var det mest udbredte i alle skoler i landet.
Det er en ekstrem minoritet af skoler, der praktiserer det her, og som gradbøjer frihedsbegrebet på en sådan måde, at man indfører fællesbønner.
Martin Henriksen (DF), 2009-02-20:
Det forstår jeg ikke rigtig.
Nu prøver jeg lige at læse det op igen: »Samfundet må sige fra, når forældrene pådutter deres børn religiøse skikke, som kan skade deres skolegang og integration.«
Hvordan siger man så fra?
Der var så lidt den samme udenomssnak, som vi har hørt fra alle de andre ordførere.
Socialdemokraterne beskyldte Dansk Folkeparti for ikke at kunne lide nogen muslimer.
Det kunne jeg afkræfte ved at læse op fra beslutningsforslaget, hvor vi faktisk roser dem, der forsøger at integrere sig.
De Konservative forsøger så at stille det op, som om Dansk Folkeparti ikke vil modtage indtryk udefra.
Vi vil meget gerne modtage indtryk udefra.
Vi synes, at børn i folkeskolen skal lære om mange religioner, mange forskellige kulturer, andre landes historie osv.
Det synes vi er rigtig fornuftigt, hvis de gør det.
Hvis der er andre, der mener noget andet, vil vi faktisk også sige, at de er ude på et skråplan.
I forbindelse med det, som beslutningsforslaget handler om, vil jeg gerne høre, hvad der egentlig er Det Konservative Folkepartis holdning, for den politiske ordfører for Det Konservative Folkeparti, fru Henriette Kjær, sagde til Ritzaus Bureau den 2. oktober 2008, kl. 09.50: »Samfundet må sige fra, når forældrene pådutter deres børn religiøse skikke, som kan skade deres skolegang og integration.
I Danmark er vi traditionelt meget forstående over for forskellige religioner.
Men det er med stigende bekymring, at jeg iagttager, hvordan herboende muslimer praktiserer deres religion, da det ofte har en negativ påvirkning på den dagligdag, de lever i Danmark.
Og børns skoletiden skal bruges i skolen, ikke på faste eller ferie.«
Charlotte Dyremose (KF), 2009-02-20:
Og det er derfor, at mit angreb går på de mennesker, som vælger at underkende al religion, uanset om den er muslimsk eller kristen eller buddhistisk eller jødisk eller hinduistisk, eller hvad den måtte være.
Jeg har på intet tidspunkt sagt, at fadervor skulle være et stort problem.
Jeg har netop hovedrystende undret mig over, at nogen kan gøre det til et problem, at man på nogle få skoler har valgt den her tradition, og at man i øvrigt har holdt fast ved den, særlig i en situation, hvor det jo ikke har været noget problem, før nogen har ønsket at gøre det til et problem.
Og der siger jeg bare: Lad os dog være tolerante både over for dem, der har nogle traditioner, de gerne vil holde i hævd, og over for dem, der f.eks. kommer og gerne vil, at der et eller andet alternativt tilbud i kantinen, uanset om det så er af hensyn til muslimer eller vegetarer eller allergikere eller andre fintfølende mennesker.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-24:
Jeg må altså udtrykke en vis forundring over den udlægning af Dansk Folkepartis EU-politik, som Venstres ordfører giver udtryk for - og han har endda været inde på vores hjemmeside.
Det er godt, at vi er ved at reformere folkeskolens indlæringsprocesser, tror jeg, fordi det, der fremgår fuldstændig klart på Dansk Folkepartis hjemmeside, er, at vi gerne vil have et samarbejde i Europa, i EU.
Vi vil bare have mindre EU.
EU blander sig i alt, alt for meget, og et af de steder, hvor vi sagtens kunne klare os uden EU, er altså i forbindelse med det pengeomfordelingscirkus, som finder sted i øjeblikket.
Det, der jo er helt oplagt at spørge ordføreren for Danmarks liberale parti om, er, om man virkelig skaber vækst, om man virkelig opfylder Lissabonmålsætningen og gør EU til det mest konkurrencedygtige område i hele verden ved at lave omfordeling.
Per Stig Møller (KF), 2009-02-24:
Jamen der er jo tale om her, at strukturfondene også skal kunne bruges til at udvikle en ny struktur i de europæiske økonomier, altså at vi får moderne økonomier, der kan klare sig på globaliseringsmarkedet.
Derfor er det sådan, at 32 pct. af strukturfondsmidlerne til Danmark anvendes på iværksætteri, innovation, turismeudvikling og udvikling af menneskelige ressourcer i yderområderne.
Yderområderne er også omfattet af mulighederne inden for regionalfondene.
Så jeg synes, at Dansk Folkeparti i stedet for at være lidt ked af, at man får penge tilbage, skal være glad for, at man får penge tilbage til ting, vi gerne vil have udviklet i pagt med Lissabonstrategien og i pagt med den moderne europæiske økonomi.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-24:
Jeg tror, at udenrigsministeren har fået den passage, der er i forslaget, om Danmarks nettobidrag lidt galt i halsen.
Danmark kan jo ikke ligefrem kaldes en af de dårligst udviklede dele af Europa, snarere tværtimod.
Derfor kunne jeg godt fristes til at spørge: Kan udenrigsministeren ikke godt se, at det er et argument imod strukturfondenes bevarelse, at Danmark overhovedet modtager penge?
Jeg mener: Helt ærligt, det strider jo fuldstændig mod det formål, som selv udenrigsministeren giver udtryk for.
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-02-24:
På Dansk Folkeparti hjemmeside står der, at partiet ønsker »et tæt samarbejde med Europa«.
Hvad partiet forstår ved denne formulering, skal jeg ikke kunne sige.
Derimod står det efterhånden lysende klart, hvad de ikke mener.
For i alt hvad Dansk Folkeparti siger og skriver, udtrykker de et ønske om, at de øvrige europæiske nationer allerhelst burde underlægges Danmark som en slags vasalstater.
Dette projekt kan partiets EU-ordfører, hr. Morten Messerschmidt, jo arbejde videre med i Europa-Parlamentet, hvis og såfremt han opnår valg.
Jeg skal imidlertid ikke forsømme lejligheden til at advare hr. Morten Messerschmidt om, at det i givet fald vil blive som at slå i en dyne.
Et flertal af Folketingets medlemmer, heriblandt undertegnede, kan til gengæld glæde sig over, at det heldigvis kun er et fåtal af parlamentsmedlemmerne, som deler Dansk Folkepartis opfattelse af, hvad et europæisk samarbejde indebærer.
Det er åbenbart ikke et område, som Dansk Folkeparti ønsker at prioritere, måske fordi struktur- og samhørighedsfondene målt i et meget simpelt regnestykke ikke opfylder partiets krav til europæisk samarbejde, nemlig at Danmark får mere, end vi giver.
Dog kan vi endnu en gang glæde os over, at partiet står ret alene med den holdning.
Til gengæld står partiet ikke alene med ønsket om at reformere og forenkle retningslinjerne for de førnævnte fonde samt dirigere midlerne derhen, hvor der er mest brug for dem.
Det burde selv hr. Morten Messerschmidt være klar over, men den slags fortier han i sit forsøg på at fremmane et sort-hvidt billede af dansk EU-politik.
Jeg ser ingen grund til at lægge skjul på, at der er områder i EU, som kunne være foruden støtten fra fondene, men hvis det er gået hen over hovedet på hr. Morten Messerschmidt, kan jeg oplyse ham om, at det europæiske samarbejde blev udvidet til at omfatte en lang række lande, der tidligere lå bag jerntæppet.
I disse lande har midlerne fra fondene gjort stor gavn og vil også i fremtiden falde på et yderst tørt sted.
Det er ikke et spørgsmål om almisser, men et ønske om at skabe vækst, øge beskæftigelsen og sikre bedre sociale kår i Europa, der får undertegnede og Venstre til at støtte en bevarelse af struktur- og samhørighedsfondene.
Men Dansk Folkeparti og hr. Morten Messerschmidt vil måske hellere bruge pengene til at bygge en meget høj mur omkring Danmark.
De kan så meget passende krydse fingre for, at den vil beskytte os, når vores østeuropæiske naboer vender os ryggen for i stedet at glide tilbage ind i Ruslands mørke skygge.
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-02-24:
Jeg skal prøve at svare så præcist, jeg kan.
De rettigheder, jeg som unionsborger har, er jo ingen erstatning for de rettigheder, jeg har i Danmark som dansk statsborger.
Det kan de jo aldrig være, og derfor er de et supplement.
Jeg får yderligere rettigheder i andre EU-lande, men de rettigheder, jeg har i Danmark, har jeg i kraft af den danske grundlov, og i kraft af at jeg er dansk statsborger.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-24:
Jeg føler mig nu ret overbevist om, at hr. Niels Helveg Petersen er i stand til at ihukomme sin sindstilstand i andre EU-sammenhænge, f.eks. i 1992, der ligger endnu længere tilbage.
Det er jo fuldstændig rigtigt, som hr. Helveg Petersen påpeger, at artikel 12 indeholder et ligebehandlingspåbud.
Det gælder bare ikke for egne borgere så at sige, altså vel at mærke folk, der ikke har aktiveret unionsborgerskabet, og det er jo præcis det, der er pointen her.
Mens tyske statsborgere altså kun kunne gøre kravet gældende over for de tyske myndigheder, forudsat at de efter de nationale regler var på arbejdsmarkedet, kunne unionsborgere altså gøre krav gældende uden at have opfyldt de samme kriterier, så længe de blot havde opfyldt EU’s kriterier for, hvornår man var aktiv arbejdstager.
Det er klart, at den pågældende unionsborger, fru Sala, kan sige, at der er to supplerende rettigheder: Der er en, hvor jeg ikke får nogen penge, og der er en, hvor jeg får penge, hvad skal jeg dog vælge?
Det kan man så ligge og have mange søvnløse nætter over.
Jeg tror bare reelt, at de fleste vil komme frem til, at man nok vil vælge den model, der giver penge.
Derfor er der jo reelt tale om en erstatning, noget, som nok har ligeberettigelse i juraen, men i realitetens verden jo har forrang.
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-02-24:
Jeg kan desværre ikke huske min sindstilstand den dag, den dom blev afsagt.
Det er trods alt nu 14 år siden, og jeg fører ikke en nøjagtig dagbog over min sindstilstand.
Men jeg blev ikke overrasket, fordi der jo i EU-reglerne er indbygget et ikkediskriminationsprincip, og det kom til udtryk i den dom.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-24:
Først stor tak for omsorgen og den, føler jeg, behjertede indsats for at forklare tingene.
Jeg vil da også sige, at det utvivlsomt er den bedste indsats, der er gjort i dag.
Må jeg så ikke prøve at sætte det ind i en konkret sammenhæng, for jeg har faktisk i al beskedenhed indrømmet glædet mig til at høre hr. Niels Helveg Petersens tale, for det var hr. Niels Helveg Petersen, der spillede en betragtelig rolle i forbindelse med udformningen af forbeholdene, og derfor er det jo interessant.
Var hr. Niels Helveg Petersen overrasket, da vi i 1995 fik Saladommen, hvor altså en - rigtigt antaget - unionsborger, der ikke var tysk statsborger, alene via unionsborgerreglerne, ikke via arbejdstagerreglerne i Tyskland, kunne gøre krav på børnepasningsydelse, som egentlig var forbeholdt folk, der var aktive på arbejdsmarkedet?
Var hr. Niels Helveg Petersen overrasket, da den afgørelse faldt?
For den strider jo imod den definition, han lige har givet på forskellen mellem supplement og erstatning.
Eller hvordan passer virkeligheden ind i teorien?