Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-03-03:
Høfde 42 er jo ikke nogen ny sag.
Cheminova forurenede på grunden fra 1953 til 1962, og staten, som ministeren også påpegede, har bidraget med gift og øget forureningen, bl.a. i 1961.
Man må bare erkende, at forureningen er voldsom.
Da giften begyndte at sive til Vesterhavet, gjorde man jo af flere gange foranstaltninger: I 1981, hvor man fjernede dele af giftdepotet; i 2003, hvor man i amtet efter meget voldsomt pres fra det daværende amtsrådsmedlem, fru Anna Marie Touborg, besluttede at bygge en spuns rundt om depotet – den blev bygget i 2006 – en spuns, som man på daværende tidspunkt og i flere notater vurderede kunne holde giften tilbage i 10-15 år.
Det var i 2006.
Ministeren siger så på talerstolen, at man i regionen nu vurderer, at der er tale om 25 år mere.
Det var i hvert fald ikke udgangspunktet dengang, man byggede spunsen – det er selvfølgelig væsentligt at kigge nærmere på.
Grunden til, at jeg siger alt det her, er for at sætte diskussionen i relief.
Det har været en lang, sej kamp, både i regionen, i kommunen og sådan set også i staten for at få sat den her dagsorden og få gjort noget ved det.
Den er ikke ny på Christiansborg, den er heller ikke ny i Vestjylland, og tiden er altså inde til, at vi handler.
Jeg mener, at ministeren overser de klimaforandringer, vi står over for.
Vi kan se af spørgsmål 519, almindelig del, som ministeren har svaret på, at ud af de sidste 20 100-årsstorme, der har været, har de 18 af dem været inden for de sidste 50 år.
Det har været voldsomt.
Vi har kunnet se det med bl.a. effekten af stormen Bodil.
Det jeg synes lidt er udfordringen i de svar, vi har fået, er, at ministeren overlader vurderingen af klimaforandringernes effekt på depotet alene til regionen og COWI, som baserer sig på en hollandsk model tilbage fra 1986.
Jeg forestiller mig, at man godt kunne benytte sig af mere moderne metoder, ikke mindst moderne computermodeller.
Hvis vi nu får et par storme mere, hvad skulle så forhindre depotet i at glide til havs?
Jeg ved, at vi alle sammen har fået billeder af det.
Der skal ikke meget til, for at vandet kommer bag om depotet og hiver hele depotet til havs, altså ud i vores fælles Vesterhavet.
Det kan vi ikke være bekendt, og det har vi et ansvar for.
Hvorfor skal staten så bidrage?
Ministeren har jo ret i, at regionerne står for jordforureningssagerne i Danmark, og at staten løbende bruger 400 mio. kr. årligt til at sikre, at regionerne har finansieringen til det.
Vi må bare erkende, at det langtfra er nok midler, hvis man skal kunne løfte de store jordforureningssager.
Derudover er der den enkle forskel på lige præcis den her jordforureningssag og andre – og derfor mener jeg heller ikke, at den bør danne præcedens, hvis vi rydder op ved Høfde 42 – at staten har bidraget.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at jeg også meget gerne ser Cheminova bidrage til det her – eller Aarhus Universitet og andre – fordi jeg mener sådan set generelt, at »forureneren betaler« er et princip, vi skal hylde.
Vi er nødt til at tage ansvar i forhold til Høfde 42.
Vi kan jo så spørge: Har Cheminova ikke noget ansvar?
Juridisk har de desværre ikke på grund af en dom, men jeg mener, at de har et moralsk ansvar for også at bidrage til oprydningen.
Er det her så noget, der ikke er noget potentiale i?
For man kan jo bestemt sige, at der er masser af udfordringer, ikke mindst for Vesterhavet, for fiskerne og for folk, der bor i området.
Men der er jo også nogle muligheder i en oprydning, og det er noget af det, jeg synes bliver overset i den her diskussion.
Vi har en stor dansk virksomhed, Krüger, som i øjeblikket handler og agerer i Vietnam i forhold til store jordforureningssager.
De er i gang med rydde op efter projekt Orange, og vi ved, at de er inde at kigge på meget farlige kemikalier og er med til oprydningen af dem.
Det vil sige, at vi har en dansk virksomhed, som er i gang med nye oprydningsmetoder i forbindelse med jordforureningssager.
Det kunne være interessant at kigge nærmere på det, fordi det jo i virkeligheden betyder, at vi også kunne skabe en helt ny eksportmulighed.
Til sidst vil jeg sige, at hvis den her grund havde ligget på Amager eller ved Gilleleje Strand, så lur mig, om ikke den for længst var blevet ryddet op med statslige tilskud – det kunne jeg godt have en mistanke om.
Nu har ministeren flere gange understreget, at der er 32 m fra depot til vand.
Jeg har en snor med, og jeg har et tilbud til ministeren om, at vi tager sammen til Vesterhavet.
Jeg står ved depotets kant, og ministeren går 32 m ud.
Jeg forventer jo ikke, at ministeren kan gå på vandet, så derfor vil jeg foreslå ministeren at tage svømmevest med
Jeg ønsker at fremsætte følgende forslag til vedtagelse på vegne af SF, Enhedslisten, Alternativet og Radikale Venstre:
Forslag til vedtagelse »Siden 1970'erne er de omfattende forureninger ved Høfde 42 på grund af deponering af giftigt affald fra firmaet Cheminova og staten blevet opfattet som en helt unik problemstilling.
Klimaforandringerne betyder, at der er en stadig stigende sandsynlighed for, at en særlig voldsom vejrbegivenhed med uheldigt sammenfald i varighed, vindretning og vandhøjde bryder hul på depotet.
Konsekvenserne for vandmiljøet, lokalsamfundene og byerne ved Vestkysten og Limfjorden vil være meget omfattende.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til at indgå i en fornyet dialog med region Midtjylland om fjernelse af giftdepotet, idet der fokuseres på at udvikle dansk miljøteknologisk kompetence til brug ved andre forureninger, således at transporten til og fra deponering i udlandet undgås.
Endelig opfordres regeringen til at finde finansiering til at fjerne depotet på finanslovene fra 2017 og frem, herunder at undersøge muligheden for finansiering fra de tidligere aktionærer, idet det forudsættes, at regionen som tidligere er parat til at dække halvdelen.«