Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
I lighed med andre ordførere er vi grundlæggende positive over for lovforslaget.
Der har været nævnt noget om Forbrugerombudsmandens indvendinger, og det synes vi selvfølgelig der skal kigges på i udvalgsarbejdet.
Jeg vil derfor så koncentrere mig om det punkt, hvor jeg ikke er enig i forslaget.
Det er nemlig det med, at man bare skal videreføre dankortforliget fra 2005.
Det er ikke sikkert, at alle kan huske det, men fra 1983, hvor man indførte dankortet, og til 2004 var dankortet gratis at bruge.
Det var det, fordi bankerne så en enorm fordel i at få folk til at gå fra kontanter til dankort.
De tjente masser af penge på det.
I 2004 fandt de ud af, at de måske kunne tjene endnu mere på det, og de fik ministerens forgænger til at indføre den såkaldte 50-øre - det med, at hver gang man brugte dankortet, skulle forbrugeren betale 50 øre.
Det udløste jo et sandt raseri, som også prægede en hel valgkamp.
Man ændrede så loven og fjernede 50-øren, det vil sige, man fjernede den ikke, men lagde den over på varerne, for man lagde gebyret på butikken, så dankortgebyret i dag betales, hver eneste gang vi køber en vare med dankortet.
Man kunne allerede dengang regne ud, at det gav bankerne en fortjeneste på 125 mio. kr.
Det har været stigende år for år, og nu er der lagt op til, at den fra 2010 måske skal op på 400 mio. kr.
Det vil jeg lige have undersøgt i udvalgsarbejdet.
Men det var i hvert fald det, der lå i aftalen i 2005, at nu skulle bankerne have lov til at score ikke bare de 125 mio. kr., de oprindelig fik, men 400 mio. kr. om året på dankortet.
Det er fuldstændig urimeligt, for dankortet har været en enorm gevinst.
Det var med til at skubbe folk over til at bruge elektroniske betalingsmidler i stedet for at bruge kontanter.
Det var baggrunden for, at bankerne nedlagde en lang stribe filialer rundt omkring i byerne, som har været med til at score det der overskud - indtil krisen nu startede - på et enormt milliardbeløb hvert eneste år.
Vi vil ikke bare være med til at blåstemple, at man fortsætter den gebyrskrue, som blev startet der i 2005, hvor bankerne altså bare scorer penge, og hvor 50-øren jo trods alt var synlig.
Det var derfor, folk blev vrede.
Hver eneste gang man brugte dankortet, kunne man se, at man gav penge til Straarup og de andre bankdirektører.
Men nu blev det altså skjult, så de fleste sikkert har glemt, at de betaler et gebyr direkte ned i bankernes kasser.
Det synes vi er aldeles urimeligt, og det er i hvert fald urimeligt, hvis der bare skrues op for gebyret via en lille sætning her, der siger, at dankortforliget videreføres, fordi der i dankortforliget lå indbygget en kraftig stigning i gebyret fra 2010.
Så det er altså et emne, som vi vil gøre en hel del opmærksom på.
Vi vil også gøre opmærksom på og sige i den her diskussion, at også ud fra den krise, vi ser i øjeblikket, er hele vores betalingssystem sat under pres, på grund af at bankerne har spekuleret og leget med alle pengene i udlandet for at prøve at lave en masse hurtig profit.
Den krise, de nu er ude i, understreger jo klogskaben i det, som vi foreslog i 2005, nemlig at man i stedet for at lade bankerne have og drive dankortet skulle give dem, der også i forvejen havde ansvaret for at drive betalingsformidling i Danmark i form af pengesedler og mønter, ansvaret for at have dankortet, altså Nationalbanken.
Alle og enhver kan jo se i dag, at så var vi både sluppet for gebyret, som der nu er, og vi havde samtidig haft en meget mere sikker, spekulationsfri betalingsformidling, hvis det var Nationalbanken, der stod for dankortet.
Vi synes stadig væk, det er et yderst relevant forslag at lade Nationalbanken overtage det nationale pengemiddel dankortet.
Så kan bankerne lege med Mastercard og American Express, og hvad de ellers har af kort, som de prøver at lokke ned i forbrugernes lommer i øjeblikket.
Lad dem om det, bare vi er sikre på, at vi har ét fælles betalingsmiddel, som ikke bliver brugt til at score gebyrer på til bankerne, men bare bliver brugt til at betale med, når vi har brug for at betale.