runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pind (V), 2011-05-10:
Her kommer vi til sagen i sin essens, og her deles vandene.
For her kommer jo det grundlæggende svar på, hvorfor grundlovens fædre valgte at gøre, som de gjorde, nemlig fordi ingen sandhed skal skjules for den danske befolkning, heller ikke i den her sag.
Det, venstrefløjen i og for sig ønsker, er at bygge mure op omkring bestemte sandheder, omkring nogle af de mennesker, der søger dansk statsborgerskab, mens man så bruger juraen til at fremme en påstået retssikkerhed, som skjuler nogle af sandhederne for det danske folk.
Jeg ser gerne, at vi lægger alt frem: cirkulærer, baggrund og lignende.
Hvis oppositionen vil støtte det, er det fint.
Alt andet er efter min bedste opfattelse snak.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-05-10:
Venstre vil have, at det skal være, som det var, og blive, som det er, men samtidig vil man gerne være så åben i lovgivningen som muligt.
Nu er det jo et stykke tid siden, vi har hørt noget til fru Birthe Rønn Hornbech her
, men jeg mindes da, at hun i sin bog »Tale er guld« fra 2006, tror jeg det er, kritiserer hele den her proces om tildeling af statsborgerskab, og netop skriver, at det foregår bag lukkede døre.
Hun har faktisk kaldt fremgangsmåden helt, helt utilfredsstillende.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre, om Venstre stadig væk er et parti, som går ind for åbenhed og gennemsigtighed i forvaltningen af landets love, eller om man virkelig mener, at menneskers skæbne skal afgøres i lukkede rum og med dårlig retssikkerhed.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-10:
Nu må jeg sige, at jeg ikke er bekendt med, om fru Birthe Rønn Hornbechs holdning på det her område har udviklet sig i den ene eller den anden retning, og det er hr. Jørgen Poulsen velkommen til at spørge ind til, når lejligheden byder sig.
Det, jeg kan sige, er, hvad Venstres folketingsgruppe ER enige om.
I det her tilfælde er det at have tillid til folkestyret, til de 179 folketingsmedlemmer indbefattet oppositionen, som også er repræsenteret i Indfødsretsudvalget, og til den sagsbehandling, som foregår i Indfødsretsudvalget.
Vi har sådan set fuld tillid til, at den kan sikre retssikkerhed.
Hvis der skulle være spørgsmål om internationale konventioner og andet, er det noget, der er ved at blive afdækket, og når man har et klart billede af det, et overblik over det, så kan det godt være, at det giver anledning til at ændre på nogle ting, men den diskussion tager vi, når den kommer.
Søren Krarup (DF), 2011-05-10:
Jeg må tilstå, at jeg faktisk har hørt om det før; jeg tror nok, jeg har hørt det før.
Men jeg må lige sige til den ærede spørger, at denne tale om systemfejl altså skyldes spørgerens overfladiskhed.
Der er nemlig flertallet i Folketinget, som er den, der tildeler indfødsret.
Det er en elementær misforståelse, som viser, at vi har at gøre med dårlige jurister, der ikke er i stand til at forstå, hvad det er, der ligger i den danske grundlovs § 44, men tror, at man kan begynde at sammenligne det med sådan en retssag i en sal, hvor man altså netop skal begynde at mørklægge forskellige ting og sager.
Det er meget, meget enkelt, vil jeg sige til hr. Jørgen Poulsen.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-05-10:
Jeg kan da gerne bekræfte, at de allerfleste jurister på menneskerettighedsområdet jo mener, at her er en systemfejl.
De kalder det vældig problematisk, at reglerne for statsborgerskab bliver aftalt i disse lukkede og ret tomme rum uden en åben behandling i Folketinget og uden den sædvanlige høringsproces.
Så jeg vil egentlig bare spørge, om Dansk Folkepartis ordfører er bekendt med principperne om at adskille den lovgivende, den dømmende og den udøvende magt.
Maja Panduro (S), 2011-05-10:
Jeg skal ikke udtale mig om, hvad der kan være nemt og svært for hr. Søren Krarup at forstå, men jeg vil dog sige,
at når hr. Søren Krarup fortsætter med at spørge, om vi vil ændre – undskyld, det er hr. Jesper Langballe – på grundloven, selv om jeg nu har sagt gentagne gange, at det ikke er tilfældet, så må der jo være et eller andet, han ikke har forstået, selv om vi i teksten til beslutningsforslaget skriver, at det stadig væk skal være i overensstemmelse med grundlovens § 44, og at den endelige tildeling stadig væk skal finde sted i Folketingssalen.
Det kan jeg ikke se skulle være så svært at forstå.
Det, vi foreslår ændringer i og en større klarhed om, er hele sagsbehandlingsgangen op til tildelingen, og ikke, hvordan vi endeligt vedtager, om folk kan få indfødsret.
Vi er ikke ude på at ændre på grundloven, men vi vil faktisk gerne i højere grad leve op til dens ånd om, at der skal være gennemsigtighed i lovgivningen.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-10:
Kan jeg ikke få et meget klart svar fra fru Maja Panduro?
Ønsker fru Maja Panduro og hele oppositionen i øvrigt grundloven ændret og grundlovens § 44 fjernet?
For så må jeg måske bare lige gøre opmærksom på, at det her ikke rigtig er tiden og stedet.
Altså, det foregår på en lidt anden måde, når man skal ændre grundloven.
Det var det.
Så kommer fru Maja Panduro igen med det der med, at sager falder forskelligt ud.
Det er da ikke så svært at forstå.
Maja Panduro (S), 2011-05-10:
Jeg vil gerne forsøge at svare på hr. Jesper Langballes spørgsmål, selv om jeg altså ikke er indfødsretsordfører.
I dag er det vældig uigennemskueligt, hvad det er, man skal leve op til.
Og som vi også tidligere har snakket om her i salen i dag, kan der være to identiske sager, hvor udfaldet bliver forskelligt, fordi der altså ikke er den her gennemsigtighed, og fordi der ikke er opstillet nogen objektive kriterier.
Det synes vi ville være bedre.
Så mener vi jo stadig væk, at det, at man skal afgøre det ved lov, altså efter grundlovens § 44, her i Folketingssalen, jo sådan set ikke er noget, vi piller ved.
Men den måde, man administrerer det på, synes vi har vist sig – særlig de seneste år – at være vældig uhensigtsmæssigt.
Det er jo sådan set også en del af grundlovens ånd, at vi ønsker en gennemsigtighed i vores lovgivning og vores administration, og det synes jeg at vi også burde forsøge at sikre på det her område.
Det er noget, som vi plejer at være meget stolte af i Danmark.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-10:
Jeg har fuld forståelse for, hvis fru Maja Panduro siger, at hun ikke vil besvare mine spørgsmål som substitut for en anden – det er hendes gode ret.
Fru Maja Panduro giver udtryk for, temmelig ubegribeligt, at hun vil have, at tildelingen af statsborgerskab er noget, der skal foregå ved, at der bliver vedtaget love, altså at det skal foregå ved lov.
Jamen det er jo det, det bliver.
Det er faktisk lidt ubegribeligt.
Så siger fru Maja Panduro, at det ikke skal være noget, der bliver aftalt i en sen nattetime.
Det såkaldte kontorcirkulære – det er et meget tåbeligt ord, for det er jo i virkeligheden et politisk aftalepapir mellem flertallets partier – er meget grundigt gennemarbejdet af flertallet.
Må jeg spørge fru Maja Panduro: Hvordan adskilte det tidligere kontorcirkulæres tilblivelse, altså det under regeringen Nyrup Rasmussen, sig fra det her?
Maja Panduro (S), 2011-05-10:
Endnu en gang skal jeg hilse fra den socialdemokratiske indfødsretsordfører og beklage, at han ikke kan være til stede i salen i dag, men i stedet skal jeg altså redegøre for Socialdemokraternes holdning.
Vi mener, det er en opgave for alle Folketingets medlemmer og partier hele tiden at bestræbe sig på, at borgernes retssikkerhed er i orden, at der er en klar deling mellem lovgivende og udøvende myndighed, og at lovgivningen i vores land hele tiden fremmer dette.
Men igennem de seneste år er det blevet klart, at der, når vi taler om erhvervelse af indfødsret, er flere punkter, hvor vi har fået indrettet os på en måde, som ikke tilgodeser hensynet til almindelig retssikkerhed.
I Danmark har vi en lang demokratisk tradition, som bl.a. indebærer, at love og andre ændringer i den måde, vi styrer og forvalter vores land på, skal blive genstand for en høring blandt alle, som har interesse og viden på området.
Men igennem det seneste årti har det vist sig, at det, når der bliver lavet ændringer i forhold til betingelserne for at opnå statsborgerskab, er noget, der foregår, ved at der en sen nattetime bliver lavet en aftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Efterfølgende bliver de her ændringer så udmøntet i bekendtgørelser og vejledninger, uden at nogen er blevet hørt, og uden at det er blevet behandlet i Folketinget.
Vi har også i Danmark en lang tradition for, at Folketinget ikke laver sagsbehandling, men laver love, men lige præcis når det gælder tildeling af dispensation fra kravene for opnåelse af indfødsret, sidder Indfødsretsudvalget og sagsbehandler ud fra en række mere eller mindre objektive og subjektive kriterier, og dermed bliver det vældig uklart, hvor skellet ligger mellem den lovgivende og den udøvende magt.
Derfor er det også, at vi fra Socialdemokraterne er medforslagsstillere til det her beslutningsforslag, som pålægger regeringen, at ændringer vedrørende opnåelse af statsborgerskab skal laves ved lov og ikke via bekendtgørelser og vejledninger, og det pålægger regeringen at flytte sagsbehandlingen af dispensationssager fra Indfødsretsudvalget til en relevant administrativ myndighed, og beslutningsforslaget handler også om, at vi kigger på muligheden for at kunne etablere en uvildig ankeinstans for afgørelser om indfødsret.
Den endelige tildeling af indfødsret skal stadig væk i overensstemmelse med grundlovens § 44 foregå ved optagelse på lovforslag, som skal vedtages i Folketinget.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-10:
Jeg er i hvert fald enig med hr. Jesper Langballe i, at man vil devaluere Folketinget og folkestyret, når man fremsætter et beslutningsforslag, hvis vedtagelse ville medføre, at afgørelseskompetencen vedrørende ansøgninger om indfødsret overflyttes fra Folketinget til de relevante administrative myndigheder, når der i grundloven står det stik modsatte.
Så sætter man jo spørgsmålstegn ved, hvor dygtige folketingsmedlemmer er, hvilke kompetencer folketingsmedlemmer har, og om de kan leve op til det ansvar, som de har fået.
Og der må jeg sige, at jeg ikke ønsker, at folkestyret og Folketinget skal være et gummistempel for meddelelse af indfødsret og statsborgerskab.
Hanne Agersnap (SF), 2011-05-10:
Ansvaret for retssikkerheden i forbindelse med disse sager påhviler folketingsmedlemmerne, siger hr. Karsten Lauritzen.
Så vil jeg gerne spørge hr. Karsten Lauritzen som medlem af Indfødsretsudvalget, om han gerne vil se på og være forsikret om retssikkerheden i samtlige ansøgninger om indfødsret, og om hr. Karsten Lauritzen ved, hvor mange det drejer sig om.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-10:
Jeg må korrekse fru Hanne Agersnap.
Jeg er faktisk ikke medlem af Folketingets Indfødsretsudvalg, så derfor kan jeg ikke svare på det spørgsmål.
Men jeg kan sige, at jeg har tillid til de Venstrefolk, der sidder i udvalget.
Det er som sagt sådan, at når det er Folketinget, der meddeler statsborgerskab – og det sker ved lov, og det altså sker i respekt for det, der står i grundloven – så har Folketingets Indfødsretsudvalg og de medlemmer af Folketinget, som stemmer i forbindelse med meddelelse af statsborgerskab, en mulighed for at benytte sig af, at de kun er bundet af deres egen overbevisning.
Man er ikke underlagt forvaltningslovens bestemmelser.
Det er man ikke, fordi det er det, der står i grundloven.
Det er ikke domstolene, der tildeler statsborgerskab.
Det er ikke Integrationsministeriet, der tildeler statsborgerskab.
Det er Folketinget, der tildeler statsborgerskab, og det har vi det fint med i Venstre.
Hanne Agersnap (SF), 2011-05-10:
Det er jo så kedeligt, at ordføreren i den her sag ikke ved, hvor mange af de sager, der står på lovforslaget, der aldrig har været igennem Indfødsretsudvalget.
Det er nemlig sådan, at praksis er, at kun de sager, der kan give anledning til dispensation, læses af Indfødsretsudvalgets medlemmer.
Det gør vi ansvarsfuldt og grundigt, men der er jo adskillige andre sager, hvor der enten afvises eller tildeles indfødsret på baggrund af de kriterier, der er udfærdiget i cirkulærer i lukkede rum, og som aldrig har været genstand for åbenhed.
Finder ordføreren det rimeligt?
Det første, ministeren foreslår, nemlig at alt, bilag og det hele, lægges frem i åbenhed, vil jeg på forhånd meddele at vi ikke kan støtte.
Men at cirkulærerne, efter hvilke sagerne bliver behandlet, lægges åbent frem og diskuteres, så eksperter og dem, der giver høringssvar, kan komme ind på dem, kan vi i den grad støtte.
Til det andet med, at det er et fuldstændigt skøn, at det er medlemmernes helhedsskøn på borgernes vegne, med hensyn til om de lever op til kravene eller ej, vil jeg sige: Det er jo netop deri, man kan være i tvivl om, hvorvidt ligebehandlingsloven og retssikkerhedsreglerne er tilgodeset.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-10:
Jeg glæder mig over, at Venstres ordfører ikke lader sig vildlede af de forkerte oplysninger, der kommer fra oppositionen.
Det er klart, at de sager, Indfødsretskontoret – som ikke optræder som ministerium, men som et sekretariat for Indfødsretsudvalget – kommer med til udvalget, er alle de tilfælde, hvor der overhovedet er den mindste tvivl om, hvad udvalget vil mene; det har udvalget jo tidligere haft lejlighed til at tilkendegive.
Men ellers er det her sådan spørgsmål af typen: Er ordføreren enig med mig i ...?
I øvrigt vil jeg lige lufte min undren over, at man her fremlægger et forslag om en ændring af grundloven.
Så nemt er det da heldigvis ikke at få ændret grundloven.
Men er ordføreren enig med mig i, at når man vil ændre indfødsret fra at være et skænket privilegium til at være et spørgsmål om retssikkerhed, så er man i virkeligheden i færd med at rulle hele indfødsretsproblematikken tilbage til tiden før 2001, til det uansvarlige kaos?
Og synes ordføreren ikke, at der er grund til at huske det under en kommende valgkamp?
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-10:
Hvis man ser på reglerne for statsborgerskab og tildeling af statsborgerskab, mener jeg, det er nogle fornuftige ændringer og stramninger, der er lavet.
Og der er jo heldigvis rigtig, rigtig mange, der fortsat lever op til reglerne.
Vi behandlede for lidt siden et lovforslag, hvor der var små 1.300, som blev meddelt statsborgerskab.
Så jeg kan godt følge hr. Jesper Langballes argumentation et langt stykke hen ad vejen.
Det, der gør, at vi i Venstre ikke kan støtte det her beslutningsforslag, er det, der står om, at afgørelseskompetencen vedrørende ansøgninger om indfødsret ved naturalisation overflyttes fra Folketinget til de relevante administrative myndigheder.
Man kan jo fortolke ting på mange måder, men det opfatter jeg da, som om forslagsstillerne bag beslutningsforslaget ikke ønsker, at kompetencen skal ligge i Folketinget.
Og der er vi bare grundlæggende og fundamentalt uenige; i Venstre ønsker vi at respektere det, der står i grundloven.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-10:
Det er formentlig unødvendigt at sige – og her går jeg i hvert fald ud fra, at vi er enige – at grundlovens § 44 er udtryk for, hvor ufattelig højt grundlovsfædrene satte spørgsmålet om indfødsret.
Her skulle intet overlades til eksperter eller til tilfældigheder; her kunne det kun være Folketinget, der tog stilling til det.
Og samtidig vil jeg næsten gå ud fra, at vi kan enes om, at beslutningsforslaget her er udtryk for, hvor ufattelig lavt oppositionen prioriterer spørgsmålet om indfødsret.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-10:
Jeg finder, at den nuværende praksis er rimelig, men jeg noterer mig også, at det er muligt for ethvert medlem af Folketinget at tage et stykke papir eller en konkret sag, et konkret eksempel eller flere eksempler på meddelelse af indfødsret, ned til en diskussion i Folketingssalen, hvis man ønsker det.
Man har som medlem af Indfødsretsudvalget også mulighed for at bede om at få alle sager behandlet, hvis det er det, man ønsker.
Det, der er vigtigt at understrege for os i Venstre er, hvor ansvaret ligger henne.
Ansvaret ligger hos de folketingsmedlemmer, som stemmer for et lovforslag om meddelelse af indfødsret, og ansvaret ligger hos de udvalgsmedlemmer, som sidder i udvalget og laver sagsbehandlingen.
Det er sådan, systemet er.
Det er vi tilfredse med, og vi har fuld tillid til, at det fungerer.
Søren Pind (V), 2011-05-10:
Jeg vil godt sige til fru Hanne Agersnap, at jeg går ind for fuld åbenhed i alle sager af den her karakter.
Så hvis oppositionen ønsker og virkelig mener – sådan som jeg egentlig vil tro det har været grundlovens intention, dengang denne paragraf blev etableret, men lad det nu ligge, for nu er der en anden praksis – at alle sager i deres fulde længde skal lægges offentligt frem til offentlig debat, så har jeg ingen problemer med det, heller ikke med hensyn til de cirkulærer, der følger med.
Men så skal det være det hele.
Hvis oppositionen vil stille det forslag, har det min fulde sympati.
I relation til den såkaldte retssikkerhed er det Folketinget, der foretager et fuldstændigt, såkaldt diskretionært skøn.
Det er det enkelte folketingsmedlems egen samvittighed, der afgør det her i de enkelte tilfælde.
Maja Panduro (S), 2011-05-10:
Da vores indfødsretsordfører, hr. Lennart Damsbo-Andersen, ikke kan være her i dag, skal jeg på hans og Socialdemokratiets vegne fremføre følgende: Normalt når vi står her og behandler lovforslagene om indfødsret, plejer det jo at foregå uden stor debat, men det blev der lavet grundigt om på sidste gang, hvor L 38, som det seneste hed, var til behandling, og hvor de statsløses situation og Danmarks overholdelse af FN-konventionen om begrænsning af antallet af statsløse blev det store emne med, hvad deraf fulgte af ministerafgang og nedsættelse af undersøgelseskommissioner. Derfor er vi fra Socialdemokraternes side også tilfredse med at notere, at der i det her lovforslag er et ekstra fokus på den her gruppe, og fra Socialdemokratiet skal lyde et stort tillykke til alle de 1.290 voksne og 491 børn, som ved den her lov vil opnå dansk statsborgerskab.
Det er i sandhed ikke nogen let opgave at blive dansk statsborger, og derfor er der nok så meget grund til at lykønske dem, som er kommet igennem det efterhånden ret lille nåleøje.
Det kræver en stor indsats at nå frem til statsborgerskabet, og det indebærer også, at man skal give afkald på sit tidligere statsborgerskab.
For de 1.290, som nu er på listen, som vi behandler, har indsatsen båret frugt, og jeg skal på vegne af Socialdemokraterne endnu en gang ønske et stort tillykke og sige, at vi ser meget frem til og håber på at mødes med dem alle her på Christiansborg, når vi holder statsborgerskabsdag næste gang i foråret 2012.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-10:
Jeg vil godt benytte Venstres taletid til først og fremmest at ønske de 1.290 mennesker tillykke med det nye statsborgerskab, som de jo ikke får nu, men når det her lovforslag tredjebehandles i Folketingssalen.
Der er jo mange forskellige lovforslag, man som folketingsmedlem skal tage stilling til fra Folketingets talerstol.
Nogle er lettere at gå til, andre er mere besværlige – langhårede, om man vil.
Det lovforslag, vi behandler her i dag, er jo et af de mere glædelige, fordi vi siger goddag til knap 1.300 nye danske statsborgere med 94 forskellige nationaliteter.
Det er jo ikke en ret, men et privilegium at få dansk statsborgerskab, og for de fleste, der søger om dansk statsborgerskab og får det, er det en stor og glædelig beslutning.
Men det er en stor beslutning, fordi de må sige farvel til det statsborgerskab, de hidtil har haft.
Det er endnu dejligere, at der er så mange, der lever op til de krav, som vi stiller.
Det er jo dejligt, at der er så mange, der kan se de smukke, demokratiske værdier i det danske samfund og derfor ønsker og vælger at blive danske og danske statsborgere.
Mange har som sagt arbejdet hårdt for at komme dertil.
De har lært sproget.
Det kan være en udfordring, både hvis man er etnisk dansker, og særlig hvis man er indvandrer, hvis man er nydansker.
De har lært ting om det danske samfund, og det skal vi selvfølgelig værdsætte og anerkende her fra Folketingets talerstol.
Jeg er sikker på og har en forventning om, at de folk, som vi nu giver dansk statsborgerskab, vil bidrage positivt til det danske samfund, og i Venstre vil vi godt sige dem tillykke med deres nye statsborgerskab.
Jeg vil også godt samtidig benytte lejligheden til at invitere alle dem, der får dansk statsborgerskab ved tredjebehandlingen, til statsborgerskabsdagen næste år.
Det er jo kun en måned siden, vi sidst afholdt statsborgerskabsdagen for sjette gang, hvis ikke jeg tager meget fejl, og dagen var en stor succes.
Teltpladsen på Slotspladsen var fyldt til bristepunktet med glade og stolte nydanske statsborgere, og inde på Christiansborg var der jo en livlig debat og en lang kø for at komme til at tale med de mange ministre og folketingsmedlemmer, som var mødt op.
Derfor håber jeg da også, at det samme vil gentage sig, næste gang vi holder statsborgerskabsdagen.
Så jeg skal med de ord understrege, at vi i Venstres folketingsgruppe støtter lovforslaget om indfødsret.
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-10:
Det Radikale Venstres gruppe har haft en fornyet drøftelse af spørgsmålet om nedsættelse af aldersgrænsen for unge knallertkørere og har besluttet, at vi stemmer for S’ ændringsforslag – det fremgår også af betænkningen – således at vi fastholder den nuværende aldersgrænse på 16 år.
Da ændringsforslaget sandsynligvis ikke kommer igennem, har vi også på den baggrund taget stilling til, om vi vil støtte lovforslaget som helhed, og det gør vi, fordi vi synes, der er en lang række andre gode tiltag.
Men vi er også tilfredse med, at det varer et stykke tid, inden loven træder i kraft, og det vil sige, at vi i den periode også kan følge diskussionen, hvis den måtte opstå igen.
Anne Baastrup (SF), 2011-05-10:
Det her er et af de lovforslag, som i den grad er lavet som et kompromis.
Det er en katastrofe, og derfor synes jeg, det er rigtig, rigtig godt, at vi får udsat det tidspunkt, hvor loven træder i kraft, således at vi muligvis har en chance for at ophæve den igen.
Det her er et lovforslag, som udelukkende er kommet, fordi bustrafikken er blevet minimeret i Yderdanmark, i Vandkantsdanmark, og som kompensation virker det, som om man vil imødekomme de forældre, der har problemer med at få deres børn i skole.
Det her er ikke ordentligt og gennemtænkt, det er ikke ordentlig politik, det er i strid med de kræfter, som vi i øvrigt har ansat og valgt til at sørge for, at dansk trafiksikkerhed er på højde med omverdenens.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-05-10:
Jeg vil blot sige, at fra den her talerstol bliver der jo meget hyppigt luftet mærkelige holdninger, og det her er bestemt ikke nogen mærkelig holdning.
Vi har set de data, der ligger fra Rigspolitiet og Rådet for Sikker Trafik, og det her er altså ikke antagelser, vil jeg bare sige til Dansk Folkepartis ordfører.
Nej, for i Danmark har vi tidligere nedsat aldersgrænsen for knallertkørekort fra 16 til 15 år, og i den periode så vi konsekvenserne, nemlig at skadefrekvensen blandt de 14- og 15-årige steg meget, meget markant.
Det her bygger på danske data, hvorfor vi siger: Det her er et rigtig dårligt lovforslag.
Regeringen, fast støttet af Dansk Folkeparti, laver rigtig meget lovgivning med baggrund i antagelser, altså at man tror, og at man håber.
Men vi ved, at det her er et dårligt lovforslag, fordi det vil medføre flere trafikdræbte unge og det vil medføre flere tilskadekomne i trafikken.