Astrid Krag (S), 2014-10-23:
Herfra skal der også lyde en velkomst til landets fornemste stol.
Jeg ved ikke, om jeg fornærmer nogen ved at sige: Du ser i hvert fald godt ud der...
Jeg skal lade være med at gentage meget af det, min kollega lige har sagt, men vi sambehandler jo L 10 og L 16 her i dag for at sikre, at vi har mulighed for at oprette de omtalte medarbejderinvesteringsselskaber her i Danmark, og at skattelovgivningen så i øvrigt er indrettet, så den passer til den model.
Det er jo en 3-årig forsøgsordning, og sigtet er det helt klare at sikre danske arbejdspladser.
Grundlæggende udspringer forslaget om medarbejderinvesteringsselskaber af »Aftale om Vækstplan for Fødevarer«, som regeringen lagde frem i december 2013, og som blev indgået med en række af Folketingets partier i april i år.
Det skete jo, kan man sige, på bagtæppet af nogle dramatiske begivenheder: Danish Crown-slagteriet på Bornholm var tæt på at lukke, 200 bornholmere ville have mistet deres arbejde, bornholmske svinebønder ville fremover skulle have sejlet deres svin til Sverige for at få dem slagtet.
Det ville have betydet utrolig meget negativt for lokalsamfundet, og det var noget, der optog, tror jeg, rigtig mange danskere i de uger.
De to lovforslag om medarbejderinvesteringsselskaber, som vi behandler her i dag, blev en del af den løsning, som reddede de bornholmske slagteriarbejdere og slagteriet.
Som også Venstres ordfører kort beskrev, giver et medarbejderinvesteringsselskab medarbejderne mulighed for at indskyde op til 7,5 pct. af lønnen, højst 30.000 kr., om året, et indskud, der skal bruges til at sikre, at den virksomhed, de arbejder i, kan investere i de nødvendige moderniseringer, der skal til, for at virksomheden udvikler sig, og dermed også, at medarbejdernes arbejdspladser bliver fastholdt
Med L 10 laver vi de skattemæssige ændringer, der er nødvendige i forlængelse af medarbejderinvesteringsselskabernes indførelse.
Jeg tror, det går for vidt, hvis jeg står her og går i detaljer med det, men overordnet set handler det om at sikre, at medarbejderne får et fradrag for deres lønindskud i medarbejderinvesteringsselskabet, og at de udlodninger, der kommer fra medarbejderinvesteringsselskabet til medarbejderne, bliver medregnet i den personlige indkomst.
I høringssvarene er der flere organisationer, der har foreslået nogle andre beskatningsmodeller, og jeg vil bare sige, at det ikke er sådan grebet ud af den blå luft, at man har valgt den, man har valgt her.
Med den her model må man sige, at medarbejderne har en helt særlig tilknytning til den virksomhed, der investeres i.
Så mener jeg i øvrigt, at det både er logisk og rimeligt, at man beskatter afkastet som personlig indkomst, fordi der er fradragsret for indskuddet.
Jeg ved, at skatteministeren også langt bedre end jeg kan opstille et regnestykke, der viser, at det sådan set ikke er til ulempe for medarbejderne, at vi har valgt den her model.
Hvis det er noget, er det en lille smule gunstigere, end hvis man havde valgt nogle af de andre modeller, der har været på bordet.
Jeg vil ikke rode mig ud i regneeksemplerne, det kan være, ministeren vil det, ellers kan de med garanti blive sendt over til udvalget.
Det er jo rigtigt, kan vi se, når vi kigger på høringssvarene, at der generelt er opbakning til lovforslagets intention, og at der så har været forskellige kommentarer og spørgsmål, bekymringer, som også Venstres ordfører har været inde på.
For mig er det vigtigt at sige, at når vi afprøver en nyskabelse – og det er jo en nyskabelse med de her medarbejderinvesteringsselskaber, og det er noget, vi prøver, det er i en forsøgsperiode på 3 år – er det helt afgørende, at arbejdsmarkedets parter og organisationerne på området spiller en central rolle, hvis det skal fungere.
Derfor har vi også lyttet meget til de mange gode indspark, som de er kommet med.
Der er flere organisationer, der har efterspurgt det med at kunne afgrænse mulighederne for at oprette medarbejderinvesteringsselskaber til særlige brancher, til særlige virksomhedsstørrelser eller ved at stille særlige krav om, at virksomheden skal være nødlidende i en eller anden udstrækning.
Som man også kan læse i høringsnotatet fra ministeriet, har det været overvejet, hvad der er af muligheder her, og konklusionen er, at det vil være i modstrid med EU's statsstøtteregler, hvis man laver den slags afgrænsninger, da investorerne, som jo, som jeg lige var inde på, i det her tilfælde er medarbejderne, opnår en særlig skattefordel, og derfor kan man ikke på den måde afgrænse det.
LO har gjort opmærksom på, at de medarbejderrepræsentanter, som sidder i medarbejderinvesteringsselskabets bestyrelse, kan risikere at komme i en vanskelig situation, fordi de jo er i et direkte afhængighedsforhold til virksomheden, og peger på, at de bør have direkte ansættelsesbeskyttelse.
Det synes vi er helt rimeligt, og derfor pointeres det nu også i lovforslaget, at medarbejderrepræsentanterne selvfølgelig skal beskyttes på samme måde som tillidsrepræsentanter.
Så er der nogle organisationer, der har udtrykt bekymring for, at medarbejderne vil blive presset ind i medarbejderinvesteringsselskaber.
Det her er en mulighed, det er et tilbud til virksomheder og medarbejdere.
Der kan kun oprettes medarbejderinvesteringsselskaber ved demokratiske afstemninger blandt medarbejderne, og når der indgås en aftale om et medarbejderinvesteringsselskab, skal det ske med inddragelse af den relevante lønmodtagerorganisation for at sikre, at medarbejdernes interesser bliver varetaget, ligesom det nationale høringspanel med arbejdsmarkedets parter skal sikre, at der er et fuldstændig oplyst og i øvrigt aktuelt grundlag, når tilsynsmyndighederne godkender medarbejderinvesteringsselskabet.
Med andre ord er der gjort en hel masse for at tænke i værnsregler, som modvirker spekulation, og jeg ved også, at ministeren har brugt en hel del krudt og tid og tankekraft på at sikre, at den her ordning bliver det, der er intentionen, nemlig et rigtig godt tilbud, der kan være med til at fastholde arbejdspladser i Danmark, og altså hverken noget, der kan spekuleres i i forhold til svindel og social dumping eller noget, man skal kunne presses ind i på den måde.
Med lovgivningen, som vi forhåbentlig vedtager her i Folketinget inden for den nærmeste fremtid, har vi lagt nogle rammer ud, som giver flere muligheder, og som kan tilpasses de enkelte virksomheder.
Det betyder jo også, at der er flere forhold, som ikke bliver reguleret ved lov, men som reguleres ved det enkelte medarbejderinvesteringsselskabs vedtægter.
Det kan man måske synes er løst.
Jeg synes, det er en rigtig god måde at sikre en fleksibel model på, der kan tilpasses de behov, man har.
Det er jo vigtigt at sige, at de her vedtægter både er relevante, når tilsynsmyndigheden godkender medarbejderinvesteringsselskabet, og fordi der er indlagt nogle særlige værnsregler i forhold til, om man bare kan ændre på vedtægterne efterfølgende.
Så alt i alt står tilbage, at vi sikrer en ekstra mulighed med lovforslaget her til virksomheder og medarbejdere.
Det her handler ikke om at trække en ny selskabsform ned over hovedet på nogen, på ingen måde; medarbejdere og lønmodtagerorganisationer skal altid godkende en oprettelse.
Jeg glæder mig til at se, hvad der kan komme ud af det her lovforslag, og selvfølgelig også til at se den opfølgning, vi laver, når den 3-årige forsøgsperiode er færdig.
Tak for ordet.