Bjarne Laustsen (S), 2010-03-04:
Om lidt skal vi tage endelig stilling til, om landbrugsloven fuldstændig skal liberaliseres, og til alle de værn, der har været sat op imod selveje, imod, at udenlandske landmænd med udenlandsk kapital bare kunne komme og købe dansk landbrug en masse.
Det skal vi tage stilling til lige om lidt.
Jeg er jo lidt spændt på, om det er regeringen, der har fundet på at komme med sådan et forslag, eller om det er skrevet ovre i organisationen Landbrug & Fødevarer, tidligere Landbrugsraadet, og om det er det, at landbruget nu er i en situation, hvor det mangler penge, og hvor der er en lang række af de produktioner, som landbruget har, som giver underskud, som er årsagen til, at man tror, at bare fordi man liberaliserer, kan man få en bedre mulighed for at få hentet noget kapital til landbruget.
Sagen er den, at hvis man fjerner alle de værn, jeg talte om tidligere, med hensyn til hvem der kan eje dansk landbrug, så vil det i fremtiden være sådan, at en enkelt mand kan eje hele dansk landbrug.
Det kan være en russisk oligark eller en arabisk oliesheik, der kommer og køber det hele, for det hele vil være til salg.
Vi afviser ikke, at vi skal have en drøftelse af landbrugsloven.
Det har vi haft adskillige gange inden for de sidste 10-20 år.
Men vi har været nogenlunde enige om, at man skulle tilgodese livet ude på landet, at man skulle tilgodese natur, miljø og fauna og sørge for, at der var en bæredygtig produktion i vores landbrugserhverv.
Det har vi ikke mere nu, og der er ikke noget, der tyder på, at bare fordi et landbrug er stort, er det mere rentabelt, og der er flere sorte tal på bundlinjen, end der er i forhold til økologi.
Noget af det, som vi i Socialdemokratiet anker over, er, at man har fremsat det her lovforslag, uden at vi kan aflæse konsekvenserne.
Det er noget af det, vi altid kigger på i andre sammenhænge, nemlig om man kan se, at hvis en regering vil et eller andet eller et parti vil et eller andet, så fører det til det og det.
Det kan vi ikke se i det her lovforslag.
Vi ved det ikke.
Vi har haft en høring om det her i Folketinget, og ingen af de eksperter, vi havde inde, var i stand til præcis at sige, hvad der vil ske.
Ingen afviser, at der er behov for at få ny kapital ind i landbruget, men præcis hvordan skal det ske?
Hvad betyder det, at man gør bopælspligten upersonlig?
Det er væk.
Så er der fortrinsstillingen.
Hvis en lille landmand gerne ville have lov til at udvide sin produktion og en anden landmand i området ville sælge sin ejendom og måske bare kunne blive opkøbt af storbonden, så var reglerne sådan, at den lille landmand skulle spørges.
Man tog hensyn til de små i samfundet.
Det er væk.
Der er stort set ingen værn tilbage, og derfor har vi fra Socialdemokratiets side, fra første dag det her lovforslag var til behandling, foreslået, at vi skulle have nedsat en kommission, der kunne kigge på konsekvenserne.
Når man så havde set på de eksperters udtalelser om, hvad det her ville føre til, så ville vi sætte os ned, gerne sammen med et bredt flertal i Folketinget, og sige: Det her er jo klogt, for det gør det, vi gerne vil.
Men at have bind for øjnene og være fuldstændig blinde, når vi afgiver vores stemme, vil vi selvfølgelig ikke.
Vi vil gerne stemme for noget, hvis det sker på et oplyst grundlag.
Det er ikke tilfældet i den her sag.
Jeg skal sige, at lovforslaget jo er en del af »Grøn Vækst«, som regeringen udelukkende har afhandlet sammen med Dansk Folkeparti.
Vi blev smidt ud af forhandlingerne, og det er jo ingen skam at gå, når man bliver smidt ud.
Men det her hviler på et smalt grundlag i Folketinget, og de fire oppositionspartier er også enige om, at der skal ske noget andet.
Vi er glade for den opbakning, når vi engang skal til at stemme om det.
Vi er glade for, at både SF, Enhedslisten og Det Radikale Venstre støtter forslaget om at nedsætte en kommission og udsætte lovforslaget et års tid, så vi kan se på, hvad konsekvenserne er.
Det er vi meget, meget glade for, og vi tror endda også, at det er klogt, at man bærer sig sådan ad, for det skal være sådan i parlamentarismen, at vi ved, hvad det er, vi stemmer om.
Det ved vi ikke, hvis vi bare siger ja til det, regeringen og Dansk Folkeparti har aftalt.
Derfor vil vi simpelt hen bare undlade at stemme til de forslag, som regeringen er kommet med, og de ændringsforslag, den har stillet.
Vi blander os ikke i de trakasserier, man har haft med Dansk Folkeparti, men vi synes, der er grundlag for, at vi helt kontant siger: Skal vi nu ikke lige lave en timeout?
Skal vi nu ikke nedsætte den kommission, få folk, der har forstand på det her, til at komme og kigge på det?
Hvis vi kigger på strukturudviklingen, kan vi jo se, at vi er gået fra hundredtusindvis af landbrug ned til ca. 14.000 heltidslandbrug.
Vi har heller ikke noget imod, at økologer har mange køer osv.
Det har vi ikke noget imod.
Men alle de forskellige forhold, med hensyn til hvordan man kan indrette sig ude i det åbne land, har vi behov for at kigge på.
Igennem den seneste tid har en lang række af os, der er ordførere på området, været kaldt til møder ude i landet.
I går havde vi besøg i Fødevareudvalget af et par deputationer fra Sønderjylland.
Det sjove er, at når man hører, hvad det er, de gerne vil have os til at gøre herinde i Folketinget, kan man forstå, at der ikke er nogen af dem, der foreslår en ændring af landbrugsloven.
De foreslår rammevilkår og skattelettelser og en lang række forskellige andre ting.
Ja, de foreslår faktisk slet ikke skattelettelser, som regeringen og Dansk Folkeparti har givet dem.
For hvis man skal hjælpe dansk landbrug, skal man målrette det hen imod, at man får produktioner, der giver overskud på bundlinjen.
I »Grøn Vækst«, som også er en del af det her samlede kompendium, mangler vi jo helt, at dansk landbrug kan være energileverandør.
I Tyskland har man nogle helt andre muligheder, og danske landmænd tænker på at udflage og flytte produktionen til Tyskland, fordi vilkårene er anderledes der.
Men grundlæggende er det jo, uanset hvad vi kan være enige om, fornuftigt, at affaldsprodukter, vores gylle osv., bliver brugt i biogasanlæg, og at vi får den slags ting op at stå.
Så kan vi få landbruget til at være energileverandør i stedet for at være forurener.
Så bidrager man til samfundshusholdningen, og landmændene får også den mulighed, at de ikke bare tjener penge på den primære produktion, men at de også kan tjene penge på f.eks. biogas.
Der er en hel masse skattetekniske ting i, hvor meget man skal have i afregning og den slags ting, hvad der er afgift på, hvad der er fritagelse for osv., men jeg tror grundlæggende, at det er klogt at kigge på, at vi får et landbrug, der går i retning af det.
Hvis man ville tage skridtet fuldt ud, kunne man jo behandle landbruget fuldstændig ligesom det øvrige erhverv og sige, at de får en miljøgodkendelse, og at det er forureneren, der betaler, og så er det det.
Og så kan de ligge i særlige agroindustrielle områder, f.eks. ved motorvejen.
Hvad ved jeg?
Vi taler om jordløse landbrug osv.
Lad os dog få kigget på alle de der ting.
Vi kan ikke bevare dansk landbrug og den store produktion, hvis vi ikke sørger for, at det også bliver en rentabel produktion, de har, og derfor er det vigtigt, at vi har den her debat.
Men jeg håber, at alle Folketingets partier, især Dansk Folkeparti, og regeringen vil være med til bare at udskyde det her et år.
Det er ikke for at forhale det, men for at gøre noget, der er klogt, nemlig at sørge for, at vi får nedsat en kommission, der kommer med anbefalinger om, hvor vi skal hen med dansk landbrug, så vi får det landbrug, som vi alle sammen gerne vil have.
Det skal være min anbefaling her ved andenbehandlingen, hvor vi har ændringsforslagene, som vi som sagt vil undlade at stemme til.
Men jeg håber, at vi kan komme derhen, hvor man vil støtte Socialdemokratiets forslag om en kommission.
Så får vi ganske vist en udsættelse på et år, men tingene løber ingen steder, og vi har masser af tid.
Så får vi lavet noget, der er klogt for fremtiden.