Benny Engelbrecht (S), 2009-04-17:
Det har længe været Socialdemokraternes politik, at Rejsegarantifondens dækning skulle udvides, og derfor burde det jo være en absolut glædens dag, at vi nu omsider kan stå her med en første behandling af et forslag om en udvidelse.
Det er det imidlertid ikke alene, for det foreliggende forslags åbenlyse mangler vidner om, hvor vanskeligt det har været at nå frem til en enighed om det, som ligger på nuværende tidspunkt.
Som et absolut minimum dækkes flytransport og billeje med forslaget, og det er ikke et øjeblik for tidligt, men ellers glimrer forslaget mest med alt det, der ikke er med.
Men lad mig først lige skrue tiden tilbage til november 2004.
Her skrev regeringen i sit eget forbrugerprogram, at rejsegarantien var et emne, den daværende minister skulle se kritisk på.
Man kunne forvente, at der ville ske handling.
Et omfattende arbejde blev igangsat, og en række løsningsmodeller blev belyst.
Imidlertid havde man i mellemtiden skiftet minister fra fru Henriette Kjær til hr. Lars Barfoed, og den ambitiøse plan blev skrottet, og planerne om en udvidelse af Rejsegarantifonden har siden da alene været en ambition hos oppositionspartierne i dette Folketing.
Der skulle altså tusindvis af kunder med penge i klemme på forudbetalte rejser og et massivt pres fra oppositionen til, før regeringen kunne se, at der nu er behov for at bringe Rejsegarantifonden i tråd med tiden.
En del af sovepuden har givetvis været, at Europa-Kommissionen for halvandet års tid siden anbefalede at udstede garanti for de individuelt sammensatte rejser af enhver art, men hvis dansk politik tager tid, så må vi også erkende, at europæisk politik tager meget lang tid.
Sterlings krak er naturligvis ikke det sidste.
2009's første rejsekrak indtraf allerede i februar, hvor Flying Office gik ned, og presset på den eksisterende fond er derfor massivt, og der vil være behov for yderligere tilførsel af midler udover garantisummen.
De nye, mere individuelle rejsemuligheder har længe gjort det påtrængende at gå et skridt længere end nu, hvor kun pakkerejser er med under rejsegarantien.
Med det foreliggende forslag er det dog kun flyrejser og udenlandsk billeje, der skal med i ordningen.
Socialdemokraterne kan tilslutte sig de formelle rammer med en udvidelse af Rejsegarantifondens formue til 200 mio. kr., og vi finder det også helt i orden, at Folketinget kan stille garanti for fondens lån, hvis Finansudvalget beslutter sig til det, men desværre synes vi ikke, at forslaget er fyldestgørende.
En kunde kan sagtens bestille rejser af enhver art over dansksprogede hjemmesider; her kan kunden ikke se, om en udenlandsk rejseudbyder har et kontor i Danmark, og om man altså bestiller rejser, som vil blive omfattet af rejsegarantien.
Vi havde ønsket, at forslaget tog andre rejsetyper med - f.eks. billetter til bus, tog og færge over en bestemt pris.
Forslaget mangler også at omfatte indkvartering og andre ferierejseydelser i udlandet, når de er købt gennem et rejsebureau i Danmark, for slet ikke at tale om den meget populære kør selv-ferie.
Der er nogle væsentlige mangler, som vi føler os forpligtet til at få med i dækningen.
Ministerens oplæg til forbrugerordførerne har gået på at nedsætte et udvalg, der skal løse denne problemstilling, og det opfatter vi ikke som den bedste løsning, men hvis vi kan få meget håndfaste garantier for hastigt arbejde og reelle hensigter mod at nå brugbare løsninger, så vil vi kunne acceptere en løsning, selv om den altså ikke er vores kop te.
Vi finder det særlig problematisk, at rejseudbyderne får pligt til at tilbyde rejsegarantidækning i stedet for den automatiske dækning, vi kender fra ordningen for pakkerejser.
Vi så gerne, at konkursdækningen var en fast del af rejsens pris, således at forsikringsdelen for forbrugerne var fuldkommen afklaret.
Med en frivillig ordning vil der være forbrugere, der ser på prisen og tænker, at det ikke er nødvendigt med den der garanti, for rejsen er jo så billig, og når de så står et eller andet sted ude i verden og får at vide, at deres selskab er krakket, og de ikke kan komme hjem, så opstår problemet.
Ikke alle har jo muligheden for at blive hentet hjem fra det sydlige udland med et privatfly helt uden faktura.
Vi har dog også ros til de strukturelle ændringer i form af det krav, vi får opfyldt gennem et fælles rejseankenævn, hvad der er helt naturligt, når både pakkerejser og individuelt sammensatte rejser vil blive dækket.
Med de meget kritiske indvendinger og under forudsætning af, at vi får imødekommet vores krav om en hurtigarbejdende arbejdsgruppe, vil vi se positivt på forslaget, men det skyldes ikke mindst, at vi ønsker indflydelse på de forbedringsmuligheder, som vi bl.a. har fremsat sammen med SF i beslutningsforslag nr. B 45.