Steen Gade (SF), 2011-03-22:
Men som det er med den slags forslag, vil der være nogle ting, som man er enig i, og nogle ting, man er uenig i.
Det er jo ulempen ved den slags ting, at man så ikke kan få en ren diskussion.
Jeg vil starte med det omkring energiafgrøder, som vi har haft oppe.
Jeg synes da, det er vigtigt at konstatere, at Venstres ordfører sådan set har undsagt miljøministeren i sit indlæg, sådan at vi forhåbentlig i udvalgsarbejdet kan få en grundig drøftelse af at fjerne den rettighed til at dyrke energiafgrøder, som der sådan set er lagt op til her, inden for de zoner, vi i dag har, ved søer og åbeskyttelse.
Som andre har påpeget, er det jo en reel forringelse, der kan ske for biodiversiteten på det her område.
Og måske vigtigere, synes jeg: Det her kan jo godt lade sig gøre i dag, man kan give dispensation, og så tager man konkret stilling.
Derfor er det jo den rigtige vej, og det er også den, en række af høringssvarene har peget på: Man kan give dispensation.
Det betyder jo så, at man foretager en konkret vurdering, f.eks. af de store ådale i Vestjylland, som Ringkøbing-Skjern Kommune er optaget af, og siger: Her er en særlig naturtype, den ønsker vi fastholdt, og derfor siger vi nej til energiafgrøder her.
Der kunne være andre steder, hvor man siger at her accepterer man det.
Det er det, vi ønsker på det her punkt, og det er det, rigtig mange har påpeget kunne være en model.
Kommunernes Landsforening er jo også inde på temaet om udpegning af arealer.
Jeg skal nævne et par af de andre ting.
Vi er uenige i, at man fjerner klageadgangen på de statslige vand- og Natura 2000-planer.
Jeg ved godt, vi er bagefter – vi er jo 2 år bagefter; man kan også sige, at det her forslag kommer pænt forsinket, i forhold til da aftalen blev lavet.
Men det kan jo ikke blive et argument for, at man skal fjerne klageadgangen.
Så er der beskyttelsen af vandindvindingsområder, og her øger man det så fra 10 m til 25 m.
Problemet er bare, at det, man jo burde gøre, og det, som også oppositionen har et forslag om, som vi skal behandle nu bagefter, når den her sag er færdigbehandlet, er at lave de beskyttelsesområder, så de passer – altså så man tager hensyn til vandafstrømning, tager hensyn til, at områderne nogle steder måske skal se helt anderledes ud end 25 m fra lige præcis det sted, hvor man henter vandet op, have en helt anden udformning, men så til gengæld virke.
Det er det, der bliver vores bud her: Vi skal da lave noget, der virker, og ikke noget, som godt kan være en forbedring, i hvert fald i nogle tilfælde, men som jo alligevel ikke løser problemet.
Der er spørgsmålet om vandløbsvedligeholdelse, og her vil jeg i hvert fald lægge op til, at vi i udvalget kigger meget nøje på de formuleringer, som professor Helle Tegner Anker kommer med i sit høringssvar, hvori hun skriver, at forslaget afspejler det uheldige i, at der med en politisk aftale som »Grøn Vækst« på et juridisk set løst grundlag fastsættes nogle ufravigelige krav til ny lovgivning, der i ringe grad er tilpasset den gældende lovgivning og retstilstand.
Resultatet bliver ofte en usammenhængende og uigennemtænkt lovgivning.
Det synes jeg er så alarmerende ord, at det i hvert fald er noget, vi må kigge efter.
For der er da nogen, der må råbe vagt i gevær, hvis det faktisk er sådan, at man kan karakterisere det som både usammenhængende og uigennemtænkt.
Til sidst vil jeg sige, at vi ikke kan medvirke til gennemførelsen af det her.
Men det betyder jo ikke, at der ikke er elementer, som vi også selv ville lave, altså udpegning af områder, hvor man skal have store landejendomme, og udpegning af områder til biogasanlæg.