Eigil Andersen (SF), 2011-02-24:
Det er klart, at der kan opstå en situation, hvor der er brug for, at der bliver arbejdet mere, også af almindelige lønmodtagere.
Det er måske så 6 minutter, hvis vi nu bruger de andre løsninger først.
Det kan godt blive aktuelt.
Men sagens kerne er jo, at det skal ske gennem overenskomstforhandlinger på arbejdsmarkedet, der forløber på helt normal vis, og det vil sige, at ligesom folk i dag i overenskomsterne har ret til omsorgsdage, kan man også forestille sig, at nogle fagforbund vil satse på, at børnefamilierne måske ikke skal arbejde lige så lang tid ekstra, som andre skal.
Det må man så forhandle med arbejdsgiverne.
Det skal jo sendes ud til urafstemninger på ganske normal vis, og hvis der ikke er flertal for det, vil det ikke blive vedtaget.
Der kan laves fleksibilitet på mange forskellige måder.
Der kan også være tale om, at man måske laver nogle ordninger, ikke helt som hr. Per Ørum Jørgensen har beskrevet, men lidt i den retning, hvor man i perioder af sit liv arbejder mere og i andre perioder af sit liv arbejder mindre.
Det kunne f.eks. også gælde for børnefamilier.
Der er mange ting, man kan gøre og også kan gøre på arbejdsmarkedet ved overenskomstforhandlingerne.
Jeg vil først komme med den lille bemærkning til hr. Per Ørum Jørgensen, at jeg er meget glad for, at også kontanthjælpsloftet for familier er blevet bragt ind i debatten.
Det er helt rigtigt, at det rammer mange familier i Danmark ufattelig hårdt.
Børn kan ikke komme til børnefødselsdage og medbringe gaver, og en familie har måske 2.000 kr. om måneden at leve for til mad, tøj, transport og eventuelle fritidsfornøjelser – og det kan ikke lade sig gøre.
Det giver mig anledning til at sige, at hvis det lykkes at få et nyt flertal ved det kommende folketingsvalg, vil oppositionen jo afskaffe det her kontanthjælpsloft.
Det er vi enige med hr. Per Ørum Jørgensen i.
Sagen er jo, at starthjælpen udgør 50-60 pct. af kontanthjælpen i Danmark, og vi har ellers defineret kontanthjælpen som det beløb, folk som minimum skal have, for at de kan have en ordentlig tilværelse eller i hvert fald en tålelig tilværelse, og det her beløb er altså mindre.
Så en ny regering vil også afskaffe den lave starthjælp til flygtninge.
Det er meget dårligt.
Vi mener, at der skal være en bedre balance mellem familieliv og arbejdsliv, og sagen er, at regeringens politik går i den modsatte retning af de anbefalinger, der er kommet.
Man giver kommunerne for få penge, så det, som jeg har nævnt tidligere, har ført til en stigning i antallet af lukkedage og kortere åbningstid i daginstitutionerne.
Som jeg også nævnte tidligere, gør det det sværere for folk at passe deres job, og det er noget, som også Dansk Arbejdsgiverforening kritiserer.
Så der er mange dårlige aspekter af det her.
Der var en tidligere borgerlig familieminister, som i 2005 ville afskaffe samtlige lukkedage.
Regeringen afsatte sølle 65 mio. kr. til det formål, og det understreger jo på meget sørgelig vis, hvor elendigt det er, for man skulle have afsat 400-500 mio. kr., hvis det skulle være lykkedes at afskaffe lukkedagene.
Som jeg også har været lidt inde på, vil SF ikke acceptere, at børnefamilierne skal betale regningen for VK-regeringens uansvarlige økonomiske politik med skattelettelser, og derfor vil en kommende regering – hvis det lykkes at få et andet flertal – annullere de forringelser af børnechecken, som VK-regeringen og Dansk Folkeparti har vedtaget.
Barselvilkårene halter alvorligt for selvstændigt erhvervsdrivende og også for mænd.
Derfor vil SF etablere en barselfond for selvstændigt erhvervsdrivende på linje med den centrale barselfond, som findes i dag for lønmodtagere.
Det er et løfte, som er uopfyldt.
Jeg har slået det efter, og det er et 5 år gammelt løfte, som ikke er blevet opfyldt af den nuværende regering.
Vi vil også øremærke 3 måneders barsel til fædre.
Det er en uholdbar situation.
Vi mener også, som den socialdemokratiske ordfører nævnte i sin tale, at den nuværende hjemmeserviceordning for pensionister skal udvides til at omfatte alle børnefamilier.
Vi har et arbejdsliv, hvor flere og flere desværre bliver stressede, og det belaster også familielivet.
Hvis folk er stressede, har de langt mindre overskud til at være sammen med børn og ægtefælle, når de kommer hjem fra jobbet.
Det kan i værste fald føre til sygemeldinger og førtidspensionering, og i sidste ende kan langvarig og hård stress føre til, at de bliver udbrændt og må forlade arbejdsmarkedet – meget voldsomt.
På de fleste arbejdspladser mangler der i dag en politik, hvor man forebygger stress.
Vi mener derfor, at det bør ind i arbejdspladsvurderingerne, at man altid skal forholde sig til, om der er stress på arbejdspladsen, og hvad man i givet fald vil gøre for at forhindre det.
Det er et meget vigtigt punkt, fordi et godt arbejdsmiljø i høj grad medvirker til, at folk også har det godt, når de kommer hjem fra arbejdet til familien.
Med disse ord vil jeg opfordre Folketinget til at stemme for det forslag til vedtagelse, som er fremsat af fru Julie Skovsby.