Brian Mikkelsen (KF), 2009-05-18:
Som formanden var inde på, behandler vi jo to beslutningsforslag, og derfor kommenterer jeg også begge beslutningsforslag heroppefra.
I det første beslutningsforslag, der er fremsat af Socialdemokraterne, pålægges regeringen at indføre særlige regler om muskelhunde.
Det andet beslutningsforslag, der er fremsat af Dansk Folkeparti, pålægger regeringen at fremsætte et lovforslag, hvorefter alle hunde over 6 måneder skal føres i snor i byområder.
Herudover lægges der i beslutningsforslaget også op til flere initiativer vedrørende muskelhunde.
Dansk Folkeparti foreslår således bl.a., at muskelhunde skal holdes i snor og være iført mundkurv, når de færdes udendørs.
Hvad er så forholdene nu?
Som det er nævnt i begge beslutningsforslag, er det i de senere år blevet stadig mere udbredt herhjemme at holde muskelhunde.
Ifølge Dansk Kennel Klub findes der ca. 20.000 muskelhunde i Danmark, og det er mange flere end tidligere.
Det er en udvikling, som naturligvis kan give anledning til stor bekymring.
Meget ofte bringer medierne således historier om episoder, hvor muskelhunde har overfaldet andre dyr, nogle gange med voldsomme skader til følge.
Så jeg forstår så udmærket, at det optager rigtig mange borgere og også politikerne her på Christiansborg.
Der er tale om et område, hvor regeringen allerede har taget flere initiativer.
Regeringen skærpede således hundeloven i 2003, og i februar i år har jeg sørget for, at der nu bliver en grundig, men samtidig meget hurtig vurdering af, hvilke yderligere tiltag vi kan tage over for de farlige hunde.
Det vender jeg tilbage til.
Det er i øvrigt ikke længe siden, at vi her i Folketingssalen drøftede emnet farlige hunde.
Det var den 2. april i år, hvor SF's beslutningsforslag nr. B 111 om skærpede krav til besiddelse af muskelhunde m.v. blev førstebehandlet.
Jeg vil godt slå fast, så det ikke misforstås: Regeringen lægger afgørende vægt på at sikre, at hunde ikke skaber utryghed for deres omgivelser.
Det skal være muligt for familier, for børn, for alle mennesker i det her samfund trygt at kunne gå rundt uden at risikere at blive angrebet af en bidsk, arrig muskelhund.
Regeringen er derfor også positiv over for alle nye tiltag, som kan løse problemet med de farlige hunde.
Men man bliver også nødt til at gøre det på den rigtige måde, på den seriøse måde og ikke bare på den fingerknipsende, følsomme måde, for vi skal have løst den her problematik.
Der er mange forskellige forslag fra Folketingets partier om, hvordan de her problemer kan løses, og derfor tror jeg, at vi skal vælge den rigtige vej frem.
Regeringen er imod muskelhundene.
Årsagen til, at vi også vil forbyde nogle af de her hundetyper, er, at det skal være trygt og sikkert for mennesker at færdes på gaderne i Danmark.
Men hvad er problematikken så?
Ja, man kommer i hvert fald ikke uden om at tage stilling til det grundlæggende problem: Hvad er en såkaldt kampeller muskelhund?
Det er der jo ikke nogen af de politiske partier, de mennesker, som ytrer sig i debatten, som har kunnet definere.
Det er unægtelig også et særdeles vanskeligt spørgsmål.
Det vil jeg ikke forsøge at svare på i dag.
Det skal vi altså have hjælp til.
Jeg forstår udmærket, at der kan være stor utålmodighed i den her sag, men det er samtidig vigtigt, at vi handler på en måde, der sikrer en effektiv og holdbar lovgivning, som også kan håndhæves.
Derfor er det nødvendigt at samle de sagkyndige på området, så de kan finde frem til en effektiv løsning på problemstillingen.
Det er netop det, regeringen har gjort, da regeringen nedsatte udvalget om hunde i februar måned.
Udvalget om hunde skal bl.a. overveje, hvilke tiltag der kan være egnede i en styrket indsats over for de farlige hunde.
Udvalget er i den forbindelse bl.a. blevet bedt om at overveje, om hundelovens regler om politiets mulighed for at gribe ind over for farlige hunde skal præciseres eller udbygges, og om der eventuelt kan være anledning til i visse tilfælde at stille uddannelseskrav til hundeejere.
Udvalget skal endvidere overveje, om reglerne om registrering af hunde er fuldt ud tidssvarende, og om der er grundlag for en skærpelse af de gældende regler om, hvornår hunde skal føres i snor.
Endvidere er udvalget blevet bedt om at overveje, om det strafniveau, som i dag gælder for overtrædelse af hundeloven, i alle tilfælde er passende, eller om der kan være behov for tilpasning af strafniveauet.
Justitsministeriet har endvidere sendt de to beslutningsforslag, vi behandler i dag, og beslutningsforslag nr. B 111 af SF til udvalget, med henblik på at de konkrete forslag til initiativer, der nævnes i beslutningsforslagene, kan indgå i udvalgets overvejelser.
Vi er enige om, at vi skal have løst den her udfordring, men jeg tror også, at vi i Folketinget er enige om, at vi skal gøre det på den rigtige og saglige måde, og derfor vil udvalget også behandle de tre beslutningsforslag, vi har diskuteret her i salen.
Regeringen ændrede således allerede i 2003 hundeloven, netop med det formål at udvide politiets muligheder for at gribe ind over for de hunde, der uanset racen har vist sig at være farlige for deres omgivelser, eller som har vist tegn på at være farlige eller skræmmende, men som endnu ikke har forvoldt skade.
Som jeg nævnte indledningsvis, er regeringen meget optaget af at finde nye tiltag, der kan medvirke til, at vi får løst problemet med de farlige hunde.
Jeg vil derfor også gerne her i dag tilkendegive, at jeg vil lægge afgørende vægt på, at vi får en stærkere regulering, og i den forbindelse skal der ikke herske tvivl om, at jeg vil være parat til at indføre et forbud mod farlige hunde, hvis hundeudvalget kan finde frem til en fornuftig afgrænsning af, hvilke hunde sådanne regler skal omfatte.
Desuden vil jeg være positiv over for at skærpe kravene om, i hvilke tilfælde hunde skal føres i snor.
Som sagt har jeg allerede aftalt med Rigspolitichefen, at der sendes et hyrdebrev til politikredsene om, at håndhævelsen af hundeloven skal i fokus.
Dette gælder ikke mindst politiets muligheder for med afsæt i de gældende regler at gribe ind over for de farlige hunde.
Når det gælder nye tiltag på dette område, lægger jeg som sagt afgørende vægt på, at de skal være effektive og kunne håndhæves.
Derfor er det så vigtigt, at vi får et gennemarbejdet beslutningsgrundlag, når der skal tages stilling til en skærpelse af lovgivningen.
Af den grund skal vi afvente resultatet af overvejelserne i udvalget, før vi træffer beslutninger.
Udvalget har jeg bedt om at fremskynde deres arbejde, så vi får et beslutningsgrundlag i slutningen af dette år, og på den baggrund kan regeringen ikke støtte beslutningsforslagene.