runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Det bliver så en gentagelse.
Jeg synes, det er noget underligt noget at ville åbne for, at man f.eks. kan sælge byggegrunde under markedsprisen.
Det vil jo være vilkårligt, hvem der så får mulighed for det.
Og hvem er det, der beslutter det
Det vil sige, at det bliver helt anderledes svært at følge, hvad det er for nogle støttekroner, der går til de forskellige formål.
Jeg synes hellere, at vi skal fokusere på, hvordan vi kan gøre selve byggeriet billigere ved at effektivisere det og ved at se på, hvordan vi ved at gøre det på en anden måde alligevel kan bygge til samme kvalitet.
Derfor synes jeg ikke, at det her er en farbar vej.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-10:
Det bekymrer mig virkelig, at socialministeren ikke har forstået, hvad det her handler om.
Der er fuld gennemsigtighed i det her, og jeg kan oplyse, at det faktisk er sådan, at Borgerrepræsentationen senere i dag skal behandle tre projekter i København, der kunne have været gennemført efter den her model, hvis man havde lov til det.
Og der findes faktisk entreprenører og bygherrer, der vil bygge projekter, hvor man både laver billige boliger og dyre boliger.
Så forslaget betyder ikke, at der kommer en øget offentlig støtte.
Derfor siger vi jo også direkte, at det ikke er en løsning bare at hæve støttebeløbet på de 18.000 kr.
Men muligheden i forslaget er jo, at man får bygherren med på at, når vedkommende får den her attraktive grund, så skal der være så og så mange boliger til den og den pris, og så må bygherren også bygge nogle, der er dyrere.
Derfor bliver det ikke dyrere for det offentlige.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-05-10:
Jeg synes, hr. Hans Andersen har en forunderlig evne til at skabe forvirring om, hvad det er, vi snakker om, for forslaget bliver sådan nærmest afvist med: Jamen det står jo allerede, vi har jo allerede aflønning efter den almindelige hjemmehjælperaflønning.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-10:
Jeg vil sige tak til Venstres ordfører, hr. Michael Aastrup Jensen, for, at sympatien for problemstillingen er der, og mere rakte det jo heller ikke til – lidt slesk tale og billig portvin.
Men når man erkender problemstillingen, hvorfor tager man så ikke fat om nældens rod og siger, hvad det er, man vil gøre ved det?
Hvis man erkender, at der er et problem, må man også sige ja til løsningen.
Det er jo ikke sikkert, kan jeg forstå, at man så lige bryder sig om den løsning, vi har her.
Det er ellers en løsning, som mange kommuner har bedt om at få, nemlig nogle redskaber og nogle værktøjer.
Det er modeller, som man kender fra udlandet, fordi problemet også der er det samme, at grundpriserne er meget høje i de store byer.
Jeg vil også gerne spørge: Hvor har Venstres ordfører fra, at det bliver dyrere?
Hvad de andre boliger koster er der jo ikke nogen der har talt om.
Per Clausen (EL), 2007-05-10:
Jeg kan forstå, at Det Konservative Folkeparti ikke har tænkt sig at gøre spørgsmålet om liberalisering af boligmarkedet til et slagnummer i den kommende valgkamp, og det er måske også meget klogt.
Mener hr. Jakob Axel Nielsen, at man heller ikke skal kunne gøre det, altså at jord bare skal sælges til den højest mulige pris, og så stiller vi ingen som helst betingelser, eller er det bare det her konkrete område, som hr. Jakob Axel Nielsen ikke mener man kan stille krav på, fordi det er vigtigt for hr. Jakob Axel Nielsen ikke at hjælpe Københavns Kommune med at løse de udfordringer, den står over for?
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-10:
For at tage det fra en ende af er det jo sådan, som også ministeren var inde på, at regeringen er godt i gang med at lave en boligpolitisk handlingsplan.
Man vil prøve nøjagtigt at gå ind og lave nogle handlingsplaner for, hvordan vi får mulighed for at bygge både bedre og billigere.
Derudover er det jo også sådan, at Boligudvalget jo lige har fået overdraget en evaluering vedrørende maksimumsbeløbet, og jeg vil da gerne sige herfra, at jeg er meget villig til, at vi får kigget på, om vi skal gå ind og ændre på maksimumsbeløbsordningen.
Det kunne også være et af tiltagene.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-10:
I Socialdemokratiet er vi meget optaget af at sørge for, at vi har medarbejdere, der kan passe vores ældre medborgere, sørge for, de unge får en god uddannelse osv., men vi ønsker også, at de skal bo i den by, hvor de arbejder.
Det er ikke tilfældet nu, og derfor vil jeg gerne spørge: Kan man ikke få et slag på tasken over, hvad en bolig i København, en ejerbolig, et enfamiliesparcelhus, som er rimelig at have, koster i dag?
Og hvad skal man tjene for at kunne have råd til at købe sådan en bolig f.eks. i Københavnsområdet?
Per Clausen (EL), 2007-05-10:
Jeg synes nu, det er interessant, at hr. Jakob Axel Nielsen mener, at udbud, hvor man stiller betingelser, fører til penge under bordet.
Det tror jeg vi skal overføre til diskussioner om andre politiske emner også, hvis det virkelig er De Konservatives synspunkt.
Men det, jeg godt vil spørge hr. Jakob Axel Nielsen om, er: Er Det Konservative Folkepartis bud på, hvordan vi får billigere boliger i Københavnsområdet, at liberalisere huslejemarkedet?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-10:
Nej, det er naturligvis ikke sådan, at det nødvendigvis betyder, at der er penge under bordet og konkurrenceforvridning.
Jeg nævner, at det kan betyde det.
Men allerede der, hvor der er en samfundsværdi på, lad os sige 1 mio. kr., som man så sælger videre til en anden juridisk enhed, her en andelsboligforening, for 500.000 kr., er der altså gået 500.000 kr. fra kommunen.
Den har mistet en værdi, som den havde, på 500.000 kr.
Den har foræret den væk.
Allerede der begynder jeg at blive meget betænkelig, for hvis den så skal have de 500.000 kr. ind på anden vis, bliver den nødt til at hæve skatterne, for pengene kan kun findes ad én vej.
Charlotte Fischer (RV), 2007-05-10:
Den diskussion tager vi også gerne.
Men jeg vil gerne fastholde hele spørgsmålet om, hvorvidt det her er uigennemsigtigt og konkurrenceforvridende osv.
Det er jo almindeligt, når man laver et udbud, at man stiller en række betingelser i det udbud.
Det kunne være, at man stillede betingelser om, at det skal være særlig miljørigtigt byggeri, at det skal være særlig innovativt byggeri – man kunne forestille sig en masse betingelser, man lægger ind, som alt andet lige stiller bygherren over for nogle ekstra krav og måske derfor i virkeligheden forringer muligheden for at sælge til den oprindelige pris.
Det, der er mit spørgsmål, er: Er det ikke helt almindeligt i virkeligheden, hvis man tænker på, at det her handler om, hvordan vi støtter boligbyggeriet bedst muligt?
Der vil jeg bare stadig gerne spørge en gang til: Er det nødvendigvis sådan, at fordi man laver det på den her udbudsfacon, fører det til konkurrenceforvridning og penge under bordet og den slags?
Det gør udbud jo normalt ikke.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-10:
Først og fremmest vil jeg da gerne kvittere for, at der bliver spurgt helt ægte og helt ærligt.
Det går jeg ud da fra at der altid gøres fra fru Charlotte Fischers side, men det gøres der måske kun de gange, hvor det bliver særligt betonet?
Planøkonomi definerer jeg som værende, når man ikke handler på markedets vilkår, når tingene ikke udveksles til de værdier, som det frie marked giver.
Jeg synes, at jeg har set alt, alt for mange eksempler på, at når der kommer en kunstig hånd og trykker prisen ned under det, som det frie marked vil give, kommer der også – og det kan være, hr. Bjarne Laustsen vil sige: Tyv tror, hver mand stjæler, men jeg synes, jeg har set eksemplerne udbredt – tendenser til, at der fuskes med tingene.
Men det er nu heller ikke den eneste grund til, at vi ikke kan støtte det her.
Jeg mener, det vil være forkert at forære samfundsværdierne væk på den her måde.
Vi har i forvejen, når der skal bygges støttede boliger, lov om almenboligloven, og det er den, vi mener skal bruges på det her område, når det gælder almenboliger.
Så nævner jeg derudover, at jeg i øvrigt synes, at boligområdet er præget af en vis form for uigennemsigtighed, og kommer ind på lejeloven, fordi jeg synes, at der i lejeloven er nogle uhensigtsmæssigheder, som gør, at ikke alle frit kan komme ind på markedet.
Charlotte Fischer (RV), 2007-05-10:
Hr. Jakob Axel Nielsen anførte, at det her forslag var udtryk for planøkonomi.
Nu kan man have forskellige opfattelser af, hvad planøkonomi er, men jeg er faktisk ægte søgende med hensyn til hele den her sag, og jeg synes, hr. Jakob Axel Nielsen som konservativ alligevel skal tænke på, at Margaret Thatcher faktisk var den, der i England indførte en tilsvarende ordning.
Og meget kan man beskylde hende for, men planøkonom var hun vel ikke ligefrem.
Det, jeg synes er interessant i den her sammenhæng, er jo i virkeligheden, at både ministeren og nu også den konservative ordfører anfører, at det her vil medføre uigennemsigtighed og penge under bordet.
Det har jeg helt ægte lidt svært ved at se.
Kan man ikke forestille sig, at det her vil blive lagt ud i et åbent udbud med en række åbne betingelser, og at den, der ligesom kan imødekomme det på bedste vis på linje med alle mulige andre udbud, man har i den offentlige sektor, så får opgaven?
Hvordan kan det her føre til penge under bordet og uigennemsigtighed? – spørger jeg helt ægte og ærligt.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-10:
Jeg mener nu ikke, at jeg er ramt af alzheimer light, men hvis hr. Bjarne Laustsen og jeg har mødtes andre steder ude i landet og også her i salen efter debatten om efterlønnen, skal jeg beklage, at jeg ikke kan huske det.
Det er ellers ikke sådan, at hr. Bjarne Laustsen går forbi min hukommelse.
Jeg tvivler sådan set ikke på, at Socialdemokraterne har den bedste hensigt efter deres politiske og økonomiske option med det her forslag.
Jeg mener bare, det er forkert at gå den her planøkonomiske vej.
Jeg anerkender, at der skal bygges nogle flere boliger, jeg anerkender problemstillingen om, at det er for svært at komme ind i de store byer.
Jeg mener bare ikke, at yderligere offentlig støtte, at man yderligere går under markedspriser, den fri prisdannelse, gavner på det i forvejen noget uigennemskuelige boligmarked, vi har i de store byer, når vi tænker på det støttede byggeri, og når vi tænker på lejeboliger – ikke på private boliger, men på den lejede bolig.
Derfor synes jeg i virkeligheden, vi ville gøre os alle sammen en tjeneste ved at få mere aftaleret på det her, få mere gennemskuelighed i det, sådan at det også ville kunne betale sig at bygge flere private udlejningsejendomme og derved øge markedet.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-10:
Jeg tror, at hr. Jakob Axel Nielsen er blevet ramt af alzheimer light.
Vi har jo tidligere diskuteret boligpolitik her i salen, også siden hr. Jakob Axel Nielsen ville af med efterlønnen, men alligevel sagde han ja til det.
Jeg håber ikke, at vi her har en mand, der fører en politik, som han er inderligt imod, og at han alligevel godt ville være med til det her, fordi han kan se noget fornuft i at sørge for, at ganske almindelige mennesker, der ikke har så høj en løn som så mange andre – ganske almindelige funktionærer og arbejdere – også kan bo i den by, hvor de skal betjene de borgere, som bor her.
Derfor har vi et reelt problem, og jeg synes, det er konstruktivt, at vi lægger det her frem.
Jeg har ikke hørt noget som helst fra Det Konservative Folkeparti om, hvordan man ellers mener man kan lave løsninger, der gør, at vi kan imødekomme det behov, der rent faktisk er, ikke bare i København, men i alle byer i Danmark.
Det har kommunerne jo også bedt om.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-10:
Indledningsvis vil jeg egentlig gerne kvittere for igen at have fået en snitflade med hr. Bjarne Laustsen i Folketingssalen.
Det synes jeg er hyggeligt.
Det tror jeg ikke vi har haft siden efterlønnen.
Men det er jo så en helt anden debat.
Det er en forkert vej at gå at skabe endnu mere planøkonomi på hele boligområdet, end vi har i forvejen.
Jeg mener også, det er en uhensigtsmæssig lejelovgivning, som bygger på en midlertidig boligreguleringslov fra 1939, lavet før krigen, som var midlertidig dengang og kun skulle gælde 2 år ad gangen.
Den har vi stadig væk.
Den betyder, at tingene er blevet uigennemsigtige.
Den betyder, at der er masser af boliger, der ikke kommer ud på det frie marked, og den betyder, at der er utrolig store prisforskelle på det, man kan købe, og det, man kan leje, og at der i det hele taget er et usundt marked.
Jeg tror, at det her forslag kun vil medvirke til endnu mere usundhed.
Derfor får vi ikke løst det problem, som vi i virkeligheden er enige om at der er, nemlig hvordan vi får bygget, sådan at langt flere kan være med i København og i Århus og i andre storbyer.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-10:
Der er jo et ordsprog, der hedder, at tyv tror, hver mand stjæler.
Jeg vil ikke beskylde hr. Jakob Axel Nielsen for at være en tyv, men alligevel ser ordføreren en lang række spøgelser i det her med hensyn til gennemsigtigheden.
Det Konservative Folkeparti anerkender også, at der er en problemstilling her, men uha, der vil ske det, at alle de der folk, som De Konservative ellers omgås, bygherrer osv., vil blive overrendt af rene plattenslagere og svindlere og alt muligt andet.
Vi vil da meget gerne i det udvalgsarbejde, der måtte komme, sørge for, at der er en gennemsigtighed i det her.
Det, det handler om, er, at kommunen får et vilkår, en mulighed for at sige: Vi vil gerne lave en aktiv politik.
Vi sælger en grund, og på den grund kan der både være dyre boliger, og der kan være mellemgrupper, og der kan være nogle billige boliger.
Det er sådan set det, det handler om, nemlig at vi giver kommunen det redskab.
Det har ikke noget med offentlig støtte at gøre overhovedet, og det kan sagtens skrives ned sådan, at der er den gennemsigtighed, som Det Konservative Folkeparti efterlyser.
Ingen problemer i det.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-10:
Det, som det her beslutningsforslag først og fremmest tilkendegiver, er, at der jo er en direkte forbindelse mellem Københavns Rådhus og Socialdemokratiet på Christiansborg.
Jeg tror ikke, man skal have fulgt meget med i politik for at finde ud af, at Socialdemokratiet her ønsker at være en betrængt borgmester behjælpelig, der ikke uden at få ændret loven kan opfylde sine valgløfter.
Det er jo det, det handler om.
Det er nu ikke derfor, vi er imod, for hvis der var noget fornuftigt i det, kunne vi godt være for, men vi er imod.
Så har jeg allerede tilkendegivet det.
Hvorfor er vi så imod, når vi desuagtet anerkender problemet med, at det er svært for nogle at komme ind i de store byer rent boligmæssigt?
Jo, vi er imod, at man fastsætter en kunstigt lav pris, vi er imod, at man eksempelvis i strid med kommunalfuldmagten – vi tager nogle store, runde tal – har en grund, som tilhører kommunen, der er 1 mio. kr. værd, og sælger den til 500.000 kr.
Det er i virkeligheden en form for offentlig støtte, som kommer til at gå ud over alle de andre borgere.
Det er ikke gennemsigtigt, og jeg synes ikke, det er o.k., at man indfører nye offentlige støtteordninger ad bagvejen på den her måde.
Derudover er vi imod, fordi vi allerede har nogle muligheder for at støtte alment boligbyggeri.
Vi har nemlig almenboligloven, og hvorfor så ikke bruge den?
Hvorfor skal vi til at have endnu flere efter min mening planøkonomiske håbløsheder, som gælder på hele det her boligmarked?
Det var meget bedre, at vi tog fat i, hvordan mange af de eksisterende boliger, der er, kunne blive gjort tilgængelige på en gennemsigtig måde for alle, i stedet for at gå i arv fra familier til familier.
Der var mere behov for at gøre hele lejeområdet mere gennemsigtigt, men der er også behov for, at der skal bygges noget nyt, og der bruger vi almenboligloven.
Der er ikke behov for, at vi åbner for en ny form for offentlig støtte, som jeg i virkeligheden allermest frygter vil ende med, at pengene ville komme uigennemsigtigt ud på markedet, og at der vil være nogen, der vil betale penge under bordet – det har vi jo set på kunstigt støttede markeder – for at få lov til at være den, der bygger på de her grunde til fordelagtige priser.
Det kunne også være, der var private, der skulle sælge deres grunde til under priserne, mod at de så fik noget, hvis de solgte dem til kommunen først, og så var det penge under bordet.
I det hele taget bliver tingene uigennemsigtige, når de foregår klokkeklart under markedspriser, og det lukker op for alle mulige mærkelige ting.
Anita Knakkergaard (DF), 2007-05-10:
Kommunerne kan jo ikke styre det.
Vi har set her i Københavns Kommune gennem de sidste 10 år, at man jo ikke rigtig har bygget noget, og det er nok et af problemerne.
Det har man i andre kommuner, f.eks. i Aalborg, hvor jeg kommer fra.
Der er rigeligt med boliger.
Men hvis man ikke har ønsket det, så har man jo et problem.
Jeg vil da henvise til miljøministerens fingerplan for 2007, der vil skabe mulighed for 100.000 boliger i hovedstadskommunerne, samt at der i den nuværende regionplan er mulighed for at udstykke yderligere 125.000 grunde, så der alt i alt kan bygges 225.000 nye boliger i hovedstadsområdet.
Hvis disse bliver udbudt på en gang, vil priserne falde drastisk i hovedstadsområdet.
Alt er jo stort set et spørgsmål om efterspørgsel og udbud og så med at komme i gang med at få udstykket de grunde.
Og hvis der er nok grunde, så falder priserne.
Sådan ser verden altså ud, også der, hvor jeg kommer fra.
Jeg ville være meget utryg ved, at kommunerne selv skulle sidde og bestemme, hvilket boligselskab der nu skulle have en billig grund, eller ved konkurrencen med det private, der jo bygger mange boliger i København.
Det ville de da lige pludselig holde op med, hvis der blev givet yderligere tilskud.
Vi skal have det sådan, så vi kan se, hvor tilskuddet gives og hvordan det gives, så vil vi gerne være med til at give tilskud.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-10:
Men i det samme svar står der også, at betjentene søger væk igen fra området.
En ting er at få dem ind på politiskolen i København osv., det er fint nok.
Men de søger væk igen af de nævnte årsager.
Derfor er det for mig uforståeligt – nu har Dansk Folkeparti stået forrest og været med til at lave en kommunalreform – at man ikke synes, at kommunerne skal have noget, der hedder kommunalt selvstyre.
Det, de beder om, er jo sådan set bare nogle redskaber til at føre en aktiv boligpolitik, således at når der er entreprenører, der vil bygge både billige og dyre boliger, så får de også lov at få opgaven.
Det har jo ikke noget at gøre med, om støttebeløbet skal sættes op eller ned, det er simpelt hen bare spørgsmålet om, at man skriver det i sit udbudsmateriale, og så er der entreprenører, der siger: Jamen det synes vi lyder fornuftigt, for vi kan også godt se den problemstilling.
Derfor er det bare spørgsmålet om at give kommunen et redskab, som man kender til mange andre steder.
Hvorfor tror man ikke, at kommunerne kan styre det?
Anita Knakkergaard (DF), 2007-05-10:
Jeg er overhovedet ikke enig.
Det, jeg har medgivet, er, at det er maksimumspriserne, der måske er for lave – altså, det tilskud, man yder.
Andet har jeg ikke medgivet.
Og det kan undre mig, at hr. Bjarne Laustsen egentlig står og siger, der mangler politibetjente.
Jeg ved, at hr. Bjarne Laustsen har stillet et spørgsmål vedrørende rekrutteringsproblemer til Københavns Politi, hvortil justitsministeren svarer: Der er ikke rekrutteringsproblemer til Københavns Politi.
Eksempelvis har over halvdelen af de politiskoleelever, som startede på politiskolen den 1. april 2007, stationering i Københavns Politi som deres første og anden prioritet.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-10:
Jeg forstår, at fru Anita Knakkergaard erkender, at der er et problem, og medgiver, at vi rammer hovedet på sømmet, fordi der er en række problemer med, at ganske almindelige mennesker med lav- og mellemindkomster ikke kan bo i den by, hvori de arbejder, fordi huspriserne er for høje.
Jeg tror også, at Dansk Folkepartis ordfører må være enig i, at alle de boliger, som ministeren remsede op, jo ikke er nogen, der er ledige.
Og derfor vil jeg godt høre, om ikke at også Dansk Folkeparti har registreret, at f.eks. politiet i København har svært ved at rekruttere betjente til de københavnske stationer, fordi boligpriserne er så høje.
Det bliver klart og tydeligt angivet som et problem, og der er jo nogle, der er dårligere lønnet end politibetjente.
Så det er et reelt problem at skaffe folk den velfærd, som vi formodentlig er enige om vi skal sørge for at vores unge og vores ældre skal have i fremtiden.
Anita Knakkergaard (DF), 2007-05-10:
B 148 er et forslag til folketingsbeslutning fremsat af Socialdemokraterne om at give kommunerne mulighed for at gennemføre en aktiv boligpolitik, der kan sikre boliger til grupper med lav- og mellemindkomster.
Socialdemokratiet vil med forslaget give kommunerne ret til at sælge kommunale grunde til under markedsprisen til opførelse af almene boliger.
Dansk Folkeparti mener, at det allerede i dag er muligt for kommunerne at føre en aktiv boligpolitik, hvis kommunerne vel at mærke selv er interesseret i det, og mange kommuner har også i samarbejde med boligselskaberne løbende udbygget med almene familieboliger, ældreboliger og ungdomsboliger, og det samme gælder for private boliger, ved bl.a. at sørge for et tilstrækkeligt udbud af byggegrunde.
Jeg vil dog medgive Socialdemokratiet, at det er svært omkring de store byer, især i hovedstadsområdet og Århus, at opføre nye almene boliger inden for statens maksimumsbeløb.
Det fremgår af bemærkninger og bilagsmateriale, at lovforslaget hovedsagelig drejer sig om Københavns Kommune, da der henvises til afgørelse truffet af Statsforvaltningen Hovedstaden den 10. januar 2007.
Baggrunden er Københavns Kommunes projekt »5x5«, der har det formål at sikre, at familier med årsindkomster på 400.000-600.000 kr. får mulighed for at bosætte sig i København.
Det er et mål for Københavns Kommune inden 2010 at igangsætte byggeri af 5.000 boliger på 85-100 m2 til en månedlig husleje, der ikke overstiger 5.000 kr.
Af afgørelsen truffet af Statsforvaltningen Hovedstaden fremgår endvidere, at Statsforvaltningen ved sin vurdering har lagt vægt på, at en kommune efter de kommunale tilsynsmyndigheders praksis som udgangspunkt er afskåret fra at påtage sig opgaver i relation til boligforsyningen, medmindre der er lovhjemmel hertil.
Dansk Folkeparti kan derfor konstatere, at beslutningsforslaget stort set alene handler om at skaffe lovhjemmel til, at Københavns Kommune får ret til at sælge grunde til under markedsprisen.
I Dansk Folkeparti ønsker vi selvfølgelig også at skaffe billige boliger til befolkningen, men vi har intet imod, at det foregår under almenboliglovgivningens rammer, hvor kommunerne jo har en anvisningsret på mindst 25 pct. af boligerne, i modsætning til det private, hvor kommunerne ingen anvisningsret har.
Vi finder også, at støttemulighederne er udmærkede til det almene nybyggeri i årene 2007-2010, hvor staten betaler 75 pct. af ydelsesstøtten på i alt 6,3 mia. kr., og Landsbyggefonden yder 25 pct., i alt 1,6 mia. kr., til nye almene boliger.
Det er udmærkede betingelser.
Derfor yder kommunen 14 pct. i støtte via grundkapital.
Endvidere ydes der i Danmark hjælp til selve huslejen via boligydelse til pensionister samt boligsikring til folk med lavere indtægter.
Vi er i Dansk Folkeparti stort set tilfredse med lovgivningen, som den er, og ønsker ikke at give kommunerne mulighed for at sælge grunde under markedsvurderingen, da det kan misbruges og medføre konkurrenceforvridninger.
Vi er derfor ikke positivt indstillet over for beslutningsforslaget.
Hans Andersen (V), 2007-05-10:
Det, jeg har redegjort for her i dag, er, at kommunerne skal følge den her vejledning, og i den vejledning står der, at aflønningen skal ske efter de almindelige regler i overenskomsten om aflønning af hjemmehjælpere m.v.
Så er det næste spørgsmål: Hvordan fungerer det så?
Jeg er godt opmærksom på – jeg har også fået en række breve, hvor det er skitseret – at der er et problem i forhold til løn under sygdom, løn ved ferie m.v., men det er jo ikke sådan, at vi har det fulde overblik over, hvordan det reelt fungerer ude i kommunerne.
Det synes jeg da er relevant at få undersøgt og dernæst gøre kommunerne ansvarlige for, at de får styr på det her, hvis der er steder, hvor der er mangler.