runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Andreas Steenberg (RV), 2013-01-29:
Dansk Folkeparti foreslår med det her beslutningsforslag at afkorte den periode, hvor man må fyre fyrværkeri af.
I dag er det tilladt at fyre fyrværkeri af fra 1. december til 5. januar.
Jeg tror ikke, at der er nogen af os herinde i Folketinget, som vil forbyde fyrværkeri fuldstændig, og derfor handler den her diskussion om at finde en balance mellem, at det skal være tilladt at fyre fyrværkeri af, og at det samtidig foregår på en måde, som er sikker, og på en måde, så vi prøver at undgå alt for mange gener for dyr og mennesker.
Dansk Folkeparti nævner især hunde og andre dyr, som lider meget under alle de kanonslag osv., fordi bl.a. hunde har en bedre hørelse, end vi mennesker har.
Derfor lider de meget i de her nytårsdage, hvor der bliver fyret fyrværkeri af.
Det er sådan, at vækst og erhvervsministeren, som det også er fremgået i medierne, for en del måneder siden har igangsat en undersøgelse, der skal se på de her bestemmelser.
De er senest, så vidt jeg er orienteret, blevet revideret i forbindelse med Seestulykken, hvor der desværre kom rigtig mange til skade.
Jeg synes, det er fornuftigt at kigge på den her bestemmelse, og vi afventer selvfølgelig den undersøgelse, der kommer fra Sikkerhedsstyrelsen og erhvervs- og vækstministeren.
Derfor kan vi ikke støtte det beslutningsforslag her, men vi er bestemt åbne for at se på perioden, hvis det er det, der bliver anbefalet af Erhvervs- og Vækstministeriet.
Benny Engelbrecht (S), 2013-01-29:
Det skyldes måske, at jeg bor et sted, hvor det er relativt mørkt om aftenen, og at jeg bor i en landsdel, som ikke er så godt oplyst om aftenen, at jeg lægger meget mærke til de der prøveaffyringer, der bliver lavet.
Jeg kan i hvert fald konstatere, at det ikke kun foregår mellem den 24. december og den 31. december, men også langt tidligere.
Men det er selvfølgelig altid relevant at se på det.
Jeg skal heller ikke afvise, at vi kan forkorte både afskydnings- og salgsperioden, i forhold til hvordan den er nu.
Vi må se på, hvad undersøgelsen når frem til.
Jeg synes bare, det er vigtigt at sige, at lige præcis informationsindsatsen om sikkerhed, når det handler om fyrværkeri, så absolut ikke alene kan klares med kampagner.
Hvis det kunne klares kun med kampagner, havde vi nok løst det problem for længst.
Her vil jeg gerne rose og sige, at det har branchen også gjort, især når det handler om at promovere anvendelsen af eksempelvis sikkerhedsbriller.
Så for mig er det meget vigtigt at understrege, at branchen også selv skal tage et ansvar, når det handler om at informere kunderne.
Det kan ikke erstattes af f.eks. overordnede informationskampagner.
Dennis Flydtkjær (DF), 2013-01-29:
Jeg er meget enig med ordføreren i, at det selvfølgelig er vigtigt, at få undervist og informeret befolkningen om, hvordan man får det fyret af på en sikker måde, så man ikke kommer galt af sted.
Men ordføreren må da også give mig ret i, at det da må være nemmere at lave en intensiv kampagne mellem jul og nytår i stedet for at have en kampagne fra den 1. december til den 5. januar.
Det er trods alt en forholdsvis lang periode.
De testaffyringer, som ordføreren nævnte, ligger jo ikke den 1. december, altså i starten af perioden.
De ligger jo typisk mellem jul og nytår, som netop er den periode, som vi gerne vil have det indskrænket til.
De affyringstest, hvor folk kan komme og se, hvordan man kan fyre det korrekte af osv., ligger jo så sent i den her affyringsperiode, men hvis vi nu gjorde perioden kortere, kunne vi måske undgå nogle af de skader, som ordføreren snakkede om.
Det er selvfølgelig rigtig ærgerligt, at så mange partier vælger at blive væk fra en i hvert fald set ud fra mit synspunkt vigtig debat, men det skal ordføreren jo selvfølgelig ikke bøde for, når man fra Socialdemokraternes side nu er mødt op med et medlem.
Men det kan da ærgre meget, at man ikke tager debatterne i Folketingssalen mere seriøst, og at man – det er trods alt så mange partier – bliver væk.
Men det, jeg gerne vil spørge ordføreren om, er den del, der handler om, om man ikke kan have en salgsperiode, som er længere end affyringsperioden.
Jeg kan ikke se, hvad problemet er ved, at man i dag har en salgsperiode, der er længere, i forhold til hvad affyringsperioden er.
Altså, det er da på en masse andre områder sådan, at der er ting, som man godt kan købe, selv om det først er senere hen, man får tilladelse til at bruge dem, eller som det er i eksemplet her: fyre det af.
Benny Engelbrecht (S), 2013-01-29:
Beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti indeholder elementer, der er ganske sympatiske, men der er desværre også elementer i forslaget, der ikke er helt gennemtænkt.
Derfor skal jeg fra starten gøre det klart, at Socialdemokraterne ikke kan støtte forslaget, men at vi anerkender det engagement, som forslagsstillerne har lagt i sagen.
Ministeren har i sin tale været inde på forskellen på kategori II- og kategori III-fyrværkeri, og det skal jeg ikke komme nærmere ind på nu.
Men jeg vil gerne understrege et andet punkt, som ministeren også omtalte i sin tale, nemlig svagheden i den del af forslaget, der handler om, at den tilladte salgsperiode og den tilladte affyringsperiode altså er forskellige.
Det virker sådan lidt selvmodsigende at tillade salg af et produkt, man ikke må anvende, ligesom det også kan umuliggøre demonstration af produkterne på salgsstederne.
Vi har i Danmark haft særligt fokus på det punkt siden ulykken i Seest i 2005, der i øvrigt var baggrunden for den seneste ændring af lovgivningen på fyrværkeriområdet.
Regeringen har, som ministeren har forklaret, valgt at undersøge nærmere, om en indskrænkning af salgsperioden vil medføre en forringelse af det nuværende sikkerhedsniveau i distributions- og detailleddet.
Som reglerne er i dag, er der med salgsperioden tid til, at salgsstederne på en sikker og forsvarlig måde kan følge med efterspørgslen og få lagrene fyldt op, efterhånden som de tømmes.
En undersøgelse skal derfor afdække, hvordan vi kan fastholde det nuværende sikkerhedsniveau i distributions- og detailleddet, hvis salgsperioden forkortes.
Det kan bl.a. være relevant at se på oplagringsreglerne i detailleddet og se på, om salgsstederne eventuelt kan få leveret fyrværkeri i god tid, inden de må sælge det.
Forslagsstillerne kigger naturligvis på forholdene i Danmark og sammenligner dem med forholdene i andre lande som Tyskland, men der er altså forskelle landene imellem, der taler for, at vi ikke umiddelbart kan kopiere f.eks. tyske regler i Danmark.
Før skærpelsen af fyrværkerireglerne i 2005 måtte vi i Danmark sågar købe og affyre fyrværkeri hele året, så vi har allerede foretaget meget store stramninger i de senere år.
Det skal også tænkes med selvfølgelig.
Den relativt store mængde af fyrværkeri pr. indbygger betyder også, at vi kan have nogle flere logistiske udfordringer i Danmark, hvis salgsog anvendelsesperioden forkortes i forhold til andre lande.
Derfor vil Socialdemokraterne nu afvente den undersøgelse, ministeren har sat i gang – som jeg forstår det, er det omkring et halvt års tid siden, den undersøgelse blev sat i gang –
Jeg skal også på vegne af SF's ordfører, fru Karina Lorentzen Dehnhardt, der ikke kan være til stede her i dag, meddele, at SF heller ikke kan støtte forslaget.
Jeg skal også meddele på vegne af Enhedslistens ordfører, hr. Frank Aaen, der på grund af noget forkølelse ikke kan være til stede, at Enhedslisten ligeledes ikke kan støtte forslaget.
Hans Christian Thoning (V), 2013-01-29:
Tak for det.
I Venstre har vi stor forståelse for de tanker, der ligger bag Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Derfor hilser vi også Sikkerhedsstyrelsens forestående analyse af reglerne velkommen, ikke mindst da analysen vil kunne kaste lys over nogle af de afledte konsekvenser af ændrede regler, som vi i Venstre mener er vigtigere at fokusere på end det at forkorte perioden i sig selv.
Her tænkes der på, hvorvidt salgsperioden skal ændres, og ikke mindst, hvilke konsekvenser det skal have, for det er vel nødvendigt, at de to perioder hører sammen.
Så er der de sikkerhedsmæssige problemstillinger, der kan knytte sig til transport, for hvad vil det betyde for sikkerheden, at perioden, hvori fyrværkeri skal transporteres, bliver mindre, eller at opbevaringsperioden ændres?
Hvilke erhvervsmæssige problemer kan der opstå, ved at salgsperioden eventuelt forkortes?
Der er mange spørgsmål, som vi er nødt til at have svar på, før vi ændrer de nuværende regler.
Derfor frygter vi, at dette beslutningsforslag vil placere Danmark mellem to stole, nemlig mellem den lovgivningsmæssigt forholdsvis bløde stol, vi sidder på nu, og en meget hård stol lovgivningsmæssigt som den, vi kender fra f.eks. Holland.
Derfor vil vi hellere blive siddende, hvor vi sidder nu, og træffe et efterfølgende valg på en mere oplyst baggrund.
Derfor kan vi i Venstre ikke støtte op om beslutningsforslaget.
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-01-29:
På stående fod kan jeg ikke sige, lige hvornår det her udvalg blev nedsat.
Det vigtige for mig er egentlig at sige, at ligesom hr. Dennis Flydtkjær er vi selvfølgelig optaget af, at vi får nogle fornuftige regler på det her område, så derfor er det her arbejde sat i gang.
Det er det bl.a. af hensyn til både branchen og de gener, som vi ved det giver for – hr. Dennis Flydtkjær nævnte det jo selv – børnefamilier, husdyr osv.
Benny Engelbrecht (S), 2013-01-29:
Jeg er meget optaget af, at man i branchen skal være så gode som muligt til at oplyse om sikkerhed i forhold til fyrværkeri.
Men jeg synes også, det er vigtigt, at vi understøtter branchen i at lave så meget sikkerhed og uddannelse og informationsvideregivelse til deres kunder som muligt.
Jeg skal gerne indrømme, at jeg ikke selv er den store anvender af fyrværkeri, men jeg kan forstå, at de demonstrationer, som man laver rundtomkring på salgsstederne, ikke alene har til formål at promovere og sælge, altså demonstrere det – ih, se, hvor flot vores raket er – men at de også har til formål at demonstrere sikkerheden i forbindelse med fyrværkeriet.
Der synes jeg sådan set, det er et meget nobelt og meget ædelt formål, at man kan kombinere de to ting.
Bl.a. der ville det jo indskrænke mulighederne for branchen også i forhold til at kunne informere kunderne, medmindre man skal gå ind og give specifikke tilladelser til hvert enkelt sted.
Det synes jeg måske også ville være at gøre det lige lovlig bureaukratisk, måske alt for bureaukratisk, her at skulle lave en håndtering i forhold til fyrværkeribranchen.
Jacob Jensen (V), 2013-01-29:
Uden at vi skal blive for tekniske i brugen af økonomiske termer, kan man vel, hvis vi gjorde det til en del af øvelsen her at sige, at vi forestillede os, at der ikke længere var deponering i forbindelse med eksempelvis OPP-projekter, sige, at det så stadig væk – det antager jeg i hvert fald – ville skulle være sådan, at man kapitaliserede det OPP-projekt, som dermed stadig væk ville være en del af det anlægsloft og dermed den budgetramme, som bliver vedtaget her fra stedet.
Dermed undgås det jo netop, at man fifler med tallene eller fristes til at omgå de her rammebetingelser.
Så den del behøver ordføreren sådan set ikke at være bekymret over, altså hvis man lægger det ind som forudsætning.
Men derfor vil jeg bare gerne holde fast i mit første spørgsmål: Hvordan ser ordføreren på det tillidsvækkende ved fortsat at have deponeringsregler, som vi kender dem, når vi samtidig har den rammestyring, som vi jo alle sammen – i hvert fald vores to partier – er enige om at vi skal have, nemlig via budgetlov, anlægsloft, eller hvad det nu måtte være, altså den styring her fra huset?
Mie Bergmann (RV), 2013-01-29:
Tak til ordføreren for Dansk Folkeparti.
I forhold til hvad folk må og hvad de gør, ved vi jo godt, at der kan være en forskel.
Men vi ved jo udmærket godt, at vi gerne vil have et godt naboskab, så det vil være klogt at fyre med de rigtige ting i sin brændeovn.
Så derfor synes jeg, at man altså lige skal tage lidt hensyn til, hvad man putter i sin brændeovn.
Med hensyn til at forbyde, at folk må have en brændeovn, er det ikke noget, der lige ligger for.
Jørn Dohrmann (DF), 2013-01-29:
Jeg synes bare, at det der med brændeovne er at skyde lidt for langt over målet.
Man bør også ligesom anerkende, at der er nogle ting, man kan gøre privat derhjemme.
Nu siger man, at der er nogle af naboerne, der bliver generet af det.
Ja, men så skal vi vel helt forbyde, at folk bruger brændeovne, for der er jo en lov om, at man ikke må bruge f.eks. sine paller i en brændeovn.
Det må man ikke, men det ser vi alligevel at folk gør.
De bryder loven.
Og der vil jeg bare spørge det radikale medlem, hvordan man så vil forhindre det.
Mie Bergmann (RV), 2013-01-29:
Tak til Dansk Folkepartis ordfører.
Med hensyn til hvad der kommer ud af brændeovnen og hvem der har ansvaret for, om man putter det våde træ eller det tørre træ eller et par mælkekartoner og andre ting ind, er det selvfølgelig dem, der putter det i.
Men der er altså nogle naboer, som er modtagere af det, der kommer ud igennem skorstenen, og det er ikke altid, at det ligefrem fremmer sundheden for de omkringboende.
Så derfor er det en meget, meget vigtig ting også at være opmærksom på.
Så det svar får spørgeren af hende.
Jørn Dohrmann (DF), 2013-01-29:
Jeg vil bare lige spørge fru Mie Bergmann om det med brændeovne, som blev nævnt.
Er det ikke at skyde lidt over målet, når man siger, at det ligesom er at sidestille med nanoprodukter.
Så der er vel en væsentlig forskel på, hvordan vi håndterer de her sager.
Så vil jeg bare gerne spørge, om man ikke anerkender, at der også under den tidligere regering var et stort fokusområde, og at vi der lavede aftaler, også bredt her i Folketinget, om at satse på, at vi fik mere styr på kemikalieområdet.
Mie Bergmann (RV), 2013-01-29:
I forbindelse med forslaget til lov om ændring af lov om kemikalier og lov om afgift af bekæmpelsesmidler vil jeg sige følgende: Nanoteknologien er et område i rivende udvikling, og hver dag kommer der nye produkter ind på det danske marked.
Udviklingen af nye teknologier går som regel hånd i hånd med fremskridt for menneskeheden.
Avancerede forsøg i laboratorier er blevet til håndfaste forbedringer.
Hver gang forskerne har forfinet den længdeskala, de arbejder på,
har det betydet store fremskridt for menneskeheden.
Arbejdet på mikroskalaen, som jo er en milliontedel af en meter, har f.eks. gjort det muligt at fremstille computere og internetmobiltelefoner og al den anden elektronik, som vi jo omgiver os med hver dag.
Men der kan opstå uønskede effekter af visse typer nanoteknologier over for mennesker og over for miljøet.
Når nanomaterialer i nogle sammenhænge nævnes som en mulig miljø- og sundhedsrisiko, er det, fordi vi ikke altid kender betydningen af de egenskaber, som stofferne får via en nanoform.
Vi ved allerede, at partikler i nanostørrelse, f.eks. ved trafikudstødning og brændeovne, kan udgøre en risiko for vores helbred.
Det er derfor, at det er vigtigt at holde øje med det nye materiale.
Det kan ske ved en udvikling af en nanoproduktdatabase, måske i samarbejde med andre lande.
Der skal være tryghed for borgeren, og derfor er det vigtigt at vide, hvor nanomaterialet findes, for det ved vi heller ikke med hundrede procents sikkerhed i dag.
Men virksomhederne skal have den hjælp, som er nødvendig, så indrapporteringen ikke opleves som en tung byrde.
Med hensyn til biocidordningen er det vigtigt, at vi kan effektivisere procedurerne for godkendelse af biocidmidler, og det vil betyde, at nye produkter hurtigere kan komme på markedet til gavn for både erhvervslivet og forbrugeren.
Endelig synes jeg, at den der tvungne videndeling er rigtig, rigtig god – og den er vigtig, så vi ikke hver især opfinder den dybe tallerken igen og igen.
Radikale Venstre anbefaler derfor L 97 og ser frem til den videre behandling.
Jørn Dohrmann (DF), 2013-01-29:
Tak for det.
Dansk Folkeparti er egentlig også positive over for forslaget her.
Vi synes, det er godt, at den nuværende regering faktisk er på samme linje som den, Dansk Folkeparti var på, inden den her regering kom til, da vi jo hele tiden har fokuseret på bl.a. nanoprodukter.
Hele den her kombinationseffekt er det også vigtigt at vide noget om, altså hvad der sker, når flere forskellige produkter bliver blandet sammen.
Derfor har Dansk Folkeparti jo hele tiden haft fokus på, hvordan vi kan komme videre ad den vej, så vi får klarlagt, hvad kombinationseffekten gør ved folk.
Og derfor har vi jo også sammen med den tidligere regering igangsat et arbejde om, hvordan vi får et videncenter – kan man kalde det – i forbindelse med den her problemstilling, og hvordan vi får gjort noget ved det.
Så kan det godt være, at der gives lidt dobbeltarbejde til nogle, men det er vigtigt, at man ikke spiller hasard med folks sundhed.
Men der er en enkelt lille ting, som jeg håber ministeren vil komme lidt ind på og forklare lidt om, og det er den afskaffelse af klageadgangen.
Hvorfor afskaffer man den, bare fordi den ikke har været brugt i et stykke tid?
Den synes jeg vi skulle bibeholde.
Det er jo kun et sundhedstegn, hvis man ikke har klaget.
Men hvis det er noget, vi kan diskutere, synes jeg, at klageadgangen skulle blive ved med at være der.
Så vi ser positivt på mange af de her tiltag, men vi har også nogle enkelte spørgsmål, som vi sikkert kan få svar på under udvalgsarbejdet, og det ser vi frem til.
Torben Hansen (S), 2013-01-29:
Socialdemokratiet er meget optaget af beskyttelsen af forbrugere og miljø, og derfor er den her ændring af kemikalieloven, der giver ministeren bemyndigelse til at fastsætte regler for oprettelse af en database over produkter, der indeholder eller afgiver nanomaterialer, vigtig.
Det er også vigtigt at understrege, at vi bestemt ser produkter indeholdende nanomaterialer som en del af fremtiden på rigtig mange områder, men at det også er nødvendigt, at der er et overblik over udbredelse og anvendelse af de her materialer.
Vi er i Socialdemokratiet også glade for, at det her lovforslag hænger sammen med finanslovsaftalen med Enhedslisten, hvor det netop blev valgt, at man skulle prioritere ny viden om nanomaterialers påvirkning af mennesker og miljø.
Og det er selvfølgelig helt nødvendigt for at sikre ny viden om materialer og produkter, at der er overblik over, hvad det egentlig er, der er på markedet, og derfor kommer det her lovforslag.
Den anden del af lovforslaget er vedrørende biocidforordningen, og det er også et meget vigtigt skridt fremad i kampen om at få stoffer med særlig farlige egenskaber væk fra produkter og væk fra miljø.
Det er bl.a. også vurderingen fra EU's side, at lige præcis den her biocidforordning, som nu bliver gennemført i dansk lovgivning, medfører betydelige miljø- og sundhedsforbedringer, og det er en analyse, som jeg er enig i.
Kemikalier er overalt i danskernes hverdag.
De er nødvendige, kan ikke undgås og skal ikke undgås, men med det her lovforslag bliver der både skabt et datagrundlag om nanomaterialer og sikret, at vi kan holde de farligste biocider væk.
Det er en udvikling, som Socialdemokraterne støtter.
Jeg skulle også hilse fra SF, som også bakker op om lovforslaget.
Jacob Jensen (V), 2013-01-29:
Det er en væsentlig del af det, og som jeg også nævnte for ministeren før, er det i hvert fald en af de ting, som jeg fra borgmestre og andre, som arbejder med det her i det daglige, får tilbagemeldinger om kan være en hindring.
Men hvis der er en stærkere styring af rammen, gennem budgetlov, gennem sanktionsmekanismer, anlægslofter osv. – altså at rammen er styrket i forhold til for år tilbage – kan man vel også godt spørge sådan mere i bred forstand, om ikke behovet så ændrer sig til samtidig at have en styring inden for rammen.
Altså, jeg tænker det helt overordnet, ikke i forhold til at fremme OPP, eller hvad man nu skal, men når man har en stærk styring, indført i de senere år, ændrer behovet sig så ikke til samtidig at have en styring af, hvordan økonomien kan tilrettelægges i kommunerne, vel at mærke inden for den centralt fastsatte ramme?
Ole Birk Olesen (LA), 2013-01-29:
Jeg oplæser denne ordførertale på vegne af Liberal Alliances miljøordfører, hr. Villum Christensen, der er forhindret i at være her i dag.
Hvis man er rigtig begejstret for detaljeret EU-regulering, en uigennemsigtig bemyndigelse til Miljøministeriet og masser af magt til Miljøstyrelsen, ringere retssikkerhed, stigende gebyrer og forringet konkurrenceevne, er dette lovforslag en rigtig lækkerbisken.
Lad det være sagt med det samme: Lovforslaget flugter ikke med det mål, vi har i Liberal Alliance.
Vi bryder os meget lidt om den tænkning, der ligger bag, hvor miljøbureaukrater får endnu mere hånds- og halsret over vores virksomheder.
Alene de mange afgrænsnings- og definitionsproblemer er yderst problematiske.
Under negative konsekvenser for erhvervslivet i lovforslaget er det skåret ud i pap, nemlig »øgede gebyrer samt gebyrer for flere administrative ydelser«.
For staten betyder det flere offentligt ansatte til at kontrollere og drifte det centrale register.
Importører og forhandlere af nanoprodukter eller blandinger af varer, der indeholder eller afgiver nanomaterialer, vil gå hårde tider i møde, nøjagtig ligesom mange andre danske virksomheder, der bliver udsat for en dræbende overregulering.
Lovforslaget her er desværre kun ét eksempel på en kæderække af miljøregulerende tiltag, som alle trækker i en forkert retning.
Når dette lovforslag er særlig problematisk, er det især, fordi det er så godt som umuligt at vide, hvad det er for beføjelser, der gives til miljøministeren, og hvad det er for byrder, der i den gode sags tjeneste kan rulles ud over de berørte virksomheder.
Som det sikkert er fremgået, kan Liberal Alliance ikke gå ind for dette lovforslag.
Benedikte Kiær (KF), 2013-01-29:
Efter den her svada om et lovforslag, hvormed man i al stilfærdighed vil prøve at skabe et bedre overblik over brugen af nanoprodukter, vil jeg prøve at forklare, hvorfor Det Konservative Folkeparti egentlig ser en række positive elementer i forslaget, som også kunne være med til at lette nogle administrative byrder for erhvervslivet, fordi der derved bliver skabt en større harmonisering.
Derudover betyder det, at man ikke skal kigge mange forskellige steder hen for at sikre sig, at man overholder miljølovgivningen.
Men hvis nogen kun vil se det negative, er det jo sådan, som det nu engang er.
Som sagt skal det her forslag jo sikre, at kemikalielovgivningen bliver tilpasset den forordning, biocidforordningen, som blev vedtaget i EU sidste år, i maj måned.
Derudover er der jo så mulighed for, at ministeren kan gå ind og få oprettet sådan en database, hvor man så kan få et bedre overblik over, hvad der egentlig er af de her nanomaterialer, som på mange måder er en fordel på en lang række områder, men også skaber noget usikkerhed, i forhold til hvad de kan betyde på sigt.
Så det er baggrunden for, at det kan være en god idé netop at begynde at arbejde for at få etableret en database over de her nanoprodukter på det danske marked, altså så vi får et godt overblik.
Det er jo egentlig også noget, som andre EU-lande er i fuld gang med, og der er også nogle, der følger efter.
Hvor langt er de nået?
Vi vil også gerne lige høre til det med klageadgangen.
Vi vil også gerne lige spørge ind til netop det med den her database, for det ville jo være ærgerligt, hvis man fik etableret en database, som så viste sig ikke at kunne leve op til det, som de andre EU-lande foretager sig.
Det kunne være en hindring i forhold til det indre marked.
Så der er en række spørgsmål, men umiddelbart er vi positive over for det her forslag, som kan være med til både at lette nogle byrder for erhvervslivet og skabe et større overblik.
Men den gebyrstigning, der bliver talt om der er, drejer sig, så vidt jeg kan se, om et rykkergebyr, der stiger, efter at det sådan set ikke har været reguleret siden 1995.
Jacob Jensen (V), 2013-01-29:
Jeg vil så bare spørge ordføreren, om ordføreren er enig med mig i, at det trods alt er en anderledes situation, vi er i nu sammenlignet med dengang, deponeringsreglerne, som vi kender dem, blev indført, når vi tænker på, at der siden dengang er blevet gennemført budgetlov med deraf følgende sanktionsmekanismer, anlægslofter osv.
Er ordføreren ikke enig med mig i det?