René Gade (ALT), 2015-11-13:
Vi har været vidt og bredt rundt i dag, og det synes jeg på alle måder der har været grund til.
I Alternativet støtter vi fuldt op om Enhedslistens forslag om at få genåbnet Irakkommissionen.
Jeg synes, den er blevet parkeret, i forhold til at det ligger i andre ressortområder.
Så må vi jo på en eller anden måde få adgang til de ressortområder og stille spørgsmålene bedre – det må jeg jo så være den første til at tage på min kappe, altså at der er nogle spørgsmål, der ikke er blevet stillet godt nok.
Men når jeg hører hr. Pelle Dragsted fra Enhedslisten m.fl., der fortæller, at det måske er hundredvis, op mod tusindvis af spørgsmål, der er blevet stillet, så er det, ligesom om det ikke rigtig længere er spørgsmålene, den er gal med, tænker jeg.
I stedet for kunne jeg godt tænke mig, at vi finder ud af, hvordan vi kommer videre herfra.
Så hvis der ikke kan være opbakning til at få Irakkommissionen åbnet, og hvis Liberal Alliance, som måske kunne være tungen på vægtskålen, ikke føler, at det bl.a. er derfor, man er blevet stemt ind i Folketinget, altså for at få skabt en åbenhed, som der kunne komme, ved at vi ikke – som vi hører fra Venstres ordfører – tror på, at det er de 90 mandater, der sidder her i salen og beslutter noget, der har sandheden, men at det derimod er os herinde, der repræsenterer en befolkning og et ansvar for at finde frem til sandheden ved måske at nedsætte en kommission, der er fuldstændig uvildig, hvor det ikke har noget at gøre med partipolitiske farver eller politisk spil, som diskussionen bliver lukket med i dag, så synes jeg simpelt hen, at vi bliver nødt til at løfte den her igen og så forlange af regeringen, at den, om ikke for Folketingets skyld og de borgere, der har stemt de politikere ind, der sidder her, så i hvert fald for veteranernes og soldaternes skyld, dem, som vi sender i krig, og som vi også fremover skal sende ud til fredsbevarende indsatser.
Jeg synes, det er meget, meget svært som freds- og forsvarsordfører for Alternativet at tage stilling til, om vi skal sende soldater og fredsbevarende styrker til Mali lige om lidt.
Jeg har tidligere fra talerstolen og også i udvalget tilkendegivet, at vi er meget positive over for og bakker op om en FN-mission i Mali, men jeg må også bare tage op til overvejelse, om jeg kan forsvare over for Alternativets vælgere, at vi bakker op om beslutninger sammen med et Folketing og en regering, der tilsyneladende ikke ønsker at blive klogere på den historie, vi selv har været med til at skabe.
Det må vi jo gå i tænkeboks med, men jeg synes, det er ærgerligt.
I øjeblikket er jeg ved at få svar på 17 spørgsmål, i forhold til hvorvidt vi har det på plads, der skal til, for at vi i Alternativet kan sende styrker med til den fredsbevarende indsats i Mali.
Det er noget, der bliver fikset på en uges tid i udvalget, i forhold til om der er kompetence og der er flertal til, at vi skal sende indsatsstyrker til Mali.
Jeg synes, det er meget betegnende, at det sker på en uge.
Og begrundelsen, jeg har fået, for, at det skal ske så hurtigt, er, at der kommer en EU-afstemning om retsforbeholdet, og så var der kun en dato tilbage.
Derfor er der en del ting, vi måske ikke når at få styr på, inden vi skal træffe den her beslutning.
Jeg synes, det er fornærmende, når vi hører, hvor mange år vi har knoklet med det her.
Nu har det været på tale, også fra min side
tidligere i dag,
at så må vi jo gå hele vejen tilbage til Kosovo og få lavet en undersøgelse eller få nedsat en kommission, hvis ikke der kan findes opbakning til at lave en genåbning af Irakkommissionen, fordi man mener, det er et partipolitisk spil.
Jeg synes ikke, det er i orden over for de partier, der har startet kommissionen i sin tid, at sige, at det var derfor, den blev sat i værk.
Jeg tænker derimod, at det var, fordi man ønskede en stor åbenhed om, hvorfor det var, vi gik i krig, og hvad det var, vi skulle lære af den krig.
Så i Alternativet bakker vi fuldt op om Enhedslistens forslag.