Per Clausen (EL), 2014-01-17:
Jeg har nu ikke noget principielt imod at ændre karakter til et spøgelse, hvis det skulle give større muligheder for at påvirke regeringens politik.
Det synes jeg da sådan set er et offer, man skal være villig til.
Men jeg synes jo efter at have lyttet til den debat, der har været i dag, og til den diskussion, der har været af alle de forslag, regeringen vistnok stadig væk ikke går ind for, og som derfor måske bare er stillet for at illustrere, hvor grimt det kunne blive, at det måske alligevel afslører, at det ville være rigtig godt, hvis vi snart kunne komme lidt længere med at få aftalt, hvad der konkret skal ske.
For jeg tror sådan set, at en del af den debat, som vi i dag har, om alle de forslag, som står i det her katalog, og som ikke bliver til noget, jo så kan erstattes med en diskussion om de forslag, der bliver til noget.
Det betyder ikke, at hr. Dencker ikke stadig væk vil være utilfreds – det kan endda være, at hr. Lars Christian Lilleholt også stadig væk vil være utilfreds – men så kan vi ligesom, om jeg så må sige, afgrænse fronten lidt.
Og hvis jeg skulle give regeringen et råd, hvad der i grunden ligger mig fjernt, men man kunne alligevel godt få det indtryk, at de en gang imellem kunne have brug for det, så skulle det være, at det måske var en idé at komme i gang med at forhandle med henblik på at nå frem til nogle aftaler om nogle konkrete tiltag, i sammenhæng med at vi også kommer igennem med klimaloven.
Så vil jeg sige, at jeg sådan set selvfølgelig er glad for, at Det Konservative Folkeparti er med på det her forslag til vedtagelse, men jeg er heller ikke overrasket.
Og der synes jeg, at hvis man tager den her problemstilling alvorligt, og det kan jeg forstå at Dansk Folkeparti ikke gør, men hvis man tager det alvorligt, at vi har et forureningsproblem, et CO2-udslipproblem, at vi har et ressourceproblem – meget godt, synes jeg, illustreret af bl.a. det indlæg, fru Pernille Rosenkrantz-Theil havde i dag her i salen – så ved man jo også godt, at hvis den udfordring ikke løses, så er de problemer, som det at nå et 40 pct.s reduktionsmål kan sætte os i, fuldstændig bagatelagtige og fuldstændig ligegyldige, for så får vi virkelig for alvor nogle grundlæggende problemer.
Hvis man nu tror på, at mennesker er fornuftige, som jeg jo gør, og som vi gør i Enhedslisten – måske i modsætning til de borgerlige partier – så vil man jo også tro på, at de også når frem til den erkendelse i andre lande.
Og hvis de når frem til den erkendelse i andre lande, er det både beskæftigelsesmæssigt og økonomisk en rigtig god idé at have været blandt dem, der kom først i gang.
Men det er rigtigt, at hvis der ingen andre er, der gør noget som helst, og hvis vi er de eneste, der gør noget, mens alle andre bare bliver ved med at forurene og bruge løs af jordens ressourcer med de katastrofale konsekvenser, det får, så har vi selvfølgelig ikke meget glæde af at gå i spidsen. Men der tror jeg også, at man skal overveje, hvis man nu går i spidsen, om man ikke godt også kan bruge det til at opnå en vis form for politisk resultat i EU.
Jeg tror i hvert fald, det er vigtigt, når det handler om at lave et samarbejde med andre lande, også uden for EU, at man ligesom forsøger at samle de lande og de dele af andre lande, som man kan lave aftaler med om at gå videre.
Det er det, jeg somme tider har kaldt koalitionen af de villige
, men det er jo et farligt begreb at bruge, for det kan misforstås, som om vi er på vej ud i en eller anden krig, og det er vi jo ikke.
Men den koalition og det samarbejde forudsætter jo, for at man kan være med sammen med dem, der går i spidsen, at man også selv går i spidsen, og det tror jeg er rigtig vigtigt at holde fast i, for selvfølgelig handler det her ikke kun om en national indsats, det handler også om et internationalt samarbejde.
For os har det været afgørende at få rejst den her forespørgselsdebat for at få bekræftet, hvad vi selvfølgelig også forventede, nemlig at regeringen stod fast på den målsætning, man har, om 40 pct.s reduktion af CO2-udslippet i 2020, og at regeringen står fast på de målsætninger, man har beskrevet i regeringsgrundlaget, i forhold til hvordan en klimalov skal skrues sammen.
Og så havde vi sådan set også en forventning om, at der i Folketinget ville vise sig at være et måske lidt bredere flertal for den målsætning end det, som udgøres af regeringen og Enhedslisten.
Det fik vi så også ret i, og det var selvfølgelig godt og positivt.
Så jeg synes, den her debat har været god og positiv, også i sin udgang, men det er klart, at vi jo stadig væk står tilbage med den lille udfordring, at vi skal have lavet en klimalov, hvor der også skal være flertal for den konkrete udformning.
Og så skal vi have taget nogle initiativer, hvor der også skal være flertal for de konkrete initiativer.
Det er rigtigt, at regeringen har lavet en hel del initiativer sammen med Venstre og Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti.
Af samme grund når man jo heller ikke i 2014 helt op på det, vi skal op på i de kommende år, hvis man skal nå slutresultatet i 2020.
Så måske bliver der brug for at lave en enkelt aftale eller to, hvor også Enhedslisten er med, hvis man vil nå et resultat, der modsvarer regeringens eget ambitionsniveau, men det medvirker vi selvfølgelig også gerne til.