Camilla Hersom (RV), 2013-03-12:
Tak for det.
Det lovforslag, vi diskuterer i dag, vedrører forskellige ting.
Det drejer sig om forældreindehaveres adgang til aktindsigt i mindreåriges patientjournaler; der vil her i visse tilfælde være tale om en indskrænkning af forældrenes rettigheder.
Der er derudover tale om levende donorers samtykke til donation, idet der sker en udvidelse af reglerne for børn og for personer, der mangler evnerne til at give samtykke.
Endelig vedrører loven sterilisation, idet der bliver tale om en nedsættelse af den generelle alder for tilladelse til sterilisation og for en udvidelse af tilladelsen for udviklingshæmmede personer.
Jeg tror, at rigtig mange mennesker vil have det sådan, at de, hvis de kun læser overskriften på de her forslag, vil undre sig og spørge sig selv, om det virkelig kan være rigtigt, om det er det, det danske Folketing og den danske regering vil.
Men for dem, der ulejliger sig med at læse videre, vil det forhåbentlig også fremgå tydeligt, at selv om der er tale om forslag på områder, der helt ubestrideligt indeholder væsentlige etiske dilemmaer, er der også tale om justeringer af den gældende lovgivning, som hver for sig er menneskeligt rimelige og for nogles vedkommende vil bringe loven i overensstemmelse med den gode praksis, vi har på området i forvejen.
Det er derfor også samlet set ændringer, som Det Radikale Venstre kan støtte. Vi synes nemlig, at det er rimeligt, at hvis forældre har begået overgreb mod deres børn, skal de ikke kunne bruge en patientjournals beskrivelser til at fremme deres eget forsvar i forhold til børnene.
Vi synes, det er rimeligt, at forældre, der, måske efter en ulykke, bliver syge og får en hjerneskade eller bliver demente og derfor ikke kan give et samtykke, stadig væk kan være donorer over for deres eget barn, når det bliver nødvendigt, hvis der er tale om et kronisk sygdomsforløb, og det har været fuldstændig klart, at det ville have været forældrenes ønske.
Vi synes også, det er rimeligt, at man, når man er 18 år og myndig i det her samfund og kan træffe beslutning om alt i sit liv, selvfølgelig også skal kunne træffe beslutning om sterilisation, men vi anerkender, at 18-årige er unge, og derfor synes vi, det er en god idé med den obligatoriske refleksionsperiode på 6 måneder.
Endelig er der spørgsmålet om sterilisation af udviklingshæmmede.
Her taler rapporterne fra Abortankenævnet deres tydelige sprog, nemlig at der er en klar udvikling i retning af flere tilladelser til sterilisationer af udviklingshæmmede, fordi også udviklingshæmmede får kærester, og også udviklingshæmmede bliver gravide, selv om de ikke vil kunne tage vare på et barn.
Her er det så oftest forældrene til de udviklingshæmmede, som ønsker sterilisation frem for den evige frygt for en graviditet, der efterfølgende bliver til en abort.
Vi er kun halvvejs i talerrækken nu, men jeg vil sige, at jeg personligt er meget glad for, at det tyder på, at vi får en debat om de her forslag, hvor der er en vilje til et for et at diskutere de helt konkrete forslag og de fortolkninger, der måtte være lagt ned over dem.
Jeg synes, at vi i udvalgsarbejdet skal gøre rigtig meget for at få vendt hver en sten og få stillet de spørgsmål, der kan være, hvis der er tvivl om, hvordan de enkelte forslag vil blive fortolket.
Men vi skal også sikre, at vi ikke samlet set bidrager til at nære den række af misforståelser, som jeg er overbevist om at vi alle sammen er stødt på i vores indbakke, og som går på, at folk, der af den ene eller anden grund er bevidstløse i en kort periode, skulle kunne vågne op og finde ud af, at de har været donorer.
Det er ikke på nogen måde det, der vil være tale om her.
Vi har sammen en forpligtelse til at skabe klarhed og ikke myter, og det synes jeg debatten tyder på vi kan gøre i fællesskab.
Så tak for det.
Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.