Line Barfod (EL), 2008-06-04:
Flere af de foregående ordførere har nævnt de forfærdelig høje tal for, hvor mange der dør, så dem vil jeg ikke gentage.
Jeg synes, det er utrolig væsentligt at sætte ind for at gøre noget på området her - selvfølgelig først og fremmest af hensyn til de kvinder, der dør, også af hensyn til de børn, der mister deres mor, og også af hensyn til, at hvis udviklingen i tredjeverdenslandene skal vendes, er det afgørende at få nedbragt dødeligheden i forbindelse med graviditet og fødsel.
Det er så afgørende at sikre, at kvinderne overlever og er der til at tage sig af deres børn, og derfor er en af de væsentligste ting, vi skal gøre noget ved, selvfølgelig den generelle fattigdomsudvikling, hvor det jo desværre går den fuldstændig forkerte vej i disse år, hvor uligheden på verdensplan stiger og stiger.
Vi kan senest se det af fødevarekrisen, hvor der i den grad mangler fødevarer de steder, hvor folk har brug for dem, mens de andre steder i verden i stedet bliver brugt til at putte i benzintankene.
Det er jo at sikre, at der kommer prævention ud.
Det er ikke noget, der skal laves stor og fin forskning i, eller noget, vi ikke ved.
Vi ved godt, hvad der skal til, det er et spørgsmål om at komme ud og dele prævention ud, komme ud og undervise helt simpelt og praktisk i, hvordan man benytter præventionen, og fortælle noget om, hvordan den fungerer, og så er det et spørgsmål om at uddanne jordemødre.
Jeg tror, det er vigtigt at se på nogle af disse helt lavpraktiske, lavteknologiske måder: Hvordan får vi fat i nogle af de lokale kvinder og får givet dem den fornødne ekstrauddannelse, så de kan vende tilbage og videreundervise kvinderne i lokalområdet?
Selvfølgelig er det også godt, hvis man kan give mændene noget undervisning og sørge for, at de også begynder at bruge prævention, men jeg tror, at nøglen er at få undervist kvinderne.
Jeg synes, det er væsentligt at huske på, at det ikke er et stort, forkromet forskningsarbejde over hele verden, der skal til.
Vi ved godt, hvad der skal til, det er et spørgsmål om at få det gjort, og derfor er jeg selvfølgelig også enig med de ordførere, senest fru Lone Dybkjær, som har sagt, at vi har brug for en mere konkretiseret handlingsplan med nogle klare indikatorer af, hvad det er, vi gør.
Så kan jeg ikke lade være med at sige noget til Dansk Folkepartis ordfører.
Jeg tror nemlig, at et eller andet er gået galt i debatten det håber jeg i hvert fald - for jeg har ikke den opfattelse, at jeg eller andre ordførere mener, at mennesker partout skal være seksuelt aktive.
Jeg synes bestemt, det enkelte menneske skal have ret til at være seksuelt afholdende, hvis det er det, den pågældende ønsker.
Der, hvor problemet opstår i denne debat, er, hvis man som USA og den katolske kirke siger, at afholdenhed skal være et led i strategien; at det, vi skal lære kvinderne, ikke er, hvordan man bruger prævention, men at vi i stedet skal lære dem at være afholdende.
Der er masser af erfaring, som viser, at det ikke virker.
Derfor er det afgørende, hvad det er for en strategi, vi lærer dem, og hvad det er, vi prøver at undervise i, og derfor er det vigtigt at få afklaret, hvad Dansk Folkepartis holdning er.
Så er der selvfølgelig alt det andet angående vold, omskæring osv., som jo også er rigtig vigtigt.
Jeg synes, det var meget imponerende, da vi for et par år siden så, at nogle piger i et afrikansk land selv gik til domstolene og anlagde sag mod deres forældre med påstand om, at de ville have ret til ikke at blive omskåret.
Jeg tror, den allerbedste måde at få rejst debatten på, er at få den støtte udbredt.
Der er nogle ting, vi stadig har brug for at diskutere, men det grundlæggende er, at vi faktisk godt ved, hvad der skal gøres.
Det er kun et spørgsmål om at komme i gang og holde fast i den strategi, vi allerede har, men også få lavet meget mere og lade være med at falde for USA's og den katolske kirkes argumenter om, at vi skal begynde at prædike afholdenhed i stedet for prævention.