runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2009-03-31:
Så er det vel også rigtigt at konstatere, at den økonomiske vækst, der har været i samfundet, har regeringen ikke haft noget ønske om skulle komme kulturen til gode, kun hvis det var private, der betalte.
Og så er det vel mere rigtigt at sige, at udviklingen på kulturområdet har været stagnerende.
Man kan selvfølgelig også sige, at hvis man bare bevarer stabile bevillinger i nok antal år, vil nogen måske efterhånden også opfatte det, som om der sker en reel nedskæring.
Bertel Haarder (V), 2009-03-31:
Jeg elsker morgensang, og jeg vil gøre alt, hvad jeg kan for at udbrede morgensangen og få den til at klinge på skoler overalt i landet.
Og det har været fornøjelse at komme rundt og se, hvordan sang- og musiklivet lever på vidt forskellig måde på forskellige skoler i land og i by.
Ministeriet har udsendt et inspirationsmateriale, som man kan finde på internettet.
Det hedder »Inspiration til fællessang«.
Publikationen indeholder tekst, lyd og billeder, som viser, hvordan man kommer i gang med at synge på de enkelte skoler, og den fortæller om de mange fordele, der er ved fællessang for både elever og lærere.
Vi har lige haft Sangens År, som blev en succes, og nu synger vi videre i kraft af en 3-årig syngelystkampagne, som startede her i år og fortsætter de næste par år, og som er målrettet børn fra vuggestuen op til unge på ungdomsuddannelserne.
Endvidere er vi lige ved at lægge sidste hånd på en revision af folkeskolens læreplaner, hvor der nu står, at eleverne skal synge sange, og at der skal være et alsidigt repertoire med både sange og salmer, og selvfølgelig skal den danske sangskat være kraftigt repræsenteret.
Så der er stort set ikke det, jeg ikke gerne vil gøre for at udbrede morgensang og fællessang, for det er jo lige så godt, hvis det sker midt på eller sidst på dagen, som hvis det sker om morgenen.
Jeg vil så nødig være den minister, der udsender en lovbekendtgørelse og et cirkulære om obligatorisk morgensang, fordi hvor mange sange, hvor mange vers skal der til - hvor meget skal der til, før man forbryder sig mod reglerne?
Er det ikke bedre, at vi nøjes med at slå fast, at der skal synges?
Børnene skal kunne sange, vi inspirerer alt, hvad vi kan, men jeg viger altså tilbage for at gøre det obligatorisk, fordi det er svært at se, hvordan det skal udformes i praksis.
Dertil kommer – og det er måske et lidt gammeldags Grundtvigsk synspunkt - at jeg altså mener, at man synger bedst af lyst.
Nogle kan måske huske morgensangen, fra da de selv gik i skole, og det kunne jo godt nogle steder være lidt påtaget og lidt på kommando, og der kunne være nogen, der stod og fniste nede bagved.
Og hvis det er en kæmpestor byskole, kan det være, at det i virkeligheden er bedre at tage nogle klasser for sig.
En af de bedste oplevelser, jeg selv har haft, var på gymnasiet, hvor fem klasser blev sat sammen til nogle meget festlige sangtimer.
Var det morgensang, kunne det leve op til kravet?
Jeg ved det ikke, men det virkede.
Så regeringens svar på forslaget er: Vi vil gøre alt for sangen, lige bortset fra at gøre den obligatorisk med dertilhørende bekendtgørelser og cirkulærer.
Mogens Jensen (S), 2009-03-31:
Nu stiller ordføreren jo mange spørgsmål, men fuldstændig klart: Socialdemokraterne ser jo gerne, at vi kommer tilbage til nogle brede kulturforlig i Folketinget.
Det var jo ikke det, som kulturministeren ønskede.
Under sidste finanslovforhandling indgik hun jo en snæver blokaftale med Dansk Folkeparti.
Vi ville gerne have været med, det kom vi jo desværre ikke.
Men jeg siger bare, at hvis det er sådan, at man har problemer med at finansiere 50 mio. kr. inden for den gældende finanslov, så kan jeg pege på de 150 mio. kr.
Når jeg har spurgt kulturministeren, så er de penge jo ikke udmøntet endnu.
Det er i hvert fald nyt for mig.
Jeg kan ikke få at vide, hvad de penge skal bruges til, når jeg skriftligt spørger kulturministeren om det.
Hvis hun ved det, så vil jeg gerne stille et spørgsmål, så vi kan få det at vide, for ellers tror jeg bare, at man kan tage nogle af de penge og bruge på det her rigtig gode formål.
Karin Nødgaard (DF), 2009-03-31:
Jeg kunne godt tænke mig at høre lidt om finansieringen.
Jeg synes jo, det er ærgerligt, at det først er, når ordføreren kommer på talerstolen, at vi sådan hører nogle forslag til, hvordan det skal finansieres, for der står jo ikke et eneste ord i selve forslaget om, hvor de 50 mio. kr. skal komme fra.
Så hører vi, at man mener, vi kan tage det fra noget af det, som Dansk Folkeparti har aftalt med regeringen om en kulturbevaringspulje.
Jeg synes, det er problematisk, at man skal tage noget fra nogle andre.
Vi kan jo ikke trylle herinde.
Det tror man jo en gang imellem, man tror, det kan være et cirkus på Christiansborg.
Men vi kan jo ikke trylle, og vi kan ikke trylle de her ekstra ressourcer frem nu.
Men er Socialdemokraterne så indstillet på fremadrettet at være lidt mere aktive i forhold til finanslovforhandlingerne, så de også der kan gøre deres ønsker gældende, sådan at vi forhåbentlig kan få afsat de midler, som man gerne vil have?
Så kunne jeg også godt tænke mig at høre, om ordføreren har en stor tiltro til kommunerne og til, at de faktisk også godt kan klare meget af det ansvar, der ligger, også det økonomiske ansvar, i forhold til kulturinstitutionerne.
Mogens Jensen (S), 2009-03-31:
Jeg håber ikke, at fru Karin Nødgaard er i tvivl om, hvad det her beslutningsforslag går ud på.
Det lød da i hvert fald ikke sådan, da ordføreren selv var på talerstolen.
Det går ud på, at der skal afsættes 50 mio. kr. nu og her i 2009 til at hjælpe kulturinstitutioner.
Vi medvirker selvfølgelig også gerne til at finde en finansiering, som jeg her tidligere har været inde på.
De forskellige eksempler, vi giver i beslutningsforslaget, er jo eksempler på, at vi har en alvorlig økonomisk situation hos en lang række kulturinstitutioner, og det er også klart, at ikke alle kulturinstitutioner, der er ude i økonomisk krise, vil kunne få hjælp.
De skal være lukningstruede, og det skal være alvorligt.
Der er jo, må man sige, under den her regerings politik opstået alt for mange projekter og institutioner udeomkring, som har problemer, så vi kan ikke hjælpe dem alle sammen.
Karin Nødgaard (DF), 2009-03-31:
Jeg synes egentlig, at nogle ting i forslaget mangler at blive konkretiseret, og det vil jeg godt høre om.
Man kunne jo godt have brugt lidt mere tid på at have udfærdiget forslaget lidt mere korrekt.
På forsiden skriver man, at man beder regeringen om at oprette en statslig pulje på 50 mio. kr. på grund af finanskrisen, men inde i bemærkningerne skriver man, at man opfordrer regeringen til at afsøge eventuelle støttemuligheder.
Så jeg synes, at der er noget, der mangler.
Og er det ikke lidt problematisk, at flere af de institutioner, der faktisk nævnes, jo ikke er nogen, der har problemer i forbindelse med finanskrisen.
Det kan være helt andre betingelser, der har gjort, at de lige pludselig har nogle ændrede økonomiske vilkår.
Så vil jeg også gerne lige høre ordføreren: Hvad ligger der egentlig i »nylig opståede økonomiske problemer«, som der skrives?
Marianne Jelved (RV), 2009-03-31:
Da den radikale kulturordfører ikke kan være til stede på nuværende tidspunkt, skal jeg ledsage forslaget med nogle få bemærkninger fra Det Radikale Venstre.
Jeg vil bare minde om, at vi havde en kronprins i 1814, hvor Danmark var gået bankerot og vi mistede Norge, og den pågældende kronprins sagde: Godt nok er vi fattige, men vi behøver ikke også at være dumme.
Det var faktisk et ganske klogt standpunkt at have.
For nok har vi finanskrise, men vi har også krise andre steder, og uden et levende og mangfoldigt kulturliv, en levende og mangfoldig uddannelsesverden er vi ilde stedt i et samfund som det danske.
Derfor har Det Radikale Venstre også på vores forslag til finanslov fremsat et forslag, som er finansieret, til en styrkelse af kulturlivet, og derfor kan vi også være med til at finansiere det socialdemokratiske forslag, som vi støtter.
Charlotte Dyremose (KF), 2009-03-31:
Da den konservative ordfører, fru Henriette Kjær, desværre ikke kan være til stede, har jeg lovet på hendes vegne at sige følgende: Vi Konservative afviser dette beslutningsforslag, da der overhovedet ikke er skyggen af anvisning af, hvor pengene skal komme fra.
Kunstmuseer, teatre og andre kulturinstitutioner oplever rigtignok et fald i de midler, de typisk har kunnet få gennem sponsorater og andre samarbejdsaftaler med det private erhvervsliv.
Men ligesom alle andre i samfundet, der er mærket af finanskrisen, må kulturinstitutionerne også leve med mindre budgetter i disse år.
Hvis vi vedtager dette forslag, kunne det tale for, at man kunne lave nødpuljer på alle mulige områder, og det mener vi Konservative ikke er nogen farbar vej at bevæge sig ind på.
Vi afviser derfor forslaget.
Pernille Frahm (SF), 2009-03-31:
Man kan sikkert finde mange skønhedspletter i det her forslag, for det er jo ikke et forslag, der redder hele det danske kulturliv og får sat tingene ordentligt på skinner igen.
Det er jo præcis, som vi siger, et nødforslag, fordi der altså er nogle områder - som vi har drøftet i Kulturudvalget, og som vi sammen har skrevet et brev om til kulturministeren, som der blev refereret til før - hvor det virkelig er ved at gå rigtig galt.
Og når der ligesom ikke sker noget, må man jo prøve at tvinge noget handling i gang, og det er så det, det her forslag er et forsøg på.
På den ene side virker det, som om de mener, at det går ufattelig godt.
Der er ingen problemer.
På den anden side kan jeg høre, at hr. Eyvind Vesselbo fra Venstre har været ude at sige, at han da også synes, at der skal stilles nogle penge til rådighed.
Han synes bare, at det skal være 100 mio. kr., og han tager dem så et sted fra, hvor det måske ikke er så smart at tage de penge fra.
Man kan jo se med sine egne øjne, at nogle af de kulturinstitutioner, vi har nævnt i brevet og i forslaget, er ved at dreje nøglen om.
Så at benægte, at der er problemer, er rigtig flot gjort, vil jeg sige.
Det er imponerende, at man kan gøre det.
Den anden linje er så at sige: Det går ikke særlig godt, men det er ikke vores ansvar, for vi gør, hvad vi kan.
Jeg må sige, at den sidste linje er den, jeg oplever at kulturministeren kører - at det godt kan være, at det går lidt skidt rundtomkring, men lad falde, hvad ikke kan stå, for vi gør, hvad vi kan.
Vi er et lille kultursamfund, og skal vores kultur klare sig, er et offentligt engagement alfa og omega.
Jeg synes sådan set, at kulturministeren sagde nogle ting heroppe før, der viste, at hun erkendte det.
Så den solide offentlige støtte er en forudsætning for, at et land som Danmark har et kulturliv, der har en vis bredde og en vis kvalitet.
Sådan er det.
Men man har alligevel valgt at satse på kulturlivet i Frankrig.
Der er en stor undren herfra over, at vi ikke kan gøre det samme i Danmark, at vi ikke erkender den store afhængighed, dansk kultur har, af, at vi vil støtte det, og at det, når det går nedad med de private midler, så til gengæld må gå lidt opad med nogle af de offentlige midler.
Den pulje, vi foreslår, er fuldt finansieret, skal jeg lige fortælle kulturministeren.
Det er sådan, at SF i hvert fald har fremlagt et fuldt finansieret finanslovforslag, hvor der også er mellem 200 og 300 mio. kr. ekstra til kulturen om året, og det er fuldt finansieret.
Af dem tillader vi os nu at bruge 50 mio. kr., fordi vi er i knibe, så der er ingen problemer med finansieringen af det her forslag.
Det er viljen alene, det handler om, og det er den, det skorter på nu, desværre.
Karin Nødgaard (DF), 2009-03-31:
Der er jo ingen tvivl om, at når man skriver sådan et brev, vil man gerne have en dialog med ministeren om, hvorvidt der er mulighed for det.
Ministeren giver så udtryk for, at der ikke er den her hemmelige ekstra kasse, som vi havde håbet, der skulle være.
Det kunne jo godt have været, at man havde haft en ekstra ressource, der lå.
Og det ville da virke fuldstændig vanvittigt, hvis vi i dag skulle gå hen og sige, at nu tager vi de her penge fra nogen, som går og regner med, at de skal have et eller andet beløb til at klare deres dagligdag for, og giver det til nogle andre.
Så jeg synes, at der er mange ting, der slet ikke hænger sammen.
Jeg vil også godt sige, at jeg jo synes, at det er mærkeligt med det her forslag, for på forsiden står der, at man gerne vil oprette en statslig pulje på 50 mio. kr. på grund af finanskrisen, senere opfordrer man regeringen til det.
Og regeringen har ikke de midler lige nu.
Men vi i Dansk Folkeparti er meget optagede af stadig væk at være en aktiv del af finanslovforhandlingerne, og så kan det jo godt være, at vi kan finde nogle ekstra midler der.
Der kunne det jo være oplagt, at Socialdemokraterne også deltog lidt mere aktivt.
Søren Pind (V), 2009-03-31:
Da Venstres ordfører desværre ikke har mulighed for at være til stede her i dag, skal jeg fremsige følgende: Forslaget er en opfølgning på aftalen om gennemførelse af en kreditpakke, en aftale, der blev indgået via et bredt forlig i Folketinget tilbage i januar måned.
For Venstre er det meget afgørende, at danskernes indestående i pengeinstitutter er i sikkerhed uagtet den verserende finanskrise.
Det skaber endvidere tiltro til de finansielle markeder, hvor stabilitet er afgørende for en markedsbaseret økonomi som den danske.
I dag er der en indskydergaranti, der dækker indskud på op til 300.000 kr.
Forslaget vil udvide denne garanti til 50.000 euro svarende til ca. 375.000 kroner frem til september 2010, hvor dækningen udvides yderligere til 100.000 euro.
Dermed er dækningsgraden harmoniseret i EU, hvorved en uheldig spekulation i at placere sine indeståender i det land, som giver den største statsgaranti, er forhindret.
Indtil september 2010 gælder dog herudover, at staten med bankpakke I giver 100 pct. dækning for særlige indlån som kapital- og ratepensionskonti, børne- og boligopsparingskonti samt uddannelseskonti.
Et andet element i forslaget er Afviklingsselskabet til sikring af finansiel stabilitets overtagelse af Roskilde Bank A/S fra Nationalbanken.
Venstres støtter således forslaget.
Jesper Petersen (SF), 2009-03-31:
L 176 følger op på de seneste måneders lovgivning om finansiel stabilitet i forbindelse med kreditpakken, diskussionen om indskydergarantien osv.
Der har jo desværre været nok at tage fat på med de store problemer i den finansielle sektor, som har et stort medansvar for den økonomiske krise, som vi har nu.
Med lovforslaget her kommer der altså en ens indskydergaranti på tværs af grænserne i EU, og det synes SF er godt, så der ikke bliver et kapløb om indskydergarantien, og så danske kunder ikke flytter midler fra danske til udenlandske banker, fordi de bliver nervøse for deres indskud, når 100-procents-dækningen af indskuddene til sin tid udløber.
Så kan vi diskutere, om beløbet på 100.000 euro er det rette, og det bliver så åbent for diskussion igen, når Europa-Kommissionen senere på året kommer med sin rapport.
Det må jo ikke være risikofrit at spekulere, bare fordi man ved, der kommer en indskydergaranti og dækker, hvis det går galt.
Men den diskussion kan altså fortsætte, når Europa-Kommissionen senere på året kommer med sin rapport om det emne.
For kunder med SDO-lån vil det gælde, at lånene ikke længere skal fradrages indskuddene i samme bank, som Garantifonden dækker.
Også fristen for udbetaling af de garanterede penge med indskydergarantien forkortes kraftigt, og begge dele er positivt for forbrugersikkerheden for de danske bankkunder, der bliver ramt, hvis deres bank kommer alvorligt i klemme.
Med lovforslaget bliver det muligt for Afviklingsselskabet at overtage pengeinstitutter, som ikke er medlemmer af Det Private Beredskab, men som har modtaget statslige midler eller garantier.
Vi synes, det er fornuftigt at få samlet afviklingen af krakkede banker i samme organisation, hvor ekspertisen ligger og de rigtige løsninger kan findes.
Umiddelbart vil det jo så gælde Roskilde Bank, hvor de rester, der ikke har kunnet sælges, skal overtages af Afviklingsselskabet.
At der fortsat er dele af banken, der ikke er afhændet, bør føre til en overvejelse om, om salgsprocessen har været tilrettelagt på en måde, der gav størst chance for succes.
Vi må ikke håbe, vi kommer i en lignende situation igen en anden gang, men meningen skulle jo gerne være at komme af med de ting, der skal sælges, og ikke, at staten skal hænge på dem.
Statens mulighed for at konvertere hybrid kernekapital til aktier kommer også til at gælde frivillige konverteringer og ikke blot konvertering, når et institut er i krise.
Det giver staten større indflydelse på pengene, når kapitalen står som aktiekapital.
Colette L. Brix (DF), 2009-03-31:
Lovforslaget er en opfølgning på kreditpakken fra januar måned og for så vidt også på bankpakken fra oktober sidste år.
Kunder med indskud i pengeinstitutter, også kaldet simple kreditorer, får med lovforslaget en markant bedre dækning, når den nuværende bankpakke udløber den 1. oktober 2010.
I dag har indskyderne fuld dækning for alle indskud, og fra den 1. oktober 2010, hvor denne lov tager over, vil dækningen være på ca. 750.000 kr.
Grænsen på 750.000 kr. følger et EU-direktiv, som med dette lovforslag nu gennemføres i Danmark.
Det er i øvrigt væsentligt bedre end den gamle garantidækning, som før bankpakken kun dækkede indskud på op til 300.000 kr. Jeg har ikke lagt skjul på, at vi i Dansk Folkeparti ønsker den allerbedste forbrugerbeskyttelse, også af erhvervsdrivende, når det gælder indskud i pengeinstitutterne.
Jeg er dog klar over, at EU-direktivet fastsætter overliggeren på 750.000 kr., men der kan jo arbejdes for, at dækningen bliver højere, så borgerne bliver sikret bedre.
Jeg vil dog i udvalgsarbejdet have undersøgt, hvor meget af det samlede indskud i pengeinstitutterne, der ikke dækkes af grænsen på 750.000 kr., og hvor mange indskydere der er, som ikke opnår fuld dækning.
Det er dog værd at bemærke, at der allerede i dag er sikret fuld dækning for indskud på kapital- og ratepensionskonti, børneopsparingkonti, boligopsparingskonti og uddannelsesopsparingskonti.
Fuld indskydergaranti gælder også efter den 1. oktober 2010, når bankpakken udløber.
Nu spoler vi så at sige tiden tilbage, så Afviklingsselskabet kan overtage nødlidende pengeinstitutter, der kollapsede, inden bankpakken faldt på plads.
Det vil i praksis sige, at Afviklingsselskabet kan overtage Roskilde Bank fra Nationalbanken.
Med disse bemærkninger støtter vi forslaget.
Morten Bødskov (S), 2009-03-31:
Som det allerede er sagt af den tidligere ordfører, er finanskrisen jo i den grad over os, og hver dag hører vi jo om problemer i den finansielle sektor.
Derfor støtter Socialdemokraterne selvfølgelig også dette lovforslag, som for det første, som det allerede er sagt, indeholder en ændring af lov om en garantifond, således at dækningsbeløbet af et par omgange forhøjes til nu ca. 750.000 kr. for indskydere og investorer.
Det synes vi er ganske fornuftigt, og det kan vi selvfølgelig støtte.
Dernæst synes vi også i ly af behovet for likviditet, som jo er et af de store problemer i finanskrisen, at det er helt rigtigt, at udbetalingsfristerne fra Garantifonden også forkortes fra de her 3 måneder i dag til de 20 hverdage, som fremgår af lovforslaget.
Vi synes også, det er helt rigtigt, at ekspertisen for afvikling af banker placeres det sted, hvor man må formode at ekspertisen er størst lige i øjeblikket, nemlig i Afviklingsselskabet, og derfor kan vi også støtte det.
Vi deler selvfølgelig også intentionerne om, at bemyndigelsen til ministeren, for så vidt angår de her aftaler og tvangsbaserede konverteringer, præciseres, således at man i de tilfælde, hvor den hybride kernekapital ligger over 35 pct. af den samlede kernekapital, kan lave aftaler om, hvordan statsindskuddet konverteres til eksempelvis aktier.
Det sidste støtter Socialdemokraterne varmt, og det gør vi ikke mindst, fordi det jo ligger meget i forlængelse af den socialdemokratiske model, som vi fremlagde, inden al den her virak om, hvordan statslig kapital til bankerne skulle formes, startede, og der havde vi jo forslag om, at egentlige statslige kapitalindskud skulle ind i bankerne som aktieindskud.
Per Stig Møller (KF), 2009-03-31:
Det minut skal være ganske kort.
Så vidt jeg ved, stemte SF imod det forslag, som hr. Niels Helveg Petersen stillede i forbindelse med muligheden for at deltage i angrebet på Serbien for at få Serbien ud af Kosovo.
Det var den første Balkankrig.
Når der står ordet Balkan, gælder det altså også den.
Det stemte SF imod, altså imod hr. Niels Helveg Petersen.
Vi støttede hr. Niels Helveg Petersen som den loyale opposition, vi var.
Men de andre, f.eks. vedrørende Bosnien, mener jeg at SF stemte for.
Søren Pind (V), 2009-03-31:
Udenrigsministeren er jo, som det er enhver bekendt her i Tinget, historiekyndig, og jeg synes, det ville være rart at få en doktors synspunkt om og en udenrigsministers fremstilling af situationen omkring Balkan.
For jeg hørte hr. Holger K. Nielsen korrekse mig i relation til spørgsmålet om, hvorvidt SF hele tiden havde været for Balkanindsatsen.
Per Stig Møller (KF), 2009-03-31:
Det tror jeg rent faktisk ikke er tilfældet.
Men når så hr. Holger K. Nielsen polemiserer det her og kræver tilståelsessag, fordi han har haft en svær dag i Folketinget i dag, vil jeg godt sige, at SF jo også ønskede, at der skulle siges nej til Somalia.
SF har jo ikke ønsket, at der skulle siges ja til Somalia, ellers er der noget, jeg skulle have overhørt - og det har jeg ikke hørt.
Det vil sige, at man har været enig om det.
Vi har altså ikke et ubegrænset antal soldater, og derfor prioriterede vi, og vi har jo prioriteret Afghanistan som den farligste og værste og mest langtrækkende konflikt, der er.
Det har SF ikke gjort før i dag, hvor vi har fået det ind i forslaget til vedtagelse, som hr. Holger K. Nielsen vil støtte.
Det er jeg glad for, det er da en fornyelse i politikken, som vi kun hilser velkommen.
Lad nu være med at være ked af, at vi byder SF velkommen blandt de ansvarlige sikkerhedspolitiske partier.
Vi er glade for det – velkommen, vil jeg sige til hr. Holger K. Nielsen.
Holger K. Nielsen (SF), 2009-03-31:
Jamen det her er jo en ren tilståelsessag, for sandheden er jo, at man af og til af forskellige grunde siger nej, når FN beder om noget.
Men så lad da være med at bruge det som argument i forhold til os, at vi modarbejder FN osv., for man har altid lov til at vurdere konkret.
FN er en nødvendig, men ikke altid en tilstrækkelig forudsætning for, at man skal sige ja til en militær operation.
Per Stig Møller (KF), 2009-03-31:
Jo, og det var der 59 lande, der stort set sagde nej til, så det var ikke sådan specielt afhængigt af Danmark.
Der var 59 lande, der fik opfordringen, og stort set alle - jeg tror alle - sagde nej.
Men der er altså en afrikansk styrke, som har til opgave at hjælpe især Somalia.
Det er denne afrikanske styrke, man kan støtte.
Vi har støttet regionale organisationer, vi har støttet AU, og vi har støttet den afrikanske styrke i Somalia.
Og så kan man støtte ved bistandshjælp og nødhjælpsarbejde, som vi jo fra dansk side også leverer penge til i forbindelse med Somalia.
Så der er to sider af det, og der tror jeg at vi er enige: Der er piraterne, der skal stoppes, og så er der forhold på land, der skal forbedres.
Men der er jo også situationer, vi selvfølgelig ikke kan gå ind i, fordi vi har brugt vores soldater i Afghanistan og i Kosovo.
Det med Kosovo har sin historie, og det i Afghanistan er den aktuelle og fremadrettede situation.
Jeg ved godt, hvorfor hr. Holger K. Nielsen spørger.
Det er for at sige, at hr. Holger K. Nielsen selvfølgelig har sagt nej til noget, men det har vi også.
Ja, sådan er det.
Holger K. Nielsen (SF), 2009-03-31:
Hvis vi nu tager det som udgangspunkt, er det så ikke korrekt, at Somalia er et lige så vanskeligt område, et lige så problematisk område, hvad angår udvikling af terrornetværk?
Er det ikke korrekt, at den danske regering sagde nej, da FN's generalsekretær for ikke så længe siden bad om, at der blev sendt styrker til Somalia - og hvorfor det?