Karsten Lauritzen (V), 2012-01-17:
Med beslutningsforslaget foreslår Dansk Folkeparti som sagt, at identitetstyveri og identitetssvindel indgår i straffeloven som selvstændige forbrydelser, der kan straffes med fængsel i op til 2 år.
Jeg vil først og fremmest sige, at vi i Venstre er glade for, at det her beslutningsforslag bliver fremsat.
Vi ser med alvor på den stigning, der er i tilfælde af identitetstyveri og lignende kriminalitet, og vi mener, at myndighederne med rette bør opprioritere arbejdet for at forebygge og forhindre den her form for kriminalitet.
Sidste år skrev Jyllands-Posten en artikelserie om identitetstyveri, og jeg må indrømme, at det er skræmmende læsning.
Man kunne bl.a. læse om den 22-årige Laura Madsen, der var udsat for groft identitetstyveri/svindel.
En identitetstyv flyttede Laura Madsens adresse gennem en falsk ePosthuskonto.
Herigennem fik tyven så adgang til den pågældende persons post, og han benyttede muligheden til at bestille både kreditkort og benzinkort i hendes navn.
Herefter hævede identitetstyven så hendes løn og købte benzin i hendes navn for mere end 7.000 kr., og da Laura Madsen anmeldte det til Østjyllands Politi, fik hun i første omgang at vide, at der ikke var ressourcer til at se nærmere på det.
Den historie er desværre langtfra et særtilfælde.
En undersøgelse fra Danmarks Statistik fra 2009 viser, at der årligt er mere end 27.000 danskere, der oplever, at en anden udgiver sig for at være dem.
Det er et tal, som undersøgelsen gisner om faktisk er langt højere, fordi identitetstyveri ikke eksisterer rent juridisk, og derfor vides det jo ikke, hvor mange anmeldelser og domme der reelt er på området.
I Venstre har vi stor sympati for Laura Madsen og de tusinder af andre danskere, der bliver udsat for identitetstyveri.
Ofre for identitetssvindel og -tyveri står mange gange tilbage som dybt krænkede og magtesløse, fordi der ved uopklarede sager kan være uvished om, hvornår tyven slår til igen.
I Venstre mener vi, at der er behov for en bred indsats, som både gør det sværere at begå identitetskriminalitet, som sikrer, at ofrene hjælpes, og som sørger for, at identitetstyve findes og får den straf, der er behørig.
Det vil sende et klart signal til både kriminelle og politiet om, at identitetssvindel og -tyveri anses som en grov form for kriminalitet, som ikke kan accepteres uanset omfanget.
Men inden vi her i Folketingssalen vedtager ændringer af straffeloven, mener vi dog, at det vil være relevant at få lidt mere viden frem, f.eks. lade Straffelovrådet se på forslaget og vurdere, hvilken løsning der er hensigtsmæssig.
Nu kan vi så forstå, at de undersøgelser, som Justitsministeriet skulle lave i forhold til Norge, måske er afsluttet.
Det kan vi så se på under udvalgsbehandlingen.
Vi er lidt inspireret af, hvad erfaringen er fra Norge og bl.a. også fra USA, hvor man har selvstændige paragraffer i straffeloven.
I Venstre forholder vi os altså åbent over for eventuelle lovgivningsmæssige initiativer, hvis de ellers er fornuftige.
Vi anerkender, at der er et voksende problem her.
Vi ønsker en bred indsats, og det skal derfor også undersøges, hvordan myndighederne kan yde støtte og vejledning til ofre for identitetssvindel.
Vi vil også gerne se på, hvilke forbedringsmuligheder der kan være i forhold til den politimæssige og efterforskningsmæssige indsats i forhold til den her form for kriminalitet, som desværre altså er i vækst.
At identitetskriminalitet er i vækst, skyldes i høj grad den teknologiske udvikling, som først og fremmest gør det nemmere at svindle med identiteter, og derfor er det også relevant at se på opgraderingen af den digitale sikkerhed i Danmark, og vi vil også godt kvittere for den melding, som justitsministeren er kommet med her i dag i forhold til at se på cpr-registeret.
Der har været nogle meget skræmmende artikler om, hvordan man kan regne sig frem til, hvordan et cpr-nummer er opbygget.
Hvis man har en persons cpr-nummer, har man altså adgang til en lang række ting, fordi det danske offentlige system er bygget op omkring cpr-numre som noget helt centralt.
Så det er en problemstilling, vi tager meget alvorligt og gerne vil være med til at diskutere bredt i Folketingssalen.
Så vi vil gerne opfordre justitsministeren til at igangsætte en undersøgelse, som kan afdække, hvilke tiltag der er mest effektive, f.eks. at få Straffelovrådet til at se på det her, og vi vil også godt tilskynde til, at det er noget, der kommer til at blive prioriteret højere på politirelevante myndigheders ressourcedagsorden for at få opklaret og bekæmpet den her form for kriminalitet.