Tage Leegaard (KF), 2010-04-26:
Da den konservative ordfører ikke kan være til stede, skal jeg på ordførerens vegne fremføre følgende vedrørende beslutningsforslag B 141:
I Det Konservative Folkeparti mener vi, at vejen til et godt liv for den enkelte går gennem beskæftigelse og selvforsørgelse.
Vi mener også, at et godt samfund indebærer, at så mange borgere som overhovedet muligt forsørger sig selv.
Med dette forslag viser oppositionspartierne med al ønskelig tydelighed, at deres vision om et godt samfund går i en helt anden retning.
I en tid, hvor Danmark sakker bagud i den globale konkurrence om vækst og velstand, er det rystende, at oppositionen ønsker at stække vort lille lands vinger yderligere.
Med beslutningsforslag B 141, der i øvrigt er en genfremsættelse af beslutningsforslag B 75 fra sidste år, foreslår oppositionen at afskaffe kontanthjælpsloftet, 450-timers-reglen og starthjælpen.
Det er efter min mening tre af regeringens rigtig gode bedrifter i arbejdsmarkedspolitikken, og jeg vil derfor komme nærmere ind på alle tre.
Kontanthjælpsloftet indebærer en øvre grænse for, hvor meget kontanthjælp, boligstøtte og særlig støtte en kontanthjælpsmodtager kan modtage.
Grænsen for enlige forsørgere er 16.338 kr. om måneden, mens den er 13.906 kr. for enlige ikkeforsørgere over 25 år.
Jeg ved ikke, hvad oppositionen mener, men jeg mener, det er rigtig mange penge for ikke at yde noget som helst for det fællesskab, som velfærdsstaten udgør.
At kalde socialhjælp på 16.000 henholdsvis 13.000 kr. hver eneste måned for fattigdomsydelser er en hån mod de danskere, der hver dag går på arbejde for en løn, der ikke er meget højere.
Dernæst er der 450-timers-reglen.
Den indebærer, at begge kontanthjælpsmodtagere i et ægteskab skal arbejde mindst 450 timer inden for 2 år, ellers mister den ene ægtefælle sin kontanthjælp.
Den ordning ligger fuldstændig på linje med formålet med kontanthjælpsordningen – at sætte folk i stand til at klare sig selv ved at finde arbejde.
Mener oppositionen alvorligt, at det er urimeligt at forlange en ugentlig arbejdsindsats på 5 timer af kontanthjælpsmodtagere, som dag efter dag ligger fællesskabet til last?
Er det virkelig oppositionens politik, at ret ikke skal følges af pligt?
Endelig er der starthjælpen, som indebærer, at flygtninge og indvandrere får en lavere sats end kontanthjælpen i deres første 7 år i Danmark.
Det er vel at mærke satser, som ligger over SU'en, og som ligger over de tilsvarende satser i stort set alle andre lande i verden.
Regeringen indførte starthjælpen i 2002, fordi en masse af de flygtninge og indvandrere, som kom til landet under 1990'ernes socialdemokratiske regeringer, år efter år modtog kontanthjælp.
For langt de fleste nyankomne kunne det simpelt hen ikke betale sig at arbejde, og uden arbejde, ingen integration.
Det har regeringen siden 2001 arbejdet benhårdt på at rette op med en mangesidet indsats.
Starthjælpen er en del af denne indsats, der samlet set har været en succeshistorie.
Erhvervsfrekvensen for indvandrere var sidste år 61 pct., mens den lå på under 50 pct., da regeringen kom til i 2001.
Det går den rigtige vej med nydanskere i arbejde, og det er starthjælpen en del af baggrunden for.
Rockwool Fonden dokumenterede sidste år, at flygtninge, der modtager starthjælp, kommer hurtigere i arbejde end flygtninge, der modtager fuld kontanthjælp.
Alt i alt er B 141 et af de potentielt mest skadelige forslag, oppositionen længe har fremsat.
Forslaget vil nemlig bremse den positive udvikling i retning af flere selvforsørgende danskere og nydanskere, som regeringen med sin aktive arbejdsmarkedspolitik har sat i gang.
Resultatet vil være et skridt i retning af oppositionens samfundsvision: et forsørgersamfund.
Det fremgår vist af ovenstående, at Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte beslutningsforslaget.