Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-02-18:
Jeg vil gerne indledningsvis takke ordførerne for bemærkningerne til lovforslaget, specifikt hr. Villum Christensen for de venlige ord i anledning af min tiltræden.
Jeg er klar over, at dette virker som en mindre sag, men hovedformålet med lovforslaget er at skabe klare og ens regler for, hvornår og hvordan kommunerne kan dispensere fra byggelovens krav om, at der skal etableres parkeringsarealer på ejendommen, når der opføres ny bebyggelse.
Jeg vil gerne allerede fra starten af min tale imødekomme det ønske, der har været, om, at vi under udvalgsbehandlingen selvfølgelig får mulighed for at drøfte det her nærmere med alle de spørgsmål og detaljer, der måtte knytte sig til det.
Men lad mig sige i dag, at klare og ens regler er en forudsætning for borgernes retssikkerhed, og dispensation fra lovregler bør kun ske i særlige tilfælde.
Der er konstateret en praksis i én kommune, hvor kommunen systematisk dispenserer fra byggelovgivningens krav om etablering af parkeringspladser på egen grund.
I disse tilfælde gives dispensationen ikke i overensstemmelse med de nærmere regler om kommunale parkeringsfonde.
Der er bl.a. set eksempler på, at ejendomsejere forpligtes til enten at etablere parkeringspladser inde på grunden på et senere tidspunkt, der ikke er nærmere bestemt, eller til at indbetale et beløb til kommunen svarende til udgifterne for etablering af de pågældende parkeringspladser.
Tidspunktet for indbetaling er heller ikke bestemt nærmere, men skal ske, når kommunen beslutter det.
Der er set eksempler på deklarationer, der er tinglyst for mere end 30 år siden, uden at kommunen har forsøgt at indfri deklarationerne, men kommunen kan fortsat med meget kort varsel kræve deklarationerne indfriet.
Denne praksis varetager ikke hensynet til borgerne, som ikke har mulighed for at forudse, hvornår eller hvorvidt kommunen vil indfri den deklaration, der er tinglyst på ejendommen.
Den varetager heller ikke lovens oprindelige formål med bestemmelserne om parkeringsarealer, nemlig at der skal etableres parkeringsmuligheder, i takt med at der opføres ny bebyggelse, samtidig med at der er et klart og ens retsgrundlag for borgerne, når der dispenseres fra kravet om parkeringspladser på egen grund.
Dette medfører, at kommunerne for fremtiden kun vil kunne dispensere på betingelse af, at bygherren skal indbetale et beløb til en kommunal parkeringsfond, hvilket der allerede er regler om, eller på betingelse af, at bygherren på det tidspunkt, hvor der ansøges om dispensation, kan fremlægge forpligtende grundlag for, at bygherren selv tilvejebringer parkeringspladserne på et andet areal.
Afslutningsvis vil jeg kort bemærke, at lovforslaget også indeholder forslag om, at byggelovens bestemmelse, der definerer byggelovens anvendelsesområde, præciseres.
Byggelovens bestemmelse om, at byggeloven finder anvendelse ved ombygninger og andre forandringer, der har betydning for energiforbruget, præciseres, så det tydeligt kommer til at fremgå, at byggeloven finder anvendelse, uanset om ombygningen eller forandringen er væsentlig eller ej.
Jeg er glad for den interesse, der er udtrykt over for lovforslaget her i Tinget i dag.
Også jeg ser frem til de fortsatte drøftelser om lovforslagets enkeltelementer i Klima-, Energi- og Bygningsudvalget, og med disse bemærkninger vil jeg gerne anmode om en velvillig behandling af lovforslaget.