runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Julie Rademacher (S), 2010-10-06:
Taget i betragtning at mange af efterskolerne ligger i Danmarks yderområder, hvordan passer de kommende nedskæringer på disse skoler så ind i regeringens visioner, herunder regeringens seneste udspil for det såkaldte Udkantsdanmark, for at skabe vækst og fremgang i førnævnte dele af Danmark, og vil ministeren udelukke, at nedskæringerne på de frie skoler kan føre til lukninger af skoler med stigende ledighed i yderområderne til følge?
På baggrund af regeringens udmeldinger om at skære ned på de frie skoler i hvor høj grad mener ministeren da, at det vil påvirke Venstres erklærede mål på uddannelsesområdet om at sikre »fri adgang for alle, fri adgang til alle, der opfylder den pågældende uddannelsesinstitutions kvalifikationskrav«, herunder om det vil betyde en stigning i brugerbetaling for eleverne, og om ministeren kan udelukke, at det kan føre til et fald i antallet af elever på de frie skoler fremover?
Pernille Frahm (SF), 2010-10-06:
Er det efter ministerens opfattelse hensigtsmæssigt, at det fremover primært vil være lavindkomstgrupper med adgang til friplads og højindkomstgrupper, som kan sende deres børn på efterskole?
Hvorfor vælger regeringen at nedprioritere efterskolerne, som dokumenteret har leveret gode resultater i forhold til 95-procents-målsætningen?
Jesper Petersen (SF), 2010-10-06:
Hvordan mener ministeren, at besparelserne på efterskoler stemmer overens med ambitionerne om at løfte udkantsområderne og få flere igennem uddannelsessystemet?
Lars Barfoed (KF), 2010-10-06:
Nu er det jo Domstolsstyrelsen og Tinglysningsretten – og vi har som bekendt selvstændige domstole her i landet – der håndterer det her, så jeg kan jo ikke med sikkerhed sige noget om, hvordan man vil gribe evalueringen an.
Men jeg kan ikke forestille mig andet, end at der jo dels er opsamlet og beskrevet en del erfaringer med den digitaliseringsproces, der er blevet gennemført med store forsinkelser og alt det, og dels kan jeg heller ikke forestille mig andet, end at man også vil sørge for at nyttiggøre de erfaringer, man gør med de nye projekter, man nu går i gang med, sådan at andre i staten kan drage nytte af det.
Jeg synes, det er vigtigt, og jeg ved også, at der i Finansministeriet bliver udviklet en enhed, der kan stå for digitaliseringsprojekter i fremtiden.
Jeg synes jo, det er vigtigt, at vi lærer af det, for der er jo ingen tvivl om, at det er vejen frem, og når systemerne kommer til at fungere – ligesom vores nye, udmærkede anlæg her, der jo fungerer glimrende – har vi jo stor nytte af det.
Derfor skal vi jo ikke blive så skræmte af problemerne, at vi ryster på hånden med hensyn til at gennemføre nye projekter, men vi skal lære af det, vi har gennemført, så det går bedre næste gang.
Så jeg er enig med hr. Benny Engelbrecht i, at man bør sikre sig, at erfaringerne bliver fastholdt til gavn for nye projekter.
Benny Engelbrecht (S), 2010-10-06:
Der er ingen tvivl fra ministerens eller min side om, at det er afgørende vigtigt, at vi ikke ser en gentagelse af de problemer, der har været i forbindelse med den digitale tinglysning.
Det tror jeg ikke der er nogen der kan være i tvivl om.
Man kan sige, at der på justitsministerens område selvfølgelig er andre, f.eks. inden for politiet, der skal have nyt sagsbehandlingssystem og lignende, hvor man naturligvis også vil kunne stå med nogle erfaringer, man kan drage konklusioner af, men i det hele taget vil man jo mange steder i staten sandsynligvis kunne drage nytte af de erfaringer, man har gjort sig hos Domstolsstyrelsen og i Tinglysningsretten.
I den forbindelse skal jeg blot høre, om ministeren forventer, at der, når alle fire bøger er implementeret, når man for alvor kan drage nogle konklusioner på baggrund af de udfordringer, der har været, vil blive lavet en form for evaluering eller tilsvarende, sådan at vi rent faktisk kan drage nytte af erfaringerne med alle de problemer, der har været, altså at vi kan lære af det, og at dette bliver en læringsproces, så vi kan forhindre, at denne type skandaler gentager sig i fremtiden.
Lars Barfoed (KF), 2010-10-06:
Som sagt er der en demoversion, der er mulighed for at få besvaret spørgsmål, man har gennemført workshopper med de forventede nye brugere, og der er også udarbejdet brugervejledninger.
Derudover kan jeg nævne, at man har afsat fire medarbejdere fra bilbogen til at betjene en hotline i Tinglysningsretten i forbindelse med introduktionen af den
, så på den måde har man også sikret sig, at telefoniske henvendelser fra brugerne i indkøringsperioden kan blive betjent effektivt og hurtigt.
Så jeg mener nok, at man har rustet sig på alle måder, og det kan jeg godt forstå set i lyset af de erfaringer, man har haft fra tinglysningen af fast ejendom og digitaliseringen af den.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-06:
Det er jeg helt enig i.
Mogens Lykketoft (S), 2010-10-06:
Jamen så vil jeg gerne spørge, om statsministeren har tænkt sig at indskærpe de her ting, derunder i øvrigt også en anden ting, som så sent som i dag er kommet frem om disse særlige rådgiveres måde at håndtere deres mailkommunikation på.
Jeg forstår, at den samme person, som vi her har i søgelyset, også har haft sådan et dobbeltracket mailsystem, hvad der jo vanskeliggør den aktindsigt, som der kan være brug for at håndhæve i forhold til en sådan særligt ansat embedsmands embedsførelse.
Så jeg vil godt spørge, om statsministeren både vil tage hånd om det generelle med at indskærpe, at de særlige rådgivere ikke kan, må eller skal gå rundt og beordre mails slettet, og også sørge for, at der er et entydigt kommunikationssystem for de her personer, så vi kan spore deres aktiviteter, hvis det bliver nødvendigt i fremtiden.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-06:
Jo, men altså, jeg ved da godt, hvad det er for nogle svar, hr. Mogens Lykketoft gerne vil have i den her jagt på en skandale, der ikke findes, hvor hr. Mogens Lykketoft ophøjer sig selv til anklager og dommer og uvildig statsrevisor, og jeg ved ikke, hvor mange kasketter man præcis kan kontrollere.
Må jeg ikke bare sige om den her sag, at efter mine bedste oplysninger er det materiale, der findes, også gjort til genstand for indsigt i Rigsrevisionen.
Og skulle jeg tage fejl i det, må man jo rette op på det hurtigst muligt, men det er efter mine bedste oplysninger.
Den hemmelige rapport, som jeg har læst om i dagspressen de sidste dage, har jo ligget på Sundhedsministeriets hjemmeside siden den 28. oktober 2009, altså, mere hemmelig er den jo ikke.
Men den har ligget der.
Mig bekendt er den også stillet til rådighed for rigsrevisor.
Og jeg forstår, at der er en diskussion om nogle tidslinjer; det er, hvad jeg forstår.
Men det kan jo ikke nytte noget, at spørgeren har stirret sig blind på en eller anden konspiration, som hviler på, at jeg har insisteret på overbetaling, når det ikke har hold i virkeligheden.
Det er jo svært at gå ind i det inden for rammerne af spørgetiden.
Nu rejser formanden sig op, men jeg håber alligevel, der er lidt tolerance, for jeg har ikke noget, jeg vil skjule.
Jeg har ansvaret for at have indført det frie valg, med støtte i Folketingssalen.
Jeg har ansvaret for at have administreret efter de regler, som Folketinget har udstukket.
Jeg har ansvaret for at have suspenderet det frie sygehusvalg i sommeren 2008.
Jeg har ansvaret for at have genindført det igen på baggrund af en aftale med Danske Regioner den 1. april 2009.
Og i forhold til de tanker, der har været i Sundhedsministeriet og andre steder, må man sige, at de har været præsenteret med den rettidighed, der gjorde, at regeringen kunne indgå en aftale med Danske Regioner den 1. april 2009, flere måneder før det frie valg skulle genindføres, om, på hvilke vilkår det skulle finde sted, en aftale, der hviler på referencepriser, og som i øvrigt har gjort, at taksterne er blevet sat ned med omkring 17 pct.
Mogens Lykketoft (S), 2010-10-06:
Ja, ja, det synes jeg er fint, bare vilkårene er tilsvarende for spørgeren.
Ja, det er jeg helt sikker på.
Jeg synes ikke, at den her sag er ret enkel, vil jeg sige til statsministeren.
Jeg synes derimod, at den er ret enestående, fordi den jo handler om, at der er blevet udfoldet meget store bestræbelser, som vi nu får det afdækket, fra centrale ministre på ikke at levere et fuldt overblik over, hvad der fandtes af dokumenter til at belyse sagen om overbetaling af de private sygehuse.
Derfor synes jeg også, det er utrolig centralt at få belyst, præcis hvornår statsministeren, som jo i virkeligheden er sagens hovedperson – nu er det jo udenrigsministeren, der har været meget i vælten på grund af mailsagen, men det er jo statsministeren, der er sagens hovedperson, der som daværende sundhedsminister og senere finansminister insisterede på den her overbetaling – var bekendt med, at hr. Jakob Axel Nielsen som sundhedsminister havde lavet et materiale, der belyste, at man betalte 25 pct. for meget.
Det synes jeg er det eneste spørgsmål, der behøver at blive besvaret.
Jeg må sige, at den fremstilling, vi fik, i den forlængede svartid, egentlig efter min opfattelse kun i ringe grad har noget med sagen at gøre.
Jeg skal lige se, hvor meget ekstra taletid jeg kan få i anledning af statsministerens forlængede taletid.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-06:
Nu tager spørgeren så patent på, hvad der interesserer offentligheden, og jeg har også noteret mig det, der sker i den offentlige debat, som jo i høj grad udspiller sig netop på baggrund af spørgerens deltagelse i debatten med en række, ja, nu skal man passe på sit ordvalg, men jeg vil sige lidt specielle anbringender.
Hvad er op og ned i den her sag?
Det er jo i virkeligheden ret enkelt.
Situationen er den, at regeringen tilbage i 2001, før den blev til en regering, gik til valg på at indføre et frit valg, ikke med henblik på at spare penge, men med henblik på at sikre, at patienterne kunne tage de penge med, som alternativt ville blive brugt i det offentlige sundhedsvæsen, hvis de skulle stå i kø.
Det fik vi heldigvis Folketingets opbakning til, og dermed skabte vi en helt unik patientrettighed, og helt efter de spilleregler, der fremgår af den lovgivning, så fungerede det frem til 2006, hvor parterne ikke kunne blive enige om prisen, og hvor den daværende sundhedsminister derfor i henhold til reglerne måtte bruge den hjemmel, der var i loven til at skære igennem, hvilket skete.
Det har så efterfølgende afstedkommet bemærkninger fra rigsrevisor, der mener, at man på det tidspunkt burde have fundet et andet prisleje.
Det er jeg ikke enig i, men det må man tage til efterretning.
Den diskussion, som spørgeren nu går ind i, er så en diskussion fra foråret 2009, og om den må det bare meget kort siges, at det fremgår af regeringsgrundlaget i november 2007, at man ønsker at lave et nyt prisregime.
I den mellemliggende fase arbejder regeringen med at udmønte sit regeringsgrundlag, og det fører til, at den daværende finansminister, som jeg stadig kender godt, den 1. april 2009 indgår en aftale med Danske Regioner om et nyt prissystem, der hviler på referencepriser.
Derfor må man sige, at hele det her spørgsmål om, hvornår jeg har kendt den daværende sundhedsministers ideer, jo ikke er særlig påtrængende, al den stund at de ideer, vi taler om her, altså er fælles ejerskab i regeringen og har været det, lige siden den regering blev stiftet efter valget i 2007.
Mogens Lykketoft (S), 2010-10-06:
Jeg synes ikke, spørgsmålet er tilfredsstillende besvaret i forhold til sagen, der har udfoldet sig i medierne.
Det, der jo i virkeligheden er kernen i offentlighedens interesse i denne sag, er, om den tidligere sundhedsminister, senere finansminister, nuværende statsminister selv aktivt har ageret i sagen, som jo er, ved vi nu fra rigsrevisor, at man har benægtet eksistensen af en rapport, der viste, hvor meget de her takster kunne sænkes, mens Rigsrevisionen arbejdede med lige præcis det her tema.
Det er jo faktisk ikke lovligt, og det tror jeg efterhånden også den nuværende sundhedsminister har fundet ud af.
Og jeg forstår også godt, at rigsrevisor er blevet særlig vred, i anledning af at han er blevet bibragt den opfattelse, at materialet ikke fandtes på det tidspunkt, da han prøvede at skrive sin beretning.
Så det, som offentligheden interesserer sig for, og som jeg gerne vil have et ordentligt svar på, er spørgsmålet: Har statsministeren selv været inde over og prøvet at unddrage rigsrevisor og dermed offentligheden indsigt i, hvad det var for nogle overvejelser, der blev gjort i Sundhedsministeriet i foråret 2009?
Jeg siger det også, fordi det, der er kommet for dagen allerede i forbindelse med Rigsrevisionens beretning sidste år, jo er, at departementscheferne fra Sundhedsministeriet og Finansministeriet har været stærkt involveret i, om jeg så må sige, at holde Rigsrevisionen hen med snak, og jeg kunne godt tænke mig at vide, om statsministeren havde drøftet det med sin tidligere departementschef i Finansministeriet og nuværende departementschef i Statsministeriet på daværende tidspunkt.
Spørgsmålet er: Har statsministeren haft kendskab til tidligere sundhedsminister Jakob Axel Nielsens ideer om at sænke betalingen til privathospitalerne?
Har statsministeren haft kendskab til tidligere sundhedsminister Jakob Axel Nielsens ideer om at sænke betalingen til privathospitalerne?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-06:
Det er muligt, at spørgeren ønsker at etablere et sådant samfund.
Sådan et samfund lever vi ikke i, og jeg har ikke lyst til at leve i det.
Der har været bragt påstande til torvs.
De påstande har været afdækket i de to relevante ministerier, hvorefter det er kommet for en dag, at der ikke er slettet nogen mails, sådan som påstanden ellers lød.
Så må jeg forstå, uden i øvrigt at kende sagen i detaljer, at der er to personer, der har haft deres ansættelse i Økonomi- og Erhvervsministeriet, som har hver deres syn på en samtale, må jeg forstå at det har været.
Det kommer man nok ikke så meget nærmere.
Jeg noterer mig med stor tilfredshed, at der ikke er slettet nogen mails, hvilket jo også er et vidnesbyrd om, at vi har embedsmænd med deres fulde integritet i behold.
Jeg er også oplyst om, at Økonomi- og Erhvervsministeriets departementschef over for medarbejderne for en god ordens skyld har tilkendegivet, at skulle noget sådant opstå, altså hvor nogle instruerer på kanten af deres instruktionsbeføjelser, så skal man melde det op i systemet.
Det er jeg meget tilfreds med.
Mogens Lykketoft (S), 2010-10-06:
Nu giver statsministeren udtryk for, at det her jo ikke er noget, det er godtgjort har fundet sted.
Jeg synes, at det har så stor principiel betydning faktisk at få godtgjort, hvad der har fundet sted.
Vi ved to ting.
Vi ved, at der er en medarbejder i Økonomi- og Erhvervsministeriet, der har sagt, at han er blevet forsøgt presset til at slette mails, og vi ved også, at der er en departementschef i samme ministerium, der siger, at det så ikke har fundet sted alligevel.
Men hvis den her bestræbelse har været udfoldet og har skullet give mening i retning af at dække for noget, så må der jo være taget initiativ til sletninger flere forskellige steder i centraladministrationen.
Og der synes jeg faktisk, at statsministeren ville tjene det at sikre renfærdigheden og opsynet med, hvad der faktisk foregår, ved selv at sætte en undersøgelse i gang også andre steder, i sit eget ministerium, i Finansministeriet, i Sundhedsministeriet, om, hvorvidt sådanne bestræbelser med at slette relevante mails har været udfoldet for dermed at unddrage offentligheden indsigt i, hvad der er foregået.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-06:
Ja, naturligvis har jeg haft kendskab til dem, ligesom den tidligere sundhedsminister har haft kendskab til mine egne tilsvarende ideer, for det er jo regeringens fælles ideer, som man kan læse ud af regeringsgrundlaget fra 2007.
Den pågældende blev altså udpeget som sundhedsminister i den nylig genvalgte regering og skulle virkeliggøre regeringsgrundlaget, hvoraf det fremgår – og nu citerer jeg: »De private sygehuse har bidraget til at sikre alle patienter gratis adgang til behandling med kort ventetid.
Der skal sikres størst mulig grad af fair konkurrence mellem offentlige og private sygehuse.
Regeringen vil derfor arbejde for, at afregningen med private sygehuse skal afspejle forpligtelserne og rammevilkårene for de private sygehuse.«
Så det er jo en idé, der er udsprunget af regeringsgrundlaget.
Benny Engelbrecht (S), 2010-10-06:
Jeg vil godt indlede med lige at sige, at hvis der er nogen, der sidder derude bag skærmene og undrer sig over, at vi snakker om systemet, så er det det her nye system, der er blevet indført i salen.
Det er måske i virkeligheden meget pudsigt, at vi står her, og ingen af os, hverken ministeren eller jeg, har nået at teste systemet på forhånd.
Det er meget pudsigt netop set i relation til de spørgsmål, vi står med her.
Det er faktisk netop demoen, altså demosystemet og uddannelsen, som jeg godt lige vil vende lidt tilbage til.
Det er jo noget af det, som virkelig har været kernen, noget af det, der må have været læringsprocessen også i forbindelse med problemerne med de lange sagsbehandlingstider ved den digitale tinglysning.
Det var jo ikke tilstrækkeligt fyldestgørende til, at man rent faktisk kunne prøve af, hvordan systemet ville fungere i virkeligheden.
Har man lært af det?
Vil der komme et fuldstændigt testsystem, som kommer til at køre i tilstrækkelig lang tid til, at alle brugere vil have mulighed for at sætte sig ind i det, inden man trykker på den knap, hvor man går i gang med at implementere det digitale system?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-06:
Nu lægger spørgeren jo til grund, at der skulle være givet en sådan ordre, men det har jeg jo ikke nogen viden om.
Jeg kan generelt oplyse, at reglerne om aktindsigt ikke er beroende på adressen.
I øvrigt kan jeg så helt principielt, overordnet og generelt sige, at regelsættet vedrørende de særlige rådgivere jo i høj grad hviler på en betænkning, der blev afgivet tilbage i 2004.
Det er også baggrunden for, at jeg i mit første svar sagde, at jeg generelt kan svare ja, når der spørges generelt, for det anslås jo også i den betænkning, at der må være nogle fleksible rammer.
F.eks. kan en særlig rådgiver, der er ansat med pressearbejde som hovedopgave, godt have et fagligt ansvar for en gruppe af medarbejdere ansat i ministeriet med de samme opgaver.
Men der ligger en betænkning, som regeringen har taget til efterretning, og som er et udmærket regelsæt.
Til spørgsmålet om indskærpelse kan jeg sige det samme, som jeg også sagde i Udvalget for Forretningsordenen – det må have været i forgårs – nemlig at det naturligvis er sådan, at jeg løbende over for regeringens ministre minder om at repetere det regelgrundlag, der ligger, og de samarbejdsrelationer til Folketinget, der skal være.
Det er noget, vi naturligt gør forud for hver samling, og derfor vil det også være naturligt, at vi på førstkommende ministermøde repeterer flere af de her ting, hvilket jeg også har sagt til ministrene i går.
Lars Barfoed (KF), 2010-10-06:
Man skal lige lære, om man skal trykke eller man ikke skal trykke på det her fine, nye system.
Først med hensyn til om det har givet problemer, at der nu er sket en centralisering i det gamle system ved Tinglysningsretten, vil jeg sige, at det er jeg ikke bekendt med.
Det er heller ikke noget, jeg har undersøgt nærmere, men jeg er i hvert fald ikke bekendt med, at der er opstået problemer.
Det kan vi jo undersøge nærmere, men jeg har ikke hørt om det, i hvert fald.
For så vidt angår brugertest, er det sådan, at der jo vil være nogle nye brugere, som ikke har erfaring med digital tinglysning, ikke mindst i forhold til bilbogen.
Der er sket en forberedelse af de forventede brugere til bilbogen igennem nogle workshopper.
Der er også udarbejdet brugervejledninger, og der ligger også en demoversion af den kommende digitale bilbog på Tinglysningsrettens hjemmeside, så der er mulighed for at øve sig, så jeg mener nok, at man har gjort en hel del for at forberede brugerne til det.
Så er der også indlagt mulighed for, at man kan få besvaret spørgsmål angående brugen af det nye system.
Astrid Krag (SF), 2010-10-06:
Vil ministeren anse det som et problem, hvis et stort antal af kommunerne ender med at skære på antallet af ansatte næste år?
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-10-06:
Jeg har ikke flere spørgsmål.
Lene Espersen (KF), 2010-10-06:
Jeg har sagt meget klart her i dag, at jeg ikke har kendskab til, at nogen skulle have afgivet ordre om at slette mails, og når jeg siger det, taler jeg under ministeransvar, og det er en ganske alvorlig sag, når man udtaler sig her i Folketingssalen.
Det er også derfor, jeg er så ked af, at jeg i maj måned sidste år valgte at besvare et spørgsmål fra hr. Jonas Dahl, der slet ikke vedrører min ressort, men begiver mig ud i at diskutere politisk på et andet område end det, jeg er minister for.
Det har givet anledning til, at jeg har måttet beklage over for Folketinget, at jeg ikke gav et fuldt ud dækkende svar.
Men jeg vil sige til hr. Karl Bornhøft, at jeg tager folketingsarbejdet meget alvorligt, og at vi skal gøre os umage med at svare så præcist og dækkende som overhovedet muligt på de spørgsmål, vi bliver stillet.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-10-06:
Jeg kan oplyse, at jeg har været her under hele spørgetiden, og at jeg faktisk har stor respekt for, at udenrigsministeren har erkendt, at hun har lavet en fejl.
Det er i orden.
Det bringer mig bare videre til at spørge: Er ministeren så ikke enig i, at det er højst usædvanligt, at en ministeransat embedsmand går til sin nærmeste chef med oplysninger om, at en ministers særlige rådgiver har forsøgt at få materiale slettet?
Og sådan lidt med et glimt i øjet og mellem nordjyder vil jeg gerne spørge: Hvordan kan jeg være sikker på, at ministerens svar er rigtigt den her gang?
Lene Espersen (KF), 2010-10-06:
Som jeg har sagt tidligere i salen her i dag – og det svarer jeg også gerne hr. Karl H. Bornhøft på, for jeg ved jo ikke, om hr. Bornhøft har været med under hele spørgetiden i dag –
har jeg ikke kendskab til, at der skulle være afgivet nogen ordre om at slette mails.
Og jeg kan forstå på de undersøgelser, der er lavet i Økonomi- og Erhvervsministeriet og Sundhedsministeriet, at der ikke er slettet mails, og det er jeg selvfølgelig meget tilfreds med, og det viser, at vores statsapparat, vores ministerier, vores embedsmandssystem, fungerer efter hensigten.
Men vil jeg dog sige, at jeg også har noteret mig, at Økonomi- og Erhvervsministeriet har oplyst, at man over for ministeriets medarbejdere har understreget, at de fremadrettet skal gå til ministeriets øverste ledelse, hvis der opstår lignende situationer, således at ledelsen kan tage stilling til, hvad der så skal ske.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-10-06:
Jeg vil gerne spørge direkte: Finder udenrigsministeren det bekymrende, at Økonomi- og Erhvervsministeriet i sin redegørelse om mailsagen oplyser, at en medarbejder giver udtryk for at have modtaget en ordre fra ministerens særlige rådgiver om at slette mails vedrørende ministerens optræden i Folketingets spørgetime den 13. maj 2009?
Finder udenrigsministeren det bekymrende, at Økonomi- og Erhvervsministeriet i sin redegørelse om mailsagen oplyser, at en medarbejder giver udtryk for at have modtaget en ordre fra ministerens særlige rådgiver om at slette mails vedrørende ministerens optræden i Folketingets spørgetime den 13. maj 2009?
Lene Espersen (KF), 2010-10-06:
Jeg vil sige til hr. Holger K. Nielsen, at jeg ikke tror, det er muligt at påtage sig en sådan rolle, fordi der jo vil være en lang række spørgsmål, hvor der måske vil være en forskellig opfattelse af, hvorvidt man har besvaret spørgsmålene fyldestgørende og fuldt ud dækkende.
Men jeg vil sige til hr. Holger K. Nielsen, at jeg da selv tror, jeg er et levende eksempel på, hvad der kan ske med en, hvis man ikke sørger for at være meget velforberedt og holde sig inden for sit ressortområde og svare på præcis det, man bliver spurgt om.
Det er da så måske noget, som jeg tror de fleste vil skrive sig bag øret, ikke mindst efter både spørgetimen i dag og det forløb, der er gået forud.