Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-10-08:
I Alternativet har vi en enormt stor respekt for bundlinjer.
Men vi arbejder ikke kun med en økonomisk bundlinje, men også med en social og en miljømæssig bundlinje.
For os er det vigtigt, at der er overskud på alle tre bundlinjer, så vækst og velstand ikke skabes på bekostning af mennesker og miljø.
Det er nemlig sådan vi definerer et bæredygtigt samfund.
Idealet om de tre bundlinjer kommer dermed til at udgøre de koordinater, som vi indstiller kursen og kompasset efter, når vi skal navigere rundt herinde på Christiansborg, og når vi skal forsøge at styre Danmark i en mere bæredygtig retning.
For det er det, vi vil i Alternativet – altså forsøge at styre Danmark i retning af en seriøs bæredygtig omstilling.
Vi vil derhen, hvor der ikke bruges flere ressourcer, end kloden kan nå at gendanne, og vi vil derhen, hvor man går fra kassetænkning til menneske- og miljøtænkning.
Desværre efterlader statsministerens åbningstale og finanslovsforslaget ikke megen tvivl om, at regeringen har sat en helt anden kurs for Danmark end den alternative.
Det er en kurs, hvor man sparer milliarder på uddannelse og udviklingsbistand, det er en kurs, hvor man tager penge fra de mennesker på kontanthjælp, der i forvejen har mindst, og giver skattelettelser til de mennesker, der i forvejen har mest.
Ja, for at sige det rent ud er det mildest talt en bekymrende kurs, som regeringen er slået ind på, og det efterlader desværre indtrykket af, at Danmark frem for en fremtidsregering har fået en fortidsregering.
Det er en regering, som hellere vil skubbe regningen videre til vores børn og børnebørn end skubbe samfundet i en mere fremsynet og bæredygtig retning.
Statsministerens Åbningstale var derfor ikke videre opløftende.
Men faktisk var det hverken skattelettelserne til erhvervslivet, sænkningen af udviklingshjælpen eller lappeløsningerne til landbruget, der gjorde mest indtryk på os.
Nej, det, der gjorde mest indtryk på os, var faktisk alt det, der ikke blev sagt.
Det var alt det, der ikke blev sagt om klimakrisen, alt det, der ikke blev sagt om FN’s nye og historiske bæredygtighedsmål, og alt det, der ikke blev sagt om det forestående COP21-møde i Paris, hvor Danmark er nødt til at presse på for at få en ambitiøs klimaaftale igennem.
Ikke én eneste gang brugte statsministeren således ordene klima, miljø, bæredygtighed eller natur – og det endda kun lidt over en måned inden, regeringen drager til klimatopmøde i Paris.
Til gengæld fremhævede han, at regeringen agter at rulle NOx-afgiften tilbage, give tilladelser til byggeri langs kysterne og lade landmændene bruge mere kunstgødning.
Det er alt sammen kortsigtede initiativer, der risikerer at få langsigtede konsekvenser.
Desværre ved vi ikke rigtig, hvordan vi skal råbe regeringen op.
Faktisk ved vi ikke engang, om der er nogen, der kan råbe regeringen op.
Det eneste vi ved, er, at Jorden kalder, og at vi har hørt den.
For det siger sig selv, at vi som samfund ikke kan blive ved med at bruge ubegrænset løs af ressourcerne på en planet, der netop har begrænsede ressourcer.
Den grønne omstilling er først og fremmest vigtig for den miljømæssige bundlinje, men den er faktisk også vigtig for den økonomiske bundlinje – i hvert fald hvis man tænder det lange lys og kigger lidt længere ud i fremtiden.
Hvorfor det?
Fordi vi har nogle fantastiske og fordelagtige vejr- og vindforhold, fordi vi har et energinetværk af højeste kvalitet og en stabil forsyningssikkerhed, og fordi vi allerede har godt gang i eksporten, når det kommer til grøn energiteknologi og økologi.
Ja, faktisk så meget, at vi lige nu har svært ved at imødekomme den efterspørgsel, der er på økologiske fødevarer.
De forhold skal vi blive ved med at udnytte.
På den måde sikrer vi os en pæn del af de 20 millioner arbejdspladser, der ifølge Europa-Kommissionen skabes i den grønne økonomi.
Helt konkret kunne vi f.eks. omlægge erhvervsstøtten, så den gik til bæredygtige virksomheder, eller vi kunne indføre en grøn skattereform, som tilgodeser de iværksættere og virksomheder, der tager ansvar for klima, miljø og natur.
F. eks. efterspørger både Grundfos, Niras og EnviDan, at vi får en grønnere erhvervspolitik, og så sent som i går truede energiselskabet E.ON med at trække sig fra Danmark på grund af regeringens seneste zigzagkurs.
Det viser, at flere virksomheder gerne vil den grønne omstilling, og det er sådan noget, som gør, at vi på en og samme tid både er bekymret, men også har et meget stort håb for Danmark.
Åbningsdebatten tager jo som bekendt afsæt i statsministerens åbningstale, men sagen er jo den, at det ikke kun er statsministeren og Venstre, som Alternativet vil samarbejde med.
For vi vil gerne samarbejde med alle, og heldigvis er der god grund til at dykke ned i det brede samarbejde – ikke kun fordi vi har en smal regering, men også, fordi vi tror på, at Danmarks succes afhænger af et godt samarbejde.
Derfor vil jeg bruge den sidste del af min taletid på nogle af de områder, hvor vi ser samarbejdsmuligheder med hver og en af jer.
Vi tror på, at vi kan samarbejde med Socialdemokratiet, for der er kommet rigtig meget godt fra jeres side igennem årene – eksempelvis Dan Jørgensen.
Da Dan Jørgensen var fødevareminister, stod han bag en satsning på økologi, og for et parti, der gerne vil 100 procent økologisk omstilling for Danmark, giver det virkelig håb om et frugtbart samarbejde.
Det er vi enige i, og derfor ser vi hverken nulvækst eller topskattelettelser som bæredygtige svar på tidens udfordringer.
Nulvækst vil I heller ikke have i Dansk Folkeparti.
Til gengæld vil I – ligesom vi – gerne have større åbenhed over for det komplementære sundhedsvæsen.
Det komplementære sundhedsvæsen kan nemlig understøtte det traditionelle sundhedsvæsen, som lige nu er rigtig stærkt presset.
Og så har vi heller ikke glemt, at I var nogle af de første til at støtte op om vores forslag om borgerdrevne forslag her i salen, og det kommer vi til at genfremsætte i den her samling.
Det vidner om, at vi har en fælles interesse i at bringe borgerne tættere på Christiansborg.
Til statsministeren og resten af Venstre vil jeg sige, at jeg uagtet indholdet i regeringens finanslovsforslag faktisk tror, at Venstre inderst inde deler Alternativets ambition om, at Danmark skal have en stærkere iværksætterkultur, og at vi deler ønsket om, at flere skal gå fra at være jobtagere til at være jobskabere.
Vi har en masse konkrete bud, men vi lytter også gerne til jer.
Vi lytter også gerne til Enhedslisten, og det gælder ikke mindst, når det gælder social bæredygtighed.
I har tradition for at tale de svages sag og bekæmpe ulighed.
Det vil vi gerne kvittere for, for det er en dagsorden, som også ligger os meget nær.
Det gør områder som overvågning og digitale frihedsrettigheder samt klima og miljø også, så her tror vi på, at vi kan have et helt særligt samarbejde.
Til vores blå venner i Liberal Alliance vil jeg sige, at vi jo hurtigt kan blive enige om, at vi ønsker flere iværksættere, og vi ønsker også, at den offentlige sektor bliver afbureaukratiseret.
Det er måske derfor, at det burde være vores partier, der tager initiativ til en tillidsreform, som giver mere frihed og mindre bureaukrati, og som giver mere tillid til og mindre kontrol i den offentlige sektor.
Vender jeg mig mod Det Radikale Venstre, ser jeg en stærk sparringspartner, når det kommer til EU og kulturpolitik.
I Alternativet har vi en ambition om, at kunst og kultur skal genopdyrkes som et politisk fokusområde, der kan være med til at drive samfundsudviklingen frem.
Skal det lykkes, ser vi De Radikale som en stærk medspiller.
Det gør vi også, når vi taler cirkulær økonomi, som også har et stort fokus hos jer, og derfor kan vi måske skabe nogle af fremtidens løsninger sammen, så presset på kloden og de knappe ressourcer lettes.
Netop vores klode er noget af det, der betyder allermest for Alternativet, og derfor var vi kede af det over, at grønne Steen måtte forlade SF's gruppe ved valget.
Til gengæld er vi glade over, at SF’s kamp imod skifergas tydeligt viser, at de grønne ambitioner ikke tjekkede ud med ham.
Kampen for klimaet har aldrig været vigtigere, og Alternativet og SF har sammen med bl.a. Enhedslisten og De Radikale en rigtig vigtig opgave i at sikre et stærkt klimaflertal, som sender Danmark tilbage i den grønne førertrøje.
Apropos klimaflertal vil jeg sige til Det Konservative Folkeparti, at I fortjener ros.
I fortjener ros for at være det parti, der lige nu hejser det grønne flag i den blå lejr.
Apropos børnene og deres familier vil jeg sige, at det godt kan være, at I ikke synes, at en arbejdsuge på 30 timer er en god idé, men vi håber alligevel, at vi kan samarbejde om at skabe en bedre balance mellem arbejds-, skole- og familieliv, så vi fjerner presset på familierne.
Afslutningsvis vil jeg gerne slå fast, at vi mener det alvorligt, når vi siger, at vi går til arbejdet her på Christiansborg ud fra idealet om en tredobbelt bundlinje.
Og vi mener det også alvorligt, når vi siger, at vi gerne vil samarbejdet.
Vi har selv en masse gode ideer til hvor og hvordan, og det er vi også sikre på I alle sammen har.
Derfor lytter vi gerne til jer, for vi tror nemlig helt grundlæggende på, at flere ved mere.
For det første vil jeg sige, at Alternativet arbejder for en fordelingspolitik, hvor vi får et mere lige samfund, for det er nødvendigt.
Og vi har brugerbetaling i dag, og det bliver vi nødt til at se på.
Der står også helt tydeligt i Alternativets partiprogram, at vi vil arbejde på at fjerne brugerbetaling, al brugerbetaling, i sundhedsvæsenet, også på tandlæger og psykologer, hvor der jo er brugerbetaling i dag.