runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pind (V), 2015-11-16:
Tak for det.
Børn og unge, der formodes at være ofre eller vidner ved alvorlige forbrydelser, befinder sig i en meget sårbar situation.
Når de skal afgive deres forklaringer i retssystemet, skal vi behandle dem så skånsomt som muligt inden for rammerne af den mistænkte gerningsmands retssikkerhed og uden at glemme domstolenes mulighed for at bedømme beviser og træffe korrekte afgørelser.
Lovforslaget forbedrer beskyttelsen af disse børn og unge ved navnlig at udvide brugen af videoafhøring.
Videoafhøring er en særlig skånsom afhøringsform, som giver barnet eller den unge mulighed for allerede tidligt under efterforskningen at påbegynde helingsprocessen.
I dag kan der kun foretages videoafhøringer, hvis barnet er 12 år eller yngre, medmindre der er særlige omstændigheder.
Hvis lovforslaget vedtages, vil der fremover i sager om seksualforbrydelser, incest eller vold begået inden for familien altid kunne foretages videoafhøring af børn og unge i alderen 13-14 år.
Andre børn og unge under 18 vil kunne videoafhøres, hvis særlige omstændigheder taler for det.
Det handler kort sagt om at tage bedre vare på de børn, som udsættes for de her alvorlige forbrydelser.
Med de bemærkninger vil jeg endnu en gang takke ordførerne for de forskellige indlæg.
Jeg ser frem til den videre behandling her i Folketinget og ser naturligvis også frem til at besvare de spørgsmål, der har været rejst her, under udvalgsarbejdet.
Christina Egelund (LA), 2015-11-16:
Med det her lovforslag foreslås det at forenkle dele af strafferetsplejen inden for retsplejeloven, og det er ændringer, som har til formål at sikre en mere hensigtsmæssigt brug af politiets og anklagemyndighedens ressourcer.
Helt konkret foreslås det, at man ændrer praksis ved udtagelse af blodprøver i efterforskningsmæssige sammenhænge.
Læger bliver således i stand til under deres ansvar at uddelegere udtagelse af blodprøver til en kvalificeret medhjælp, så det ikke udelukkende behøver at være en læge, der står for denne opgave.
Dernæst foreslås der ændringer i praksissen om brugen af videokommunikation i retsmøder om fristforlængelse, hvilket har til formål at gøre processen for anklagemyndigheden og en eventuel tolk mere fleksibel.
Alt i alt vil lovforslaget åbne op for administrative og økonomiske effektiviseringer hos politi og anklagemyndighed.
I Liberal Alliance ser vi naturligvis positivt på disse effektiviseringer, som både er udtryk for fornuftig prioritering og mindre bureaukrati, ligesom de mange høringssvar overordnet har forholdt sig positivt til lovforslaget.
Liberal Alliance kan derfor støtte op om lovforslaget, og vi – og her tænker jeg på hr. Simon Emil Ammitzbøll – ser frem til arbejdet i udvalget.
Karin Gaardsted (S), 2015-11-16:
Tak for ordet.
Dette lovforslag er i overensstemmelse med det lovforslag, som vi lige har behandlet, og handler om den samme sag, men denne gang er det Færøerne.
Så formålet med lovforslaget er altså at forbedre beskyttelsen af børn og unge, der formodes at have været udsat for eller været vidne til en alvorlig forbrydelse.
Det ønsker man så at gøre ved at udvide brugen af de såkaldte videoafhøringer.
I dag er det sådan, at videoafhøringer som udgangspunkt kun bliver anvendt, hvis barnet er under 13 år.
Men fremover ønsker man med dette forslag, at videoafhøringer også kan foretages af børn på 13 og 14 år.
Ved en videoafhøring afgiver barnet eller den unge under efterforskningen af en kriminalsag en forklaring, der bliver optaget på video, der efterfølgende bliver forevist som bevis under hovedforhandlinger i retssalen, i stedet for at barnet eller den unge skal møde personligt op i retten og afhøres der.
Videoafhøringen skal jo ske hurtigst muligt efter politianmeldelsen, og den skal foregå i trygge rammer og foretages af en særligt uddannet videoafhører.
I dag anvendes videoafhøringer af børn som nævnt allerede, men kun op til og med 12 år.
Det er en god og en hensynsfuld måde at få barnets forklaring på, og Socialdemokraterne bakker fuldt ud op om ændringen til, at det fremover også skal gælde for lidt større børn på 13 og 14 år i sager om seksualforbrydelser, incest eller vold begået inden for familien.
Det er en voldsom belastning for et barn at skulle afgive forklaring eller måske endda vidne mod den nærmeste familie, og derfor bør vi sikre i loven, at det kan blive gjort på en måde, så barnet føler sig tryg.
Der indføres en lovbestemmelse om, at børn og unge, der er blevet videoafhørt, som udgangspunkt bliver fritaget for at møde op i retten senere hen.
Og modsætter en mistænkt eller forsvarer sig, at en videoafhøring bliver anvendt som bevis, så skal den pågældende som udgangspunkt indbringe spørgsmålet for retten, senest 4 uger efter at videoafhøringen er foretaget.
Det foreslås også,
at der i den færøske retsplejelov, fuldstændig i overensstemmelse med den danske retsplejelovs ordning, bliver indført et såkaldt toinstansprincip for det, der hedder rekursadgang inden for anklagemyndigheden.
Og hvad betyder det så?
Det betyder, at anklagemyndighedens afgørelser vedrørende strafforfølgelse fremover kun kan påklages til den nærmeste overordnede myndighed og med en klagefrist på i udgangspunktet 4 uger.
I dag er der ingen tidsfrist.
Socialdemokraterne støtter lovforslaget.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2015-11-16:
Mange tak til ordføreren for indlægget.
Nu er det jo ikke helt en uskreven regel, for vi har jo faktisk i Grønlandsudvalget for lidt over en måned siden lavet en skrivelse til statsministeren om, at vi ønsker, at en sag er færdigbehandlet i Grønland, før den bliver behandlet her i Folketinget.
Der er jo også forskellige muligheder, for hvis man kigger på selvstyreloven, kan man se, at der jo bl.a. også i § 7 står, at sagerne helst skal færdigbehandles, og at man i hvert fald skal have en udtalelse.
Og vi ser jo i den her sag, at der desværre ikke er nogen betænkning fra lovudvalget endnu, altså før vi behandler det her i Folketinget.
Så det kunne jeg godt tænke mig at høre hvad ordføreren mener om.
Christian Juhl (EL), 2015-11-16:
Jeg vil ikke gentage vores retsordførers og min egen redegørelse for, hvorfor vi støtter indholdet, men jeg vil gerne sige, at jeg hæfter mig ved, at vi nu bryder en uskreven regel om at lade vores to selvstyreområder behandle tingene færdige, før vi behandler dem.
Jeg vil gerne klage over, at udvalgsflertallet – i hvert fald i Grønlandsudvalget – og ministeriet ikke respekterer de uskrevne aftaler, vi har, om ikke at behandle forslag, der gælder for selvstyrerne i Grønland og Færøerne, før de selv har behandlet tingene færdige.
Hr. Henrik Brodersen tager fejl.
Det kan jo ikke nytte noget, at vi som gammel kolonimagt først vedtager vores love, og så kan de proforma vedtage dem i deres lande.
De er nødt til først at tage stilling i deres områder, og bagefter kan vi så se på, om vi kan gennemføre loven for hele rigsfællesskabet.
Sådan må det nu engang være, hvis man kalder det selvstyre og ikke bare regner med, at det fortsat er en koloni.
Der er efter min mening ikke et seriøst argument for ikke at udsætte behandlingen, til når man om et par uger er færdige i Grønland og – kan jeg så forstå – også i Færøerne.
Det er en uskik, og jeg vil gerne have et tilsagn fra udvalgsformændene, uanset hvilket udvalg det er, og fra ministeren om, at det ikke sker igen.
Preben Bang Henriksen (V), 2015-11-16:
Lovforslaget indebærer, at Rådet for Grønlands Retsvæsen udvides med 1 medlem, en kredsdommer.
Det har vi ingen bemærkninger til fra Venstres side.
Det kan vi tilslutte os.
Herudover er forslaget jo identisk med de to tidligere forslag, herunder også L 43, så jeg kan henvise til mine bemærkninger under L 43.
Venstre kan støtte forslaget.
Henrik Brodersen (DF), 2015-11-16:
Det er jo igen en udløber af det lovforslag, vi startede med, L 43, og som udgangspunkt er det et spørgsmål om, at vi på alle mulige måder får gjort det så skånsomt for de her børn og unge som muligt, når der nu har været nogle sager imod dem eller noget, de har været vidne til.
Der er jo, hvad også den forrige ordfører var inde på, altså de der kæmpe afstande – set med danske øjne – som man har i Grønland, og det gør det jo også lidt mere smidigt, hvis man kan videoafhøre i stedet for at sende folk ud på lange rejser.
Om det med, om det skal fremsættes, før eller efter man har vendt det i Grønland og på Færøerne, kan jeg kun sige, at når vi nu én gang har fået vedtaget det hernede og færingerne og grønlænderne kan tilslutte sig det, kan man jo sætte det i værk.
Man kunne jo også lave det omvendt og sige, at man kunne bede både det grønlandske parlament og det færøske parlament om at godkende en sag oppe nordpå og så måske stå i den situation, at lovforslaget ikke blev vedtaget i Danmark.
Det ville heller ikke give nogen mening.
Nu er det sat i værk, og jeg er stensikker på, at de grønlændere og færinger, der skal høres om den her videoafhøring, bliver hørt, og der er masser af tid til at gå i dybden med det.
Det her er primært for at skåne de unge mennesker, og det er der ikke nogen der har noget imod på nogen som helst måde, så Dansk Folkeparti tilslutter sig i den grad også det her lovforslag.
Karin Gaardsted (S), 2015-11-16:
Tak for det.
Det er jo et lovforslag, som svarer til det, vi lige har behandlet, og derfor behøver vi sikkert ikke at gå det hele igennem.
Jeg synes dog lige, at der er et par ting, jeg gerne vil nævne.
Altså, det er hensynet til barnet, som vi sikrer med den her lovgivning, og det skal vi holde rigtig meget fast i.
Og så skal vi også huske, at der specielt i Grønland jo er de meget store afstande, så det er også en beskyttelse af barnet med hensyn til ikke at skulle langt væk fra sin bygd for at blive afhørt i en kredsret.
Jeg er principielt enig med de ordførere, der har anført, at lovforslag vedrørende Færøerne og Grønland bør være behandlet i henholdsvis Lagtinget og Inatsisartut, før vi behandler dem her i Folketinget.
Jeg har lige et par ting mere.
Vi skal huske, at dette lovforslag også indebærer, at Rådet for Grønlands Retsvæsen udvides med en kredsdommer.
Det tilslutter vi os naturligvis.
Og så vil jeg lige komme med en bemærkning om, at der jo er en generelt positiv imødekommelse af forslaget, som de fleste høringsberettigede mener vil have en stor betydning for børn og unges mulighed for at vidne under trygge rammer, så de kan begynde at bearbejde traumatiske hændelser.
Både grønlandske advokater og Grønlands Råd for Menneskerettigheder peger på, at når man foretager væsentlige ændringer af retsplejeloven for Grønland, som i dette tilfælde tager udgangspunkt i en dansk betænkning, så bør man anvende nogle fremgangsmåder, så personer med indsigt i grønlandske forhold kan bidrage til grundlaget for lovændringerne.
Og det indstiller jeg at Grønlandsudvalget tager med i deres udvalgsarbejde.
Socialdemokraterne støtter forslaget.
Søren Pind (V), 2015-11-16:
Jeg skal for en god ordens skyld gøre den konservative ordfører opmærksom på, at grænselukning henhører under udlændinge- og integrationsministerens område og ikke under mit.
Derudover skal jeg først og fremmest sige tak for den positive modtagelse fra ordførerne.
Jeg skal derfor ikke gentage den tale, men sagen er jo den, at vi har med sårbare unge mennesker at gøre, og der skylder vi at øve en indsats, så den sårbarhed bliver beskyttet mest muligt.
I forhold til spørgsmålet om lovforslagets fremsættelse er det efter aftale med Færøernes landsstyre, at lovforslaget er fremsat, på trods af at der endnu ikke er en udtalelse fra hjemmestyret.
Det er klart, at så snart der kommer en udtalelse, vil den blive sendt til Færøudvalget.
Med de bemærkninger vil jeg endnu en gang takke ordførerne for de forskellige indlæg.
Jeg ser frem til den videre behandling, og jeg står naturligvis til rådighed for besvarelser under udvalgsbehandlingen.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-16:
Jeg vil tillade mig at slå min ordførertale sammen med ordførertalen for det næste lovforslag, som jo er identisk gældende for Grønland.
Vi synes, det er rigtig godt med begge lovforslag, og det gør vi af to grunde.
For det første fordi Færøerne og Grønland selv ønsker den her harmonisering, kan man vel kalde det, af retsplejen i forhold til dansk praksis, og for det andet fordi det er fornuftige forslag, som giver bedre rettigheder til børn.
Og så er der nogle teknikaliteter på pasområdet, som vi også synes er fornuftige.
Så alt i alt er det nogle gode lovforslag.
Jeg er enig i, at vi skal sikre, at Grønland og Færøerne bliver hørt ordentligt i processen, men jeg har også forstået, at der er en aftale om, at det sker med Færøernes og Grønlands velvilje, at vi har dem til første behandling nu.
Karsten Hønge (SF), 2015-11-16:
Vi skal skåne vores børn så godt som muligt, og målgruppen for det her lovforslag har allerede oplevet mere, end de burde.
Derfor støtter SF forslaget.
Martin Lidegaard (RV), 2015-11-16:
Også Radikale Venstre kan tilslutte sig lovforslaget, som jo ganske rigtigt simpelt hen er en udmøntning af de lovforslag, vi lige har gennemgået, og som selvfølgelig også giver god mening på Færøerne og senere i Grønland, ligesom det gør i Danmark.
Jeg er sådan set
principielt enig i de betragtninger, fru Ulla Sandbæk er kommet med, om, at hvis det overhovedet kan lade sig gøre, er det altså bedre skik, at vi først får behandlet de lovforslag i de andre dele af rigsfællesskabet og så tager dem hernede bagefter.
Så jeg håber, det her vil være en undtagelse fra den regel.
Ulla Sandbæk (ALT), 2015-11-16:
Mange tak.
Fru Josephine Fock har allerede gjort rede for L 43 på Alternativets vegne, og fru Karin Gaardsted har meget indgående gjort rede for, hvad dette lovforslag, L 41, går ud på, så det behøver jeg alt sammen ikke at gentage.
Men det, jeg gerne vil sige, er, at lovforslaget endnu ikke er behandlet af Færøernes hjemmestyre.
Her kommer det først til behandling efter den 1. december.
Færøudvalget besluttede derfor at vente med Folketingets behandling til efter denne dato, men alligevel har Justitsministeriet sat L 41 på dagsordenen i dag for at behandle det samtidig med L 42 og L 43, som jo er identiske lovforslag om beskyttelse af børn i Grønland og på Færøerne og i Danmark.
Lovforslaget skal først vedtages i april, så umiddelbart ville det jo have været mere logisk at vente med alle tre lovforslag, især da L 42 heller ikke har været behandlet i Grønland.
Både Færøerne og Grønland har givet tilladelse til parallel behandling af lovforslaget, men Alternativet finder det ikke desto mindre en desavouering af Grønland og Færøerne ikke at vente på deres behandling.
Men vi ved, hvad hjemmestyrets indstilling er, og vi følger naturligvis den indstilling og siger god for forslaget.
Christina Egelund (LA), 2015-11-16:
Liberal Alliance støtter lovforslaget, og vi støtter generelt sidestilling af retsplejen på Færøerne med den danske, når det er efter ønske fra Færøerne, hvilket jeg forstår er tilfældet her.
Vi støtter lovforslaget med samme begrundelse, som vi også støttede L 43.
Ændringerne om indførelse af toinstansprincippet og indsættelsen af territorialbestemmelser for Færøerne anses som mindre lovtekniske justeringer, og lovforslaget kan således samlet set støttes.
Christian Juhl (EL), 2015-11-16:
Når man ændrer på reglerne om, hvem der skal eller kan videoafhøres i straffesager, skal der foretages en afvejning.
På den ene side gælder det, at bevisførelsen i en straffesag som udgangspunkt skal ske umiddelbart foran den dømmende ret, så både dommer, anklager og forsvarer har mulighed for at stille og få besvaret alle relevante spørgsmål.
På den anden side er der hensynet til særligt følsomme ofre og vidner – i den her forbindelse i særlig grad børn og unge.
Spørgsmålet er, under hvilke omstændigheder man kan se bort fra princippet om det, som kaldes bevisumiddelbarhed, altså at man skal være meget til stede under retssagen, af hensyn til børn og unge, der skal afhøres i forbindelse med en straffesag.
Det kan være fornuftigt at udvide adgangen til videoafhøring for i endnu højere grad end hidtil at beskytte børn og unge, der skal afhøres som vidner eller ofre.
Justitsministeriets Strafferetsudvalg har afvejet de to hensyn og er nået frem til, at adgangen til at bruge videoafhøring bør udvides.
Det ser vi positivt på, fordi denne udvidelse af adgangen til videoafhøring ikke på afgørende vis skader retssikkerheden og de tiltaltes mulighed for at få en retfærdig rettergang.
Vi har i høringssvarene hæftet os ved, at der er rejst spørgsmål til forslagene.
Der er jo et parallelforslag for Grønland, som vi bør have drøftet i udvalgsarbejdet.
Men vi er positive over for lovforslaget – også at det skal gælde på Færøerne.
Preben Bang Henriksen (V), 2015-11-16:
Det forslag, vi behandler her, er jo 99 pct. identisk med det, vi behandlede som L 43 lige før, så derfor kan jeg i det store hele henholde mig til de bemærkninger, jeg fremkom med under det forslag, og sige, at der heller ikke i den sidste procent af nærværende forslag er noget, som Venstre har bemærkninger til.
Så på Venstres vegne kan jeg fuldt ud tilslutte mig forslaget.
Henrik Brodersen (DF), 2015-11-16:
L 41 er jo, som den forrige ordfører også var inde på, en udløber af det, vi lige har behandlet, der hed L 43.
Det er sammensat af flere dele.
Dels omhandler det det her med videoafhøring af unge.
Det er primært afsnittet om videoafhøring af unge under 15 år – i særlige tilfælde under 18 år, hvis de på en eller anden måde har nogle svagheder i sindet – der er det vigtigste i det her lovforslag.
Tanken med at videoafhøre frem for at foretage en direkte afhøring i retssalen er jo at skåne den unge for at skulle sidde i en retssal ansigt til ansigt med sin krænker.
Så her er der altså tale om et værktøj til mere smidighed i processen, som blev indført tilbage i 2003 og har vist sig at være til stor gavn, sådan at barnet og den unge kan fritages for at sidde i en overfyldt retssal og svare på spørgsmål, som måske omhandler ting som vold eller er af seksuel art.
Derfor siger vi ja tak til forslaget.
Jane Heitmann (V), 2015-11-16:
Tak for det.
Jeg undrer mig sådan set lidt over, at ordføreren problematiserer, at lægerne er tvunget til at benytte sig af de nyeste behandlingsmetoder – jeg tror, det var det ordvalg, som ordføreren brugte.
Jeg vil egentlig godt spørge ordføreren: Har ordføreren ikke tillid til, at lægerne altid på baggrund af en lægefaglig vurdering er i stand til at vælge den rigtige behandling for patienten?
Sophie Løhde (V), 2015-11-16:
Tak for det, og tak til alle ordførerne for modtagelsen af lovforslaget.
Jeg er rigtig glad for de tilkendegivelser, der er kommet i dagens debat.
Jeg fornemmer, at der – med en enkelt undtagelse – er en meget, meget bred enighed i Folketinget om at sætte aldersgrænsen for de årlige forebyggende hjemmebesøg op til 80 år og samtidig målrette de forebyggende hjemmebesøg til de 65-79-årige, der er i særlig risiko for at miste deres funktionsevne.
Som en af ordførerne også var inde på i sin tale, viser udviklingen jo her over de senere år, at der er sket en stigning i antallet af år, hvor de ældre – og heldigvis for det – lever uden funktionsbegrænsninger.
Samtidig er der klare sociale forskelle i forekomsten og fordelingen af sundhed og sygdom i ældrebefolkningen.
Tilbage i april måned 2015 var det med en bred politisk aftale, at alle partier på nær Enhedslisten blev enige om, at der skal åbnes op for, at vi fremadrettet kan give et mere differentieret forebyggelsestilbud, hvor de forebyggende hjemmebesøg i større omfang målrettes de svageste ældre, samtidig med at den generelle forebyggende indsats opretholdes.
Det gør vi nu i dag med det lovforslag, vi i dag førstebehandler, og jeg takker for indlæggene og stiller mig naturligvis til rådighed for besvarelse af de spørgsmål, som udvalgsbehandlingen af forslaget eventuelt måtte give anledning til.
Mette Abildgaard (KF), 2015-11-16:
I Det Konservative Folkeparti er vi glade for den brede aftale, der er blevet indgået den 7. april 2015, og som nu bliver udmøntet i lov.
Den tager et lille, men dog ikke ubetydeligt skridt henimod, at vi som politikere ser de enkelte mennesker frem for at sætte folk i kasser.
Indtil nu har det været sådan, at tilhørte man kassen 75 år og derover, så fik man et årligt forebyggende hjemmebesøg, uanset hvor frisk og velfungerende man måtte være.
Heldigvis er mange 75-årige i dag ganske selvhjulpne.
Det var netop også konklusionen hos Hjemmehjælpskommissionen, som offentliggjorde sin rapport i juli 2013.
Her peger man på, hvordan der de seneste 15 år er sket en markant udvikling i sundhedstilstanden, som gør, at ældre mennesker i dag kan forventes at leve flere år uden nedsat funktionsevne.
Det er ganske simpelt en ny og anderledes gruppe ældre, vi har med at gøre.
Derfor er der ingen grund til at sygeliggøre disse mennesker med for mange unødvendige hjemmebesøg.
I stedet skal vi i højere grad målrette besøgene til dem, der har behov, dem, der har brug for den udstrakte hånd, som et forebyggende hjemmebesøg kan være.
Det kan være den 73-årige mand, der for nylig har mistet sin kone, som måske både styrede medicinen derhjemme og kokkerede i køkkenet.
Han kan have brug for hjælp, og det kan han få med disse reviderede regler.
Med disse ord giver jeg og Det Konservative Folkeparti vores opbakning til lovforslaget.
Jonas Dahl (SF), 2015-11-16:
SF er imod det omprioriteringsbidrag, som regeringen har lagt op til.
Vi har også – modsat Enhedslisten, som for mig at se er virkelighedsfjerne og nogle gange virker, som om de lever på en helt anden planet – en anerkendelse af, at der er nogle ressourcer, som man skal bruge.
Og det er faktisk det, jeg har hørt Finn Sørensen ikke ville anerkende i dagens debat.
Finn Sørensen (EL), 2015-11-16:
Jeg noterer mig bare, at ordføreren ikke svarede på mit spørgsmål om, om loven allerede i dag giver mulighed for, at kommunerne kan lave den øgede indsats, der nævnes eksempler på her med de her arrangementer, og hvad der ellers foreslås.
Men så kan jeg jo svare: Det gør loven allerede.
Så det kan jo ikke være noget argument for at stemme for lovforslaget, medmindre man har accepteret den økonomiske logik, som alle de andre partier herinde har accepteret, om, at nu må vi acceptere, at kommunerne ikke kan få flere penge til at drive ældreområdet for, på trods af at udfordringerne vokser og vokser.
Og det er jo det, der er indholdet i SF's argumentation i den her sag.
Jonas Dahl (SF), 2015-11-16:
Jamen jeg har faktisk lyttet efter debatten, og jeg har ikke hørt noget konkret forslag fra hr. Finn Sørensen om, hvad man vil foreslå at gøre, i forhold til at man fastholder, at man gerne vil det hele, men i øvrigt også må erkende, at der selvfølgelig er mange andre områder, vi er nødt til at prioritere, også inden for velfærdsområdet.
Det tror jeg sådan set SF og Enhedslisten er enige om.
Men jeg synes, det er lidt mærkværdigt, når man nu ikke er med i en aftale, for det har man generelt svært ved fra Enhedslistens side, at man heller ikke, synes jeg, har anvist nogen former for finansiering og ikke anerkender, at det, vi faktisk gør med det her forslag, netop er at have fokus på, at der er nogle risikogrupper, som der skal tages endnu bedre hånd om.
Så det her handler sådan set om at fokusere ressourcerne der, hvor behovene er størst, og det synes jeg faktisk hr. Finn Sørensen burde anerkende i stedet for hele tiden at hoppe op på den høje hest og være godt i gang med at kritisere.
Nogle gange handler det måske også om at bruge pengene der, hvor de gør mest gavn.
Finn Sørensen (EL), 2015-11-16:
Ordføreren har åbenbart ikke hørt efter, hvad vores begrundelse er for at stemme imod det her.
Karin Nødgaard (DF), 2015-11-16:
Som jeg også sagde i min tale, er vi meget optaget af, at vi får forbedret ordningen, også for nogle andre grupper, og at man kigger mere på individet end på dåbsattesten som sådan.
Men jeg vil gerne lige spørge ministeren om noget.
Jeg nævnte også i min tale det her spørgsmål om, at det, når man modtager sådan et brev fra en kommune, måske var en idé at sige, at man skal reflektere på henvendelsen, sådan at kommunen ved, at borgeren har læst det og har modtaget brevet.