runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2007-05-30:
Nej, det er ikke rigtigt, hr. Bjarne Laustsen kan jo ikke læse; der er to afsnit i det her.
Det ene er, at vi skal arbejde for, sådan som vi også vedtog det i 2004, at vi skal fjerne alle former for klyngeammunition, som forvolder uacceptabel skade på civile.
Det er det, jeg har forklaret før.
Det er der, hvor hr. Bjarne Laustsens deklamatoriske linje bare betyder, at klyngeammunitionen forbliver, som den var, og derfor laver stor skade.
Den, vi vil have fjernet, er den, som forvolder uacceptabel skade på civile.
Det betyder, at der skal være selvdestruktionsmekanismer.
Det andet er dette med undersøgelsen.
Denne undersøgelse skal undersøge et nationalt dansk moratorium vedrørende alle former for klyngeammunition.
Det er to forskellige ting.
Det ene er et internationalt arbejde, og det andet er et dansk arbejde.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-30:
Vi har taget teksten, nøjagtig som den var; vi går ind for genbrug, som vi gjorde i 2004.
Derfor er der jo ingen ændring i det, at sige det er noget sludder.
Vi har altså en regering, der rejser rundt i verden og fortæller om den danske arbejdsmarkedsmodel, flexicuritymodellen, en regering, der rejser rundt og fortæller om, hvor godt vi gør det i Danmark med vores miljø og vores alternative energi.
Problemet er bare, at den nuværende regering ikke har opfundet nogen af delene.
Men når det så drejer sig om klyngebomber, vil man ikke være med til at gå foran og vise et godt eksempel sammen med en række andre lande, der også har truffet fornuftige beslutninger på det her område.
Og derfor er jeg blevet bekræftet i, at det der forslag til vedtagelse jo ikke drejer sig om alle klyngebomber, som der faktisk står, men at der er en fortolkning, hvor det drejer sig om, at det kun er nogle klyngebomber, der skal forbydes.
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Altså, jeg synes ikke, at det er acceptabelt at bruge klyngebomber mod civile.
Det synes jeg ikke.
Det er jeg modstander af.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Hr. Bjarne Laustsen kan da godt mene, at Danmark kan gå en eller anden mærkelig enegang, hvor man kan få præciseret noget, som ingen af de lande, som involverer sig i det, får gennemført.
Men det går jeg ud fra at hr. Bjarne Laustsen ved.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-30:
Nej, jeg vil da bare håbe, at jeg har uret.
Men jeg må tilstå, at jeg, da jeg hørte hr. Søren Espersen, ikke kunne forstå det anderledes.
Han lovpriste det finske forsvars brug af klyngebomber og sagde, at de kunne være meget nyttige og gavnlige, og at det var nødvendigt, at vi havde dem.
Det var da et entydigt forsvar for klyngebomber, og det undrede mig da meget.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-30:
Det er ikke et spørgsmål, det er bare en kort bemærkning, nemlig at jeg finder det fuldstændig uacceptabelt, at hr. Holger K. Nielsen tillægger andre deltagere i den her debat en indstilling i retning af, at vi nærmest trækker på skulderen ad våben, som kan medføre civile tab.
Derved udelukker man en nuanceret debat.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-30:
Det var dog besynderligt, at Dansk Folkepartis ordfører siger, at man skal have undersøgt, hvor farlige våbnene er, når det, der står i forslaget til vedtagelse, som Dansk Folkeparti siger de støtter, er, og jeg citerer fra forslag til vedtagelse nr. V 82: »Folketinget opfordrer endvidere regeringen til hurtigst muligt at gennemføre en analyse af de samlede fordele og ulemper, der vil være ved en eventuel indførelse af et nationalt dansk moratorium vedrørende alle former for klyngeammunition.«
Det er et spørgsmål om, hvorvidt der er fordele og ulemper ved, at vi tager stilling, som en række andre partier har sagt vi skal gøre.
Det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt bomber er farlige.
De er farlige.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Det er præcis spørgsmålet om at få vurderet, hvordan man kan udvikle våben – om det kan lade sig gøre – eller om der allerede findes typer af våben, som er pålidelige i den forstand, at de destruerer sig selv efter anvendelsen.
Jeg vil jo ikke umiddelbart være med til – og det er også det, der ligger i det, når jeg nævner det med både Finland og Sverige, og for så vidt også Norge og vores allierede, England, som gør meget brug af klyngevåbnene og har det som en del af deres væsentlige forsvar – at afskære dem muligheden for at anvende dem militært.
Finnerne anlægger f.eks. hele deres forsvar i forhold til den gamle fjende, nemlig Rusland, på klyngevåben som en erstatning for landminer.
Så det er et kompliceret spil, det her, og det er det, jeg forsøger at sige.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-30:
Jeg synes, det er noget underligt noget, at hr. Søren Espersen siger, at man støtter den analyse af, hvad det er for noget med de våben.
Er det spørgsmålet om, hvor farlige de våben er, eller er det spørgsmålet om at indføre et dansk moratorium eller ej, man skal have en analyse af?
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Jeg siger tak til forespørgerne, fordi man rejst debatten om anvendelse af klyngebomber.
Det er væsentligt at få skabt international omtale af dette meget effektive krigsvåben, som dog desværre har så mange dårlige følgeegenskaber.
Et klyngevåben består af op til 600 mindre sprængladninger, som er anbragt i en beholder.
Våbnene kan enten afskydes som granater eller kan nedkastes fra fly, og minibomberne spredes over et stort område.
Det er et våben, der er udviklet til at kunne rette angreb mod en fremtrængende styrke bestående af pansrede køretøjer med infanteri.
Til dette formål er klyngevåben meget effektivt.
Efter at våbnene er blevet afskudt, sker der så desværre det, at en del af disse minibomber ikke eksploderer, men kommer til at ligge rundtomkring som ikkedetonerede miner.
Fejlprocenten kan være høj, helt op til 25, men normalt ligger procenten på mellem to og fem.
Beklageligvis sker der så efterfølgende det, at disse minibomber bliver fundet lang tid efter krigssituationen, og at mange civile, ikke mindst børn, har mistet livet eller er blevet såret.
Klyngevåbnene er blevet anvendt mange steder siden udviklingen af våbnene – allerede i Vietnamkrigen, senere i Afghanistan, i Golfkrigen, på Balkan, i Tjetjenien og senest altså i krigen mellem Libanon og Israel.
I Vietnam og Cambodia er små ueksploderede bomber stadig et problem her 30 år efter krigens afslutning.
Såvel Israel som Libanon er med rette blevet kritiseret for at have anvendt dette uberegnelige klyngevåben i sidste sommers krig.
Allerede for 4 år siden besluttede forsvaret at udfase våbnene, og siden har regeringen arbejdet på et internationalt forbud mod visse typer af disse våben, således at de humanitære bekymringer bliver imødegået så godt som muligt.
Allerede i 2004 besluttede regeringen og Dansk Folkeparti, at Danmark skal arbejde for et internationalt, juridisk bindende forbud mod de farligste klyngevåben.
Der er to årsager til, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte et moratorium:
For det første er det meget vigtigt, at man ikke skærer alle klyngevåben over en kam.
Det er nemlig sådan, at flere af de allerede eksisterende klyngevåben er selvdestruerende, og det vil sige, at de dele af dem, der ikke detonerer, allerede ved nedslaget destruerer sig selv.
Det er den type, Finland eksempelvis satser så meget på i deres forsvar.
Man skal nemlig ikke påregne, at hverken svenskerne, som selv producerer klyngevåben, Bomkapsel 90 og Mjølner, eller finnerne, som faktisk arbejder på at videreudvikle klyngevåbnene som et alternativ til egentlige landminer, er særlig interesserede i at være med.
Til gengæld synes vi, det er en god idé, at sagen nu for alvor bliver undersøgt, og det er derfor, vi er så specielt tilfredse med den sidste del af det forslag til vedtagelse, vi også støtter, nemlig at regeringen skal gå i gang og hurtigt i løbet af et halvt års tid gennemføre en analyse af de samlede fordele og ulemper.
Det er nemlig det, der også har kendetegnet den debat, der har været nu, at der hersker enormt megen forvirring om det her våben: Hvad det egentlig kan, og hvad det er for forskellige typer, der er.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-30:
Jeg er helt sikker på, at både Ungarn og Norge og Østrig og andre lande og forhåbentlig også Danmark siger noget omkring det her, at Socialdemokratiet og hr. Bjarne Laustsen fra Nordjylland siger, at det er ganske uacceptabelt, at 98 pct. af de klyngebomber rammer civile mål.
Det er for os i Socialdemokratiet nok til at sige, at vi vil arbejde for et totalt forbud.
Jeg er helt sikker på, at det er ganske uacceptabelt for de lande, som jeg nævnte før – selv om det også har været deres intention, at det er et krigsvåben – at de efterfølgende rammer civile.
Derfor tror jeg, at den diskussion, de har, også handler om, hvordan vi kan forbyde det, altså hvordan vi kan forebygge i stedet for at helbrede.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Jeg får jo tilsyneladende ikke svar på mit spørgsmål, for selvfølgelig er der sikkert mange lande, der er dybt imponerede over, at hr. Bjarne Laustsen fra Nordjylland fortæller om, hvad de skal gøre, men tror hr. Bjarne Laustsen ikke, det imponerer en lille smule mere, når Norge og 45 andre lande går hen og laver en erklæring, der hedder: Vi vil gerne have et forbud mod de klyngevåben, som er upræcise og upålidelige, og i stedet for have klyngevåben med selvdestruktion?
Kan man slet ikke give en anerkendelse af det stykke arbejde?
Eller er det sådan bare sort og hvidt, enten-eller, og hvis man ikke kan få det hele, så skal man slet ikke gøre noget?
Det er jo det, som hr. Bjarne Laustsen siger.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-30:
Det, jeg forholder mig til, er bare, at vi ved, at de klyngebomber, der har den selvdestruktionsmekanisme, ikke er pålidelige nok.
Og det er jeg i tvivl om, for jeg kan ikke høre, at regeringen helt fuldt og fast siger, at den vil forbyde alle former for klyngebomber.
Det er ikke det, den danske regering siger.
Derfor synes jeg ikke, det forslag til vedtagelse, som regeringen har fremlagt her, er tilstrækkeligt til, at Socialdemokratiet kan stemme for det.
Derfor vil jeg hellere gå tilbage til den diskussion, der var i 2004, hvor vi forpligter hinanden til at arbejde for et totalt moratorium.
Det er langt at foretrække
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Jeg vil gerne spørge hr. Bjarne Laustsen: Vil det sige, at Socialdemokraterne overhovedet ikke anerkender det arbejde, Norge har gjort sammen med 45 andre stater med at lave en erklæring, som handler om de klyngevåben, som er upræcise og upålidelige?
De skal ikke have anerkendelse, for man kan kun få anerkendelse, hvis det er alle klyngevåben.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-30:
Jamen jeg tror desværre, at Det Radikale Venstres ordfører er blevet snøret og besnakket af regeringen i den her sammenhæng, for vi har meget tydelige indikationer af, at regeringen mener, at der stadig væk skal være nogle former for klyngebomber.
Vi ønsker et forbud mod alle klyngebomber, og der skilles vandene jo simpelt hen.
Hvis man havde hørt fra hestens egen mule, om jeg så må sige, at den danske regering tager afstand fra det, og man vil arbejde sådan og sådan og sådan, var det en anden sag.
Men det synes jeg ikke vi har hørt.
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-05-30:
Jeg skal bare sige til den socialdemokratiske ordfører, at analysen omfatter alle former for klyngeammunition, og derfor er det helt uomtvisteligt et fremskridt i sagen, fordi vi nu fastholder diskussionen.
Vi får lejlighed til at vende tilbage til den her diskussion på et oplyst og sagligt grundlag.
Så bare til ordførerens orientering er der altså tale om alle former for klyngeammunition i den analyse, som ligger i forslaget til vedtagelse, og jeg håber da sandelig, at det giver anledning til, at Socialdemokraterne vil genoverveje deres stilling, for det her er et konstruktivt skridt.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-30:
Jo, hvis det var det, der lå i det.
Men det ved vi at det ikke er, for regeringen synes ikke, det skal være alle klyngebomber.
Regeringen synes, at de klyngebomber, der har selvdestruktionsmekanismer, skal være o.k.
Derfor var det, vi var enige om sidste gang, jo netop et forslag, der forbyder alle klyngebomber, fordi vi også ved, at de der selvdestruktionsmekanismer ikke er pålidelige nok.
Derfor kan man jo returnere og sige, at det egentlig skuffer mig, at De Radikale nu – i forhold til det forslag til vedtagelse, som De Radikale var med til at fremsætte sidste gang, vi drøftede det – synes, det er tilfredsstillende med en analyse.
Det er det ikke for os i Socialdemokratiet, og derfor kan jeg selvfølgelig afvise det, for det er ikke imødekommende nok.
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-05-30:
Jeg skal kvittere for en ordførertale, som jeg synes var meget positiv i forhold til det, som det drejer sig om, nemlig at se, hvad vi kan gøre for at komme det her uvæsen til livs.
Vil den socialdemokratiske ordfører ikke anerkende – og så kan man diskutere tempo, og man kan være tålmodig eller utålmodig – at det trods alt er et godt og rigtigt skridt, et konstruktivt skridt, at der nu lægges op til, at der kommer en analyse af de samlede fordele og ulemper ved en eventuel indførelse af et nationalt dansk moratorium vedrørende alle former for klyngeammunition?
Min pointe er, at der nu kommer en analyse, der kan redegøre for fordele og ulemper, og så begynder man at kunne nærme sig det, som jeg tror vi egentlig er fælles om, nemlig et eventuelt dansk moratorium.
Er det ikke et fremskridt?
Er det ikke en god ting i forhold til sidste gang, vi havde debatten i 2004?
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Grunden til, at jeg får lidt hjælp, er jo, at jeg skal gå ned i detaljen og få hele præcisionen med og jeg skal være i stand til at kunne dokumentere, at hr. Holger K. Nielsen ikke har ret.
Det, som Folkekirkens Nødhjælp og Dansk Røde Kors henviser til, er rent faktisk erklæringen fra Oslomødet, og den taler ikke om et totalforbud mod klyngevåben, men om et forbud mod de typer, som notorisk har vist sig at være upræcise, upålidelige og dermed i særlig grad skadelige for den civile befolkning.
Det, der faktisk er ret afgørende, vil jeg sige til hr. Holger K. Nielsen, er jo, at man sådan realistisk ser på, hvordan man kan komme fremad, hvad angår de lande, som anvender klyngebomber, nemlig på den måde at man kan få den selvdestruktion ind.
Så har hr. Holger K. Nielsen nævnt, at der er nogle, som ikke fungerer.
Nej, men jeg ved i hvert fald, at tallene – jeg har dem desværre ikke med mig herop – er ret flotte med hensyn til det upræcise.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-30:
Så synes jeg lige, det er værd at gøre opmærksom på en skrivelse, der er kommet fra Folkekirkens Nødhjælp og Dansk Røde Kors, hvori man meget kraftigt advarer imod de her undtagelsesbestemmelser – det er da godt, ordføreren kan få hjælp, kan jeg se – netop fordi der ikke er nogen garanti for, at civile ikke bliver ramt.
Der er en ganske stor fejlmargin for de her såkaldte selvdestruktionsmekanismer, og det vil sige, at der udeomkring i landskabet ligger klyngebomber med såkaldte selvdestruktionsmekanismer, som ikke fungerer, og som derfor er en fare for civilbefolkningen, hvorfor Røde Kors og Folkekirkens Nødhjælp kraftigt anbefaler, at man ikke har den undtagelse.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Det, jeg har forstået af de internationale forhandlinger i Lima, er, at de faktisk stemmer fuldstændig overens med de intentioner, som Norge havde sammen med de øvrige 45 lande, nemlig at få indført klyngebomber med selvdestruktion – altså at komme et positivt skridt fremad, så man rent faktisk efter en krigshandling eller efter en operation gør noget, så de ikke udgør en trussel over for civilbefolkningen.
Det handler jo i bund og grund om, hvordan man, uanset om man bryder sig om det eller ej, efter en militæroperation bliver i stand til at forhindre, at en civilbefolkning bliver skadet.
Derfor har de internationale forhandlinger ikke været et spørgsmål om at lave et internationalt moratorium med en total afskaffelse af klyngebomber, men et spørgsmål om at få indført klyngebomber, som har indbygget selvdestruktion.
Det er den opfattelse, jeg har.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-30:
Det undrer mig noget, at hr. Jens Hald Madsen før sagde, at der ikke er nogen internationale forhandlinger om et moratorium for klyngebomber.
Der har jo netop lige været holdt et stort møde i Lima som en fortsættelse af den såkaldte Osloproces, og et af diskussionspunkterne dér er jo netop, hvorvidt der skal være undtagelsesbestemmelser for klyngebomber med selvdestruktionsmekanismer.
Der må jeg så ud fra det her forslag til vedtagelse, som hr. Jens Hald Madsen fremsætter på vegne af en række partier, forstå, at det danske Folketing, den danske regering, nu vil støtte de lande, heriblandt USA, som ønsker undtagelsesbestemmelser for klyngebomber med selvdestruktionsmekanismer.
Det vil sige, at det ikke er alle klyngebomber, men at der er visse klyngebomber, der bliver undtaget fra det her moratorium.
Jeg vil godt have bekræftet, at det er sådan.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Jeg bliver nødt til at sige til hr. Rune Lund, at jeg synes, det er ganske useriøst at anklage mig for, at jeg sidder og gradbøjer, hvor stor en skade der skal være på civilbefolkningen, før jeg siger: Nej, nu er vi gået for vidt.
Det er jo slet ikke det, jeg siger.
Det, jeg måske forsøger at sige, er, at idet man har fået klyngevåben med selvdestruktion, kan vi redde en masse menneskeliv.
Og det, jeg måske forsøger at sige, er, at allerede med hensyn til de upræcise klyngevåben gør Danmark en kæmpe indsats for at rydde dem væk, så den civile befolkning ikke har de minder om krigen, og dermed sker der en udvikling.
Vi kan også sætte os ned, som Enhedslisten gør, og bare kritisere.
Nu påtager vi os handlingens kraft, og ikke alt er godt, ikke alt bliver optimalt, som vi gerne vil have det, men vi går dog fremad skridtvis, og det synes jeg hr. Rune Lund burde acceptere.
Rune Lund (EL), 2007-05-30:
Jeg får ikke svar på mit spørgsmål.
For jeg vil gerne vide, hvad der er acceptable skader på civile i forbindelse med brugen af klyngebomber.
I dag ved vi, bl.a. fordi vi har tallene fra Dansk Røde Kors, at 98 pct. af ofrene er civile.
Hvad hvis det er fifty-fifty?
Hvad hvis det kun – i gåseøjne – er 50 pct. af ofrene, der er civile?
Er det så en o.k. klyngebombe?
Jeg synes, det er lidt vigtigt, for det bliver en smule ukonkret, når der kommer et forslag til vedtagelse, som siger, at man er imod klyngebomber, der forvolder uacceptable skader på civile, hvis man så ikke samtidig kan angive lidt mere præcist, hvad der menes med det.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
De tal, som hr. Rune Lund kommer med, går jeg ud fra er dem, som Dansk Røde Kors har givet til os, og som er ganske rammende for de erfaringer, vi har med de upræcise klyngebomber og dem, som stadig væk ligger i jorden forskellige steder, og som ikke er udløst og på den måde forvolder skade for civilbefolkningen.
Det, vi så appellerer til, hvad angår klyngevåben, er rent faktisk at gøre brug af nogle, som destruerer sig selv og dermed ikke forvolder skade på civilbefolkningen.
Det er sådan set for egentlig at komme videre i processen.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Der står også i første afsnit, at vi netop skal arbejde for et internationalt juridisk bindende forbud mod alle former for klyngeammunition, som forvolder uacceptable skader på civile.
Der står jo ikke, at man skal arbejde på en total afskaffelse af klyngevåben.
I en krigssituation – og det er det, som finnerne lægger deres forsvar an på – hvor der kommer pansrede køretøjer i tusindvis hen over sletterne fra Rusland fulgt af infanteri, er klyngevåben et utrolig effektivt og godt krigsvåben, som man ikke bare umiddelbart skal sige at man fuldstændig skal udfase og standse al brug af.
Vi skal undersøge og finde frem til de former, som vi kan bruge militært, og så selvfølgelig forsøge at gøre alt, hvad vi kan, for at begrænse det i forhold til de civile.
Rune Lund (EL), 2007-05-30:
Jeg prøvede at stille det her spørgsmål, som jeg nu vil stille til hr. Søren Espersen, til hr. Jens Hald Madsen.
Jeg fik ikke rigtig noget svar, men det kan være, at hr. Søren Espersen kan give mig et klarere svar end det svar, som jeg fik – eller ikke fik, om jeg så må sige – af hr. Jens Hald Madsen.
Spørgsmålet er: Hvad er acceptable skader på civile?
I forslaget til vedtagelse, som også hr. Søren Espersen står bag, står der jo, at man vil arbejde for et forbud mod alle former for klyngeammunition, som volder uacceptable skader på civile.
Men hvad er acceptable skader på civile?
Men er det ikke meget normalt eller meget naturligt, at man har nogle benchmarks?
Nu ved vi, at 98 pct. af ofrene i dag er civile.
Kunne man ikke gå efter en anden procentsats?
Det er da meget normalt, når man ligesom planlægger eller sætter sig nogle mål.
Det kan være som parti, eller det kan være som organisation, eller det kan være i anden sammenhæng: Man opstiller nogle indikatorer, nogle succeskriterier, og så ser man på, hvordan man kan måle dem for at se, om man har opnået de mål, man har sat sig.
Det gør man bl.a. ved at kvantificere de mål, som man ønsker at opnå.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-30:
Klyngebomber er noget djævelskab.
De er upræcise.
Mange ligger hen uden at være eksploderet, og de forvolder stor skade på civilbefolkningen.
Ikke mindst civilbefolkningen i Libanon må lide under den enorme mængde klyngebomber, som israelerne smed ned under invasionen i Libanon sidste år.
Det har forbløffet mig noget, at der er den lemfældige holdning til klyngebomber fra en række borgerlige partiers side her i Folketinget.
Det er klart, at man kan diskutere strategi og taktik i forbindelse med det her, og jeg kunne forstå på udenrigsministeren, at der var et væsentligt argument imod et internationalt forbud, for det ville betyde, at en række lande ville trække sig ud af processen hen mod aftaler vedrørende klyngebomber.
Og i forlængelse af det kunne vi jo få problemer, hvis vi fik et moratorium her i Danmark, i forbindelse med de internationale operationer, vi er med i.
Dette argument er i hvert fald udtryk for, hvordan den danske udenrigspolitik ligger i lommen på George W. Bush, for det er jo det, som i realiteten bliver sagt, nemlig at fordi amerikanerne ønsker at bruge dem i en række internationale operationer, så er vi også nødt til at kunne bruge dem, hvis vi skal være sammen med amerikanerne.
Det andet argument er, at det er uklogt at støde en række store lande væk.
Det er klart, at det jo er en strategi, der kan diskuteres, og det kan man gøre i nogle sammenhænge.
Det er svært at begrunde, at man stadig væk har mulighed for at bruge dem, og det er svært at forstå den danske regerings politik på området her i en situation, hvor der faktisk er en international bevægelse omkring det.
Vi har fået en række henvendelser fra ngo'er i udlandet, som helt klart tilråder, at man får et generelt forbud, dvs. et forbud, der også gælder klyngebomber med selvdestruktionsmekanismer.
Der er en ganske høj fejlmargen, og derfor er det ikke en løsning på det her problem at få, om man så må sige, nogle gode bomber, der skal afløse de onde bomber.
For sådan hænger virkeligheden ikke sammen, og derfor er bestræbelserne stadig væk, at man får et forbud også imod de klyngebomber, der har selvdestruktionsmekanismer.
Jeg står meget uforstående over for, at Det Radikale Venstre, som i 2004 var medforslagsstiller til et vedtagelsesforslag svarende til det, som vi fremsætter i dag, tilsyneladende er hoppet fra den position og i dag støtter regeringens politik, som Det Radikale Venstre i 2004 direkte vendte sig imod.
Jeg er meget forbløffet over, at man har skiftet holdning.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-30:
Jeg har svaret ret klart på spørgsmålet.
Det er naturligvis uacceptabelt, hvis selvdestruktionsmekanismer ikke fungerer.