Line Barfod (EL), 2008-12-18:
Da sagerne verserede for EF-Domstolen, skrev den danske regering et langt indlæg til støtte for Sverige, hvori man sagde, at det var selve fundamentet i den danske samfundsmodel, der stod på spil, at konfliktretten er fuldstændig afgørende i forhold til den danske arbejdsmarkedsmodel, og at den danske arbejdsmarkedsmodel er fuldstændig afgørende i forhold til den måde, hele vores samfund er bygget op på.
Som bekendt valgte EF-Domstolen at gå fuldstændig imod og var ligeglad med, at man sagde, at det var selve fundamentet, man tilsidesatte, altså med det, der kom fra den danske regering.
I stedet for så at vælge at fastholde, at det er selve fundamentet for det danske samfund, der er på spil, at fastholde, at vi, når der en dag kommer en sag mod Danmark, vil holde fast i, at det er selve fundamentet, og at EF-Domstolen ikke havde ret til at tilsidesætte fundamentet for vores samfund, så har man i Danmark desværre fra flertallets side valgt at bøje nakken og sige, at vi retter ind efter EF-Domstolen og laver den mest vidtgående fortolkning, hvor vi voldsomt indskrænker den konfliktret, der er.
Vi går ind og accepterer, at vi fremover skal have A- og B-overenskomster.
Jeg er helt enig med hr. Karsten Hønge i, at der allerede i dag er masser af sager om, at udenlandske arbejdere bliver underbudt, altså at de er med til at lave social dumping.
Fagbevægelsen gør en stor indsats for at prøve at bekæmpe det for at sikre, at folk, der er her, er her på lige vilkår.
Problemet er, at når flertallet om lidt vedtager det her lovforslag, vil fagbevægelsen ikke længere lovligt kunne konflikte for lige vilkår.
Man har lige nedstemt et ændringsforslag, der ville sikre retten til konflikt på lige vilkår.
Danmark vil have bøjet nakken, og vi vil have risikoen for, at når en anden medlemsstat eller Kommissionen på et tidspunkt anlægger en sag mod Danmark ved EF-Domstolen, vil man ved Domstolen tage med i sine overvejelser, at Danmark altså selv har valgt, at det nok alligevel ikke var fundamentet for det danske samfund, eller også, at man bare ville ændre på hele vores samfundsmodel og derfor selv accepterede at indskrænke vores konfliktret og indskrænke retten til at konflikte for lige vilkår.
Derfor er vi klart imod det her lovforslag.
Vi er med på, at store dele af fagbevægelsen, herunder LO, bakker op om det forslag, der ligger.
Men vi har også forstået, at det i høj grad er, fordi man ønsker at undgå erstatning.
Vi mener altså, det er vigtigere, når vi skal vurdere vores stilling, at se på det langsigtede perspektiv.
Vi vil under ingen omstændigheder være med til at stemme for at indskrænke konfliktretten.
Vi vil under ingen omstændigheder stemme for, at der ikke er lige vilkår, og at man ikke har ret til at kræve lige vilkår på det danske arbejdsmarked.
Det næste er jo så, at hvis vi for alvor skal gøre noget ved det her, kræver det en løsning på europæisk plan.
Det er det, dansk LO og svensk LO kræver, og det er det, den irske fagbevægelse også har krævet.
Det håber vi selvfølgelig at der kommer, men vi håber også, at Socialdemokraterne vil være med til at kræve, at vi får en juridisk bindende erklæring, altså at vi får noget, der binder EF-Domstolen til, at de skal respektere konfliktretten, så vi kan ophæve denne lovbestemmelse igen, så vi kan få forhandlet igennem og få sikret, at vi får ret til lige vilkår.
Det må være perspektivet, men det bliver altså ulige meget sværere, når flertallet om lidt selv har stemt for, at konfliktretten godt kan indskrænkes, at man godt kan acceptere, at vi ikke har lige vilkår i Danmark.