Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-03-15:
Tak for det.
Det er regeringens ambition, at vi skal have flere i beskæftigelse.
Det er derfor, vi med lovforslaget om kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen vil øge gevinsten ved at komme i beskæftigelse.
For mange kontanthjælpsmodtagere er der i dag ikke en mærkbar forskel mellem at være på kontanthjælp og være i arbejde.
Samtidig er der i dag en gruppe kontanthjælpsmodtagere, der reelt ikke står til rådighed for arbejdsmarkedet.
De seneste tal viser, at det drejer sig om cirka hver fjerde jobparate kontanthjælpsmodtager.
Det er også baggrunden for, at vi nu indfører et loft over de samlede ydelser, som man kan modtage i kontanthjælpssystemet.
Og samtidig stiller vi krav om, at kontanthjælpsmodtagere, der kan arbejde, skal opfylde et arbejdskrav på 225 timer inden for sammenlagt 1 år.
De 225 timer svarer til sådan ca. 5-6 timers arbejde om ugen eller 1½ måneds fuldtidsbeskæftigelse.
Kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen skal sikre, at flere kontanthjælpsmodtagere bliver en del af det arbejdende fællesskab.
Det vil yderligere øge gevinsten ved og dermed incitamentet til at arbejde.
Lovforslaget er udtryk for en rimelig balance mellem incitament til at arbejde og et rimeligt midlertidigt forsørgelsesgrundlag.
Men det er klart, at det selvfølgelig indebærer, at man som kontanthjælpsmodtager må prioritere sine udgifter, i lighed med hvad der gælder for borgere i beskæftigelse.
Det er endvidere min og regeringens klare opfattelse, at hvis vi skal bryde den sociale arv og understøtte, at næste generation får en uddannelse og får fodfæste på arbejdsmarkedet, så er det bedste, vi kan gøre for de familier, at få forældrene i arbejde.
Det har været afgørende for regeringen og aftalepartierne, at der med lovforslaget skabes den rette balance mellem et rimeligt forsørgelsesniveau for alle på den ene side og et reelt incitament til at arbejde på den anden side.
Kontanthjælpsloftet gælder som udgangspunkt for alle personer, der modtager integrationsydelse, uddannelseshjælp eller kontanthjælp.
Men for hovedparten af de modtagere af kontanthjælp, der berøres af kontanthjælpsloftet, vil den samlede ydelsesreduktion være på under 2.000 kr., og den gennemsnitlige ydelsesreduktion vil være på ca. 1.450 kr. pr. måned.
Efter min opfattelse er der tale om et rimeligt forsørgelsesniveau, samtidig med at reglerne gør det muligt for den enkelte helt eller delvis at undgå reduktion i særlig støtte eller boligstøtte ved at arbejde nogle få timer om ugen.
Når man samtidig tager i betragtning, at kontanthjælp er en midlertidig ydelse, og at personer, der slet ikke kan arbejde, ikke skal være i kontanthjælpssystemet, så skal vi selvfølgelig have ydelsesniveauer, der understøtter, at det kan betale sig at arbejde. Vi har i lovforslaget og ændringsforslaget undtaget forskellige grupper af handicappede fra kontanthjælpsloftet.
Det gælder for det første personer, som er stærkt bevægelseshæmmede, og som er visiteret til en egnet bolig af kommunen.
Her vil boligstøtten ikke indgå i loftet.
Det gælder, uanset om det er kontanthjælpsmodtageren selv eller et husstandsmedlem, som ikke er kontanthjælpsmodtager, der er stærkt bevægelseshæmmet.
Derudover undtages både særlig støtte og boligstøtte fra loftet til stærkt bevægelseshæmmede personer og personer, der modtager døgnhjælp efter serviceloven, og som selv har fundet en egnet bolig, dvs. i de situationer, hvor boligen ikke er anvist af kommunen.
Personer med så begrænset arbejdsevne, at kommunen ud fra et konkret individuelt skøn vurderer, at de pågældende ikke vil kunne opnå beskæftigelse på 225 timer inden for 1 år på det ordinære arbejdsmarked, undtages efter forslaget fra det skærpede rådighedskrav.
Langt de fleste personer, der er vurderet aktivitetsparate, f.eks. på grund af handicap, misbrug, psykiske lidelser osv., forventes derfor at blive undtaget fra 225-timerskravet.
Det skal samtidig understreges, at der med de ændrede regler ikke stilles krav om, at borgeren med det samme kommer i fuldtidsbeskæftigelse eller deltidsbeskæftigelse med et højt timetal.
Der stilles alene krav om 225 timers arbejde inden for 1 år, hvilket betyder, at man med 5-6 timers arbejde om ugen vil kunne opfylde kravet.
Det vil sige, at småjobs af kortere varighed også er en mulighed.
De økonomiske incitamenter skal selvfølgelig ikke stå alene, og vi skal gøre alt, hvad vi kan, for samtidig at understøtte borgerne i at komme i job.
For et job er den bedste vej til en tryg og stabil tilværelse for den enkelte familie.
Her mener jeg ikke, at vi må opgive ambitionen om et job og den forøgede livskvalitet, det bærer med sig for den gruppe af kontanthjælpsmodtagere, der ikke aktuelt er jobparate.
Her er det netop jobcentrenes opgave at medvirke til, at borgerne kommer tættere på arbejdsmarkedet eller deltager i uddannelse.
Kommunen har pligt til at hjælpe og understøtte ledige med at komme ind på arbejdsmarkedet via et individuelt kontaktforløb og en aktiv indsats.
Det individuelle kontaktforløb betyder, at der jævnligt skal være samtaler mellem jobcentret og den ledige.
Samtalerne skal sikre, at der følges op på de iværksatte indsatser.
Jobsøgning osv. skal drøftes, og det næste skridt mod beskæftigelse skal aftales.
Den aktive indsats skal tilrettelægges med udgangspunkt i den enkeltes ressourcer og behov og kan f.eks. bestå af løntilskud eller virksomhedspraktik.
Eksisterende viden peger på, at virksomhedsrettede indsatser har den bedste beskæftigelseseffekt, også for de udsatte målgrupper.
Det var bl.a. en central konklusion i det udvalgsarbejde, Carsten Koch gennemførte for den tidligere regering.
Derfor vil vi gerne understøtte kommunernes arbejde med at få udsatte kontanthjælpsmodtagere i gang ude på virksomhederne.
Derudover er der med satspuljen for 2016 afsat 78,2 mio. kr. til særligt tilrettelagte virksomhedsforløb, der skal fremme, at jobcentrene får de udsatte ledige i en virksomhedsrettet indsats på ordinære arbejdspladser, som kan gøre dem klar til et ordinært job.
Der er derfor fokus på at hjælpe personer til hurtigst muligt at opnå varig beskæftigelse og hel eller delvis selvforsørgelse eller ordinær uddannelse.
Som det også fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, skal kommunerne helt konkret være ekstra opmærksomme på at vejlede og hjælpe personer, der modtager kontanthjælp, når de nærmer sig ydelsesreduktionen som følge af 225-timersreglen.
Kommunerne kan i forbindelse med kontaktforløbet f.eks. tilbyde disse borgere en virksomhedskonsulent med særligt branchekendskab og viden om jobmulighederne på det lokale arbejdsmarked.
Det er således også vigtigt for mig endnu en gang at slå fast, at borgere, som mere permanent overhovedet ikke kan arbejde, f.eks. på grund af sygdom, slet ikke skal være i kontanthjælpssystemet.
Her har kommunerne pligt til at sørge for, at borgerne får den rette hjælp.
Kommunerne skal endvidere systematisk via rehabiliteringsteams følge op på, om en borger f.eks. skal visiteres til et ressourceforløb eller et fleksjob eller have tilkendt førtidspension, hvis personen i øvrigt opfylder betingelserne for det.
Det har aftalepartierne lagt særlig vægt på, og det fremgår derfor også af lovforslaget, at Beskæftigelsesministeriet vil iværksætte en evaluering i 2017, som skal belyse, i hvilket omfang udsatte kontanthjælpsmodtagere får afklaret deres arbejdsevne og forsørgelsesgrundlag.
I forhold til mulighederne for at skaffe sig et job mener jeg faktisk at vi har et velfungerende og dynamisk arbejdsmarked, hvor der løbende skabes mange job.
Aktuelt nævner en række arbejdsgivere endda, at de har svært ved at få besat ledige stillinger.
Heraf var 18.123 nyopslåede stillinger.
De opslåede stillinger på Jobnet udgør samtidig kun en del af de stillinger, der var ledige i januar.
Rigtig mange ledige stillinger i Danmark besættes f.eks. via netværk og uformelle kanaler.
Der var i perioden fra fjerde kvartal 2014 til tredje kvartal 2015 knap 776.000 jobåbninger i Danmark.
Det understreger, at der er job at få.
Det skal samtidig ses i lyset af, at der i oktober 2015 var knap 155.000 fuldtidsbeskæftigede udenlandske statsborgere, der arbejdede i Danmark.
Jeg kan oplyse, at et nyt kontanthjælpsloft, en 225-timersregel osv. efter regeringens ændringsforslag på lang sigt samlet set skønnes at styrke de offentlige finanser med i størrelsesordenen 538,5 mio. kr. efter skat og tilbageløb og inklusive adfærdsmæssige konsekvenser.
Samtidig forventes forslaget at indebære en styrkelse af beskæftigelsen med i størrelsesordenen 700 årsværk eller fuldtidspersoner.
Det er min opfattelse, at vi med loftet over kontanthjælpen og 225-timersreglen bringer kontanthjælpssystemet i den rigtige retning.
De ændringer, vi foretager, er udtryk for en rimelig balance, hvor alle fortsat er sikret et rimeligt forsørgelsesgrundlag.
Desuden er der fortsat en række muligheder for at yde supplerende hjælp til den enkelte efter en individuel og konkret vurdering.
Både reglerne om loftet og 225-timersreglen indeholder de nødvendige undtagelser, sådan at vi sikrer, at f.eks. handicappede, der har nødvendige højere udgifter til en bolig, ikke rammes uhensigtsmæssigt, og sådan, at personer, der aktuelt ikke kan arbejde, ikke mister deres hjælp på grund af kravet om 225 timers arbejde.