Jonas Dahl (SF), 2013-05-29:
Tak for det.
Den internationale verden står over for tre klare udfordringer: øget ulighed, økonomisk ustabilitet og klimaudfordringerne.
Det blev igen italesat, da verdens ledere mødtes tidligere på året i Davos til World Economic Forum.
I regeringen er vi i fuld gang med at håndtere de udfordringer for Danmark og for danskerne.
Det gør vi med en kurs, der blev sat fra dag et, og som vi har holdt lige siden, en kurs med klare mål og klare prioriteringer.
Det handler først og fremmest om at sikre nye arbejdspladser til de ledige, så færre risikerer langtidsledighed og ingen mister fodfæstet på arbejdsmarkedet.
Dernæst handler det om reelle muligheder for alle.
Det sker gennem et bedre uddannelsessystem og gennem et sundhedssystem, der favner alle uanset sygdom eller indkomst.
Sidst, men ikke mindst handler det om at holde styr på økonomien og sikre en økonomisk bæredygtighed.
Det handler bl.a. om langsigtede håndteringer af de udfordringer, vi står over for på f.eks. klima- og miljøområdet.
Der skulle ryddes op efter hr. Lars Løkke Rasmussens vagt, hvor arbejdspladserne var fosset ud af landet, hvor overbetalingen af privathospitalerne og skattefrihed for private sundhedsforsikringer var en tikkende bombe under velfærdssamfundet, og hvor højkonjunktur og velmagtsdage blev forspildt med store økonomiske underskud til følge.
Oprydningen tager tid, men vi er i fuld gang.
Senest har vi med en mere gradvis indfasning af dagpengeperioden sikret økonomisk tryghed og muligheder for de tusindvis af ledige, der inden for kort tid ellers ville risikere at falde ud af dagpengesystemet.
Da den borgerlige regering vedtog halveringen af dagpengeperioden, mente Venstres partiformand, hr. Lars Løkke Rasmussen, at vi, citat, med sikkerhed var helt fri af krisen – når den kortere dagpengeperiode trådte i kraft, vel at mærke.
Sådan gik det som bekendt ikke.
Derfor har denne regering allerede to gange sikret midlertidige løsninger til de mennesker, der stod til at miste retten til dagpenge, og nu har vi så lavet en mere langsigtet løsning.
Hvad har vi ellers gjort, siden vi stod her i oktober til åbningsdebatten?
Når det gælder arbejdspladser, har vi på trods af økonomisk svære tider ført en aktiv finanspolitik, sørget for, at færre end ellers har mistet arbejdet under krisen, og med finansloven for 2013 og energiaftalen for 2012 blev der skruet op for de offentlige investeringer i folkeskole og daginstitutioner, sikret penge til klimatilpasning og sikret tilskyndelse til at fremrykke erhvervsinvesteringer og åbne op for flere renoveringer.
Med vækstplanen her i foråret gik vi endnu videre med jobinitiativer både på kort og på lang sigt – tiltag, der virker her og nu, tiltag, der i dag og i morgen vil betyde flere job, også i brancher og egne af landet, hvor det ellers har været lidt svært.
Jeg tænker bl.a. på udkantsområderne, der fik nedrivningspulje, bredbånd, kystsikring, større fradrag for moms på virksomhedernes hotelovernatninger.
Bilbranchen fik en midlertidig forhøjelse af reparationsgrænsen for totalskadede biler, og kommunerne fik mulighed for at fastholde investeringsniveauet.
Endelig er der håndværksfagene, der fik en forlængelse og udvidelse af boligjobordningen.
Det giver alt sammen job her og nu.
Samtidig viser tallene, at regeringens vækststrategi virker.
Stigende eksport til de nye markeder, herunder Kina, har skabt 4.000 job alene sidste år.
Det viser netop, at vi er i stand til at konkurrere på andet end løn og ringe arbejdsvilkår.
Reelle muligheder handler især om job, men det handler også om langt mere.
Det handler om uddannelse og sundhed.
Uddannelse starter i folkeskolen.
Vi har i dag en god folkeskole, men den skal blive endnu bedre.
Det handler om at give vores børn den bedst mulige start på livet, og regeringen fremlagde derfor allerede i december et ambitiøst bud på et løft af den danske folkeskole, hvor eleverne får mere tid med lærerne og flere timer til undervisning, motion, fysisk aktivitet og praktiske fag.
Med oplægget sikrer vi, at børn, der har det svært, får ekstra støtte, og børn, der kan klare lidt større udfordringer, får mulighed for det.
Også erhvervsuddannelserne skal have et gennemgribende eftersyn, og det er vi i gang med nu.
Med de seneste finanslove er der sket forbedringer på kvalitet i forhold til praktikpladser, men vi vil videre end det.
Og så vil vi sikre, at skolerne får et løft i kvaliteten, så de bliver attraktive for alle unge.
Vi har brug for faglært arbejdskraft i fremtiden, og derfor er den udvikling, vi ser for øjeblikket, med faldende tilgang og øget frafald langtfra godt nok.
På sundhedsområdet har regeringen fremlagt et ambitiøst sundhedsudspil, hvor uligheden eller bekæmpelse af uligheden er det gennemgående tema.
Det er ikke godt nok, når det i dag er sådan, at den rigeste fjerdedel af danske mænd lever 10 år længere end den fattigste fjerdedel.
Det er slet, slet ikke godt nok.
Derfor har vi også ambitioner, og det er derfor, vi har fremlagt vores sundhedsudspil.
Men sundhedsudspillet handler også om andet end levetid.
Det handler om bedre opfølgning til nybagte forældre, en styrket kræftindsats, en forbedret alkoholbehandling og inddragelse og styrkelse af psykiatrien.
På miljøområdet skal vi udnytte de forcer, vi har her i landet.
Det handler som sagt om energirenoveringer, som vi også skal bruge, fordi vi rent faktisk får skabt job.
Men det handler også om at blive bedre til at udnytte vores ressourcer.
Det handler om vand, det handler om affald osv.
Siden årtusindskiftet er priserne på råvarer steget med det tredobbelte i forhold til lønningerne.
De stigende råvarepriser giver nye muligheder, hvis man som Danmark er fattig på råvarer, men rig på talent.
Vi skal eksportere vores viden om, hvordan man undgår spild af energi, vand, materialer, til hele verden.
Den udvikling støtter regeringen, og det gør vi, fordi det skaber job, det skaber beskæftigelse, men det øger også konkurrenceevnen og er med til at sikre, at vi kan håndtere de klimaudfordringer, vi står over for.
Det gør vi, fordi vi tror på en velfungerende offentlig sektor, fordi en velfungerende offentlig sektor er et grundlag for både en velfungerende privat sektor og private arbejdspladser.
Et af de seneste eksempler er togfonden.
Vi sikrer ekstra 27 mia. kr. ud af selskaberne i Nordsøen, og det handler om at sikre elektrificeringen af jernbanenettet og handler om at nedbringe rejsetiden mellem de største byer.
Sådan bliver togene hurtigere og mere attraktive i forhold til biler og fly til gavn for miljø og klima, men også fordi det rent faktisk betyder noget, at pendlerne får kortere vej til arbejde.
Men de tiltag, der styrker og forbedrer, tager tid.
Grundlæggende tiltag og ikke de utilstrækkelige løsninger, som vi så under VKO, er den eneste rigtige vej.
Men hvad gør det største oppositionsparti imens?
De kommer med kritik, kritik, kritik, men ikke med konkrete løsninger på de udfordringer for Danmark og danskerne.
Sådan var det også tidligere i debatten i dag.
Lad os nu bare tage dagpengene.
Venstres formand, hr. Lars Løkke Rasmussen, lovede, at kun nogle få tusinde ville mærke konsekvenserne af en kortere dagpengeperiode.
Samtidig lod han arbejdspladserne fosse ud af landet under sin vagt og efterlod 150.000 danskere uden job.
Derfor ved vi nu, at påstanden om, at kun nogle få tusinde ville blive ramt, ikke holdt.
Vi har fundet en løsning, der skaber tryghed for rigtig mange mennesker ved at sikre deres indtægtsgrundlag.
Samtidig skal vi høre på, at de borgerlige nedgør den aftale, der er indgået, selv om Venstre har hovedansvaret for den bratte indfasning af dagpengereformen, og selv om Venstre ved, at indfasningen hvilede på uholdbare forudsætninger.
Når det gælder jobskabelse, er Venstres bedste bud stadig, at vi skal sætte lønningerne ned og udhule almindelige familiers livsgrundlag.
Som bl.a. bebudet af hr. Claus Hjort Frederiksen i efteråret skal vi i en 8-årig periode forfølge en strategi, hvor et vedvarende trykkeri af lønnen – nedad vel at mærke, helt ned til det tyske niveau – er det, der skaber job.
Skabelse af job og sænkning af levestandarden skal gå hånd i hånd ifølge Venstre, men det er ikke vejen frem.
Til gengæld havde Venstre engang en vision om en timemodel for strækningerne København-Aarhus, Odense-Aarhus, Aarhus-Aalborg, når det drejer sig om den kollektive trafik.
Det indgik vi faktisk også en aftale om – trafikaftalen fra 2009.
Men Venstre har ikke været i nærheden af at finde pengene.
Det er så det, den her regering har gjort med oplægget til Togfonden DK.
Så også når det gælder timemodellen, fortsætter Venstre zigzagkursen, hvor man først mente ét og nu pludselig mener noget andet.
Jeg er sikker på, at det mere og mere går op for danskerne, at der er stor forskel på den regering, der sidder i dag, og den tidligere regering.
De borgerliges nulvækst, lavere lønninger og en ligegyldighed over for de arbejdsløses situation er ikke den vej, vi skal gå med Danmark.
Det er derfor, denne regering vil bevare et sundt velfærdssamfund, som sikrer den afgørende vækst, sikrer danske lønforhold og et sikkerhedsnet for de ledige.
Det er ikke altid lige populært, men det er det, der er brug for.
Men i SF er vi kun lige kommet i arbejdstøjet.
Vi er stærkt fokuserede på at skabe job og udvikling, så vi kan udvikle vores fælles velfærdssamfund til kommende generationer.
Vi fremlægger politik, som løser de problemer, borgerne står over for, og så skal den kommende tid bruges på at føre det ud i livet, så vi sikrer gode forhold for ikke mindst borgerne, men også dansk erhvervsliv.