Karen J. Klint (S), 2007-02-23:
Når man står ved sidelinjen, er det jo meget sjovt at høre, at ordet radikal kan bruges i flere sammenhænge; jeg ved ikke rigtig, om hr. Jørgen Winther mente, at det med en mellemmodel var Det Radikale Venstres forslag.
Det er faktisk et forslag, der har groet i den socialdemokratiske have, ganske vist hos en person, der er vokset op i en meget smuk radikal have, så det kan være, det er derfor, det så kan blive blandet lidt sammen.
Jeg vedkender mig meget gerne mit ophav, men også det politiske standpunkt, som jeg selvstændigt har.
Den socialdemokratiske gruppe er enig i at forbedre retstilstanden for donorbørn.
Der er, når man ser det fra donorbørnenes side, ikke nogen logik i, at de ikke har muligheder for på et tidspunkt at kunne opsøge deres biologiske forældre, når adoptivbørn kan.
Det, vi skal drøfte, er så, om de forskelle, der er vedrørende de biologiske forældre, alt efter om de er donorer eller har bortadopteret et barn, betyder, at retsforholdene skal være lidt forskellige.
Så synes vi Socialdemokrater i øvrigt ikke, at vi kun skal drøfte sæddonorer, for kommende regler må også gælde for ægdonorer.
I teorien kan en donor medvirke til fødslen af op til 25 børn.
Jeg har i hvert fald endnu til gode at opleve, at forældre, der har bortadopteret deres børn, har bortadopteret så mange.
Det vil sige, at en donor, hvis vi ændrer på det – eller når vi ændrer på det, for jeg tror, der vil være flertal for det på et tidspunkt – vil kunne blive opsøgt af mange flere, end en forælder, der bortadopterer, vil.
Det kan jo godt ske, vi så skal drøfte noget i forbindelse med det.
Så er der nogle, der har været inde på, at holdninger om donoranonymitet gennemgår en udvikling, og det har de også gjort i vores parti.
Men der er altså ikke sket ret meget på de måneder, der er gået her.
Det er jo sådan, at donorer står i registre med forskellige stamoplysninger, og sidst vi gennemgik loven, fik vi faktisk oplyst af dem, der er registeransvarlige, at man godt kunne udvide registeret uden bureaukrati og uden at slække på forskellige forhold.
Så kunne man jo have nogle ekstra rubrikker, fuld anonymitet som nu, betinget ophævelse, hvis der konstateres et eller andet, hvor man får behov for at kunne opspore donor.
At opspore donor er jo ikke nødvendigvis det samme som at bryde anonymiteten.
For hvis jeg får brug for en ny nyre, får jeg jo heller ikke at vide, hvem der er donor til den nyre.
Så det at opspore er jo ikke det samme som at bryde ophævelsen, når barnet fylder 18 år, eller at kende donor, hvis de juridiske forældre ønsker det.
Så kan man jo lave et match: Hvad er det, donor vil, og hvad er det, forældrene ønsker?
Vi ved godt, at ændringer i anonymiteten kan og vil påvirke donorkorpset, men vi tror faktisk, at en eventuel skattepligt vil påvirke mere end debatten, vi har i dag.
I de lande, hvor man har ændret anonymiteten, ser man så en anden type komme ind; de er lidt mere voksne og har ofte selv fået børn.
Erfaringsgrundlaget blandt forskellige landes donorer er derfor meget forskelligt, og skiftet i donorkorpsets sammensætning kan måske også i sig selv medføre nogle andre tilpasninger, når vi når så langt.
Personligt kan jeg godt forestille mig, at lempelser i anonymiteten kan betyde, at en donor ønsker et andet loft end 25.
For det kan jo i teorien være ret mange, der kommer og banker på senere i ens liv og siger: Jeg vil godt lige hilse på dig.
Og det er jo ikke engang sikkert, at man de her mange år efter har fortalt sin nye familie, at man har været donor.
Så vi har ikke lagt os fast på nogen model, men vi synes, det er dejligt at komme til at drøfte det, især hvis vi kan få drøftet det på en konstruktiv og seriøs måde, så vi måske kan få nedsat et udvalg eller få andre til at hjælpe os med at finde ud af, hvordan vi kan fremtidssikre det her, så retstilstanden bliver forbedret for de børn, der gerne skulle fødes, og også sådan at vi bevarer et donorkorps og dermed også en reel mulighed for mennesker, der ønsker kunstig befrugtning.