Tom Behnke (KF), 2008-03-11:
Lovforslaget her er, som det er blevet nævnt, et rigtig godt lovforslag, der jo primært sigter mod, at domstolene kommer til at kunne arbejde hurtigere og mere effektivt, og at sagerne ikke trækkes unødigt i langdrag, eller der går unødig lang tid, inden sagerne kommer for ved domstolene, nemlig ved, at retterne fremover har større mulighed for at gå ind og vurdere, om det er en rimelig tid, der går, inden den forsvarer, man har udvalgt sig, har tid til at møde op i retten.
Vi ved jo godt, at nogle forsvarere er så populære, at de har så mange sager, at der kan gå rigtig lang tid, inden de har tid til at møde op ved retten og få sagen gennemført, og det er sådan set ikke rimeligt, hverken for den tiltalte eller for domstolene.
Der må det være hensigtsmæssigt, at vi får sagerne ekspederet og kommer videre.
Alene det tiltag er rigtig godt.
Derudover indeholder forslaget jo også yderligere to elementer.
Det ene er i forlængelse af, at vi havde et lovforslag, hvor vi gik ind og begrænsede muligheden for længden af isolationsfængslinger netop af hensyn til den mistænkte, den varetægtsfængslede, den isolationsfængslede, for der er ingen tvivl om, at det er en belastning at sidde isolationsfængslet.
Naturligvis kan det være nødvendigt, at man bliver isolationsfængslet, men her lavede vi altså nogle spilleregler for og nogle reduktioner i længden af, hvor længe man kan sidde isolationsfængslet.
I forlængelse af det kommer så det her lovforslag, der tager fat på længden af varetægtsfængslinger, som jo så er blevet behandlet i en betænkning, og vi er meget enige i, at det er hensigtsmæssigt, at vi laver nogle klare spilleregler for varetægtsfængslinger, og at vi laver nogle begrænsninger på, hvor længe man kan sidde varetægtsfængslet, for det er unægtelig en belastning at sidde varetægtsfængslet.
Omvendt skal det selvfølgelig også være sådan, at det er muligt at varetægtsfængsle.
Hvis det er af hensyn til sagens opklaring, hvis man har behov for at varetægtsfængsle, ja, så skal man selvfølgelig også kunne det.
Vi er også tilfredse med, at det sådan helt ekstraordinært vil være muligt at overskride de maksimale begrænsninger på, hvor længe man kan sidde varetægtsfængslet, hvis der er tungtvejende argumenter for, at der helt undtagelsesvis forlænges.
Det skal der selvfølgelig også være, for der kan være specifikke sager, omfattende sager, organiseret kriminalitet, grænseoverskridende kriminalitet, hvor det er nødvendigt for myndighederne at have lidt mere tid til at efterforske sagerne, inden man er klar til at rejse en tiltale.
Det sidste element, som handler om langvarige sigtelser, er et forslag, som jeg personligt har efterlyst meget længe, for det er ikke rimeligt, at vi i et retssamfund oplever, at nogle sigtede er sigtede i både halve og hele år og endda længere tid, inden de får en afklaring af tiltalespørgsmålet.
Der må det altså være rimeligt, at der, i stedet for at man bare kan være sigtet i årevis uden at få klarhed over, om myndighederne har tænkt sig at rejse en tiltale eller vil frafalde sagen, nu indføres en spilleregel her, der hedder, at når der er gået 1 ½ år har man altså krav på at få at vide, hvad myndighederne har tænkt sig i den her sag, hvor lang tid har man tænkt sig, der skal gå endnu, inden man er nået til en afklaring om, om der skal rejses tiltale eller ej.
Altså en retssikkerhed for, at sagerne ikke - i citationstegn - bare ligger, men at de rent faktisk også bliver fremmet med den hurtighed, som vi ønsker, nemlig at man så hurtigt som muligt får afklaret sagerne, får sørget for enten at rejse tiltale eller lade være, får sagerne bragt for domstolene og får fundet ud af, om den mistænkte er skyldig eller ej.
Så på alle måder et rigtig, rigtig godt lovforslag, som vi fuldt ud støtter fra konservativ side.