Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-04-20:
Jeg må sige, at jeg faktisk synes, at den konservative ordfører står og udtaler sig på en måde, som må være meget svær for miljøministeren.
Miljøministeren har kæmpet det her slagsmål i ICAO.
Hvis man står og stepdanser og siger, at man ikke rigtig ved, om det her er en del af skattestoppet, så er det jo fuldstændig undergravende for det afgørende miljøslagsmål, der er på internationalt plan.
Tak til Enhedslisten for at have rejst den her forespørgsel.
Det er et meget vigtigt emne.
Vi ved alle sammen, at den eskalerende globale opvarmning er et kæmpeproblem, og det er den største udfordring, vi står over for i de kommende år.
Det er også den største udfordring, vi står over for inden for meget kort tid, fordi der skal handles meget hurtigt, hvis vi skal undgå det, vi plejer at betegne som faretruende global opvarmning.
Man kan sige, at i øjeblikket er flytrafikken ikke en af de helt store syndere, men den er godt på vej til at blive det, og der er ingen international regulering af den og dens miljøskadelige virkninger, og derfor er det fuldstændig afgørende at få det.
Det indgår jo faktisk i Kyotoprotokollen i artikel 2, at parterne i Kyotoprotokollen skal arbejde for at nedbringe udslippet af drivhusgasser fra flytrafikken gennem ICAO, altså FN’s organisation, der regulerer civil luftfart.
Man må bare sige, at siden Kyotoprotokollen blev lavet tilbage i 1997, er der ikke kommet noget ud af det.
Og hvorfor er der ikke kommet noget ud af det?
Ja, det er der jo ikke, fordi en meget stor part i ICAO er USA, og USA har indtil videre formået at vetoe enhver form for aktivitet.
Derfor indgår det også i det forslag til vedtagelse, vi har fremsat, at hvis vi ikke inden for en rimelig tid rent faktisk kan få et gennembrud i ICAO, skal vi bruge den mulighed, der er i artikel 38 for at meddele en afvigelse, og sige, at så går vi – og med vi mener vi altså EU – alene på det her område og bruger muligheden for at få afgifter på flytrafikken.
Det er klart, at når man skal have regulering af flytrafikken, skal man bruge flere forskellige virkemidler.
Det her er ét virkemiddel.
Et andet er jo den form for afgifter, der ligger i et kvotesystem, og vi bakker naturligvis op om det forslag, som Kommissionen har lagt frem.
Vi synes godt, det kan være skrappere, end det er, og vi synes, det er helt til grin, at man sætter forskellige årstal på, hvornår kvoter på fly skal gælde internt i EU og ud og ind af EU.
Det er jo helt absurd, at det faktisk er EU’s transportkommissær Barrot, som fik lavet den her forskel mellem flyvninger internt i EU og så flyvninger ud og ind af EU.
Men vi kan jo også se, at det, der er lagt op til fra Kommissionens side, trods alt ikke flytter vanvittig meget.
Hvis man regner det om til sædepris, er det vel i omegnen af nogle kroner, et eller andet sted mellem et par kroner og 5-7 kr., som det kommer til at koste ekstra pr. flysæde.
Samtidig ved vi, at flyvninger bliver billigere.
Så der skal temmelig meget til, for at det her virker.
Så er vi naturligvis også af den opfattelse, at det er helt afgørende, at man får flytrafikken og i øvrigt søtransporterne med i den næste internationale aftale, som skal gælde fra 2012.
– 15 pct.
Det er altså ikke småting, så der kan gøres meget ved en langt bedre logistik på det her område, og det er derfor, vi også foreslår en sammenlægning af luftkontrollen på europæisk plan.
Der vil jeg egentlig gerne have en kommentar til, om regeringen er enig i, at det vil være en rigtig god idé.
Så er der det med alternativerne.
Derfor hænger det her jo meget sammen med, hvad vi laver af hurtigtogsforbindelser i Europa, hvis vi snakker transport for almindelige mennesker og ikke godstransporter.
Derfor har vi også den del med i vores vedtagelse, for vi mener, at det går uendelig langsomt også på EU-plan med at fremme det, der hedder gode togløsninger.
Langt de fleste af de penge, som EU bruger på det her område, går faktisk til vejtransport og ikke til det her, som netop kunne være et godt alternativ for mange mennesker, altså at stige op i et hurtigtog.
Vi ved jo, at hurtigtog faktisk er elsket, når man har dem.
Til allersidst vil jeg godt igen slå et slag for, at man rent faktisk får mærkning af flyafgange, altså, at man får mærkning og deklaration for fly; hvad det egentlig er, de slipper ud af CO2 – fuldstændig som vi har det for hårde hvidevarer, og som vi har det for biler.
Det vil være med til at bevidstgøre om, hvor stort et udslip der er fra fly, og en sådan mærkning skal selvfølgelig inkludere det, der handler om – som miljøministeren også sagde – at effekten af udslip af CO2 fra fly er to til fire gange så høj, som den er, hvis man slipper det ud nede ved jordoverfladen.
Jeg skal svare på dem begge to.
Hr. Martin Lidegaard spørger, om gods ikke skal beskattes hårdere osv.
For det første må jeg sige, at jeg ikke har et endeligt tal over det, fordi det er så nyt, at man putter mere og mere gods over på fly, men jeg skal gerne finde ud af, hvor stor den forskydning er.
Det var interessant nok at få at vide.
For det andet må man konstatere, at nationalt er det jo i hvert fald ikke et emne.
For det tredje, og det synes jeg sådan set er det vigtigste, fremgår det af rammenotatet fra EU, at man vil arbejde for, at gods rammes hårdere end passagerer.
Så det er altså med i forslaget til direktivet.
Dertil skal så føjes, at en meget stor del af det gods, der transporteres med fly, tages med for at udnytte en ledig kapacitet, og det er jo sådan set meget fornuftigt, kan man sige.
Så der er altså både for og imod det.
Fru Anne Grete Holmsgaard taler om hurtigtogene, og det var der også andre der gjorde, og det er jo en diskussion, vi har sådan med jævne mellemrum.
Min personlige opfattelse er den, at hurtigtog over hele Europa – en meget stor del af Europa – er fantastisk godt.
Jeg synes, det er vidunderligt at sidde i et hurtigtog fra Lyon til Paris, for det kører på næsten ingen tid, i stedet for at skulle ud i en lufthavn og ind fra en lufthavn og alt det der.
Men jeg må samtidig også sige, at vi i Danmark prioriterer anderledes, og det er af den meget enkle årsag, at Danmark simpelt hen er for lille et areal til disse meget hurtige tog.
Man kan jo sagtens køre på almindelige skinner, og forudsætter vi f.eks., at Femernforbindelsen kommer, vil gevinsten i forhold til investeringen være meget beskeden, hvis vi tager fra Rødby til København, altså de der 110, 120 km.
Der tror jeg altså, vi kan bruge vores penge bedre med det samme formål, som fru Anne Grete Holmsgaard og andre har nævnt.
Det er simpelt hen, fordi det er uhørt, fantastisk dyrt f.eks. at bygge en hurtiglinje – det skal jo være en helt ny linje – København-Rødby eller København-Århus, som der jo har været flere, der har talt om.
Gevinsten står ikke i forhold til den kæmpeinvestering, det er, fordi det altså er meget små afstande, vi har i Danmark, fordi vi er sådan et lille, hyggeligt land.