runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2015-04-07:
Det er det, jeg mener.
Den ene er endda lidt passiv i det og siger, at når forholdene tillader det, mener vi, man kan begynde at vende tilbage.
Den siger, at vi må gøre noget for at få tyrkerne til at forstå, at vi skal have humanitær hjælp og genopbygningsmaterialer ind i Kobani.
Så kunne man jo sige, at der nok ikke er nogen af dem, der flytter en stivnakket tyrkisk præsident, men hvis ikke det var vores rolle at påvirke kurderne, påvirke tyrkerne, påvirke Assad, påvirke alle mulige andre i en situation, hvor det brager løs med krig, og hvor folk bliver slået ihjel i hundredtusindtal, hvad pokker skulle vi så gøre?
Vi er da nødt til at gøre et eller andet, og det her er jo et forsøg på at formulere det.
Men der kan jeg så forstå, at resolutioner ikke duer.
Lars Barfoed (KF), 2015-04-07:
Nu har jeg ikke de resolutioner i hånden, så jeg ved ikke præcis, hvad der er indholdet af de vedtagelser, som hr. Christian Juhl nu vifter med.
Men Folketinget kan jo vedtage mange ting, og i mange sammenhænge kan det være udtryk for, at vi giver udtryk for en holdning, andre gange kan det være noget, vi pålægger regeringen at gøre, som kan gøre en forskel.
Nu taler vi altså om den resolution eller det forslag, som Enhedslisten har foreslået i Folketingssalen i dag, og det fører slet ikke til noget i forhold til det, som vi andre vil vedtage, som lige præcis er det, der skal til, nemlig at fortsætte vores seriøse arbejde i det internationale samfund ved at presse tingene i den rigtige retning.
Christian Juhl (EL), 2015-04-07:
Jamen jeg vil lige stå og vifte lidt med en resolution her, der hedder V 40.
Den er bl.a. underskrevet af hr. Lars Barfoed.
Tror hr. Lars Barfoed, at den her resolution har nogen betydning for situationen nu, hvor han har udtalt sig markant imod en anden resolution, som jeg også kan vifte med, nemlig V 39?
Lars Barfoed (KF), 2015-04-07:
Det skal jeg ikke kunne sige.
Men jeg tror, at de fleste vil kunne indse, at det, der gør en forskel, er, at Danmark deltager sammen med vores allierede i koalitioner og i andre sammenhænge, altså deltager i det internationale samfunds bestræbelser på at skabe en løsning.
Vi opnår intet ved, at vi løber uden om alle de andre med nogle resolutioner, som vi står og vifter med foran den tyrkiske ambassade, eller at vi sender nogle ned til den tyrkiske regering og der vifter med en resolution, der er vedtaget i Folketinget.
Det er ikke det, der gør en forskel i international politik.
Det er, at vi deltager seriøst i de fora, der nu engang er, og hvor sådan nogle ting bliver rejst, og der presser på i den rigtige retning.
Det er det, som den resolution, som vi andre vil vedtage, lægger op til, hvilket netop kan gøre en forskel.
Så jo, det kan gøre en forskel, at vi vedtager resolutioner i Folketinget, men det skal være nogle resolutioner, der er kloge, og som fører til noget.
Søren Pind (V), 2015-04-07:
Det fremsatte lovforslag har til hensigt at opdatere lov om udenrigstjenesten, så den afspejler praksis og forholdene af i dag.
Der fjernes enkelte bestemmelser, der sker en sproglig opdatering af formuleringer, og enkelte steder ændres lovgivning, så den afspejler praksis, enten i andre ministerier eller den praksis, der er gældende i Udenrigsministeriet.
Jeg vil dog advare mod at forveksle det fremsatte lovforslag med en modernisering, endsige en effektivisering af Udenrigsministeriet.
Det er forhold, vi har efterlyst hos den nuværende regering.
Venstre kan således støtte lovforslaget.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-04-07:
Jo, men realiteten er jo bare den, at nu er der gået 2½ måned, og mineryddere har ikke kunnet komme ind.
Genopbygningsmateriale har ikke kunnet komme ind.
Det udstyr, som skal fjerne de murbrokker, hvorunder der ligger lig, som skaber fare for epidemi, har ikke kunnet komme ind.
Og nu har vi så en situation, hvor det bredt i Folketinget er blevet tilkendegivet, at man vil bakke op om en klar udmelding fra udenrigsministeren om, at der selvfølgelig bør åbnes.
Det, som jeg ved at kurderne i Kobani har opfordret til, var, at det var FN, der styrede den grænseovergang, så man sikrede, at det var genopbygningsmateriale, der kom over.
Tyrkiet har jo bare ikke ønsket det endnu.
Martin Lidegaard (RV), 2015-04-07:
Jamen jeg sender gerne igen det klare signal, at jeg – ligesom et meget bredt flertal i Folketinget – selvfølgelig ønsker at få genopbygget Kobani så hurtigt som muligt og derfor også, at der kan komme de byggematerialer over grænsen, der skal til for at genopbygge Kobani.
Det signal sender jeg meget gerne.
Men der, hvor jeg tror at vandene skiller lidt mellem Enhedslisten og resten af Folketinget, er der, hvor det er, som om Enhedslisten ønsker at gøre det til ene og alene den tyrkiske regerings ansvar og skyld, at Kobani ikke for længst er genopbygget.
Så enkel er virkeligheden altså ikke, som jeg lige forsøgte at redegøre for.
Det er ikke sådan, at den tyrkiske regering har nægtet f.eks. Røde Kors at komme ind.
Faktisk opererer Røde Kors slet ikke fra Tyrkiet ind i Syrien ifølge de oplysninger, vi har fået fra Røde Kors.
Vi har endda formodninger om, at Folkekirkens Nødhjælp, som vi først nu får sat i gang med minerydning, også kommer i gang.
Derfor kan jeg ikke helt genkende billedet af, at der skulle være en tyrkisk regering, som stiller sig aktivt i vejen for den genopbygningsindsats.
Men at sende signalet om, at vi ønsker den og selvfølgelig også forventer, at Tyrkiet samarbejder, gør jeg gerne.
Martin Lidegaard (RV), 2015-04-07:
Det er selvfølgelig paradoksalt at forhandle med et regime og en diktator, der har så mange hundredtusindvis af liv på samvittigheden, som tøndebomber sin befolkning, og som i enhver forstand udfører reel terror mod sin civilbefolkning.
Derfor blev jeg selvfølgelig også nødt til at gøre klart, at sådanne forhandlinger ikke kan føre til, at han er, om jeg så må sige, en blivende magtfaktor i Syrien.
Men at vi ikke skulle forsøge at forfølge de politisk løsninger, vil jeg under ingen omstændigheder kunne genkende overhovedet.
Christian Juhl (EL), 2015-04-07:
Hvis jeg forstår det rigtigt, vil ministeren nu kræve af Tyrkiet, at grænsen bliver åbnet for nødhjælpere, mineryddere og den slags ting, og det er jo fint, hvis det er rigtigt forstået, men det sidste svar her blev jeg noget foruroliget over.
Drejer det sig først om at bekæmpe og bekrige osv.?
Er det helt uden for regeringens horisont eller vision at finde en fredelig løsning, altså finde en forhandlet løsning på krigen i Syrien, og sørge for, at der bliver en politisk løsning, hvor alle parter inklusive kurdere er inddraget i de forhandlinger?
Martin Lidegaard (RV), 2015-04-07:
Det er en stor diskussion, hr. Søren Pind lægger op til.
Det er rigtigt, at der er stærke forlydender om, at i de helt indledende faser bidrog også præsident Assad, men ikke alene Assad, til dannelsen af ekstremistiske grupperinger i oppositionen.
Det er der mange efterretninger og mange forskellige analyser af, men vi må lægge til grund, at en eller anden rolle spillede styret i Damaskus.
Det, der jo er paradokset og tragedien i Syrien, og grunden til, at man ikke har foretaget en militær intervention mod Assad, er, at Assad desværre støttes aktivt af både Iran og Rusland, og derfor har vurderingen jo fra allieret side, også fra USA's side, været, at det at forestille sig en hurtig militær løsning i forhold til Assad næppe var muligt, fordi han ville blive støttet aktivt af både Iran og Rusland, sådan at man risikerer at eskalere situationen.
Det gør jo ikke situationen bedre eller mindre tragisk, men det er en forklaring på, at man ikke har sat ind med militære løsninger; man har ikke troet, at de kunne løse problemet i dette tilfælde.
Søren Pind (V), 2015-04-07:
Er udenrigsministeren enig i, at Assad bærer hovedansvaret for ISIL's opståen på grund af bl.a. fangeløsladelser af ekstremister, og kan udenrigsministeren sætte ord på det paradoksale i, at Vestens indsats helt og udelukkende er rettet mod ISIL og ikke også mod præsident Assad?
Martin Lidegaard (RV), 2015-04-07:
ISIL er jo et forholdsvis nyt fænomen, kan man sige, i den syriske borgerkrig, der først for alvor blev aktivt for 1-1½ år siden og derfor indtil nu har færre ofre og mord på samvittigheden, selv om de nu absolut også har deres del af den forfærdelige terror og rædsel, der pågår.
Søren Pind (V), 2015-04-07:
Jeg vil egentlig bare høre udenrigsministeren ad: Anser udenrigsministeren Assad for at være den hovedansvarlige for flygtningekatastrofen i Syrien, eller anser udenrigsministeren ISIL for at være den hovedansvarlige part for flygtningekatastrofen i Syrien?
Mikkel Dencker (DF), 2015-04-07:
Det er en forkastelig handling, der er foregået, hvad angår både Krim og den russiske involvering i det østlige Ukraine.
Christian Juhl (EL), 2015-04-07:
Når man griber til sådan en beslutning som at fratage Rusland deres stemmeret i Europarådet, må der ligge nogle velovervejede tanker bag det.
Hvorfor er det Rusland i den her situation og ikke Aserbajdsjan, som var formandsland, og som har overtrådt menneskerettighederne voldsomt, eller Ukraine, som forbyder almindelige ngo'er at arbejde frit – for slet ikke at snakke om den holdning, de har til presse og andre ting?
Hvor er grænsen for den slags ting, og er der slet ikke et princip om, at Europarådet er et sted, hvor man taler sammen, selv med sine fjender?
Peter Juel Jensen (V), 2015-04-07:
Jeg vil også gerne takke min kollega for en god ordførertale.
Jeg deler selvfølgelig ordførerens holdning, med hensyn til at det er nødvendigt, at man i OSCE har de nødvendige redskaber.
Men jeg deler ikke den opfattelse, ordføreren har, nemlig at det her kan minde om en ny kold krig.
Jeg tror, vi skal holde den form for retorik fuldstændig ude af det, netop fordi vi her taler om en konflikt mellem to OSCE-lande.
Det, jeg savner lidt, er at få at vide, om Dansk Folkepartis ordfører er enig med mig i, at besættelsen af det østlige Ukraine og annekteringen af Krim er fuldstændig forkastelig adfærd fra russisk side.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2015-04-07:
Vi skal monitorere det, vi kan, men uden at legitimere det, vi ikke kan.
Jeg synes, det er rigtig vigtigt at holde fast i, at den rolle, som Rusland på det seneste har spillet i OSCE, giver problemer.
Den reelle vetoret, som de jo har i forhold til alt andet end det, der foregår i PA, er problematisk.
Det er f.eks. i den situation, hvor vi gerne vil have overvåget den ukrainsk-russiske grænse, svært at tale om, at det er en reel overvågning.
Det bunder ikke i manglende vilje fra organisationen som sådan, men en uenighed blandt de medlemslande, der er en del af organisationen, og jo i særlig grad Rusland.
Martin Lidegaard (RV), 2015-04-07:
Ja, men som sagt tager jeg gerne de faldne bemærkninger med tilbage som inspiration til næste års redegørelse.
Lars Barfoed (KF), 2015-04-07:
Jamen det er jeg sådan set enig i.
Men netop derfor er det måske mærkeligt, at det ikke afspejler sig i redegørelsen.
Og netop derfor er der måske behov for, at der er noget gennemsigtighed i og noget dialog om arbejdet i Permanent Council.
Så derfor synes jeg i virkeligheden, at ministerens bemærkninger understøtter behovet for at lade det fylde mere og give mulighed for, at der i højere grad er en debat også om, hvad der foregår der.
Martin Lidegaard (RV), 2015-04-07:
Ja, jeg beklager, at jeg ikke fik det med Permanent Council med i min første besvarelse.
Jeg tager gerne de faldne bemærkninger med tilbage til Udenrigsministeriet.
Jeg opfatter jo egentlig Permanent Council som selve maskinrummet i OSCE.
Det er jo der, vores OSCE-ambassadører fra hvert land sidder og træffer de daglige beslutninger, om man vil.
Det vil sige, at det er dem, der sidder og får vores instruktioner som regering og med mandat fra de steder, hvor vi nu henter mandat til vores politikker.
Det betyder, at det jo sådan set på den måde er det mest, kan man sige, operative, udførende organ, vi har i OSCE.
Det er der, politikken kommer til udtryk, om man vil.
Hvis man kan synliggøre det og også, kan man sige, fremhæve og forklare, hvordan Permanent Council fungerer, og hvad det er, så vil vi meget gerne gøre det.
Men sådan set
kunne man også sige, at den politik, OSCE fører, jo i praksis bliver fastlagt i Permanent Council, i hvert fald i langt de fleste tilfælde.
Lars Barfoed (KF), 2015-04-07:
Tak for det.
Tak for svarene angående den parlamentariske forsamling.
Og må jeg lige indskudt om hr. Peter Juel Jensens tanke om måske at invitere til mission i Danmark sige, at der jo er muligheden for at lave en såkaldt limited mission, så man altså ikke bruger de store ressourcer på det, og det kunne måske være en overvejelse at gøre det.
Det, jeg imidlertid gerne vil spørge til, er det med Permanent Council, som jeg ikke synes ministeren reagerede på – altså min efterlysning af, at det også fylder noget i redegørelsen.
For det er dog en ganske væsentlig del af det samlede arbejde i OSCE, og jeg tror, der kan være behov for at skabe noget transparens omkring arbejdet i Permanent Council i Wien.
Så kunne ministeren ikke overveje i hvert fald fremadrettet at sikre, at det også får en vis fylde, og måske arbejde for, at det netop bliver mere transparent, så man i højere grad kan se arbejdet der som en del af det samlede arbejde i OSCE?
Martin Lidegaard (RV), 2015-04-07:
Jeg kan garantere for, at vi står skulder ved skulder med Estland i den her sag.
Jeg er helt på det rene med – efter mange besøg i de baltiske lande – at den nuværende konflikt af gode grunde fylder utrolig meget i både deres indenrigspolitik og deres udenrigspolitik.
De konkrete episoder, vi refererer til her, er ikke noget, vi på nogen måde skal lade ske upåagtet, og i det omfang vi overhovedet kan bidrage, så gør vi det.
Det tror jeg godt at Estland er klar over at Danmark gerne vil.
Peter Juel Jensen (V), 2015-04-07:
Jeg havde den store fornøjelse, at jeg var på en tur sammen med NATO PA til de baltiske lande, og jeg syntes klart, man kunne fornemme, at i takt med at der kommer flere og flere russiske provokationer og ikke mindst med kidnapningen af en grænsevagt, skærpes retorikken.
Ministeren ved jo også med ministerens indsigt, at når retorikken bliver skærpet for meget, så går man altså over og bruger andre metoder.
Så det gælder jo om, at vi bakker op om vores gode venner i de baltiske lande og hele tiden sørger for at lægge et fast og moderat pres på Rusland.
For det er en meget, meget stor ting for Estland at skulle stå alene og argumentere for at få sin grænsevagt hjem igen, og derfor har man brug for, at alle gode venner istemmer koret.
Så jeg håber, at ministeren vil fortsætte sit pres på Rusland.
Martin Lidegaard (RV), 2015-04-07:
I forhold til det sidste spørgsmål vil jeg sige, at det jo er en virkelig alvorlig og meget ulykkelig sag, som i sagens natur optager min estiske kollega i allerhøjeste grad.
Lige nu står sagen, så vidt jeg ved, desværre lidt i stampe, men for nu at svare konkret på spørgsmålet, vil jeg sige, at det selvfølgelig er Estland selv, der har ledelsen, med hensyn til hvordan det her bedst kan lade sig gøre i balancegangen mellem pression, men også dialog med de russiske myndigheder, og derfor opretholder jeg mest af alt en bilateral kontakt med Estland i den sag.
Peter Juel Jensen (V), 2015-04-07:
Tak, og tak for, at ministeren vil undersøge, om det kan lade sig gøre at invitere OSCE.
Så hvis vi på nogen måde skal have en mulighed for at få indsigt, i hvordan de gamle østlande skyder demokratiet i gang, og hvor langt de er nået osv., så bliver vi altså også nødt til at geninvitere.
Man kan jo altid invitere, og så er det måske ikke sikkert, at gæsterne kommer, men så har de i hvert fald haft chancen.
Så har jeg også et ganske kort spørgsmål.
Den 5. september blev en etisk grænsevagt kidnappet af russiske styrker.
Er det noget, som ministeren har rejst i ministerrådet, eller er det noget, som ministeren er opmærksom på?
Holger K. Nielsen (SF), 2015-04-07:
SF's ordfører, fru Trine Pertou Mach, kan ikke være til stede, så jeg skal på vegne af hende og SF sige tak til udenrigsministeren for en fin redegørelse om Danmarks engagement i Europarådet. Siden vi stod her for et år siden og debatterede ministerens redegørelse, har en bekymrende konflikt i Europa udspillet sig for øjnene af os.
Den russiske annektering af Krim, kampe og voldsomme uroligheder i Ukraine og eskaleringen af konfliktniveauet mellem Rusland og EU siden har med al tydelighed understreget nødvendigheden af institutioner som Europarådet.
Samarbejde og fælles institutioner på tværs af europæiske landegrænser er helt afgørende for at fremtidssikre europæiske borgeres ret til fred og sikkerhed og vores fælles forpligtelser i forhold til retsstatsprincipper og menneskerettigheder.
Det seneste år har vist os, at demokrati og fred aldrig må tages for givet.
Det er noget, vi løbende og vedvarende skal dyrke, styrke og insistere på.
Krisen i Ukraine har domineret store dele af Europarådets arbejde i 2014, men der sker også andre vigtige ting i regi af Europarådet.
SF bakker op om, at også Danmark fortsat støtter valgobservationsmissioner og langsigtede indsatser for menneskerettighedsfremme i Europa.
Vi bakker op om en kurs, hvor Danmark aktivt støtter og styrker Europarådets rolle som en central institution i Europa for at styrke retsstatsprincipper og menneskerettigheder og fredelig sameksistens i Europa.
Det ser til tider dystert ud, og man bekymres over udsigterne til en ny kold krig.
Desto vigtigere er det at bruge fælles institutionelle rammer og fastholde præmissen om, at vi i Europa lever i et skæbnefællesskab; vi er som befolkninger forbundne, uanset hvilken autoritær leder der sidder ved roret i en periode, således også i forhold til relationen mellem Rusland og EU.
Også derfor bakker SF helhjertet op om Danmarks aktive engagement i Europarådet; det skal vi blive ved med, og vi siger tak til udenrigsministeren og regeringen for indsatsen.
Liv Holm Andersen (RV), 2015-04-07:
Men nu synes jeg jo ikke, at Enhedslistens ordfører lytter særlig godt til, hvad det er, jeg siger.
Jeg har overhovedet ikke behov for at svinge mig op i nogen som helst form for koldkrigsretorik, og det synes jeg heller ikke mit indlæg bød på.
Jeg synes, der er en god grund til – som jeg også sagde i mit første svar – at være i dialog med russerne.
Jeg synes også, der er noget, som er nødt til at følge efter den dialog, og jeg synes i den her sammenhæng det var fornuftigt at fratage russerne stemmeretten – ikke sådan, at der ikke kan komme en mulighed for, at de kan få stemmeretten tilbage, eller at der kan komme en mulighed for, at andre delegationer kan få frataget deres stemmeret, men jeg synes, at dialog er omsonst, hvis ikke man har noget at lade komme efter dialogen.
Christian Juhl (EL), 2015-04-07:
Jamen når man er i en kritisk situation, hvor Rusland har invaderet et andet land, er der så ikke et dobbelt behov for dialog, sådan at det ikke eskalerer?
Nu har vi jo hørt Venstres ordfører være oppe i de helt vilde koldkrigstoner her for en halv time siden, og hvor skal det ende henne, hvis man sådan skal begynde at give karakterer og udskille folk i de forsamlinger, som man siger er der, man taler sammen?
Liv Holm Andersen (RV), 2015-04-07:
Jo, men jeg synes også, der er god grund til at blive ved med at tale med russerne – det er sådan set ikke det.
Jeg mener bare stadig væk, at der er nødt til at følge noget efter en dialog, for efter min mening er en dialog omsonst, hvis ikke der også er noget, der kan komme efter dialogen.
Hr. Christian Juhl har jo fuldstændig ret i, at der er andre lande, som man også kunne overveje at – hvad kan man sige – trække en streg i sandet over for.
Men jeg mener, det er svært at sammenligne forskellige lande og forskellige landes adfærd.
Det tror jeg de fleste egentlig godt kan se.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-04-07:
Jeg er da glad for, at man deler min frustration og min vrede over den adfærd, som Rusland har.
Det er jo også svært andet.
Altså, vi har en stormagt, som udnytter, at man er en stormagt til simpelt hen at være så aggressiv, at man bruger våben, bruger mandskab til ikke bare at angribe et andet medlemsland, men annektere en del af et andet medlemsland.
Det er så mange røde streger, man har krydset, som overhovedet kan findes i bogen om røde streger.
Det er jo også et brud med alle fundamentale værdier i Europarådet.
Og der er så to tilgange, man kan have, til det.
Den ene er, at man siger: Det må ikke rigtig have nogen konsekvens, og lad os snakke om det.
Den anden er, at man tager de fløjlshandsker af og går i gang med at sige til Putin: Putin, hvis du vil være med i en del af Europa, skal du også spille efter vores spilleregler.
For hvis de stadig får lov til at være med og spille efter deres egne spilleregler, er hele ideen om Europarådet så ikke forsvundet?
Derfor synes jeg – og det er det, jeg prøver at appellere til – at regeringen skal tage de fløjlshandsker af.
Peter Juel Jensen (V), 2015-04-07:
Jeg skal lige høre om noget for at få skåret det helt ud i pap, og det er nok mest for min egen skyld: Vi har jo en grænseovervågning, der dækker 40 km ud af en grænse på 400 km, og mener ordføreren, at det er tilfredsstillende kun at kigge på 40 km ud af en grænse på 400 km, for så er der jo en grænse på 360 km, som man kan sende militært materiel og andre ting over?
Er vi i bund og grund ikke med til at legitimere en proces, i stedet for at sikre os at der ikke kommer tropper og militært isenkram ind, der kan være med til at forværre en konflikt?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2015-04-07:
Tak for det.
Og tak til udenrigsministeren for redegørelsen.
Det er en god anledning til at fremhæve OSCE som organisation og tage en drøftelse af det arbejde, der er i gang.
OSCE handler om sikkerhed og samarbejde, om demokrati, menneskerettigheder og sikkerhedspolitik.
Og traditionelt har OSCE været en vigtig spiller i forhold til at bygge bro mellem Øst og Vest.
Det er i dag ikke nogen enkel opgave, tværtimod, og OSCE har da også haft sværere og sværere ved at finde den nødvendige konsensus, bl.a. på baggrund af problemer i forhold til Rusland.
Det har betydet, at man har måttet sænke sit ambitionsniveau på nogle områder.
Samtidig kan man dog konstatere, at vi med krisen i Ukraine har kunnet se, at OSCE er i stand til at løfte en meget, meget vigtig opgave på den anden side.
For OSCE fremstår upartisk; man er i stand til at konflikthåndtere, konfliktløse – egenskaber, som er rigtig, rigtig vigtige i den krise, vi står midt i i Ukraine.
Den fungerer som en slags øjne og ører på jorden – selvfølgelig også med de forbehold, som ordføreren fra Venstre har været inde over i forhold til grænseovervågning osv., men det er stadig en rigtig vigtig opgave at løse på mange andre felter.
Det samme gælder observationen af våbenhvilens gennemførelse med Minskaftalen.
Det er rigtig vigtige opgaver.
Vi sender folk af sted som observatører, og fra Folketingets side bakker vi også op om det arbejde, der foregår og er blevet gennemført i 2014, bl.a. med de to valg.
I den forbindelse vil jeg gerne sige tak til de folketingskolleger, som har lagt tid og kræfter i OSCE's arbejde i det forgangne år.
Tak for godt samarbejde.
Særlig i Ukraine har det været rigtig vigtigt, at vi har kunnet være så stærkt repræsenteret ved, hvad der jo var den største valgobservation nogen sinde.
Socialdemokraterne bakker fortsat op om organisationens arbejde, og vi bakker op om Danmarks støtte hertil.
Og så vil jeg bare gerne slutte med at sige tak til ministeren for redegørelsen.
Martin Lidegaard (RV), 2015-04-07:
Nu har man heldigvis forskellige roller som minister og parlamentariker.
Det kan være en stor fordel for alle parter, at man kan skelne mellem de to ting, og jeg tror, jeg vil holde mig til at udtale mig om, hvad jeg mener er det rigtige at gøre som regering og som minister, da det er det, jeg er.
Christian Juhl (EL), 2015-04-07:
Nu taler vi jo om den parlamentariske forsamling i Europarådet, og der har et flertal jo netop besluttet at fratage dem stemmeretten, og det var der, jeg var interesseret i ministerens holdning.
Men jeg kan forstå, at det heller ikke var noget, han kunne tænke sig at gøre der, hvis han havde haft chancen for det.
Martin Lidegaard (RV), 2015-04-07:
Ja, vi har ikke stillet forslag om at fratage Rusland stemmeretten i Ministerkomiteen, for vi tror ikke, at det skridt i sig selv vil ændre situationen.