runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2016-02-24:
Det respekterer jeg.
Jeg vil høre: Er ministeren opmærksom på, hvad for et kolossalt trafikmæssigt pres man er under i Aalborg Kommune, altså den trængsel, der er ved at opstå omkring Aalborg Universitet, og den trængsel, der er udsigt til, når man får det nye universitetshospital?
Er ministeren klar over, hvilke problemer der kan opstå, hvis man ikke får lavet en løsning, der er prioteret højere, end de almindelige bybusser, der kører i Aalborg Kommune i øjeblikket?
Jonas Dahl (SF), 2016-02-24:
Og der er der jo bl.a., synes jeg jeg har kunnet læse mig til, et ganske anseligt beløb, som er på vej ind i statskassen – eller til forligskredsen, om man vil – i forhold til en billiggørelse af Silkeborgmotorvejen, og det er jo også derfor, det er interessant at se på, om det så er noget af det, der kan danne baggrund for en finansiering.
Men jeg vil gerne kvittere for, at transportministeren nu løfter sløret for, hvad det er for en politisk proces, vi så kan forvente, og at vi altså allerede i løbet af foråret vil blive indkaldt til politiske drøftelser.
Vi ser da fra SF's side meget frem til, at man nu endelig får taget en politisk diskussion af det.
Så er det klart, at man selvfølgelig også skal sikre sig en finansiering, men der har jeg da også en forventning om at transportministeren er indstillet på at rydde op i de VVM-redegørelser, man lavede, dengang transportministeren sidst var transportminister.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-02-24:
Mener ministeren, det sender et hensigtsmæssigt signal til fagbevægelsen i forbindelse med de igangværende trepartsforhandlinger, når statsministeren benytter sig af et flyselskab, der nægter at tegne overenskomst, underbetaler arbejdskraft og har fået en dom imod sig i arbejdsretten, jf. artiklen
»Provokerer fagbevægelsen: Løkke fløj sydpå med Ryanair« i Ekstra Bladet den 18. februar 2016?
Mange tak for det.
Jeg har stillet et spørgsmål, der lyder: Mener ministeren, det sender et hensigtsmæssigt signal til fagbevægelsen i forbindelse med de igangværende trepartsforhandlinger, når statsministeren benytter sig af et flyselskab, der nægter at tegne overenskomst, underbetaler arbejdskraft og har fået en dom imod sig i arbejdsretten, jf. artiklen »Provokerer fagbevægelsen: Løkke fløj sydpå med Ryanair« i Ekstra Bladet den 18. februar 2016?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-24:
Den danske aftalemodel er bl.a. baseret på aftalefrihed, men også retten til at konflikte for at opnå et bestemt resultat.
Denne aftalefrihed betyder, at parterne på arbejdsmarkedet kan aftale de løn- og arbejdsvilkår, som de kan blive enige om skal gælde på en arbejdsplads og/eller inden for et fagligt område.
Det kan ske via kollektive overenskomster, som langt hovedparten af det danske arbejdsmarked er omfattet af, eller det kan ske via individuelle aftaler mellem arbejdsgivere og deres ansatte.
Jeg vil derfor ikke som beskæftigelsesminister stille mig til dommer over, hvilke virksomheder man som forbruger ønsker at handle hos, ligesom jeg heller ikke stiller mig til dommer over andre politikere, andre folketingsmedlemmer, organisationsfolk osv.
Det er også op til den enkelte, om man blot lægger vægt på at få varen leveret bedst eller billigst, uden at der har været andre bevæggrunde lagt til grund for valget.
Jeg mener, at det er at blande tingene sammen godt og grundigt endda, hvis køb af flybilletter hos et udenlandsk lavprisselskab uden ansatte i Danmark, og som lovligt flyver passagerer til og fra Danmark, skal kunne ses som et underløb af den danske fagbevægelse, danske lønmodtagere og den danske model.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-02-24:
Tak til ministeren for svaret.
Grunden til, at vi er mange, der er optaget af det her, er jo ikke kun hele det sagsforløb, det konfliktforløb, der har været med lige netop Ryanair.
Der er i virkeligheden også den grund – det har vi jo set, og det er det, jeg gerne vil bede ministeren om endnu en gang at svare på – at man, få dage inden statsministeren flyver med det her selskab, som der har været så mange konflikter med, beder fagbevægelsen om blandt mange forskellige forslag at åbne overenskomster op, gøre plads til de mange flygtninge, der er kommet til Danmark, på det danske arbejdsmarked.
Det er der på sin vis en masse fornuft i, men man beder jo stadig væk om, at lønmodtagerne i særdeleshed skal hjælpe til, samtidig med at man viser, at man ikke er interesseret i at betale det, det koster at flyve de steder, hvor man har en overenskomst; det har COWI jo blandt udregnet: at for kun 37 kr. mere pr. billet kunne man rent faktisk tegne overenskomster. Synes beskæftigelsesministeren ikke, at det sender et noget uheldigt signal til Danmarks lønmodtagere, som man beder om at åbne sine overenskomster og arbejdsmarkedet op for flygtninge og på en eller anden måde hjælpe til med at løse et for Danmark stort problem, samtidig med at man ikke vil understøtte, at der bliver tegnet overenskomster, hvor der er ordentlige løn- og arbejdsvilkår?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-24:
Jeg synes bare, vi skal man lade være med at blande tingene sammen.
Der er ingen tvivl om, at regeringen ønsker den danske model – vi ønsker, at understøtte den danske model.
Jeg kender ikke til arbejdsmarkeder, der for kernearbejdskraften er bedre fungerende end den danske model.
Den danske model finder jeg strukturelt er velfungerende, og det har den sag, der har været omkring Ryanair, også vist, og vi ønsker fra regeringens side at give rum til det.
Men når det er sagt, skal vi lade være med at søge at drage paralleller imellem bestemte dele af den danske model og de private beslutninger, der træffes, præget af valg af køb af ydelser, restaurationsbesøg eller køb af udenlandske flybilletter i forbindelse med udlandsrejser.
Jeg finder ikke, at der er nogen sammenhæng her, og der er i al fald ikke nogen forsøg på provokationer her.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-02-24:
Igen tak for svaret.
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at den danske arbejdsmarkedsmodel på mange måder er unik, og at den sådan set også har vist sig fuldstændig overlegen i forhold til mange af de øvrige modeller, der findes rundtomkring i verden.
Og lige præcis derfor er der også grund til at både lønmodtagere organiseret i fagbevægelse og forbrugere og politikere står sammen, når det er, at man oplever, at lige præcis den arbejdsmarkedsmodel er under pres.
Så synes ministeren ikke, at statsministeren, også selv om han rejser privat, også bør tænke over, hvad det er for nogle ydelser, han køber, og om det sender et heldigt signal til de lønmodtagere, som han beder om at hjælpe til med at løse store samfundsproblemer lige nu?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-24:
Som sagt synes jeg, at vi skal lade være med at blande tingene sammen.
Den danske model og de aftalereguleringer, der er, er baseret på en omfattende grad af overenskomstdækning, tiltrædelsesoverenskomster, white collar-området med almindelige kontrakter, kan vi sige, og følgeområder.
Jens Joel (S), 2016-02-24:
Den danske model har stor opbakning.
Men et af de største sværdslag, kan man sige, der har været i meget, meget lang tid, om den danske model, var netop sværdslaget i forhold til Ryan Air, som faktisk prøvede at komme ind på det danske arbejdsmarked og hverken ville gå med i en overenskomst eller lade sig konflikte imod.
Man valgte at gøre grin med den danske model, som man sammenlignede med fysiske personer og ikke omtalte som en arbejdsmarkedsmodel, som vi jo har meget stor gavn af.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-24:
Som sagt er det sådan i den danske model, at en væsentlig del af arbejdsmarkedet er overenskomstdækket, og at man skal have frirum til overenskomstdækning og til at kunne konflikte i forbindelse med overenskomster.
Men der er også andre dele af arbejdsmarkedet, som ikke er overenskomstdækket, og hvor der er en accept af det parterne imellem.
Så er der endelig som her tale om en virksomhed, som nu har valgt slet ikke at have base i Danmark, og hvor der derfor ikke er noget aktuelt overenskomstmæssigt problem eller nogen overenskomstmæssige udfordringer.
Igen, jeg mener ikke, at vi skal drage paralleller mellem det organisatoriske, strukturelle og så det enkelte menneskes eller den enkelte virksomheds private valg betinget af grønne hensyn, politiske hensyn, religiøse hensyn eller praktiske hensyn.
Så længe de valg, der træffes, er lovlige, synes jeg, at vi skal lade det blive ved det.
Jens Joel (S), 2016-02-24:
Mener ministeren, at det er skadeligt for den danske model, hvis virksomheder ikke tegner overenskomst?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-24:
Tak for spørgsmålet.
Den danske model går først og fremmest ud på en arbejdsdeling mellem Folketinget, myndigheder og arbejdsmarkedets parter.
Den danske model er baseret på en langvarig tradition for at fastlægge løn- og arbejdsvilkår via kollektive aftaler.
Kollektive aftaler er derfor i sagens natur et grundlæggende element i aftalemodellen, men det er ikke ensbetydende med, at der skal være en overenskomstdækning på 100 pct.
Den danske model er nemlig også baseret på aftalefrihed mellem parterne, og det betyder, at der ikke er en pligt for en virksomhed til at indgå en overenskomst eller en aftale med et bestemt indhold.
Hvis der var en sådan pligt, ville det betyde lovgivning om lønforhold, og det ønsker regeringen og et flertal i Folketinget som bekendt ikke.
Aftalefriheden betyder også, at parterne på arbejdsmarkedet kan aftale de løn- og arbejdsvilkår, som de kan blive enige om skal gælde på arbejdsmarkedet eller på en arbejdsplads eller inden for et fagligt område.
Hvis en arbejdsgiver nægter at indgå overenskomst, har fagbevægelsen via konfliktretten et effektivt middel til at lægge pres på arbejdsgiverne for at opnå en overenskomst.
Det er jo blevet anerkendt af Arbejdsretten mange gange, og senest bl.a. i forbindelse med afgørelsen i Ryanairsagen den 2. juli 2015.
Jens Joel (S), 2016-02-24:
Ministeren siger, at det er vigtigt, og at det er et grundlæggende element, at der er overenskomstdækning, men at det ikke behøver at være 100 pct.
Jeg ved, at ministeren også i mange år har repræsenteret Dansk Arbejdsgiverforening som direktør der og på den måde jo også tit sagt, at ministeren bakkede op om den danske model.
Jeg går også ud fra, at man i Arbejdsgiverforeningen synes, det er vigtigt, at folk er med i en overenskomst, og at en passende stor del er med i en overenskomst.
Men nu siger ministeren – og det var måske det tætteste, vi kom på et svar på mit spørgsmål om, hvorvidt det var skadeligt, hvis virksomheder ikke vil tegne overenskomst – at man ikke behøver at have 100 pct.
Så vil mit simple spørgsmål til ministeren være: Er det okay, hvis overenskomstdækningen i Danmark går ned i forhold til det nuværende niveau?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-24:
Med den model, vi har valgt i Danmark, er det en følgevirkning, at overenskomstdækningen ikke er 100 pct., fordi det er en markeds- eller partsstyret model.
Men der er heller ingen tvivl om, at hvis modellen skal have styrke og have de positive effekter på arbejdsmarkedet, som jeg mener den har i dag, skal den være repræsentativ.
Så skal det være en høj grad af overenskomstdækning, vi har, således at det er denne overenskomstdækning, der på forskellig vis er styrende for løndannelsen der, hvor der ikke er tale om overenskomstdækning.
Vi er i den situation, at overenskomstdækningen er meget høj, og at den på det private arbejdsmarked jo styres af rammeoverenskomsterne, som er knyttet til de store erhvervs- og arbejdsgiverorganisationer, og de har faktisk et stigende medlemstal efter de seneste oplysninger, jeg har.
Så jeg mener ikke, der er nogen aktuel risiko for, at overenskomstdækningen er på vej til at gå tilbage på en problematisk måde i Danmark.
Jens Joel (S), 2016-02-24:
Tak for det, og tak til ministeren for at understrege, at vi jo har en høj organiseringsgrad i danmark, men jo også tak for, at man politisk siger, at det er et vigtigt element, altså at organisationerne så at sige er repræsentative, og at de tegner billedet.
Jeg er sådan set også enig i det, ministeren tidligere sagde til min kollega, hr. Peter Hummelgaard Thomsen, altså at den danske model jo sådan set er overlegen sammenlignet med rigtig mange andre arbejdsmarkeder, hvor man har en model med lavere organiseringsgrad.
Så spørgsmålet skal egentlig være: I en situation, hvor virksomheder vælger at gå meget aktivt ud og sige, at de ikke vil tegne overenskomster, synes ministeren så ikke, at de er med til at anspore til en forkert udvikling i det her samfund?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-24:
Nej, det mener jeg er virksomhedens valg i forhold til de konsekvenser, det måtte have for virksomheden, hvis de gør det.
For så er der jo den risiko, at de bliver mødt med et konfliktvarsel, og hvis konfliktvarslet er lovligt, har det jo en potentiel effekt, hvilket vil sige, at man fra fagbevægelsens side kan gennemføre konflikten.
Ofte ser vi i de der situationer, at virksomheder så vælger at melde sig ind i en arbejdsgiverorganisation, eller at de alternativt vælger at tegne overenskomst med fagbevægelsen.
Og enkelte gange ser vi, som vi har set for nylig, at virksomheden vælger at forlade Danmark.
Så det er altså virksomhedens egne risici, vi taler om her.
Jeg mener ikke, at den adfærd er en trussel mod den danske model.
Jeg mener, den danske model er alt for stærk til det.
Den danske model har reelt meget stor opbakning fra både arbejdsgiverside og fra lønmodtagerside.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-02-24:
Der udtalte selskabets direktør, Michael O'Leary, jo sidste år under et af sine rigtig mange pressemøder: »Vi tror ikke på, at det er muligt for den model at overleve, for i sidste ende vil den blive væltet i EU-domstolen« – og hertil også at – »Minimumslønnen er, hvad end markedet siger den skal være.«
Jeg er jo sådan set med på, at markedet bestemmer, hvad lønningerne er, men det eneste, som lønmodtagerne kan gøre for at styrke deres forhandlingsposition, er jo at stå sammen og forhandle overenskomster.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre, om det ikke er ministerens endelige holdning, at også landets statsminister, som gerne vil støtte op om den her arbejdsmarkedsmodel, bør understøtte selskaber, hvor man har overenskomster, og hvor det rent faktisk er muligt at understøtte den arbejdsmarkedsmodel, vi har i Danmark.
Hans Christian Schmidt (V), 2016-02-24:
Jo, men jeg er altid interesseret i at der findes nogle gode løsninger.
Og jeg vil også gerne sige, at når man laver en udvikling på andre områder, er det også vigtigt at prøve at tænke infrastruktur ind i det.
Jeg synes også, det er i orden, at man kæmper meget for sine områder.
Det værdsætter jeg, og jeg har heller ikke noget imod, at hr. Rasmus Prehn selvfølgelig forsøger at sige noget om den her sag.
Det synes jeg er, som det skal være.
Jeg kommer det bare ikke nærmere i dag, for jeg har ikke mere viden om det.
Og jeg vil lige skaffe mig et overblik over råderummet, før jeg begynder at begive mig ind i det.
Rasmus Prehn (S), 2016-02-24:
Det vil jeg jo så som socialdemokratisk transportordfører respektere.
Det er sådan, vi arbejder, det er sådan, vi forhandler.
Kunne ministeren her til sidst gøre sig nogle overvejelser om, hvilket perspektiv der er i, at Aalborg, nu hvor man har prøvet letbaneprojekter af i de andre storbyer, så også på en måde bliver en pioner, der prøver BRT-løsningen?
Hvilke tanker gør man sig i ministeriet om at prøve sådan en helt ny måde at løse problemerne med den kollektive trafik på, og hvad er ministeriets og ministerens egen holdning til, at man nu går pionervejen fra Aalborg Kommunes side og tænker kreativt og nyt og faktisk laver en løsning, der bliver billigere og også har mange af fordelene?
Jonas Dahl (SF), 2016-02-24:
Jeg vil faktisk gerne kvittere for det svar.
Jeg medgiver gerne, at man ikke har lovet, at man vil sikre den.
Det synes jeg er en konstruktiv tilgang til det fra kulturministerens side.
Jeg kan godt ærgre mig over, at man ikke tidligere har kunnet finde frem til den dialog, men jeg vil faktisk gerne anerkende, at det er en åbning, som jeg da vil opfordre regionen til at benytte sig af.
Så tak for det.
Bertel Haarder (V), 2016-02-24:
Jeg forventer så, at spørgeren opfordrer regionen til at rejse spørgsmålet.
Og så har jeg jo sagt, at vi gerne vil undersøge det sammen med indenrigs- og socialministeren.
Pernille Schnoor (S), 2016-02-24:
Jeg læser spørgsmålet op: Ønsker ministeren at fjerne muligheden for, at kommunerne kan prioritere 25 pct. almene boliger til almindelige familier i lokalplanerne, så politibetjente, sygeplejersker og håndværkere får sværere ved at finde en bolig, de kan betale, i storbyerne?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-02-24:
Tak for det, og tak for spørgsmålet.
Regeringen mener, at en blandet boligsammensætning i byerne er ønskelig, men vi ønsker også, at det fortrinsvis nås ad frivillighedens vej.
Regeringen har med strategien »Vækst og udvikling i hele Danmark«, som vi præsenterede i november måned, foreslået at fjerne muligheden i planloven for, at kommuner kan stille krav om op til 25 pct. almene boliger i forbindelse med lokalplanlægning af nye boligområder.
En blandet bolig- og beboersammensætning i byerne vil jeg dog gerne understrege er ønskelig af flere grunde.
Det er også vigtigt for bl.a. den integration, der skal være, af vores indvandrere.
Det er en særlig udfordring at sikre den blandede beboersammensætning i de store byer, særlig i København, hvor både grund- og boligpriserne er høje.
Kommunerne har en række muligheder for at understøtte, at der opføres nyt alment boligbyggeri ud over muligheden i planloven om at stille krav om en andel almene boliger i nye boligområder.
Og lad mig nævne dem.
For det første kan kommunalbestyrelsen på statens vegne give tilsagn om offentlig støtte til opførelse af nye almene boliger i kommunen.
Kommunen betaler her 10 pct. af anskaffelsessummen til opførsel af alment boligbyggeri.
Desuden stiller kommunen garanti for lånet, hvilket betyder, at de almene boligselskaber kan optage realkreditlån.
Derudover giver staten ydelsesstøtte til tilbagebetaling af lånet.
I 2016 forventes den samlede offentlige støtte til alment boligbyggeri således at udgøre ca. 2 mia. kr. For det andet kan de fem store kommuner yde et ekstra grundkøbslån inden for en samlet ramme på 500 mio. kr., hvis de ønsker almene boliger i særlig attraktive boligområder, der er planlagt.
Grundkøbslånet gives af kommunerne til de almene boligorganisationer og ydes rente- og afdragsfrit i 50 år.
Disse muligheder ønsker regeringen naturligvis at fastholde, således at en blandet boligsammensætning fremadrettet kan sikres ad frivillighedens vej.
Pernille Schnoor (S), 2016-02-24:
Jamen det glæder mig at høre, at også ministeren og regeringen sætter pris på en blandet boligsammensætning, og at den er ønskelig i byerne.
Ministeren nævner, at det så også skal ske ad frivillighedens vej.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren om noget.
I eksempelvis Københavns Kommune skønner man, at frem mod år 2027 kommer man til at mangle 45.000 boliger.
Boligøkonom ved BRFkredit, Mikkel Høegh, har sagt, at når nu man kommer til at mangle alle de her boliger og efterspørgslen bliver så stor, vil presset på at finde boligerne blive større, og priserne vil blive presset i vejret, altså endnu højere op.
I København ser vi nu priser på omkring 50.000 kr. pr. kvadratmeter.
Er ministeren enig i, at ved den store efterspørgsel og mangel på boliger vil priserne på små boliger blive presset op, hvis loven droppes?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-02-24:
Jeg har ikke haft mulighed for at læse det, som spørgeren nu bringer op i debatten.
Jeg svarer gerne på det skriftligt.
Jeg har det på den måde, at hvis jeg skal svare på noget fyldestgørende, giver det god mening, at jeg selv har læst det i en sammenhæng.
Der bliver jo nogle gange taget ting ud af en sammenhæng.
Men lad mig blot igen minde spørgeren om, at de fem store kommuner, og København er jo en af de fem store, f.eks. kan medvirke til at sikre en blandet boligsammensætning i attraktive boligområder ved at yde de særlige grundkøbslån til etablering af almene boliger i allerede planlagte boligområder.
Det blev der åbnet op for sidste år.
Denne mulighed har kommunerne ikke brugt indtil videre, og derfor vil jeg da også opfordre til, at man bruger den mulighed for at sikre en blandet boligsammensætning.
Pernille Schnoor (S), 2016-02-24:
Nu vil ministeren ikke kommentere det, som BRFkredit har sagt.
Men så kan jeg da spørge: Anerkender ministeren, at udbud og efterspørgsel har en virkning på prisen på boliger, og at det også har en betydning for, hvad investorerne måske vælger at investere i i en by, når de skal bygge boliger, altså om de vælger at investere i at lave alment boligbyggeri, eller om de vælger at investere i ejerboliger?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-02-24:
Jamen til det kan jeg sådan set sige, at der jo allerede i dag er almene boliger i hovedstadsområdet og for den sags skyld også i Københavns Kommune.
Det, som jeg synes er vigtigt at holde sig for øje, er, at nu har man jo netop, som jeg flere gange har nævnt, givet mulighed for at give de her fem store kommuner en særlig model for også at kunne benytte sig af den her lånemodel.
Derudover må jeg så også sige, at det, der er vigtigt for mig, når vi diskuterer en blandet boligsammensætning, jo er, at man kan se det i et lidt større perspektiv.
For mig hænger det også sammen med den revision af fingerplanen, som jeg nu sætter gang i som planlægningsminister.
Her ser vi på, om man kan give kommunerne nogle større frihedsgrader inden for hovedstadsområdet.
Det tror jeg sådan set også vil give mulighed for at lave nye bebyggelser andre steder, end det i dag er muligt.
Pernille Schnoor (S), 2016-02-24:
Så kunne jeg godt tænke mig at høre noget.
Ministeren er ligesom jeg interesseret i blandede boliger i forskellige områder, kan jeg forstå.
Hvis der ikke er den her lov om 25 pct. almene boliger, anerkender ministeren så, at der er en risiko for, at man får boligområder for de rige og boligområder for de mere udsatte borgere, fordi man bygger de almene boliger dér, hvor jorden er billig, og at man derfor ikke får spredt de almene boliger ud over forskellige arealer i en by?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-02-24:
Jamen det bliver jo en lidt mærkelig rituel stammedans, for jeg har jo flere gange sagt – og jeg vil gerne gøre det igen – at de fem store kommuner jo i dag kan yde et ekstra grundkøbslån inden for den samlede ramme på 500 mio. kr., hvis de ønsker almene boliger i særlig attraktive boligområder, der er planlagt.
Og der noterer jeg mig så bare, at vi er i en situation, hvor kommunerne endnu ikke har benyttet sig af den mulighed.
Så der er jo allerede i dag mulighed for at tage højde for nogle af de bekymringer, som spørgeren har.
Pernille Schnoor (S), 2016-02-24:
Er det et mål for ministeren, at Danmarks storbyer skal udvikle sig til »VIP-byer« med enklaver for mangemillionærer og kvadratmeterpriser på mere end 50.000 kr., når ministeren foreslår, at kommunerne ikke længere skal have lov til at prioritere 25 pct. almene boliger i lokalplanerne, som i dag giver politibetjente, sygeplejersker og håndværkere en mulighed for at få en bolig, de kan betale?
Jeg læser spørgsmålet op: Er det et mål for ministeren, at Danmarks storbyer skal udvikle sig til VIP-byer med enklaver for mangemillionærer og kvadratmeterpriser på mere end 50.000 kr., når ministeren foreslår, at kommunerne ikke længere skal have lov til at prioritere 25 pct. almene boliger i lokalplanerne, som i dag giver politibetjente, sygeplejersker og håndværkere en mulighed for at få en bolig, de kan betale?