runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-23:
Jeg bliver simpelt hen nødt til at spørge ministeren: På hvilken måde er det, det her forslag gør det hårdere i forhold til den nuværende retstilstand?
Så må jeg sige, at jeg igen hører en række juridiske argumenter for, hvorfor vi ikke skal have en selvstændig torturparagraf.
Ministeren siger, at der ikke er nogen entydig torturdefinition, og at tortur er mange forskellige ting.
Men man er jo sjældent i tvivl om, hvorvidt noget er foregået under tortur.
Det er sjældent et problem at afgøre, hvornår noget er tortur.
Jeg vil sige, at der for menneskehandel og terrorisme da også vil være tale om forskellige grader af grovhed.
Det kan være alt mellem vold, tvang, kidnapning, mishandling og bortførelse.
Hvor er forskellen mellem en selvstændig paragraf for menneskehandel og terrorisme og så tortur?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Så må vi også bare se i øjnene, at torturkonventionen, som ministeren hele tiden henholder sig til, er lavet for over 20 år siden.
Det vil sige, at den er ret gammel, og den tager slet ikke højde for alle de ting, som sker i et mere globaliseret samfund.
Vi har CIA-overflyvninger, vi har private, der driver fængsler i f.eks. Irak, og som også kan udføre tortur.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2008-05-23:
Jeg tror ikke, man kan komme uden om, at det er en udstrakt konservativ, borgerlig dyd at være ærekær, men jo ikke på en argumentresistent måde.
Ærekærheden håbede jeg jo også ville omfatte denne sag, og det kan stadig væk vise sig at være tilfældet, men jeg erindrer meget tydeligt tidligere kolleger i den konservative gruppe meget entydigt og umisforståeligt - med gruppeformand hr. Helge Adam Møller i spidsen erklære: Tortur kan ikke gradbøjes, det skal forbydes.
Punktum.
Det er positionen, og derfor handler det jo også bare set med mine øjne om, hvordan vi nu også får den holdning sat ind i vores lovgivning, så det er lige så klinkende, tindrende klart i vores lovgivning, som det er, når vi holder skåltaler både hjemme og ude.
Det skulle også gerne være lige så indlysende i retssalene, også når internationale jurister kigger vores lovgivning igennem.
Så det går jeg ud fra at ærekærheden i den borgerlige lejr også vil omfatte, og det vil vise sig i forbindelse med denne sags behandling, om ikke i dag, så under det udvalgsarbejde, som jeg forstår at nogle ønsker skal genoptages mellem anden og tredje behandling.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2008-05-23:
Tak for svaret fra justitsministeren.
Jeg forstod, at den politiske begrundelse for, at man skal støtte regeringens kurs i denne sag, er, at der nu er lagt op til en langt hårdere og langt klarere sanktion mod tortur.
Det vil jeg gerne have underbygget.
Hvor er det, det langt klarere og det langt hårdere ligger?
Jeg vil godt have tryghed for, at vi har honoreret den usikkerhed, som FN's torturkomité gav udtryk for, da man behandlede Danmark i forbindelse med en af de der periodiske rapporter.
I 1997 sagde man, at man var bekymret, og jeg tillader mig at citere fra rapporten: The comitee is concerned that there may still be some doubts as to the legal status of the convention in domestic law, particularly with regard to the possibility of invocing the convention before the Danish courts and the competence of the courts to apply its provisions ex-official.
Citat slut.
Jeg vil gerne være fuldstændig sikker på, om der juridisk her er taget hånd om den tvivl i forbindelse med regeringens benægtelse af at give os en selvstændig paragraf.
Det skal altså være klarere, det skal være hårdere, og jeg har stadig væk svært ved at se, at det er klarere, at man ikke vil gøre tortur selvstændigt kriminelt, jeg mener, så man ikke skal sidde som borger og fedte sig frem og tilbage mellem flere paragraffer for at finde ud af, at det her nok er skærpende.
Jeg vil gerne have, om justitsministeren vil kommentere det lovforslag, der er på bordet nu, med ændringer i relation til den kritik, der kom fra komiteen i FN.
Lene Espersen (KF), 2008-05-23:
Jeg vil starte med at sige til fru Pia Christmas-Møller, at grunden til, at jeg mener, at regeringens svar er klarere og også signalerer en hårdere kurs, end der er i det, som oppositionen kommer med, er - hvis man ser på Straffelovrådets argumentation, for nu at tage udgangspunkt i den, for jeg synes, den er utrolig god - at strafferammerne i dag afspejler grovheden i den pågældende handling.
Tortur kan være mange ting.
De allergroveste eksempler kan være drab, og de mere begrænsede kan f.eks. være det at komme med en trussel.
Strafferammerne er meget forskellige, alt efter hvilken handling man har begået.
F.eks. får man i Danmark livstid ved at begå drab.
Det gør man altså ikke, hvis man kommer med en trussel.
Og der synes vi, at det er langt, langt bedre at sige, at man både skal dømmes for drab, hvis man har begået drab, og at det så er en skærpende omstændighed, at det er begået under tortur, end at sige i en paragraf, at den skal dække alt, lige fra at man har puffet til en person, til at man har slået personen ihjel med de mest grusomme metoder.
Jeg synes, at grusomheden og grovheden i forbrydelsen skal afspejles i den dom, gerningsmanden får.
Det gør det ikke, hvis man putter det hele ind i en selvstændig paragraf.
Så siger man, at det hele skal dømmes inden for det samme, og det synes jeg er noget roderi.
Det er grunden til, at regeringen siger, at man både skal dømmes efter den straffelovovertrædelse, man har begået, og at det oven i så er en skærpende omstændighed, hvis der er tortur, så torturmærkaten kommer på hver gang, men der kommer altså også den anden paragraf.
Jeg vil sige til de forskellige komiteer og andre, der kommer på besøg her, at vi ikke kan imødekomme alt, hvad de siger, men da jeg havde møde med Manfred Nowak, var der mig bekendt ikke nogen som helst usikkerhed om, at vi fuldt ud lever op til vores folkeretlige forpligtelser.
Man kan diskutere, hvilken juridisk teknisk løsning der er den bedste, men der er ingen tvivl om, at vi lever op til vores forpligtelser.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2008-05-23:
Det er for at forstå det her lovforslag med ændringer meget præcist, at jeg stiller følgende spørgsmål: Justitsministeren fastholder, at det lovforslag, vi behandler her og nu, er klarere og det er hårdere, og så henvises der i øvrigt til, at strafferammerne i dansk straffelov jo er afhængige af forbrydelsens grovhed og karakter.
Der er vel ikke sket nogen som helst ændring her, bortset fra at man siger, det er skærpende, hvis man kan kalde det tortur.
Men sådan som jeg kan læse tingene, er der ikke sket nogen som helst skærpelse i strafferetlig retning i forhold til den hidtidige retspraksis og hidtidige lovgivning.
Så derfor kan jeg slet ikke se, hvori det hårdere og klarere er.
Jeg kan slet ikke se, det er blevet klarere.
Det klarere ville jo være, hvis man ville kriminalisere tortur i en paragraf, der er til at slå op i og forstå.
Nu skal borgerne igen kigge på alle mulige paragraffer og så måske regne ud med nogle jurister hjælp, hvordan konklusionen bliver på det.
Det ville da være meget mere gennemskueligt og gennemsigtigt at få en selvstændig paragraf, der klart kriminaliserer tortur.
Så ville vi i øvrigt også blive fri for hele tiden at skulle bortforklare vores retstilstand for omverdenen.
Lene Espersen (KF), 2008-05-23:
Det er jeg helt og aldeles uenig med fru Pia Christmas-Møller i.
Hvis man skulle bruge den argumentation, skulle man jo ikke have nogen straffelov.
Så kunne man bare have en paragraf, der sagde, at hvis du begår noget ulovligt, får du alt fra bøde til livsvarigt fængsel.
Jeg synes simpelt hen, at det er en måde at undervurdere, hvor alvorligt tortur er, og også en måde, hvorpå man er med til at sige, at de værste torturforbrydelser ligesom skal sidestilles med de torturforbrydelser, som trods alt har mindre vidtrækkende karakter.
Jeg må sige til fru Pia Christmas-Møller, at diskussionen her ikke handler om at kriminalisere tortur.
Tortur er strafbart i dag, og det har det været i årtier.
Så regeringen siger, at man både bliver straffet efter overtrædelsen, og at vi indsætter en selvstændig paragraf, ifølge hvilken det er en skærpende omstændighed, at forbrydelsen er begået under tortur.
Det synes jeg altså er meget, meget klarere end at proppe det hele ind i én paragraf.
Karen Hækkerup (S), 2008-05-23:
Til dem, der ikke kender den historie, vil jeg gerne lige sige, at straffelovrådet i Norge jo anbefalede, at man skulle gøre det, præcis som Straffelovrådet i Danmark også har anbefalet, nemlig at man bare skulle indsætte torturlovgivningen som sådan nogle ekstra paragraffer i det, der var i forvejen, og at man ikke skulle gå ind og lave en selvstændig paragraf.
Men det, der skete i Norge, var, at politikerne dér havde mandsmod.
Der rejste de sig op imod juristeriet og sagde: Det er ikke godt nok, det sender ikke de rigtige signaler, og vi risikerer, at der er nogle sager, der går tabt og ikke kan forfølges, fordi vi ikke få lavet paragrafferne, som FN anbefaler.
I Norge, som jo altså har en socialdemokratisk ledet regering, ændrede man derfor reglerne.
Man så bort fra det, straffelovrådet havde anbefalet, og man tog politisk ansvar for beslutningerne og omgjorde det, som straffelovrådet havde anbefalet.
Derfor skal jeg bare spørge fru Pia Christmas-Møller: Tror fru Pia Christmas-Møller, som jo har indgående kendskab til, hvordan borgerlige politikere normalt tænker - nu skal jeg ikke skyde fru Pia Christmas-Møller noget i skoene - at det er, fordi det borgerlige Danmark simpelt hen ikke vil lade sig kue af, at man har kunnet gøre det mere praktisk og mere rigtigt andre steder?
Er der simpelt hen sådan noget ærekærhed i det her?
Er det grunden til, at vi nu ser, at man ikke vil lytte til gode argumenter?
Brian Mikkelsen (KF), 2008-05-23:
Jeg kan og vil ikke gå ind i sådanne faste definitioner af, hvad der gør ordningen til en succes eller ej.
For mig er det allerede nu en succes, at vi har skabt en situation, når og hvis forslaget bliver vedtaget ved tredjebehandlingen, hvor der bliver mulighed for forfulgte forfattere at komme til Danmark.
Det er en stor succes for mig og for Danmark.
Så på den måde har vi nået vores succesmål, når vi har skabt den situation.
Hvordan vi så får det lagt ind i skabelonerne og rammerne finder vi ud af, når vi efterfølgende evaluerer det.
Nu har vi skabt den situation, at man kan blive inviteret til landet af kommunerne.
Vi har skabt finansiering til forskellige kulturaktiviteter ved siden af.
Det synes jeg er et fantastisk og stort fremskridt i forhold til den nuværende situation.
Vi er sådan set tilfredse med og stolte over, at vi har opnået det fremskridt.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-23:
Jeg er fuldstændig enig i, at ytringsfriheden selvfølgelig ikke kan gøres op i kroner og øre, men de hjælper nu, hvis kommunerne skal gøre noget ved det her i virkeligheden.
Jeg kunne også, når ministeren nu ikke vil give et mindstemål for, hvor mange byer der skal være med, hvor mange forfattere vi skal have hjulpet, vende spørgsmålet om og spørge: Hvis det nu efter et par år er sådan, at ICORN har nogle forfulgte forfattere eller andre, som ikke bliver hjulpet, som ikke kan finde et sted, vil det så være en kraftig indikation af, at man kunne gøre noget for at forbedre den danske ordning, sådan at man kunne understøtte ytringsfriheden på en ordentlig måde og sikre, at de forfulgte forfattere, der er verden over, får den hjælp, som de skal have?
Charlotte Dyremose (KF), 2008-05-23:
Hvis ikke jeg husker meget galt, så er det ikke ret mange minutter siden, at fru Christine Antorini næsten stod og skældte hr. Martin Henriksen ud for ikke at være en del af det udkast til beretning, som fru Christine Antorini havde forsøgt at samle partierne om.
Derfor var det sådan bare min formodning, at fru Christine Antorini gerne ville have brugt det her til at samle partierne og ikke til at splitte dem.
Marianne Jelved (RV), 2008-05-23:
Jeg vil også gerne beklage - ligesom fru Christine Antorini gjorde det for lidt siden - at fru Charlotte Dyremose vil isolere diskussioner, der vedrører folkeskolen, til en forligskreds omkring folkeskolen.
I den forligskreds mangler tre partier, for at alle partier er repræsenteret.
Det vil sige, at hvis man tog fru Charlotte Dyremoses betragtninger alvorligt og rettede sig efter dem, så ville vi for evigt ordne det i en forligskreds og have Enhedslisten, SF og Det Radikale Venstre uden for enhver form for diskussion af noget, der vedrører folkeskolen.
Det beslutningsforslag, vi behandler i dag, drejer sig om en lov, som er vedtaget i 2000, og som efter min opfattelse ikke er en del af folkeskoleforliget.
Men det kan forligskredsen og flertallet selvfølgelig definere - og forligskredsen er i hvert fald ikke enig om at definere det på den måde.
Det vil jeg gerne takke Socialdemokraterne for.
Charlotte Dyremose (KF), 2008-05-23:
Jeg kan blot konstatere, at jeg synes, det er ret vigtigt, at vi på uddannelsesområdet forsøger at kigge lidt længere frem end til næste valg, fordi en uddannelsesinstitution jo altså er et sted, hvor man skal være temmelig længe.
Jeg synes bare, at det er en lidt ærgerlig tendens, at man ikke tager dialogen og gør det konstruktivt, som jeg på mange måder synes man kunne gøre, i stedet for at bringe det op her på en måde, hvor jeg føler, det skaber mere splittelse og diskussion om, hvorvidt parterne nu har været konstruktive eller ej.
Frem for det skulle man have sat sig ned, og det kunne jo sagtens have været under udvalgsarbejdet.
Men det skulle nok have været med et lidt andet udgangspunkt end det, som fru Christine Antorini præsenterede, hvis vi skulle have kunnet finde en fællesnævner for det her forslag.
Marianne Jelved (RV), 2008-05-23:
Som jeg erindrer førstebehandlingen, og det kan man jo slå op og gå tilbage og kigge efter, så var der generelt en meget positiv stemning over for intentionerne i beslutningsforslaget fra Socialdemokraterne.
Jeg mener, at jeg var en af dem, der foreslog, at vi i Uddannelsesudvalget prøvede at finde sammen om det, vi kunne blive enige om.
Det lykkedes ikke, og man kan jo diskutere, hvorfor det ikke gjorde det.
Jeg tror mest af alt, at det skyldtes et tidspres, plus at der formentlig ligger en politisk opfattelse i regeringspartiernes ordføreres måde at tænke på sammen med Dansk Folkeparti, som er fast parlamentarisk grundlag for regeringen, så det nok ikke passer sig så meget her at indrømme over for Socialdemokraterne, at vi kan gøre mere på mobningsområdet, end vi allerede gør.
Det er jo sådan nogle politiske fiflerier, der kan ligge bag.
Jeg forlanger ikke noget svar fra fru Charlotte Dyremose.
Jeg konstaterer bare, at det kunne være endt anderledes, hvis alle havde gjort sig mere umage i Uddannelsesudvalget.
Charlotte Dyremose (KF), 2008-05-23:
Jeg er fuldstændig enig i, at der som udgangspunkt var en positiv stemning, og at man gerne ville bidrage konstruktivt til at bekæmpe mobning.
Derfor var der bare ikke så meget at finde sammen om, og jeg synes sådan set blot, det er ærgerligt, at vi ikke bare kunne blive enige om at sige, at det altså faktisk er o.k., at man lige tager en drøftelse med bl.a. folkeskolens parter, inden man går videre med det her, frem for at det nu i dag skal se ud, som om vi er meget uenige om, at der skal gøres en indsats imod mobning.
Det er da en ærgerlig måde at skabe splittelse på i stedet for at samarbejde.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-23:
Jeg har bare et ganske kort spørgsmål til almindelig folkeoplysning: Hvad er det helt konkret, De Konservative er uenige i i det her forslag?
Charlotte Dyremose (KF), 2008-05-23:
Vi mener helt principielt ikke, at man skal have folkeskolelærerne ind i både lov om arbejdsmiljø og lov om undervisningsmiljø.
Vi mener, det er ret vigtigt, at mennesker på arbejdsmarkedet er dækket af lov om arbejdsmiljø.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-23:
Jeg er simpelt hen nødt til at konstatere, at De Konservative ikke har tænkt sig at gøre en disse ved mobning, hvis det er svaret på mit spørgsmål, at man ikke har lyst til, at lærere skal være omfattet af lov om undervisningsmiljø.
Det lader man forslaget falde på.
Jeg synes altså, ordføreren er nødt til at gøre det bedre end det.
Er det det, man lægger til grund for, at man ikke vil støtte et godt forslag om at tage hånd om mobning - noget, som alle partier i princippet kunne blive enige om ved førstebehandlingen?
Charlotte Dyremose (KF), 2008-05-23:
Det og så det, at vi ikke stemmer for ting, der allerede er gældende.
Det væsentlige her er jo netop at få sikret, at den bekendtgørelse er fremsynet.
Den er 13 år gammel.
Det er da der, vi skal tage fat.
Martin Henriksen (DF), 2008-05-23:
Det er måske ikke så meget et spørgsmål, det er mere en kommentar.
Men det er til det, som fru Marianne Jelved sagde, nemlig at det kunne være, at Dansk Folkeparti havde valgt ikke at støtte Socialdemokraterne i den her sag, fordi vi har et eller andet med, at selv om det, Socialdemokraterne siger, er fornuftigt, så vil vi ikke støtte det, fordi det kommer fra Socialdemokraterne.
Nu er det ikke noget, jeg normalt praler med, men jeg vil bare sige, at vi lige har støttet Enhedslisten i Videnskabsudvalget.
Enhedslisten havde et forslag om en lov imod brugerbetaling, som vi så vurderede der ikke var behov for, men vi kunne godt finde ud af at lave en beretning sammen.
Og det foregik jo rent faktisk sådan, at det først var partierne uden om regeringen, der var enige om en beretning, og så kom regeringen med til sidst, fordi den kunne se, at der var et flertal uden om regeringen.
Så hvis Dansk Folkeparti, når Enhedslisten en ud af ti gange siger noget fornuftigt, selvfølgelig godt vil indgå i et samarbejde med dem, vil vi selvfølgelig også godt indgå i et samarbejde, hvis Socialdemokraterne siger noget fornuftigt.
Men det er ikke tilfældet her.
Kan fru Charlotte Dyremose ikke bekræfte, at det ikke er tilfældet, at Socialdemokraterne siger noget fornuftigt?
Det var så spørgsmålet.
Martin Henriksen (DF), 2008-05-23:
Jeg vil bare høre, om jeg har forstået det rigtigt, nemlig at det er sådan, at Det Radikale Venstres indstilling til Socialdemokraternes forslag er, at de ikke stemmer for det, for man kunne godt få en anden opfattelse af det, som fru Marianne Jelved sagde.
Jeg vil bare høre, om det skal forstås sådan, at man ikke stemmer for Socialdemokraternes forslag.
Det er det, man har tilkendegivet i betænkningsbidraget, og hvis det er sådan, at man ikke stemmer for Socialdemokraternes beslutningsforslag, er det vel, fordi det ikke er helt så godt, som man kunne håbe.
Christine Antorini (S), 2008-05-23:
Er det meget bedre, at der er forligskredse, der ligesom kan handle tingene af med hinanden?
Jeg håber da sandelig, at De Konservative har det udgangspunkt, at Folketingssalen er et rigtig, rigtig godt sted at diskutere forskellige forslag - i det her tilfælde, hvordan vi skærper lov om undervisningsmiljø.
Det har ikke noget at gøre med folkeskoleforligskredsen, den har vi.
Vi kunne i øvrigt godt tænke os, at det var en bredere folkeskoleforligskreds end den nuværende.
Fred være med det, for det er ikke det, der er sagens kerne.
Og her er der i øvrigt ingen problemer, som jeg prøvede at forklare fru Charlotte Dyremose.
Dette har ikke noget med folkeskoleforligskredsen at gøre.
Men jeg er rigtig glad for, at debatten her i salen til gengæld har betydet, at mange partier har forholdt noget mere positivt til sagen end Det Konservative Folkeparti.
Charlotte Dyremose (KF), 2008-05-23:
Det var sådan set et rigtig ærgerligt svar.
For det understreger, at fru Christine Antorini er mere interesseret i at lægge forskellige beslutningsforslag herned end at fastholde den strategi, der hedder, at vi i fællesskab ved forhandlingsbordet finder nogle konstruktive løsninger, når vi nu oven i købet ved, at ministeren er i dialog med folkeskolens parter, og at man i samarbejde med dem forsøger at overveje nogle justeringer af bekendtgørelsen.
Det vil da være en mere konstruktiv måde at gøre det på.
Jeg synes faktisk, det er rigtig glædeligt, at vi på andre områder kan have de her forlig, og at vi kan være enige om den retning, vi lægger for vores uddannelsessystem.
Men hvis man hellere vil tage tingene i Folketingssalen og så i øvrigt komme med et forslag til at finde hinanden, som man godt ved er så langt fra, hvad man kan finde hinanden på, så er det jo bare den måde, man gør det på.
Charlotte Dyremose (KF), 2008-05-23:
Ja, jeg havde tænkt mig at vente, til jeg selv kom på, men nu bliver jeg nødt til at stille fru Christine Antorini, der mener, at vi skal vente på, at ministeren her hen over sommeren måske på et eller andet tidspunkt kommer i gang med at gøre noget mod mobning, et spørgsmål.
Jeg foreslår, at vi bare fortsætter den linje, ministeren har lagt, med allerede at være i gang med ualmindelig mange kampagner og tiltag mod mobning.
Jeg ved ikke, om fru Christine Antorini slet ikke har opdaget alle de ting, der er sket, hvor bl.a. landets kronprinsesse har været med til at deltage i det her.
Jeg synes faktisk, at ministeren har gjort en ganske flot indsats for at sætte en masse initiativer i gang og bidrage konstruktivt.
Og jeg synes da, at vi skulle tage og følge op på det i stedet for at sætte os ned og lave et hul her hen over sommeren.
Altså, det lyder jo, som om fru Christine Antorini slet ikke har opdaget, hvad der foregår ude på skolerne.
Christine Antorini (S), 2008-05-23:
Jeg føler mig helt overbevist om, at i hvert fald undervisningsministeren hørte, at jeg faktisk gav en ros til den kampagne, som undervisningsministeren har sat i gang med en meget bred kreds af interessenter ude i skoleverdenen, og det er supervigtigt, at man har den holdningsdebat ude på skolerne.
Men der er også brug for en lovgivningsmæssig opfølgning, og derfor vil jeg bare citere fra det, som undervisningsministeren sagde, da vi havde førstebehandlingen.
Da sagde undervisningsministeren, at han havde sympati for en række af forslagene i Socialdemokraternes beslutningsforslag, herunder at der skulle ske ændringer i bekendtgørelsen om at fremme god ro og orden i folkeskolen, og at han selv ville komme med forslag i forlængelse af kampagnen.
Det var, hvad ministeren sagde, og der siger vi: Hvorfor er der brug for at vente til en eller anden gang i efteråret, når der var en række positive tilkendegivelser, herunder lige præcis om det, der er sagens kerne, nemlig bekendtgørelsen om god ro og orden, som ikke er tilstrækkelig god til at give kommunerne og skolerne de redskaber, de skal bruge for at bekæmpe mobning?
Per Bisgaard (V), 2008-05-23:
Aviserne har jo de seneste måneder været fyldt med masser af historier om mobning, men i modsætning til tidligere har det stort set kun været de positive historier, der har været fremme, og det er jo rigtig rart at læse.
Den antimobbekampagne, som er på sit højeste lige i øjeblikket, og som udløber her med udgangen af maj måned, har jo vist, at det ikke blot er os her på Christiansborg, der tager den her problematik alvorligt; det gør man så sandelig også ude i skolerne.
Det er elever, og det er lærere, og det er ledelsen, og det er skolebestyrelsen, som har taget opgaven på sig.
Så der, hvor der efterspørges handling, synes jeg bestemt at man viser, at man godt kan gøre det, og derfor synes vi så måske nok, at den lovgivning, som forslagsstillerne lægger op til, ikke er nødvendig på nuværende tidspunkt.
Når det så er sagt, så glæder det os i Venstre, at vi på tværs af alle partier er enige om at modernisere den her gamle bekendtgørelse, som jo efterhånden er 13 år, om foranstaltninger til fremme af god orden i folkeskolen, og det forventer jeg så at vi kan gøre i efteråret, når vi mødes igen.
Venstre kan ikke medvirke til det her forslag, men alligevel glæder vi os, som også fru Christine Antorini har sagt, over det samarbejde, som er opstået, og det er meget vigtigt.
Derfor vil vi heller ikke på forhånd afvise, at det kunne være en god idé at indskrive nogle af de her initiativer til at bekæmpe mobning i de årlige kommunale kvalitetsrapporter, men det er første gang, de er lavet, og det kunne godt være, at vi lige skulle afvente, hvad der sker der.
Men nu afventer vi evalueringen af den her nye kampagne, og så vil vi gerne tales ved igen.