Karen Hækkerup (S), 2013-05-14:
Tak for det, og også tak til Enhedslisten for at rejse forespørgselsdebatten om et vigtigt emne.
Det er vigtigt, og jeg tror, vi alle sammen enige om, at vi skal værne om borgernes retssikkerhed, og det er vi også meget opmærksomme på i regeringen.
Derfor har jeg også set med stor alvor på de eksempler, der har været, hvor kommunerne har behandlet sager om socialt bedrageri, og som har været fremme i medierne, og hvor man har kunnet stille sig selv det gode spørgsmål, om borgernes retssikkerhed mon egentlig ikke nu blev tilsidesat. Jeg vil dog gerne slå fast, at socialt bedrageri er uacceptabelt og asocialt, fordi det er med til skabe værdiskred i det danske samfund.
Så regeringen har altså på ingen måde tolerance over for socialt bedrageri, og vi vil sætte hårdt ind over for snyd med sociale ydelser.
Det danske velfærdssamfund hviler på et solidarisk princip om pligt til at yde og ret til at få hjælp, når man har brug for det, og derfor skal vi præcis slå hårdt ned på socialt bedrageri, som handler om mennesker, der får noget, de ikke er berettiget til.
De borgere, der snyder bevidst ved at have dækadresser, bruge proformaskilsmisser og fædrehoteller m.v., er der altså på ingen måde tvivl om snyder, og det skal vi til livs.
Men så er der den anden gruppe af borgere, og det er dem, som risikerer fejlagtigt at blive anklaget for socialt bedrageri, fordi de ikke er blevet vejledt godt nok eller har misforstået reglerne, og dem skal vi hjælpe.
Sagsbehandlingen og kontrolindsatsen må ikke sætte borgernes retssikkerhed over styr.
Myndighederne skal overholde reglerne, når de behandler sager og kontrollerer, om en borger har ret til en ydelse, og borgeren skal behandles med respekt og høres, før en kommune træffer en afgørelse.
Kort sagt: Borgerne skal ikke snyde sig til sociale ydelser, de skal følge reglerne, og det samme skal myndighederne.
De skal også følge reglerne, også når de behandler sager om sociale ydelser.
Der er en række regler, som afgrænser, hvordan kommunerne må behandle sager om socialt bedrageri, og regler for, hvordan kontrolindsatsen skal foregå.
Det er kommunernes ansvar at indhente de nødvendige og tilstrækkelige oplysninger, så de kan træffe en afgørelse.
Ligeledes skal kommunen også være kritisk over for de oplysninger, den indhenter.
F.eks. kan en anonym anmeldelse ikke stå alene som dokumentation i en sag, da det ikke er til at sige, hvilke motiver der ligger bag.
Kommunerne har pligt til at oplyse borgerne om deres rettigheder og pligter efter den gældende sociale lovgivning for at sikre, at borgerne ved, hvilke oplysninger der kan have betydning for at modtage en ydelse.
Reglerne om partshøring skal overholdes, fordi det er vigtigt, at borgerne får mulighed for at rette eventuelle fejl og for at blive oplyst om, hvilke oplysninger der ligger til grund for en afgørelse.
I sidste ende, når kommunen har truffet en afgørelse, har borgeren mulighed for at klage over afgørelsen eller den måde, som hele sagen er forløbet på.
Alt det er med til at sikre borgerens retssikkerhed, fordi ankeinstansen eller tilsynsmyndigheden ser på sagen med uvildige øjne.
Netop disse regler skal sikre retssikkerheden for borgeren, og jeg er derfor glad for de seneste udmeldinger fra Ombudsmanden og Ankestyrelsen, som er med til at understrege vigtigheden af at overholde de her regler.
Ombudsmanden har for nylig været ude med kritik af kommunernes metoder i forbindelse med behandling af sager om socialt bedrageri.
Ombudsmanden udtaler, at sagerne ikke bliver undersøgt grundigt nok, at borgerne ikke får oplyst deres rettigheder og ikke bliver partshørt, og at der bliver lagt for stor vægt på anonyme anmeldelser, der aldrig kan stå alene som dokumentation i en sag.
Det er fra flere sider blevet påpeget, at reglerne og praksis omkring især enligbegrebet er for uklare, og at hverken borgerne eller kommunerne kan forstå dem.
Men reglerne er ikke til hinder for, at en enlig har en kæreste, eller for, at fraskilte forældre kan have godt samarbejde om deres børn, og administrationen af reglerne må aldrig få den konsekvens, at borgerne har grund til at frygte socialt samvær med andre.
Ankestyrelsens principafgørelser offentliggjort den 1. februar 2013
er et godt eksempel på, at reglerne ikke er så uklare, som dækningen i medierne fra tid til anden kunne give anledning til at tro.
Ankestyrelsens afgørelser siger netop, at det ikke har betydning, om man har en kæreste eller går i biografen med venner.
Denne form for overvågning er en uproportional fremgangsmåde og udgør ikke i sig selv et dokumentationsgrundlag, og husundersøgelser uden samtykke fra borgeren kan i øvrigt kun foretages af politiet med forudgående retskendelse.
Centraliseringen af administration og sagsbehandling er samtidig et vigtigt led i at styrke borgerens retssikkerhed.
Udbetaling Danmark vil som landsdækkende myndighed i højere grad være en garant for ligebehandling af borgerne – uanset hvor i landet borgeren bor, skal Udbetaling Danmark træffe ensartede afgørelser i ensartede sager.
Udbetaling Danmark har etableret nye sagsgange og administrative procedurer, som alle medarbejdere skal følge, og der er etableret et grundlag for en effektiv kontroludsøgning af de potentielt problematiske sager.
Men også efter etableringen af Udbetaling Danmark er det vigtigt, at der fortsat er fokus på borgerens retssikkerhed.
Derfor vil Social- og Integrationsministeriet løbende i forbindelse med tilsynet af Udbetaling Danmark have særligt fokus på udviklingen i klagesager over Udbetaling Danmarks afgørelser i sager om socialt bedrageri.
Med tilsynet vil vi være med til at have snor i, at bestyrelsen for Udbetaling Danmark følger med i og sikrer sig, at tingene foregår, som de skal.
Regeringen har nedsat en tværministeriel arbejdsgruppe om effektiv sagsbehandling og kontrol, der har fokus på, hvordan man gennem forenklinger af regler og automatisering kan skærpe indsatsen mod socialt bedrageri og dermed undgå fejludbetalinger.
Med mere automatisering og en sagsbehandling, der i højere grad hviler på registerdata, vil der opstå færre sager med fejl og snyd.
Ud over disse initiativer er det vigtigt at styrke borgerens viden om de gældende regler og om, hvad myndighederne må.
Det er vigtigt, at borgeren ikke bringer sig selv i en situation, hvor der indledes en sag om socialt bedrageri, fordi borgeren ikke har forstået reglerne.
Derfor har jeg nedsat en tværministeriel arbejdsgruppe, som bl.a. skal se på mulighederne for at styrke borgerens retssikkerhed.
Borgerne bliver desuden oplyst om deres rettigheder og pligter.
Vejledningen kan være med til at reducere den utryghed, som nogle borgere føler, fordi de mangler viden om de gældende regler, og mit håb er, at vi med denne vejledning kan give borgerne ro i sindet, så de kan have samvær med andre uden frygt for at blive betragtet som samlevende eller ligefrem blive anklaget for socialt bedrageri.
Vi kan alle blive enige om, at vi skal værne om borgerens retssikkerhed.
Som jeg har nævnt, har vi også sat forskellige initiativer i gang.
Udbetaling Danmark er etableret og vil som landsdækkende myndighed sikre, at borgerne får den samme vejledning, og at afgørelserne træffes ud fra en ensartet praksis, uanset hvor i landet man bor.
Vi skal holde øje med, at tingene foregår, som de skal i Udbetaling Danmark, og vi skal især have fokus på indholdet og udviklingen i antal klagesager over Udbetaling Danmarks afgørelser i sager om socialt bedrageri.
Endelig vil der blive udarbejdet en borgerorienteret pjece inden sommerferien, som skal sikre, at borgerne kender deres rettigheder og pligter særligt i sager om ydelser til enlige.
Forhandling