runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Ravn (S), 2007-01-09:
Jeg vil også gerne fortsætte lidt i samme boldgade omkring lærebogsforfatterne.
Jeg læser nemlig følgende i Jyllands-Posten den 5. januar, hvor ministeren bliver citeret: »»Lærebogsforfattere bør under ingen omstændigheder agitere for deres egne meninger.
Det er emnet og faget, der bør være i centrum, ellers forrådes tilliden mellem lærer og elev og mellem skole og hjem,« siger Haarder.
« Jeg vil spørge: Risikerer vi ikke, at vi kommer tilbage til 1970'ernes indoktrineringsforskrækkelse, hvor lærere – folkeskolelærere og gymnasielærere – og andre undervisere måtte virke i evig angst for at blive mistænkt og anklaget for at ville skubbe eleverne i en bestemt politisk retning?
Mener undervisningsministeren, at den uskyldsrene objektivitet findes, når det handler om undervisning og lærebøger?
Og må lærebogsforfattere ikke nødvendigvis også have ytringsfrihed?
I virkeligheden agerer de vel også på et frit bogmarked, hvor bøgernes redelighed vurderes, når de indkøbes.
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Jeg synes, hr. Troels Ravn skulle opfordre Folketingets formand og Præsidium til at indføre en omvendt spørgetid.
Jeg tror da, vi er enige om, at det skal man ikke.
Og det har jeg da lov at sige, specielt når jeg ikke har nogen magt til at blande mig i det, når jeg ikke har andet at gøre, end hvad alle andre kan gøre, nemlig at sige min mening om sagen.
Troels Ravn (S), 2007-01-09:
Jo, men jeg læser i samme artikel fra JyllandsPosten her den 5. januar, at undervisningsministeren har forholdt sig til citater og passager fra seks forskellige bøger.
Der bliver jeg nødt til at spørge, om det er et godt nok grundlag for en samlet vurdering, og om undervisningsministeren i virkeligheden ikke også undervurderer både elever og lærere.
Tror ministeren ikke, at lærere i folkeskolen og på ungdomsuddannelserne eksempelvis kan forholde sig kritisk til de her lærebøger?
Jeg bliver også nødt til at spørge, om ministeren overhovedet er bekendt med problemets omfang.
Der bliver refereret til seks forskellige citater, men på hvilket grundlag er det ellers i øvrigt at ministeren udtaler sig?
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Jeg har absolut ikke foretaget nogen samlet vurdering, og derfor havde jeg heller ikke behov for noget grundlag for en samlet vurdering.
Jeg har fået forelagt nogle helt konkrete formuleringer, bl.a. en nedladende formulering om et bestemt partis vælgerkorps.
Jeg har sådan i min fantasi forestillet mig, hvad en Socialdemokrat ville sige, hvis det socialdemokratiske vælgerkorps blev beskrevet på samme måde.
Det synes jeg også ville være forkert, for det er jo ikke det, vi har skolebøger til.
Jeg har ikke givet en samlet vurdering, og derfor har jeg heller ikke brug for et grundlag for en samlet vurdering, men jeg har svaret høfligt på et spørgsmål her i Folketinget.
Jeg har svaret meget kort.
Det er jo enlinjes svar, jeg giver, uendelig korte svar, og det synes jeg da at folketingsmedlemmerne har krav på.
Jeg svarer bare høfligt.
Troels Ravn (S), 2007-01-09:
Jeg er sikker på, at vi er enige om, undervisningsministeren og jeg, at ytringsfrihed er en meget, meget vigtig grundlæggende værdi i det danske samfund, som vi alle værner om.
Jeg vil gerne have undervisningsministerens vurdering af, om ikke sådan en sag om de her lærebøger og lærebogsforfatternes ret til at ytre sig ikke i yderste konsekvens i virkeligheden kan bringe os ud i en diskussion, hvor ytringsfriheden bliver sat under pres, netop fordi når det gælder undervisning, når det gælder det at ytre sig også skriftligt, så findes den rene objektivitet ikke.
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Hvordan kan ytringsfriheden blive sat under pres af en fri debat, hvor den, der repræsenterer ministeriet, ikke har nogen som helst beføjelser?
Hvordan skulle det kunne være et problem for ytringsfriheden?
Skal hr. Troels Ravn have lov at sige, hvad han vil, mens hr. Bertel Haarder ikke har lov at sige, hvad han vil?
Det kunne man forstå, hvis hr. Bertel Haarder var den, som skulle administrere nogle magtbeføjelser, men det er han jo ikke.
Så jeg kan overhovedet ikke se problemet, og jeg synes faktisk, hr. Troels Ravn er temmelig langt ude i sin fantasi.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-01-09:
Jeg synes, det er afgørende, at den ældre får den hjælp, som vedkommende har behov for, og kommunen skal selvfølgelig følge op og sikre, at det rent faktisk er det, pengene bliver brugt til; de penge kan i øvrigt ikke bruges til andre ting.
Og med hensyn til hvem der bliver ansat, synes jeg, det skal være op til den ældre selv at finde ud af, hvem man har tillid til, og hvem man synes der udfører opgaven lige præcis sådan, som man gerne vil have det.
Bente Dahl (RV), 2007-01-09:
Ministeren vil sikre, at den ældre kan ansætte et menneske, den ældre har tillid til, og det synes jeg også er et meget væsentligt kriterium.
Der er jo også et fagligt indhold i opgaveløsningen, og jeg fik ikke rigtig svar på, hvordan ministeren vil sikre, at der bliver taget hånd om det faglige aspekt.
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Jeg har som så ofte før ved lignende lejligheder bedt ministeriet om et notat om forskellige forhold, om forskellige muligheder.
Det notat har jeg ikke fået endnu, men jeg kan forsikre om, at skoleordførerne fra skoleforligspartierne vil få notatet at se, så vi i fællesskab kan drøfte, om der er mere, vi kan gøre.
Og så vil jeg glæde mig over, at netop dette års undervisningsmiljøpris gik til en skole, som har gjort en særlig indsats mod lige præcis mobning, nemlig Mou skole ved Limfjorden, som har indført girafvenner for de små elever – det er altså store elever, der tager sig af de små elever.
Det er en ordning, der minder om de mentorordninger, som også på andre områder har givet succes.
Grunden til, at der er behov for det, tror jeg, er, at vi i det moderne samfund lever mere isoleret – man lever i små børneflokke, man er mindre vant til at skulle tage ansvar for andre – og derfor kan det godt være, at det der med at tage ansvar for andre er noget, vi skal sætte lidt i system, bl.a. for undgå mobning.
Lise von Seelen (S), 2007-01-09:
Jeg vil gerne vende tilbage til spørgsmålet om at finde ud af, hvor mange hjemløse vi har.
Det er en udmærket idé, og den ligger helt i tråd med det oplæg om fleksible boliger til hjemløse, som vi præsenterede i december.
Men at mennesker bliver hjemløse, det bygger på den stigende økonomiske ulighed, som vi ser i vores samfund.
Det siges fra mange forskellige sider.
Jeg vil godt spørge socialministeren, om hun vil være med til at kigge på de grundlæggende årsager til, at mennesker bliver hjemløse, f.eks. at snakke om gældssanering for også privat gæld.
Vi havde jo sidste år et lovforslag om offentlig gæld.
Vil ministeren grundlæggende være med til at kigge på, at folk får bedre muligheder for at beholde deres bolig?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-01-09:
Det er netop for at få mere kendskab til, hvad det er for forhold, der gør sig gældende.
Derfor vil vi nu lave den her kortlægning både i forhold til botilbuddene og i forhold til de hjemløse.
Hvad er det, der gør sig gældende?
Er det sociale/psykiske problemer?
Hvor mange har i virkeligheden i forvejen en bolig, som de bare ikke kan holde ud at være i?
Vi bliver simpelt hen nødt til at have en større viden om gruppen, eller skal vi sige de forskellige grupper, for at vi kan sætte ind med den rigtige hjælp og støtte.
Vi har netop også taget et initiativ vedrørende gældssanering af gæld til det offentlige.
Det er det, vi har mulighed for at gå ind og lave en ordning om.
Jeg ser frem til, at det initiativ også kan bane vej for, at flere bl.a. kommer ud på arbejdsmarkedet, fordi de så ikke længere vil have gælden som en hindring for at være på arbejdsmarkedet, men får den afviklet i takt med, at de enten går i gang med beskæftigelse eller uddannelse.
Lise von Seelen (S), 2007-01-09:
Jeg vil godt holde fat i, at det, der får mennesker til at skulle forlade deres bolig, jo ikke er psykiske og sociale problemer, men at de ikke har råd til at betale huslejen.
Det kan godt være, at der grundlæggende er et udgangspunkt, der hedder, at mennesker ikke er i trivsel, og at det derfor er sværere at opretholde en økonomi, der gør, at de kan betale deres husleje.
Det er lige præcis der, jeg ikke helt hører ministeren sige: Jeg vil godt være med til, at vi skal kigge på den økonomi og også den gæld, som knytter sig til privat gæld, hvis det er det, der er forhindringen for, at mennesker kan blive i den bolig, som er basis for deres tilværelse.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-01-09:
Det, der kan virke lidt overraskende, er, at til trods for, at vi har fået mange atypiske boliger gennem de senere år, skæve huse, udslusningsboliger og lignende, så er antallet af personer, der benytter forsorgshjem, nogenlunde konstant.
Det får mig til at sige, at vi så bliver nødt til at vide noget mere om, hvad der gør sig gældende.
Der er eksempelvis også personer, som har en bolig, men som ikke kan hitte ud af at være i den og ikke synes, at den er det rigtige sted.
Det er altså forskellige faktorer, der spiller ind, og ikke kun det med, at man ikke får betalt sin husleje.
Det er det, der gør sig gældende i måske andre sammenhænge, men i forhold til hjemløshed er det mange andre ting, vi skal ind og kigge nærmere på, hvis vi skal kunne give en meget mere målrettet hjælp og støtte til de personer og undgå, at de bliver hjemløse.
Så skal jeg sige, at privat gæld ikke er omfattet af gældssaneringsforslaget, og det er, fordi vi kan lave en ordning på vegne af den offentlige gæld, men jo ikke kan gå ind på vegne af de private kreditorer og opstille nogle betingelser.
Lise von Seelen (S), 2007-01-09:
Jeg vil gerne holde fast i, at det altså er økonomiske grunde, der gør, at mennesker skal forlade de boliger, som de bryder sig om at være i.
Hvis der er nogen, der ikke trives i deres egen bolig, har de sikkert et ønske om at bytte den til en anden bolig.
Det er fuldstændig rigtigt.
Men dem, vi taler om her, er rigtig mange mennesker, som af økonomiske grunde må flytte fra en bolig, som de ikke ønsker at forlade.
Der siger jeg: Vi bør kigge på, at vi øger mulighederne for de mennesker, så de kan blive i deres bolig.
Vil ministeren også være med til at kigge på de politiske redskaber, som er indført her fra Folketingets side, der gør, at mennesker i perioder bliver sat i en situation, hvor de har en ekstremt anstrengt økonomi, som også kan betyde, at de må flytte fra deres bolig?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-01-09:
Det er netop for at øge muligheden for, at flere personer kan have deres egen bolig, at flere kan blive i deres egen bolig, og for at vi simpelt hen kan få om ikke afskaffet så i hvert fald mindsket hjemløsheden i Danmark, at jeg tager det her initiativ.
Det er et led i at støtte kommunerne, der nu som led i »Fælles Ansvar II« skal i gang med at udarbejde lokale målsætninger for deres indsats for de udsatte grupper, herunder de hjemløse, og for at sikre, at de har et godt grundlag for at lave en beskrivelse af deres politik over for de hjemløse, og hvad det er for en indsats, der er brug for lokalt.
Derfor laver jeg den her kortlægning.
Der finder jeg det rigtig interessant, at der faktisk er kommuner, som er værd at fremhæve for deres indsats på området, og som kan melde, at de stort set har den variation og det boligudbud, der skal til, for at ingen behøver at sove på gaden ufrivilligt.
Så ja, jeg vil netop med forskellige indsatser øge muligheden for, at kommunen kan sætte ind med den rigtige hjælp og støtte, så folk ikke behøver at være hjemløse.
Lise von Seelen (S), 2007-01-09:
At få overblik over, hvor mange hjemløse der er, er godt, men det løser jo ikke problemet.
Det kan hjælpe med at skaffe overblik.
Det er jo rigtigt, at der er et konstant antal mennesker på vores forsorgshjem.
Ministeren siger, at man vil støtte kommunerne, så de får et varieret udbud og tilbud.
Betyder det også, at der i det ligger, at der er en indholdsmæssig støtte til kommunerne, så de denne gang ikke skal have skældud af socialministeren, men faktisk kan gøre fælles sag med socialministeren, der siger: Her har vi en fælles opgave, den skal vi løse, og jeg lover jer, at I også får ressourcer med til at løse den opgave, som er en kompliceret opgave, og som vi helt sikkert er glade for vi kan få et bedre overblik over.
Vil ministeren være med til at løse det sammen med kommunerne og sikre, at de får midlerne til det?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-01-09:
Det er utroligt at opleve, hvordan Socialdemokraterne i dag i spørgetimen udelukkende er optaget af de økonomiske ressourcer og væsentligt mindre optaget af, hvad indholdet er i de forskellige initiativer, der tages.
Men som altid forhandler vi med kommunerne om de økonomiske konsekvenser af de initiativer, vi tager, eller af de nye krav, der måtte blive stillet til kommunerne.
Det gør vi altid.
Men det, der er vigtigt også at have for øje, er, at kommunen i dag har mange muligheder for at sætte ind, f.eks. med at hjælpe til at sikre, at huslejen bliver betalt, eller på anden måde gå ind og se på, hvilke forhold der gør sig gældende for den her person.
Men igen, for at støtte kommunerne i den indsats, de skal gøre lokalt, vil jeg gerne hjælpe med at få mere viden og give mere information, så vi også sikrer, at det er den rigtige indsats, der bliver prioriteret.
Det er det, initiativet går ud på.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-01-09:
Jeg synes, det er afgørende, at den ældre får den hjælp, som den ældre gerne vil have, og kan ansætte den person, som man gerne vil have til at udføre opgaven.
Det tror jeg er stærkt medvirkende til, at man er meget tilfreds med at have den mulighed, hvis man i øvrigt selv synes, at det er det, man gerne vil, og at man godt kan finde ud af at administrere arbejdsgiveransvaret.
Det er inspireret af, at handicappede, som har brug for mere 20 timers hjælp, selv ansætter deres medhjælpere og er rigtig glade for den ordning.
Jeg vil gerne understrege en gang til, at det er frivilligt.
Det skal være et tilbud til dem, der gerne vil gøre brug af det.
Der er ikke nogle bestemte faglige krav, der gør sig gældende, og det synes jeg heller ikke der skal være.
Der er også forskel i dag, men jeg vil dog gerne understrege, at jeg lægger vægt på, at der er fokus på uddannelse, efteruddannelsesmuligheder m.v.
Men der skal ikke stilles nogen bestemte faglige krav til dem, man ansætter til at udføre opgaven.
Søren Espersen (DF), 2007-01-09:
Ret hurtigt efter at krigen brød ud, forlød det, at der i Libanon kunne være danske turister, der var kommet i klemme og skulle hjælpes i sikkerhed, og Udenrigsministeriet engagerede sig hurtigt og effektivt i sagen, som man skal, helt efter bogen.
Omkring tsunamien havde man fået en erfaring med at hjælpe nødstedte danske turister hjem, og regeringen havde nedsat et permanent kriseberedskab.
Det skulle så stå sin prøve, og det gjorde det.
I hvert fald hvad angår hurtighed, var den danske indsats de andre landes langt overlegen.
Så vidt, så godt.
I den danske befolkning var der dengang en meget stor forståelse for, at alt skulle gøres for at komme de nødstedte danske turister til undsætning.
Den samme forståelse var der her i Folketinget.
Der begyndte at tegne sig et surrealistisk billede, for stort set alle evakuerede var libanesiske arabere med dansk pas eller med dansk opholdstilladelse. Når man samtidig ved, at 18.000 personer med libanesisk baggrund er i Danmark, vil det altså sige, at en tredjedel eller op imod halvdelen af disse ikke befandt sig i Danmark, men i Libanon.
Når man også ved, at denne gruppe personer har en abnormt lav beskæftigelsesfrekvens – kun en tredjedel af mændene og en sjettedel af kvinderne er i arbejde – ville der nærmest være en statistisk garanti for, at en stor portion af disse evakuerede turister svindlede med kontanthjælpen eller med arbejdsløshedsunderstøttelsen.
Yderligere surrealistisk blev det, da vi fik de første beskeder om, at de dømte kriminelle, som var udvist af Danmark, nu blev sejlet eller fløjet hjem på statens regning.
Der er mange spørgsmål, der skal besvares i den her sag, og det er årsagen til, at Dansk Folkeparti nu har rejst debatten, hvor vi ikke alene forventer at komme til bunds i evakueringssagen, men også at få lagt grunden til politiske tiltag, der betyder, at vi fremover ikke kommer i en lignende situation.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-01-09:
Jeg skal kun kvittere for de positive tilkendegivelser over for i hvert fald et af regeringens forslag i kvalitetsreformen.
Jeg tror, at fru Kirsten Brosbøl, hvis hun går nærmere ind på debatoplæggene, simpelt hen vil begejstres også over mange af de andre forslag, der er med.
Jeg ser frem til en god drøftelse om iværksættelsen af de konkrete forslag og initiativer.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kirsten Brosbøl (S), 2007-01-09:
Lad mig tolke det om økonomien sådan, at ministeren faktisk her i dag tilkendegiver, at regeringen er villig til at se på, at man sender penge med, når man nu ender med at have en samling forslag, som kommunerne skal til at føre ud i livet.
Det vil vi selvfølgelig holde regeringen fast på, for vi mener ikke, at pengene til de her kvalitetsforbedringer, hvis de bliver det, skal findes ved, at man skaber yderligere problemer for kommunerne ved at presse deres økonomi.
Vi har også fra Socialdemokraternes side tilkendegivet, at der er ganske mange af de forslag, som ministeren har fremlagt, som vi ser meget positivt på.
Der er f.eks. et gammelt socialdemokratisk forslag om, at man vil give friplads til familier med lavindkomst til madordningerne i daginstitutionerne.
Vi gik endda så vidt, at vi sagde, at vi ville støtte forslaget, hvis man lavede fripladser til de familier, som i forvejen havde friplads på pasning.
Det er vi selvfølgelig rigtig glade for.
Men dengang, så vidt jeg husker, afviste regeringen det, bl.a. fordi det kostede penge.
Nu har man det altså med i sin egen kvalitetsreform.
Vi ærgrer os selvfølgelig over, at regeringen ikke går hele vejen og siger, at der skal være gratis mad til alle børn i daginstitutionerne.
Bente Dahl (RV), 2007-01-09:
Det stiller jeg mig fuldstændig uforstående over for.
Hvorfor i alverden skal der ikke være nogen faglige krav til dem, der skal udføre det pågældende stykke arbejde?
Som jeg ser det, er det helt nødvendigt, at der er faglige krav, og vil ministeren uddybe, hvorfor der ikke skal være faglige krav?
Det andet, jeg gerne vil have ministeren til at uddybe,
er: Ministeren sagde, at kommunen skal sikre, at nogle forskellige ting er i orden.
Jeg vil gerne have ministeren til at dokumentere, at der ikke går bureaukrati i den ordning.
Søren Espersen (DF), 2007-01-09:
Jeg siger tak til regeringen for gennemgangen, og jeg glæder mig over nogle af de svar, der blev givet, bl.a. glæder justitsministerens oplysning om, at Racheed Lawals morder er blevet udsendt af landet, mig overordentlig meget.
Jeg glæder mig i øvrigt på Dansk Folkepartis vegne over de forskellige initiativer, som regeringen allerede har taget for at forebygge socialsvindel, samt over de yderligere initiativer, man er i gang med at forberede.
Hvis vi skal opretholde solidariteten i det danske samfund, er det nemlig helt afgørende vigtigt, at de spilleregler, Folketinget opstiller, bliver overholdt.
Ganske vist er det godt – det ved vi i menneskelige relationer – at kunne have tillid til hinanden, men vi må samtidig aldrig blive så naive og godtroende, at vi ikke hele tiden har i baghovedet, at der altid vil være mennesker, der vil narre systemet, mennesker, der vil svindle, mennesker, der vil berige sig på andres bekostning.
Da jeg på Dansk Folkepartis vegne i sommer spagfærdigt, som jeg altid er, begyndte at stille spørgsmål om, hvorvidt der eventuelt kunne socialsvindlere blandt de evakuerede, blev vi overfaldet fra alle sider af den sædvanlige hidsige forargelse, der altid bliver Dansk Folkeparti til del, indtil man finder ud af, at der nok er noget om det, vi siger.
Socialdemokratiets integrationsordfører, hr. John Dyrby, skrev i en avis, at de spørgsmål, der blev stillet af mig, var sommerens absolutte topmål af kynisme.
I Dansk Folkeparti vendte vi spørgsmålet om, for hvem var det lige, der udviste et absolut topmål af kynisme?
Var kynikerne mon i virkeligheden ikke de sociale bedragere, der blæste på solidariteten i det danske samfund og lod andre slide og slæbe for at betale skat, så bedragerne kunne rejse på en statsbetalt ferie i Libanon?
Et af de få fornuftige Lenincitater lyder: Tillid er godt, men kontrol er bedre.
Vi vil have kontrol med fødevarerne.
Vi vil have kontrol med skatteindbetalinger og momsindbetalinger.
Vi kontrollerer, om der foregår sort arbejde.
Vi kontrollerer, om folk har arbejdstilladelse her i landet.
Vi kontrollerer, om illegale varer indsmugles.
For de mennesker, der har rent mel i posen, og dem er der heldigvis også mange af i det tilfælde her, er en kontrol jo hurtigt overstået.
Når vi har fået indført muligheden for krydstjek, vil man overhovedet ikke bemærke det.
Kun for de mennesker, der ikke har rent mel i posen, men koldt og kynisk udnytter og misbruger det generøse danske velfærdssystem og dermed faktisk stjæler fra de lovlydige, vil en kontrol komme på tværs.
Men det græder vi tørre tårer over i Dansk Folkeparti.
Det, at vi i sommer som så mange gange før stod op mod de stride vinde af hellig forargelse, der strøg ind over os, og stillede de spørgsmål, der skulle stilles, men som ingen andre stillede, har medført, at loven nu laves om, således at der bliver indført en ordentlig kontrol med tingene.
Og det vil jeg gerne kvittere for over for regeringen.
Mette Frederiksen (S), 2007-01-09:
For få dage siden fremkom Socialministeriet med et i øvrigt godt forslag om, at de hjemløse i Danmark skal optælles, så indsatsen på området kan blive bedre og i højere grad bygge på faglig dokumentation.
Det kan virke paradoksalt, at man ikke i højere grad, end tilfældet er, ønsker at forebygge, at mennesker står i en situation, hvor de ikke har en bolig.
Jeg tænker selvfølgelig især på det faktum, at antallet af udsættelser ved fogeden er steget eksplosivt, siden den nuværende regering tiltrådte, så derfor er spørgsmålet i virkeligheden ret enkelt: Hvis man er optaget af hjemløshedsproblemet, hvorfor er man så ikke i højere grad optaget af at forebygge det, end tilfældet er?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-01-09:
Vi er i høj grad optaget af at forebygge fra regeringens side, og vi har faktisk gjort rigtig meget på området.
Vi har løbende sat penge af til at bygge flere Skæve Huse, hvilket har vist sig at være en stor succes, fordi de faktisk er blevet faste holdepunkter for mange, der ellers ville være hjemløse, jeg har gennemført lovgivning om udslusningsboliger, hvor man kan have en social medarbejder knyttet til sig, og vi har taget initiativer til at sikre de atypiske boformer, som netop giver mange flere muligheder for at finde en boligform, hvor de også føler sig hjemme.
Med hensyn til udsættelsessager er det rigtigt, at der over årene har været en stigning siden 2002, hvor der første gang kom statistik for området.
Jeg har prøvet at finde ud af, hvad vi ved om de udsættelser, og hvad der bliver registreret, og jeg er nu på vej med et lovforslag, som forpligter kommunerne til at genvurdere de sager, hvor man får kendskab til, at en person eller en familie er i risiko for at blive sat ud af sin bolig.