Line Barfod (EL), 2007-05-11:
Jeg vil gerne takke for debatten.
Jeg synes jo, det er et utrolig væsentligt område, og det kunne jeg høre at flere andre af ordførerne også var optagede af.
Jeg vil gerne starte med at citere formanden for Jordemoderforeningen, Lillian Bondo, som i jordemoderbladet Tidsskrift for Jordemødre i oktober 2006 sagde: »Vi mangler et oprør nedefra, hvor kvinder og familier ganske enkelt siger, at nu er det nok.«
Der er brug for, at vi siger, at man har krav på at få en ordentlig start på livet, og det forudsætter også, at jordemødrene har nogle gode ansættelsesvilkår.
Flere har undervejs i debatten været inde på, at det er vigtigt også at tale om vilkårene for jordemødrene.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Det er klart.
Man kan dårligt finde noget mere livsbekræftende end at hjælpe børn med at komme til verden.
Men så er det altså et problem, når der er 33 pct. af basisjordemødrene, der mener, de ikke har tid til at behandle opgaverne fagligt forsvarligt.
Hver tredje af de jordemødre, der er, mener ikke, at de kan behandle opgaverne fagligt forsvarligt.
Og 44 pct. mener, at det er svært at få tid til at behandle klienterne menneskeligt forsvarligt.
De klienter, de har, er altså kvinderne, der skal føde, og de børn, der kommer ud.
Der er da et eller andet fuldstændig galt, når så mange jordemødre ikke mener, at det er fagligt og menneskeligt forsvarligt, hvad der foregår på landets fødesteder.
Det er vi da nødt til at diskutere hvad vi gør ved.
Retningslinjerne har vi ventet på og ventet på og ventet på.
Sidst vi fremsatte det her forslag, fik vi også at vide, at man nu ville gå i gang med nogle retningslinjer.
De ligger der stadig ikke, og vi ved stadig ikke, hvad man så gør, når de retningslinjer kommer, for at sikre, at de rent faktisk kan overholdes.
Jo, jeg skal huske at sige, at man har fået sat gang i, at der bliver uddannet nogle flere jordemødre.
Det er rigtig godt og rigtig vigtigt.
Men hvis vi skal have det sådan, at de jordemødre så også har lyst til at være i faget, og at de, der er i faget i dag, har lyst til at blive der, kræver det, at vi gør noget for at sikre dem nogle ordentlige arbejdsvilkår.
Et af de vigtigste arbejdsvilkår for en jordemoder er, at man har tid til at tage sig ordentligt af den fødende og barnet og undervejs i forløbet har tid til at tale med den gravide kvinde, har tid til at høre på, hvad hun kan have for nogle bekymringer, og snakke ordentligt med hende, for hvis man har god tid til det, kan man forebygge mange af de komplikationer, der ellers kunne komme.
Man kan forebygge, at kvinden måske en måned eller to senere er nødt til at blive sygemeldt, fordi man ikke havde fået snakket ordentligt i forvejen om, at man måske skulle sætte tempoet lidt ned, eller hvad det ellers kunne være, som jordemoderen kunne have tid til at snakke med den gravide om
Man skal have tid under fødslen.
De jordemødre, der har oplevet og beskrevet, hvordan de har skullet passe flere fødende kvinder på en gang – og som fru Birgitte Josefsen sagde bare kan gå ud og ind fra den ene fødestue til den anden – fortæller om, hvor forfærdeligt det er, når noget så går galt i den ene fødsel, og de ikke kan være der, fordi de skal være inde ved den anden.
Men hvordan skal de kunne klare at være til stede ved to fødsler på en gang?
Det kan ikke lade sig gøre fysisk.
Derfor er vi nødt til at sikre, at jordemødrene har den fornødne tid, og at der er jordemødre nok på afdelingen, og det kan man altså planlægge.
Det er jo ikke sådan, at man ikke nogenlunde i forvejen ved, hvor mange kvinder der er på det enkelte fødested, som man må regne med kan føde i den kommende periode.
Det ved man jo heldigvis godt.
Man ved ikke, præcis hvornår de føder, men man har en idé om, hvornår det cirka er, og kan derfor planlægge vagten efter det.
Man har jo sågar med de forsøg, der har været lavet med kendt jordemoder, kunnet have to jordemødre til at følge en bestemt gruppe kvinder og så sørge for, at en af de to jordemødre er til stede ved hver eneste af de fødsler.
Man kan rigtig mange ting, hvis det er, man virkelig beslutter, at man mener, at vi skal have det, jeg ville synes var fuldstændig indlysende, nemlig sikkerhed for, at jordemødrene har tid nok til at tage sig af de fødende kvinder.
Hvis vi også vil nedbringe antallet af kejsersnit, jamen så er det også vigtigt, at fødslerne går godt, og det er vigtigt, at der også er tid til efterfødselssamtalen.
Noget af det, der får nogle kvinder til at vælge kejsersnit næste gang, de føder, er nemlig, at de ikke ordentligt har fået snakket igennem, hvad det var, der skete undervejs ved den første fødsel, og derfor måske har gået rundt med en masse angst, som de, hvis de havde fået den fornødne efterfødselssamtale, kunne have sluppet for og derfor også kunne slippe for at vælge et kejsersnit næste gang.
Så der er i høj grad brug for mere tid.
Så har nogle spurgt: Hvad er en følgejordemoderordning?
Det skal jeg selvfølgelig beklage vi ikke har beskrevet, men det er simpelt hen et spørgsmål om, at jordemoderen kan følge med, at den jordemoder, man kender og har gået til kontrol hos undervejs i graviditeten, kan følge med en hen på fødestedet og være den jordemoder, man føder sammen med.
Det er ikke sådan, at der skal være to jordemødre under fødslen, men så er det den jordemoder, man kender i forvejen, der er fulgt med, og som er med til fødslen.
Også det kan man organisere sig ud af.
Så skal jeg til hele debatten om, hvorvidt vi kommer med firkantede proceskrav, sige, at vi jo netop ikke kommer med krav til, hvordan processen skal være.
Det, vi siger, er, at der skal være nogle rammer for at sikre, at man har den fornødne tid, og for at sikre, at der er den fornødne økonomi til også at sikre, at der er den fornødne tid.
Vi kan jo kigge nærmere på det i udvalgsarbejdet, men vi har lavet nogle beregninger, der ligger til grund for, hvordan vi er nået frem til de 16 mio. kr., vi har skrevet at forslaget vil koste, i forhold til hvor mange flere jordemodertimer der skal til de her forskellige ting.
Jeg tror nu næppe, at finansieringen ville være det store problem, hvis der var et flertal i Folketinget for at sikre, at de fødende kvinder fik ordentlige forhold.
Så skal jeg til hele debatten om, hvorfor det er nødvendigt med lovkrav, og hvorfor vi ikke kan nøjes med retningslinjer – fru Anne Baastrup sagde det jo også meget klart – sige, at hvis meningen er, at retningslinjerne skal overholdes,
hvad er så problemet?
Hvis man alligevel siger, vi skal have nogle klare standarder for, hvor meget jordemodertid der skal være, og at der skal være en jordemoder til stede under fødslen osv., hvis det er meningen, at de retningslinjer, som Sundhedsstyrelsen skal udstede, også skal overholdes, hvad er problemet så i vores forslag? Og så er spørgsmålet jo: Hvordan gør man så, hvis man gerne vil sikre det?
Ja, hvis Sundhedsstyrelsen laver retningslinjer, forstod jeg på ministeren, er den store fordel, at så skal der ikke penge med, hvorimod der, hvis man laver noget som et lovkrav, skal penge med.
Derfor er forskellen jo: Ønsker vi, at der skal penge med ud til regionerne, så der rent faktisk sker noget, eller ønsker vi, det bare skal være nogle pæne hensigtserklæringer?
Jeg kunne så forstå på den radikale ordfører, at den radikale ordfører mener, at i stedet for at sende penge med ud til at sikre, at vi kan leve op til de her standarder, skulle man lave et system, hvor man tog penge fra de fødesteder, der ikke lever op til standarderne.
Det synes jeg ikke er nogen særlig smart måde at gøre det på.
Jeg tror, det er langt bedre at give de fornødne midler til, at det kan lade sig gøre, og så ved hjælp af efteruddannelse osv. og den faglige diskussion, der i høj grad foregår blandt jordemødrene, sikre, at det er den måde, man gør det på.
Men her har vi altså koncentreret os om kvindens ret til jordemoder under graviditeten, fødselsforberedelse, som jo er for begge forældre, og så det, at der skal være en jordemoder til stede under fødslen, mens vi ikke har fokuseret på, om man skal have enestue eller ikke enestue, og om faren skal have mulighed for at være der osv.
Det mener vi i høj grad man kan diskutere lokalt.