Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Det var genopretningspakken.
Det var dansk økonomi, som skulle rettes op.
Den skulle sikre, at vores velfærd ikke kom under pres, alene fordi der manglede penge i kassen.
Som et ansvarligt politisk parti deltog vi naturligvis i det arbejde, også for at sikre vores vælgeres indflydelse på løsningen.
Dansk Folkeparti ville nemlig sikre, at der ikke kom en social slagside ved vores finansielle udfordringer, så det ikke skulle ramme førtidspensionister, folkepensionister med flere.
Se, det var et uddrag af den tale, jeg holdt, da vi kom med forslaget, og vi mener faktisk det samme nu.
Samtidig skulle vi have nogle ressourcer til behandling af livstruende sygdomme, men det er åbenbart ikke den vej, den nye regering vil gå.
Vi mener, at hvis man har råd til et barn, har man også råd til at hjælpe til med betalingen for fertilitetsbehandling.
Det er jo ikke sådan, at alle fertilitetsbehandlinger kommer til at koste 30.000 kr.; nogle klares for 1.500 kr., så hvis man ønsker børn, kan man også hjælpe til med at betale.
På samme måde gælder det for sterilisation.
Alle andre mennesker betaler for prævention.
Hvis regeringen så havde andre penge i sundhedsvæsenet og sagde, at de havde sørget for alle andre, kunne det godt være, at vi havde set anderledes på det.
Sådan er det bare ikke.
Hvordan finansierer man det så?
Ved afgifter på cigaretter, rødvin, øl og slik.
Hvem kommer til at betale?
Det gør dem, der har færrest penge.
Nå nej, de bliver kompenseret for det.
Hvor meget var det nu, man ville kompensere for fra regeringens side?
Var det 280 kr. om måneden?
Nå nej, det var 280 kr. om året.
De afgifter bliver man kompenseret for – det gør de lavestlønnede, vi har i Danmark, på de områder, hvor man taler om lige muligheder og lige adgang.
Dansk Folkeparti havde hellere set pengene brugt på en anden måde.
De kunne eventuelt bruges på de børn, der går og venter på en insulinpumpe, og som ikke kan få en garanti, fordi den nye regering ikke vil leve op til den garanti, som Dansk Folkeparti ellers havde fået igennem.
De kunne bruges på de folk, der har en svær epilepsi, og der har vi diskuteret Philadelphia.
Ja, man har fået sat nogle få midler af, og ellers tænker man, at det jo kan spredes lidt.
Det er også nogle af dem, der kunne have brug for de her penge.
Vi fik i vores 2020-plan sammen med den tidligere regering sat 200 mio. kr. af til rehabilitering af svært hjerneskadede.
I stedet vil man betale fertilitetsbehandling for folk, som mange gange selv kan betale, for hvordan skulle de ellers have råd til at have et barn?
Samtidig kan vi se, at man hjælper kvinder gratis med fertilitetsbehandling, uanset hvor mange penge de har, bare fordi de ikke har en mand.
Vi taler så ofte om, hvilke skævheder der er i brugerbetaling herhjemme.
Hvad er det så, man gør, når man gør brug af den her mulighed?
Hvorfor gør man ikke det som ny regering, at man siger: Jamen de her 200 mio. kr., som vi i hvert fald håber på at få ind, kunne vi måske bruge til dem, der har aggressiv paradentose.
Dem har vi talt så mange gange om.
Der er folk, der betaler mere end 30.000 kr. for behandling.
De svageste mennesker tænker man ikke på.
Det er mennesker, der mange gange selv kan betale, man nu går ud og hjælper.
I Dansk Folkeparti mener vi, at når man kommer til Danmark som indvandrer, må det være, fordi man vil være en del af samfundet, fordi man gerne vil integrere sig, lære sproget og være en del af vores danske samfund.
Jeg har kigget på, hvor mange regninger der er blevet sendt i de 4 måneder, det har eksisteret – eller fra den 1. juni til den 31. september – og der er sendt 1.428 regninger for tolkning.
Kan det være rigtigt, at vi pålægger alle andre i Danmark at betale for, at man ikke vil lære det danske sprog?
En af undskyldningerne for at fjerne loven skal være, at det koster mere i administration.
Så mener jeg, at vi må lægge de afgifter oveni, så de betaler den fulde regning.
Det kan ikke være rigtigt, at alle andre skal betale for dem.
Vi siger nej til forslaget.