runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Skipper (EL), 2014-01-31:
Jo, jeg skal heller ikke drille for meget, og jeg vil sige, at det er helt fint, når man ændrer sin holdning, og jeg er begejstret for, at Dansk Folkeparti i hvert fald støtter intentionerne i det her forslag, også selv om man ikke har tænkt sig at stemme for det lige nu.
Det synes jeg er positivt og konstruktivt.
Det er det helt alvorlige.
Så vil jeg også bare vedrørende diskussionen om de skandalesager, der har været eller ej, og for så vidt angår den sag, der handler om den tidligere justitsminister, hr. Morten Bødskov, og besøget på Christiania, som hr. Peter Skaarup henviser til, sige, at jeg ikke tror, der er nogen tvivl om, hvor ansvaret blev placeret henne, når man tager i betragtning, at det ikke er hr. Morten Bødskov, der sidder herovre lige nu.
Om man skyder ansvaret fra sig og over på embedsmændene, er en helt, helt anden diskussion, men jeg må sige, at det slet ikke er umuligt, at det har noget med det at gøre, altså at man prøver at skubbe noget ansvar over på embedsmænd, men i debatten og til nuancerne hører også, at der muligvis er en kultur i embedsværket, som har vokset sig knap så sund i løbet af 10 år med en VK-regering, hvor man udmærket var klar over, at man aldrig nogen sinde blev kigget efter i kortene, fordi der var et støtteparti, der holdt hånden over lige meget hvad.
Jo, det er den ene ting, den sag viser.
Den anden ting, som jeg også vil give hr. Peter Skaarup ret i, er, at vi ikke er kommet til bunds i den sag, for nok er der sat en undersøgelse af embedsværket i Justitsministeriet i gang, og det skal den nye justitsminister have ros for, altså at tage de konsekvenser.
Men der skete et regelbrud, da PET misbrugte fru Pia Kjærsgaards personfølsomme oplysninger, og vi er i Enhedslisten bekymret for, at det ikke kun er fru Pia Kjærsgaard eller andre, der har behov for personbeskyttelse, som bliver udsat for sådan et misbrug af personfølsomme oplysninger.
Så jo, vi mener, der er grund til at undersøge den sag nærmere.
Det, som vi også mener der er grund til, er at overveje, om man skal kontrollere PET yderligere, for noget tyder jo altså på, at de vide beføjelser, man har, kommer man til at bruge lidt for letsindigt.
Undskyld!
Jeg troede ikke, jeg skulle trykke den ind i anden omgang; jeg vænner mig aldrig til det her parlamentariske system.
Så jeg forventer ikke, at Dansk Folkeparti har skiftet holdning inden for den sidste måned.
Altså, hvad angår andelen af offentligt ansatte, som er bange for at udtrykke deres holdning i det offentlige rum; som holder sig tilbage; som frygter sanktioner, er niveauet det samme i dag, som det var i 2009, og en stor del af de skandaler, vi i hvert fald fra Enhedslistens side har fundet frem til, da vi lavede det her beslutningsforslag, er også fra dengang. Så det lyder, som om det er hr. Peter Skaarups egen indbakke, der har fået Dansk Folkeparti til at ændre holdning.
Peter Skaarup (DF), 2014-01-31:
Jamen det er fuldstændig rigtigt, at vi er gået fra at være ret skeptiske over for det her til at være ret positive, og det er simpelt hen med baggrund i de mange henvendelser, vi får fra offentligt ansatte, der føler sig klemt og føler, at hvis de skal fortælle, hvad de oplever af slinger og urent trav, bliver de fyret.
Det er jo ikke en ordentlighed i vores demokrati og vores offentlige sektor, at vi har det på den måde.
Tilmed kan vi så oven i det lægge de offentlige skandaler, vi har set her igennem nogle måneder, hvor de offentligt ansatte, altså embedsmændene, må tage de kugler, ministrene egentlig burde tage.
Vi har i en række ministerier nu større skandalesager, hvor man ligesom har skudt det over på embedsmændene og sagt, at det er dem, der er galt med, men hvor det jo egentlig bør være ministrene, der tager ansvaret.
Den tredje ting er jo det, vi har været fælles om, nemlig modstanden mod den offentlighedslov, der betyder, at man afskæres mulighederne for at følge, hvad der foregår i den offentlige sektor.
Det vil sige, at en af de ventiler, man havde tidligere for slinger, er der ikke længere.
Den er i hvert fald blevet begrænset takket være vores røde regering.
Så det vil sige, at det forslag, man selv var med på, før man kom i regering, ikke var gennemarbejdet.
Trine Bramsen (S), 2014-01-31:
Nu sad jeg ikke selv i Folketinget på det tidspunkt, så jeg skal ikke kunne udtale mig om, hvordan det forslag så ud, og hvad det konkrete indhold var.
Men jeg kan konstatere, at vi til fulde deler intentionen om at sikre offentligt ansattes ytringsfrihed, og det er netop derfor, at vi har nedsat et udvalg.
De skal komme med deres anbefalinger, og dem lytter vi selvfølgelig til.
Jeg synes altid, det giver rigtig god mening, at vi lytter til dem, der repræsenterer faggrupperne, og at vi på den baggrund træffer beslutning om de initiativer, som måtte være nødvendige.
Pernille Skipper (EL), 2014-01-31:
Det var ikke bare intentionerne, man historisk har bakket op om med det her beslutningsforslag, men det konkrete indhold, man historisk har bakket op om.
Så derfor kunne jeg godt tænke mig at høre: Nu har ministeren sagt, at problemet er identificeret, og at det eksisterer.
Vi var tidligere helt enige om, hvad det var for nogle løsninger, der skulle til.
Er det her ekspertudvalg så et forsøg på at putte noget i en syltekrukke, eller er det et forsøg på at forbedre løsningerne, hvor man tager udgangspunkt i det samme?
Det siger jeg med al den åbenhed, jeg overhovedet kan, fordi når man tidligere var enige om de helt konkrete løsninger, men der pludselig er behov for et udvalg, bliver
vi andre
en lille smule bekymret.
Trine Bramsen (S), 2014-01-31:
Jamen udvalget skal sikre, at vi får de bedst mulige løsninger, og at vi vedtager de bedst mulige løsninger her i Folketinget.
Pernille Skipper (EL), 2014-01-31:
O.k., men det er jo dejligt.
Så det, jeg kan forstå – det kan ordføreren jo så bekræfte – er, at man er enig om, at der er et problem, at der skal findes nogle løsninger på det, og nu vil man se på, om det her er det rigtige.
Jeg beder om at få det bekræftet, for der er jo nok en vis dårlig erfaring med udvalg og ting, som regeringen tidligere har ment, men ikke mener længere, efter at man har fået nogle ministertaburetter.
Trine Bramsen (S), 2014-01-31:
Jamen altså, formålet med at nedsætte et udvalg er jo, at de skal undersøge problematikken og komme med deres anbefalinger.
Og hvis vi, allerede inden vi nedsætter udvalget, ved, hvad de skal komme frem til, er der jo ingen grund til at nedsætte det.
Så det er da klart, at vi lytter til det udvalg, der er blevet nedsat, og som kommer med nogle anbefalinger.
Dem vurderer vi ud fra en politisk kontekst.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-01-31:
Jeg må sige, at jeg synes, at Socialdemokratiets indstilling til det her jo lidt reducerer politik til en paradeforestilling og noget pjat, altså hele det parlamentariske arbejde.
Der er fire partier, der har stillet det her forslag før et folketingsvalg, og jeg kan da godt forstå, hvis Enhedslisten undrer sig såre over den reaktion, der kommer her.
Det her lægger sig fuldstændig i forlængelse af f.eks. diskussionen om offentlighedsloven eller andre af de gode ting, som regeringen måtte have ment var dårlige for den sags skyld før valget, og hvor man bare skifter holdning fuldstændig uden begrundelse.
Altså, der må da være en politisk begrundelse, vil jeg sige til fru Trine Bramsen.
Det kan da ikke være sådan, at hver gang Socialdemokraterne nærmer sig et regeringskontor, så tager man partiprogrammet og smider det ud, fordi det ikke har noget med virkeligheden at gøre.
Det har det måske heller ikke, og det er måske det, der er forklaringen.
Trine Bramsen (S), 2014-01-31:
Hvis Socialdemokraterne havde ændret holdning til det her spørgsmål, så havde vi da bare forkastet det blankt.
Så havde vi da sagt, at nu skal vi ikke have noget med det her at gøre, der er ingen grund til at få det undersøgt.
Det er jo ikke det, som det her handler om.
Og det handler heller ikke om, at det er en paradeforestilling.
Jeg synes, det er noget pjat at sige, at det er en paradeforestilling, når man vælger at få undersøgt ting, inden man implementerer dem.
Som politikere står vi jo inde for de forslag, som vi vedtager her i Folketingssalen, og derfor synes jeg, det giver rigtig god mening, at vi får eksperter til at vurdere problemstillingerne og komme med rigtig gode anbefalinger til os politikere.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-01-31:
Nu er det ikke, fordi jeg ikke er spændt på vurderingen af det her forslag.
Jeg synes bestemt også, at der er dårlige elementer i det, men pointen er stadig væk, at hvis vi skal tage det parlamentariske system alvorligt, så skal det jo gerne være sådan, at det, man fremsætter, når man er i opposition, vil man også gerne have, når man kommer i regering.
Altså, næste gang Socialdemokraterne kommer i opposition, hvorfor skal vi andre så overhovedet bruge vores tid på at behandle socialdemokratiske beslutningsforslag hernede i Folketingssalen, når man alligevel ikke mener dem?
Jeg synes, det er mangel på respekt for folkestyret og for vælgerne.
Trine Bramsen (S), 2014-01-31:
Tværtimod mener jeg, at det er respekt for vores samfund og for vores demokrati.
Som jeg også sagde i min tale, har vi ikke ændret holdning til intentionerne i det her forslag.
Vi mener, at det er helt afgørende at sikre offentligt ansattes ytringsfrihed, men jeg mener også, at vi skylder at respektere, når der er eksperter, der har med det her område at gøre til hverdag, som har en holdning til det.
Jeg mener, at vi skylder at inddrage det.
Det gør vi også i en lang række andre processer, høringsprocesser osv.
Trine Bramsen (S), 2014-01-31:
Nu er jeg jo ikke så vant til at udgøre hele tre partier, så jeg glemte at meddele, at SF og Radikale Venstre heller ikke kan støtte forslaget.
Og i den forbindelse kunne jeg da godt tænke mig at høre, om Dansk Folkeparti ikke også mener, at det er en god idé at afvente eksperternes vurdering af den her problemstilling, før vi træffer endelig beslutning om det i Folketinget.
Peter Skaarup (DF), 2014-01-31:
For det første tror jeg, vi er nødt til at diskutere det her fravær af ordførere, vi har i forbindelse med Folketingets behandling af sager.
Det er jo, som vi har snakket om før, nærmest dagligt, at ikke alle partier kommenterer i forbindelse med førstebehandlingerne.
Det er træls, at man ikke gør det.
For det andet vil jeg om den del, fru Trine Bramsen nævner, vedrørende udvalgets arbejde sige, at vi synes, det er udmærket, at man gennemgår det forslag sammen med andre for at finde ud af den rigtige model.
Men jeg synes dog, jeg vil sige – det har jeg også sagt tidligere, og det har andre også sagt – at det er mærkeligt, at vi har nogle partier, der går til valg på over for vælgerne at sige, at de har en politik, og har stillet en masse forslag, som vi har skullet forholde os til, før der var valg, men når man så kommer i regering, gennemfører man nøjagtig det modsatte – nu har jeg nævnt offentlighedsloven – og man gennemfører ikke det forslag, som Enhedslisten har sat til behandling i dag, og som lå på bordet før valget.
Altså, det virker jo helt som galimatias, at partierne tror, at man bare kan slippe ud af de forslag, man selv har stået bag.
Og der vil jeg sige, at hr. Simon Emil Ammitzbøll jo har fuldstændig ret i, at det er til grin, at man skifter holdning, som andre skifter tøj.
Pernille Skipper (EL), 2014-01-31:
Jeg beklager, formand, at jeg ikke kan bestemme mig hernede.
Nu lyder Dansk Folkeparti noget mere positive, end de har været tidligere, for det er jo ikke kun regeringspartierne, der har haft det her forslag til behandling tidligere; det har Dansk Folkeparti også.
Peter Skaarup (DF), 2014-01-31:
Jeg havde måske håbet på en mere positiv medfart til det her forslag om et dna-register.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren, om ministeren ikke er enig i, at det er et fantastisk godt redskab, politiet har fået der, og om, hvad ministeren siger til, at fremtrædende politifolk siger, at det kunne være utrolig godt at have et landsdækkende dna-register og spare mange ressourcer hos politiet.
Gør det slet ikke indtryk på ministeren, at det er det, der er holdningen?
Tom Behnke (KF), 2014-01-31:
Ministeren siger, at det er principielle strafprocessuelle skridt, vi her taler om.
Nej, det er det jo ikke.
Det var det, dengang man indførte ordningen, hvor det i første omgang var muligt at give en udeblivelsesdom på op til 30 dages fængsel.
Der var det noget principielt, der var det noget nyt, der skulle man virkelig overveje, hvad det var, at man gjorde.
Vi lavede det også som en forsøgsordning, som siden blev fastlagt til, at så var det princippet, vi havde, og det var en mulighed, at hvis man ikke gad møde op til et retsmøde, kunne man alligevel blive dømt, hvis bare straffen var under 30 dages fængsel.
Da den ordning fungerede fint, udvidede vi den til 3 måneder, og nu viser det sig, at det egentlig også fungerer ganske fint, men der mangler jo lidt.
Så siger ministeren, at 3,8 pct. er så lille et tal, at det ingenting betyder.
Nu er statistik og procenter vel relativt, altså, hvis det kun er 3,8 pct. af bilisterne, der kører over for rødt lys, er det så heller ikke et problem?
Jo, det er det jo sådan set stadig væk.
Så vi kan jo lige så godt få de sidste taget med.
Så hvad er det, der forhindrer, at vi udvider fra 3 til 6 måneder?
Jeg kan godt forstå, at ministeren siger, at ministeren ikke føler, at der er et behov for det, men hvad er det, der forhindrer, at vi gør det?
For man skal huske, at selv hvis vi går op til 6 måneder, er det stadig væk domstolene, der bestemmer og vurderer, om de vil lade en sag føre igennem, selv om tiltalte ikke er mødt frem.
Karen Hækkerup (S), 2014-01-31:
Som jeg gennemgik i min tale, må der jo være en afvejning af retssikkerheden i selve den handling, man foretager sig, men også, om der kan vindes nogle ressourcer ved det.
For en ting er, at man selvfølgelig kan have et ønske om moralsk at sige til de mennesker, som spilder rettens tid, at fordi I er sådan nogle store fjolser og spilder rettens tid, vil det være sådan, at I nu bare vil få dommen.
Men det er jo sådan, at dommerne stadig væk skal afgøre, om de synes, at det er forsvarligt at føre sagen.
At hæve grænsen for, hvor meget fængsel man kan idømmes, fra 3 til 6 måneder, er det i hvert fald vores vurdering i så mange tilfælde vil betyde, at dommerne vil ende med at sige, at når det er sådan en lang straf, bliver vi nødt til at udsætte sagen, fordi så bliver man nødt til at høre den tiltalte.
Så jeg er ikke sikker på, at der er nogen gevinst i det.
Så er der det moralske tilbage, og der tror jeg bare at man skal afholde sig fra at rode sig ud i et aller andet bureaukrati.
Vi har en ordning, der fungerer, og det synes jeg er grund til at fastholde.
Tom Behnke (KF), 2014-01-31:
Det har jeg respekt for.
Altså, en minister, der har politiske holdninger, har jeg respekt for.
Ministeren siger så, at det her også handler om retssikkerhed, men retssikkerheden er vel ikke forskellig for den, der får en dom på 5 måneder, og den, der får en dom på 3 måneder.
Retssikkerheden er jo den samme, for det er jo de samme kriterier, der skal være opfyldt, før det kan lade sig gøre.
Ministeren siger, at nu er vi nået dertil, hvor det faktisk kun er 3,8 pct., der udebliver, og hvor sagen må går om, men det er det jo efter, at vi har skærpet, efter, at vi har strammet op, at man i dag faktisk kan idømme helt op til 3 måneder.
Så det er altså domme over 3 måneder, hvor vi taler om, at der er en rest på de 3,8 pct. Tror ministeren ikke, at det vil have en præventiv effekt, ligesom det har det i forhold til domme under 3 måneder?
Altså, at tiltalte tænker: Hov, jeg bliver nødt til at møde op, for jeg kan ikke bare blive væk, og så går sagen om, og så bliver den berammet igen om 6 måneder; nej, jeg bliver nødt til at være der, hvis jeg vil føre en sag.
Det er jo det, vi har set med domme under 3 måneder, altså at der rent faktisk er langt flere tiltalte, der møder op, og derfor er der heller ikke så mange udeblivelsesdomme, som der var før, for det er ikke nødvendigt.
Det har en præventiv effekt.
Tror ministeren ikke på, at det vil det også have, hvis vi udvider til 6 måneder?
Karen Hækkerup (S), 2014-01-31:
Jo, og derfor er ordningen sådan set rigtig god, som den er, fordi den har haft en rigtig god effekt, og det har også haft en god effekt at hæve fra 30 dage til 3 måneder
Men spørgsmålet ved at hæve fra 3 måneder til 6 måneder er alligevel rimelig omfattende og vil betyde, at man højst sandsynligt vil vurdere, at en sag skal udsættes, fordi det er en længere straf, man i det tilfælde ville skulle idømme.
Endelig er der også spørgsmålet om, hvad vi gør med de sager, hvor man skal have en længere straf end 6 måneder.
De sager skal jo i forvejen udsættes.
Så det er jo ikke sådan, at vi kan ende med bare at sige til folk, at hvis ikke de møder frem, får de straffen.
Der vil altid være udeblivelser, også ulovlige udeblivelser.
Det skal vi nedbringe, men den måde, som ordføreren her formulerer det på, er ikke en farbar vej.
Tom Behnke (KF), 2014-01-31:
Tak for det.
Også fra konservativ side skal der lyde positive røster til lovforslaget her.
Vi læser lovforslaget primært som værende en modernisering og en tilpasning af en lovgivning og nogle tekniske justeringer, som alt i alt har til hensigt og til formål, at vi her får opdateret lovgivningen vedrørende fonde, og det her er jo, fuldstændig som hr. Simon Emil Ammitzbøll sagde det, forløberen til et noget større forslag, der formentlig vil komme fra erhvervsministeren, og som så samler hele vejen rundtomkring.
Men set herfra og med en retsordførers øjne er det et glimrende lovforslag, som vi støtter.
Karen Hækkerup (S), 2014-01-31:
Jamen jeg er jo sådan set enig i, at det er krænkende, når folk ikke møder frem.
Derfor skal der også være konsekvenser for det.
Det synes jeg også at der er.
Når jeg står og læser op, så er det, fordi jeg bliver nødt til at tilstå, at jeg ikke er inde i retsplejelovens § 855 stk. 3 nr. 4, medmindre jeg får lov at holde mig til talepapiret.
Derfor var det det, jeg gjorde, og det håber jeg på forståelse for.
Det var også, så jeg kunne gengive den korrekte terminologi i forbindelse med anvendelsen af de ændringer, der har været af paragraffen, og også den ændring, som de forskellige hævelser har medført.
Og når jeg afviser det ud over at henvise til teknikken, er det også, fordi jeg ikke mener, der er nogen effekt ved det.
Jeg er lige så forarget og fy-forbandet over, at mennesker ikke møder frem og spilder andre menneskers tid, men jeg tror bare ikke, vi kan lovgive os ud af at det, så det aldrig kommer til at ske.
For selv hvis vi lavede sådan en bestemmelse, som medfører, at alle, som bliver væk, bare skal have straf, så vil der stadig væk være mennesker, som ikke møder frem.
Der kan skulle føres vidner, der kan være længere sagsbehandlingstidsfrister, som skal overholdes, så det her er bare ikke løsningen, og derfor støtter jeg det ikke.
Peter Skaarup (DF), 2014-01-31:
Så fik vi slået det fast.
Det her er ikke løsningen efter ministerens opfattelse og heller ikke efter ministerens politiske opfattelse, hvis vi ser bort fra det talepapir, der så er leveret.
Men jeg vil så godt spørge ministeren: I og med at der er et problem, og det er vi enige om, og der er nogle folk, der møder til de her retshandlinger, som også synes, at der er et problem, de går hjem med uforrettet sag, og det kunne jo også være, der var nogle krænkede, der synes, at der er et problem i, at gerningsmænd kan trække de her sager i meget lang tid, hvad mener ministeren så, at der skal gøres ved det?
Åbenbart ikke det her, som vi foreslår, men hvad så?
Preben Bang Henriksen (V), 2014-01-31:
Jeg har fuld forståelse for, at ministeren ikke kan stå med alle detaljer inde på livet, men det er jo altså alligevel ministeren, der præsenterer Folketinget for et tal på 10-12 mio. kr., og det skulle øjensynligt være tallet – jævnfør hvad ministeren sagde – for, hvad det kostede om året for både de lovlige og de ulovlige udeblivelser fra retten.
Altså, det tal kan simpelt hen ikke passe, vil jeg sige til ministeren; nu siger jeg det rent ud.
Når der er 24 byretter og 2 landsretter og de hver især har eksempelvis seks afdelinger, der beskæftiger sig med kriminelle sager, ja, så er der 130 afdelinger, der altså tager del i de der 45.000 kr. pr. arbejdsdag.
Og så må jeg sige, at det giver en udgift på 352 kr. pr. retsafdeling pr. arbejdsdag.
Det kan simpelt hen ikke passe, når det både er de lovlige og de ulovlige udeblivelser, vi taler om.
Vi taler om udgifter til forsvarere, og jeg medtager dommere, og jeg medtager anklagere – det ved jeg godt at justitsministeren ikke gør – og i øvrigt alt muligt andet.
Der er vidner, der er tilsagt, og som må sendes hjem igen, og det koster det hvide ud af øjnene.
De her tal passer slet ikke.
Jeg må opfordre ministeren til at lade dem genberegne.
Karen Hækkerup (S), 2014-01-31:
Det er nogle tal, som er kommet fra Domstolsstyrelsen, og det er Domstolsstyrelsen, som har lavet den vurdering.
Jeg har ikke noget grundlag for at tro, at Domstolsstyrelsen har givet os forkerte tal eller ikke kan stå på mål for de tal, der er kommet frem.
Men jeg sørger selvfølgelig gerne for, at det papir, som ligger til grund for det her, bliver sendt over til Retsudvalget, så man kan se, hvad der har ligget til grund for det, som Domstolsstyrelsen har udregnet.
Og som Venstres ordfører korrekt sagde, gælder det både udeblivelser med lovligt forfald og dem uden lovligt forfald.
Som jeg også sagde, understregede Domstolsstyrelsen samtidig, at skønnet ikke tager højde for, at domstolene ofte kan anvende en del af den tid og de ressourcer, der frigives, ved at den tiltalte udebliver, på andre sager, og derfor vurderedes domstolenes omkostninger ved tiltaltes udeblivelser i virkeligheden til at være noget lavere end de 10-12 mio. kr.
Det var Domstolsstyrelsens vurdering.
Jeg skal gerne sørge for, at det papir kommer til Retsudvalget, så man selv kan se, hvad det er, de har regnet på.
Preben Bang Henriksen (V), 2014-01-31:
Det er selvfølgelig også helt tilfredsstillende.
Jeg kan ikke kræve mere af ministeren her i dag.
Jeg er bare nødt til lige at gøre den bemærkning, at jeg er bange for, at de udgifter, som man medtager hos Domstolsstyrelsen, slet ikke fortæller de reelle udgifter.
Altså, eksempelvis er der jo vidner, der også er indvarslet og har taget fri fra arbejde osv.
Der kan være politibetjente, der skulle vidne i sagen, som også får deres retmæssige betaling.
Og alle de afledte udgifter er jeg nu sikker på at man ikke har med.
Men vi ser gerne en nærmere dokumentation, og så må vi kigge på det.
Peter Skaarup (DF), 2014-01-31:
Jeg synes, at når man hører det, ministeren siger, virker det lidt, som om der er blevet leveret et talepapir til ministeren fra nogle embedsmænd, og så læser ministeren op, hvad der er blevet skrevet.
Undskyld, jeg siger det, men sådan virker det i hvert fald herfra.
Vi er nu nogle, der har nogle gode intentioner om at prøve at stramme op på de her ting, sådan at dem, der er gerningsmænd til kriminalitet, faktisk møder op i retten og ikke udsætter sager i månedsvis med store omkostninger til følge for samfundet.
Det er jo sådan, som ministeren siger, at der er lavet en undersøgelse, der viser, at der er et problem.
Ministeren vurderer så, at det problem ikke er stort nok til at ændre reglerne, men faktisk er det jo, som hr. Tom Behnke sagde, sådan, at man har strammet reglerne på et tidspunkt for år tilbage, og stadig væk har vi altså problemer.
Jeg kan jo læse op, hvad retspræsidenten i Næstved, der er blevet spurgt om de her ting, siger til det.
Han siger, at han godt kunne ønske sig, at reglerne var lidt strammere, så man kunne undgå det her, altså at man, også anklagemyndigheden og det offentlige, spilder tiden på de her ting.
Så kan ministeren ikke komme lidt nærmere noget, der så virker, for det er da dybt krænkende, at det bliver ved, uden at dommene kan fældes i de her sager.