Mette Frederiksen (S), 2015-01-14:
Først og fremmest tak for en god debat om noget, jeg tror optager rigtig mange mennesker og med god grund.
Jeg vil sådan set også takke for gode ordførerindlæg, som viser noget om de dilemmaer og de udfordringer, der er i en sag, der virker så oplagt og så åbenlys, når vi alle sammen med god grund tager afstand fra de vederstyggelige holdninger, der bliver udtrykt omkring Grimhøjmoskeen.
Så vil jeg gerne starte med at sige, at de problemer med radikalisering, vi ser i Danmark, er reelle.
Vi må ikke tabe hovedet og forfalde til at ophæve dansk lovgivning og indføre nødret eller symbolpolitik.
Vi skal handle inden for rammerne af vores grundlov.
Vi er optaget af fra regeringens side at stille mennesker og deres handlinger til ansvar.
Så meget desto mere vigtigt er det, at vores myndigheder er på opgaven og følger de udemokratiske kræfter tæt.
Jeg sagde før i min indledning til debatten her, at jeg i lighed med mange andre jo er fristet af at komme holdningerne og de personer, der står bag dem, til livs.
Men jeg vil også gerne sige, at vi ikke må tabe hovedet.
Jeg synes, at ordføreren for Liberal Alliance i lighed med andre sådan set sagde det meget godt på talerstolen før: Det må handle om at gøre alt, hvad vi kan, for at stille de pågældende til ansvar.
Og når det handler om nogle af de ytringer, vi hører fra enkeltpersoner omkring Grimhøjmoskeen, og eventuelle rekrutteringer, eksempelvis til konflikten i Syrien og Irak, så er mit budskab også det meget klare, at det her først og fremmest og til sidst er en opgave for Politiets Efterretningstjeneste.
Det er vores efterretningstjeneste, der skal følge, overvåge, vide, hvad der bliver sagt, hvad der bliver planlagt, hvad der sker.
Det er vores stærkeste værn.
Jeg vil også gerne sige, at det næste, jeg er optaget af, hvad angår de såkaldte syrienskrigerne, jo er at hindre flere i at rejse dertil.
Når vi gerne vil hindre unge danskere såvel som herboende udlændinge i at rejse til konflikten i Mellemøsten, er det selvfølgelig først og fremmest, fordi vi ikke ønsker, at der er danskere, der bidrager til en af de værste organisationer set i nyere tid, nemlig Islamisk Stat, der med deres umenneskelige, inhumane metoder er en trussel mod hele menneskeheden, men det er også, fordi de pågældende personer jo kan komme til at udgøre en kæmpemæssig sikkerhedsrisiko, hvis de vender tilbage til vores samfund.
Vi har fra regeringens side foreslået en samlet antiradikaliseringsplan.
Det kniber en lille smule med at få Folketingets endelige opbakning til indholdet deri.
Jeg håber på, at de forhandlinger snart kan skride så meget frem, at vi også kan få sat nogle punktummer.
For jeg er ikke i tvivl om, at når det handler om at imødegå truslen om terror og radikalisering, er det ret hårde våben, der skal tages i brug.
Jeg lægger ikke skjul på, at det, at jeg som justitsminister lægger op til, at myndighederne skal kunne fratage folk passet på formodning om en forventet udrejse til Syrien, da er et ret voldsomt skridt.
Jeg er omvendt heller ikke i tvivl om, at det er nødvendigt, hvis vi vil forhindre den risiko, der er i forbindelse herved, men det kan ikke stå alene.
Derfor har vi behov for også at kunne komme til at arbejde mere struktureret, kontinuerligt og bredere for at imødegå de udemokratiske kræfter, der ikke vil Danmark eller for den sags skyld menneskeheden det godt.
Lad mig så bare til sidst lige runde af med et par ord til den diskussion, der også er rejst i dag, nemlig hele spørgsmålet om landsforræderi.
Jeg synes i virkeligheden, man kan udtrykke det ret klart.
Det er i mine øjne landsforræderi, og det er det, jeg har sagt på vegne af regeringen.
Men hvorfor får vi ikke bare aftalt den handlingsplan?
Der er jo ikke noget som helst til hinder for, at vi, I eller vi alle i fællesskab kan lægge yderligere initiativer til.
Nu skal vi i gang med at førstebehandle forslaget fra os i regeringen om, at man skal kunne fratage eventuelle syrienskrigere passet.
Lad os nu få vedtaget det.
Det samme gælder antiradikaliseringsplanen.
Den har været forhandlet i utrolig lang tid af satspuljepartierne, først i regi af Socialministeriet, efterfølgende i Justitsministeriet.
Jeg har stor forståelse for, at interessen er kæmpestor; der er spørgsmål, der skal stilles, svar, der skal gives, men vi kunne da bare få den aftalt, og så er der jo ikke noget, der forhindrer os i at tage yderligere initiativer.
På spørgsmålet om, om man skal overveje at indføre et forbud mod overhovedet at rejse til Syrien, vil jeg sige det, som jeg synes statsministeren har sagt ualmindelig klogt, nemlig at vi da ikke er i en situation, hvor der er noget grundlag for at sige nej til gode ideer.
Derfor vil vi da meget gerne undersøge, om det kan være en vej at gå.