Jens Hald Madsen (V), 2007-10-11:
Før jeg begrunder Venstres støtte til folketingsbeslutningen om udsendelse af en kampvognsdeling til det militære danske bidrag til den internationale sikkerhedsstyrke i Afghanistan, vil jeg komme med nogle generelle bemærkninger om situationen i Afghanistan.
For nogle dage siden var Danmark vært for en storstilet konference, hvor NATO-landene bl.a. diskuterede en pr-strategi, der skal være med til at opretholde de vestlige befolkningers opbakning til kampen mod Talebanmilitsen i Afghanistan.
Det er en pr-strategi, som efter min mening er nødvendig, når vi dagligt hører om krig og ødelæggelse i Afghanistan, men sjældent hører om de markante fremskridt, som Afghanistan også har opnået efter Talebans fald.
Der er blevet afholdt præsident- og parlamentsvalg, grundlæggende menneskerettigheder er indskrevet i forfatningen, kvinders rettigheder er blevet kraftigt forbedret, og der er mediefrihed.
Samtidig har den afghanske økonomi oplevet imponerende vækstrater, basale sundhedsydelser er udbredt til over 80 pct. af befolkningen, og antallet af børn, der går i skole, er femdoblet.
I et land, hvor det i 2001 var forbudt for piger at gå i skole, udgør piger i dag 37 pct. af eleverne.
Antallet af lærere er steget fra 21.000 i 2001 til over 180.000 i dag – heraf er en tredjedel kvinder.
Dette har kun været muligt takket være en beslutsom militær og civil indsats fra det internationale samfund.
Det har ikke været nemt, men det har nyttet.
Ikke alle medlemslande bakker tilstrækkeligt op med soldater og andre fornødne ressourcer til Afghanistan.
NATO’s generalsekretær var i forbindelse med dette møde i København på besøg, og der sagde han, at problemet er, at der ikke er tilstrækkelig opbakning til indsatsen i Afghanistan.
Det gælder ikke Danmark.
I Danmark kan vi være stolte af vores bidrag.
Med dette beslutningsforslag forøger vi antallet af soldater i Helmandprovinsen, hvilket bringer Danmark i topfem i forhold til landenes indbyggertal.
Spørgsmålet er også, om det er rimeligt, at det er de samme NATO-lande, som tager de sværeste opgaver i de hårdeste områder, som Danmark bl.a. gør, mens andre NATO-lande, ja, jeg vil nærmest sige, de putter sig i Nordafghanistan.
Situationen i Afghanistan er fortsat skrøbelig, udviklingen kan stadig vende, og alt, hvad der er arbejdet så hårdt for, kan blive rullet tilbage, hvis ikke det internationale samfund nu holder fast i det løfte om at hjælpe med at bringe landet på fode, som man har givet den afghanske regering.
Det er Venstres opfattelse, at Danmark fortsat bør medvirke til at løfte denne opgave.
Vi kan ikke risikere, at Afghanistan igen synker ned i kaos og bliver til et fristed for terrorister.
Det er ikke militære midler alene, som vil bringe fred og stabilitet til Afghanistan.
Vi står ikke over for et valg mellem at bekæmpe Taleban eller forfølge genopbygningen og udviklingen.
Opgaven er at få dem til at spille sammen og dermed skabe grundlaget for en fremtidig udvikling.
Vore tanker skal altid gå til de danske soldater, som på dygtig og professionel vis dagligt løser en svær opgave i Afghanistan – desværre nogle gange med livet som indsats.
Derfor skal soldater også udrustes
bedst muligt i forhold til de mange forskellige opgaver, som de stilles over for.
Forsvaret har vurderet, at udsendelse af en kampvognsdeling vil forbedre de danske soldaters operationsmuligheder.