runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2015-01-28:
Jamen den her regering bruger ikke en krone, som vi ikke har, og derfor fremgår det jo klart af den aftale, der er lavet om Togfonden DK, at i det omfang, der er udsving, vil man håndtere det på de løbende finanslove og inden for både udgiftslofter og de mellemfristede mål, man har.
Så det, der jo er tilbage, er, at vi altså er en del af et bredt flertal, der vil alle de ting, der ligger i Togfonden DK.
Så er der Venstre, og derfor må vi jo spørge: Er det elektrificeringen fra Roskilde til Kalundborg, som Venstre ikke synes skal gøres alligevel, eller er det hastighedsopgraderingen fra Køge Nord til Næstved?
Hvor er det, Venstre ikke vil være med?
Mads Rørvig (V), 2015-01-28:
Jeg tror, at det afgørende for Venstre er, at vi ikke bruger penge, vi ikke har, og man har jo vist med Togfonden DK, at der ikke er de samme penge, som man forudsatte dengang.
Det kan godt være, ministeren holder fast i nogle regneprincipper om strukturelle udsving eller nogle strukturelle vurderinger, og at der godt kan være nogle udsving i det, men sagen er jo her med olieprisen, at der er tegn på, at en lavere oliepris end forventet er noget, der er kommet for blive.
Uanset hvor mange regneprincipper man har, skal man altid gøre det bedste forsøg og give det bedste bud, man har.
Hvis jeg kender ministeren og ministerens ministerie ret, har man et bedre bud end det, man kommer med i øjeblikket.
Det er jo meget belejligt at skubbe det at genberegne Togfonden DK til efter et valg, men synes ministeren ikke, at det ville være på sin plads at genberegne finansieringen bag Togfonden DK nu, så vi simpelt hen kunne få et ærligt svar på, hvor mange penge der mangler, og hvor vi skal finde pengene henne?
Uffe Elbæk (UFG), 2015-01-29:
Jeg ved ikke, om Enhedslisten kan klare mere ros nede på rækken, men der skal også lyde ros fra min side.
Det er rigtig, rigtig godt, at vi får taget i hvert fald første diskussion af spørgsmålet omkring deleøkonomi.
Når jeg alligevel vil sætte nogle ord på det, er det, fordi jeg tror, det er vigtigt at understrege, at deleøkonomien bare er et element ud af en lang række nye initiativer, som vi ser begynder at tegne en ny økonomisk forståelse af, hvordan vi kan indrette vores samfund fremadrettet.
Vi snakker om cirkulær økonomi, vi snakker deleøkonomi, vi snakker om helt nye måder at lave samarbejde mellem offentlig og privat og ngo på.
Det betyder også, at der ikke bare er brug for en kortlægning, som regeringen har lagt op til, men altså en diskussion af, hvordan vi indretter en helt ny infrastruktur.
For hvis det her virkelig skal, kan man sige, få fylde og fremdrift, så er der en lang række initiativer, der skal sættes i værk.
En ting er selvfølgelig at kortlægge det og finde ud af, hvad potentialet er, men hvordan understøtter vi det, hvis vi ellers ønsker det her vokse sig større, alt lige fra nye uddannelsesinitiativer, nye forskningsinitiativer, nye måder at lave erhvervsstøtte på, nye skattemodeller, nye virksomhedsformer?
Så jeg tror bare, at den diskussion, vi har taget i dag, kun er toppen af isbjerget, i forhold til hvad vi vil komme til at se af forandringer, når vi snakker arbejdsmarked i fremtiden.
Det var jo også det, kan man sige, der var det store budskab i Davos for en uge siden, hvor der jo var flere herfra, der var dernede, så vidt jeg ved, som jo netop sagde, at den måde, vi forstår privat erhvervsliv på i dag, vil komme til at se fuldstændig anderledes ud i morgen.
Så tak for, at vi har taget den her første, skal jeg sige afsøgende debat, fordi vi kommer til at snakke rigtig meget om det her i fremtiden.
Henrik Sass Larsen (S), 2015-01-29:
Tak for det.
Jeg takker endnu en gang for, at vi fik mulighed for at få debatten i dag.
Det er jo, som det også blev sagt af den seneste taler, sådan en mere afsøgende form for forespørgsel, vi her har haft.
Jeg kan jo konstatere, at alle mener, at der er potentiale for vækst og beskæftigelse og innovation, at man ser positivt på hele området; men man strejfer jo også alle de barrierer og de problemer, der hen ad vejen måtte opstå, fordi man jo instinktivt allerede har på fornemmelsen, at der er traditionelle brancher og vaner, der vil blive udfordret.
Jeg har jo nogle gange den fornøjelse som erhvervs- og vækstminister at høre mange tale om, hvor meget forskellige partier går ind for vækst og fair og ordentlig konkurrence.
Det hører vi mange festtaler om.
Men for de selv samme mennesker, der holder de taler, er det altid lige det her område, som måske ikke lige er så velegnet til at konkurrenceudsætte.
Det samme siger også mange af lønmodtagerorganisationerne, og sådan kan man egentlig tage det område for område.
Det vil sige, at sådan teoretisk set går man meget ind for det, men når det sådan for alvor kommer til stykket, så duer det bare ikke lige her.
Se, det har jo så fået skabt den tankegang og den praksis og givet det udslag, at produktiviteten i hjemmemarkedserhvervene i Danmark har stået stille i, jeg ved ikke hvor mange år.
Det er jo konsekvensen af den tankegang.
Og hver eneste gang regeringen her har forsøgt med socialdemokratisk iver og initiativ at fremsætte nye forslag til at øge konkurrencen, har der ikke været grænser for piveri rundt omkring om, hvordan det ikke lige præcis kan lade sig gøre; bl.a. på taxaområdet har jeg lagt mærke til på et tidspunkt, hvor der var nogle imod det.
Så jeg glæder mig over den her debat og den positive indgangsvinkel – det er jo altid noget med hvert vores udgangspunkt.
Og der er virkelig store og gode og rigtige potentialer i det.
Men jeg tror, vi kommer til at mødes meget her i salen og ved andre politiske forhandlinger og diskutere alt lige fra arbejdsmiljø til skatteregler og konkurrenceregler.
Og det glæder jeg mig egentlig til, fordi jeg tror på, at hvis vi nu gør det her lidt omhyggeligt, lidt dygtigt, så betyder det, at vi vil kunne skabe store fordele for Danmark og for de danske forbrugere.
Hans Kristian Skibby (DF), 2015-01-29:
Tak, hr. formand.
Ministeren var jo inde på det her med konkurrenceudsættelser, og at der var mange, der havde festtaler om det, og når det kom til stykket, var der også altid nogle begrænsninger, og det kan jeg da sådan set godt et langt stykke hen ad vejen give ministeren ret i.
Men jeg vil så egentlig gerne spørge til regeringens holdning til de samme udfordringer, for under den forrige regerings flertal var der jo en aftale om, at man skulle konkurrenceudsætte en større del af de kommunale og regionale opgaver år for år, altså, det steg med 1 pct., det var 26 pct., det var 27 pct., det var 28 pct. osv., og det har den nuværende regering jo fjernet, således at der ikke er den her automatiske fremskrivning med hensyn til, hvor mange af opgaverne der skal konkurrenceudsættes i kommunerne.
Og det er jo ikke, fordi vi ønsker udlicitering for enhver pris, vi ønsker bare at få det konkurrenceudsat for at finde ud af, hvad prisen er set i forhold til den kvalitet, som det offentlige ønsker sig.
Så her er der jo et sted, hvor ministerens eget bagland måske har svigtet ved at fjerne den her konkurrenceudsættelse.
Henrik Sass Larsen (S), 2015-01-29:
Nej, der tror jeg faktisk at ordføreren har misforstået, hvad det vil sige at lave konkurrenceudsættelse, og hvad vi taler om her i forbindelse med hjemmemarkedsproduktivitet og andet.
Altså, jeg tror faktisk, jeg er fundamentalt uenig i, at den eneste måde at afprøve effektiviteten på i forhold til offentlige serviceydelser er konkurrenceudsættelse.
For man kan jo spørge: Hvad er den fornuftige og rigtige prisdannelse på en undervisningstime?
Hvad er den fornuftige og rigtige prisdannelse på en hjemmehjælpstime?
Det kan man måske bedre finde ud af.
Hvad er den fornuftige og rigtige prisdannelse i forhold til den offentlige administration, forsvaret, eller hvor man nu er henne?
Derved kommer man jo ind i et område, hvor man har naturlige offentlige monopoler, hvor man har en lang række af velfærdsopgaverne, som bliver løst, som det er svært at lave et marked og en prisdannelse for.
Derfor kan vi jo sige, at det, at man bare har et bestemt procentmål, man går efter, måske ikke er så vigtigt endda, men hvis der er et princip om, at det er de steder, hvor markedet selv kan klare det, hvor man undgår at lave private monopoler på sigt, og hvor der kan være en fornuftig konkurrencesituation, og hvor borgeren har en fri og lige adgang til den serviceydelse, som man måtte ønske at give fra det offentliges side, giver det rigtig god mening at lave et marked.
Hans Kristian Skibby (DF), 2015-01-29:
Nå, jeg synes nu nok, der er en vis form for dobbeltmoral i det, som ministeren her giver til kende.
For det er jo en uomtvistelig kendsgerning, at man fra regeringens side i de kommuneaftaler, der er blevet lavet år for år, og i øvrigt også i de aftaler, der er blevet lavet med regionerne, har valgt, at aftalerne om, at der skulle være en kontinuerlig stigning i antallet af procent af deres opgaver, som blev konkurrenceudsat, blev skrevet ud.
Det er jo, som jeg sagde i min første spørgerunde, ikke det samme som at sige, at vi pr. definition ønsker, at der skal være flere private hænder.
Det, vi bare ønsker, er, at vi får prisen belyst set i forhold til kvaliteten, og det får man altså nu engang bedst ved at konkurrenceudsætte.
Det var sådan set måske bare det, ministeren skulle tage med i sin aftenbøn en anden god gang.
Brian Mikkelsen (KF), 2015-01-29:
Jeg vil godt starte med at rose Enhedslisten for et godt initiativ, for jeg opfatter hele diskussionen her og konceptet deleøkonomi som kapitalisme i allerhøjeste potens.
For deleøkonomi er jo et spørgsmål om, hvordan man bruger ressourcerne bedst muligt, også ud fra markedsøkonomiske principper.
Den måde, man kan dele på, er jo, at der er nogle, der vurderer, hvor meget en vare er værd, og det vil jeg så give, det vil jeg gerne tilbyde.
Så det er en god debat, og heldigvis har der jo været anlagt en meget positiv indstilling til hele ideen, konceptet, hos alle Folketingets partier og regeringen, som jeg synes kom med meget konstruktive toner på området her.
PwC har beregnet, at der er et potentiale for over 2.000 mia. kr. på verdensplan for hele deleøkonomien.
Jeg var selv i England i december måned og prøvekørte for første gang en Uberbil.
Man regner med, at hver fjerde brite benytter sig af deleøkonomi.
Hver fjerde brite benytter sig af deleøkonomi på alle mulige leder og kanter.
Så det er nok ikke en udvikling, man sådan lige kan stoppe.
Vi kan se, at i hvert fald de fleste unge mennesker har prøvet Airbnb, Uber, delebiler, og alle mulige andre ting trænger jo frem i hele verden.
Så man kan nok ikke stoppe den udvikling.
Derfor synes jeg også, at det er et ganske fornuftigt forslag til vedtagelse, som vi sammen med regeringen lægger op til her, nemlig at man prøver at kigge på de muligheder, der er, men også ser på, hvordan man kan gøre det på en måde, så der er lige muligheder for alle for at gøre det.
Det giver jo en fantastisk masse valgmuligheder for hr. og fru Danmark for både selv at komme ud og tilbyde nogle ydelser og også som borgere få del i nogle ydelser.
Men det er klart, at det skal være under nogle rammevilkår, som er ens for alle, så konkurrencevilkårene er ens for alle.
Vi er meget positive over for at undersøge alle former for deleøkonomi yderligere.
Det vil være til gavn for det danske samfund, det vil være til gavn for kapitalismen, og det vil være til gavn for den enkelte dansker.
Henrik Sass Larsen (S), 2015-01-29:
Jeg tror ikke altid, det er fornuftigt at gå efter en procentsats, så man siger, at ud af en bruttoomsætning skal så og så meget konkurrenceudsættes;
det synes jeg egentlig ikke er nogen sådan speciel fornuftig målestok at bruge.
Jeg har det sådan med det, at hvis man på lang sigt kan skabe et meningsfuldt privat marked, hvor man har fair og lige konkurrence, og hvor borgerne også, hvis det er et offentligt produkt, har fri og lige adgang, så er jeg tilhænger af at lave sådan et marked; det er jeg.
Men jeg er ikke tilhænger af, at man hovedløst går fra det at have et fælles offentligt monopol til et privat monopol; det synes jeg man skal være meget forsigtig med.
Så er der i forbindelse med den offentlige velfærd også en række steder, hvor man kan være betænkelig, med hensyn til i hvilket omfang man overhovedet skal konkurrenceudsætte det og dermed lave en prisdannelse på markedet.
Men det er ikke, fordi vi i den her regering er konkurrenceforskrækkede, slet ikke.
Hans Kristian Skibby (DF), 2015-01-29:
Jamen der er ikke monopol på taxaområdet i Danmark, der er et hav af aktører på taxaområdet.
Men det er jo sådan, at de kommunale myndigheder bl.a. bestemmer, hvor mange taxalicenser der skal være i den pågældende kommune, og det er jo så op til de folkevalgte i kommunen at bestemme, hvordan det skal sættes sammen med hensyn til taxatilladelser.
Men det er ikke et monopol på nogen som helst måde.
Kim Andersen (V), 2015-01-29:
Det er jeg helt bevidst om.
Jeg tror til gengæld også, at sådan noget en gang imellem sker i bølger.
Set inden for et århundrede kommer der sådan nogle ting, som grundlæggende ændrer på nogle forudsætninger, og det kan godt være, at vi her står ved starten af sådan noget.
Det kunne da være spændende, om vi kunne få lov at være med i den proces.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-01-29:
Jeg vil blot høre, om det er DF's holdning, at det er i almenvellets interesse, at man opretholder monopoler, f.eks. på taxiområdet, altså hvordan det er i almenvellets interesse, at en bestemt branche har et monopol.
Og hvis man mener, det er i almenvellet interesse, er der så andre steder, hvor DF ønsker at indføre monopoler, fordi man mener, at det vil være godt for almenvellet?
Jo, det er det.
Det kan godt være, at der er forskellige virksomheder, men de opererer under nogle monopollignende forhold; det er ikke alle og enhver, der kan komme ind og konkurrere på det her område eller etablere sig, det er ikke alle mennesker, der kan etablere sig som taxachauffør, hvis de ønsker det.
Så der er nogle monopollignende forhold på taxaområdet, og det ønskede regeringen, så vidt jeg husker, egentlig også at gøre noget ved i vækstpakken, hvilket regeringen fortjener ros for, selv om det så ikke lykkedes.
Men jeg vil bare gerne have, at DF forklarer, hvorfor det er i almenvellets interesse, at der er den her regulering, altså hvorfor alle ikke skal kunne etablere sig som taxachauffør.
Hvad er det, der gør den her branche så speciel i forhold til alle mulige andre brancher, at der ikke skal være fri etableringsret?
Hans Kristian Skibby (DF), 2015-01-29:
Jamen der er jo masser af steder, hvor der ikke bare er det, der hedder fri etableringsret.
Jeg ved godt, at hr. Joachim B. Olsens parti er nært beslægtet med en bank, men det gør jo ikke Liberal Alliance til en bank.
Altså, her er ikke tale om monopol, slet ikke; jeg synes, det er en helt forkert præmis, som hr. Joachim B. Olsen begiver sig ud i.
Jeg har et rimelig omfangsrigt kendskab til det her, jeg har jo siddet i kommunalbestyrelsen i mange år, og der er ikke monopoler i kommunerne på licenser til at måtte få taxabevillinger; det er der sådan set et ganske almindeligt åbent og frit system til hvordan man håndterer.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-01-29:
Vi lever i en dynamisk verden, hvor teknologiske fremskridt forandrer vores liv og skaber nye muligheder.
Teknologi gør det muligt at gøre tingene på nye måder.
Det ser vi bl.a. inden for transportområdet, hvor appen Uber gør det muligt at blive transporteret rundt på en helt ny måde, og vi ser det også inden for andre områder.
De her nye teknologier kan kun blive en succes, hvis tilstrækkelig mange mennesker foretrækker de her nye koncepter til fordel for gamle koncepter.
Uber og andre apps kan kun blive en succes, hvis mange mennesker frivilligt vælger at benytte dem i stedet for gamle koncepter.
Vesten er blevet rig på at finde på nye måder at gøre tingene på, nye måder, som sparer ressourcer, som så kan bruges på andre ting.
Det udfordrer naturligvis etablerede brancher, når der kommer en ny teknologi.
Hestedroscherne blev udfordret af bilen; telefoncentralen blev udfordret af ny teleteknologi; emailen udfordrede posten osv.
I dag er det så f.eks. taxabranchen eller hotelbranchen, der bliver udfordret af nye teknologier som Uber og Airbnb.
De bruger naturligvis deres indflydelse på at prøve at få udryddet ny konkurrence, og det er ofte under dække af, at det er forbrugerbeskyttelse eller endda almenvellets interesse, der gør, at man må forbyde de her nye konkurrenter.
Men det er ikke politikernes opgave at forbyde nye teknologier.
Det er politikernes opgave at beskytte borgerne, ikke bestemte brancher.
Et andet argument, der ofte bruges, er, at det er hensynet til den skattefinansierede velfærd, der gør, at man må forbyde nye teknologier.
Og det viser jo, at der er nogle, som lever i en verden, der måske forsvinder, for velfærd er jo andet end det, der leveres af den offentlige sektor.
Når der f.eks. kommer en ny teknologi som Uber, der gør, at folk kan transporteres billigere rundt, så er det jo også velfærd.
Det er jo velfærd, der især kommer mennesker, som ikke har så mange penge, til gode, og som ikke har råd til at køre med taxa, som i dag er rigtig, rigtig dyrt.
Så er det jo også velfærd, og det skal man huske på, altså at velfærd er andet end det, der leveres af staten.
Det er i høj grad det, der leveres af markedet.
Så i Liberal Alliance hilser vi den her nye deleøkonomi velkommen.
Der er lande, som er langt foran Danmark – Australien, England, USA.
De er langt foran Danmark
På vegne af Liberal Alliance vil jeg fremsætte følgende forslag til vedtagelse, som jeg lige vil læse op: Forslag til vedtagelse »Folketinget anerkender det samfundsøkonomiske potentiale i deleøkonomien, herunder større økonomisk råderum for den enkelte, flere valgmuligheder og mere fleksibilitet. Folketinget vil arbejde for at fjerne de reguleringsmæssige barrierer, der måtte være til hinder for, at nye deleøkonomiske forretningskoncepter kan udvikles.«
Uffe Elbæk (UFG), 2015-01-29:
Jeg synes, at nu, når ministeren er kommet over i salen, skal han også have lov til at få et spørgsmål.
Den måde, som ministeren udlagde ambitionen for og intentionen med centeret på, kan jeg ikke nikke genkendende til.
Altså, centeret for borgerinddragelse og demokratiudvikling er ikke tænkt som et forsøg på at centralisere diskussionen om, hvordan vi gør demokratiet stærkere.
Så billedet af, at det her skulle være et forsøg på at centralisere debatten om demokratiudvikling, er helt forfejlet.
Nu er det jo ikke nogen hemmelighed, at den her idé også er inspireret af eksempelvis MindLab under Erhvervsministeriet, som er et eksempel på, at man lægger en udviklingsafdeling og en forskningsafdeling ind i en offentlig institution.
Så det kan lade sig gøre, og det kan lade sig gøre på en måde, der gør, at det får ikke bare Danmarks opmærksomhed, men hele verdens opmærksomhed, fordi det aldrig er gjort før.
Det er selvfølgelig det samme potentiale, jeg ser i den her idé om at lave et center i hjertet af demokratiet i Danmark.
Morten Østergaard (RV), 2015-01-29:
Jamen hr. Uffe Elbæk er selvfølgelig den bedste til at redegøre for intentionerne bag forslaget, da det er ham, der har bragt det frem.
Men det, der er min pointe, når vi eksempelvis kigger på, hvordan demokratiet udvikles, er, at spørgsmålet jo er, hvilket signal man ønsker at sende.
Demokratiforskning er prioriteret højt i de danske forskningsinstitutioner, hvor knap 350 årsværk er beskæftiget med demokratiforskning.
Det gælder Københavns Universitet, Aarhus Universitet, Aalborg Universitet, Syddansk Universitet og Roskilde Universitet.
Det er jo de aktiviteter, vi ønsker at understøtte, og ikke at rykke dem ind på Christiansborg.
Ida Auken (RV), 2015-01-29:
Nu nævnte jeg ikke MindLab i min tale, men jeg synes, at deres arbejde er utrolig spændende.
For mig at se
er den måde, de kigger på, hvordan lovgivning kan prøves af eller kan borgerrettes, sådan at den faktisk virker, når den kommer derud – f.eks. noget af det arbejde, de har lavet med SKATs hjemmeside, så folk ikke går kolde, når de går ind og slår op på SKAT og får 50 spørgsmål, men faktisk leder konkret efter ét spørgsmål – ikke i modstrid med at sige, at der er forskning et sted og der er praksis et andet sted.
Og så kan det da være, at der er udviklingsmuligheder for noget som MindLab, men så vil jeg hellere sende penge den vej, end jeg vil oprette en ny institution til det her.
Villum Christensen (LA), 2015-01-29:
Tak for det.
Først og fremmest vil vi i Liberal Alliance gerne kreditere Alternativet [Uffe Elbæk] for at fremsætte et beslutningsforslag her i Folketingssalen.
Politik skal ikke bare udvikles af embedsmænd, der tænker politiske løsninger for den til enhver tid siddende regering.
Politiske forslag fra de partier, der ikke sidder i regering, trives ikke bedst som panikforslag, der udfolder sig i medierne som akutte svar på enkeltsager.
Beslutningsforslag er en mulighed for, at de partier, der ikke sidder i regering, kan komme med et velovervejet forslag, der senere kan blive til lov.
Når vi ikke kan støtte forslaget, er det, fordi vi mener, at opgaven med at inddrage borgerne i lovgivningen allerede hører til i Folketingets kerneopgave.
Demokrati er ikke bare en øvelse, vi gør omtrent hvert fjerde år, når vi begiver os til stemmeurnerne.
Nej, demokrati er en kultur, der er forankret i Folketinget, i vores uddannelsesinstitutioner, i vores offentlige myndigheder og i civilsamfundet.
Grundstenene for demokratiet er frihedsrettighederne og sikringen af disse.
Vi er helt enige med Alternativet i, at der er brug for at vække demokratiet, at vi skal have mere debat om og en bedre forankring af de værdier, vi af og til tager for givet herinde.
Det skyldes bevidste valg, som vores forfædre har taget, det skyldes vores forfatning, og det skyldes det faktum, at vi værner om demokratiet og de vestlige værdier i vores samfund.
Vi ønsker ikke at lægge en ny institution ind i Folketinget, der skal varetage en opgave, Folketinget allerede varetager og bør varetage i dag.
Lovgivning skal altid ud i høring; borgere og foreninger skal kunne komme ind i deputationer, som vi kender fra vores udvalg; borgerne skal kunne stifte foreninger for at skabe forandringer eller eventuelt et nyt parti.
I LA ønsker vi generelt at gøre lovgivningen mere overskuelig.
Det er faktisk det første, vi bør gøre for at give borgerne mere indflydelse og overblik.
Tag f.eks. lejeloven eller reglerne for beskæftigelse og aktivering.
Det er jo noget med 20.000 sider eller sådan noget lignende.
Ingen kan gennemskue dem, og det synes vi er et demokratisk problem.
Vi skal rydde op efter os og fjerne lovgivning, der er irrelevant eller forældet.
Det vil give borgerne bedre mulighed for at få indsigt og søge indflydelse, og vi synes faktisk, at vi skal starte der.