runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2009-04-24:
Jo bedre behandling og jo mere behandling man kan yde i fængslerne, jo mere værdsætter jeg det.
Man får seksualforbrydere ind i hovedsagelig Anstalten ved Herstedvester, og de er igennem et behandlingsforløb; de bliver alle sammen screenet, de får samtaler med sygeplejersker, læger og socialrådgivere, og så skal man sørge for, at de kommer ud af den sygdom, de har.
Det har bare ikke noget med det her lovforslag at gøre.
Det har ikke noget med det her lovforslag at gøre, det her lovforslag har noget at gøre med, om man skal prøveløslades eller ej.
Så kan vi tage den store diskussion om, hvad man gør inden for Kriminalforsorgen med hensyn til seksualforbrydere.
Der er jeg sådan set enig med hr. Morten Østergaard i, at jo mere, der kan gøres, jo bedre er det.
Vi skal gerne have det ned til nul.
Men det, der er udfordringen også i forhold til beslutningsforslaget - jeg har meget sympati for beslutningsforslagets intention - er, at vi gør tingene i dag.
Vi tilbyder de indsatte behandling.
Problemet er, at hvis vi vendte det om og sagde, at man ikke blev prøveløsladt, hvis man ikke fik behandling, hvad var incitamentet så for at gå i behandling frivilligt?
Så ville der jo ikke være noget incitament for at gå i behandling frivilligt for at løse den her situation.
Og så er der også den fravigelse i det, at det jo kan være, at der også er andre problemer, som man skal have behandling for.
Hvad så hvis det er som følge af en alkoholbehandling, eller det kan være, fordi man er narkoman eller noget i den stil?
Så derfor skal der være den form for fleksibilitet.
Men den altovervejende hovedregel er, at man ikke bliver prøveløsladt, hvis man ikke går ind i en behandling, som man er blevet anbefalet af Kriminalforsorgen.
Undskyld, det er ikke for at være pedantisk, at jeg siger, at det drejer sig om to helt forskellige sager, for det drejer sig om to vidt forskellige sager.
Det ene drejer sig om et princip om, at prøveløsladelse skal være afhængig af, om man har fået en sådan behandling eller ej, om man er gået i behandling.
Det synes jeg er et farligt princip, for det tror jeg går den skæve vej.
Men jeg kan godt forstå intentionen med forslaget.
Det andet drejer sig om, at det arbejde, der bliver lavet i Kriminalforsorgen med hensyn til seksualforbrydere, pædofile osv., skal være optimalt, det skal fungere bedst muligt.
Så derfor synes jeg da, at det er en relevant udvalgsdiskussion, at der også kommer nogle spørgsmål om det, så vi kan se, hvad status er på det.
Og alt det, vi kan gøre, skal vi selvfølgelig gøre på det område.
Det er sådan, at hvis en pædofil vil i behandling, skal vedkommende selvfølgelig i behandling selvfølgelig!
Gitte Lillelund Bech (V), 2009-04-24:
Pædofili er modbydeligt, pædofili er utilstedeligt, og pædofili skal for alt i verden undgås; det kan der ikke være nogen tvivl om.
At udsætte et barn eller en mindreårig for seksuelle overgreb er noget af det værste, man kan forestille sig.
Det er derfor væsentligt, at man sender et kraftigt signal til pædofilidømte om, at deres gerninger er uacceptable i det danske samfund.
Jeg har derfor meget stor sympati for Dansk Folkepartis forslag om, at pædofilidømte kun kan prøveløslades, såfremt de indvilliger i at indgå i relevant behandling.
Men samtidig har jeg jo forstået på justitsministeren - det blev også gjort meget klart fra talerstolen for lidt siden - at der i praksis allerede i dag i alt overvejende grad gives afslag på prøveløsladelse af pædofilidømte, hvis de under afsoningen har afvist eller afbrudt en relevant behandling eller ikke vil acceptere et vilkår om behandling i forbindelse med en prøveløsladelse.
Samtidig kan jeg være nervøs for den automatik, der ligger i forslaget.
Kan vi komme ud for, at vi skal prøveløslade pædofilidømte, der siger ja til behandling, også selv om de måtte have andre problemer, eller kan vi komme ud for pædofilidømte, der nægter behandling, sidder tiden ud og så kommer ud og siger: Jamen jeg sagde nej til behandling, jeg sad min tid ud, og det er så det?
Vi ønsker fra Venstres side, at pædofilidømte indgår i en behandling, og vi synes ikke, at man skal kæde det sammen med, hvorvidt de skal have ret til prøveløsladelse eller ej.
I Venstre er vi godt tilfredse med, at prøveløsladelse altid skal ske på baggrund af en konkret vurdering af den enkelte dømte og den enkelte sag, og det princip ønsker vi at holde fast i.
Så samlet set er vi fuldt ud enige i intentionerne i forslaget, men vi må blødt afvise det i dag, da det faktisk allerede er praksis.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-04-24:
Når fru Gitte Lillelund Bech nu siger, at det her allerede sker i dag, altså at man simpelt hen ikke kan blive prøveløsladt som pædofil, medmindre man har indgået i en behandling, vil fru Gitte Lillelund Bech så svare helt klart på: Er det så sådan i dag, at uanset hvem man er, så længe man er pædofilidømt, så skal man indgå i behandling for at få en prøveløsladelse? Er det sådan i alle tilfælde, eller er der rent faktisk tilfælde, hvor man ikke behøver at gå i behandling, og hvor man alligevel bliver prøveløsladt, altså selv om man ikke går i behandling?
Morten Østergaard (RV), 2009-04-24:
Og jeg er sådan set enig i ministerens indstilling til forslaget, nemlig at virkelighedens verden et eller andet sted har overhalet indenom.
Men det afgørende her er jo altså, om vi kan få det opklaret under udvalgsarbejdet - det håber jeg vi kan.
For hvis vi er enige om - jeg hørte ikke rigtig ministeren bruge ordet - at det de facto bør være sådan, at enhver pædofilidømt, der ønsker behandling, og som er motiveret for behandling, kan få det, er det selvfølgelig let at opklare, om der er ventetid, eller om der ikke er ventetid.
Hvis vi er enige om, at det er situationen, må vi jo forholde os til virkeligheden, når vi får tallene på bordet.
Og så må vi jo sørge for, at der kommer mere behandling, hvis det er sådan, som bl.a. fru Karen Hækkerup har fremhævet, og som vi også har hørt andre steder fra, nemlig at der er for lang ventetid.
Jeg vil spørge, om ministeren er enig i, at hvis der er ventetid, skal vi have den bragt ned til nul ligesom recidivprocenten.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-04-24:
Først vil jeg sige tak til ministeren for hans redegørelse.
Så vil jeg også gerne lige sige, at det lyder, som om ministeren her kommer med en række fine ord, men sagen er: Er det fint nok, er det godt nok i forhold til de børn, som året rundt udsættes for seksuelle krænkelser?
Det synes vi ikke i Dansk Folkeparti.
Synes ministeren, at det er godt nok?
Kristen Touborg (SF), 2009-04-24:
Jeg skal også gøre det helt kort.
Der er jo tale om en række retsregler, der skal ændres efter ønske fra Færøerne, og det finder SF er helt i orden, så vi kan støtte lovforslaget.
Tom Behnke (KF), 2009-04-24:
Også Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget her, som jo er lavet i samarbejde med ikke mindst Færøerne.
Som jeg også kan forstå af bemærkningerne til forslaget, har man endda indskrevet den passus, at man afventer den endelige behandling, altså at tredjebehandlingen her i salen venter på, at vi får et endeligt grønt lys fra Færøerne.
Derfor har vi fuld tillid til, at det her lovforslag dels er fuldstændig gennemskrevet og godt, dels lever op til Færøernes egne forventninger og håb om, hvordan fremtiden skal se ud på Færøerne.
Derfor kan vi støtte lovforslaget.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-24:
Da Det Radikale Venstres Færøordfører, hr. Niels Helveg Petersen, ikke kan være til stede i dag, skal jeg blot på hans og vores vegne meddele, at vi også kan støtte lovforslaget.
Line Barfod (EL), 2009-04-24:
Også Enhedslisten kan støtte forslaget.
Vi har som de øvrige ordførere forstået, at det er Færøerne selv, der ønsker de her lovændringer, og vi kan støtte, at de bliver gennemført.
Karen Hækkerup (S), 2009-04-24:
Jeg medgiver også, at der ganske givet bliver gjort meget, men de tal, som ministeren læste op, har jeg også fundet frem, og noget af det, som jeg hæftede mig ved, at ministeren undlod at svare på eller komme ind på, er, hvor mange der modtager behandling.
Nu har jeg siddet og kigget rapporten igennem, og af den kan man jo altså se, at der er ganske mange, som skulle have været visiteret til afdeling Q på Herstedvester, men hvor der ikke er plads.
Jeg synes, at det er fuldstændig uacceptabelt, at folk, som er dømt for pædofili, ikke får den absolut bedste behandling, så der er mulighed for, at de rent faktisk når til en erkendelse af, at den kriminalitet, de har begået, er så ganske frygtelig og ødelægger børns fremtid.
I de her tal viser det sig, at der var 497, der var visiteret, men der var kun plads til 123.
Kan ministeren give nogle tal på, hvordan det ser ud dags dato?
Brian Mikkelsen (KF), 2009-04-24:
Jeg har ikke de aktuelle tal, men spørgeren er selvfølgelig altid velkommen til at spørge i forbindelse med udvalgsbehandlingen af forslaget.
Udgangspunktet er jo, at de mennesker, som er motiveret for behandling, og som bliver visiteret til behandling, får en behandling.
Karen Hækkerup (S), 2009-04-24:
Hvordan kan ministeren sige, at udgangspunktet er, at de får en behandling, hvis ministeren ikke kan svare på, hvor mange det er?
I de tal, der ligger her, som altså er fra en rapport, ser man, at der er problemer med kapaciteten.
Så når nu ministeren ikke kan svare på, hvad kapaciteten er og hvor mange af de pædofile, som rent faktisk får den bedste behandling, man overhovedet kan give dem, kan ministeren så svare på, hvad ventetiden er?
Niels Sindal (S), 2009-04-24:
Jeg skal gøre det kort.
Socialdemokratiet kan også tilslutte sig lovforslaget, og med de bemærkninger, som den tidligere ordfører har været inde på, skal jeg sige, at jeg ikke vil trække det i langdrag ved at tale om teknik, men det er jo en tilpasning og en opfølgning af lovgivningen, som er forhandlet, og som Lagtinget har været inde over.
Frank Aaen (EL), 2009-04-24:
Jamen når man nu fremhæver det, at man har forpligtende aftaler vedrørende arbejdstagerrettigheder og menneskerettigheder, og når de i nogle lande som Burma og Hviderusland, hvor der absolut er forfærdelige forhold, faktisk er blevet brugt for at vise, at der er konsekvens bag vores krav om, at arbejdstagernes rettigheder skal overholdes,
hvad er begrundelsen så for, at man forhandler med Colombia, som er det land i verden, der er værst i forhold til fagforeninger, hvor der dør flest fagforeningsrepræsentanter overhovedet?
Per Stig Møller (KF), 2009-04-24:
Næ, sådan skal det ikke forstås.
Det mener jeg heller ikke at der er basis for.
Der lægger Danmark jo hele tiden vægt på, at ILO-konventionerne bliver en del af aftalekomplekset, og at vi har mulighed for at reagere, hvis ikke de respekteres; det samme gælder menneskerettighederne.
Så det kan ikke forstås på den måde, hr. Frank Aaen siger det.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-04-24:
Jeg kan bekræfte, at jeg opildnes, hver gang jeg hører nogen give Dansk Folkeparti og undertegnede ret, og det sker heldigvis i øjeblikket nærmest dagligt, i takt med at vi nærmer os valgdagen den 7. juni.
Men det, jeg gerne vil spørge hr. Kim Mortensen om, er, at han taler om det her med, at lovene er for uklare, og at det i virkeligheden derfor slet ikke er Domstolen, der har et problem, men politikerne, for så må politikerne bare præcisere.
Er det ikke i virkeligheden en dybt defaitistisk tilgang til politik?
Altså, vi har 27 medlemslande, som i dag er voldsomt forskellige og selvfølgelig af den årsag ikke kan blive enige om alle detaljer.
Og så går Domstolen altså ind i den kamp, der er mellem de integrationsvenlige og dem, der er mere imod integration, og siger: Næh, vi tager parti for dem, der vil den vildeste form for integration.
Kim Mortensen (S), 2009-04-24:
Nej, tværtimod er det jo faktisk sådan, som også udenrigsministeren redegjorde for for et øjeblik siden, at langt de fleste domme, omkring 1.000 domme om året, er helt ukontroversielle.
En meget stor del af dommene er i øvrigt domme, som understøtter det, som egentlig også er dansk vilje, når det handler om miljøpolitik, når det handler om ligestilling osv. Så er der nogle få domme, som også er nævnt i Dansk Folkepartis beslutningsforslag, som er gået Danmark imod, og det er selvfølgelig nogle domme, som ikke bare skal være til diskussion nationalt, men som vi også har en pligt til at forfølge i det internationale samarbejde.
Men derfra og så til at sige, at så kan vi ikke have en domstol, og så modarbejder vi Domstolen og EU-samarbejdet, så langt går Socialdemokratiet og et meget stort flertal af partierne her i Folketinget ikke, og der kan vi ikke følge Dansk Folkeparti.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-04-24:
Nej, det er klart, at forudsætningen for, at man overhovedet laver noget, er, at man bevæger sig.
Og man må bare sige, at på det her område er partierne fra socialisterne til det konservative parti nærmest støbt i beton.
For man har tilsyneladende den grundlæggende opfattelse, at EF-Domstolens fortolkningsstil er EF-Domstolens fortolkningsstil, og den kan der ikke sås tvivl om.
Jeg må bare sige, at det for mig at se er en meget underlig, nærmest underlødig tilgang til det her spørgsmål.
Jo, naturligvis er der domme, som man ikke kan anfægte, og som man må sige er fuldstændig juridisk klare.
Men hvordan kan man bruge det som et røgslør for, at EF-Domstolen, hver gang det kommer til et institutionelt spørgsmål, vælger at intervenere i en politisk debat?
Det svarer jo til at sige, at fordi ikke alt det, som Poul Nyrup Rasmussen gennemførte op gennem 1990'erne, kunne anfægtes, skulle jeg også være tilhænger af en socialdemokratisk regering.
Det er jo det rene nonsens, fordi der jo selvfølgelig er langt flest dårlige ting - der ligger hovedvægten.
Sådan er det også ved EF-Domstolen.
Der er ikke grund til at løse det, der fungerer, men der er grund til at løse det, der ikke fungerer.
Og der troede jeg sådan set, at Socialdemokraterne også var opmærksomme på, at undergravning af fagbevægelsens aktiviteter, som EF-Domstolen gjorde ved Lavaldommen, Rüffertdommen og Vikingdommen, måske også udgjorde et problem.
Per Clausen (EL), 2009-04-24:
Det er jo rigtigt, at Domstolen er i nøje overensstemmelse med EU-traktaten.
Det er fuldstændig rigtigt.
Så det er klart nok, at hr. Kim Mortensen jo én gang har accepteret, at EU-Domstolen skal have den rolle, ved at han har accepteret de traktater, der gælder.
Men mit spørgsmål til hr. Kim Mortensen er: Synes hr. Kim Mortensen, at vi skal stræbe efter, at vi måske også i Danmark har nogle domstole, der, i de tilfælde, hvor de mener, at lovgivningen ikke helt følger med det, der måske var hensigten, er i stand til at gå ind og træffe nogle afgørelser, som sikrer, at man f.eks. kommer tættere på at få det indre marked til at fungere hundrede procent, når nu politikerne ikke er i stand til at finde ud af at lave de aftaler, der skal til, altså at domstolene i realiteten har overtaget en lovgivende rolle?
Kim Mortensen (S), 2009-04-24:
Pointen er jo, at Domstolen ikke har overtaget den lovgivende rolle.
Men der, hvor der er uklar lovgivning, dømmer Domstolen selvfølgelig efter den vurdering, som Domstolen indgår.
Men man er nødt til at holde fast i - også selv om Enhedslisten har en modvilje mod konstruktionen - at når man f.eks. snakker om områder, der handler om ligestilling mellem kønnene, og når det handler om miljø, så har vi jo i Danmark også en interesse i, at alle de andre lande, der er med i samarbejdet, faktisk overholder de ting, vi er enige om, og at Domstolen aktivt også forsøger at presse den udvikling igennem, som vi er enige om, at vi skal have.
Det tror jeg da er en fælles interesse, vi har.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-04-24:
Da SF's ordfører ikke kunne være til stede, skal jeg på vegne af hende læse følgende op: SF er enig i problematiseringen af EF-Domstolens kompetenceafgørelser og udvidede fortolkningsrammer, men jeg vil også samtidig understrege, at EF-Domstolen har en vigtig, værdifuld rolle som den instans, der sikrer EU-rettens ensartethed og gennemslagskraft samt effektiv sanktionering af overtrædelse af EU-retten.
Det skal dog være de politisk valgte institutioner, der afgør, hvor kompetencen skal placeres på de forskellige politikområder.
Der skal derfor i højere grad laves langt mere præcis lovgivning, som forhindrer, at EF-Domstolen skal ind og afgøre så mange tvister.
SF kan derfor ikke støtte forslaget.
Per Clausen (EL), 2009-04-24:
Nu var det ikke så meget det om Lavaldommen, jeg har tænkt mig at komme ind på, men jeg synes alligevel, at det er forunderligt, at hr. Kim Mortensen kan stå og sige, at der er truffet beslutninger i det danske Folketing, der forhindrer, at disse domme får indflydelse på det danske arbejdsmarked.
De love, der er vedtaget i det danske Folketing, handler jo netop om, hvordan man regulerer den indflydelse, som de domme har på det danske arbejdsmarked, på en måde, der er så lidt indgribende som muligt.
Og det er jo noget ganske andet end at forhindre, at de får nogen som helst indflydelse.
Men det, jeg vil spørge hr. Kim Mortensen om, er, om hr. Kim Mortensen synes, at det er et godt demokratisk princip, at domstolene med udgangspunkt i nogle grundlæggende principper fra EU er i stand til at træffe afgørelser, der går videre end de politiske beslutninger, man er i stand til at træffe i EU på det politiske plan.
For det er jo det, der sker.
Per Stig Møller (KF), 2009-04-24:
Det ville være et stort problem, hvis det var tilfældet, en det er jo ikke tilfældet.
Der er selvfølgelig tusinder af dem, og vi har nu i det forløbne år interveneret i 30 domme.
Det vil sige, at alle de andre er fundet uproblematiske for Danmark.
Men så tilbage til Montesquieu: Det er fuldstændig rigtigt, som hr. Morten Messerschmidt siger, at det er lovgiver, der lovgiver om rammerne for domstolen, men derefter er det domstolen, der selv laver sin egen stil.
Derfor kan vi ikke gå ind og ændre deres stil, og derfor har vi jo valgt checks and balances-systemet.
Det er fuldstændig rigtigt, vil jeg sige til hr. Morten Messerschmidt, at der er domme, der kommer med et udfald, som vi ikke havde ventet.
Det er jo klart.
Men så går vi jo i Danmark i gang med at se på, hvordan vi så kan sørge for, at denne dom bliver en, vi kan leve med.
Det har vi gjort, og det arbejder vi med i de forskellige domme.
Men man kan ikke regne med altid at få ret ved en domstol.
Det fik man jo ikke i forbindelse med Tvind-sagen, og det fik man heller ikke i forbindelse med eksklusivaftalerne.
Der vil altid være tvivl, og her er vi så i den situation, at 27 lande altså hver skal have en dommer, der kommer fra hver sin retstradition.
Derfor er det svært at sige, at det præcis skal være i den danske stil og ikke i de 26 andre landes stil.
Jeg synes, at det rimelige så er, at vi her i Folketinget prøver at være tidligere i gang med at arbejde med vores verserende sager, og det er der, hvor jeg håber på et tættere samarbejde med Europaudvalget og dermed også med Dansk Folkeparti i forbindelse med forberedelse af kommende domstolssager.
Gitte Lillelund Bech (V), 2009-04-24:
Jeg sagde, at jeg havde forstået, at den praksis, der var i dag, var, at man gav afslag på prøveløsladelse, hvis det var sådan, at de pædofilidømte - enten under afsoningen eller efterfølgende - ikke ville gå i behandling.
Det, som jeg jo er nervøs for, er måske i højere grad automatikken i forslaget her, som jeg også var inde på.
Det er spørgsmålet om, om det bare er pr. automatik, sådan at den pædofilidømte kan sige, at vedkommende gerne vil i behandling, og så kan blive prøveløsladt, selv om der f.eks. skulle være andre problemer, der ville tale for, at man ikke skulle prøveløslades, selv om man var i behandling.
For det kan der jo godt være for de her personer.
Jeg har ikke tallene på bordet.
Det kan være, at fru Harpsøe har dem, men ellers kan vi få dem frem i udvalgsbehandlingen.
Per Clausen (EL), 2009-04-24:
Jeg er jo enig med udenrigsministeren i, at han og de øvrige japartier gentagne gange har anbefalet traktater, direktiver m.v. med et uklart indhold.
Det ville have været rart, hvis den erkendelse var kommet fra udenrigsministerens side, dengang man anbefalede de her traktater og de her direktiver.
Men det ændrer vel ikke noget ved, at Domstolen jo også har en særlig rolle i EU - en særlig rolle som drivkraft med hensyn til at sikre den fortsatte integration, at sikre udviklingen af det indre marked.
Det er vel den grundlæggende rolle, som EF-Domstolen har i EU, som også er værd at diskutere.
Er det en rigtig model for et demokratisk samfund, at domstolene har en særlig drivende rolle at spille med hensyn til at sikre en bestemt politisk udvikling?
Per Stig Møller (KF), 2009-04-24:
Ja, det er det jo egentlig.
For det er jo politikerne, der har sagt, at de ønsker det indre marked, og så er det Domstolen, der skal tilse, at landene ikke underminerer det indre marked igennem nogle forskellige tiltag, som de forskellige lande har måttet lave for at forhindre, at det indre marked berører dem på områder, hvor de ikke vil berøres.
Så det er jo præcis det, der er sagen: Politikerne siger, at de vil have det indre marked, og så er det Domstolens afgørelse at vurdere, når der indbringes en sag, om et land krænker spillereglerne i forhold til det indre marked.
Per Clausen (EL), 2009-04-24:
Men ville det så ikke have været rigtigt, hvis udenrigsministeren og andre politikere, der jo har anbefalet et ja ved den ene folkeafstemning efter den anden, f.eks. i forbindelse med indførelsen af det indre marked, havde erkendt, at en af konsekvenserne kunne blive, at EF-Domstolen ville træffe afgørelser, som truede f.eks. konfliktretten i Danmark?
Jeg er helt med på, at udenrigsministeren nu siger: Vi har besluttet, at det er sådan, det skal være, det er et politisk valg.
Men jeg erindrer ikke i forbindelse med tidligere folkeafstemninger, at udenrigsministeren eller andre japartier har sagt: Det smarte ved det her system er netop, at vi nu lægger nogle rammer, og så kan Domstolen sørge for den konkrete udmøntning, hvis vi ikke selv kan sørge for, at det går hurtigt nok fremad.
Tværtimod har man vel sagt, at man har fuldstændig styr på det, og at man har mulighed for at bremse udviklingen, hvis den går for vidt.
Gitte Lillelund Bech (V), 2009-04-24:
Jeg vil henvise hr. Messerschmidt til at tage debatten med Venstres EU-ordfører, hr. Michael Aastrup Jensen, og det bliver der rig lejlighed til under udvalgsbehandlingen.
Da Venstres EU-ordfører, hr. Michael Aastrup Jensen, ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremføre hans ordførertale.
Jeg vil fra starten gøre det klart, at Venstre ser positivt på EF-Domstolens virke, og at jeg mener, det er helt nødvendigt, at der i det europæiske samarbejde er en instans som EF-Domstolen til at værne om de europæiske borgeres ret.
I teksten til beslutningsforslaget står der, at forslagsstillerne ønsker, at udviklingen i EU skal være i overensstemmelse med, hvad Europas befolkning ønsker.
Så kan man jo spørge sig selv: Hvem kan være uenig i det ønske?
I Venstre er vi i hvert fald ikke uenige i, at EU skal være i overensstemmelse med, hvad Europas befolkning ønsker.
Man kan være enig eller uenig i EF-Domstolens domme, men der skal ikke herske tvivl om, at Venstre er dybt uenig i netop Metockdommen, som forslagsstillerne nævner i beslutningsforslaget.
Med forslaget her ønsker Dansk Folkeparti at blande sig i Domstolens måde at fortolke på.
Om noget må denne indblanding siges at være i uoverensstemmelse med et demokrati og tanken om tredeling af magten, hvor man fra politisk side netop ikke bør blande sig i domstolenes arbejde.
I forhold til at begrænse EF-Domstolens fortolkning er den bedste mulighed at udforme de traktater og den lovgivning, som Domstolen skal fortolke, sådan, så der ikke bliver noget væsentligt spillerum for fortolkning.
Hvis der er domme, man er uenig i, så må man politisk kræve en præcisering af lovteksten eller vedtage nogle forholdsregler - enten på europæisk eller på nationalt plan - hvilket regeringen i samarbejde med Dansk Folkeparti netop gjorde efter Metockdommen for at sikre, at den dør, som dommen åbnede, ikke bliver misbrugt.
Jeg vil så samlet set sige, at Venstre på den baggrund ikke kan støtte beslutningsforslaget.