runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Petersen (S), 2014-09-09:
Faktisk var det jo sådan i mange år under den tidligere regering, at der var det her fradrag.
Så beskar man det på et tidspunkt for at finde penge i genopretningsaftalen i 2010, man lavede en direkte diskrimination over for dem, der var medlem af et af de traditionelle fagforbund, altså dem, som i hverdagen sørger for at indgå overenskomster, passe på dem, beskytte folks arbejdsmiljø, bekæmpe social dumping i hverdagen plus alle de andre opgaver, som fagbevægelsen løser, og det er ekstremt sundt for Danmark, at vi har så velorganiseret et arbejdsmarked.
Det er til gavn for os alle sammen, for alle danskere, at mange er organiseret i en fagforening, og at vi kan have den her meget fleksible og velfungerende arbejdsmarkedsmodel.
Det er under pres, bl.a. med politisk hjælp fra hr. Mike Legarths parti.
Men vi vil altså gerne den anden vej, og så forstår jeg det simpelt hen ikke længere.
Det her er jo i praksis en skattelettelse for 1,3 millioner lønmodtagere og deres skat på arbejde, og nu synes Konservative og Venstre så, at det er vanvittig dumt.
Jeg forstår det ikke.
Frank Aaen (EL), 2014-09-09:
Jamen det vil vi da selvfølgelig under alle omstændigheder støtte, det har vi også selv foreslået at være med til at gøre sammen med jer og prøve at presse regeringen til at gøre det samme.
Jeg synes, det er fint, at Dansk Folkeparti trods alt er blevet lidt klogere på det med dagpengespørgsmålet.
Det kan man vel godt tillade sig at sige.
Man kan jo spørge, om I også er blevet lidt klogere på, om det var klogt at rundbarbere efterlønsordningen, som jo gør, at mange ældre, der måske gerne vil ud af arbejdsmarkedet, bliver frataget den mulighed.
Det kunne jeg også godt tænke mig at vide.
Når vi nu hører, at I synes, der er for lidt kontrol inden for SKAT, har Dansk Folkeparti så også fortrudt, at man selv har været med til at beslutte de kolossale, ødelæggende nedskæringer og fyringer inden for SKAT?
I har jo flere gange bidraget til flertallet for at gøre det.
Jeg hører også, at der skal være mere grænsekontrol, og det er jeg sådan set enig i.
Har man så også fortrudt, at man har fyret politi, som det også er tilfældet, med Dansk Folkepartis stemmer?
Jeppe Bruus (S), 2014-09-09:
Så må jeg forstå det sådan, at hvis finansloven går hjem og vi hæver fradraget for fagforeningskontingent, og det så skulle ske sådan, at vi får en borgerlig regering efter det kommende valg – Venstre har meldt ud, at de vil rulle det fradrag tilbage til 3.000 kr. og dermed påføre 3F'eren, metaleren, HK'eren en skattestigning – så vil DF fra talerstolen her være med til at garantere, at man ikke vil påføre lønmodtagerne en skattestigning efter et valg.
Jesper Petersen (S), 2014-09-09:
Jeg vil spørge direkte ind til noget af det konkrete, der bliver diskuteret, nemlig om Dansk Folkeparti støtter, at fradraget for faglige kontingenter forhøjes til 6.000 kr. om året.
René Christensen (DF), 2014-09-09:
Det er jo ikke noget, vi har taget med i vores finansieringsforslag, altså, vi har ikke pillet det ud af finansloven, og derfor må vi jo sige, at når vi kigger på det, indgår det på lige vilkår med andre forslag, der kommer.
Mike Legarth (KF), 2014-09-09:
Ja, vi synes jo ganske enkelt, at der skal være ens regler for alle.
Vi kan ikke forstå, hvorfor man skal vælge en enkelt befolkningsgruppe ud og favorisere den på den her måde, altså ved at skabe særlige skatteforhold for folk, der vælger at være medlem af en fagforening.
Det synes vi er helt urimeligt.
Næste spørgsmål vedrører, at vi er i en tid, hvor der ikke skabes vækst, hvor der ikke tages nogen initiativer i den private sektor.
Vækstskønnene er blevet nedjusteret hver eneste gang af regeringen, man lader hånt om, at Frankrig er gået i stå, at Tyskland skuffer, at Ukrainesituationen vil påvirke økonomien negativt, og alligevel vælger man så at bruge flere penge, bruge penge, man ikke har, til at hæve det offentlige forbrug med yderligere 4 mia. kr.
Hvorfor vælger man ikke der at bruge de penge til at skabe vækst og beskæftigelse, gøre det nemmere og billigere at drive virksomhed, gøre det mere attraktivt at tage et arbejde?
Jesper Petersen (S), 2014-09-09:
Når jeg spørger, er det jo, fordi det har relation til diskussionen om social dumping, hvor Dansk Folkeparti tit siger, at det er de også bekymret for.
Der skete ikke så meget under den tidligere regering, men det siger man.
Når der så er mulighed for at gøre det her, hvilket jo faktisk vil styrke hverdagskampen mod social dumping, hvorfor kan Dansk Folkeparti så ikke svinge sig op til mere end at være neutrale?
Hvorfor bakker man det så ikke op?
René Christensen (DF), 2014-09-09:
Der vil jeg sige til hr. Jesper Petersen, at jeg ikke lige tror, at det her forslag er det, der løser problemet med social dumping.
Det, der også skal være med til at løse problemet med social dumping, er jo netop, i forhold til hvad det er for nogle redskaber, fagbevægelsen har.
Og der bliver vi også nødt til at hjælpe dem, særlig i forhold til de store projekter, der kommer nu, hvor staten sætter det i gang.
Her tænker jeg på Femernforbindelse, supersygehuse og andre ting.
Der er det altså ikke godt nok, at det ligesom er fagbevægelsens opgave at sørge for, at tingene er i orden.
Der bliver vi også nødt til i fællesskab at finde ud af, hvad det er for nogle redskaber, fagbevægelsen skal have, og hvordan fagbevægelsen får adgang til de her statslige arbejdspladser.
Hr. Jesper Petersen har ret i, at det her selvfølgelig gør, at der er flere, der vil organisere sig, men det er altså ikke det, der gør, at fagbevægelsen kan løfte den her opgave i forhold til social dumping; der skal flere redskaber til.
Men det håber jeg så sandelig også bliver en del af den her aftale.
Når vi skal kigge på finanslov – hvis Dansk Folkeparti kommer over til kaffe, og det er jeg sikker på vi gør – er det i hvert fald også noget af det, vi har med.
Og jeg tror egentlig også, at Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti kan finde hinanden på nogle af de områder om social dumping.
Jeppe Bruus (S), 2014-09-09:
Jeg forstod simpelt hen ikke svaret, så kan vi ikke få et ret klart svar.
Vil Dansk Folkeparti støtte, at vi nu forhøjer fradraget for fagforeningskontingent?
René Christensen (DF), 2014-09-09:
Det, jeg siger, er, at ja som udgangspunkt støtter vi forslaget.
Vi har jo også nogle ønsker, som er utrolig vigtige.
Men som udgangspunkt ligger den her finansiering, og den har vi ikke rørt ved, og når man ikke har rørt ved finansieringen, er det jo, fordi pengene bliver brugt til det, de er udmøntet til.
I det forslag, der ligger til finanslov, er der jo sat de her penge af til at hæve fradraget, og dem har vi ikke rørt ved.
Hvis vi kommer i en situation, hvor vi sidder og skal være tungen på vægtskålen, så er det selvfølgelig nogle af de ting, vi også vil bruge i den kamp, der skal være, om, at få finansloven til at gå op.
Men som udgangspunkt synes vi faktisk, at det forslag, der er fremme, er ganske udmærket, og derfor har vi heller ikke pillet ved det i vores fremlagte finanslovsforslag.
Jesper Petersen (S), 2014-09-09:
Omsorgen for den private sektor deler vi skam, og jeg synes måske, at hr. Mike Legarth undervurderer egen indsats.
Med den her finanslov udmønter vi jo også de meget ambitiøse aftaler, som vi har lavet, f.eks. forskellige vækstplaner, som betyder, at der er en række afgifter, skatter, der bliver lavere, hvilket forbedrer konkurrenceevnen, men samtidig har vi jo også et blik på konkurrenceevnen, der handler om at ville investere i mennesker, sørge for, at vi har et velfungerende velfærdssamfund, investere i infrastruktur, i forskning, alt det andet, der også skal til, for at man har et konkurrencedygtigt samfund.
Det er jo det, man kan se afspejlet i vores finanslovsforslag.
Hvis man så vil have ensartethed i forhold til fradraget, skulle De Konservative vel egentlig foreslå, at heller ikke arbejdsgivere kunne få fradrag for deres medlemskab af en arbejdsgiverforening, og det har mig bekendt aldrig været berørt og er det stadig væk ikke.
Så der er simpelt hen noget, der ikke hænger sammen der i De Konservatives argumentation.
Marie Krarup (DF), 2014-10-01:
Tak for ordet.
Når jeg tager ordet nu, er det ikke for at sige, om vi støtter eller ikke støtter forslaget – det har vi jo allerede gjort rede for – men for at gentage et spørgsmål, som blev stillet under udvalgsbehandlingen, og som vi ikke fik noget klart svar på.
Og det er spørgsmålet om jihadisternes stilling.
Når Danmark nu efter vedtagelsen af B 123 om et øjeblik er i krig med islamisk stat, betyder det så, at de jihadister, der har dansk statsborgerskab eller opholdstilladelse, og som rejser ud for at kæmpe for Islamisk Stat, er landsforrædere?
De vil jo kæmpe imod det officielle Danmark og imod det danske flyvevåben.
Eller rejser de hjem til en heltemodtagelse og medaljer?
Det spørgsmål vil jeg gerne have svar på, og som sagt fik jeg et nærmest ikkesvar på det under udvalgsbehandlingen.
Vi synes i Dansk Folkeparti, at det er rigtigt at udsende F-16-fly for at bekæmpe Islamisk Stat, men vi synes også, det er afgørende vigtigt at få afklaret regeringens holdning til jihadisterne, som måske vil komme til at skyde imod andre danskere.
Er de veteraner eller kriminelle, når de kommer hjem?
Jeg vil håbe, at udenrigsministeren kan uddybe det svar, som jeg fik på spørgsmål 17, som ikke var særlig nemt at forstå.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Jeg skal forsøge, om jeg kan klargøre det, selv om man jo nok ville være i mere trygge hænder, hvis det var justitsministeren, der stod heroppe, og ikke mig.
Spørgsmålet har været fremme, om det, at vi nu indtræder i en væbnet konflikt, gør, at de jihadister, der tager af sted, kan betragtes som landsforrædere.
Det vil altså sige, at hvis man pågriber personer, der har været af sted dernede, og man kan bevise, at de har overtrådt disse bestemmelser, så vil de selvfølgelig blive straffet ifølge dansk lovgivning.
Men selve begrebet landsforræderi eksisterer altså ikke i straffeloven.
Troels Lund Poulsen (V), 2014-10-01:
Som opfølgning på de spørgsmål, der er stillet – både fra Dansk Folkepartis side og også fra Det Konservative Folkepartis side – vil vi også gerne i Venstre betone, at det her var en af de ting, der blev stillet spørgsmål om under førstebehandlingen.
Og derfor glæder vi os til at høre svaret fra udenrigsministeren.
Der er også stillet et spørgsmål under behandlingen af det her forslag, men de svar, der er givet, synes vi ikke nødvendigvis giver et retvisende billede af helt præcis de spørgsmål, som vi har stillet, og hvad de har reflekteret.
Så derfor ønsker vi at få udenrigsministeren til at redegøre for, hvad status er for de danske statsborgere, der tager til Syrien og Irak, og hvad bliver konsekvensen, hvis de tager derned, og ikke mindst, hvis de vender tilbage.
Lars Barfoed (KF), 2014-10-01:
Jeg vil gerne i fortsættelse af det, fru Marie Krarup lige har sagt og spurgt til, sige, at jeg også har stillet det spørgsmål til regeringen, og jeg har heller ikke fået noget svar.
Og jeg har endda specifikt spurgt: Gør det nogen forskel i jihadisternes retsstilling; gør det nogen forskel for de danske statsborgere eller bosiddende i Danmark, som tager til Irak og kæmper på ISIL's side, at vi nu er i en væbnet konflikt med ISIL, således at de er nede og i virkeligheden kæmpe mod vores styrker, som kæmper dernede, altså mod vores F-16-piloter?
Gør det en forskel, eller gør det ikke en forskel?
Det er der ikke kommet noget svar på, og det er fuldstændig urimeligt, hvis det er sådan, at man ustraffet kan tage ned og kæmpe mod danske styrker og så bare vende hjem, og der ingenting sker.
Så hvis det er sådan, at retsstillingen er, at der ingenting sker ved det, vil jeg gerne spørge regeringen, om regeringen agter at tage et initiativ, så retsstillingen bliver ændret, så man bliver straffet for at tage ned og kæmpe mod de danske styrker i Irak.
Det må vi kunne få et klart svar på.
Søren Pind (V), 2014-10-01:
Når nu udenrigsministeren selv vælger at referere til drøftelsen i nævnet, kan man sige, at Folketinget under den drøftelse blev stillet i udsigt, at vi faktisk ville få et klart svar på det spørgsmål.
Det svar, udenrigsministeren lige er kommet med, er ikke ret klart.
Det afgørende spørgsmål er her: Gælder straffelovens § 102?
Gælder den del af straffeloven, hvorefter man altså kan få 16 års fængsel, hvis man bidrager til at angribe danske soldater eller allierede styrker?
Det er sådan set ret afgørende.
Vi må have krav på at vide, om regeringen mener, at straffeloven gælder for deres ageren, specifikt straffelovens § 102.
Udenrigsministeren har fuldstændig ret i, at der ikke er noget i straffeloven, der hedder landsforræderi.
Men derfor mit spørgsmål.
Tak, formand.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-10-01:
Enhedslisten kan ikke støtte B 123, for Enhedslisten kan ikke støtte, at Danmark igen skal i krig i Irak.
Vi frygter, at bombningerne i Irak vil medføre store civile tab, og at dette kan lede til styrkelse af ISIL.
Enhedslistens uenighed med regeringen går ikke på, om Danmark skal gøre noget ved ekstremisterne i ISIL eller ej.
Vi er af den klare overbevisning, at Danmark skal hjælpe, men vi mener ikke, at luftangreb vil stoppe ISIL.
Problemet i Irak er ikke, at den irakiske hær ikke har våben og kampfly.
I de sidste 10 år har den irakiske hær modtaget våben, træning og militærstøtte fra USA og andre vestlige lande.
Problemet i Irak er den sekteriske politik, som regeringen i Bagdad fører.
Inkluderes den sunnimuslimske og kurdiske minoritetsbefolkning ikke i beslutningerne i Irak, vil det ikke være muligt at samle landes befolkningsgrupper til kamp mod ISIL.
Dette grundlæggende politiske problem kan ikke løses militært med luftangreb; det skal løses gennem politisk pres på regeringen i Bagdad.
ISIL har i den seneste tid flyttet sine tunge våben ind i Syrien og har i de sidste 14 dage løbet stormløb mod de kurdiske områder omkring byen Kubani.
Her truer en humanitær katastrofe de omkring 400.000 civile – kurdere, arabere og kristne – der opholder sig i byen.
B 123 fra regeringen gør intet ved denne truende katastrofe.
Grundlæggende mener Enhedslisten, at løsningen i både Irak og Syrien er politisk.
Vi mener derfor også, at FN bør lede kampen mod ISIL.
Ligeledes bør Danmark lægge pres på regeringen i Bagdad for at sikre en inkludering af alle landets forskellige grupper, og der bør arbejdes aktivt for afholdelsen af en ny fredskonference om Syrien, så det bliver muligt for parterne at samles om en politisk løsning og sammen kæmpe mod ISIL.
Morten Bødskov (S), 2014-10-01:
Jeg synes faktisk, at Enhedslisten fortjener ros, forstået på den måde, at man jo kan mene, hvad man vil, om at fremsætte sådan et beslutningsforslag og med den tidsramme, man gør, men at man går så langt – nu kender vi jo Enhedslistens historik – at man er klar til, at der skal sendes våben og forsyninger ud af landet og ind i kampzoner, synes jeg trods alt er udmærket, og det ligger jo meget fint i forlængelse af noget af det, som regeringen allerede har iværksat med vores Herculestransportfly.
Enhedslisten støttede jo også, i hvert fald i starten, indsatsen i Libyen, og jeg må indrømme, at det syntes Socialdemokraterne selvfølgelig var rigtig godt.
Det, der adskiller indsatsen i Libyen i forhold til den indsats, vi nu står og diskuterer her – altså i Irak – er, at der er en folkevalgt irakisk regering, som beder om hjælp.
Derfor er spørgsmålet jo naturligvis til Enhedslisten, at når man kunne støtte en Libyenaktion, hvor der jo ikke ligefrem kan siges at være en folkevalgt regering, der bad om hjælp, men det er der nu, hvad er på det punkt så årsagen til, at man ikke vælger at støtte beslutningsforslaget fra regeringens side?
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-10-01:
For Enhedslisten er det sådan, at militære løsninger aldrig er lette at støtte, og det mener jeg egentlig er et grundlæggende vilkår, som ethvert menneske altid bør mene bør være sidste udvej, nemlig at gå militært til værks.
Men for Enhedslisten er det også sådan, at hvis alle andre muligheder er opbrugt, og man kun kan afværge folkemord og etnisk udrensning med militær magt, kan vi støtte at gøre det.
Det gjorde vi i Nordirak ved at sende våben til kurderne, det gjorde vi ved at støtte FN-mandatet, der var der, men det gør vi ikke ved det forslag, der nu er fra regeringen, fordi det er et politisk problem, vi har i Bagdad, med en ekskluderende regering, sekterisk regering, og det bliver ikke løst med F-16-fly.
Det skal løses politisk.
Morten Bødskov (S), 2014-10-01:
Det skal ikke være nogen lang diskussion, men jeg synes dog alligevel, det er vigtigt at understrege, at det, der er forskellen mellem de to situationer, altså den ene situation, hvor Enhedslisten i hvert fald i udgangspunktet sagde ja til Libyenindsatsen, og den anden situation, vi står i nu, jo er, at der er en folkevalgt irakisk regering, som beder det internationale samfund om hjælp.
Er Enhedslisten ikke enig med Socialdemokraterne i, at når man iværksætter den her type af operationer, er det vigtigt, netop for at vi skal sikre stabiliteten, en langtidsholdbar stabilitet, i et sådant område, at der er en bred koalition bag, at der er opbakning fra FN, at der er opbakning fra EU og andre steder?
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-10-01:
Tak for rosen fra hr. Morten Bødskov og Socialdemokraterne.
Det er altid glædeligt, når vi i Enhedslisten får ros fra Socialdemokraterne, og det glæder vi os selvfølgelig også over.
Det er helt korrekt observeret, at forslaget fra Enhedslisten om at støtte de demokratiske sekulære kræfter i Syrien ligger i fin forlængelse af det forslag, som vi enstemmigt vedtog her i Folketinget om at støtte de kurdiske styrker i Nordirak.
Derfor undrer det mig også, at der ikke er en større opbakning til Enhedslistens forslag.
I Libyen bakkede vi op om det FN-mandat, som var.
Det var et FN-mandat, som gik på at stoppe Gaddafis overgreb på civilbefolkningen og derefter indlede politiske forhandlinger om et regimeskifte.
Problemet var, at det FN-mandat blev brudt.
Man stoppede Gaddafis fremrykning, hvorefter man hjalp visse militser til magten i Libyen.
Det har skabt kaos.
Det betød også etnisk udrensning.
Mange af de steder, hvor de her militser rykkede ind, udrensede de befolkningen i områderne, fordi de beskyldte dem for at have været loyale over for Gaddafi.
Det er et godt eksempel på, at man skal tænke sig rigtig godt om, inden man indleder en bombekampagne.
Jeg frygter, at det samme kommer til at ske, hvis vi hjælper den irakiske hær, før de politiske problemer er løst i Irak.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Altså, som jeg nu har forstået det – uden måske at have den helt fornødne juridiske kompetence – så er det jo altså sådan, at hvis man tilslutter sig terrororganisationen ISIL og begår terrorhandlinger, så er man selvfølgelig underlagt de hårdeste terrorparagraffer i lovgivningen med de meget hårde straffe.
Det skal myndighederne så kunne bevise at man har – det siger sig selv.
Så har vi bedt Straffelovrådet om en vurdering, og det er sådan set en god praksis, kan man sige, her på Tinge, at vi beder nogle af landets skarpeste hjerner om at vurdere, om det er nok.
Jeg synes egentlig ikke, der er nogen grund til at fravige den praksis.
Søren Pind (V), 2014-10-01:
Jeg forstår godt, at udenrigsministeren henviser til justitsministeren, men grunden til, at vi rejser os i denne sag, er, at vi er blevet stillet et svar i udsigt.
Jeg spørger, om man kan få 16 års fængsel for at skyde mod en dansk soldat, og om udenrigsministeren ikke vil give mig så meget, at det er paradoksalt, hvis ikke vi ved, hvad retsstillingen er for danske soldater, der tager ud og kæmper og kan risikere at møde danske statsborgere, som skyder på dem.
Eller for den sags skyld, at vi indgår en meget berømmet alliance, som udenrigsministeren har været med til, uden vi ved, hvilken retsstilling der gælder for danske statsborgere, som skyder på den alliance, vi selv er en del af.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-10-01:
Jamen Enhedslisten lader ikke stå til, når det gælder Irak.
Enhedslisten har sammen med resten af Folketinget stemt for at støtte kurderne i Nordirak, så de kan forsvare sig imod ISIL.
Enhedslisten ønsker, at ISIL skal bekæmpes, men vi tror bare ganske enkelt ikke på, at en et år lang bombekampagne fra dansk side med F-16-fly kan hjælpe til med at svække ISIL.
Vi tror tværtimod, at ISIL vil blive styrket.
Ordføreren for Venstre har i dag rost Tyrkiets indsats.
Altså, en helt oplagt måde at afværge katastrofen i Syrien er ved at lægge pres på Tyrkiet.
Tyrkiet holder grænseovergangene til de kurdiske områder i Syrien lukket for mad og medicin, og det har de gjort i 3 år.
Venstre ønsker ikke at gøre noget ved det.
Inger Støjberg (V), 2014-10-01:
Hvad er det for et signal at sende til danskerne, for ikke at tale om de soldater, der skal udsendes, at regeringen på det her tidspunkt ikke kan svare på, om det er landsforræderi at tage kampen op imod danske soldater?
Hvad er det for et signal at sende, og hvad er det for en mangel på alvor at udvise i en situation, hvor vi skal sende danske soldater og dansk personel ud i kampen imod nogle af de mest fanatiske mennesker på den her jord?
Lars Barfoed (KF), 2014-10-01:
Nu spurgte jeg ikke til pasloven.
Jeg spurgte til, om regeringen vil medvirke til at gøre det tindrende klart, at det er strafbart, hvis det er sådan, at man tager ned og kæmper mod danske styrker eller mod dem, som vi er i alliance med.
Og det behøver man ikke noget råd, Straffelovrådet, til at vurdere, det kan vi udmærket vurdere her i salen.
Vi kan udmærket her i salen vurdere, om vi synes, det skal straffes, eller vi ikke synes, det skal straffes.
Jeg spørger bare helt enkelt, for det fremgår ikke af svaret på spørgsmål nr. 18, om regeringen vil medvirke til en lovændring, så det bliver klart, at det er strafbart at kæmpe mod danske styrker eller dem, vi er i alliance med.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Som det også fremgår af svaret på spørgsmål nr. 18, har regeringen jo fremlagt en handlingsplan for at bekæmpe den her form for aktivitet fra danske statsborgeres side.
Vi vil gennemføre ændringer af pasloven og udlændingeloven for at forhindre danske statsborgere og herboende udlændinge i at udrejse for at deltage i de her grupperinger.
Derudover har regeringen bedt Straffelovrådet om at vurdere, om de gældende regler i straffeloven udgør et tilstrækkeligt værn til at kunne modvirke deltagelse i og hvervning til væbnede konflikter i udlandet.
Det vil være naturligt at tage de overvejelser, som hr. Lars Barfoed giver til kende her, med i det arbejde.
Lars Barfoed (KF), 2014-10-01:
Det er muligt, udenrigsministeren synes, at svaret er fuldstændig klart, men det er vi temmelig mange der overhovedet ikke synes det er.
Det tyder jo på, at hvis danske statsborgere eller personer, der er bosiddende i Danmark, går i krig i Irak på ISIL's side og kæmper mod danske styrker eller mod dem, vi er allieret med, så er det ikke fuldstændig klart, om det er strafbart eller ej.
Må jeg så ikke spørge udenrigsministeren: Vil regeringen medvirke til at gøre det klart i lovgivningen, at det er strafbart at deltage i en kamp mod danske styrker eller mod styrker, som Danmark er i alliance med, i dette tilfælde i Irak?
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-10-01:
Nu er det jo ikke kun specifikt terrorparagraffen, jeg spørger ind til.
Som det er udenrigsministeren velbekendt, er vi desværre storleverandør af jihadister og islamister til Islamisk Stat, og det er dejligt, at regeringen på det seneste er kommet med en række forslag – dog sent er kommet med de her forslag.
Men jeg er nødt til at gentage mit spørgsmål: Mener ministeren ikke, det er problematisk, at man endnu ikke har fuldstændig styr på juraen, når vi om et øjeblik stemmer for, også med Venstres stemmer, at udsende danske jagerfly i kamp mod ISIL?
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Men der skal ikke herske nogen tvivl om, at det, der har været hensigten med bl.a. at lave terrorparagraffen, jo har været at ramme folk, der tilslutter sig terrorgrupper, og det vil selvfølgelig også gøre sig gældende, hvis den terrorgruppe hedder ISIL.