runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Hækkerup (S), 2012-02-24:
Min pointe i den her relation er bare at sige: Hvis man mener, der er et terrorhensyn at varetage i forbindelse med stationer, som har en sendetilladelse, så synes jeg ikke, at opgaven ligger rigtigt hos Radioog tv-nævnet.
Det er jo ikke det samme, som at man skal sige, at hele den kompetence, der ligger hos Radio- og tv-nævnet, skal flyttes over til domstolene.
Jeg siger bare, at hvis der er det hensyn – og det synes jeg er et legitimt hensyn – der hedder, at vi også skal sørge for at bekæmpe terror, så må man efter min personlige overbevisning gerne flytte det hensyn ud af Radio- og tv-nævnet – om ikke andet, så fordi jeg synes, det et stort ansvar at pålægge de medlemmer, der måtte sidde i Radio- og tv-nævnet, at de også skal varetage beskyttelseshensyn i forhold til terror.
Derfor tror jeg, at vi har brug for at tænke den her situation ordentligt igennem, og det er i øvrigt også derfor, jeg er skeptisk over for beslutningsforslaget.
Det andet må jeg vende tilbage til.
Martin Henriksen (DF), 2012-02-24:
Tak for det.
Jeg havde jo ellers forstået på Socialdemokraterne, at de sådan set var villige til at støtte det her, i hvert fald i offentligheden.
Så jeg er jo lidt ærgerlig over, at man, når det kommer til behandling i Folketingssalen, synes jeg i hvert fald, trækker lidt i land.
Men det er så, hvad det er.
Så vil Socialdemokratiet være med på at afgive en beretning, der ligger et parlamentarisk pres på regeringen, sådan at det hele ikke ender i analyser og arbejdsgrupper og med, at embedsmænd sidder og snakker mellem to ministerier, men sådan at vi har lidt parlamentarisk kontrol med, at regeringen rent faktisk også rykker på det her område?
Så behøver vi jo ikke at lægge os fast på en klar løsning.
Vi mener selvsagt, at Dansk Folkepartis løsning er den rigtige løsning, men så behøver vi ikke at lægge os fast på en klar løsning.
Vi siger, at det er i den retning, vi vil gå som Folketing, og regeringen bliver så pålagt at finde en løsning på problemet.
Ole Hækkerup (S), 2012-02-24:
Nej, det vil vi ikke.
Jeg skal bare gentage, hvad jeg sagde, allerede da dommen faldt, nemlig at vi ikke synes, at den retstilstand, vi står med her, er acceptabel.
Derfor er der brug for at gøre noget ved det.
Skal vi så gøre, præcis sådan som Dansk Folkeparti har foreslået?
Nej, det synes jeg er en dårlig idé.
Derfor vil jeg hellere have, at vi får juristerne i Justitsministeriet, i øvrigt også i samarbejde med Kulturministeriet, til at komme med et forslag, der løser problemet.
Det, der er min pointe, er, at hr. Martin Henriksens parti, Venstre og mit eget parti er enige om, at man bliver nødt til at se på det her, fordi det ikke er i orden, sådan som det er.
Så lad os fastholde den politiske enighed, som går ud på, at det her skal vi have kigget på.
Det synes jeg i virkeligheden er det relevante.
Så synes jeg, at det er bedst at sige, at det skal ligge i regi af Justitsministeriet og Kulturministeriet at komme med forslag til løsninger, bl.a. på baggrund af noget af det, som eksempelvis hr. Karsten Lauritzen og justitsministeren har påpeget der er af problemer i Dansk Folkepartis forslag.
Martin Henriksen (DF), 2012-02-24:
Men hvis der er noget, vi er enige om, hvorfor så ikke få skrevet det ned på stykke papir og så vedtage det i udvalget. Det gør trods alt, at der så kommer lidt mere vægt bag det, end når vi står og siger det i Folketingssalen.
Det betyder selvfølgelig også noget, men vi kunne jo godt lægge mere vægt bag vores ord.
Dermed ville man også lægge et pres på regeringen, og regeringen ville blive nødt til at give en klar instruks til sine embedsmænd om, at her skal der altså findes en løsning.
Og hvis der går for lang tid, har vi jo som folketingsmedlemmer mulighed for at gå tilbage og henvise til den beretning, som er afgivet i udvalget.
Så jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor Socialdemokratiet ikke vil være med til det, hvis vi kan finde noget, der faktisk favner både det, som hr. Ole Hækkerup siger, og det, som Dansk Folkeparti siger, og måske også det, som Venstre siger.
Hvis vi virkelig er enige om, at der er et problem, som vi skal finde en løsning på, så kunne vi jo godt formulere det i en beretning.
Det ville jo ikke være første gang, at det skete.
Pernille Skipper (EL), 2012-02-24:
Som jeg også sagde i min ordførertale, er der jo altid tale om en balance, som man skal overveje, når man foretager indgreb i de grundlæggende frihedsrettigheder; det er altid en afvejning imellem på ene side samfundets behov for at bekæmpe kriminalitet og på den anden side behovet for at sikre borgernes frihedsrettigheder.
Det er rigtigt, at der er nogle forskellige indgreb, der foretages rigtig mange indgreb i vores grundlæggende frihedsrettigheder, og der er i dag rigtig mange indgreb i privatlivets fred.
Der er nogle af dem, som vi er for, men når det f.eks. kommer til det med overvågningen på torvet, så mener vi i Enhedslisten også, at det i dag sker i et omfang, der er alt for stort.
Men når det kommer til SKATs mulighed for at kontrollere, at man ikke snyder, så er det vores opfattelse, at det er mere passende.
Så det er selvfølgelig helt afhængigt af, hvad det enkelte indgreb indebærer, og det er altid et spørgsmål om en afvejning af den balance, der er mellem sikkerheden på den ene side og retssikkerheden på den anden side.
I det her tilfælde mener vi bestemt ikke, at man har ramt denne balance.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-24:
De Radikale siger, at vi ikke ved, om der er et hul, fordi den her dom er anket og der kan komme en ny afgørelse, der ændrer byretsdommen.
Det er jo fuldstændig rigtigt.
Det ved vi ikke, det er så rettens afgørelse, hvordan det bliver.
Men derfor kan man jo godt forholde sig til den problemstilling, som førende strafferetseksperter har fortalt os om i forbindelse med dommen, for det, som de siger – bl.a. Jørn Vestergaard fra Københavns Universitet – er, at der faktisk er et hul her.
Det vil altså sige, at man fremadrettet kan forestille sig en situation, hvor der kan falde andre domme i andre sager, i erkendelse af at en tv-station eller radiostation er skyldig i anklagerne, men får lov til at sende videre, selv om de egentlig indirekte er med til at fremme terror.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2012-02-24:
Mange tak for dette beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti.
Jeg vil ikke tale langt og længe om det.
Forslaget kommer på baggrund af dommen om Roj TV, og vi skal huske på, at denne dom er anket.
Så jeg vil lægge mig op af det, som kulturministeren og justitsministeren tidligere har udtalt, nemlig at vi støtter at få lukket eventuelle huller i lovgivningen.
Men jeg synes, at vi lige skal lade tiden arbejde.
Jeg synes, at vi skal have respekt for domstolenes virke og ikke fare ud med det samme, før de ligesom endeligt har sat deres punktum.
Det vil sådan set også være i tråd med grundlovens § 3, nemlig principperne om magtens tredeling.
Martin Henriksen (DF), 2012-02-24:
Jeg forstår på hr. Karsten Lauritzen, at Venstre godt kan se, at Dansk Folkeparti har en pointe i at fremsætte det her beslutningsforslag, men at man ikke mener, at det er den rette måde at gøre det på.
Det er jo så også fair nok.
Men jeg vil høre, om Venstre så har nogle andre bud på, hvordan man kan sørge for at udstyre domstolene med kompetence til at kunne lukke en tv-station, hvis den bliver kendt skyldig i det, som Roj TV er blevet kendt skyldig i.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-24:
Jamen jeg må bare sige her, at der jo må være overensstemmelse mellem det, man siger i medierne, og det, man så gør.
Og jeg behøver nok ikke læse ret meget op af det, som hr. Ole Hækkerup som Socialdemokraternes ordfører sagde, da det blev klart, at der altså var et fristed for terrorisme, som det blev udtrykt.
Der er flere meget voldsomme citater fra Socialdemokraterne, der sagde, at man var parat til at tage utraditionelle midler i brug, og nu kunne vi ikke leve mere med den her situation, hvor en tv-station fik lov til at sende videre, selv om den udspyede terrorbudskaber.
Det var i virkeligheden det, som Socialdemokraterne sagde.
Og så synes jeg, det er lidt tyndt, at der her i dag overhovedet ikke er overensstemmelse mellem det, man siger til medierne, og det, man så gør, og at man bare lader tiden gå.
Ole Hækkerup (S), 2012-02-24:
Det springende punkt mellem Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet i den her sag er måske i virkeligheden: Har man tillid til, at det arbejde, der bliver lavet i Justitsministeriet og i Kulturministeriet for at rette op på det her, bliver godt?
Og jeg skal sige med det samme, så der ikke er tvivl om det, at jeg tror, det danske samfund står sig stærkere ved, at vi læner os op ad det arbejde, der bliver lavet i Justitsministeriet, med, hvordan vi løser problemet, frem for at det danske samfund læner sig op ad det arbejde, der bliver lavet i Dansk Folkeparti, med, hvordan vi løser problemet.
Jeg tror ærlig talt, at det i længden vil tjene Danmark bedre.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-24:
Jeg vil bare lige følge op på hr. Martin Henriksens spørgsmål – som jeg synes var udmærket – i forhold til den måde, som Socialdemokraterne har været fremme på i den her sag, efter at dommen kom.
De har jo faktisk ment det samme som Dansk Folkeparti, nemlig at det er mærkeligt, at man på den ene side siger noget i en dom om en tv-station, der i høj grad har givet frit slag for det, der betragtes som en terrororganisation, og at man på den anden side så siger, at den her tv-station får lov til at sende videre.
Altså, med de meldinger, der er kommet, synes jeg ikke det er for meget forlangt, at Socialdemokraterne siger, hvad de vil, og hvornår de vil noget.
Jeg vil bede Socialdemokraternes ordfører forholde sig til den situation, hvis nu det var al-Qaeda, der blev promoveret på forskellig vis i Danmark, og vi bare sagde, at det var i orden, og at de bare fik lov til at sende videre og opmarchere deres tilhængere med henblik på at begå terror i Afghanistan.
Ole Hækkerup (S), 2012-02-24:
Nu sagde ministeren allerede i sin tale, at han regnede med, at arbejdet mellem Kulturministeriet og Justitsministeriet ville være afsluttet inden for kort tid.
Så kan man spørge: Ville det ikke være en god idé, at Folketinget samlet gik sammen om at presse regeringen?
Altså, jeg har grundlæggende den holdning, at når ministeren står her og siger, at man inden for kort tid vil levere et resultat, må vi sige, at så er regeringen ved at levere.
Så var man nok startet et andet sted, nemlig med at tage fat i de andre partier.
Jo, men hr. Peter Skaarup behøver ikke engang at kigge i medierne, han kan bare læse den ordførertale, jeg lige har holdt.
I den siger jeg – og nu citerer jeg så igen: Det skal også være klart, at vi ikke mener, at man lovligt skal kunne fortsætte med at drive radio- og tv-virksomhed, hvis man opfordrer til terrorisme.
Det siger jeg i øvrigt to gange, både i indledningen og slutningen af ordførertalen.
Det er mit grundlæggende synspunkt, og det er det fortsat.
Det, der så bliver spørgsmålet nu, er ikke en diskussion om, hvem der vil gøre mest ved det, for vi er jo enige om, at der skal gøres noget ved det – i hvert fald blandt de partier, der indtil videre har været på talerstolen.
Det, der er spørgsmålet, er: Hvad skal man gøre ved det?
Der ligger der i det konkrete forslag, vi behandler, fra Dansk Folkeparti, et forslag til, hvordan man skal gøre noget ved det.
Det er der så en masse problemer ved, som allerede påpeget af justitsministeren, og som påpeget af Venstres ordfører.
Så siger vi: Det skal jo ikke stoppe os.
Derfor er jeg meget glad for, at justitsministeren sagde, at om kort tid er justitsministeren og kulturministeren færdige med, hvordan man løser problemet.
Så prøvede jeg i al mindelighed at komme med en opfordring til Dansk Folkeparti: Hvis nu vi er enige om, at der er et problem, og at problemet skal løses, men at lige det forslag, Dansk Folkeparti er kommet med, til, hvordan problemet skal løses, nok ikke er så hensigtsmæssigt, skulle vi så ikke afvente det arbejde, der ligger hos justitsministeren og kulturministeren, så vi er sikre på, at den måde, vi løser problemet på, kommer til at blive ordentlig?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-02-24:
Her har vi et beslutningsforslag om en meget omfattende dna-registrering af en stor del af den danske befolkning, som dybest set tager et opgør med princippet om, at vi alle er uskyldige, indtil det modsatte er bevist.
Vi er nemlig herefter alle under mistanke, fordi der åbenbart ligger en potentiel forbryder i enhver dansk statsborger.
Det er ikke Liberal Alliances udgangspunkt.
Vi mener ikke, at man skal overvåge hele den danske befolkning på sigt for at se, om man kan opklare et par enkelte forbrydelser mere.
Vi vil gerne være med til at ændre på straffene i opadgående retning for nogle af de grove forbrydelser.
Vi må se på, hvordan man i højere grad kan bruge konfliktråd og lignende ting, også for at hjælpe ofrene.
Vi må sørge for at se på, hvordan ofrene kan komme bedre i gang med deres tilværelse, efter at de har været udsat for kriminalitet, og selvfølgelig også sørge for, at vi får de tidligere forbrydere til at komme ud af deres kriminalitet.
Det her forslag har derudover det problem, at det koster ufattelig mange penge, og vi har jo i Liberal Alliance det princip, at vi sådan set ikke ønsker at øge de offentlige udgifter; vi vil gerne mindske de offentlige udgifter, også sådan at der bliver mulighed for, at skatteyderne kan beholde lidt flere af de penge, som er deres, og ikke vores.
Sådan kan vi ikke alene få gang i væksten i det danske samfund, men også få opfyldt den moralske side af sagen, nemlig det, at man har ret til at beholde flere af sine egne tjente penge selv.
Endelig har forslaget, synes jeg, det grundlæggende problem, at man vil tage oplysninger fra de her blodprøver i PKU-registeret og så bruge dem til en langt mere omfattende registrering end det, som folk har afgivet de her prøver til.
Det vil sige, at man igennem mere end 30 år har ladet folk afgive prøver på falske forudsætninger, for pludselig skal de bruges til en meget massiv overvågning fra statsmagtens side, altså til noget, som folk overhovedet ikke vidste, dengang man tog de pågældende prøver.
Vi synes i virkeligheden, det er at føre befolkningen bag lyset, hvis man gør det.
Pernille Skipper (EL), 2012-02-24:
Jeg tror, at Dansk Folkepartis ordfører nu misforstår mig med vilje.
Der er i forhold til SKAT jo ikke tale om et register, hvor alle er registreret, men der er tale om, at de har en mulighed for at gå ind og tjekke bankernes kontoudtog osv.
Det er noget andet, end at man opretter et helt omfattende register, som omfatter alle danske borgere.
Her er risikoen for, at man kan gå ind og foretage misbrug af det, når man laver sådan et register osv., en helt anden.
Men det, jeg siger, er bestemt ikke et udtryk for, at jeg ikke mener, at man skal fange nogle personer som Amagermanden, overhovedet ikke.
Men vi har jo, som ordføreren ved, og som der også er flere andre ordførere der har talt om her fra talerstolen, allerede i dag et dna-register, som registrerer dem, der har begået kriminalitet, og registrerer de dna-spor, som man finder på gerningsstederne.
Tom Behnke (KF), 2012-02-24:
Der er jo tale om en genfremsættelse, og vi har ikke bare behandlet det her én gang før, men adskillige gange før i Folketinget.
Jeg sad sådan lige og prøvede at tænke tilbage: Er der sket noget nyt, siden vi sidst havde den her debat?
Og det er der jo ikke.
Intet nyt er der sket, og alligevel synes man, vi lige skal bruge et par timer på at drøfte den her problemstilling.
Og det gør vi jo så.
Og det gør vi ud fra to meget væsentlige grunde.
Den ene er, at dna ikke er hundrede procent sikkert, og det vil sige, at en person risikerer at komme i en situation, hvor vedkommende er under mistanke, fordi der er et dna-match; der er en sammenhæng mellem det spor, man har fundet, og en persons dna, men det er ikke nødvendigvis vedkommende, der har været der, for det er ikke hundrede procent sikkert.
Så vender man pludselig situationen om, så det er den pågældende borger, der skal til at bevise sin uskyld.
Det duer simpelt hen ikke, specielt ikke da vi ved, at sandsynligheden for, at der er overensstemmelse, er 1:1.000.000, og det betyder, at der faktisk teoretisk set i Danmark ville kunne være fem personer, der kan knyttes til et gerningssted.
Det er kun den ene, der har gjort det.
Hvordan skal de fire andre bevise deres uskyld?
Den usikkerhed er der stadig væk, og derfor er det ikke en god måde gøre det på.
Det er i øvrigt også det, der er årsagen til, at et dna-spor på et gerningssted ikke i sig selv er nok til at fælde en gerningsmand.
Domstolene må ikke kun lægge dna til grund for at dømme en person.
Og det er netop af den årsag.
Det andet er, at det bliver alt, alt for nemt at plante et dna-spor fra en anden person på et gerningssted og dermed kaste skylden på andre end sig selv.
Igen er man ude i den situation, at uskyldige mennesker skal til at bevise, at det ikke er dem, der har gjort det.
Og så er det pludselig dem, der er de nye ofre i den her sammenhæng.
Så synes jeg, at det, som hr. Simon Emil Ammitzbøll tilførte, trods alt var noget nyt, en overvejelse, jeg ikke tidligere har gjort mig, nemlig at hvis man går ind og tager de blodprøver, der ligger i PKU-registeret, begår man jo overgreb mod alle de mennesker, som er i PKU-registeret, for forudsætningen for, at de står i det register, var jo en helt anden end det, man nu vil gøre.
Og det kan man simpelt hen ikke tillade sig at gøre.
Så hvis man overhovedet skulle gøre den her øvelse, måtte man starte forfra.
Det synes jeg trods alt var noget nyt i debatten, og jeg vil da gerne have lov til at takke hr. Simon Emil Ammitzbøll for, at selv om det her var én lang gentagelse, var der dog noget nyt under solen.
Tak for det.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-02-24:
Vil det sige, at ordføreren, når det handler om afsløring af sort arbejde eller anden småkriminalitet, mener, at det er o.k., at man – for nu at bruge den retorik, som dem, der siger nej til forslaget, selv bruger – mistænkeliggør samtlige danskere, men at det, når det handler om, at man skal afsløre en voldtægtsmand eller Amagermanden, som gentagne gange har begået forbrydelser, så er noget, der er for grænseoverskridende?
Er det sådan, vi skal forstå det, altså at i forhold til de små ting vil man godt lade SKAT eller andre statslige organisationer overvåge borgerne, men når det kommer til de rigtig alvorlige ting, som egentlig var dem, vi burde slå ned på, så vil man alligevel ikke være med til det?
Martin Henriksen (DF), 2012-02-24:
Vi er da fra Dansk Folkepartis side kede af at hive De Konservative ned i Folketingssalen sådan en fredag.
Jeg kan ikke love, at det ikke vil gentage sig.
Men jeg vil da godt give et argument for, hvorfor det kan betale sig at hive forslaget frem igen og igen.
Konservative var jo også imod at sænke den kriminelle lavalder, og det var et forslag, som vi også hev frem igen og igen fra Dansk Folkepartis side, og det endte jo så med, at den kom ned.
Desværre har den nye regering så hævet den igen, men ikke desto mindre er det jo et bevis for, at det kan betale sig at være lidt ihærdig en gang imellem.
Jeg synes, at det er rigtigt, når hr. Tom Behnke siger, at et dna-bevis ikke skal stå alene.
Det vil det jo heller ikke gøre med Dansk Folkepartis forslag.
Tom Behnke (KF), 2012-02-24:
Ja, det er jo fuldstændig rigtigt, og det er så et meget godt argument imod forslaget.
Man kan også sige, at det nye, der er sket i dag, er, at der er kommet yderligere et argument imod forslaget.
Der er ikke kommet nye argumenter for forslaget.
Det er jo rigtigt, at vi tidligere har set, at forslag er blevet genfremsat, og at stemningen har ændret sig over tid, men det er typisk, fordi der er kommet nye ting frem.
Når der kommer nye aspekter, og når der kommer nye argumenter, der taler for et forslag, så kan et forslag, der tidligere har været afvist i Folketinget, godt gå hen og finde flertal.
Men det, vi har opnået med debatten i dag, er ikke flere argumenter for forslaget her, men tværtimod at der er kommet yderligere et argument imod forslaget.
Og det er jo ikke ligefrem vejen frem, hvis man vil have et forslag vedtaget, at samle på argumenter imod det.
Så må man skabe nye argumenter for et forslag.
Jo, men nu er det jo ikke Det Konservative Folkeparti, der har fremsat et forslag i Folketinget.
Hvis vi gør det, og når vi gør det, har vi en lang række argumenter for, hvorfor vi gør det.
Hvis vi genfremsætter forslag – det kan også komme til at ske –
vil vi da tilføre ny viden, nye informationer, nye argumenter, så der er et nyt grundlag at tage stilling på.
Det er det, vi savner i den her sammenhæng.
Der er intet nyt under solen.
Hvad er det, der skal gøre, at Folketingets partier skal skifte holdning til et beslutningsforslag, hvis ikke der kommer argumenter for forslaget, altså nye argumenter for forslaget?
Ja, så er der ikke noget argument.
Tværtimod har debatten her på allerbedste vis vist det, netop med hr. Simon Emil Ammitzbøll, der tilførte debatten noget nyt, nemlig yderligere et argument imod at man laver det her register.
Argumentet imod registreret er jo ikke kun det, at der er usikkerhed i forhold til dna, altså at det ikke er hundrede procent sikkert, men det har bare nogle yderligere meget store konsekvenser, hvis man laver et altomfattende dna-register.
Det er jo det, der er argumentet mod, at man laver et omfattende register, ikke et argument imod dna.
Vi synes, at dna er genialt og godt.
Vi synes, det er genialt, at vi har et register over dem, som er sigtet, som er tiltalt, som er dømt for forbrydelser.
Det er helt rigtigt, og det er et godt værktøj, der fælder rigtig mange kriminelle, som er på vej ud i at begå fornyet kriminalitet.
Det er et supergodt værktøj.
Det jo ikke det, vi diskuterer.
Det, vi diskuterer, er: Skal alle 5 millioner danskere tvinges til at stå i det her register?
Nej, det skal de ikke, for der er en række argumenter, der taler imod det, og det er dem, jeg har fremført.
Martin Henriksen (DF), 2012-02-24:
Argumenterne, som vi har fra Dansk Folkepartis side, mener vi er tilstrækkelige, og jeg tror også – sådan har jeg i hvert fald oplevet det – at når man taler om det her med borgerne, mener de fleste rent faktisk, at det er meget fornuftigt, at vi giver det ekstra redskab til politiet, sådan at vi øger sandsynligheden for, at de forbrydelser, der bliver begået, rent faktisk også bliver opklaret.
Og at hr. Tom Behnke siger, at det skulle være et argument imod forslaget, at dna er ét bevis iblandt flere, forstår jeg ikke, for hvis det skulle være et argument imod det her forslag, kunne man jo også tage det til indtægt og gøre det til et argument for, at man skulle bruge mindre dna end det, man gør i dag.
Derfor synes jeg, når nu vi er ved det med argumenterne, at De Konservatives argumentation også halter en lille smule.
Og tak for bemærkningerne fra justitsministeren.
Jeg kan forstå, at justitsministeren ikke mener, at lige præcis det, vi foreslår her fra Dansk Folkepartis side, er det, der skal til.
Men jeg vil godt høre, om justitsministeren har den opfattelse, at der er et problem, og om justitsministeren, hvis han har den opfattelse, så har nogle andre bud på, hvordan man vil kunne løse det problem, som vi her diskuterer.
Morten Bødskov (S), 2012-02-24:
I første omgang vil jeg koncentrere mig om det, der er genstand for debatten her i dag, og det er jo spørgsmålet om rettighedsfrakendelse.
Der har, som spørgeren rigtigt nok hentyder til, været en debat om det, og der er blevet rejst principielle spørgsmål.
Det ligger regeringen meget på sinde, at vi har en terrorlovgivning, som er med til at sikre, at Danmarks værn mod terror er stærkt, og derfor er der iværksat det her arbejde mellem Justitsministeriet og Kulturministeriet.
Med hensyn til resultatet af det vil jeg sige, at hvis det viser sig, at der er et hul i terrorlovgivningen, ja, så bliver det hul lukket.
Det er det, der er regeringens holdning til det her spørgsmål.