runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Christiansen (DF), 2008-05-21:
Jeg har også bemærket mig ministerens udtalelser om en plan B, og jeg har også i løbet af dagen hørt flere nævne endog en plan C.
Lad os håbe, at vi ikke ender ude i det.
Men når man allerede taler om en plan B, taler man vel også om, at den udtalelse, der er kommet fra DSB i dag, er en reel opsigelse af kontrakten.
Det, mit spørgsmål egentlig går på, er, om ministerens tillid til DSB's ledelse efter dagens udmeldinger er øget betragteligt.
Hvis det her endnu en gang kuldsejler - vi har jo tidligere stået i lignende situationer med en masse løfter fra både DSB's og Ansaldo Bredas side
mener ministeren så ikke, at det bør få nogle konsekvenser for ledelsen i DSB?
Carina Christensen (KF), 2008-05-21:
Jeg er da i tvivl om, om togene nogen sinde bliver leveret.
Og derfor er jeg sådan set også tilfreds med, at DSB's bestyrelse, som jo har den samme tvivl nu, hvor deres tillid til Ansaldo Breda har lidt et alvorligt knæk, nu har taget dette meget alvorlige skridt at stille et ultimatum: Hvis ikke de kan levere de tog, som de skal i maj 2009 ifølge kontrakten, så ophæver vi kontrakten.
Det er jo selvfølgelig ikke noget, man gør bare for sjov - det er, fordi der er en begrundet frygt for, at vi ikke kommer til at se de her tog blive leveret.
Kim Christiansen (DF), 2008-05-21:
Ministeren gav udtryk for, at tilliden til Ansaldo Breda er stærkt svækket.
For mit eget vedkommende vil jeg sige, at den nærmest er ikkeeksisterende.
Men når nu ministeren siger, at tilliden er meget svækket, vil jeg prøve at vende spørgsmålet om.
For der står jo: Hvad er baggrunden for, at ministeren fortsat tror på, at IC4-togene vil blive leveret?
Jeg vender spørgsmålet lidt om og spørger, om ministeren - for IC4-togenes vedkommende - overhovedet tror på, at togene bliver leveret.
Efterfølgende er der jo en IC2-del, som jeg personligt ikke tror nogen sinde vil komme ud at køre på de danske togskinner.
Carina Christensen (KF), 2008-05-21:
Jeg vil gerne sige, at jeg har et fuldstændig åbent sind, når det handler om fremtidige indkøb af tog.
Det vigtigste er, at vi tænker os godt om, og at vi tænker langsigtet.
Og hvis vi måtte ende i den ulykkelige situation, at vi ikke får vores IC4-tog, jamen så må vi jo se på situationen i maj anno 2009: Hvad er det så for nogle tog, man vil købe, hvis man skal ud og afgive en ny ordre?
Og det er jo klart, at dér er det helt oplagt at drøfte elektrificering af jernbanenettet: Hvad vil det koste?
Og så må man jo holde det op mod, hvad der er af dieseldrevne tog.
Alle alternativer synes jeg man skal gå ind og vurdere og bruge rigtig god tid på, så man får det bedst mulige afsæt til at komme videre.
En klar anbefaling, jeg også vil bringe med videre, er at sige: Måske bør man teste noget færdigt, noget materiel, der kører allerede, så vi kan få en prøvetur, inden man afgiver ordre.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2008-05-21:
Jeg er glad for at høre ministeren sige, at den tidsplan, der er lagt frem, holder - og at det gælder, hvis den ikke holder, at man i virkeligheden opsiger kontrakten med Ansaldo Breda.
Det er det, der herefter står klart, og det er jeg glad for at ministeren bekræfter.
Jeg synes, vi nu skal begynde at kigge fremad.
Jeg synes, vi har nogle udfordringer i forhold til togdriften i Danmark, og vi kan jo ende i en situation, hvor kontrakten opsiges.
Og der skal vi jo begynde at kigge på, hvad det så er for nogle tog, vi i stedet skal have leveret.
Jeg håber, at ministeren netop vil skue fremad i stedet for at holde os i nutiden, hvor vi er nødt til at købe dieseltog, som i virkeligheden ikke findes særlig mange steder i Europa, og at vi begynder at diskutere eltog, så vi kommer et skridt frem i stedet for hele tiden at skulle løbe bagefter.
Det kræver jo så, at man lader elektrificeringen af jernbanenettet indgå i forbindelse med investeringsplanen.
En anden ting er, at vi i forhold til staten som ejer får en udfordring, for der er ingen tvivl om, at vi stadig væk ikke helt har fundet ud af at håndtere det der med private virksomheder, når det gælder DSB - og egentlig også DONG Energy.
Jeg tror, at vi skal begynde udvikle, hvordan vi kan gøre det bedre.
Magnus Heunicke (S), 2008-05-21:
Det lyder fornuftigt.
Det er tragisk, at det er kommet så langt ud, at vi skal overveje en plan B her 4-5 år efter, at togene skulle have været leveret, og at vi nu skal sige: Hvis de ikke kommer, hvad gør vi så?
Men så langt er vi altså ude, og det viser omfanget af problemerne i den her sag og den situation, vi har bragt os i.
Jeg synes, det er helt centralt at få at vide i forbindelse med den der plan B: Det må også have noget at gøre med elektrificeringen af jernbanen, for det vil betyde et helt nyt udbud af tog, hvis man vil elektrificere.
Er det også med i ministeriets overvejelser at færdiggøre den elledningsudrulning, som man stoppede med midt i 1990'erne?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-21:
Derfor er det også sådan, at behandling af syge mennesker sker ud fra et lægefagligt skøn.
Men hvorfor i himlens navn skulle man hive kapacitet ud af systemet, nu hvor vi har allermest brug for systemet?
Det her bygger jo på, at borgeren har nogle rettigheder.
Og jeg forstår, at det er de rettigheder, som borgerne har, som hr. Per Clausen bare vil tage fra borgerne.
Tina Petersen (DF), 2008-05-21:
Jeg vil sige det sådan, at jeg bed mærke i, at ministeren for udviklingsbistand grundigt gennemgik de ting, der var sket og vil ske, mens udenrigsministeren gennemgik den politiske del af det.
Nu blev Kina og Rusland nævnt, og der bliver jeg nødt til at sige, at Dansk Folkeparti jo har opfordret udenrigsministeren til at sørge for, at Danmark i FN lægger maksimalt pres på Kina.
Der er jo ingen tvivl om, at vi alle sammen ved, at det kinesiske styre ikke har taget bladet fra munden og lagt et pres på Burma.
Og hvorfor har kineserne ikke det?
I den her aktuelle situation er det ikke for meget forlangt at lægge pres på kineserne, så de kan påvirke de burmesiske generaler, men vi frygter desværre, at Kina har et yderst afslappet forhold til, hvordan de skal reagere på menneskeliv og menneskerettigheder uden for deres egen landegrænse.
Det kinesiske styre mener selvsagt ikke - og med rette - at det har noget at lade det burmesiske styre høre, hvad angår overtrædelser af menneskerettigheder og brug af tortur osv.
Vi har mange gange prøvet at gøre opmærksom på, at Kina måske burde presses lidt mere til at gå ind i sagen om Burma.
Men før jeg når tilbage til den her situationsrapport, der er forelagt, fra den 16. maj 2008, som meget nøje beskriver den katastrofe af ubeskriveligt, umenneskeligt format, vil jeg sige, at vi med forslaget til vedtagelse forhåbentlig ikke kun skal bestræbe os på, men også sikre, at vi får nødhjælpen frem til de katastroferamte mennesker i Burma.
Vi skal bestræbe os på at blive bedre til at lægge pres på lande, hvis styrer tager deres befolkning som gidsler.
I situationer som den her i Burma vil jeg sige, at gør vi intet, kan det ske igen, at nødhjælpsarbejdere og organisationer ikke kan rejse frit ind i katastroferamte områder med den nødhjælp, som vi alle ved er så nødvendig.
Det, der foregår, er i sig selv en katastrofe og helt uacceptabelt.
Som rapporten beskriver, er der flere millioner mennesker, som har brug for akut nødhjælp.
Danmark og danske organisationer yder allerede deres bidrag ved at sørge for rent drikkevand, sanitetsforhold, presenninger, tæpper, myggenet og meget mere.
Men vi ved også, at styret i Burma er meget tilbageholdende med at tillade indrejse for nationale organisationer og andre.
Derfor støtter Dansk Folkeparti fuldt ud det forslag til vedtagelse, som nu foreligger, og som drejer sig om at støtte de initiativer, som vil sikre den frie humanitære adgang til Burma og bidrage til FN's, Røde Kors', ngo'ernes og nabolandes bestræbelser på at hjælpe det burmesiske folk.
Jeppe Kofod (S), 2008-05-21:
Jeg må sige til hr. Frank Aaen, at jeg desværre tror, at hvis vi havde sagt sådan til generalerne, kunne det måske være, at det havde taget endnu længere tid, før FN og ASEAN-landene havde fået adgang til at hjælpe den nødlidende befolkning i de ramte områder.
Og det ville jo være tragisk, hvis 2,4 millioner burmesere blev taget som gidsler i et politisk spil på nuværende tidspunkt.
Det ønsker jeg ikke.
Vi har én fornem opgave nu, og det er at hjælpe de mennesker, der er ramt af den her cyklon.
Men jeg er fuldstændig enig med hr. Frank Aaen i, at vi på længere sigt bør stramme sanktionsregimet, og vi bør tage hykleriet op fra Frankrig side, når man på den ene side siger, at man er parat til at bruge alle midler, og på den ene side har et fransk olieselskab med store interesser i landet, der leverer milliarder til juntaen.
Så jeg er enig med hr. Frank Aaen.
Frank Aaen (EL), 2008-05-21:
Sagen er jo, at hvis der allerede nu fra EU - altså allerede for 17 dage siden fra EU - var blevet sagt til militærdiktaturet: Hvis det er sådan, at I ikke åbner op for nødhjælp og ikke sørger for, at jeres befolkning får hjælp, vil vi have trukket olieinvesteringerne ud af Burma, så var det jo et budskab, selv en diktator og general kunne forstå. Og de ville også kunne forstå det, hvis det kom herfra i dag, at de risikerer at blive ramt på pengepungen, ikke bare blive upopulære, men blive ramt på pengepungen, hvis det er sådan, at de ikke sørger for at åbne for nødhjælp.
Alt andet er vi jo enige om.
Det skal vi bare klø på med, selvfølgelig, naturligvis, men der skal også være det, hvor vi siger til diktaturet i Burma, at det får konsekvenser, hvis de ikke ændrer kurs.
Jeppe Kofod (S), 2008-05-21:
Nej, det mener jeg faktisk ikke, må jeg sige til hr. Frank Aaen.
Jeg mener, at det er meget vigtigt, at vi fokuserer på én ting i dag, og det er hjælpen til de 2,4 millioner burmesere, som har behov for hjælp, heraf halvdelen akut behov for hjælp.
Det er det, der er vores opgave nu og her, og det er derfor, vi har fremsat det forslag til vedtagelse, som klart siger, at vi skal bruge alle de midler, vi kan, for at få hjælpen til at nå frem.
På længere sigt har hr. Frank Aaen fuldstændig ret i, at der bør man tage sanktionsregimet op til genovervejelse i bl.a. EU og stramme det, og det har jeg også forstået er den danske regerings politik, og det er selvfølgelig også noget, som vi støtter i Socialdemokratiet.
Frank Aaen (EL), 2008-05-21:
Jeg synes igen, at det var en tale, der var god og fornuftig og oven i købet nævnte behovet for strammere sanktioner over for styret i Burma.
Så derfor dette lidt forunderlige spørgsmål: Når vi nu er enige om, at sanktioner er et vigtigt redskab, hvorfor er Socialdemokratiet så gået med til at fremsætte et forslag til vedtagelse, som lige præcis undlader at nævne ordet sanktioner?
Havde det ikke været bedre, om Socialdemokratiet havde været med til at presse regeringen til at gå videre i forhold til sanktioner i EU-samarbejdet og bruge den anledning i dag til også at gøre det?
Ja tak.
Der var sådan set ikke noget i ordførertalen, jeg ikke kunne skrive under på, men der var en markant forskel på det, udenrigsministeren sagde, og det, jeg sagde i mit indlæg, og det var nemlig ordet sanktioner.
Det er jo heller ikke nogen hemmelighed, at det er præcis det ord, der har gjort, at vi ikke har kunnet blive enige om at lave et fælles forslag vedtagelse til i dag.
Derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører: Hvorfor var det så vigtigt for Venstre ikke at få nævnt ordet sanktion, som jo simpelt hen er den metode, vi har til at kunne presse det militærstyre og udsulte det økonomisk?
Jeppe Kofod (S), 2008-05-21:
Der skulle gå hele 17 dage efter cyklonen og en i øvrigt på mange måder tragisk gennemført folkeafstemning, før den brutale militærjunta i landet for alvor begyndte at indvillige i at modtage nødhjælp, og der er stadig væk, som vi hører fra regeringen, problemer.
Selv om den nye åbning for nødhjælp er positivt nyt for de godt 2,4 millioner mennesker, der har brug for hjælp, heraf halvdelen akut, er det endnu et eksempel på militærjuntaens brutalitet.
Vi har hørt, at det officielle dødstal er på godt 78.000 mennesker, men ingen kender det reelle tal, og nødhjælpsorganisationer frygter, at mere end 100.000 mennesker er omkommet.
Katastrofen i Burma er ikke kun naturens hærgen i form af en cyklon, som man i øvrigt 5 dage inden havde fået varsel om.
Det tragiske er ikke mindst militærstyret, der på linje med Nordkorea uden sammenligning er verdens mest brutale og menneskefjendske styre.
Naturkatastrofen ufortalt er militærjuntaens overgreb på lokalbefolkningen grotesk og burde efter vores opfattelse kalde på langt mere handling internationalt, f.eks. i form af strammere sanktioner mod generalerne, pres på Indien og Kina og de andre ASEAN-lande for at få dem til at følge trop.
Her kan man sige, at EU fører et alt for slapt sanktionsregime.
Det er også totalt uacceptabelt, at der er danske penge i selskaber, der opererer i Burma.
Den franske udenrigsminister havde jo fuldstændig ret i, at verdenssamfundet om nødvendigt med hjælp fra militæret skulle sikre nødhjælp til befolkningen.
Det er desværre udtryk for åbenlyst hykleri fra Frankrig side, da det franske olieselskab Total tjener tykt på interesser i Burma, samtidig med at man leverer milliardindtægter til de forbryderiske generaler.
Burma eller Myanmar har som bekendt reelt været et militærdiktatur i mere end 45 år.
De egentlige magthavere burde være Aung San Suu Kyi og det i 1990 demokratisk valgte parlament, men også det ignorerede juntaens generaler.
Vi kan i det mindste efterleve Aung San Suu Kyis opfordring til at skærpe sanktionerne mod generalerne.
Det er godt, og vi skal efter vores opfattelse være parat til om nødvendigt yde mere.
Tilbage står også, at katastrofens ofre har førsteprioritet og skal sikres hjælp uden på forhånd at ekskludere nogen midler for at få hjælp frem.
Verdenssamfundet har, som udenrigsministeren rigtigt nævnte, en folkeretlig forpligtelse til at beskytte Burma's befolkning, hvis juntaen svigter opgaven.
Burma er ikke kun et menneskeligt, men også et politisk nødlidende land.
Derfor vil jeg opfordre til, at Danmark på linje med det, som Venstres ordfører nævnte, øger støtten til demokratibevægelserne, de etniske minoriteter og presset på generalerne for at frigive Aung San Suu Kyi efter 14 års husarrest, ligesom regeringen ikke bør forsømme nogen lejlighed til i alle internationale fora at kæmpe for strammere sanktioner over for Burma.
Steen Gade (SF), 2008-05-21:
Jamen jeg har ikke kritiseret regeringens håndtering indtil nu tværtimod.
Det, jeg spørger til, er: Er det Venstres opfattelse, at vi står over for en katastrofe, som på mange måder kan sammenlignes i omfang og alvor med tsunamien?
Hvis det er det, må vi vel også kunne få et tilsagn fra Venstre om, at vi så også må svare igen på samme måde, altså i form af en økonomisk støtte - når der bliver bedt om den - som svarer til den efter tsunamien.
Ellers kunne nogen jo mene, at hjælpen efter tsunamien blev givet, fordi der var mange hvide mennesker og mange fra Europa, mange danskere, der blev ramt.
Så det er jo også et moralsk svar, jeg ønsker fra Venstres ordfører.
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-21:
Som jeg har forstået situationen både fra FN og fra andre organisationer, så er det ikke penge, der mangler i øjeblikket; de er sådan set til stede.
Nu har de så organiseret en donorkonference, som Danmark tager med til, og vi er jo så gået i front indtil videre og har bidraget med over 40 mio. kr., som udviklingsministeren har redegjort for.
Jeg skal ikke afvise, at man vil give mere i fremtiden, men jeg vil indtil videre bare sige, at det, de efterlyser i øjeblikket, jo ikke er penge, det er muligheder for at få nødhjælpen ud til de nødlidende, og det er netop det, vi presser på for kan lade sig gøre, og det er også derfor, styret nu delvis har givet efter.
Steen Gade (SF), 2008-05-21:
Jeg syntes, der var meget fornuftigt i det, hr. Karsten Lauritzen sagde her i sit indlæg.
Jeg vil prøve at spørge hr. Karsten Lauritzen, om han ikke er enig i, at vi står over for en katastrofe, som i omfang sandsynligvis kan sammenlignes med tsunamien, og at vi derfor også skal svare, kan man sige, lige så generøst tilbage, når det handler om at give økonomisk tilsagn, og så snakker vi jo om mere end det, regeringen har givet nu som er fint osv. - betydelig større beløb.
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-21:
Det sker så sjældent, så når det sker, synes jeg, Enhedslisten skal roses.
Ellers vil jeg bare sige, at hele den her debat om sanktioner, som hr. Frank Aaen rejser, jo er en debat, som foregår i Enhedslisten.
Det er ikke en debat, som foregår i det internationale samfund, ikke en debat, som FN har rejst, ikke en debat, som de internationale nødhjælpsorganisationer har rejst, men det er en debat, som Enhedslisten har rejst, og fordi der ikke er noget massivt internationalt pres i forhold til sanktioner - netop fordi det ikke vil afhjælpe situationen så har vi ikke taget det med i forslaget til vedtagelse, og det er jeg udmærket tilfreds med.
Men jeg er naturligvis ikke afvisende over for, at sanktioner på et eller andet tidspunkt i fremtiden kan blive en mulighed.
Frank Aaen (EL), 2008-05-21:
Det lyder jo ikke, som om Venstres ordfører bakker op om regeringens politik, for regeringen har jo i adskillige omgange talt om sanktioner og har arbejdet for skrappere sanktioner nede i EU.
Det er ikke den danske regerings skyld, at det ikke er foregået med hensyn til olieinvesteringer, det er den franske regerings skyld.
Jeg er helt enig i, at diktatorerne ikke har respekt for det internationale samfund; de har respekt for penge, de har respekt for, at de måske taber penge på en sanktion, og derfor er det meget afgørende, at man siger til dem: Hvis ikke I retter ind og sørger for, at der kommer hjælp til jeres befolkning, så lukker den indtægtskilde, som Total i dag er for diktatorerne i Burma.
Hvorfor kan Venstre ikke bare gå ind i den debat i stedet for at afvise den?
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-21:
Vi i Venstre deler ikke den opfattelse, at det at sanktionere militærstyret kunne have gjort nogen som helst forskel eller på nuværende tidspunkt kan gøre nogen som helst forskel.
Det tror jeg, kort sagt, simpelt hen ikke på, også - det er hr. Frank Aaen sig jo også ganske bevidst - fordi der i forvejen er sanktioner mod Burma fra både USA's og EU's side, og der er den danske regering jo også gået foran og har presset på, for at de sanktioner skulle indføres.
Jeg tror ikke, militærstyret ville have haft nogen som helst respekt for sanktioner.
Hvis de havde haft respekt for det internationale samfund, så havde de åbnet op lang tid før; sanktioner havde ikke gjort nogen forskel og er derfor ikke med.
Vi har i den vestlige verden og i Danmark en forpligtelse til at gå foran, når sådan nogle naturkatastrofer indtræffer.
Det har Danmark gjort indtil videre, og det skal vi selvfølgelig også fortsat gøre.
Jeg er bestemt åben over for at se på, om man skal give yderligere midler, når FN og andre beder om det, men indtil videre har jeg bare noteret mig, at det ikke er det, de har fokuseret på; det har været nogle andre ting.
Hvis det stod til mig, skulle man også give betydelig mere til at understøtte en demokratisk opbygning i Burma, for historisk har vi set nogle steder, at når så store naturkatastrofer indtræffer, har befolkningen under autoritære regimer som i Burma gjort oprør og har fået mulighed for at gå i en mere demokratisk retning, og hvis Danmark på nogen mulig måde kan hjælpe det på vej, skal vi gøre det.
Det er jeg meget åben over for.
Carina Christensen (KF), 2008-05-21:
Jeg føler så sandelig med de pendlere, der dagligt sidder og oplever situationen i nogle alt for dårlige tog, ikke mindst på Sydbanen, som jo er særlig hårdt ramt.
Derfor er jeg også rigtig glad for, at DSB i dag er kommet med den melding, at de nu går i gang med at lease erstatningsmateriel, altså nye tog, ikke mindst til den sjællandske regionaltrafik.
Jeg synes, det både er godt og positivt og et helt rigtigt træk, man har valgt at foretage her i dag.
Så kan man så diskutere - som spørgsmålet er her i dag - skulle vi så ikke i stedet for at tage de her penge tilbage, som vi gør i togkontrakterne, lade DSB beholde nogle af pengene til at indkøbe erstatningsmateriel?
Jamen det er jo slet ikke nødvendigt, for de har valgt at gøre det helt af sig selv.
Rigsrevisionen har jo netop, som jeg var inde på i svaret, anbefalet, at man ikke går ind og sender de her penge tilbage til DSB, men at man indretter trafikkontrakterne på en måde, så DSB selv har et incitament til at købe erstatningsmaterialet ind.
Det har de nu gjort.
Derfor bør vi faktisk være glade alle sammen.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2008-05-21:
Ja, jeg er jo glad for, at DSB i dag har fortalt, at de havde tænkt sig at lease materiel.
Vi har adskillige gange stillet spørgsmål til ministeren om det, vi har adskillige gange i forhold til DSB presset på for, at vi faktisk ønskede nye tog på skinnerne, især på Sjælland, hvor vi ser de her tidligere røde tog nu malet blå.
Det er et problem for landets pendlere; det er et problem, når man sidder i et tog i flere timer, at man så ikke har mulighed for at gå på toilettet.
Det er simpelt hen helt uacceptabelt, at vi stadig væk har de her gamle tog kørende rundt, og det er baggrunden for spørgsmålet.
Det er ganske korrekt, som ministeren gør opmærksom på, at man netop har lagt op til, at DSB selv skal køre den her del af forretningen.
Det er vel ikke tilfredsstillende, at vi skal vente til udgangen af 2009, før vi i virkeligheden ender med at se nye tog.
Jeg vil gerne i den forbindelse invitere ministeren på togtur til Næstved eller Vordingborg eller lignende, for det er i hvert fald en oplevelse i sig selv, det er nærmest et eventyr.
Vil ministeren alligevel ikke være interesseret i at kigge på muligheden for at lægge flere penge over i den pulje til DSB?
Carina Christensen (KF), 2008-05-21:
Før jeg vil besvare spørgsmålet, vil jeg gerne starte med at gøre opmærksom på, at jeg her til formiddag har orienteret Folketinget om den nyeste udvikling i sagen med IC4-togene.
DSB har, som det helt sikkert er spørgeren bekendt, fremsat en ultimativ frist over for AnsaldoBreda om levering af de bestilte IC4-tog.
Det første IC4-tog skal være typegodkendt og klar til sammenkoblet drift i maj 2009.
DSB har også oplyst, at de er i fuld gang med at fremskaffe erstatningsmateriel i stedet for de gamle blå vogne på regionalbanerne på Sjælland.
DSB vurderer, at erstatningsmaterialet kan komme i drift i 2009, og DSB vil stille krav om, at AnsaldoBreda skal betale herfor.
I Rigsrevisionens beretning om anskaffelse af IC4-tog fra december 2006 blev det anbefalet, at Transportministeriet søger at benytte trafikkontrakterne til at fremme DSB som en forretnings- og kundeorienteret virksomhed.
Baggrunden for anbefalingen var, at ministeriet indtil da havde betalt det erstatningsmateriel, som var indsat som følge af de forsinkede IC4-tog, altså en model svarende til den, der foreslås her i spørgsmålet.
Som konsekvens af Rigsrevisionens anbefaling er DSB for 2008 gjort ansvarlig for finansiering af erstatningsmateriel.
Den sum, som tilbagefalder til Transportministeriet som følge af den reducerede kontraktbetaling, søges i stedet anvendt til andre formål inden for den kollektive trafik.
Jeg ser ikke på nuværende tidspunkt grund til at foretage et kursskifte i sagen og især ikke i betragtning af den nyeste udvikling i sagen.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2008-05-21:
Hvad er ministerens holdning til at lade DSB beholde de penge, som DSB betaler tilbage til staten for manglende overholdelse af trafikkontrakten med staten, mod at DSB forpligtes til at anvende disse penge til at leje eller lease erstatningsmateriel til betjeningen af de banestrækninger, der p.t. stadig betjenes af gammelt materiel, der skulle have været udfaset i takt med indførelsen af IC4?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-21:
Igen forstår jeg udmærket godt, at hr. Per Clausen gerne vil have, at regeringen hernede i Folketingssalen går ind i de igangværende lønforhandlinger.
Men regeringen er ikke arbejdsgiver, regeringen er ikke part i de her forhandlinger, og derfor finder jeg det fuldstændig utidigt, hvis jeg skulle begynde at komme med nogle betragtninger, når vi ikke er part i dem.
Det ville kun ødelægge de forhandlinger, der måtte være i gang.