runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Irene Simonsen (V), 2007-01-10:
Det er jo lidt en fordrejning, fru Lotte Bundsgaard laver af det, vismændene siger, for det har rent faktisk været sådan, at af dem, der er på starthjælp, er flere kommet i arbejde.
Vel, jeg kunne godt have ønsket, at det var langt flere, end det er.
Derfor er det også vigtigt at blive ved med at bygge incitament på incitament på incitament, så det for enhver er klart, at det kan betale sig at være en del af det her fællesskab, bl.a. også på arbejdsmarkedet.
Så må jeg bare sige, at den sætning, jeg hørte, er en, der er så typisk for Socialdemokratiet, altså, at hvis man er på overførselsindkomst, skal der ikke herske tvivl om, at Socialdemokraterne synes, at man skal tage imod et job.
Men der er også en anden vinkel, og den består jo netop i selv at være aktiv og selv at finde jobbet.
Og det er jo netop vigtigt, at vi bygger incitamenterne op, sådan at det kan betale sig, og sådan at man ikke kun tager et job, når der står en person og siger: Du tager det her job, eller også får det konsekvenser.
Vi lægger op til, at der også er en selvdrift.
Lotte Bundsgaard (S), 2007-01-10:
Vi har den klare overbevisning, at når man får en overførselsindkomst, skal man også tage imod et tilbudt job.
Jeg vil for det første godt spørge Venstres ordfører: Gør det ikke indtryk på Venstre, når de økonomiske vismænd siger, at integrationen ikke sikres ved at gøre mennesker fattige?
Jeg vil for det andet godt spørge Venstres ordfører: Hvordan skulle starthjælpen, hvis den ikke har fået mennesker i arbejde efter 7 år, så kunne få mennesker i arbejde efter 8 eller 9 år?
Irene Simonsen (V), 2007-01-10:
Jamen altså, det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi i regeringspartierne er dybt uenige med Socialdemokratiet om, hvorvidt det skal kunne betale sig at arbejde.
Det er jo sådan set en debat, vi har kørt meget længe.
Regeringspartierne har en helt klar holdning uden vaklen: Det skal kunne betale sig at arbejde.
Der skal også være en vej, hvor man kan se, at man bliver belønnet for at arbejde.
Hvis fru Lotte Bundsgaard sætter sig lidt ind i hele starthjælpsområdet – det går jeg ud fra at fru Lotte Bundsgaard har gjort – vil hun kunne se, at starthjælpen jo netop er bygget op med nogle incitamenter, sådan at det på starthjælp kan betale sig at arbejde bare få timer.
Det vil sige, at man kan have et arbejde samtidig med ens integrationsproces, med sprogundervisning og andre ting, og det er jo det, der er fordelen ved starthjælpen; at det kan betale sig at tage nogle job, og så kan det ses på bundlinjen.
Så må jeg bare sige, at der jo findes masser af deltidsjob i dag, som ikke bliver besat.
Lotte Bundsgaard (S), 2007-01-10:
Jeg vil godt spørge lidt til starthjælpen.
Det er, som om regeringen tror, at hvis man bare gør mennesker fattige nok, så skal man nok sikre integrationen, på trods af vi her før jul fik en rapport fra de økonomiske vismænd, der sagde, at vi bør afskaffe ordninger, der kun skaber fattigdom, og som ikke får mennesker i job.
Derfor undrer det mig også, at Venstre stadig væk mener, at man skal opretholde starthjælpen og endda udvide perioden for starthjælpen.
Så jeg kunne faktisk godt tænke mig at høre, hvorfor man holder fast på starthjælpen.
Derudover kunne jeg godt tænke mig at høre, hvorfor man tror, at mennesker, der ikke er kommet i arbejde efter 7 år, lige pludselig skulle komme det efter 8, 9 eller 10 år, fordi de kommer på den her lave nærmest fattigdomsydelse?
Irene Simonsen (V), 2007-01-10:
Jeg kan faktisk ikke erindre, at fleksjob ikke er undtaget herfra, for det er jo et job.
Men det vil jeg godt lige lade stå åbent, indtil jeg igen får kigget i lovforslaget, for jeg er ikke helt sikker på andet, end at det er undtaget.
Så vil jeg sige, at der også er andre undtagelser.
Hvis man står i en situation, hvor man simpelt hen ikke kan tage beskæftigelse, det vil sige, at man har en førtidspension eller en anden pension – folkepension osv. – så er kravet der ikke.
Så vil jeg sige med hensyn til kravet om 2½ års beskæftigelse, som jeg skitserede før, at vi jo står i den lykkelige situation, hvor alle tal viser, at der kan være fuld beskæftigelse mange år frem.
Vort største problem er sådan set, at vi mangler arbejdskraft til alle de job, der er.
Så i dag er det jo ikke noget problem at skaffe sig 2½ års beskæftigelse.
Hvis vi stod med en høj arbejdsløshed eller prognoser, der viste, at den kommer, kunne jeg forstå bekymringen.
Søren Krarup (DF), 2007-01-10:
Jeg vil godt stille fru Irene Simonsen et spørgsmål vedrørende begrebet religiøse forkyndere, for det er et emne, der har optaget mig, og som har fyldt mig med en vis tvivl.
Jeg er bl.a. blevet opsøgt af den katolske biskop og andre katolske prælater, som har gjort opmærksom på, at det ville ramme den katolske kirke temmelig hårdt, fordi der kommer mange fra Østeuropa, som ikke vil kunne lære dansk, i hvert fald ikke tilstrækkelig hurtigt.
Derfor har jeg overvejet det, men er endt med at synes, at det ikke er noget reelt problem, for jeg kom til at tænke på danske præster i udlandet, den danske kirke i udlandet.
Når de rejser til udlandet, er de selvfølgelig også stillet over for et krav – jeg ved ikke, om det er rent lovmæssigt, men det er i hvert fald mere eller mindre moralsk – om, at de skal kende til det land, de kommer til, og til kulturen og sproget.
Og man må jo netop gå ud fra – teologer er så velbegavede – at de sagtens meget hurtigt kan lære sproget i det land, de kommer til.
Så derfor vil jeg spørge fru Irene Simonsen: Er hun ikke enig med mig i, at problemet faktisk ikke er så stort, som det kunne se ud til?
Birthe Skaarup (DF), 2007-01-10:
Det skal selvfølgelig ikke ske, og det er uacceptabelt, hvis patienterne ligger på gangene.
Det har jeg altid sagt, det skal ikke være tilfældet.
Der er nogle måneder på året, hvor der er et særligt pres på de medicinske afdelinger, og det er i de måneder, hvor der har været patienter indlagt med meget sæsonbetonede sygdomme.
Det er netop her, jeg siger, at jeg tror, at man skal gå ind fra kommunernes side og sørge for, at de ældre får den vaccination, de skal have.
Det er klart, at der ikke er nogen, der skal ligge på gangene, og det er jo netop derfor, man har sat alt ind på kvaliteten, på målingen på sygehusene af, hvor godt de gør det, og her går de medicinske afdelinger også ind og bliver målbare.
Lise von Seelen (S), 2007-01-10:
Fru Birthe Skaarup nævner, at det her område er højt prioriteret.
Kan fru Birthe Skaarup så forklare mig, hvordan det kan være, at vi fortsat har eksempler på mennesker, som ligger på gangene på medicinske afdelinger, i stedet for at der er plads til dem på en sygestue?
Vi har mennesker, der ligger i skyllerum, som gør, at de ikke kan have de gode patientforløb.
Hvordan kan det gå til?
Er det ikke en ambition i sig selv, at sådan noget ikke må forekomme på et dansk hospital og på en medicinsk afdeling?
Hvordan kan det gå til, når nu dette område er så højt prioriteret?
Birthe Skaarup (DF), 2007-01-10:
Fra den 1. januar har vi jo helt klart sagt at der skal laves sundhedsaftaler mellem kommunerne og regionerne eller sygehusene.
Vi har også klart sagt, at patienterne via deres udskrivning skal have lavet en plan over, hvad der skal ske.
Det er det samarbejde, der skal være mellem regionerne og kommunerne.
Man skal gå ind og se på, at kommunerne skal tage over, når den sygehusbaserede genoptræning er slut.
Jeg tror, kommunerne vil gøre det.
Hvad skulle de ellers gøre?
Hvis en patient skal genindlægges, fordi kommunen ikke har givet det gode tilbud, der skal få patienten på ret køl – det kan være den ældre, det kan være den uddannelsessøgende –
jamen så løser de ikke deres opgave godt nok, og så kommer det til at koste penge for dem, så naturligvis vil de helt klart gøre den store indsats, der skal til.
Anne Baastrup (SF), 2007-01-10:
Noget af det, fru Birthe Skaarup ikke rigtig kom ind på, var netop den der sådan meget kraftige opfordring fra geriaternes side og fra behandlernes side om, at når man var i perioden, hvor man stod foran at skulle udskrives, skulle der lægges en plan.
Vi havde også en diskussion om, hvorvidt fysioterapeuter og ergoterapeuter var gode nok til det, eller om geriaterne skulle ind over det osv.
Det undrer mig lidt, at nogle af de ting, som vi i hvert fald hørte, mens fru Birthe Skaarup var til stede, ikke bliver nævnt som noget, vi i hvert fald mangler i dag.
Vi mangler, at der lægges en plan.
Det er da i hvert fald, synes jeg, noget, der er helt centralt i behandlingen af de ældre medicinske patienter, nemlig at man ikke har den plan, der gør, at den ældre rent faktisk kan vende tilbage og fungere.
Så jeg vil spørge: Er det, der sker nu, rigtig, rigtig godt, eller kunne det blive bedre, og kunne man måske få gavn af en eller anden form for national plan, der fanger alt op?
Birthe Skaarup (DF), 2007-01-10:
Jeg tror, at hukommelsen svigter fru Anne Baastrup, for det var nøjagtig det samme, jeg gav udtryk for dengang.
Jeg var inde på, at vi skulle se på det her område, at vi hele tiden løbende skulle følge området, og det er faktisk også det, jeg har sagt her i dag.
Jeg er overbevist om, at de gør det, men vi skal selvfølgelig have fokus på det hele tiden.
Anne Baastrup (SF), 2007-01-10:
Jeg var sammen med fru Birthe Skaarup til en konference, som Ældre Sagen havde lavet, for et stykke tid siden, hvor vi netop skulle diskutere en national handlingsplan vedrørende de ældre medicinske patienter, og hvad der skulle til for at forbedre forholdene for dem.
Der synes jeg altså, at fru Birthe Skaarup kom med nogle andre synspunkter end i dag, for det, man nu tilsyneladende tilbyder de ældre medicinske patienter, og som fru Birthe Skaarup har beskrevet som et skønmaleri, synes jeg altså dels slet ikke svarer til det, der kom frem under den debat, der var på mødet, eller til de oplysninger, vi fik, dels ikke svarer til det, fru Birthe Skaarup selv sagde dengang.
Så hvad er der sket i de sidste par måneder, siden fru Birthe Skaarup nu mener, at alt er godt?
Gudrun Laub (V), 2007-01-10:
Det er jo ikke problemer, der løses med et fingerknips fra den ene dag til den anden.
Jeg er selvfølgelig enig i, at det er meget belastende for de ældre patienter, men jeg tror i øvrigt, at det er belastende for alle patienter, hvis de ikke har et sammenhængende behandlingsforløb og er usikre på, hvad der skal ske.
Så derfor er der al mulig god grund til at give området et løft.
Lise von Seelen (S), 2007-01-10:
Kan ordføreren forklare, hvordan det kan gå til, at der med den beskrivelse og de nye initiativer, der bliver lanceret her, stadig væk er overbelægninger på de medicinske afdelinger?
Og vil ordføreren give mig ret i, at de forhold især er belastende for de ældre patienter, som også ofte er måske lidt konfuse og i hvert fald nogle gange forvirrede over at komme ind i et akut behandlingsforløb?
Gudrun Laub (V), 2007-01-10:
Det er klart, at man netop i sådan en periode må være meget opmærksom på, hvad der foregår.
Det, vi reagerer imod, er sådan set, at der i beslutningsforslaget står, at man senest den 1. oktober i år skal komme med en egentlig handlingsplan, for der er altså nogle ting, som måske skal finde sit leje.
Jeg mener også, at den nationale følgegruppe netop har fokus på de her problemstillinger og kan komme med forslag.
Selvfølgelig skal der følges op på det og følges tæt op det, og man skal være opmærksom.
Det er vi i høj grad også optaget af i Venstre.
Lise von Seelen (S), 2007-01-10:
Fru Gudrun Laub undrer sig over, at forslaget kommer på nuværende tidspunkt.
Jeg vil gerne spørge, om fru Gudrun Laub ikke vil anerkende det synspunkt, at det i en periode, hvor der flyttes mange opgaver, og hvor der er mange forandringer, lige præcis kan være meget nyttigt, at vi, når vi gerne vil sikre en national kvalitet på området, stiller den til rådighed, så vi hjælper de parter, som skal have hverdagen til at fungere, og at det vil være naturligt, at vi i en sådan periode netop er optaget af, at vi kan sikre en god og høj kvalitet i selve ydelserne ude i regioner og i kommuner.
Gudrun Laub (V), 2007-01-10:
Socialdemokraterne opfordrer med dette beslutningsforslag regeringen til senest den 1. oktober 2007 at udarbejde en national handlingsplan for de ældre medicinske patienter med et nærmere specificeret indhold, der i betydeligt omfang griber ind i regionernes og kommunernes opgaver.
Det kan undre, at forslaget kommer netop nu, hvor regioner og kommuner den 1. januar har overtaget ansvaret for den nye opgavefordeling, og hvor man forhåbentlig er i fuld gang med at løse nogle af de problemer, som Socialdemokraterne her peger på.
Forklaringen på det tidsmæssige sammenfald med kommunalreformens ikrafttræden er velsagtens, at der er tale om en næsten uændret genfremsættelse af to tilsvarende forslag fra henholdsvis november 2004 og marts 2005.
Venstre kan heller ikke denne tredje gang støtte Socialdemokraternes forslag om en national handlingsplan.
I Venstre er vi meget optaget af, at sygehusene skal fungere effektivt til gavn for patienterne, og er optaget af at gøre hele sundhedsvæsenet bedre til gavn for alle.
Det er også derfor, at der i denne regerings tid er tilført sygehusene mange milliarder kroner.
Venstre er enig i, at det medicinske område trænger til ekstra opmærksomhed, og vi deler Socialdemokraternes ønske om at sikre kapacitet, tid og sammenhæng i behandlingen af den ældre medicinske patient.
Men vi er ikke enige med Socialdemokraterne i, hvordan vi kan sikre et løft, og hvilke metoder vi skal bringe i anvendelse.
Så vidt jeg kan se, er Socialdemokraterne parat til at gå meget langt i indgriben i regionernes og kommunernes arbejdsopgaver, hvor vi i Venstre har større respekt for det kommunale selvstyre.
Sygehusene har i årene fra 2001 og videre frem til 2007 fået tilført 11 mia. kr. ekstra.
Det har helt generelt sikret udredning og behandling af flere patienter, og det løft er også kommet de medicinske patienter til gode.
Det væsentlige er også regeringens initiativer til at sikre mere sammenhæng i forløbene, en mere effektiv udnyttelse af den eksisterende sengekapacitet samt en klarere arbejdsdeling mellem sygehusene og kommunerne i forhold til de ældre patienter.
Kommunalreformen har sat fokus på den kommunale indsats og på bedre sammenhæng i forløbene, og kvalitetsreformen vil understøtte arbejdet med at reducere de interne ventetider og gøre servicen borgervenlig, så vi får en bedre sammenhæng i behandlingen.
Desuden er der i Sundhedsstyrelsens regi etableret en national følgegruppe på det medicinske område, der kommer med udspil inden for en række af de problemstillinger, der nævnes i beslutningsforslaget.
Lise von Seelen (S), 2007-01-10:
Igen vil jeg sige, at der altså stadig væk er mennesker, der ligger på gangene.
Der er også ældre mennesker, der kan fortælle os, at når de bliver udskrevet, får de ikke den genoptræning, de har brug for, og det betyder, at de har rigtig, rigtig svært ved at komme i gang igen, når de kommer hjem fra hospitalet.
Ud over at man nu har indført et økonomisk incitament, kunne vi så ikke – vi, som skal sikre, at tingene fungerer i landet som sådant på sundhedsområdet – sikre, at der er nogle redskaber, der giver folk de rigtige redskaber til, at det faktisk også fungerer?
Kunne vi ikke sikre, at vi ikke kun taler om det, men at det også fungerer, så gamle mennesker får den genoptræning, de skal have, når de kommer hjem?
Anne Baastrup (SF), 2007-01-10:
Ministeren anfægtede også Socialdemokratiets ret til at komme med nogle indspark til kvalitetsreformen en smule, og så er det, jeg spørger: Hvis vi ikke som opposition skal komme med forslag til debat i salen – og på et tidligere tidspunkt måske, således at andre kan følge med – hvornår skal vi så have mulighed for at tage den debat om udviklingen af den offentlige sektor, hvor vi lægger forskellige typer forslag frem?
Der forstod jeg ikke helt, hvad ministeren mente.
Skal vi bare sende en mail og sige: Vi vil godt have det sådan her, og så må ministeren selv om, hvordan det sådan i øvrigt bliver udformet – eller hvordan?
Det er igen den udfordring, at vi har 1.000 vakante sygeplejestillinger, at vi har 1.000 vakante speciallægestillinger, og derfor er altings løsning ikke at foreslå, at vi skal ansætte flere.
Løsningen er sådan set at gå ned i maskinrummet og se, hvordan man kan stille skruerne anderledes, så det kommer til at fungere bedre.
Og der mangler nogle forslag, og der synes jeg beslutningsforslaget her, selv om det relevant nok afdækker nogle udfordringer, jo slet ikke giver nogen svar på dem.
Så det, jeg sagde, var faktisk ment som det modsatte, nemlig en stærk opfordring til at komme med konkrete gode forslag.
Birthe Skaarup (DF), 2007-01-10:
Kommunalreformen er lavet på baggrund af, at man ikke gjorde det godt nok inden for sygehusvæsenet mange steder.
Og det er jo netop det, vi vil gå ind og prioritere, nemlig at de her ting ikke skal gentage sig over årene.
Det er jo netop her, vi går ind og sætter fingeren på, at man ikke skal indlægges på et sygehus.
Det er jo alle de ting, der gør det.
Det er kvalitetsreformen, der gør, at folk får et kontinuerligt forløb gennem hele systemet, at man bliver mere effektiv over for den ældre og over for alle, der kommer i berøring med det danske sygehusvæsen, og den gør også, at man får opfølgning fra kommunens side – også i hjemmet – når man er udskrevet.
Der er lavet så mange gode tiltag.
Vedrørende sådan noget som at pleje sår har vi jo set, at den intelligente forbinding også forhindrer, at folk bliver indlagt på sygehus.
Helle Sjelle (KF), 2007-01-10:
For Det Konservative Folkeparti er et stærkt og velfungerende sundhedsvæsen en mærkesag.
Vi arbejder for, at man har et sådant væsen, både når det gælder forebyggelse, behandling og ikke mindst omsorg.
Og det handler også om omsorg for de ældre medicinske patienter.
Vi vil derfor også konstant arbejde for, at mødet med sundhedsvæsenet er så behageligt for den enkelte patient som muligt.
Det kan sådan set nok aldrig blive godt nok.
Socialdemokraterne opfordrer jo med deres beslutningsforslag, B 27, til, at vi får en national handlingsplan for de ældre medicinske patienter, og det er indlysende, at vi Konservative også mener, at der naturligvis skal være den fornødne kapacitet, tid og sammenhæng i behandlingen for alle patienter på sygehusene.
Men vi kan imidlertid også dokumentere, at regeringen allerede har gjort en stor indsats på området i de seneste år.
Der er allerede iværksat en lang række initiativer, også initiativer, der kommer de ældre medicinske patienter til gode.
For det første har vi, som sundhedsministeren også bemærkede det, i alt tilført sygehusvæsenet ikke mindre end 11 mia. kr. i perioden 2001 til 2007.
De penge er bl.a. gået til at beskæftige flere i sektoren, herunder særlig speciallæger på det medicinske område.
Det er jo altså også noget, der gerne skulle komme de medicinske patienter til gode, også de ældre medicinske patienter.
Faktisk har regeringen i 2004-2006 afsat ikke mindre end 260 mio. kr., som specifikt skal styrke indsatsen for de medicinske patienter, en indsats, der bl.a. har haft til formål at forbedre genoptræningen af patienterne.
Derudover er der sket det, at Sundhedsstyrelsen i 2006 har nedsat en følgegruppe, der har et særligt fokus på det her område.
Med den her følgegruppe skulle vi gerne imødekomme de ting, der står i det her beslutningsforslag, og det ønske, der er om at etablere en national handlingsplan på det medicinske område.
Derudover er der heller ikke nogen tvivl om, at kommunalreformen jo overordnet har det sigte, at vi gerne skulle have nogle færre og nogle bedre behandlingsforløb for de ældre medicinske patienter, forløb, der også omfatter, at der er en større sammenhæng mellem forebyggelse, behandling, udskrivning og rehabilitering.
Når kommunerne kommer til at varetage de opgaver lokalt og får en størrelse, der betyder, at de også kan løfte opgaven, håber vi, det kan være med til at medføre nogle bedre rammer og mere tryghed for den enkelte patient.
Ligeledes ser vi mange fine perspektiver ved kvalitetsreformen, der bl.a. skal bidrage til at nedbringe de interne ventetider i det danske sygehusvæsen.
Alt i alt mener vi altså ikke, at der på nuværende tidspunkt og på den baggrund er behov for en handlingsplan som foreslået af Socialdemokratiet.
Vi mener, at regeringen allerede har lanceret adskillige gode initiativer, som også kommer de ældre medicinske patienter til gode.
Det er derfor, vi ikke støtter forslaget.
Lise von Seelen (S), 2007-01-10:
Vi er ikke så optagede af at lave den der opremsning af, hvad der er lavet i kroner og øre.
Det, vi kan se, og de tilbagemeldinger, vi får, er jo, at det ældremedicinske område ikke fungerer godt nok.
Og det er det, vi er optagede af.
Vi mener, det er vores pligt at rette opmærksomheden imod det, når vi kan se, at her er altså et område, som er meget, meget stort, og som fylder rigtig meget i hele behandlingssystemet, i hele sundhedsvæsenet, og at det vil være et område, som vil være så centralt i forbindelse med, at vi får samspillet til at virke mellem regionerne og kommunerne.
Lange lister over, hvilke gode gerninger der er lavet de sidste år, er da meget interessante, men virkeligheden er altså det mest interessante, og der er der altså stadig væk nogle ældre mennesker, som hænger i nogle behandlingsforløb, som ikke er tilfredsstillende.
Det er vi optagede af.
Afstemning
Birthe Skaarup (DF), 2007-01-10:
Som jeg sagde under den første korte bemærkning, er det jo rigtig mange penge, der er skudt i det her omkring de medicinske patienter, men i det hele taget i hele sundhedssektoren.
Når jeg ser på både sundhedscentre, alt det forebyggende arbejde, KOL-patienter, influenzavaccinationer, den geriatriske patient, demens, akut psykisk syge, og man kan faktisk blive ved, så er det milliarder af kroner, der er ofret her.
Vil fru Lise von Seelen så sige, at der skal yderligere 1 mia. kr. til i forhold til det, der er på vej, og det, der er sat i gang?
Lise von Seelen (S), 2007-01-10:
Det, vi tog med i vores oplæg til finanslovforslag, var jo, at kommunerne de næste 3 år skulle have 1 mia. kr., som skulle være med til, at vi netop kunne stille nogle krav i forbindelse med kommunalreformen, der sagde, at på sådan nogle vigtige områder som de her kan vi ud over de udgifter, der er til selve området, stille krav om, at man skruer op for blusset, sådan at vi kan få effekten af de sammenhængende patientforløb.
Birthe Skaarup (DF), 2007-01-10:
Nu har fru Lise von Seelen talt meget om økonomi også her til sidst.
Jeg har sådan siddet og lyttet og tænkt, at det vel måtte komme på et eller andet tidspunkt.
Det er mange penge, der er brugt på det her område.
I perioden fra 2001 til 2007 er der faktisk brugt ekstra 11 mia. kr. i det danske sundhedsvæsen.
Det er rigtig mange penge.
Jeg kunne da godt tænke mig at vide: Har fru Lise von Seelen tænkt over, hvad de her initiativer ville koste?
Har regnemaskinen været fremme i den anledning?
Helle Sjelle (KF), 2007-01-10:
Jamen det har jeg det da naturligvis ikke godt med.
Det er jo ikke det, der er meningen med, at vi ønsker et sundhedsvæsen, der tager hånd om de her ting.
Det er jo ikke meningen, at patienter skal ligge på gangene.
Det er jo også netop derfor, i erkendelse af, at der er nogle ting, der kan blive bedre, og at vi bliver nødt til at videreudvikle det system, vi har, at vi bl.a. er startet på at have en diskussion om hele kvaliteten i vores sundhedsvæsen; det er bl.a. derfor, man har en diskussion om en kvalitetsreform og prøver på at se på, om der ikke er nogle ting, som kan gøres bedre.
Det håber vi da bestemt at der er.
Det er ikke sådan, at vi bare siger, at alt er perfekt, og jeg tror aldrig, vi nogen sinde når det perfekte samfund, om man så må sige, og derfor skal vi også hele tiden være parate til at videreudvikle de ting, vi har med at gøre.
Lise von Seelen (S), 2007-01-10:
Fru Helle Sjelle sagde, at det faktisk ikke kan blive godt nok, de tilbud, vi udarbejder eller præsenterer for medicinske patienter.
Hvordan har ordføreren det så med at have kendskab til, at der i perioder er gamle mennesker, der skal ligge på gangene og blive behandlet for deres lidelser, ligge i skyllerummene og blive behandlet og ikke have deres egen stationære plads i et sygeværelse med den ro omkring sig, som behandlinger kræver?
Når det nu ikke kan blive godt nok, hvordan har ordføreren det så med det?