John Dyrby Paulsen (S), 2008-02-28:
Beslutningsforslaget, som vi behandler her i dag fra Det Radikale Venstre, er jo interessant på mange områder.
Men når jeg hører skatteministerens indlæg her, så bliver jeg ærlig talt i tvivl om, om skatteministeren har læst forslaget rigtigt.
Det er rigtigt, at den her debat, vi har i dag, jo meget minder om noget, vi har haft før, nemlig i efteråret 2007.
Da havde vi en lang debat om regeringens skattepakke, og jeg skal ikke gentage den.
Men jeg vil godt gøre skatteministeren opmærksom på, at det her forslag fra De Radikale vedrører 2009, og det, der er essensen i forslaget, som jeg læser det, er, at De Radikale siger, at når der nu er en betydelig underfinansiering i 2009 af regeringens skattepakke - det vil sige, at regeringen altså pumper 4 mia. kr. ud til privat forbrug i 2009 - var det da ikke en idé, når vi nu har nedsat en skattekommission, der skal se på det danske skattesystem, så at sige: Lad os trække nogle af skattelettelserne tilbage, og lad os bruge det instrument som konjunkturregulering og sørge for, at det hele ikke går op i et højere gear, nøjagtig som vismændene har advaret imod at det gør?
Det er jo lidt besynderligt at have den her debat i dag og høre indlægget fra Venstres ordfører og fra skatteministeren.
For blot 3½ måned siden havde vi en valgkamp, hvor Venstre gang på gang slog på, at man kunne få velfærdsforbedringer, at man kunne få skattelettelser, at man kunne få det hele - you name it, we got it - og det var budskabet i valgkampen.
Så kom vi frem til december, hvor vismændene rådede regeringen til at holde lidt igen, og allerede dengang begyndte Venstre at tale om, at det godt kunne være, at man skulle passe lidt på, og det ene og det andet, og da vi så nåede frem til finanslovforslaget i januar, så viste det sig også, at man trak i velfærdshåndtaget.
Det betyder, at de løfter, man gav i valgkampen, i virkeligheden allerede er blevet brudt på det her område, og det synes jeg er ærgerligt.
Jeg synes, det er ærgerligt, at man går ud og lover danskerne noget, og at man så lidt efter begynder at sige: Ja, det kunne vi alligevel ikke holde, men nu har I jo givet os jeres stemme, så det går nok alligevel.
Det synes jeg er besynderligt.
Og det, man gør, er jo, at man sparer penge.
Man sparer penge på nogle af de store områder, på uddannelsesområdet, på forsvarsområdet og på politiområdet, og det er jo lidt paradoksalt.
I en tid, hvor vi alle taler om uddannelse og behovet for uddannelse, synes regeringen, det er betimeligt at spare på uddannelsesområdet; i en tid, hvor forsvaret løser nogle af de mest komplicerede og farlige opgaver, dansk forsvar nogen sinde har været med til, synes regeringen, det er på sin plads at spare på forsvaret; i en tid, hvor vi har uroligheder og politiet har nogle opgaver, som vi ikke kan huske at de har haft i mange, mange år, synes regeringen, det er betimeligt at spare på politiet. Jeg synes, det er ærgerligt, og jeg synes, det står lysende klart nu, at Venstres overbud i valgkampen ikke holder.
Det er også rimelig klart, at vi ikke kan få både skattelettelser og velfærdsforbedringer med den her regering.
Det er også rimelig klart, at når nu Venstre skal vælge mellem velfærd og skattelettelser, ja, så vælger de konsekvent skattelettelser.
Jeg synes, det er ærgerligt, og jeg synes, det er bekymrende.
Jeg synes imidlertid, der er grund til også at være bekymret med hensyn til overophedningen af den danske økonomi.
Jeg synes, vismændene har ret.
Jeg synes, man skal høre efter, hvad de siger.
Og regeringen har jo et valg; de vil bare ikke være ved det.
Regeringen kunne godt udsætte skattelettelserne i 2009, indtil Skattekommissionen var færdig med sit arbejde.
Det ville være rimeligt, det ville være ret, og det ville være godt for dansk økonomi.
Så vi Socialdemokrater siger nej til skattelettelser til de højeste indkomster og til, at regeringen i stedet for trækker på velfærden og sparer på velfærden.
Det kan ikke være rigtigt, heller ikke i 2008 og 2009.
Der er nogle muligheder, der peger en anden vej, regeringen vil dem bare ikke, og det er ærgerligt.
Og det er klart, at vi i den nuværende situation kan støtte beslutningsforslaget fra Det Radikale Venstre, som vi opfatter det.
Hvis man sammenligner en med en indkomst på 400.000 kr., 450.000 kr. eller 500.000 kr. med f.eks. en folkepensionist, så vil man se, at de med indkomster på 500.000 kr. vil få en betydelig større fordel med den pakke, regeringen har foreslået, end de ville have fået oprindelig.
Skatteministeren kender jo sine tal og ved godt, at han kan trække en meget stor indkomst - 2 mio. kr. - frem og sige, at de, der har det, i virkeligheden er better off.
Det er også rigtigt.
Men langt de fleste i den meget, meget store gruppe, der tjener mellem 500.000 og 1,5 mio. kr. - jeg tror, at break even er på 1,5 mio. kr. - får betydelige skattelettelser med regeringens skattepakke, og de vil specielt få dem fra 2009, for der ændrer man jo de her beløbsgrænser på mellemskatten.
Det er dér, den store gevinst ligger.
Det er derfor, at det er dem med de højeste indkomster, der får de største fordele, mens dem med små indkomster i virkeligheden får en ringere fordel, end de ellers ville have fået.
Så det er rigtigt, når jeg siger, at forslaget er socialt skævt.
Vi har haft diskussionen før, og vi tager den gerne igen, men jeg mener, at tallene dokumenterer det.