runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2012-05-15:
Det er jo fuldstændig rigtig, som hr. Ole Hækkerup siger, at vi har lavet en aftale med den tidligere regering om, at Rigsadvokaten skal undersøge det her, og vi har i øvrigt gjort klar til, at man så måske på baggrund af de resultater, der kommer ud af det, kan lave en revideret lovgivning.
Men hr. Ole Hækkerup ved jo lige så godt som jeg, at på en lang række af de punkter, hvor Dansk Folkeparti har lavet aftaler – vi kan bare nævne grænsekontrollen – har den nuværende regering valgt at rulle det hele tilbage.
Det kan vi så tage en lang diskussion om det fornuftige i, men det er virkeligheden.
Sådan er det.
Derfor er der selvfølgelig et behov for, at vi presser på for det, vi tror på.
Når det gælder uskyldige, er det klart, at hvis man som Blekingegadebanden drager af sted for at røve et postkontor, er der ikke nogen af de pågældende, der set med mine øjne er uskyldige i alt, hvad der foregår i den situation, for selvfølgelig kan man regne med, at politiet vil prøve at komme omkring ved røveriet og stoppe det – om ikke andet efter det har fundet sted – og der kan ske nogle ting, som alle i den bil bør være ansvarlige for.
Og der er det, at jeg siger, at hr. Ole Hækkerup altså er med til at blåstemple, at vi ikke kan dømme nogen i forbindelse med sådanne drabssager.
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-05-15:
Det mener jeg man skal, men jeg troede faktisk, det var sådan et drillespørgsmål.
Jeg synes, det er lidt rystende, hvis det er, at hr. Jens Henrik Thulesen Dahl faktisk sammenligner de her mennesker, som er så dårlige, at nogle af dem rent faktisk mister livet, fordi de har den her afhængighedssygdom, der gør, at mange af dem har et rigtig, rigtig dårligt liv, med mennesker, der bliver udsat for passiv rygning.
Jeg synes, det er en uhørt sammenligning.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-05-15:
Jeg blev bare foranlediget til at tage ordet, fordi jeg synes, det er interessant, at der nu er blevet sat et nyt mål op i forbindelse med formålet med stofindtagelsesrum, og det er så, hvor mange der er kommet ud af det.
Det har vi hørt fra Venstres ordfører flere gange: Hvor mange er kommet ud af det efter stofindtagelsesrum?
Formålet med lovgivningen, og det vil jeg gerne høre ordføreren om, er jo at redde liv, at undgå smitteoverførsel og bringe folk tættere på behandlingssystemet.
Men vi kan jo ikke med stofindtagelsesrum lave om på det.
Selv når folk er i behandlingssystemet, har vi desværre ret lave succesrater i dagens Danmark med at få folk decideret afvænnet og stoffri, hvilket åbenbart er det eneste mål for Venstre.
Eller hvad mener ordføreren om det?
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-05-15:
Altså, jeg synes jo, det er begge dele.
Hvis det er, at Venstre og de andre mener, at det andet er lige så vigtigt, så synes jeg, at vi i fællesskab skal sætte os ned og spørge: Hvad er det for nogle tiltag, der også skal til, for at man kan nå så langt?
Så er det klart, at det også bliver rigtig interessant med loven at kigge på, hvordan kommunerne kommer til at indrette de her rum.
Hvis kommunerne ikke vælger en discountløsning, men har ret store ambitioner på de her menneskers vegne og laver en tværfaglig indsats og også ansætter socialrådgivere, hvad ved jeg, og hvis kommunerne selv beslutter sig for, hvilket ambitionsniveau de vil sætte, så tror jeg helt reelt, man kan nå rigtig mange af de her mennesker.
Men altså, det er jo klart, at det ikke er vuptiløsninger.
Jeg har arbejdet med stofmisbrugere på gadeplan, og det tager tid, man skal have tålmodighed til, at det her tager rigtig, rigtig lang tid.
Nogle gange tænker man: Nu går det, nu er det bare fremad for Peter.
Men dagen efter vil han noget andet.
Det er også derfor, at de mennesker, der arbejder med det, ikke sådan er optaget af, om de bliver udsat for passiv rygning.
De er enormt meget optaget af, hvilken forskel de kan gøre for de her mennesker, som er så syge, at de har brug for hjælp.
Jane Heitmann (V), 2012-05-15:
På baggrund af den seneste tids debat er der jo et spørgsmål, der helt naturligt rejser sig.
Jeg bliver nødt til at spørge Enhedslistens ordfører, om Enhedslisten deler regeringens holdning, at man godt må ryge i fixerummene, og at passiv røg ikke er problematisk i forhold til fixerum.
Stine Brix (EL), 2012-05-15:
Man skal naturligvis leve op til arbejdsmiljølovgivningen, når man indretter et fixerum, og jeg ved, at man også har det med i de konkrete planer, man i Københavns Kommune konkret har med f.eks. rygerum eller rygebokse.
Jane Heitmann (V), 2012-05-15:
Ordføreren for Enhedslisten nævnte flere gange det her med hygiejne og forholdene omkring fixerummene, og jeg vil godt lige bemærke, at jeg i går modtog en mail fra nærmiljøgruppen på Vesterbro, som er rigtig kede af de problematikker, der har været i forhold til sundhedsrummet.
Der har været mange konflikter med beboere, pushere og narkomaner i området, og for ganske nylig blev der, så vidt jeg har fået oplyst, faktisk afgivet et skud inde fra sundhedsrummet.
Der vil jeg da godt lige høre, hvordan Enhedslisten forholder sig til den problematik, at det kan udvikle sig til det rene wild west.
Stine Brix (EL), 2012-05-15:
Jeg tror ikke, at fru Jane Heitmann helt hørte, hvad jeg sagde, for jeg sagde, at når man etablerer et fixerum, skal man naturligvis leve op til arbejdsmiljølovgivningen.
Det kan man jo f.eks. gøre ved at indrette et rygerum eller en rygekabine.
Hvis man lever op til arbejdsmiljølovgivningen, vil der også være mulighed for at indtage et stof, som man ryger, og som jeg også sagde, er det også det, man planlægger med i Københavns Kommune, hvor man er i gang med at kigge på, hvordan man kan indrette sådan et stofindtagelsesrum.
Altså, jeg kan slet ikke se, hvad problemet er.
Man kan jo være lige ved siden af.
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-05-15:
Det er godt nok et rigtig kreativt spørgsmål.
Det må jeg ærligt indrømme.
Men hvis det er, at man beslutter sig for, at der kan ryges heroin, kan man jo gøre det, at man laver ordentlig udluftning og sikrer, at personalet ikke bliver udsat for det.
Det er jo faktisk lige så vigtigt, at man sørger for, at personalet ikke bliver udsat for den her røg.
Men det tror jeg sagtens at man rent praktisk kan finde en løsning på.
Når jeg sagde det om den videnskabelige tilgang, er det, fordi jeg mener, at hele området har været præget enormt meget af moralisering fra højrefløjens side, hvor man ikke ville anerkende, hvad de videnskabelige resultater har vist.
Hvad angår lægeordineret heroin, så viser den sidste delevaluering, at rigtig mange mennesker får det rigtig godt i det forløb, og den viser, at kriminaliteten falder og livskvaliteten stiger.
Det er en af de her ting.
Jeg har været oppe og besøge Anonym Stofbehandling, som også er på vej med en evaluering, og der kan man også se, at der er rigtig mange, der faktisk er på vej ud af misbruget.
De er på vej med at opgøre tallene nu.
Det er kun resultaterne herhjemmefra.
Så kan man jo kigge ud og se, hvordan det virker internationalt, og hvis ordføreren er interesseret, vil jeg gerne sende en liste over pr. mail, hvor ordføreren kan læse, at hvis man har den her tilgang, hvor man reelt går ind og yder sundhedsfaglig og social hjælp, kan man faktisk komme rigtig, rigtig langt med den her gruppe.
Men det kræver jo selvfølgelig en vilje.
Jane Heitmann (V), 2012-05-15:
Måske kan man få hjælp, måske kan vi understøtte, ja, der er rigtig, rigtig mange måske'er i det her og ikke særlig meget konkret.
Gør det ikke en lille smule indtryk på ordføreren, at en institution som Gadejuristen ikke kan bakke op om regeringens forslag?
Så vil jeg da godt lige spørge ordføreren, fuldstændig som jeg spurgte den socialdemokratiske ordfører, om man nu på baggrund af alle de her måske'er – at man måske kan få hjælp, at man gerne vil hjælpe – kan sige, hvor mange narkomaner det er, som vi sådan på international basis har erfaring for kommer ud af deres misbrug, efter at de har været inde i et fixerum.
Camilla Hersom (RV), 2012-05-15:
Til det første spørgsmål om Gadejuristen vil jeg sige, at jeg da tror, at alle de høringssvar, vi har modtaget, gør indtryk på os alle sammen.
Men som jeg læser Gadejuristens høringssvar, er hovedpointen en anden, nemlig at Gadejuristen slet ikke mener, det er nødvendigt at have en lovhjemmel for at oprette et stofindtagelsesrum, altså at det burde man dybest set kunne gøre med den lovgivning, vi har i dag.
Det er det, der er hovedtvisten i det høringssvar.
I forhold til spørgsmålet om narkomaner, og hvor mange der kommer ud af et misbrug ved at være i et stofindtagelsesrum, vil jeg sige, at jeg ikke tror, at der er nogen, der kommer ud af et misbrug ved at være i et stofindtagelsesrum.
Stofindtagelsesrummet giver narkomanerne eller stofmisbrugerne en mulighed for at være i nogle rammer, som er mennesker værdige.
Det, at man bliver behandlet som et menneske, som kan leve under rene og hygiejniske forhold og måske få rådgivning om andre sundhedsmæssige ting, kan forhåbentlig generere det overskud, der gør, at man kan tage imod et egentligt behandlingstilbud.
Det ved vi jo ikke hvor mange der vil gøre, men erfaringerne fra udlandet er jo meget positive på det her punkt.
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-05-15:
Det er virkelig en stor glæde at stå her i dag og debattere det her ligesom alle andre gange, men forskellen den her gang er jo, at vi har de afgørende 90 mandater til at kunne føre det her ud i livet.
Det er virkelig, virkelig fantastisk.
Ud over selvfølgelig den egoistiske glæde, det giver, tænker jeg også på mange af de mennesker, som har mistet livet, fordi det borgerlige flertal besluttede sig for, at det var en moraliserende tilgang, man skulle have over for stofmisbrugere.
Det har så betydet, at rigtig mange mennesker har mistet livet.
Ud over det er de blevet udsat for en uværdig behandling ud over alle grænser.
Jeg har selv mødt de her mennesker i opgangene og har holdt mine børn i hånden en lørdag eftermiddag og har set, hvordan de har stået på gaden med bukserne nede, fordi Folketinget, VKO's flertal, besluttede, at de her mennesker ikke må tage stoffer, og derfor ville man fastholde dem i den uværdige måde, man behandlede de her mennesker på.
Derfor er det jo helt fantastisk, at den moraliserende tilgang, vi har haft til stofmisbrugere, i dag bliver afløst af en mere videnskabelig tilgang.
Vi ser det her som en sygdom, og derfor skal der også nogle helt andre tiltag til, hvis man skal nå de her mennesker.
Vil et stofindtagelsesrum alene gøre forskellen og gøre, at de mennesker bliver stoffri?
Nej, det vil det ikke, men det er et af de afgørende skridt, man er nødt til at tage, hvis man skal række hånden ud til de her mennesker.
I SF kæmpede vi jo i årevis for at overbevise højrefløjen om, hvor vigtigt det var med lægeordineret heroin.
Langt om længe lykkedes det for os.
Det var også en glædelig nyhed dengang.
Når vi så derfor skal kigge på visitationskravene, og hvordan vi skal gøre i forhold til lægeordineret heroin, er jeg da enormt glad for, at Konservative nu åbner op for, at man også skal have lov til at ryge sin heroin.
Så fik vi jo også i SF fået gennemført anonym stofbehandling til weekendnarkomaner, som har børn og passer deres arbejde, men desværre også har det problem, at de indtager stoffer.
Derfor er det her jo også et af de skridt, som vil gøre det bedre for en gruppe mennesker, som har det rigtig, rigtig svært.
Ikke nok med at de fejler noget, de har også i årevis været udsat for en moraliserende, stemplende tilgang, som har gjort, at man har skubbet dem nedad, man har ikke hevet dem opad.
Derfor bliver det jo et afgørende skridt for de her mennesker, at de kan komme i de her rum, hvor der er sundhedspersonale, der kan hjælpe, der kan rådgive, der kan motivere.
Nogle vil tage imod hjælp, ingen tvivl om det.
Der er også nogle, der ikke vil.
Men så er spørgsmålet også, om ikke vi skal have tålmodighed, fordi vi tror på, at de fejler noget, og vi tror på, at vi på et eller andet tidspunkt godt kan nå de mennesker, og at vi ikke vil opgive dem.
Så det kommer jo selvfølgelig ikke bag på nogen, at det her jo er fantastisk, mener vi i SF, og vi støtter det helhjertet, og vi glæder os til, at vi skal se, hvilke andre skridt vi også skal tage for at reducere dødeligheden rigtig meget for de her grupper.
Det er en rigtig glædelig nyhed for rigtig mange stofmisbrugere.
Tom Behnke (KF), 2012-05-15:
Det er mange år siden, det ved jeg godt, det er 20 år siden.
Men der ændrede vi faktisk syn på dem med en række forslag, som jeg fremsatte her i Folketinget og fik vedtaget her i Folketinget.
Så pas nu på med den moralprædiken.
Jeg har nogle konkrete spørgsmål – indledningsvis to: Er det korrekt forstået, at et hovedargument for de her stofindtagelsesrum er, at man ønsker at begrænse konsekvenserne ved en overdosis, at man ønsker, at der er nogle til stede, der kan gribe ind, hvis stofmisbrugeren får en overdosis, hvis vedkommende har taget for meget stof, og kan sørge for, at vedkommende ikke dør af det?
Er det ikke rigtigt forstået?
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-05-15:
Hvad er formålet med det her lovforslag?
Der er jo flere formål.
Det ene, som De Konservatives ordfører nævner, er i forhold til overdødeligheden.
Det andet er i forhold til skadereduktion.
Det tredje, som jeg synes er lige så vigtigt, er i forhold til at motivere og at være der for de her mennesker.
Der er flere ting i det.
Vedrørende om der er den her overdødelighed i forhold til folk, der har været i fængsel, vil jeg sige, at det her ikke løser alle problemer på det her område.
Det er jeg fuldt bevidst om.
Det er også derfor, at vi hvert år gør en indsats i forbindelse med fordeling af midler fra satspuljen i forhold til de mennesker, som er i fængsel, og som har et forbrug af stoffer, og gør en indsats i forbindelse med, hvordan vi kan nå dem, hvordan vi kan behandle dem, hvordan vi kan sørge for, at de mennesker bliver rådgivet og vejledt rigtigt.
Så det er også en af de ting, som jeg mener vi fremadrettet bestemt også skal kigge på.
Det er også en af de ting, som Gadejuristen faktisk har påpeget er et problem.
Jeg synes, vi under udvalgsarbejdet skal kigge på det i fællesskab for at se, hvad vi kan gøre, for at den gruppe også på en eller anden måde bliver indtænkt.
Det er jeg åben over for.
Jane Heitmann (V), 2012-05-15:
Se, nu har ordføreren jo nævnt, at hun er tidligere beboer på Vesterbro.
Man kan sige meget om Vesterbro, men en af de ting, som i hvert fald kan glæde én, er, at der dog også er sket noget på Vesterbro fra begyndelsen af 1990'erne, hvor jeg boede der, til i dag.
En af de ting, som jeg så kan høre sundhedsordføreren sige, er, at med det her forslag skal vi have en videnskabelig tilgang til tingene, også i forhold til et eventuelt fixerum på Vesterbro.
En videnskabelig tilgang betyder jo, at vi skal have noget evidensbaseret viden, og jeg har hørt ordføreren sige adskillige gange, at man nu her tager et skridt – et afgørende skridt – til at motivere.
Jeg kunne da godt tænke mig lige at spørge ordføreren, fuldstændig som jeg spurgte den radikale ordfører: Hvor mange er der kommet ud af misbrug efter at have været i et fixerum?
Den radikale ordfører mente, at der nok ikke kom nogen ud af det, altså at der nok ikke kom nogen ud af misbruget.
Jeg spurgte også den socialdemokratiske ordfører, som nævnte, at der formentlig er masser.
Nu spørger jeg så bare lige SF sådan med en videnskabelig, evidensbaseret holdning til tingene: Hvor mange narkomaner kan vi regne med kommer ud af deres misbrug, efter at de har været i et fixerum?
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-05-15:
Der er jo sket rigtig, rigtig meget på Vesterbro.
Bl.a. gjorde man det, at man i forbindelse med byfornyelsen renoverede alle boligerne og sørgede for, at alle de udsatte familier blev skubbet væk, og på den måde fik man også skabt noget pænhed, kan jeg godt huske.
Men hvis man ser på Vesterbro udefra, og hvis man en dag synes, det kunne være rart lige at gå en tur ned ad Istedgade, kan man jo også se, hvordan de her mennesker bliver klumpet sammen ét sted.
Heldigvis har politiet ophævet de her visitationszoner, som også var med til at stresse de her grupper gevaldigt.
Så spørger ordføreren til det med evidens.
Altså, jeg hæfter mig ved, at de eksperter, at de læger, der arbejder på det her område, og som ved noget om det her, synes, at det her er rigtig, rigtig vigtigt.
Med hensyn til hvor mange der kommer ud af det, vil jeg sige, at jeg ønsker og håber, at der er nogle, der gør det.
Men jeg synes, at det er en af de her ting, vi skal følge op på.
Der har jo ikke været et fixerum tidligere i Danmark, så derfor synes jeg faktisk også, det er et rigtig godt forslag at sige, at selvfølgelig skal vi følge op på loven og se, hvordan den har virket, og hvad der skal justeres i den, ligesom vi gør det med lægeordineret heroin.
Jane Heitmann (V), 2012-05-15:
Jeg synes da lige, jeg vil sige til ordføreren, at nu var det altså ikke mig, der introducerede begrebet videnskabelig tilgang og dermed også evidens.
Så jeg spørger bare sådan i al mindelighed ordføreren, om hun ikke lige vil indvie os i den her videnskabelige tilgang, og hvad det præcis er for noget evidensbaseret materiale, som ordføreren taler om.
Altså, hvor mange narkomaner kan vi regne med ikke er narkomaner mere om f.eks. 1 år, når de har været en tur inde over fixerummet?
Tom Behnke (KF), 2012-05-15:
Når vi nu i hvert fald tilnærmelsesvis er enige om, at et af mange argumenter i forbindelse med at reducere antallet af dødsfald er, at der i tilfælde af en overdosis er lægefagligt personale til stede, og at der er stor risiko for, at man tager en overdosis, hvis man har været væk fra misbrugsmiljøet i en periode og kommer tilbage, hvordan harmonerer det så med forslagets tekst?
Der står klart og tydeligt i § 3 b, at forudsætningen er, at man er en person med en stærk afhængighed som følge af et længere og vedvarende misbrug af euforiserende stoffer.
Det udelukker jo folk, der lige har siddet 6, 12 eller 18 måneder i fængsel, for de har jo ikke et længere og vedvarende misbrug, så de er udelukket fra at bruge det her, er det ikke korrekt forstået?
Stine Brix (EL), 2012-05-15:
Jamen jeg kan overraske ordføreren med, at i dag må man også befinde sig lige ude foran en rygekabine.
Det er der ikke noget nyt i.
Tom Behnke (KF), 2012-05-15:
Der bliver sagt i indledningen, at den kriminalitet, der findes i forbindelse med stofmisbrug, altså det illegale marked, dødens købmænd på den ene side, hvor man handler stofferne, og på den ene side al berigelseskriminaliteten, indbrud, røveri, tyveri osv., jo allerede eksisterer i dag, som om at det så er en given ting, vi bare må acceptere at der er.
Nej, det vil vi ikke fra konservativ side.
Vi vil bekæmpe det og bekæmpe det, for det er helt almindelige mennesker, der bliver udsat for indbrud hver eneste dag, op mod 50.000 familier om året.
Men med regeringens forslag her vender man det blinde øje til og siger, at det kan da godt være, at pengene, der har finansieret det her fix, kommer fra et indbrud oppe ved hr. Joachim B. Olsen, og det er hans fladskærms-tv, der er blevet omsat.
Det må vi jo bare acceptere, det skete jo alligevel.
Nej, hvorfor ikke lave en løsning, der gør, at man ikke behøver at gå ud og lave kriminalitet for at skaffe penge til sine illegale stoffer?
Hvorfor ikke lave en ordning, der gør, at man ikke behøver at holde liv i dødens købmænd og alle dem, der sidder i følgeindustrien af det her?
Løsningen er jo at sørge for, at de her mennesker kan få udleveret de stoffer, de har behov for at indtage, indtil de kan komme i behandling, og gøre det på en måde, så de rent faktisk vælger at gå derhen og derfra i behandling.
Astrid Krag (S), 2012-05-15:
Jeg vil gerne starte med at takke for debatten, jeg synes, den har været engageret og nyttig.
Jeg vil også sige mange tak for ordførernes kommentarer til lovforslaget her, som har til formål at skabe det retlige grundlag for oprettelse og drift af stofindtagelsesrum, hvor stærkt afhængige stofmisbrugere kan indtage deres stoffer i hygiejniske omgivelser og under overvågning af kvalificeret personale.
Når regeringen ønsker at skabe det retlige grundlag for det, hænger det jo sammen med, at samfundets mest udsatte grupper fortjener en særlig opmærksomhed, og at det enkelte menneske skal være omgivet af respekt, krav og omsorg.
Regeringen ønsker at gøre op med marginalisering, med udstødelse og med uværdige livsbetingelser og har den ambition, at den store dødelighed blandt stofmisbrugerne skal nedbringes, og at de skader, problemer og gener, som er forbundet med stofmisbrug, skal reduceres.
Den ambition kan stofindtagelsesrum være med til at indfri.
Det mener de kommuner, der ønsker stofindtagelsesrum som en del af deres samlede tilbud til stofmisbrugerne, og det synes bekræftet af erfaringer fra udlandet, hvor der er oprettet mere end 90 stofindtagelsesrum, de første for mere end 20 år siden.
Det skal vi holde fast i, inden vi fortaber os i alle mulige mere eller mindre teoretiske diskussioner om, hvad stofindtagelsesrum mon vil betyde.
I praksis har de vist sig at virke i andre lande, hvorfor skulle de så ikke også kunne gøre det i Danmark?
Jeg vil også gerne her fra talerstolen beklage den korte høringsfrist og gentage Folketingets formands pointe om, at høringsberettigede under udvalgsbehandlingen kan fremsende høringssvar.
Det ligger desværre ikke i mine hænder at opfordre til det, da lovbehandlingen nu er hos udvalget, men den mulighed er der jo.
Jeg beklager i hvert fald den korte høringsfrist.
Så jeg skal henvise lovforslaget til Folketingets velvillige behandling, og jeg stiller mig selvfølgelig til rådighed for udvalgsarbejdet og de spørgsmål, der skal stilles.
Så tager jeg i øvrigt ved en anden lejlighed meget gerne den brede debat om vores samlede indsats i forhold til mennesker, der lider af narkotikamisbrug i vores land, og kan oplyse, at vi til sommer får resultatet af Sundhedsstyrelsens revurdering af, hvorvidt rygeheroin med fordel kan medtages i den ordning, vi har i dag med lægeordineret heroin.
Så diskussionen får vi under alle omstændigheder igen.
Så synes jeg også bare, at jeg gerne vil kvittere for den meget store optagethed, jeg synes at have oplevet her i Folketinget i dag, i forhold til at gøre, hvad vi kan, for at hjælpe vores stofmisbrugere.
Tom Behnke (KF), 2012-05-15:
Kan ministeren bekræfte, at langt hovedparten af de dødsfald, der sker blandt stofmisbrugere som følge af deres stofmisbrug, skyldes, at de tager en overdosis, altså at de får for meget stof, der lammer kroppens organer, og at det er det, de dør af, hvis de ikke bliver reddet, bliver fundet eller hvis ingen griber ind og gør noget.
Altså at det er overdosis – også kaldet OD – langt de fleste dør af, og at grunden til, at de gør det, er, at de ikke rigtig ved, hvor stærke stofferne er, når de køber de illegale stoffer.
Nogle misbrugere gør det, at de prøver at skyde lidt ind først for lige at mærke, hvordan det er, inden de tager den mængde, de tror de skal have for at tilfredsstille det behov, de har.
Er det ikke korrekt, at det vel egentlig er det, der er den væsentligste årsag til, at vi har de mange dødsfald?
Altså at man køber et stof, som man ikke helt ved hvor stærkt er, og så får man en overdosis, og hvis man ikke bliver fundet, så dør man.