Ellen Trane Nørby (V), 2011-05-31:
Tak til statsministeren for redegørelsen.
Det er betonarbejderen, der har bygget de store konstruktioner i samfundet, og som hver dag bygger de veje, de broer og de bygninger, som vi færdes i.
Det er skolelæreren, der hver dag underviser Freja, Sebastian og Muhammed i dansk og dermed lægger fundamentet til vores vidensamfund.
Det er SOSU-assistenten, der giver kærlig omsorg til de ældste danskere.
Det er landmanden, der hver dag producerer sunde fødevarer af høj kvalitet og hvert år indtjener store eksportindtægter til Danmark.
Det er iværksætteren, der har forvandlet en god idé til arbejdspladser, og det er de danske virksomheder, der hver dag udvikler og eksporterer varer, som skaber job og indtægter til vores fælles kasse.
De er hårdtarbejdende danskere, og det er dem – og ikke os politikere eller bestemte partier – der har bygget det stærke danske velfærdssamfund.
Selv om de gerne vil tage patent på det, er det hverken fru Helle Thorning-Schmidt eller hr. Villy Søvndal, der har bygget velfærdssamfundet.
Men de to oppositionsledere kan hurtigt få velfærdssamfundet til at kollapse, hvis de med deres kasinoøkonomi spiller det fundament op, som Danmark står på.
Det er velfærdsgambling at betale gæld med ny gæld og håbe på de lette gevinster.
Danskerne viser os tillid ved at vælge præcis os.
De forventer, at vi tager hånd om de udfordringer, vi står over for, så de hver dag kan føle sig trygge.
Danskerne forventer, at vi politikere ikke lader partitaktiske hensyn styre, men at vi træffer de ansvarlige og nødvendige politiske beslutninger – også når de er svære.
Danskerne forventer, at statens husholdningsbudget stemmer, så vi også i fremtiden har råd til den kernevelfærd, vi alle værdsætter.
De forventer af os, at vi hjælper de danske virksomheder i stedet for at straffe dem, så Susanne i Skjern ikke oplever, at hendes arbejde bliver overtaget af Zian i Kina, og Thomas fra Thy ikke oplever, at hans arbejdsplads bliver nedlagt og flytter til Polen.
Danskerne forventer, at vi politikere fører en politik, så de kan føle sig trygge i deres eget hjem og skattefar ikke pludselig laver et hjemmerøveri, ved at skatterne på bolig sættes i vejret.
Vi har nu revet et år ud af kalenderen, siden sidst vi stod her.
Og igen må jeg konstatere, at det kun er partierne i den blå side af Folketingssalen – med et lille lysglimt af De Radikale – der har taget de økonomiske udfordringer alvorligt og handlet derefter.
Fru Helle Thorning-Schmidt og hr. Villy Søvndal vil fortsat føre danskerne ind i fremtiden for lånte penge krydret med tro, håb og gældsætning.
Den tak, som oppositionen sender til danskerne, er nogle ekstra skatter og afgifter på 11.000 kr. årligt for en almindelig familie.
Den tak, som S og SF sender til samfundet og det danske erhvervsliv, der skal skabe de job og den vækst, som vi har brug for, er at hæve verdens højeste skattetryk med over 30 mia. kr. i ekstra skatter og afgifter.
Oppositionens dagsorden giver ikke danskerne tryghed, den skaber ikke vækst.
Og det er de kommende generationer, der vil komme til at betale regningen for den tikkende bombe af gæld og laden stå til, som Fru Helle Thorning-Schmidt placerer under det velfærdssamfund, som hårdtarbejdende danskere har bygget op.
Derfor er jeg også glad for, at regeringen har valgt handlingens vej; at vi åbent og ærligt har sagt til danskerne, at vi sammen skal gå den ansvarlige og reformvenlige vej, fordi det er nødvendigt.
Med regeringens reformpakke, 2020-planen, har vi præsenteret et kontant langtidsbudget for Danmark, hvor vi krone for krone sikrer, at vi får råd til velfærd i fremtiden.
Vi er ved at sejle sikkert ud af krisens stormvejr.
Optimismen vender tilbage, og siden nytår er 7.700 flere kommet ud af arbejdsløshedskøen.
Og med vores vækstpakke sejler vi Danmark sikkert i havn.
Vi vil gøre det lettere at drive virksomhed i Danmark.
Vi styrker eksporten til BRIK-landene og udpeger slagkraftige eksportambassadører.
Med boligjobordningen skaber vi arbejde til den gruppe af ufaglærte og faglærte, som krisen har ramt særlig hårdt.
Ordningen er også en håndsrækning til de børnefamilier, hvor det ofte kan være vanskelligt at få familie- og arbejdsliv til at hænge sammen.
Regeringen har sammen med Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre aftalt en socialt balanceret tilbagetrækningsreform.
Jeg tror sådan set, at det er den handlekraft, som danskerne forventer af os.
Med den aftale, vi har indgået, afkorter vi gradvis efterlønnen og målretter den personer med de mindste pensionsopsparinger.
Det er solidarisk.
Jeg kan også klart sige til de mennesker, der er nedslidte og har behov for at gå tidligere på pension: Vi har tænkt på jer.
Med aftalen indfører vi nemlig en seniorførtidspension, der sikrer, at alle de, der har behov for det, let og enkelt kan få adgang til at få førtidspension, også selv om de ikke har været medlem af en a-kasse, også selv om de ikke har været medlem af en fagforening, også selv om de ikke har indbetalt til en efterlønsforsikring.
Reformen gennemfører vi ikke for at spare os ud af krisen.
Det er jeg meget godt klar over at oppositionen sikkert mange gange i dag vil beskylde os for at ville gøre, men vi gør det, fordi det er nødvendigt, og fordi det er ansvarligt.
Nye tider kræver nye løsninger.
Oppositionen siger, at den vil investere i fremtiden.
Jeg kan blot sige: Vi andre er i fuld gang.
Regeringen har i det seneste års tid igangsat offentlige anlægsprojekter for over 200 mia. kr., og de er gået til blandt andet supersygehuse, akuthuse, lægeambulancer, det præhospitale område, folkeskoler, motorveje, Metrocityringen og Femern Bælt-forbindelsen.
Vi vil nemlig hellere investere i skoler, i forskning og i sundhed, end vi vil betale raske seniorer for at trække sig tidligt tilbage fra arbejdsmarkedet på det offentliges regning; det er fejlprioritering, som vi lader S og SF stå helt alene med.
Hvis der skal være råd til velfærd, så må alle, der kan, bidrage til samfundet.
Siden 2001 har Venstre stået i spidsen for at skabe en bedre hverdag for danskerne: Vi har givet alle danskere det frie valg.
Vi har indført en behandlingsgaranti, som sikrer, at ingen patienter skal vente længere end 1 måned på behandling.
Mere end 400.000 danskere har allerede benyttet sig af det udvidede frie sygehusvalg, og patienternes tilfredshed er i top.
Vi har ændret indvandringspolitikken fra at handle om passiv forsørgelse til at handle om en fast, fair og fornuftig udlændingepolitik, sådan at folk, der i dag kommer til Danmark, kommer her for at arbejde, studere og bidrage til det danske samfund.
Med en rød regering kan det let forsvinde.
Det frie valg vil blive fortid, og skatterne vil stige brutalt.
Støttepartierne – Det Radikale Venstre og Enhedslisten – vil i stedet stå på spring med højere boligskatter og en frit valg-ordning for udlændinge, som vil have del i den danske velfærd.
Vi må aldrig nogen sinde tage de ting, vi har skabt, for givet.
Selv om danskerne har ventet længe på den kage, som Socialistisk Folkeparti og Socialdemokraterne har bagt, så er opskriften stadig den samme.
S og SF’
s økonomiske kage er fortsat bikset sammen på 12 minutter og bagt på kviksand.
Det er en souffle, og vel er den pyntet og ser spiselig ud, men den er tom indeni.
Og i det øjeblik danskerne sætter tænderne i den, falder den sammen.
Det er også nok derfor, flere økonomer direkte advarer mod »Fair Løsning« .
Men S og SF lytter vel ikke til økonomerne, for det er sikkert bare noget, den borgerlige presses journalister har genfortalt, og dem vil Socialdemokraterne jo tage mediestøtten fra.
Hvis fru Helle Thorning-Schmidt gennemfører »Fair Løsning«, vil økonomerne få ret.
Gælden vil vokse, og tilliden til den danske krone vil falde.
Det vil presse renten, og dermed vil det gå hårdt ud over boligejernes og mange lejeres økonomi.
En rentestigning på blot 1 procentpoint i forhold til udlandet vil også gøre op mod 30.000 flere danskere arbejdsløse.
Den ustabilitet, vi ser der er i andre europæiske lande i dag, vil let kunne blive dagligdag i Danmark.
»Fair Løsning« er ikke fair; den banker Danmark tilbage i stedet for frem.
Når danskerne kigger på det røde udspil, så tror jeg, at mange bekymrede boligejere også vil kigge på hinanden og med bævende stemme spørge: Skal vi mon være mest bange for stigende renter eller stigende boligskatter?
To ud af fire partier i oppositionen har tydeligt erklæret, at de vil hæve boligskatterne.
Det samme vil store dele af S og SF’s bagland og deres venner i fagforbundene.
Jeg ved, at fru Helle Thorning-Schmidt gør alt for at garantere, at der ikke bliver ændret ved boligskatten.
Men hvor meget er garantien værd?
Lige så meget værd som garantien om, at der ikke kunne røres ved efterlønnen?
Lige så meget som garantien om, at der ikke kunne ændres et komma i »Fair Forandring«?
Der er meget på spil i dansk politik.
For Venstre handler det om at skabe resultater, der belønner hverdagens helte, nemlig danskerne.
Og til dem vil jeg gerne sige: Der er kun en vej at gå i dansk politik, og det er den vej, regeringen viser med reformer og ansvarlighed.
Vi har netop indgået en lang række handlekraftige og fuldt finansierede aftaler om vækst, sundhed, tryghed og afbureaukratisering.
Vi vil have helt styr på økonomien.
Vi vil vækste og reformere os ud af krisen.
Vi vil sikre, at vi har råd til at bevare og udbygge vores velfærd i dag og i fremtiden.
Det er kun på den måde, vi kan skabe tryghed for danskerne, for deres boligsituation, deres arbejde og økonomi.
Jeg skal på vegne af Venstre, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Liberal Alliance fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at Danmark står over for betydelige udfordringer.
Specielt efter finanskrisen er der de kommende år underskud i den offentlige økonomi.
Samtidig medfører befolkningsudviklingen et fald i arbejdsudbuddet – antallet af ældre uden for arbejdsmarkedet vil stige.
Det øger presset på de offentlige finanser – det kræver politisk handling.
En ansvarlig økonomisk politik sikrer Danmark imod en gældsfælde, og dermed skabes mulighed for en fortsat lav rente til gavn for både virksomheder og familier.
Vækstvilkårene for erhvervslivet skal styrkes.
Det skal være attraktivt at skabe nye job og drive virksomhed i Danmark, ligesom eksporten skal styrkes.
Den aftalte tilbagetrækningsreform er med til at sikre balance i den offentlige økonomi.
Alle seniorer, der er slidt ned, sikres mulighed for at gå på seniorførtidspension, uafhængigt af efterlønsbidragsindbetaling.
En ansvarlig økonomisk politik sikrer ressourcer til god velfærd, herunder nye initiativer inden for sundhedsområdet til gavn for syge og udsatte«.