Pernille Skipper (EL), 2013-04-05:
Tak for det.
Først vil jeg sige tak for, at man har indkaldt til den her forespørgselsdebat i dag.
Jeg synes, det er helt grundlæggende vigtigt, at ytringsfrihed og øvrige grundlæggende frihedsrettigheder er noget, som vi diskuterer jævnligt i Folketinget.
Kun på den måde kan vi sikre, at vi fastholder vores frihedsrettigheder, og at vi også udvikler dem og beskytter dem mod både direkte og indirekte angreb.
Jeg er sådan set helt enig med forespørgerne i, at der er områder, hvor vores ytringsfrihed er under pres, og det er rigtig vigtigt, at vi tager hånd om de problemer, vi oplever.
En af de ting, som optager Enhedslisten, er f.eks. sagen om Roj TV, altså en kurdisk tv-station, der sender fra Danmark.
Vi skal huske på, når vi taler om ytringsfrihed, at det ikke kun handler om retten til at sige, hvad man mener.
Vi synes i den forbindelse, at det er bekymrende, at regeringen har fremsat et forslag, der skal ændre reglerne for Radio- og tv-nævnet og dermed gøre det nemmere at lukke tv-stationer.
Det synes vi er særlig bekymrende, fordi det sker på baggrund af en enkeltsag, som ikke er færdigbehandlet ved domstolene endnu.
Hvis dommen fra byretten over Roj TV bliver stadfæstet, vil det være strafbart at dække konflikter for ensidigt.
Smag lige på det – altså at der kan være en nyhedsdækning, der er for ensidig til, at den er acceptabel i det danske samfund.
Det er problematisk, for så blander vi os i, hvilken nyhedsstrøm borgerne kan modtage.
På samme måde er det bekymrende, at statsministeren, da hun sad til møde med premierministeren for det land i verden, der har fængslet flest journalister, nemlig den tyrkiske premierminister, Erdogan, øjensynligt ikke påpegede, at Tyrkiet har nogle gevaldige problemer i forhold til ytringsfriheden, men tværtimod forsikrede, at vi i Danmark er ved at vedtage et lovforslag, der kan gøre det muligt at lukke en tv-station.
Jeg kan nævne flere konkrete eksempler fra den seneste tid.
Det var ikke kønt.
Det var heller ikke kønt, da den kinesiske præsident var på besøg i København; der var flere tilfælde, hvor borgere, der ønskede at kritisere Kinas behandling af tibetanerne, fik frataget deres tibetanske flag og blev flyttet fra steder, hvor de stod og flagede, og en hel demonstration blev pludselig på mystisk vis gemt bag ved politibiler, da præsidenten skulle forbi.
Hvis vi som Folketing skal sikre de bedst mulige vilkår for ytringsfriheden, skal vi ikke kun sørge for, at der ikke sker direkte overgreb fra statens side; vi skal også tage hånd om sådan nogle sager her og rette til, sådan at der er fri mulighed for at komme med sin holdning.
Men vi skal også sikre, at der er de bedst mulige rammer for, at man føler, at man tør ytre sig.
Det betyder selvfølgelig, at mennesker, der truer eller udøver vold på grund af andre menneskers ytringer, skal findes.
Og de skal retsforfølges.
Det betyder, at vi bør tage det alvorligt, når vi f.eks. ser undersøgelser, der viser, at 40 pct. af de offentligt ansatte frygter negative konsekvenser, hvis de ytrer sig negativt om deres arbejdsplads.
Den opgave, vi har i Folketinget,
er på den ene side at sørge for, at der ikke sker overgreb og angreb på ytringsfriheden, og at den lovgivning, vi vedtager, ikke er unødigt indskrænkende, og på den anden side at sørge for, at der positivt findes de bedst mulige rammer for, at alle i befolkningen tør og kan ytre sig om deres holdninger og modtage den information, de har behov for, for at kunne danne sig deres egen mening.