runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henriette Kjær (KF), 2008-12-02:
Jeg er aldrig afvisende over for at diskutere noget sådant, men jeg vil ikke love noget på forhånd.
Jeg synes, det er lidt ærgerligt.
Vi har lige fået en rapport, der viser, at det egentlig går ganske godt for bibliotekerne, og regeringen har besluttet sig for at nedsætte et udvalg, der skal prøve at forholde sig til nogle af de problemstillinger, bibliotekerne vil stå over for i fremtiden.
Og så prøver man fra Socialdemokraternes side med det her beslutningsforslag at få en meget konfrontatorisk diskussion om bibliotekerne, hvor det er mit indtryk, at vi herinde faktisk er bredt enige om, at det er en kommunal opgave, at det er et gratis gode for borgerne, at bibliotekerne selvfølgelig skal følge med udviklingen, at der skal ny teknologi ind på bibliotekerne, at de også skal være lokale samlingssteder osv.
Det er mig så lidt uforståeligt, at man går så aggressivt til regeringen.
Men vi er i gang med arbejdet, og det er klart, at hvis det bare er det her, man vil prøve at ophøje til en beretning i udvalget, så kan vi ikke være med.
Pernille Frahm (SF), 2008-12-02:
Nu har jeg prøvet sådan at finde ud af, hvad spor ordføreren egentlig er på.
For det går godt, det viser rapporten, siger ordføreren.
Men alligevel skal man nedsætte en gruppe, der skal undersøge problemerne.
Hvorfor det, hvis det går så godt?
Anders Samuelsen (LA), 2008-12-02:
Jeg anerkender, at den socialdemokratiske ordfører er kulturordfører og ikke skatteordfører og derfor måske ikke er bevidst om, at der allerede i dag findes forskellige skatteprocenter rundtom i landet.
Kommunerne har faktisk forskellige skatteprocenter, så det er sådan set ikke et ukendt begreb.
Eksperimentet med 40 pct. på Fyn burde man måske i virkeligheden have gennemført for alvor, for det ville virkelig have vist, hvor fantastisk en god idé det er at få sat skatten ned til maks. 40 pct.
Det bekræftede skatteministeren jo også, da han sagde, at alle så ville flytte til Fyn, og at virksomhederne vil flytte derover.
Det var jo nok et tegn på, at det faktisk ville have været en god idé.
Men for at vende tilbage til denne diskussion, så spørger jeg da mig selv, hvorfor det er, at vi herindefra skal beslutte, at der skal formuleres fælles overordnede visioner for adgangen til kulturoplevelser via folkebibliotekerne.
Jamen hvis der er behov for det lokalt, så lad dem dog beslutte det.
Og så begynder vi at skulle beslutte, hvordan alle folkeskoler i det her land skal se ud, i stedet for at lade forskelligheden leve, lade friskolerne leve, lade privatskolerne leve, lade de kommunale folkeskoler leve og udvikle sig, give dem en større selvejende status, så man kan få en differentiering og kan blive inspireret af hinanden på kryds og tværs, i stedet for at forestille sig, at det er os herindefra, der skal inspirere så specifikt og detaljeret, som jeg er overbevist om at det her lynhurtigt vil udvikle sig til.
Mogens Jensen (S), 2008-12-02:
Nu fik jeg ikke et svar fra ordføreren på, hvad det er for konkrete ting af det, som ordføreren står og nævner, som Liberal Alliance synes er dårligt.
Altså, hvad er det, man ikke kan være med på?
For det her er jo lige præcis nogle overordnede rammer - det må det jo være - men det er en retning, det er nogle principper for, hvordan biblioteksvæsenet skal udvikle sig.
Er det ikke det, der ligger i en strategi?
Så udfører man inden for rammerne opgaven ude lokalt.
Nu er hr. Anders Samuelsen jo ordfører for et parti, der selv har eksperimenteret lidt med at trække i land igen - var det ikke noget med nogle lokale skatteprocenter rundtomkring i landet og sådan noget, som så ikke blev til noget?
- men er det ikke fornuftigt nok at have en overordnet ramme, når vi nu er et lille land, så der ikke er væsensforskel på at gå på biblioteket oppe på Skagen eller i Købehavn, bl.a. hvad angår, at tilbuddet skal være gratis?
Eller er Liberal Alliance uenig i det?
Anders Samuelsen (LA), 2008-12-02:
Det er jo lige netop eksemplet på, hvorfor det måske er rimelig meningsløst at kaste sig over denne opgave, for i de her fem punkter nævner man sådan nogle ting i nogle brede formuleringer, sådan at det er meget svært for nogen at være imod det her, og så er vi alle sammen for det, og så er det jo meget fint.
Det var også derfor, jeg henviste til de sidste sætninger i anden spalte i beslutningsforslaget, hvor man for alvor begynder at bevæge sig ind på »skal«-ordene - de ting, som beslutningsforslagsstillerne forestiller sig at der skal lægges vægt på, og som, hvis man først går i gang med det her arbejde, åbner op for en stor risiko for, at vi så virkelig begynder at blive detailorienterede.
Vi kan nemlig rigtig godt lide at være detailorienterede herinde i Folketingssalen, og fordi vi måske enten har oplevet en rigtig god ting eller en skidt ting på vores lokalbibliotek, skal vi ligesom trække den definition ned over hovedet på de enkelte, og det er meget bekymrende set fra min side.
Anders Samuelsen (LA), 2008-12-02:
Folkebibliotekerne er og har været en meget, meget central institution i udviklingen af vores velfærdssamfund, i tilgængelighed til viden blandt alle unge, midaldrende og gamle.
Det er vigtigt, at vi har folkebibliotekerne, og at vi fortsat har folkebibliotekerne.
Det, der samtidig også er vigtigt, synes vi i Liberal Alliance, er, at engagementet i folkebibliotekerne i høj grad føres fra lokal side, at det er fra lokal side, at man bruger, udvikler, udnytter folkebibliotekernes muligheder.
Derfor er vi også noget bekymrede over et forslag som det her.
Det lyder meget godt, at man skal lægge en national strategi - positivt ladet, fremadrettet, og hvad man ellers kan sige af den slags overskrifter - men hvis man læser efter i beslutningsforslaget, kan man ikke lade være med lynhurtigt at begynde at bruge ordet skal, altså, at vi herinde fra Folketinget skal begynde at definere, hvad det så er, man skal gøre med sit folkebibliotek.
Jeg ikke sikker på, at vi er eksperterne på det.
Jeg tror, at det er meget forskelligt fra område til område.
Vi har tilhørere inde i salen i dag, unge, ældre, midaldrende, vi har dem også ude bag skærmene i dag, og jeg tror, at alle vil have en meget forskellig opfattelse af, hvad det er for en oplevelse, man har, når man kommer på sit lokale bibliotek, eller hvordan man nu har valgt at indrette det ude lokalt, og der vil man højst sandsynligt også opleve, at man kan blive - netop fordi der er sådan en differentiering ud over landet - inspireret af hinanden på kryds og tværs.
Det er netop sådan noget, som vi vil komme til at få mindre af, hvis vi for alvor begynder at låse os fast på sådan nogle nationale strategier for, hvad folkebibliotekerne skal indeholde.
F.eks. står der her, at fremtidens folkebiblioteker skal være centre for lokale netværk, folkebibliotekerne skal fungere som en katalysator for samarbejde mellem borgere på tværs af institutioner, foreninger, virksomheder og sociale og politiske grupperinger.
Med folkebibliotekerne skal vi sikre et reelt vidensamfund.
På den ene side er det sådan nogle ret konkrete tiltag, og på den anden side er det nogle meget højtflyvende overordnede visioner.
Jeg synes, at vi skal være meget forsigtige med det.
Jeg tror på, at inspirationen skal komme og den skal ligge ude lokalt fra ildsjælene, som går ind i det her arbejde, og det skal ikke defineres i detaljer inde fra Folketingssalen, selv om vi synes, det kunne være interessant også at kaste os over det emne.
Mogens Jensen (S), 2008-12-02:
Nu var det jo spændende at høre ordføreren for Liberal Alliance, fordi vi her i hvert fald helt klart så en forskel på Det Radikale Venstre og Liberal Alliance med hensyn til at ville være med til at prøve at lave nogle også landsdækkende rammer for bibliotekerne, så man lokalt ikke bare står alene med sine udsigter og fremtidsmuligheder.
Er det, at det stadig væk skal være et gratistilbud, at det stadig væk skal være en opgave at sikre tilgængelighed for de læse- og it-svage?
Hvad er det konkret for nogle ting i de fem punkter, som Liberal Alliance ikke kan tilslutte sig?
Henriette Kjær (KF), 2008-12-02:
Jeg anerkender overhovedet ikke, at det er et problem.
Jeg vil sige, at i modsætning til da jeg var ung, har nutidens ungdom meget bedre muligheder for at komme i kontakt med den litteratur, der er på bibliotekerne.
De kan nemlig sidde og søge på computer, og uanset at de ikke rent fysisk befinder sig på et bibliotek, kan de finde ud af, hvilke bøger der er.
Dem kan de bestille, og dem kan de få temmelig hurtigt.
Det er en helt anden og mere gunstig situation, der er på bibliotekerne i dag, end tidligere.
Pernille Frahm (SF), 2008-12-02:
De der udenlandske børn, der er lektiehjælp for, er formentlig danske statsborgere alle sammen, vil jeg bare lige - i en parentes - bemærke.
Så vil jeg nævne et af problemerne.
Vi har tørre tal, der viser, at hver anden filial er forsvundet i løbet af de sidste 20 år, og at specielt efter strukturreformen er yderligere hver femte filial forsvundet.
Så vi står altså med et meget nedskåret, nedbarberet, antal af filialer.
Her siger Danmarks Bibliotekarforbund: Vi er ved at miste en ungdomsårgang, for det er de unge, der lider, når tilgængeligheden forsvinder.
Altså, når der bliver længere til biblioteket, er det de unge, som ikke har bil, og som ikke altid kan lokke deres forældre til at køre, der ikke kommer på bibliotekerne.
Det er et kæmpeproblem, for fremtidens biblioteksbrugere dannes nemlig nu; det er de unge nu.
Hvad vil ordføreren gøre ved det problem?
Og det er et problem.
Henriette Kjær (KF), 2008-12-02:
Jeg ved ikke, om jeg har brugt ordet problemer.
Der er udfordringer med digitaliseringen og ny teknologi.
Det er nogle udfordringer, bibliotekerne står over for.
Jeg mener, de fleste biblioteker er utrolig gode til at matche udviklingen, til at binde lokalsamfundet sammen, til at lave lektiecafeer.
Man kan ikke komme ind på et bibliotek, hvor der ikke er særlig lektiehjælp for udenlandske børn eller for bogligt svage børn osv.
Det går godt, men derfor kan der godt være nogle udfordringer, som kan være lidt svære for det enkelte bibliotek at stå alene med.
Og vi er da parate til at gå ind og se på, hvordan man får dem løst bedst muligt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-03:
Vi kommer det ikke nærmere.
Jeg kan kun sige, at jeg er helt ansvarlig, og jeg tager ansvaret for det, jeg gør.
Line Barfod (EL), 2008-12-03:
Jeg er fuldstændig bekendt med, at det er ministerens ansvar.
Jeg kender også ministeransvarsloven, og hvad der ellers er af regler for ministre.
Det ændrer ikke på, at det er en helt, helt usædvanlig situation.
Lovgivningen er i sig selv meget usædvanlig, idet der ligger så stor en beslutning hos én minister, uden at der er en domstol inde over.
Men det er også helt usædvanligt, at en minister siger, at man er utilpas ved at træffe en konkret beslutning i en konkret sag, og særlig i noget, der har så stor betydning og er omgivet af så meget hemmelighedsfuldhed.
Derfor er det væsentligt for folkestyret, som jeg ved ministeren går ind for, at vi får oplysninger om, hvad der ligger i ministerens bemærkning om at være utilpas.
Er det på grund af reglerne, eller er det på grund af den konkrete sag?
Så meget må ministeren dog kunne løfte sløret for, om det er den generelle ordning eller det er den konkrete sag, hvor ministeren er utilpas.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-12-03:
I modsætning til stort set alle andre i det her land har ministeren jo altså set PET's beviser, går jeg ud fra.
Det kan ministeren måske bekræfte eller afkræfte.
Man kunne jo spørge ministeren: Hvorfor valgte ministeren ikke, hvis ministeren var utilpas ved de beviser, PET forelagde, at sende sagen for en domstol?
Der bliver sagt, at ministeren har nedsat et udvalg, og at det er det, man gør, hvis der er noget, man er i tvivl om.
Men hvis ministeren er utryg ved den nuværende lovgivning, burde man så ikke sige, at så stopper vi med at bruge den her lovgivning, indtil vi finder ud af, hvad det udvalg kommer frem med?
Hvad mente ministeren, da hun for kort tid siden udtalte, at der var for meget »politistat« i de gældende regler for administrativ udvisning?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-03:
Jeg handler efter den lov, vi har, hvad enten jeg træffer den ene eller den anden beslutning.
Men jeg er i min gode ret til at forsøge at få undersøgt, om det kan gøres bedre.
Det er sket med det udvalg, der er nedsat.
Jeg har argumenteret for, at der skulle nedsættes et udvalg.
Der er blevet nedsat et udvalg for at se på, om reglerne kan ændres.
Jeg kan kun gentage, at jeg tager ansvaret for det, jeg gør.
Hvad enten jeg gør det ene eller det andet, tager jeg ansvaret for det.
Jeg har ikke prøvet at rende fra noget som helst i den sag, som hr. Morten Østergaard henviser til, og som jeg i øvrigt ikke agter at svare yderligere på.
Det kan jeg ikke, og det ved hr. Morten Østergaard.
Der er nedsat et udvalg.
Det er det, man må gøre, hvis man ønsker reglerne ændret.
Morten Østergaard (RV), 2008-12-03:
Det er meget vanskeligt at have et samarbejde med integrationsministeren, når man stiller spørgsmål, som jeg har gjort til skriftlig besvarelse med baggrund i en udtalelse, som ministeren har bekræftet og følt sig korrekt citeret for, og man så får svar, der direkte henviser til, at det sådan set er justitsministerens bord, for det er justitsministeren, der indstiller til integrationsministeren.
Jeg synes, at det er en højst besynderlig adfærd, fordi det, som blev oplyst i 2002 til Folketingets Retsudvalg af den daværende integrationsminister, hr. Bertel Haarder, jo var, at integrationsministeren på baggrund af en indstilling fra justitsministeren selv traf sin beslutning om udvisning.
Den endelige vurdering foretoges af integrationsministeren.
Derfor må det være rimeligt at forlange, at integrationsministeren i dag redegør for den utilpashed, integrationsministeren tilsyneladende har haft, og det forhold, at ministeren føler sig underkendt to gange af Højesteret, og om det fører til, at den endelige afgørelse, der ene og alene er integrationsministerens, nu skal ændres.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-03:
Jeg tager altid ansvaret for det, jeg gør, og er der noget, jeg vil have lavet om, forsøger jeg inden for regeringen at få lavet tingene om og få researchet tingene.
Det har så i den her sag ført til, at der er nedsat et udvalg, som jeg afventer.
Morten Østergaard (RV), 2008-12-03:
I Politiken den 21. november 2008 sagde ministeren: »Jeg har været utilpas ved det.
Og jeg har det skidt med, at jeg har truffet en beslutning, som Højesteret nu to gange har underkendt.
Jeg fulgte jo i sin tid justitsminister Lene Espersens indstilling om at udvise tuneseren.
Derfor er det rimeligt nu at få at vide, om Højesterets kendelse får Justitsministeriet og PET til at genoverveje beslutningen om udvisningen.«
Der er det, man må sige til ministeren: Nej, sådan er det ikke.
Integrationsministeren må tage ansvaret selv.
Derfor er det rimeligt på baggrund af de her udtalelser i det offentlige, som ministeren efterfølgende har bekræftet at ville stå ved og være korrekt citeret for at få at vide, om det at føle sig underkendt to gange af Højesteret fører til, at ministeren genovervejer sin beslutning, og om det kan føre til en nærmere redegørelse for, hvordan ministeren føler sig underkendt af Højesteret.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-03:
Jamen fru Johanne Schmidt-Nielsen kan overhovedet ikke gå ud fra noget som helst, der ikke har været oplyst her i Folketinget.
Jeg gentager: Jeg er meget tilfreds med, at der er nedsat et udvalg til at se på det, og det forstår jeg sådan set ikke at fru Johanne Schmidt-Nielsen ikke også er meget tilfreds med.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-12-03:
Jeg er med på, at ministeren ikke må udtale sig om den konkrete sag, men hvis ministeren var utilpas og følte sig utryg ved at skrive under på den her administrative udvisning, hvorfor lod ministeren så ikke bare være?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-03:
Problemstillingen, hvis man kan kalde den det, er jo den samme, og jeg kan kun svare det samme, nemlig at det jo altid er et spørgsmål om, hvordan magtfordelingen skal være i Danmark.
Vi har grundlovens § 3, og jeg mener, at en regering hele tiden er forpligtet til at se på, om vi har den rette magtfordeling, og om der er noget, der skal justeres.
Som bekendt blev loven i 2002 gennemført ret hurtigt, og nu har vi altså nedsat et udvalg for at se, om balancen mellem den udøvende og den dømmende magt er den rigtige.
Line Barfod (EL), 2008-12-03:
Det er fuldstændig korrekt, at hvis man ønsker reglerne ændret, er det det, man skal arbejde på.
Men ministeren træffer jo også en helt konkret afgørelse, og det er væsentligt for Folketingets vurdering at få en forklaring på, hvad der ligger i ministerens udtalelse om, at ministeren var utilpas ved at træffe den konkrete afgørelse.
Det er jo et problem for Folketinget og for demokratiet, når vi får at vide, at en minister har truffet en afgørelse, som ministeren er utilpas ved.
Det har vi behov for at få belyst: Hvad ligger der i det?
Det er jo en meget, meget alvorlig afgørelse, ministeren har truffet, med vidtrækkende konsekvenser for den person, afgørelsen er truffet for, og derfor har vi et behov for at få at vide, hvad der ligger i ministerens udtalelse om, at ministeren er utilpas.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-03:
Jeg har sagt, hvad jeg mener om fru Johanne Schmidt-Nielsens helt uacceptable gengivelse af, hvad jeg har sagt.
Jeg har ikke yderligere at svare til fru Johanne Schmidt-Nielsen.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-12-03:
Når en minister fra en borgerlig-liberal regering udtaler, at man har en lovgivning, der indeholder for mange politistatsmetoder, giver det jo bestemt grund til bekymring.
Burde man ikke stoppe brugen af de her metoder, stoppe brugen af den her lovgivning, hvis ministeren mener, at den er et udtryk for politistatsmetoder, frem for alene at nedsætte en arbejdsgruppe?
Det er fint og vigtigt, at der er nedsat en arbejdsgruppe, men den kan jo arbejde i en lang periode, hvor en gældende lovgivning, som ministeren altså mener er et udtryk for politistatsmetoder, kan fungere.
Det var det ene spørgsmål.
Ministeren har altså konsekvent nægtet at svare på, hvad det er, ministeren konkret mener med sin udtalelse om, at det her er et udtryk for politistatsmetoder i den konkrete sag.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om ministeren kunne give et overordnet eksempel på, hvad politistatsmetoder betyder ifølge ministeren.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-03:
Jeg påtager mig det ansvar, jeg har efter loven, og i det omfang jeg synes den skal laves om, arbejder jeg for det.
Line Barfod (EL), 2008-12-03:
Det er fastslået som grundlæggende retsprincipper allerede ved Nürnbergdomstolen, at man ikke har pligt til at følge det, hvis det er i strid med de helt grundlæggende regler.
Og jeg går ud fra, at ministeren, som jo også kender hele forløbet omkring Tvindloven og tamilsagen osv. meget grundigt og har skrevet og udtalt sig om det gentagne gange, ved, at der er tilfælde, hvor man altså skal følge det, man selv mener er det rigtige, det, man mener er de helt grundlæggende retsprincipper, herunder magtens tredeling, herunder at der skal være offentlighed i retsplejen, herunder at der skal være domstolskontrol af så væsentlige beslutninger.
Det går jeg ud fra ministeren er enig i.
Derfor mangler vi stadig at få et svar på, hvad det er for nogle konkrete elementer i de nugældende regler, som ministeren mener er udtryk for politistatsmetoder.
Hvis vi ikke kan få afklaret, hvad det er, må man jo gå ud fra, at det er hele den ordning, der er, som ministeren mener er udtryk for politistatsmetoder, og at ministeren altså påtager sig det personlige ansvar for at træffe en beslutning ud fra noget, som ministeren mener er politistatsmetoder.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-03:
Jeg forstår ikke fru Line Barfod, der nu sår tvivl om, hvorvidt jeg har pligt til at følge loven.
Selvfølgelig har jeg det, og det agter jeg fortsat at gøre.
Line Barfod (EL), 2008-12-03:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Men når ministeren siger, at hun har pligt til at følge loven, er jeg ikke enig i ethvert tilfælde, og det ved ministeren også godt.
Der er nogle tilfælde, hvor ministeren - hvis ministeren virkelig er utilpas ved beslutningen, og hvis ministeren mener, der er tale om politistatsmetoder - har en forpligtelse tilikke bare at følge ordrer.
Det går jeg ud fra at ministeren er enig i.
Derfor vil jeg stadig væk gerne høre: Hvad mener ministeren med udtrykket politistatsmetoder?
Hvad er det for nogle konkrete elementer i de regler, der er gældende i dag, som ministeren mener er udtryk for politistatsmetoder?
Det er jo væsentligt at finde ud af, hvis vi skal få afklaret, om ministerenhar pligt til at følge reglerne, eller ministeren tværtimod har pligt til ikke at følge dem.
Hvad er det helt konkret ministeren mener er politistatsmetoder?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-03:
Hr. Morten Østergaard kan kun få at vide - og det er en konstatering og ikke et tilsagn - at jeg handler efter den til enhver tid gældende lov.
Morten Østergaard (RV), 2008-12-03:
Det er jo ubestrideligt, og der er det jo bare sådan, at vi så vender lidt tilbage, for den nugældende lov siger, at det er integrationsministerens endelige beslutning, om der skal ske en administrativ udvisning.
Nu ved jeg, at ministeren ikke ønsker at diskutere den sag nærmere netop nu, men der kunne ministeren jo så overveje, om det at være blevet underkendt to gange af Højesteret kunne føre til en ændring af den beslutning, som altså alene er ministerens i forhold til den konkrete sag.
Men samtidig må man jo sige, at netop nugældende lov gør, at det er ministeren, der har foden på speederen henholdsvis bremsen i forhold til yderligere administrative udvisninger.
Og vi ved jo, at regeringen har meget travlt med at lovgive på dele af det her område i den såkaldte tunesersag om vilkårene for folk på tålt ophold.
Der kunne man jo forestille sig, at ministeren i forhold til det udvalgsarbejde, som skal bringes til ophør senest den 1. februar, ligesom sagde: Jeg vil ikke som integrationsminister foretage yderligere administrative udvisninger, før retssikkerheden er bragt i orden og der kan ske en domstolsprøvelse.
Kunne vi ikke få det tilsagn fra ministeren?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-03:
Som minister har jeg pligt til at handle efter den til enhver tid gældende lov.
Morten Østergaard (RV), 2008-12-03:
Jeg synes sådan set, det er glædeligt, at ministeren ikke i dag ligesom forsøger at dække sig ind og tage afstand fra de udtalelser.
Jeg synes også, det er helt rimeligt, at der er nedsat et udvalg, og jeg vil også gerne anerkende, at det jo bl.a. er ministerens værk, at der er et sådant udvalg i gang, og at justitsministeren for nylig i forbindelse med Højesterets kendelse sagde, at der nu bliver en domstolsprøvelse af administrative udvisninger i fremtiden.
Det er jo et godt og positivt fremskridt.
Derfor vil jeg bare spørge ministeren - for nu at undgå, at ministeren bringer sig selv i yderligere situationer, hvor ministeren kunne blive utilpas - om det er sådan, at også eventuelle beslutninger om administrativ udvisning vil afvente det her udvalgsarbejde, således at nye beslutninger om administrative udvisninger fremover vil blive domstolsprøvet.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-03:
Det er jo det sædvanlige.
Nu drejer det sig ifølge fru Johanne Schmidt-Nielsen om politistatsmetoder.
Det har det gjort lige fra starten, jeg ville ikke påtale det i første omgang.
Politistatsmetoder er noget ganske andet end at diskutere forholdet mellem domstole og politi - og det synes jeg vi skal gøre.
Jeg forstår, at fru Johanne Schmidt-Nielsen er utilfreds med det, men det fortsætter vi altså med at gøre, og vi afventer det udvalg, der er nedsat.