Kamal Qureshi (SF), 2011-06-01:
Hver eneste gang Dansk Folkeparti tager de her sager op, er der mange af os, der sidder og prøver at undlade at tage ordet eller undlade at lade sig provokere og hidse sig op over de her ting, netop fordi der er så stor og bred en opbakning i det her Folketing imod Dansk Folkepartis holdning i det her spørgsmål.
Men alligevel er der mange af os, der på vegne af en masse mennesker, der sidder hjemme og hører på de her debatter, bliver nødt til at tage ordet.
Der er i det her samfund sindssygt mange mennesker, som knokler for at passe deres arbejde, som kæmper for at leve op til at være gode borgere i det her samfund.
Der er grønthandlere, som starter deres arbejdsdag kl. 3.00 om morgenen på det store Grønttorv og fortsætter til sent om aftenen.
Undervejs sørger de også for at aflevere deres børn i skole eller daginstitution og sidder og læser lektier med dem, når børnene kommer hjem fra skole.
Der er læger, der er sygeplejersker, og der er jurister, som har taget lange uddannelser mod alle odds, fordi deres forældre og deres familier aldrig nogen sinde har taget en uddannelse af den karakter, og derfor er de på alle mulige måder mønsterbrydere.
De her mennesker – og det gælder sådan set også mig selv – sidder hver eneste gang og holder vejret, når en sag som den forfærdelige sag i Brønderslev folder sig ud.
Når vi hører om en sag som den i Brønderslev – ud over at vi synes, at det er modbydeligt og slemt, hvad de børn blev udsat for – holder vi vejret og tænker: Tænk, hvis det var en muslimsk familie, der havde gjort det samme.
Tænk, hvad det havde betydet for Dansk Folkeparti og den dagsorden, som Dansk Folkeparti har sat.
Tænk, hvad det havde betydet for de danske muslimer.
På samme måde er enkelte overgreb i familier med muslimsk baggrund ikke udtryk for noget som helst generelt.
Hver gang f. eks. en østriger holder sine børn fanget i årevis og voldtager dem, sidder vi og holder vejret og ånder lettet op, når det viser sig, at det ikke var en muslim.
Hver eneste gang, der er nogle modbydelige præster, som ikke kan finde ud af at passe deres arbejde, men begår overgreb mod børn, sidder vi og tænker: Tænk, hvis det havde været muslimske præster, der havde gjort det samme.
Tænk, hvad det havde betydet af yderligere hetz, som Dansk Folkeparti kunne have rettet mod de danske muslimer.
Er det så ensbetydende med, at de her overgreb ikke foregår i muslimske miljøer?
Selvfølgelig er det ikke det.
Selvfølgelig er der personer, der er lige modbydelige, uanset om de har den ene eller den anden religiøse baggrund.
Men Dansk Folkeparti har en tendens til at skabe en konstant hetz.
Jeg nævnte før, at der hvert eneste år – afhængigt af estimatet – er alt fra 10.000 til 13.000 overgreb mod minoritetsgrupper i det danske samfund.
Omkring 80 pct. af dem er etniske minoriteter, der bliver udsat for overgreb.
De her personer bliver udsat for overgreb, fordi der er nogle, der har en opfattelse af, at det er nogle modbydelige mennesker.
Det kan godt være, at vi, der sidder herinde, kan trække på skuldrene af Dansk Folkepartis ytringer og mene, at det ikke passer, hvad de siger.
Det ved vi jo godt herinde, og derfor kan vi også svare tilbage og debattere det, men der er rigtig, rigtig mange mennesker, som tager de ord, der bliver sagt fra landets fornemste talerstol, netop Folketingets talerstol, for gode varer.
De tror faktisk på det, når Dansk Folkepartis ordfører stiller sig op her og siger, at det er en sandhed, at muslimer voldtager deres børn.
De tror faktisk på, at muslimer opfører sig sådan, fordi det jo kommer fra Folketingets talerstol, og det jo kommer fra folkevalgte politikere.
Ud over at Dansk Folkeparti bruger sager til at udøve en hetz, synes jeg, det er bemærkelsesværdigt, at angrebet foregår i modstrid med den eksisterende racismeparagraf, som jo er udformet på en sådan måde, at man kan tillade sig at sige virkelig meget i det danske samfund uden at overtræde den.
Hvad er det så, Dansk Folkepartis folk er blevet sigtet eller dømt for at sige?
Det er lige præcis det her med, at man i en større kreds ikke kan tillade sig at sige, at en gruppe som muslimerne voldtager deres børn, for dermed kan man skabe en hetz.
Så den her paragraf er på ingen måde for omfattende.
Tværtimod er den en øvre grænse for, hvad vi i det danske samfund kan tillade os, for at det ikke skal udvikle sig til en hetz mod minoritetsgrupper.