Frank Aaen (EL), 2008-01-18:
Jeg vil starte med at sige tak til SF og De Radikale, som har udtrykt positive tanker om forslaget.
Folketinget tager meget jævnligt stilling til aftaler om, hvordan mennesker og virksomheder skal behandles skattemæssigt, når der er flere lande indblandet - hvordan man f.eks. skal beskatte en person, der flytter til et andet land, men stadig har en indkomst fra Danmark, eller hvordan virksomheder, der er datterselskaber i andre lande, skal beskattes.
Det kaldes dobbeltbeskatningsaftaler, men i modsætning til, hvad man umiddelbart kan udlede af det navn - dobbelt skat - går de faktisk ud på det modsatte, nemlig at undgå dobbeltbeskatning, altså at man ikke kan beskattes to gange af den samme indkomst, eller at en skat i det ene land modregnes i eventuel skat i det andet land.
Det er altså en beskyttelse af borgerne og af virksomhederne, som bliver reguleret med disse dobbeltbeskatningsaftaler, og en sådan beskyttelse gælder i øvrigt også for samfundets vedkommende.
De, der prøver at unddrage sig skat, kan nemlig eventuelt blive omfattet af en ændret aftale, og derfor vil vi så tidligt som i næste uge se Folketinget ophæve en aftale med Frankrig, som i dag desværre giver folk mulighed for at unddrage sig skat.
Den skærpelse af lovgivningen, som faktisk sker over for pensionister, der fremover flytter til Frankrig, bliver vedtaget i Folketinget.
Det er jo indgriben over for nogle personer, og derfor har vi også i Folketinget modtaget en lang række henvendelser fra borgere og virksomheder om den sag, fordi den altså har stor betydning.
Vi synes, det er godt, og vi støtter selvfølgelig, at man laver aftalerne med Frankrig om, så folk, der har sparet skat på grund af skattefradrag i Danmark, betaler skat til Danmark, når de får pengene udbetalt.
Det er helt rimeligt og fornuftigt.
Men vi synes selvfølgelig, at en sådan lovgivning skal behandles åbent, så alle kan give sig til kende, inden den bliver vedtaget.
Det er en demokratisk ordning, men den gælder altså ikke på det område, vi taler om her i dag, og som jo for den enkelte kan have meget større betydning end spørgsmålet om, hvorvidt man skal betale lidt mere eller lidt mindre i skat.
Det er nemlig et spørgsmål om, hvilke regler der er for udlevering til strafforfølgelse i et andet land.
Derfor mener vi, at når man laver udleveringsoverenskomster, altså aftaler med andre lande om, under hvilke betingelser en dansk statsborger kan blive udleveret til strafforfølgning, er det noget, som bør behandles lige så demokratisk som en aftale om skat, dvs. ved en behandling her i Folketingssalen.
Det bør være sådan i alle tilfælde, hvor der laves udleveringsoverenskomster med stater uden for Den Europæiske Union.
Jeg skal indrømme, at jeg ikke er fuldstændig klar over, om vores forslag indebærer, at der også kan indgås overenskomst med de lande, vi ikke har overenskomster med i dag, men hvortil ministeren i dag kan udlevere uden at indhente garantier.
Jeg erkender, at der her er et usikkert punkt i vores forslag, som vi er nødt til at prøve at få afklaret i udvalgsarbejdet.
Personligt har jeg den opfattelse, at der bør være udleveringsaftaler med alle lande, vi udleverer folk til med henblik på strafforfølgelse, fordi det er så indgribende, og fordi det er så vigtigt at have styr på, under hvilke betingelser vi gør det.
Det er faktisk sådan - og ministeren og flere ordførere har også sagt det - at det går godt nok.
Joh, men det er jo et argument, man kan komme meget langt med i enhver debat, og så var der jo mange ting, vi kunne undlade at tage til behandling i Folketinget, for det går jo godt nok.
Men sådan ser vi altså ikke på det, og især ikke her hvor der faktisk sker et skred i retssikkerheden og retsopfattelsen.
Under overskriften »Kamp mod terror« er der faktisk gennemført rigtig mange ting vedrørende befolkningens retssikkerhed, som vi nok ville have anset for helt utænkelige for bare få år siden, og derfor tror jeg, det en god idé at tage et område som det her op til videre behandling.
Så er der argumenteret for, at forslaget skulle være i modstrid med grundloven.
Det vil vi prøve at få belyst gennem spørgsmål i udvalgsbehandlingen, og så må Justitsministeriet jo levere et skriftligt svar på, hvorfor det skulle være i strid med grundloven.
Jeg prøvede at sige før, at selv om udenrigspolitik er regeringens sagsområde, vedtager vi altså f.eks. her i Folketinget aftaler om at sende krigsskibe til at beskytte andre skibe og nødhjælpsarbejde ved Afrikas Horn.
Der er masser af ting, vi beslutter her i Folketinget, også på det udenrigspolitiske område, så jeg kan slet ikke forstå, hvorfor det her også skulle være undtaget fra at kunne blive behandlet i Folketinget forud for endelig indgåelse af en aftale.
Det er mig plat uforståeligt, at en sådan tolkning af grundloven skulle være mulig, men lad os da få det afdækket.