runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2013-11-06:
Det spørgsmål handler om en lidt anden sag og alligevel.
Spørgsmål 2 her i dag hedder: Hvad er ministerens holdning til hashklubloven, som har gjort det muligt at lukke mange hashklubber, herunder om denne vil kunne bruges i forhold til en forbedring af rockerloven, så de mange rockerborge i boligområder kan lukkes?
Jamen vi bakker meget op om indsatsen fra politiet imod de her rockerborge.
Og det er klart, at når rockerborgene er der, så er det vigtigt, at politiet også sørger for, at borgerne i de områder, hvor de er, kan se, at her er der altså nogle, der er på borgernes side, der er på den lovlydige del af befolkningens side.
Vi må sige generelt, at der er en stor utryghed i dag omkring de her rockerborge.
Måske har der været politi på stedet i perioder, men rockerborgene har været der konstant, og man har som naboer skullet leve med den situation igennem lang tid.
Tudskærvej i Vanløse er jo en sag, som taler sit tydelige sprog.
Vi har en sag i Brønshøj.
Vi har Esbjerg, Horsens, Randers, Rødovre, Vejle, Fredericia, Aarhus, Odense, Kolding, Aabenraa og Esbjerg som eksempler på byer, hvor der har været diskussioner, og hvor der har været utryghed omkring rockerborge.
Vores synspunkt er, at nu bør regeringen gribe til at handle på det og ikke bare love, at politiet i perioder kan være mere til stede, selv om det er fint, men det er jo i virkeligheden ikke nok at gøre fra regeringens side.
Vi havde håbet, at bandepakken ville hjælpe på det.
Vi foreslår, at regeringen bruger hashklubloven, som er i overensstemmelse med grundloven – det må man jo regne med, når Folketinget har vedtaget den, og regeringen stadig væk går ind for den.
Hvilke forhindringer ser justitsministeren i, at vi bruger principperne for hashklubloven, som har lukket en hel række hashklubber, i forhold til også at kunne lukke de rockerborge, der gør hverdagen utryg for mange familier?
Jeg synes altså, at justitsministeren taler sort her.
I Næstved har politiet for første gang i lang tid lukket en rockerborg i 1 uge.
De har så forlænget det yderligere 1 uge med det resultat, at den rockerborg, der ligger tæt ved i Næstved, jo ikke er lukket, og ting og sager og utryghed kan så komme derfra i den uge eller de to uger, som den her rockerborg er lukket.
Det er det, man kan tilbyde naboerne.
Og der er det så bare, jeg siger til justitsministeren, om vi så ikke i fællesskab skulle få lavet noget, der virker, i stedet for at tale sort og lytte for meget til embedsmændene?
Jeg synes, justitsministeren lytter for meget til embedsmændene og ikke er nok politiker her.
Marianne Jelved (RV), 2013-11-06:
Det er fuldstændig korrekt, at der har været forbud mod stavgang, men det er blevet fjernet ret hurtigt, for det blev klart, at det ikke gav slitage af nævneværdig betydning at have stavgang i haverne.
Nu ved jeg ikke, hvornår den hændelse, som spørgeren refererer til, fandt sted, nemlig at godt 25 mennesker blev jaget ud af Søndermarken, fordi de var lidt mere end 25 mennesker.
Det er et stykke tid siden, af den grænse er blevet hævet til 60.
Igen er det udtryk for, at der er nogle, der har ansvaret for at sikre, at de haver stadig væk kan være en del af vores kulturarv, som er værd at bevare, fordi den bliver vedligeholdt og der bliver passet på den.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-11-06:
Tak for denne præcisering.
Nu spørger jeg jo også for at få at vide, om tommelfingeren på forhånd bliver vendt nedad, for så er der måske ikke så meget grund til at sætte himmel og jord i bevægelse i Frederiksberg Kommune, som jeg jo også har en del med at gøre.
Når jeg hører ministerens svar, kan jeg høre, at det næsten lyder, som om ministeren mener, at landets kommuner ikke er i stand til at passe på kulturarven, og at Frederiksberg Kommune konkret ikke ville være den opgave, som det vil være at passe på Frederiksberg Have og Søndermarken, voksen.
Det bliver jeg da en lillebitte smule indigneret over, ikke så meget på egne veje, men i høj grad på vegne af vores stadsgartner, som bestemt har forståelse for Frederiksberg Have og Søndermarkens kulturelle historie og historiske baggrund, og som i øvrigt er helt med på forskellen mellem de to parker.
Jeg vil nu mene, at en række af de andre parker, vi har, også har kulturel og historisk interesse, eksempelvis Fælledparken, men det ser vi måske forskelligt på, for det er Københavns Kommune, der åbenbart godt kan finde ud af at administrere Fælledparken.
Så jeg hører ikke andre begrundelser end historiske og det, som jeg må opfatte som en mistillid til, at kommunerne vil kunne finde ud af at varetage hensynet til vores haver.
Så refererer ministeren til samarbejdet med Frederiksberg Kommune.
Det er så måske derfor, man har politikere.
Jeg synes ikke, at samarbejdet fungerer gnidningsfrit.
Det lykkes da som regel, men jeg synes ikke, at der er en holdning og en attitude i styrelsen, som gør, at man er opmærksom på, at det her altså ikke er styrelsens haver, det er folkets haver.
Jeg synes, vi har set groteske eksempler på, at styrelsen har nedlagt forbud mod, at man eksempelvis går stavgang i Frederiksberg Have, fordi man sætter huller i grusstierne i haven.
Vi har set eksempler på, at man lukkede en kælkebakke fra den ene dag til den anden.
Den havde været til fornøjelse for tusindvis af frederiksbergborgere vinter efter vinter.
Vi har set eksempler på, at folk er blevet smidt ud af Søndermarken, fordi de var mere end 25 mennesker samlet til eksempelvis en fødselsdag, uden de havde ansøgt om tilladelse først.
Så jeg synes, at styrelsen ikke altid opfører sig, som en styrelse burde opføre sig over for dens opdragsgivere, som vel et eller andet sted må være os alle sammen.
Marianne Jelved (RV), 2013-11-06:
Igen vil jeg pointere, at hverken Kulturministeriet eller Styrelsen for Slotte og Kulturejendomme endnu har modtaget nogen form for henvendelse fra Frederiksberg Kommune med ønske om at overtage ejerskabet til de to nævnte haver. Frederiksberg Have og Søndermarken er anlagt i begyndelsen af 1700-tallet og er kerneeksempler på den romantiske landskabshave.
Haverne er en del af den fælles danske kulturarv, som vi skal værne om, og Styrelsen for Slotte og Kulturejendomme oplyser, at de har et rigtig godt samarbejde med Frederiksberg Kommune.
Det er et samarbejde, som har fungeret i mange år.
Der har i det samarbejde været afholdt mange typer af arrangementer, f.eks. sankthans, teaterforestillinger, motionsløb, naturdage og det netop afsluttede projekt Liv og Lys i Søndermarken.
Frederiksberg Kommune er repræsenteret i kontaktgruppen for Frederiksberg Have.
Hermed har kommunale medarbejdere direkte indflydelse på havens udvikling og drift.
Jeg mener fortsat at det bør være en statslig opgave at passe på de historiske haver og slotte.
Derudover er jeg som nævnt ikke blevet præsenteret for et ønske om, at Frederiksberg Kommune vil overtage ejerskabet.
For at der ikke skal være nogen form for misforståelse, vil jeg sige, at jeg faktisk ikke ville være for at overdrage Frederiksberg Have og Søndermarken til Frederiksberg Kommune, hvis jeg fik en henvendelse.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-11-06:
Så nu må man være 60 mennesker.
Det er jo rørende.
Det vil sige, at nu kan man godt være en klasse fra en skole, der så samlet spiller rundbold i Søndermarken uden at have ansøgt om tilladelse, men man kan ikke være to klasser, der spiller rundbold.
Mener ministeren virkelig, hvis vi lige lægger alt til side, at det kan være rigtigt, at hvis to klasser samles, eller hvis en klasse samles med forældre og holder skovtur i Søndermarken, så skal man søge om tilladelse først hos en statslig styrelse?
Kan ministeren ikke selv høre, at der er et eller andet galt?
Marianne Jelved (RV), 2013-11-06:
Nej, men sagen er, at staten er meget omhyggelig med sine indtægter og udgifter, og når der er et stort arrangement, og når der er en helt klar erfaring for, at den type arrangement slider på det og efterfølgende kræver ekstra vedligeholdelse og ekstra istandsættelse, skal staten selvfølgelig have en indtægt til at tilgodese den problemstilling og løfte den opgave, uden at vi skal udskrive højere skatter til borgerne.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-11-06:
Jo, men jeg var så bare ikke klar over, at vores alle sammens parker er noget, som man betragter som et kommercielt anliggende, der skal konkurrere på lige fod med andre kommercielle anliggender
Vil ministeren være indstillet på at lade Frederiksberg Kommune overtage ejerskabet af Styrelsen for Slotte og Kulturejendommes to parker på Frederiksberg, henholdsvis Frederiksberg Have og Søndermarken?
Marianne Jelved (RV), 2013-11-06:
Lejeindtægterne er jo ikke grebet ud af den blå luft.
De er lagt ud fra, hvad man i øvrigt ville skulle give i leje, hvis man skulle have samme arrangement et andet sted, som er kommerciel baseret.
Jamen det er, fordi spørgeren ikke hører efter, hvad der bliver sagt.
Der er et glimrende samarbejde, og hvis der er nogle problemer af den karakter, som spørgeren henviser til, så tal med styrelsen.
To klasser kan udmærket mødes og spille rundbold eller et andet spil i eksempelvis Søndermarken.
De overstiger jo ikke tallet 60.
Der er kun 28 børn maks. i hver klasse.
Men hvis de nu skulle overstige tallet 60, så tag lige telefonen og ring til styrelsen.
Så enkelt er det jo.
Man skal jo ikke være rethaverisk, fordi man har et ansvar, men man skal være hjælpsom i forbindelse med at løse de opgaver, borgerne gerne vil have løst.
Så man kan aftale sig til, hvordan man opfylder den type af ønsker.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-11-06:
Ja, jeg er med på, at ministeren som forhenværende skolelærer ved, hvor mange elever der er i en klasse.
Så forudsætter man, at der ikke er nogen lærere med for at passe på børnene.
At tage telefonen og ringe og spørge – altså undskyld, kan ministeren ikke selv høre, hvordan det lyder?
At tage telefonen og ringe og spørge, om vi må være 60 mennesker til en picnic i Søndermarken?
Jeg synes næsten, at ministeren lyder, som jeg kunne forestille mig at Frederik VI havde lydt, hvis man i sin tid havde spurgt om tilladelse til at bruge hans parker.
Morten Bødskov (S), 2013-11-06:
Som jeg lige husker det foregående spørgsmål, spurgte fru Inger Støjberg, om det, der står i regeringsgrundlaget, står til troende, og det tror jeg at jeg svarede meget kort på med et ord på to bogstaver.
Det første var et j, og det sidste var et a: Ja, det gør det, og det kan fru Inger Støjberg trygt regne med.
Det er selvfølgelig det, regeringen har tænkt sig at følge, når lovforslaget bliver fremsat i februar måned.
Martin Henriksen (DF), 2013-11-06:
Altså, jeg synes, det er at tage munden lidt for fuld at sige, at der er en effektiv kontrol.
For det er jo ikke første gang, at vi står med en situation, hvor vi diskuterer, hvad der er gået galt i Egedalsvænge.
Jeg er sikker på, at ministeren kan huske, at det har vi gjort før.
Og nu er det altså gået galt igen, og så er det, som om de kontrolforanstaltninger, der er, gør, at man hele tiden kommer halsende efter.
Man følger ligesom ikke med udviklingen.
Derfor spørger jeg bare, om ikke ministeren vil være indstillet på at gå tilbage i sit ministerium og kigge på lovgivningen, kigge på spillereglerne og se, om ikke der er nogen muligheder for at stramme op, så vi kan forhindre, at det her kommer til at ske igen i Egedalsvænge; forhindre, at vi står i Folketingssalen og diskuterer, at der nu er blevet lukket, eller man har planer om at lukke, nogle bestemte beboerforeninger – selv om jeg godt ved, at det ikke lykkedes i første omgang – og forhindre, at vi kommer i den situation igen, og også forhindre, at vi i andre boligområder kommer i en tilsvarende situation.
Hvis Dansk Folkeparti havde 90 mandater – det er der sikkert nogle der er glade for at vi ikke har; vi er nogle, der er lidt kede af, at vi ikke har det – så ville vi jo forbyde Hizb ut-Tahrir.
Vi ville stramme op i udlændingepolitikken.
Det ville jo dæmme den nuværende situation op, og det kunne også sørge for, at man forhindrede, at noget tilsvarende skete i andre boligområder fremadrettet.
Men vil ministeren gå tilbage til sit ministerium og kigge lovgivningen igennem?
Carsten Hansen (S), 2013-11-06:
Jamen jeg vil godt sige til hr. Martin Henriksen, at i Egedalsvænge har vi i den sidste tid set, at der er en effektiv kontrol med beboerdemokratiet.
Altså, boligorganisationen, som hedder 3B, og Frederiksborg Kommune er gået aktivt ind i sagerne der, hvor afdelingsbestyrelsen har truffet nogle for hurtige beslutninger, og hvor nogle beboere er bekymrede for, at de demokratiske spilleregler ikke har været fulgt.
3B har indskærpet reglerne over for afdelingsbestyrelsen, og de har også sagt, at de vil deltage i det kommende afdelingsmøde for at sikre, at det, der foregår, foregår, som det skal.
Vi ser altså her, at beboerdemokratiet jo faktisk er robust, og at det følger de forskellige kontrolorganer.
Og jeg kan sige, at det faktisk er sådan, at udviklingen i Egedalsvænge følges tæt.
Der har den 22.10. været et møde mellem Boligforeningen 3B og Frederiksborg Kommune.
Man følger udviklingen meget, meget tæt og følger op på beslutningerne.
Også der, hvor afdelingsbestyrelsen har forsøgt at tillægge sig kompetencer, den ikke har, har man underkendt det.
Martin Henriksen (DF), 2013-11-06:
Det er godt, at der er enighed om det synspunkt – så langt, så godt.
Problemet er jo, at vi desværre har set, ikke kun nu, men også tidligere, at man jo misbruger, vil jeg sige, demokratiet til at indføre en slags flertalsdiktatur.
Og det synes jeg er dybt problematisk.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, om ikke ministeren mener, at der er behov for – vi bliver nok ikke enige om, præcis hvad man skal gøre, i dag – at man fra ministeriets side simpelt hen går lovgivningen igennem, går spillereglerne igennem for at se, om man, punkt 1, kan gøre mere for at dæmme op for, at det her fortsætter i Egedalsvænge, og for at se, om man, punkt 2, kan forhindre, at det også sker andre steder.
Tak for det.
Hvad kan ministeren oplyse om den seneste udvikling i Egedalsvænge, hvor flere og flere har udtrykt bekymring for den stigende muslimske indflydelse i boligområdet?
Marianne Jelved (RV), 2013-11-06:
Jeg beklager, at det er meget svært at få en forståelse for, hvorfor der er en styrelse for slotte og kulturejendomme.
Det er, fordi Folketinget igennem mere end hundrede år har taget den opgave på sig at forvalte kulturarven.
Det definerer man på baggrund af de områder, vi taler om, og der er Frederiksberg Have og Søndermarken en del af kulturarven.
Derfor ligger det i den styrelse, og derfor er der et ansvar, der skal varetages, under hensyn til at haverne også skal kunne bruges i det daglige af borgerne, der kommer der.
Det kan lade sig gøre.
Vi har aldrig fået klager af den karakter, som jeg får nu her, og det tror jeg heller ikke at jeg får fremefter.
Tingene plejer at fungere rigtig udmærket.
Carsten Hansen (S), 2013-11-06:
Jeg vil godt takke hr. Martin Henriksen for at tage spørgsmålet op, for det er nemlig en anledning til også i forbindelse med den seneste udvikling, som vi har læst om i dag, at sige, at jeg tager stærkt afstand fra social kontrol, fra den kontrol, der undertrykker mennesker, som afskærer dem fra muligheder for udvikling.
Og jeg mener, at det, som foregår, hvor Hizb ut-Tahrir forsøger at infiltrere en afdelingsbestyrelse, er totalt uacceptabelt og fuldstændig uforeneligt med de demokratiske spilleregler, vi har.
Det får mig så til at sige, at det bedste værn mod negativ social kontrol faktisk er at styrke borgerne, så de kan stå op imod de her undertrykkende kræfter.
Det er også derfor, at vi jo i den her regering går sammen med kommuner og boligorganisationer og laver partnerskaber og styrker de indsatser, der sikrer integration, beskæftigelse og positive fællesskaber i den almene sektor.
Demokrati er jo ikke altid ensbetydende med gode og velovervejede beslutninger, men demokratiet udmærker sig jo ved, at det også giver mulighed for uheldige beslutninger.
Så kan man anfægte dem og gøre dem om, ikke mindst herinde hvor vi er.
Der kan naturligvis ikke være tale om, at et organ påtager sig en kompetence, det ikke har.
Og jeg vil godt sige, at sagen i Egedalsvænge jo er et godt eksempel på, at både beboerdemokratiet og også kontrollen med spillereglerne overholdes.
For både kommunen, som jo fører kontrol med boligselskabet, og boligselskabet har faktisk været inde på alle niveauer og føre kontrol.
Så må jeg sige, at det er vigtigt, at beboerne har flertal på alle niveauer i den almene sektor, og at man på afdelingsmødet kan afsætte den afdelingsbestyrelse, man er utilfreds med.
Det er hamrende vigtigt.
Så vil jeg sige, at beboerorganisationen jo skal tage sig af alle uregelmæssigheder i en afdeling.
Og hvis det ikke sker, kan man indbringe det for kommunalbestyrelsen.
Og det er faktisk det, der er sket i Egedalsvænge.
Karsten Lauritzen (V), 2013-11-06:
Jeg må sige, at jeg er noget forundret over justitsministerens forklaring, fordi hvis man læser dommen fra Retten i Næstved, kan man se, at der står til sidst i dommen, at det, der er afgørende her og grunden til, at man ikke kan udstede den pågældende bøde, er, at der består en sådan usikkerhed, og nu læser jeg altså op fra dommen, om færdselstavlerne med hastighedsbegrænsningen på 50 km's faktiske placering samt udformning og deres synlighed, at retten ikke finder grundlag for at tilsidesætte tiltaltes forklaring om, at han ikke med rimelighed kunne orientere sig.
Det er jo ikke en sag, der er konkret for den pågældende bilist.
Jeg forstår godt, hvis justitsministeren er blevet fejlinformeret forud for besvarelsen af spørgsmålet, men sådan som det her ligger, må det da være klart selv for justitsministeren, at der ikke er lighed for loven, når bilisten inden kan få en bøde, og den her bilist ikke får en bøde.
Det, der er årsagen til, at den her bilist ikke får en bøde, er, at færdselstavle ikke står korrekt.
Morten Bødskov (S), 2013-11-06:
Som jeg har fået det oplyst, var dommen således efter anklagemyndighedens opfattelse ikke udtryk for en tilkendegivelse af, at vejafmærkningen på strækningen generelt var utilstrækkelig.
Anklagemyndigheden fandt på den baggrund ikke, at dommen havde betydning for andre sager om overtrædelse af hastighedsbegrænsningen på den pågældende dag og på den pågældende strækning.
Det er det, der er sagens kerne.
Så kan hr. Torsten Schack Pedersen godt stå her og tale i generelle vendinger, men det er jo det, jeg som justitsminister skal forholde mig til, nemlig hvad det er for en dom, der er afsagt, og hvad det er for et grundlag, som anklagemyndigheden har arbejdet på.
Det er det, der er sagens kerne.
Tak for det, formand.
Jeg har i det svar, der er givet, også redegjort for, hvordan anklagemyndigheden forholder sig i situationer, hvor andre borgere eventuelt kan være blevet pålagt en bøde med urette.
Hvis det er sådan, at hr. Torsten Schack Pedersen skulle være bekendt med, at der her skulle være et større problem – det lyder sådan – så må situationen jo være den, at jeg da bare synes, jeg må opfordre ham til at henvise de pågældende, de involverede, til det lokale politi.
For det er nu engang den måde, som de her sager bliver håndteret på.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-06:
Jeg forstår ikke, hvordan det kan adskille sig fra hinanden.
En bilist kører på en given strækning, bliver blitzet og bliver forelagt en bøde for overtrædelse af hastighedsbegrænsningen og er uenig.
Bilisten bliver efter en dom frifundet ved byretten, fordi skiltningen ikke var god nok.
Hvordan kan de to sager adskille sig fra hinanden?
Altså, lighed for loven er der jo ikke noget af i den her sag.
Men når det gælder de bilister, der er blevet præsenteret for et bødeforelæg for at have begået en lignende overtrædelse på samme strækning, i samme tidsrum, og som har betalt bøden, vil justitsministeren ikke bede om, at der bliver taget kontakt til dem, med henblik på at de får annulleret deres bøde.
Hvordan kan skiltningen være blevet ændret, fra da den bilist, der blev frifundet i byretten, kørte, til da den bilist, der blev blitzet før eller bagefter, kørte?
Det er himmelråbende, at vi har en justitsminister, der ikke kan se, at der er et problem i, at bilister er blevet blitzet for en færdselsovertrædelse på den samme strækning, hvor en anden er blevet frikendt, altså at det ikke giver anledning til, at man kigger på dem, der er blevet blitzet samme dag.
Der er jo regler for, hvordan der skal skiltes, der er regler for, hvordan vejen skal måles op.
Hvis jeg husker det nogenlunde korrekt, mener jeg, at denne opmåling er sket, 4 eller 5 dage før den pågældende bliver blitzet, og det er ikke i overensstemmelse med reglerne.
Men der er en lang række begrundelser for, hvorfor byretten frifinder vedkommende.
Men mener justitsministeren virkelig, at det ikke giver anledning til, at man kontakter de bilister, der har betalt det bødeforelæg for præcis den samme overtrædelse, som vi nu har rettens ord for ikke var i orden?
Morten Bødskov (S), 2013-11-06:
Den konkrete sag, som spørgsmålet udspringer af, er, som det fremgår af mit svar af 4. juli 2013, afgjort ved, at byretten efter en helt konkret bevisvurdering fandt, at en hastighedsmåling ikke kunne danne grundlag for straf.
I besvarelsen er der i øvrigt redegjort for, hvordan anklagemyndigheden forholder sig i situationer, hvor andre borgere eventuelt kan være blevet pålagt bøde med urette.
Jeg har derfor ikke meget at tilføje, men for at undgå mytedannelse og misforståelser vil jeg gerne gentage følgende:
Hvis anklagemyndigheden bliver opmærksom på, at nogen med urette kan være blevet straffet, så tager anklagemyndigheden selv initiativ til at få afgørelsen ændret gennem anke eller genoptagelse af sagen.
Det var f.eks. tilfældet i den sag fra 2005, som er nævnt i mit svar fra juli måned, hvor en person blev frifundet for at have overskredet en hastighedsbegrænsning, fordi hastighedsbegrænsningen var ulovligt skiltet.
Jeg er således helt tryg ved, at ingen borger ender med at have betalt en bøde på et grundlag, som anklagemyndigheden finder ud af har været forkert.
Hvis hr. Torsten Schack Pedersen skulle være bekendt med sådanne sager i praksis, kan jeg kun opfordre ham til at henvise de involverede til det lokale politi.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-06:
Jeg læser spørgsmålet op: Vil ministeren i forlængelse af sit svar på REU, alm. del – 2012-13 – spørgsmål 860 oplyse, om ministeren mener, at det er udtryk for retssikkerhed, at frifindelse ved domstolene af en bilist i en sag om overtrædelse af hastighedsbegrænsningen på en given strækning ikke automatisk fører til, at andre bilister, der har fået en bøde for en lignende overtrædelse i samme tidsrum, får deres bøde annulleret?
Morten Bødskov (S), 2013-11-06:
Det er, som jeg også forsøgte at sige til hr. Torsten Schack Pedersen, en konkret sag, og dommen var, som jeg også sagde, efter anklagemyndighedens opfattelse ikke udtryk for en tilkendegivelse af, at vejafmærkningen på strækningen generelt var utilstrækkelig.
Det er det, der er sagens kerne.
Hvis hr. Karsten Lauritzen så er bekendt med andre personer, som mener, at de med urette har fået en bøde, må man henvende sig til det lokale politi.
Det er den vej og den måde, som tingene skal foregå på.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-06:
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvordan det kan være en helt konkret sag.
Vedkommende kan blive frikendt.
Men den bilist, der er kørt lige før, har fået en bøde.
Det er noget andet, og den bilist, der fik en bøde lige bagefter, det var noget andet.
Det giver da ikke lighed for loven.
Hvordan kan justitsministeren mene, at der med hensyn til de bilister, der er blevet blitzet samme dag på samme strækning, er en forskel fra den her sag?
Regner justitsministeren med, at politiet løber rundt og flytter på skiltene fra bil til bil, der kører forbi?
Marianne Jelved (RV), 2013-11-06:
Derfor er det selvfølgelig relevant at kunne opkræve en lejeindtægt.