Tom Behnke (KF), 2009-12-03:
Forslagsstillerne efterlyser en national handlingsplan.
Så sad jeg og tænkte: O.k., det er jo egentlig meget nemt.
Den er sådan set formuleret.
Den fylder ikke så meget, men hvis det er det, man efterlyser, så kan vi da godt skrive det ned på et stykke papir, nemlig at man skal bekæmpe bandekriminalitet, herunder skyderier på gader og stræder.
Det er det, der er handlingsplanen.
Det er det, man ønsker.
Det er målet med den indsats, som regeringen og regeringspartierne yder, og det er at bekæmpe bandekriminalitet, herunder skyderier på gader og stræder.
Så enkelt er det.
Så hvis det er det, man fremsætter beslutningsforslag om, er man velkommen til at skrive det ned – ellers vil jeg gerne assistere med at gøre det – og så er vi ligesom kommet det skridt videre.
Så er vi ude over det, for det er jo en handlingsplan.
Nej, vil man sige, fordi den skal også indeholde noget.
Nå ja, det er jo rigtigt.
Det, der måske er meget mere interessant, er at have noget indhold og vide, hvad det er, man vil, frem for at have et omslag rundt om forslagene, hvor der står handlingsplan på.
Det var måske mere interessant at se på indholdet i planen.
Det forudsætter nemlig, at man har store slagkraftige politikredse.
Så har vi ved forrige finanslov været i gang med at udvide politistyrken permanent med 300 ekstra politifolk.
Vi har yderligere tilført politiet 250 administrative årsværk for at lette dem for det administrative arbejde, så de kan koncentrere sig om politiarbejdet.
Vi har med finansloven for 2010 styrket politistyrken permanent med yderligere 100 politifolk.
Der er lavet visitationszoner.
Der er lavet intensiv efterforskning, særlige bandeenheder i politiet, en særlig task force, der skal følge området på nationalt plan og overordnet styre den koordinerede indsats i hele landet.
Der er markante strafskærpelser i bl.a. våbenloven.
Der er markante strafskærpelser i forhold til, hvis man laver kriminalitet som bandemedlem.
Der er udvidede muligheder for varetægtsfængsling.
Der skal oprettes lokale banderåd i alle politikredse.
Der er udvidet mulighed for udvisning af bandemedlemmer, der begår kriminalitet.
Der er en styrkelse af Al Capone-modellen, så skattevæsen kan komme efter dem, der laver kriminalitet, som giver et økonomisk afkast.
Der er et tværministerielt udvalg, der skal sidde og koordinere indsatsen på nationalt plan.
Der er en koordineret indsats i det hele taget ude i lokalsamfundene, nemlig det, at man ude lokalt har et samarbejde mellem politiet, kommunen, de sociale myndigheder, skolerne, beboerforeningerne.
Det er jo det, der er det vigtige, for det er derude, man skal løse opgaven.
Lad mig så understrege, at det netop er politiet, der i samarbejde med disse instanser og i øvrigt også med skattevæsenet er dem, vi har ansat og betaler løn for at løse den her opgave, som vi har defineret.
Vi har sørget for, at rammerne er til stede.
Vi har sørget for, at lovgivningen er til stede.
Så min appel er på nuværende tidspunkt: Giv nu tid til, at alle de mange initiativer kan få lov til at nå at virke.
For det nytter ikke noget, at man, 3 dage efter at man har lavet en ny stor pakke, fremsætter et nyt beslutningsforslag i Folketinget og siger: Der kan I se!
Det hjælper overhovedet ikke.
Nu er der gået 3 dage, og der er ingenting sket.
Nej, det her tager da tid.
Det her tager da tid.
Det er da ikke noget, man vender i løbet af 3 dage.
Så skal man også understrege, at regeringen har fremlagt en ganske udmærket og meget omfattende ungdomspakke, der netop handler om hele den forebyggende indsats, hele den præventive indsats: Hvordan sikrer vi, at der ikke kommer nye generationer ind i banderne?
Hvordan kan vi forske os frem til at finde ud af, hvad det er, der gør, at nogle bliver tiltrukket af det her?
Så tror jeg, at det er meget vigtigt, at man skal lære af hinanden.
Jeg tror, at man skal være meget opmærksom.
Danmark er ikke så stort et land, så det kan vi godt være.
Man er f.eks. et sted som i Århus med den nuværende lovgivning, med de nuværende rammer, med de nuværende muligheder i stand til at gå ind at bremse en bande allerede i dens opstart.
Man var ved at lave en ny bande i Århus, men en koordineret indsats – en koordineret indsats – bevirkede, at den bande blev opløst, allerede inden den var etableret.
Dem, der havde sat sig for, at de ville lave en bande, opgav deres forehavende og sagde: Vi dropper ideen, vi stopper her.
Senere viser det sig, at kriminaliteten i området med Danmarks største ghettoplan, nemlig Gellerupplanen, er styrtdykket, fordi man i Århus laver den koordinerede indsats, fordi man i Århus har forstået, at man ikke skal sidde og vente på Folketinget, at man ikke skal sidde og vente på regeringen.
Man skal bruge de muligheder, man har allerede i dag.
Man skal gribe i egen barm.
I stedet for at kritisere justitsministeren skal borgmesteren gribe i egen barm og sige: Det her er en opgave, vi løser her lokalt, for det er vores opgave at løse den.
Derfor er det utrolig vigtigt, at vi får præciseret, at det, der skal til, er den koordinerede indsats.
Vi vil gøre noget ved det.
Vi vil gøre noget ved det sammen.
Det kan man allerede gøre i dag.
Det har man allerede kunnet gøre, men for at understøtte det her og for at udbygge og forbedre det yderligere, har man jo med bandepakken præciseret, at det, der skal til, er altså også, at der lokalt bliver oprettet et banderåd, hvor vi altså tvinger myndighederne til at sætte sig sammen, sådan at de laver den koordinerede indsats.
Derfor er der for så vidt en national handlingsplan.
Man kan sige, at med alt det, den allerede indeholder på nuværende tidspunkt, var det måske mere relevant at høre, om der var forslag til, hvad man ellers kunne hælde ned i handlingsplanen, frem for at efterlyse en handlingsplan, som jo rent faktisk eksisterer allerede i dag.