runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Sjelle (KF), 2008-12-16:
Formålet med hele det her lovforslag er jo at sikre, at der faktisk er mere styr på de mennesker, som er på tålt ophold, og dermed også på tuneseren.
Det er det, der er formålet med det her lovforslag.
Der er ikke så meget andet at sige til det.
Jeg tror, at uanset hvor lang tid vi bliver ved med at diskutere, bliver vi ikke enige, for jeg kan i hvert fald konstatere, at netop Socialdemokratiet i hvert fald jo ikke rigtig kan finde deres ben i det her forslag og åbenbart ikke rigtig ved, hvor man egentlig skal placere sig henne.
For man vil åbenbart ikke skrive under på, at sagen udsættes, men på den anden side set stemmer man alligevel imod sagen.
Det tror jeg egentlig at vi er nogle stykker der har langt sværere ved at finde hoved og hale i end at finde ud af, hvad det her lovforslag går ud på.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2008-12-16:
Jeg ved godt, at gentagelse kan være noget af det mest ulidelige, man kan opleve, men alligevel.
Jeg stillede også Venstres ordfører samme spørgsmål: Hvad er det egentlig, man vil opnå ved den her lov, som man har valgt at haste lidt hurtigere igennem, end man plejer at gøre med lovgivning?
Der er noget med en strafferamme, jamen så lad os tage den for sig selv, lad være med at tænke på den, men ud over det, hvad er det så egentlig, man kan med den her lov, som man ikke kan på nuværende tidspunkt?
Kan vi få et svar på det?
Helle Sjelle (KF), 2008-12-16:
Det er det, der er udgangspunktet.
Det handler netop om, at man som udgangspunkt melder sig i Center Sandholm, at man som udgangspunkt overnatter i Center Sandholm, og hvis man bryder de her ting, er der også en høj straf for det.
Vi vil gerne have mere styr på det, end der har været.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-12-16:
Vi kan så i fællesskab konstatere, at ministeren ikke svarede på fru Line Barfods spørgsmål.
Og grunden til, at den undersøgelse, som altså står nævnt i bemærkningerne, er meget relevant, er, at der i bemærkningerne til det lovforslag, vi behandler i dag, står, at netop den undersøgelse er selve årsagen til, at man straks ville igangsætte vedtagelsen af det her lovforslag.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor vi ikke må få den undersøgelse at se.
Da vi spurgte til undersøgelsen under samrådet, så ministeren mildt sagt noget overrasket ud.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren: Eksisterer der en undersøgelse?
Hvis ikke den eksisterer, hvorfor står den så nævnt i bemærkningerne til lovforslaget?
Og hvad kan årsagen dog være til, at vi ikke kan få den undersøgelse udleveret?
Det er tidligere blevet sagt, at det bare er et hemmeligt, lukket regeringsnotat.
Men det er en undersøgelse, der står nævnt i bemærkningerne til lovforslaget som årsagen til, at vi overhovedet skal vedtage det.
Hvad er årsagen til, at vi ikke kan få undersøgelsen?
Og eksisterer den?
Henrik Dam Kristensen (S), 2008-12-16:
Jeg kan ikke forstå, at den sikkerhed, som integrationsministeren forsikrer befolkningen om, består i, at den pågældende person nu kan være en tredjedel af tiden i Århus, velsignet af regeringen.
Jeg spurgte helt konkret angående proportionaliteten, fordi jeg har problemer med det svar, der er givet på spørgsmål 34.
Her siger ministeren klart, at nej, de foreslåede bestemmelser gælder for alle udlændinge på tålt ophold.
Spørgsmålet lød, om der vil ske en individuel vurdering, og nu har jeg undervejs i debatten og af spørgsmålene hørt, at der vil ske en individuel vurdering, og derfor er mit spørgsmål til ministeren helt præcist: Er det, der er oplyst til Folketinget i svaret på spørgsmål 34, fejlagtigt?
Her står der nemlig: Nej, der vil ikke ske en individuel vurdering.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-16:
Den gruppe, vi her taler om, er mennesker, der ikke har lov til at være her.
Der skal være daglig meldepligt, og i relation til opholdet i Sandholmlejren skal der være en individuel vurdering, hvis de f.eks. ønsker at komme på weekend.
Det lyder, som om hr. Henrik Dam Kristensen vil have, at jeg skal overtræde konventionerne, men det vil jeg altså ikke, og derfor bliver det en konkret vurdering.
Sådan er det jo altid.
En lov gælder for bestemte grupper i samfundet, udlændingeloven gælder f.eks. for udlændinge, og abortloven gælder pudsigt nok ikke for mænd, men for abortsøgende kvinder.
Sådan er det.
Love gælder for grupper, måske for f.eks. alle skatteborgere, men de enkelte afgørelser træffes naturligvis efter forvaltningsloven og efter en konkret vurdering.
Så uvidende er hr. Henrik Dam Kristensen som tidligere forvaltningsmyndighed og minister jo ikke.
Han ved jo godt, hvordan det er: Lovene tilsikrer lighed for loven, men inden for selve lovens område foretager man en konkret vurdering, sådan som forvaltningsloven pålægger os.
Karina Lorentzen (SF), 2008-12-16:
Jeg er ked af, at jeg endnu en gang skal trætte med et spørgsmål, som jeg har stillet tidligere i dag, men jeg føler mig stadig ikke særlig godt oplyst, og det er altså vigtigt for mig at finde ud af, om lovforslaget kunne være grundlovsstridigt.
Jeg ved, at jeg har spurgt ministeren, men jeg føler ikke, jeg har fået noget svar.
Ministeren svarer, at man ikke kan sammenligne en frihedsberøvelse på en institution under Kriminalforsorgen med det, der ligger i lovforslaget.
Det ene er noget, man afsoner efter at have fået en dom, og det andet er en kontrolforanstaltning, siger ministeren.
Jeg bliver nødt til at spørge omvendt: Er der nogen ting ved afsoning i Kriminalforsorgens institutioner, som ikke kan genfindes i lovforslaget her?
Er der nogle helt væsentlige forskelle, som gør, at man ikke kan sammenligne de to ting?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-16:
Afsoning efter dom er fuldbyrdelse af den dømmende magts afgørelse.
Her er der tale om administration.
Karina Lorentzen (SF), 2008-12-16:
Vil ministeren afvise, at der med lovforslaget ikke pålægges disse mennesker på tålt ophold at opholde sig et bestemt sted, at de ikke pålægges en indirekte meldepligt, og at der ikke er en sanktion forbundet med det?
Det er der, når man afsoner på en af Kriminalforsorgens pensioner, og er det så i virkeligheden ikke det samme, og indeholder lovforslaget så ikke en frihedsberøvelse, og gør det så i virkeligheden ikke lovforslaget grundlovsstridigt?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-16:
Nej, det er stadig to forskellige ting, som der også er redegjort for i flere skriftlige svar.
Line Barfod (EL), 2008-12-16:
Med det kendskab, jeg har til ministeren, har jeg meget, meget svært ved at tro, at ministeren selv mener, at der virkelig er svaret.
Jeg har læst svarene igennem, og der er hverken svaret på det, fru Karina Lorentzen spørger til, eller på de spørgsmål, der er rejst om, hvorvidt lovforslaget er i strid med grundloven.
Ministeren svarede heller ikke på det nu.
Så jeg prøver igen: Kan ministeren henvise til en højesteretsdom efter 1959, der ændrer den praksis, der blev fastlagt af Højesteret i 1959?
Det er det første spørgsmål.
Kan ministeren henvise til nogen statsretseksperter, der har en anden opfattelse af, at man kan have en frihedsberøvelse, selv om der ikke er tale om indespærring?
Mener ministeren, at det er et grundlæggende retsprincip, at man har sin frihed, og at det kræver en konkret begrundelse, hvis der skal foretages indgreb i friheden for en borger?
Det er det tredje spørgsmål.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-16:
For hun går ud fra sin egen tese som et bevis, og det svarer fuldstændig til Holbergs komedie.
Line Barfod (EL), 2008-12-16:
Jeg efterlyser argumenter fra ministeren, ikke henvisninger til Holberg - jeg kender godt historien om, at Morlille er en sten.
Men man må jo komme med nogle argumenter for, hvorfor man ikke mener, at Morlille er en sten.
Så kan ministeren mene, at hun er meget klogere end både Højesteret og samtlige statsretseksperter, vi har haft siden Alf Ross.
Men ministeren må dog kunne komme med et argument for, hvorfor hun mener, at hun har meget mere forstand på det end samtlige statsretsprofessorer, som vi har haft gennem de sidste 50 år, og hvorfor hun mener, at hun er meget klogere end Højesteret.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-16:
Jamen det var lidt af en indrømmelse fra fru Line Barfods side.
Fru Line Barfod sagde selv, at når fru Line Barfod siger, at Morlille er en sten, er det os andre, der skal bevise, at det ikke passer.
Så kan man jo se, hvordan det er.
Nu kan jeg forstå, at Socialdemokratiet ikke synes, det her er nok.
Forleden råbte man højt om grundlovsstridighed.
Det, vi ønsker, er daglig meldepligt.
Det er den, vi indfører nu, og jeg tror, almindelige mennesker godt kan forstå, at der er mere styr på personer, som skal melde sig til politiet hver dag.
Det er ikke i strid med nogen konventioner, men det ville det være, hvis vi spærrede dem inde, og det har vi ikke i sinde.
Vi gør det, vi kan efter grundloven og efter konventionerne: Daglig meldepligt hos politiet, uanset om man er hjemme på weekend eller i Center Sandholm.
Henrik Dam Kristensen (S), 2008-12-16:
Jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at ministeren ikke benytter denne lejlighed til at være præcis i sin argumentation.
gjorde ministeren det klart, at der er tale om en mand, som er til fare, og så spørger en bred kreds fra oppositionen meget relevant: Hvad er det i lovforslaget her, der betyder, at man nu har styr på den mand, der er til fare?
Og vi får ikke noget svar.
Jeg synes, det er ærgerligt, for jeg tror, der er rigtig mange ude i stuerne, der er bekymrede over det her.
Jeg tror, der er rigtig mange, som ikke forstår, at regeringen nu laver en lovgivning, som tager afsæt i, at der er en mand, der har været til fare, fordi han boede tæt på en tegner, som han har været mistænkt for at ville myrde, og så kommer regeringen med et lovforslag, som slet ikke tager hånd om det.
Jeg er ikke så optimistisk, at jeg tror, at jeg får noget svar, for det har de foregående spørgere ikke fået, så derfor vil jeg spørge ministeren: Er der proportionalitet i denne lovgivning, eller vil alle blive behandlet ens, både tuneseren og alle de andre, der er på tålt ophold?
Morten Østergaard (RV), 2008-12-16:
Vi må se, om vi kan sikre ministeren lidt motion op og ned ad trappen her.
Jeg synes heller ikke rigtigt, at ministeren selv er sådan helt klar i mælet omkring, hvad formålet med loven er, for ministeren siger, at det er en lille ændring, men at det er en meget skærpet kontrol, og derfor vil jeg starte med at bede ministeren om at bekræfte det citat, som er fra vores samråd i fredags, ca. 39 min. og 10 sek. inde i samrådet, hvor ministeren siger, og jeg citerer: Formålet er at forhindre tuneseren i at nærme sig Kurt Westergaard.
Mit ene spørgsmål skal være: Hvis det er formålet med loven, lever den så op til sit formål?
Forhindrer den på nogen måde det, og er det ikke netop problemet, at man her forsøger med en lappeløsning i stedet for at gøre det eneste rigtige, nemlig at søge at oprette en sigtelse med en efterfølgende domfældelse for de forbrydelser, man mistænker tuneseren for?
Og modsætningsvis er ministerens problem jo: Hvad betyder det her forslag for alle andre end tuneseren, der gerne vil nærme sig Kurt Westergaard?
Ja, det ved vi jo reelt ikke, for det eneste, vi får at høre, er sådan nogle hule ord, som at det er en skærpelse og at det er en ny kontrolordning og at der er daglig meldepligt osv., men vi ved ikke rigtigt, hvad det betyder i praksis, for samtidig besværger man sig over for konventioner og grundlov osv., og det må ikke have karakter af frihedsberøvelse.
Derfor er mit spørgsmål: Hvis en person har familie, betyder det så fortsat, at vedkommende ikke skal tage ophold på Center Sandholm og bo der, hvis vedkommende har mindreårige børn?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-16:
De, der lytter til det her, har jo lige hørt, at jeg har sagt, hvad formålet er, og at hr. Morten Østergaard nu for 27. gang i det her forløb spørger, hvad formålet med loven er.
Nu siger jeg det igen, og derefter vil jeg bare henvise til, hvad jeg tidligere har sagt: Det er at skærpe kontrollen, og det er at skærpe straffene.
De enkelte sager beror på en konkret vurdering - det har jeg også sagt masser af gange.
Er der familie blandet ind i, så er bl.a. familiekonventionen indblandet.
Morten Østergaard (RV), 2008-12-16:
Det, ministeren beskriver, er jo ikke formålet, men midlet.
Formålet med at sænke fartgrænserne vil formentlig være at forhindre trafikuheld, eller formålet med at hæve bøderne for at køre for stærkt kan være at forhindre trafikuheld eller få flere penge i statskassen.
Men det, ministeren siger, er, at formålet er at skærpe kontrollen.
Ja, men med henblik på at opnå hvad?
Det er jo der, hvor jeg synes ministeren er svar skyldig.
Lad mig bare give et andet eksempel på det.
Jeg opremsede i min ordførertale de mange forskellige måder, hvorpå ministeren har fået formuleret sig om folk på tålt opholds eventuelle farlighed over for det danske samfund.
Der blev under førstebehandlingen talt om, at alle var farlige.
De var farlige, det var mennesker, der var farlige, fordi de udgjorde en trussel mod danske statsborgere.
På den anden side er det ikke et kriterium i sig selv, at man er farlig.
Derfor spørger jeg: Når nu politiet ingen problemer har haft med folk med den aktuelle ugentlige meldepligt, hvad er det så, der fører til, at ministeren finder et behov for at skærpe det?
Det er jo ikke et behov, politiet har med henblik på at sikre udsendelse.
Det andet og meget væsentlige er: Hvad er det, der står i den undersøgelse, der ligger til grund for lovforslaget, som ikke tåler dagens lys, siden ministeren ikke vil lægge sin undersøgelse frem?
Hvad står der i den undersøgelse?
Hvad er det, vi ikke må vide?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-16:
Mål og middel er at skærpe kontrollen.
Jeg har godt hørt, at hr. Morten Østergaard har brugt udtrykket farlighed i en pærevælling.
Jeg har egentlig været for fin til at slå ned på det, men så må jeg altså bare sige det helt klart: Hr. Morten Østergaard blander begrebet farlighed, der findes i en lang række lovgivninger i Danmark, men med forskelligt indhold, totalt sammen.
Det har jeg gjort opmærksom på under samrådet.
Jeg vil ikke bruge alt for meget tid på det, men der er altså personer blandt dem, der er på tålt ophold, som er blevet anset for at være til fare for landets sikkerhed.
Så er der nogle, der har spurgt, om der gælder et særligt farlighedskriterium, når først de er i Sandholmlejren.
Det er nemlig noget andet.
Det bliver ikke anderledes af, at hr. Morten Østergaard blander de to ting sammen.
Farlighed og farlighed og farlighed er mange forskellige ting, afhængigt af hvor i lovgivningen vi er, og vi kan altså ikke bruge begrebet farlighed, når det drejer sig om, hvorvidt de får lov til at rejse hjem til familie osv.
Astrid Krag (SF), 2008-12-16:
Mit spørgsmål ligger i virkeligheden meget i forlængelse af hr. Morten Østergaards spørgsmål, for jeg mener ligesom hr. Morten Østergaard, at vi mangler at få at vide: Hvad er formålet med lovforslaget?
Hvad er det, man vil opnå med lovforslaget?
Hvorfor har man set behov for at skærpe kontrollen?
Hvorfor har man set behov for at skærpe straffene?
Det mangler vi at få svar på.
Det svar, som vi har fået fra ministeren indtil videre, er: Fordi vi finder det nødvendigt.
Men hvorfor finder man det nødvendigt?
Det er jo ikke et svar at sige: Fordi man finder det nødvendigt.
Det er jo totalt en cirkelslutning.
Vi kan prøve at læse i bemærkningerne, men den undersøgelse, der refereres til i lovforslagets bemærkninger, kan vi ikke få oversendt.
Kan ministeren så her løfte sløret for os for, hvad det er, der gør det nødvendigt at lave de her stramninger nu?
Er det snarere den begrundelse, ministeren kom med på samrådet, at det her handler om den omtalte tuneser, der også har lagt navn til lovens populære navn, tuneserloven?
Ministeren kan altså ikke tale sig uden om, at hele spørgsmålet om formålet og baggrunden for den her lovgivning er rigtig afgørende i forhold til, hvordan vi skal vurdere den.
Så jeg håber meget, at ministeren vil løfte sløret og komme leddet videre i stedet for bare at sige, at det er nødvendigt, fordi det er nødvendigt, men også komme ind på, hvorfor det er nødvendigt at skærpe kontrollen, hvorfor det er nødvendigt at skærpe straffene osv.?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-16:
Jeg henviser til det, jeg nu har sagt to gange her fra talerstolen.
Så konstaterer jeg, at der er et stort mindretal her i Folketinget, der under ingen omstændigheder vil skærpe kontrollen for de personer, der er på tålt ophold.
Det har man lov til.
Jeg er dybt uenig.
Jeg mener, at reglerne bør strammes, sådan som vi har foreslået.
Astrid Krag (SF), 2008-12-16:
Hvis vi nu kunne få lov til at få en debat om, hvad behovet er for at stramme kontrollen for alle på tålt ophold, så kunne vi jo tage den diskussion i stedet for den diskussion, vi har haft nu, hvor jeg er meget enig med hr. Morten Østergaard i, at det er blevet rodet gevaldigt sammen.
Hele lovforslaget tog sit afsæt i, at man under en finanslovforhandling skulle vise handlekraft i forhold til en tuneser og en Kurt Westergaard, der i øvrigt uagtet denne lovgivning føler sig sikker, hvilket han så sent som i dag har sagt i radioavisen.
Men det er jo ikke den diskussion, vi har fået.
Vi har fået en diskussion, hvor det lige præcis er føget rundt i luften med postulater om, at folk på tålt ophold alle sammen er til fare for landets sikkerhed.
Der må vi jo bare holde fast i, at det er en lille gruppe af dem på tålt ophold.
Derfor vil jeg altså spørge igen, når nu ministeren ikke ville svare bredt: Kan jeg så ikke få at vide, hvad behovet er for at stramme for de mennesker på tålt ophold, som ikke vurderes at være til fare for landets sikkerhed?
Nu kan jeg forstå, at farlighed er mange ting.
Hvad er så behovet for at stramme i forhold til den store gruppe af folk på tålt ophold, der ikke er vurderet at være til fare for landets sikkerhed?
Hvad er det så for en farlighed, der er tale om her?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-12-16:
Vi er et politisk flertal her i Folketinget, der ønsker, at hovedreglen ikke skal være, at politiet kan bestemme, om der skal gå en eller to uger, uden at man melder sig.
Vi ønsker, at udgangspunktet er daglig meldepligt.
Sådan er det.
Søren Espersen (DF), 2008-12-16:
Jeg beklager, det ikke var blevet set.
Når Dansk Folkeparti nu erkender, at de oplysninger, vi agerede på, ikke var dem, vi havde regnet med, bliver det ligesom antydet fra hr. Frank Aaen, at vi ikke vil have det frem, for så kommer der en hel masse frem om os.
Hvad er det?
Vi har da ikke rendt rundt i Irak med våbeninspektørerne eller siddet med næsen nede i CIA's hemmelige forhandlinger.
Hvad var det, der skulle kunne komme frem om Dansk Folkeparti, der ville gøre det umuligt for os at sige ja til den her undersøgelse, fordi vi så blev afsløret?
Frank Aaen (EL), 2008-12-16:
Hvorfor siger Dansk Folkeparti så ikke bare ja?
Søren Espersen (DF), 2008-12-16:
Nu var det jo mig, der stillede spørgsmålet.
Nu fik jeg et nyt spørgsmål; det er sådan en rigtig god jødisk maner at svare med et nyt spørgsmål.
Men jeg vil alligevel prøve en gang til: Hvad er det, hr. Frank Aaen mener at vi har liggende i arkiverne et eller andet sted, hvor der står Dansk Folkeparti på, og som vi ikke vil have frem?
Hvad kan det være?
Har vi været ude i marken, eller har vi overhovedet noget andet, end at vi bare har ageret på baggrund af noget, som vi fuldt og fast troede på?
Kan der være andet at finde om os der?
Tror hr. Frank Aaen det?
Frank Aaen (EL), 2008-12-16:
Det undrer mig, det er sådan helt almindeligt menneskeligt, synes jeg, at undre sig over, hvorfor folk tager en beslutning, der er besværlig, når man lige så godt kunne tage den nemme.
Jeg har ikke sagt, at der var nogen sammensværgelse.
Jeg har ikke antydet, at der skulle ligge et stykke papir med Dansk Folkepartis navn på, hvor der står, at Dansk Folkeparti lover at lukke øjnene og sige det modsatte af det, man ved; det har jeg ikke et sekund antydet.
Jeg har bare sagt, at når Dansk Folkeparti i dag erkender, at de gik i krig på et forkert grundlag, så er det mærkeligt, at man ikke synes, det skal undersøges.
Naser Khader (LA), 2008-12-16:
Nu er det ikke længe siden, at vi behandlede et lignende beslutningsforslag, og i Liberal Alliance har vi stadig det samme synspunkt, som jeg på partiets vegne fremførte, sidst sagen var oppe her i salen.
Vi mener stadig, at baggrunden for Danmarks engagement i Irak er blevet diskuteret og behandlet på tilstrækkelig vis.
I de seneste fem år er der blevet stillet rigtig, rigtig mange relevante og nødvendige spørgsmål, som har medvirket til at kaste lys over beslutningen om at deltage i krigen i Irak.
Det er blevet tydeliggjort, at der eksisterer en politisk uenighed om grundlaget for den militære aktion og strategi i Irak; det gælder blandt de folkevalgte her i salen, men også blandt eksperter og i den brede befolkning.
Diskussionerne har også afspejlet en klar enighed om, at der er ting ved vores engagement i Irak, som ikke er gået, som vi havde forventet og håbet.
Denne enighed skal vi nu bruge konstruktivt.
Med den viden, vi har i dag, og den nuværende situation i Irak taget i betragtning er der meget, vi kunne have gjort anderledes.
Men det er desværre for sent nu.
Til gengæld har vi mulighed for at tage ved lære af de fejltagelser, der er blevet begået, og dermed medvirke til at øge chancerne for, at Danmarks nuværende og fremtidige deltagelse i internationale operationer bliver succesfulde.
For Liberal Alliance er det afgørende spørgsmål i denne sag, om en kommission vil kunne tilføre nye og brugbare informationer, som vil forbedre det fremtidige beslutningsgrundlag i sager vedrørende Danmarks engagement i international sammenhæng.
Vil en kommission føre til noget konstruktivt og noget fremadrettet, som f.eks. vil kunne forbedre vores nuværende indsats i Afghanistan?
Svaret er nej.
På den baggrund kan Liberal Alliance ikke støtte beslutningsforslaget.
Det gør vi bl.a. ved, at der er en erkendelse af, at tingene ikke gik, som de skulle, og at der er en erkendelse af, at det, der sker i Irak i dag, er katastrofalt.
Men en sådan kommissionsundersøgelse kommer altså ikke til at ændre på situationen i Irak.
Der er jo en politisk uenighed, som ikke løses ved en kommissionsundersøgelse.
Frank Aaen (EL), 2008-12-16:
Nej, vi skal ikke have kommissioner til at løse politisk uenighed, vi skal have kommissioner til at sikre os et beslutningsgrundlag og til at sikre os viden, som vi kan diskutere ud fra.
Men i dag er det jo sådan, at det kun er regeringen, der har den fulde viden om, hvad det var, der skete.
Det er jo en skævhed, og det er derfor, vi siger: Hvis vi skal kunne lære af, hvad der skete, og hvis vi skal kunne lære af, hvordan Danmark på et forkert grundlag gik i krig, hvordan skal det så kunne ske, uden at vi via en kommission får tingene undersøgt?
Naser Khader (LA), 2008-12-16:
Det er igen en erkendelse af, at der er mange ting, der kunne have været håndteret anderledes.
Jeg mener, at vi skal kigge fremad, og vi skal lære af erfaringerne.
Og jeg tror, at alene en erkendelse af, at der er blevet begået fejl, og at det kunne have gået meget bedre, er rigeligt til at gøre det bedre en anden gang.
Juliane Henningsen (IA), 2008-12-16:
Den 30. marts 2003 tog samtlige partier i Grønlands Landsting officielt afstand fra en dansk deltagelse i en militær aktion over for Irak.
Samtlige partier på Færøerne gjorde det samme.
Vi var entydigt imod.
Alligevel kom vi officielt til at stå som værende for invasionen.
Det gjorde vi, fordi beslutningskompetencen på området lå i Danmark og ikke i Grønland.
Den demokratiske utilstrækkelighed, som rigsfællesskabet bød Grønland dengang, gav sig udtryk i en stor skuffelse fra vores side.
I dag står rigsfællesskabet officielt set med et medansvar for en af de blodigste krige, verden har set i nyere tid.
Vi står med et medansvar for en krig fuld af militære fejlslag og ufattelige menneskelige lidelser.
Jeg er overbevist om, at hensigterne bag ved beslutningen om at tilslutte sig deltagelse i krigen har været ædle hos dem, der stemte for, men ligger der fejl bag beslutningen, er det historisk vigtigt, at vi undersøger dem og lærer af dem, så vi ikke gentager dem.
Vi skal have genopbygget tilliden hos befolkningen, ikke mindst i Grønland og på Færøerne.
Derfor står jeg bag det beslutningsforslag, der er fremsat af oppositionspartierne.