Per Clausen (EL), 2012-05-31:
Jeg skal også takke for, at hr. Dennis Flydtkjær og Dansk Folkeparti har taget den her debat op.
Det er jo rigtigt, at vi med jævne mellemrum hører om sager, hvor vi synes, at sagsforløbet, i hvert fald som det bliver beskrevet, ser mærkeligt ud, og at det kan være en lille smule uforståeligt, at der ikke gribes hårdere og mere effektivt ind.
Derfor kan det såmænd være, at myndighedernes og domstolenes afgørelser er fornuftige, selv om de virker, som om de er lidt slatne og ikke tager nok hensyn til dyrevelfærden.
Det er jo selvfølgelig også muligt, at der begås fejl af myndighederne, og at der ikke tages initiativer til at rejse de nødvendige sager ved domstolene.
Jeg mener sådan set, at før vi begynder at diskutere at lave reglerne og lovgivningen om, skal vi være sikre på, at der er et problem med den praksis, der eksisterer, hvis vi får sagerne beskrevet til bunds.
Derefter skal vi selvfølgelig også have fundet ud af, om det, der skal gøres noget ved, hvis der er nogle problemer, er et spørgsmål om, hvorvidt retsgrundlaget og regelgrundlaget er utilstrækkeligt, eller om det er et spørgsmål om, at det ikke administreres med den fornødne iver og nidkærhed.
Og det kan jo sagtens være.
Det kan også være en diskussion om, hvordan politiet og andre myndigheder prioriterer deres kræfter.
Nu har jeg ikke noget med politiforliget og politiet at gøre andet end lige præcis inden for dyrevelfærdsområdet, så for mig er det jo nemt nok at stille krav om, at politiet skal prioritere dyrevelfærd og sager om dyremishandling over alt andet.
Men jeg er sikker på, at hvis man ved et uheld kommer til at støde ind i sin retsordfører, vil jeg ikke være den eneste, der vil blive mødt med, at der også er andre vigtige og væsentlige spørgsmål, der skal løftes.
Så det skal selvfølgelig også ses i en prioriteringssammenhæng.
Men der skal ikke være nogen tvivl om, at det bør være sådan, at man griber hårdt og effektivt ind over for mennesker, som har dyr i deres varetægt, hvad enten det er professionelt eller mere fritidsorienteret.
Hvis de ikke behandler deres dyr ordentligt, skal der selvfølgelig gribes ind, og der skal gribes ind med de nødvendige midler.
Men jeg er også enig med dem, der siger, at en egentlig beslutning om, at man frakendes retten til at beskæftige sig med dyr, selvfølgelig skal være forbeholdt de særlig slemme tilfælde og vel i virkeligheden også være forbeholdt de særlig slemme tilfælde, hvor der ikke rigtig er håb om, at andre tiltag kan gøre en forskel.
Derfor må jeg sige, at når det kommer til de konkrete beslutninger, er det jo rigtig godt og fornuftigt, at vi har regler til at sikre, at det er domstolene, der tager stilling.
Domstolene er jo i stand til at foretage en helhedsvurdering.
Det er jo ikke altid, at den helhedsvurdering fører til en dom, der, hvis man kender en sag fra medierne, fremstår som særlig fornuftig, men det er nu mit indtryk, at når man går ind og kigger på sagen i sin helhed, er det, der er nået frem til, som regel ikke helt tåbeligt.
Men der skal ikke være nogen tvivl om, at selv om Enhedslisten er enig i det forslag til vedtagelse, som vi selv har været med til at fremsætte – og det er jo heldigt at vi er enige i det – om, at reglerne og lovgivningen, som den er nu, efter vores opfattelse er tilfredsstillende, er vi helt indstillet på, at hvis der er konkrete sager, som virker uforklarlige, og hvor det ser ud, som om sagerne er blevet underprioriteret i forhold til den alvor, sagerne burde behandles med, eller hvis der er tale om sager, hvor man synes, at myndighederne har handlet forkert, at der følges op.
Der skal selvfølgelig fra vores side være en interesse og et engagement, der gør, at vi følger op på den slags sager og sørger for at få forklaringer og redegørelser.
Og hvis de forklaringer og redegørelser ikke er tilfredsstillende, skal vi selvfølgelig sikre os, at der bliver grebet ind, sådan at der fremadrettet ydes den absolut optimale effektive indsats.
Derfor vil jeg bare igen sige, at jeg synes, at det er rigtig godt, at vi får anledning til at diskutere de her ting, fordi det endnu en gang giver anledning til at understrege, at der faktisk er bred opbakning i Folketinget til, at der i de her sager, der handler om mishandling af dyr, skal gribes ind med de fornødne midler, sådan at man kan få det stoppet og sikret, at det ikke fortsætter.
Med de ord vil jeg bare sige, at vi selvfølgelig støtter det forslag til vedtagelse, som vi selv har været med til at fremsætte.