runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-10-07:
Jeg vil sige til fru Helle Thorning-Schmidt: Jeg spørger jo kun til jeres egen måde at regne på.
Vi mangler jo simpelt hen at få det ganske tydeligt beskrevet.
Når man ender på 31,5 mia. kr., så lad være med at sige, at det er 18 mia. kr.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2010-10-07:
Nej, det er det ikke.
For i den beregning, vi har sat op, har vi jo ikke taget skattelettelser med.
Det skal trækkes ud af det beløb.
Men det skal jo ikke trækkes ud af det tal, vi har skrevet, for vi viser, hvordan vi vil leve op til EU's konvergenskrav.
Punkt for punkt viser vi, hvordan vi lever op til EU's konvergenskrav, men det ændrer ikke ved, at vi hæver skatter og afgifter med 18 mia. kr.
Egentlig forstår jeg stadig væk ikke, at Venstre ikke har lyst til at diskutere de rigtige uenigheder, vi har.
Venstre siger, at vi skal have nulvækst.
Vi siger, at velfærdssamfundet kommer til at lide skade, hvis vi har nulvækst, og vi arbejder med en beskeden vækst i den offentlige sektor.
Lad os da diskutere den forskel, for det er jo den forskel, vælgerne skal tage stilling til.
Det er det, der er forskellen mellem det nuværende flertal, som er i gang med at rulle velfærdssamfundet tilbage, og et forhåbentlig nyt flertal, som stille og roligt vil sikre, at vi har det velfærdssamfund, som danskerne gerne vil have.
Vivi Kier (KF), 2010-10-07:
Jeg må sige, at jeg sidder en lille smule forbavset tilbage her, når jeg hører fru Helle Thorning-Schmidt sige: Lad os nu diskutere rigtig politik.
For mig er rigtig politik nemlig også skattepolitik, og jeg bliver jo igen nødt til at sige, at der jo her er en tydelig forskel.
Jeg synes jo, det er lidt ærgerligt, at vi, når vi bruger Socialdemokraternes egne tal, kan se, at det her er 31,5 mia. kr., og at man så ikke vil stå ved det.
Men jeg vil egentlig bare spørge, om man efter debatten i dag agter at gå tilbage og rette sit udspil til, således at det er tydeligt for enhver borger i Danmark, at Socialdemokraterne ønsker at hæve skatter, afgifter m.v. med 31,5 mia. kr.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2010-10-07:
Venstre regner, som de har lyst til, på Socialdemokraternes tal.
Det, der bliver så tydeligt i debatten i dag, er, at Venstre er så pinligt berørte over den økonomi, de efterlader til danskerne efter 9 år med regeringsansvaret, at de hellere vil diskutere fiktive socialdemokratiske tal frem for at diskutere det Danmark, man efterlader til den næste regering.
Det er jo frygteligt, når vi ser derude, at vi har en for høj ledighed, væksten halter, og der er rekord mange konkurser, der er mennesker, som må flytte fra hus og hjem, fordi de ikke har råd til at betale huslejen, og der er rekord mange tvangsauktioner.
Der er så mange problemer, at jeg synes, at vi i højere grad skulle diskutere det frem for at diskutere, om Socialdemokraternes tal er rigtige eller ej.
Jeg står her og siger klart og tydeligt, at Socialdemokraterne vil hæve skatten.
Det er jo ikke noget let budskab at give til danskerne.
Det er tværtimod et meget kontant budskab.
Når vi siger det, er det netop, fordi vi også siger, at hvis vi vil have velfærd på et højt niveau, skal den også finansieres.
Vivi Kier (KF), 2010-10-07:
Jeg må sige, at jeg har vældig lyst til at diskutere rigtige uenigheder, og skattepolitik er også rigtig politik set gennem mine briller.
Når man så læser oppositionens forslag til vedtagelse, undrer man sig lidt over, hvad det er for nogle udfordringer man mener der skal tages fat på.
Men nu ser vi jo, at Socialdemokraterne vil brandbeskatte det erhvervsliv, som skal være med til at skabe vækst og være med til at skabe, at vi fortsat kan opretholde et velfærdssamfund.
Så vil jeg bare spørge fru Helle Thorning-Schmidt: Er det vækst i de offentlige udgifter, eller er det vækst i det private erhvervsliv, vi har behov for?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2010-10-07:
Der er ingen tvivl om, vi har brug for vækst i Danmark.
Derfor er det også så ærgerligt, at regeringen i dag ikke har lyst til at diskutere den enorme vækstkrise, vi desværre stadig står i.
Statsministeren stod heroppe i tirsdags og sagde, at vi er ovre krisen, regningen er betalt.
Men punkt 1, vi er ikke ovre krisen, og punkt 2, regningen er kun netop sendt ud til de borgere, som er blevet bedt om at betale for regeringens forfejlede krisepolitik, så regningen er ikke betalt.
Derfor er det selvfølgelig relevant, hvad ordføreren siger: Lad os diskutere konkrete svar. Vi skal have vækst i Danmark, vi skal sikre, at ledigheden ikke stiger voldsomt meget, og derfor skal vi holde hånden under beskæftigelsen ved at fremrykke offentlige investeringer, og vi skal derpå spørge danskerne, hvordan vi kan løfte i flok, og det skal vi gøre, ved at vi alle sammen arbejder mere.
Derfor er det en forkert kurs, som regeringen har valgt, når de arbejder med nulvækst i den offentlige sektor, fordi det i stedet for at sætte Danmark i gang vil bidrage til, at Danmark går i stå.
Vi har en regering, som med åbne øjne er parat til at dæmpe væksten med 0,5 pct.
Det kan mærkes ude i det ganske land for rigtige levende mennesker, og det er man parat til.
Man er parat til at skære så meget i den offentlige sektor, at man reelt dæmper væksten.
Jeg synes ikke, at det er rimeligt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-10-07:
Dansk Folkeparti har jo her for et stykke tid siden foreslået, at vi skulle lave en model, hvorefter indvandrere, der kommer til det danske samfund, skal bidrage, før de kan trække velfærdsydelser ud af det danske samfund.
Vi foreslog, at der skulle gå en periode på 7 år, hvor man skulle vise, at man var villig til at betale skat og give noget aktivt til det danske samfund, inden man kunne begynde at trække ydelser ud.
Jeg så, at hr. Henrik Dam Kristensen, integrationsordfører for Socialdemokratiet, mente, at det i givet fald ville være et opgør med hele den danske model, ville være begyndelsen til indførelsen af et forsikringssamfund til afløsning af velfærdssamfundet, og det ville i praksis også betyde, at det blev helt umuligt at få familiesammenføring – det var et totalangreb mod hele den danske velfærdsmodel.
Det, jeg vil bede fru Helle Thorning-Schmidt om, er at forklare Folketinget og dem, der lytter med, hvordan det, at indvandrere, der kommer her til landet, skal vise, at de vil bidrage, før de kan trække midler ud af velfærdssamfundet, på nogen måde kan være et opgør med hele den danske velfærdsmodel.
Det er jo store ord, altså principper og universelle rettigheder, og der var mange ting.
Hvad nu hvis jeg så siger til fru Helle Thorning-Schmidt, at vi har fundet inspiration til forslaget i en bog, der hedder »Forsvar for fællesskabet«, som fru Helle Thorning-Schmidt selv har været medforfatter til, fra 2002.
Det er 8 år siden.
Hvis fru Helle Thorning-Schmidt slår op på side 104 i den bog, hun selv har været med til at skrive, kan hun se, at hun skriver om nogle regler, der skal ændres.
Hun skriver bl.a.: »Familiesammenføring skal ikke udløse mulighed for dansk kontanthjælp, før den familiesammenførte får dansk statsborgerskab for eksempel efter syv år«. Hvordan kan det være, at fru Helle Thorning-Schmidt kan komme med noget i en bog, der virker, når man hører svaret fra fru Helle Thorning-Schmidt her i dag, som noget, hun i virkeligheden i dag mener er et angreb på den danske model, på de her universelle principper, på det her med, at der skal være lige adgang for alle, uanset hvorfra man kommer og hvorledes?
Hvordan kan det være?
Kunne det tænkes, at det er, fordi fru Helle Thorning-Schmidt, da man havde en selvransagelsestid efter nederlaget i 2001, kom i tanker om, at det måske var meget godt at sige noget om udlændingepolitikken, og at nogle skulle bidrage, før de kunne trække velfærdsydelser ud af det danske samfund, hvilket lød godt på det tidspunkt, men det passer så ikke helt ind i billedet i dag, eller hvordan skal det tolkes?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2010-10-07:
For mig er der ingen tvivl om, at når man kommer til Danmark, skal man bidrage, man skal være med i det danske samfund.
Det er også derfor, at vi har et forslag, som jeg egentlig undrer mig over at der ikke er andre der har taget op, som netop handler om, at når man kommer til Danmark som familiesammenført, skal man fra dag et lære dansk og stå til rådighed for det danske arbejdsmarked.
Det er et rigtig godt forslag, for det betyder jo netop, at man ikke engang får det problem, som hr. Kristian Thulesen Dahl står med, fordi vi vil forlange, at de mennesker, som kommer til Danmark som familiesammenførte, fra dag et bliver bedt om at tage et danskkursus, bliver bedt om at stå til rådighed og være en del af det danske samfund.
Det er rigtig integrationspolitik, hvor man ikke bare siger velkommen, men også siger: Du skal bidrage, og du skal gøre det fra dag et.
Karsten Lauritzen (V), 2010-10-07:
Jeg synes, vi skal blive lidt i samme spor.
Jeg har været på Folketingets bibliotek, og jeg har læst den omtalte bog, »Forsvar for fællesskabet«, som hr. Thulesen Dahl refererede fra før, og jeg synes ikke, at fru Helle Thorning-Schmidt svarede på spørgsmålet: Mener fru Helle Thorning-Schmidt det, hun mente, da hun skrev den her bog i 2002, eller mener fru Helle Thorning-Schmidt det, som hr. Henrik Dam Kristensen har sagt, nemlig at det at sige, at familiesammenførte skal klare sig selv de første 7 år, er at undergrave den danske model?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2010-10-07:
Man skal have hørt meget lidt efter det, jeg sagde før, for ikke at forstå svaret, for jeg sagde jo netop, at det forslag, vi har nu – og jeg står her som formand for Socialdemokraterne – er et bedre forslag end det, vi havde dengang.
For det forslag, vi har, sikrer to ting, som er så afgørende: Det sikrer, at vi klart og tydeligt signalerer til mennesker, som kommer her som familiesammenførte, at vi forventer af dem, at de sætter sig på skolebænken, lærer dansk, får et job, bidrager til og er med i samfundet, men samtidig sikrer det også at vi bevarer det, der er kernen i vores velfærdssamfund, nemlig at alle os, der opholder os i Danmark og er en del af det danske samfund, har ret til de samme ydelser.
Jeg synes simpelt hen, det er et bedre forslag, og jeg har hele tiden, siden vi kom med det, og det er efterhånden lang tid siden, undret mig over, at der ikke er flere, der har taget det til sig, for det ville netop også fremme den integration, som der i hvert fald er mange der siger at de er optaget af.
Karsten Lauritzen (V), 2010-10-07:
I mit parti har vi jo ikke sådan nogle, der river sider ud af bøger, når folk ikke længere mener det, der står i dem, så det vil jeg lade være med.
Jeg synes, fru Helle Thorning-Schmidt mangler åbent og ærligt at indrømme det i stedet for blot sige, at man nu har en anden politik, som er bedre.
Det er et faktum, at fru Helle Thorning-Schmidt har foreslået præcis det samme, og det er et faktum, at hr. Henrik Dam Kristensen har kaldt forslaget og altså også det, som fru Helle Thorning-Schmidt mente, da hun skrev bogen, uanstændigt.
Det er jo fair nok at ændre politik.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2010-10-07:
Jeg synes, det er så væsentligt, at det, der står tilbage, fra dengang jeg skrev den bog og også tidligere, er, at jeg har været dybt, dybt optaget af, at vi ikke bare lader mennesker, der kommer til Danmark som familiesammenførte, være.
Vi lader dem ikke være, hverken for deres egen skyld eller for samfundets skyld.
Vi ønsker, at de skal være en del af det samfund, de er blevet en del af.
Det vil sige, at vi også kan stille krav til hinanden.
Derfor vil vi fra dag et stille krav til familiesammenførte, således at de lærer dansk, bliver en del af de danske samfund, og det er ikke noget, de bare kan gøre, det er noget, de skal gøre.
Ikke bare vil det være noget med at sige velkommen, men det vil også sikre integrationen og sikre, at alle forstår de principper, som vores samfund bygger på, nemlig at man både har rettigheder og pligter, og at man selvfølgelig også både skal yde og nyde i det danske samfund.
Det er principper, som Socialdemokraterne står vagt om, og jeg er egentlig ganske tilfreds med at blive mindet om, at det er noget, jeg har ment i ganske lang tid.
Det er noget, som Socialdemokraterne stadig mener.
Først og fremmest vil jeg godt understrege, at jeg synes, at alle, der bor i Danmark, uanset om man er dansk statsborger eller ej, skal bidrage til det danske velfærdssamfund.
Det siger sig selv.
Men kan man have et system, hvor man gør forskel mellem mennesker og siger, at der er nogle, der først må optjene retten til det, der er vores ydelser, f.eks. sundhedsydelser, og nogle, der har dem fra starten?
Jeg synes, at det er urimeligt, fordi det, vores velfærdssamfund igennem årene har bygget på, jo netop er, at den ret er såkaldt universel, og det vil sige, at uanset ens økonomiske formåen, får man de ydelser, som vi alle sammen giver til hinanden betalt over skatten.
Det synes jeg er et stærkt princip for vores velfærdssamfund.
Jeg er fuldstændig klar over, at Dansk Folkeparti sådan set aldrig har passet rigtig godt på vores velfærdssamfund og de principper, det bygger på, men det er jo nok også derfor, at der skal socialdemokrater til, når vi skal til virkelig at forsvare vores velfærdssamfund, for det er jo netop os, der har opbygget det, og det er tydeligvis også os, der skal modernisere det velfærdssamfund.
Peter Christensen (V), 2010-10-07:
Det ved jeg ud fra den måde, som man har fundet frem til de her priser på, nemlig som en andel af det, det gennemsnitligt koster i det offentlige.
Og da man så laver den anden pris, går man ind og siger: Nej, vi vil ikke tage gennemsnittet af de offentlige priser, vi vil tage gennemsnittet af priserne på de bedste offentlige sygehuse.
Jeg kunne også forstå på Radikale Venstre, at det er selve systemet, man er inderlig imod, og det overrasker mig, at man ikke vil bakke op om de rettigheder, vi giver patienterne.
Så jeg vil sige, at hvis det er sådan, at man nu begynder at sige, at hvis man giver mere til dem, som ikke kan følge de mest effektive offentlige sygehuse, er det overbetaling, så er det faktisk ikke de private sygehuse, der har et kæmpe problem, så er det den andel af de offentlige sygehuse, som ligger langt fra de mest effektive, og det er jo en helt ny og meget interessant debat.
Den kunne man i øvrigt tage inden for børnepasning, inden for folkeskolen, inden for en lang række områder, hvis logikken skal følges.
Lone Dybkjær (RV), 2010-10-07:
Jeg må sige, at det jo ikke kan undre nogen, at regeringens regnestykker hverken hænger sammen på den ene eller den anden måde, når man har en politisk ordfører som hr. Peter Christensen, der kan stå og sige det, som hr. Peter Christensen siger.
For det første laver de offentlige sygehuse jo ikke det samme som de private hospitaler eller sygehuse, det ved enhver.
Der er ikke uddannelse i det private; der er en lang række forskelle.
For det andet drejer det sig jo om, at hvis man havde givet de tilsvarende penge til den offentlige sektor, ville der altså have været tale om, at de enkelte afdelinger udførte noget mere.
Det vil sige, at der var tale om marginalbetragtninger.
Hele bunddækningen er jo til stede, og det vil sige, at der bare var tale om noget ekstra.
Jeg spørger, fordi hr. Peter Christensen jo udtaler sig med meget, meget stor overbevisning om, at det offentlige ikke kunne have lavet det bedre.
Det er ikke nok bare at sige en hel masse om betalingen, for det hænger ikke sammen.
Det er jo marginalbetalingerne, vi skal snakke om, nemlig hvad det koster, hvis man i øvrigt har en afdeling i gang, så at udføre en ekstra operation.
Det er det, vi snakker om.
Hvor ved hr. Peter Christensen fra, at det antal mennesker, som hr. Peter Christensen snakker om, nemlig de 350.000, ikke kunne have været behandlet lige så billigt i det offentlige system – eller billigere?
Peter Christensen (V), 2010-10-07:
Vi mener afgjort, at den anden side af at have en ansvarlig økonomisk politik selvfølgelig også er at have en ansvarlig socialpolitik.
De ting kan sagtens gå hånd i hånd, men man skal passe på med at stille falske modsætninger op, som f.eks. at det at give bedre rammevilkår for vores erhvervsliv står i modsætning til at have en god social velfærd, for det ene er forudsætningen for det andet.
Hvis ikke virksomhederne tjener penge, kommer der altså ikke skatteindtægter, hverken via selskabsskatten eller for den sags skyld via personskatter, for så er der ingen, der bliver ansat.
Hvis vi derfor på nogen måde kan finde finansiering til at sænke skatten, også for selskaber, så lad os endelig gøre det, for det er med til at bevirke, at der er flere virksomheder, der har lyst til at være i Danmark, at der er færre virksomheder, som får lyst til at flytte deres produktion ud af landet.
Man skal jo huske på, at mens der har været økonomiske krise, er der 180.000 danske arbejdspladser, der er flyttet ud af landet.
Det er altså ikke, fordi der er bedre vejr i andre lande, det er, fordi det er dyrt at være i Danmark som virksomhed.
Det er vi som ansvarlige politikere da nødt til at forholde os til, og derfor er det jo helt skævt at lytte til oppositionen, der bare vil øge skatterne for at dele flere gaver ud til danskerne, for vi risikerer, at der ikke er råd i fremtiden.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2010-10-07:
Der er jeg sådan set meget enig med Venstres ordfører, men jeg er også enig med statsministeren, når statsministeren siger, at vi lige nu ikke har råd til skattelettelser.
Vi står nu i den situation i forbindelse med f.eks. satspuljen, de svages finanslov, at der er et ret kraftigt fald i den i år.
Det er ikke regeringens skyld, det er på grund af finanskrisen.
Og der er det jo så, man må prioritere pengene, for de kan som bekendt kun bruges en gang.
Skal man så give erhvervsskattelettelser, når man ved, at erhvervsskattelettelser primært tilgodeser finanssektoren – det kan jeg godt forstå at Liberal Alliance har en interesse i – eller skal man tilgodese de hjemløse?
Der har Kristendemokraterne det klare udgangspunkt, at vi til enhver tid vil prioritere, at de hjemløse får tag over hovedet, frem for at den finansielle sektor får skattelettelser.
Peter Christensen (V), 2010-10-07:
Jeg mener, at et samfund som det danske bestemt skal måles på, hvordan vi tager hånd om de allersvageste, og der tror jeg egentlig ikke at vi er uenige.
Igen vil jeg ikke stå her og afvise at kunne forbedre rammevilkårene for dansk erhvervsliv, hvis vi i øvrigt kunne finde en fornuftig finansiering til det, men det ville aldrig blive via en finansiering fra de allersvageste.
Henrik Dam Kristensen (S), 2010-10-07:
Slettede mails eller ikke slettede mails, overbetaling på 100 mio. kr., 500 mio. kr. eller mere til privathospitalerne, manglende oplysning til rigsrevisorerne, forkerte svar i Folketinget – der er jo faktisk nok at tage fat på.
I øjeblikket hopper vi fra tue til tue, fra samråd til samråd, men burde vi ikke have en samlet undersøgelse, måske også set i lyset af den tidligere sundhedsministers tilståelsessag her til morgen?
Jeg vil gerne bede Venstres ordfører svare på, om han ikke synes, det ville klæde det samarbejdende folkestyre, at vi alle sammen her i dag blev enige om, at vi fik en undersøgelse af, hvad der er op og ned i den her sag, så vi fik udryddet misforståelserne?
Hvem vidste hvad og hvornår?
Hvad er der reelt sket?
Peter Christensen (V), 2010-10-07:
Jeg mener sådan set, at det står meget klart, hvad forløbet har været i den her sag, så det kan jeg egentlig ikke se nogen grund til.
Det startede med en påstand om, at der var slettet mails.
Det har vist sig ikke at være tilfældet.
Så har der været en situation, hvor regeringen ikke har givet svar, der er præcise nok, her i Folketingssalen.
Det har regeringen beklaget.
Så ender vi sådan set ved, hvad hele sagen har handlet om, netop betalingen til de private sygehuse.
Der vil jeg gerne gentage: Jeg er helt uenig i, at der er foregået en overbetaling.
For situationen var den, at da man startede med at forhandle det her helt nye system, som det var i 2001, var der nogle få hospitaler, som ville gøre det til en meget lav pris, og så var der en meget stor gruppe af privathospitaler, som ville have en lidt højere pris.
Og da var vores tilgang at sige, at det ikke nytter noget, for vi har lovet danskerne og også i forbindelse med et valg sagt til dem: I skal ikke længere være på venteliste, kære danskere, vi vil ikke acceptere, at I kan stå måned efter måned på venteliste.
Så skal man jo også stå til ansvar for det politisk og sikre, at de danskere så reelt har et sted at gå hen.
Og det var det, vi opnåede.
Henrik Dam Kristensen (S), 2010-10-07:
Det er jo tydeligt for alle, at Venstres ordfører har et indstuderet svar på det her spørgsmål.
Jeg synes i øvrigt, det er bemærkelsesværdigt, at Venstres ordfører mener, at han ved alt om, hvad der er sket i den her sag; der kommer hele tiden nye oplysninger.
Jeg lagde mærke til, at Venstres ordfører i sin tale sagde, at det offentlige skal holde hus med pengene.
Og det er jo i realiteten det, der er diskussionen her, hvor der bliver sat alvorlige spørgsmålstegn, og hvor statsministeren har været ude at sige, at det nok i hvert fald kun er 100 mio. kr., der er blevet overbetalt med.
Jeg vil sige, at der er et ekstremt mudret billede.
Det er der for os her i Folketingssalen, det er der for befolkningen.
Jeg spørger lige så stilfærdigt Venstres ordfører: Vil Venstre være med til, at vi her i Folketinget sørger for, at befolkningen får en reel mulighed for at vurdere, hvad der er op og ned i det her, ved at der er nogle uvildige mennesker, der får lov til at gennemgå sagen?
Hvad er der i vejen med det?
Peter Christensen (V), 2010-10-07:
Nu skal man jo også finde noget, som man kan være enige om.
Og jeg er sådan set enig med hr. Henrik Dam Kristensen i, at billedet er lidt mudret, men der er nok også en opposition, der gør, hvad den kan, for at det billede skal være mudret.
For egentlig er det jo meget enkelt.
Der bliver talt om overbetaling.
Sandheden er, at det, at vi har fået behandlet 350.000 danskere i privat regi, ikke har været dyrere, end hvis de skulle have været behandlet i det offentlige.
Det er jo ikke rigtigt.
Ole Sohn (SF), 2010-10-07:
Der er løbet meget vand i åen, siden hr. Peter Christensen kom med meget grove anklager mod Rigsrevisionen for at politisere – der var ikke hold i billetterne.
Siden hen har Rigsrevisionen sagt, at der er sket overbetaling.
Det blev oven i købet efterfølgende bekræftet af Sundhedsministeriets hemmeligholdte rapport.
Statsministeren bekræftede så forleden, at der er sket overbetaling.
Så spørgsmålet er: Hvad er egentlig grunden til, at hr. Peter Christensen mener, det vil være så forfærdeligt at få en uafhængig undersøgelseskommission til at undersøge, hvorvidt hr. Peter Christensen har ret i, at der ikke er brugt skattekroner på et forkert grundlag, og at der ikke er sket overbetaling, eller hvorvidt statsministeren, Rigsrevisionen, Sundhedsministeriet og sundhedsøkonomerne har ret i, at der er sket overbetaling?
Var det ikke bedst for alle parter, at man fik det afdækket?