runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Jo, men det, jeg egentlig bare ville have finansministeren til at bekræfte sådan i al sin enkelhed, er, at det fradrag, der sker til satspuljen, betyder, at uligheden stiger – uligheden mellem en på dagpenge og en, der er i arbejde.
Når jeg nu ikke kan komme hele vejen, vil jeg godt spørge hr. Ole Stavad: Hvis der er kommet et andet flertal efter et kommende valg, vil Socialdemokraterne så være med til at rette op på det efterslæb, som overførselsindkomstmodtagerne har fået de sidste 17 år, må det vel efterhånden blive?
Vil Socialdemokraterne være med til at gennemføre en regulering, så vi får rettet op på efterslæbet, når der er kommet et andet flertal?
Thor Pedersen (V), 2007-01-25:
Jamen der er det bare, at jeg siger, at hvis man går ned og tager grupper, som man kan sammenligne sig med, f.eks. sundhedsassistenter, som vi jo bl.a. har diskuteret her i salen, og butiksassistenter, bygningsarbejdere og rengøringsassistenter, så har de en lavere lønfremgang, deres lønudvikling giver en ringere stigning i købekraften end den, der gælder for overførselsindkomster.
Jeg siger blot: Der er ikke noget andet land, hvor det er bedre end i Danmark.
Jeg ved ikke, hvilke lande der er forbilleder for hr. Jørgen Arbo-Bæhr, og som man kunne forestille sig gør det bedre.
Torsten Schack Pedersen (V), 2007-01-25:
Enhedslistens beslutningsforslag er en opdatering af tidligere forslag fra 1998 og 1999 om at ophæve satspuljeforliget.
Venstre har tidligere afvist Enhedslistens forslag, og det gør vi såmænd også i dag.
Satsreguleringen betyder, at overførselsindkomsterne følger lønudviklingen i Danmark, og dermed oplever personer på overførselsindkomster en reallønsfremgang hvert eneste år.
Satsreguleringen betyder samtidig, at der med satspuljereguleringspuljen hvert år er en økonomisk pulje til rådighed til at finansiere en lang række initiativer over for samfundets svageste for.
Alle partier på nær Enhedslisten er med til fordeling af satspuljen, og jeg skal ikke bruge tiden her på at stå og remse alle de fornuftige og meget vigtige initiativer op, som satspuljen er med til at finansiere.
Men dertil kommer så i øvrigt en lang række initiativer, som personer på overførselsindkomster har gavn af, herunder ældrecheck og forbedring af førtidspension, som regeringen har gennemført sammen med Dansk Folkeparti.
Jeg ved, at Enhedslisten mener, at satsreguleringen skulle være endnu højere end i dag, men lad os nu konstatere, at Danmark er det eneste land, der regulerer alle overførselsindkomster med udgangspunkt i lønudviklingen.
Fakta er, at reguleringen af overførselsindkomster i Danmark fra 2002-2005 var højere end lønudviklingen for en række grupper på arbejdsmarkedet.
Det er jo selvfølgelig ikke så overraskende, når satsreguleringen følger den gennemsnitlige lønudvikling på arbejdsmarkedet.
Man kan så vælge at forstærke det forhold, at overførselsindkomsterne skal stige mere end lønningerne for endnu flere personer på arbejdsmarkedet, men det må jeg sige vi i Venstre ikke er tilhængere af.
Enhedslisten er ikke en del af satspuljeaftalen, det er Folketingets øvrige partier.
Venstre står naturligvis ved den aftale, og Venstre kan derfor ikke støtte Enhedslistens forslag.
Jeg skal oplyse, at Det Konservative Folkeparti heller ikke kan det.
Ole Stavad (S), 2007-01-25:
Socialdemokratiet er en del af aftalen om satsregulering og dermed den regulering af overførselsindkomsterne, som Enhedslisten som det eneste parti, der er uden for den aftale, har sat til debat endnu en gang.
Jeg kan næsten ikke lade være med at sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at jeg synes, at han er en modigere mand på vegne af de dårligst stillede, end jeg ville have turdet være som advokat for den gruppe.
Hvis ikke hr. Jørgen Arbo-Bæhr og Enhedslisten efter at have lyttet til finansministerens argumentation forstår, at de leger med ilden, synes jeg ikke, at de lytter godt nok efter.
Jeg har været i det her hus i så mange år, at jeg også var her i 1980'erne, hvor vi ikke havde en sådan aftale, hvor man fuldstændig afskaffede reguleringen af overførselsindkomsterne bortset fra pensionen.
Ja, Schlüterregeringen forsøgte også at afskaffe den for pensionisterne, men dengang lykkedes det at samle et flertal, så vi kunne redde pensionisterne, men resten kunne vi ikke redde.
Det lykkedes Socialdemokratiet i en aftale i 1987 om finansloven for 1988 at få brudt den onde cirkel.
Vi fik lavet et engangsløft af bl.a. dagpengene med 10 pct., og pensionerne fik også et løft.
Efterfølgende fik vi et bredt flertal også med SF og lavede den her regulering, som er den bedste regulering, der nogen sinde har været i Danmark for den gruppe, og hvor hr. Jørgen Arbo-Bæhr ikke kan finde noget land, vi vil sammenligne os med, der har noget lige så godt.
Derfor leger hr. Jørgen Arbo-Bæhr med ilden på to måder.
Han risikerer, at man – som vi jo allerede har set at den nuværende regering har lyst til – vil udvælge nogle, som skal have ringere regulering end andre, hvis satsreguleringen afskaffes, og han risikerer, at det ganske store beløb, det trods alt lykkes at afsætte til fordeling mellem grupper, der trænger til det, vil blive langt, langt sværere at fremskaffe i de årlige finanslovforhandlinger.
Det er et godt udgangspunkt, at folk på overførselsindkomst i Danmark ikke kun er sikret en pristalsregulering, men også er sikret andel i den produktivitetsstigning, der er i det danske samfund, bortset fra de 0,3 pct., som vi har reserveret til at uddele til de folk, der har det allersværest i vores samfund.
Selv om jeg godt forstår hr. Jørgen Arbo-Bæhrs lyst til denne diskussion og forstår den argumentation, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr fører i marken, synes jeg, at når hr. Jørgen Arbo-Bæhr kender dette Folketing og kender de borgerlige politikere og den nuværende regering, og når man ser på fortiden under en borgerlig regering med Schlüter som statsminister, er han en meget, meget modig mand.
Derfor må jeg på Socialdemokratiets vegne afvise forslaget, og jeg har mandat til også at gøre det på Det Radikale Venstres vegne.
Thor Pedersen (V), 2007-01-25:
Det er alene mit humanistiske sindelag, der endnu en gang løber af med mig, for jeg synes, det er helt urimeligt, at hr. Arbo-Bæhr skal føle, at der er nogle, der forsøger at sætte ild til hr. Arbo-Bæhr.
Jeg vil bare sige, at der er ingen brandfare – der er ingen brandfare.
Det er helt legitimt, at hr. Arbo-Bæhr har de synspunkter, men jeg vil blot sige, at regeringen overhovedet ingen intentioner har om at ændre den satsreguleringsordning, vi har i dag.
Så der er ingen brandfare, og slet ikke hvis hr. Ole Stavad står ved det – ingen brandfare.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Jeg har heller ikke noget problem med at blive beskyldt for at være modig, men jeg er alligevel ked af, hvis det er sådan, at hr. Ole Stavad afleverer sin holdning til regulering af overførselsindkomsterne hos den siddende regering.
I forlængelse af det vil jeg godt spørge, om hr. Ole Stavad ikke vil give mig ret i, at det, at man hvert år laver et fradrag i satspuljen, betyder, at skellet mellem de mennesker, der er på overførselsindkomst, altså dagpengemodtagere, førtidspensionister, folkepensionister og kontanthjælpsmodtagere, og de folk, der er i arbejde, bliver større og større år for år – eller med andre ord: at uligheden mellem grupperne stiger år for år.
Helle Sjelle (KF), 2007-01-25:
For Det Konservative Folkeparti er alkohol et meget centralt sundhedspolitisk tema, der kræver en stor opmærksomhed.
Heldigvis viser undersøgelser, at andelen af unge med et storforbrug af alkohol er faldende, ligesom andelen af unge med en tidlig alkoholdebut er faldende.
Hvis vi imidlertid også fremover skal sikre den gode udvikling frem mod et lavere niveau for børns og unges alkoholforbrug, er der, som sundhedsministeren jo også har været inde på, især fire områder, det er hensigtsmæssigt at gøre en indsats inden for.
Det handler bl.a. om selve alkoholkulturen, om afgifterne, om tilgængeligheden og markedsføringen af produkterne, men derudover bør der efter vores opfattelse jo heller ikke være tvivl om, at forældrene også må tage deres del af ansvaret for de unges alkoholvaner.
Samfundet har et ansvar for, hvordan alkohol kulturen udvikler sig, men der eksisterer jo allerede alkoholpolitik og aldersgrænser, og man har forsøgt sig med diverse kampagner.
Samfundets ansvar må og skal gå hånd i hånd med forældrenes ansvar.
Det kan der ikke være nogen tvivl om.
Det er trods alt i familierne, at mange af de gode sundhedsmæssige vaner skal grundlægges.
Forældrene har altså en stor betydning for, hvor meget alkohol deres børn senere indtager i livet.
På den baggrund vil vi i Det Konservative Folkeparti derfor afvise Enhedslistens forslag, da vi overordnet er af den opfattelse, at man fra samfundets side har gjort og gør meget for at løse problemerne med alkohol.
Birthe Skaarup (DF), 2007-01-25:
Da vores ordfører, fru Karin Nødgaard, ikke kan være til stede her, har jeg lovet at fremføre føl gende
: Beslutningsforslaget, som Enhedslisten har fremsat, har ud fra overskriften nogle gode intentioner.
Der skal ikke være tvivl om, at Dansk Folkeparti er meget optaget af, at der konstant skal være fokus på de forhold, der hersker for unge mennesker i et samfund som det danske, hvor alt er i rivende udvikling, og hvor tilbuddene og fristelserne til de unge er meget store.
Det var bl.a. derfor, at Dansk Folkeparti i foråret fremsatte et beslutningsforslag om at tilsætte lightergas et ildelugtende stof, som ville gøre det mindre attraktivt at sniffe lightergas – som er til fare for den unge selv og omgivelserne – et helt konkret initiativ, som var til at iværksætte, hvis blot der havde været tilstrækkelig opbakning fra de øvrige partier i Folketinget.
Det var der desværre ikke.
Dansk Folkeparti ser gerne, at unge mennesker indtager meget mindre mængder alkohol og gerne intet, før de selv lovligt kan erhverve det.
Men sådan ser virkeligheden ikke ud, og det er det, vi må forholde os til.
At følge Nordisk Råds anbefalinger kan være vanskeligt, da vi allerede i dag ikke har samme regler for køb og salg af alkohol i de nordiske lande.
Jeg har meget svært ved at forestille mig det realistiske i at indføre forhold som de svenske med et systembolag i Danmark.
Staten kan ikke gå ind og bestemme, hvad en familie tillader de unge i familien at indtage, men det kan fortsat være nødvendigt med oplysninger om konsekvenser ved et umådeholdent stort indtag af alkohol, herunder de store helbredsmæssige konsekvenser, det kan medføre på længere sigt.
Oplysningskampagner henvendt til de unge, men i høj grad også til forældrene, ser vi fortsat som vejen frem, da det ofte er forældrenes holdninger og forbrug, som smitter af på de unges vaner.
Dansk Folkeparti ser i dag en god mulighed for, at de nye større kommuner vil påtage sig opgaven om sundhedsfremme og forebyggelse med stort engagement, og at de vil udvikle tiltag, som kan informere forældre, unge og ikke mindst skoler om alkohol.
Det er noget, som påvirker de unge, når de ved selvsyn gøres bekendt med, hvilke konsekvenser et stort alkoholindtag kan have.
Ud over alkohol er der i dag mange andre fristelser, som er mindst lige så alvorlige for de unges helbred.
Mange unge har i en tidlig alder erfaring med hash.
Det er mindst lige så skadeligt som alkohol, og derfor burde det være med i forslaget, men på dette felt har Enhedslisten vist en anden holdning.
Trods det, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte beslutningsforslaget, som det er udformet nu, skal der ikke herske tvivl om, at området for os er vigtigt, men vi har en anden indfaldsvinkel til at mindske problemerne, netop først og fremmest at lægge ansvaret over på forældrene og dernæst afvente initiativer fra kommunerne og tiltag på skolerne, som jo dagligt er i kontakt med de ca. 600.000 elever, der er i folkeskolen.
Colette L. Brix (DF), 2007-01-25:
Jo, men jeg vil også gerne sige, at netop derfor har man jo også gjort det.
Hvis de her penge skal udbetales, som går ind, og som sponsorvirksomhederne gerne vil have tilbage, sker det jo på grundlag af – og det ved hr. Frode Sørensen jo godt – at man sætter sig ned og siger til arbejdstageren: Din pension er på det her beløb hver måned, det er de penge, der går ind.
Men pensionstageren får jo de penge, pensionstageren skulle have, får det, man har aftalt.
Det er jo ikke sådan, at man går hen og snyder pensionstageren.
Det er der overhovedet ikke tale om her.
Det, der er tale om, er, at der altså står nogle flere penge, og det er selvfølgelig dem, som sponsorvirksomheden gerne vil have fat i.
Hvad har man så gjort for at afdække det her?
Man har været ude at se, hvilke problemer der er på arbejdsgiversiden, og hvilke problemer der er på arbejdstagersiden.
Derfor har man fundet frem til et kompromis, for det her er jo et kompromis, og kompromiset hedder: Det er ikke bestyrelsen, der skal godkende, om de penge skal gå tilbage, det er generalforsamlingen, altså medlemmerne, de mennesker, som arbejder i virksomheden.
Hvis de vender fingeren nedad og siger, at det vil de ikke, så kan de ikke udbetales.
Og det tror jeg måske vil ske rigtig mange gange.
Sådan vil det blive efter det, vi laver her.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-01-25:
Kunne fru Colette Brix forestille sig en situation, hvor det totredjedelsflertal fra medarbejderside i en virksomhed i en overtagelsessituation f.eks. med en kapitalfond kunne komme så meget under pres, at det ikke rigtig fungerede som en barriere?
Man kan simpelt hen forestille sig nogle lokkemidler i sådan en overtagelsessituation, hvor det jo er attraktivt for en kapitalfond at gå ind og få bund i pengekassen.
Colette L. Brix (DF), 2007-01-25:
Jamen jeg forstår godt, hvad hr. Poul Henrik Hedeboe mener her, altså at man kan føle sig truet med hensyn til sit job osv., hvis nu man ikke går hen og stemmer ja.
Jeg tror, at arbejdstagerne er så stærke i dag – vi mangler arbejdskraft overalt, og det buldrer derudaf – og jeg tror faktisk, at de ansatte har så mange rettigheder på virksomhederne i dag, der jo ligefrem er skrevet ned, at der ikke er en, der vil krumme så meget som et hår på deres hoved, for det er ikke muligt i dag.
Pia Christmas-Møller (KF), 2007-01-25:
Da vores ordfører er blevet forhindret i at give møde, skal jeg redegøre for Det Konservative Folkepartis position over for det her lovforslag.
Og der er det jo oplagt, at vi med forslaget på baggrund af branchens ønsker og et omfattende udvalgsarbejde tager fat på en modernisering af området.
Det tror jeg ikke man kan være uenig om.
Det er endnu et led i regeringens bestræbelser på at forenkle lovgivningen på det finansielle område til gavn for alle parter.
Mere konkret prøver man at sikre, at reglerne for firmapensionskasser så vidt muligt nærmer sig reglerne for livsforsikringsselskaber og tværgående pensionskasser.
Forslaget indeholder en lang række tekniske ændringer.
En af de vigtigste ændringer er, at pensionskassen får mulighed for at udbetale overskydende midler til sponsorvirksomheden, hvis generalforsamlingen giver tilladelse dertil.
Samtidig fastsættes skattesatsen på udbetaling af disse midler til 40 pct.
Derudover fjernes usikkerheden i forbindelse med spørgsmålet om, hvornår pensionskassen kan foretage midlertidig bidragssuspension, og der indføres regler om, at firmapensionskasser skal kunne fusioneres og spaltes.
Vi støtter forslaget og anbefaler en konstruktiv dialog om det i udvalget.
Poul Erik Christensen (RV), 2007-01-25:
Et lovforslag om pension berører en stor del af den danske befolknings hverdag, enten i dag eller senere, når pensionsalderen indtræffer, som den gør hos de fleste af os.
Heldigvis gør den stigende levealder, at vi – i hvert fald gennemsnitligt – bliver ældre, og det gør det vigtigt, at man laver lovforslag, som er tænkt langsigtet.
Lovforslaget indfører mulighed for udbetaling af overskydende midler fra pensionskassen til sponsorvirksomheden, og her kan jeg sige, at det da er meget pudsigt her i overenskomstforhandlingernes tid at kalde en arbejdsgiver for en sponsorvirksomhed.
Det tror jeg kan give lidt eftertanke.
Endvidere indeholder lovforslaget en omskrivning af regnskabsreglerne og investeringsreglerne, så reglerne i videst muligt omfang svarer til de tilsvarende regler i lov om finansiel virksomhed.
Der er flere spørgsmål, der trænger sig på, idet lovforslaget ikke må forringe mulighederne for udbetaling til pensionshaverne, når dette må blive aktuelt.
Det Radikale Venstre ønsker ikke en risiko for, at pensionskassen kan lide skade via sponsorvirksomheden.
Ligeledes ønsker vi i udvalgsarbejdet afdækket de skattemæssige konsekvenser, som Skatteministeriet gør opmærksom på i deres høringssvar.
Men selve intentionen i lovforslaget – med de forbehold, jeg har nævnt – gør alligevel, at vi i Det Radikale Venstre er positive, men vi vil meget gerne have afdækket nogle vigtige spørgsmål i udvalgsarbejdet.
Frode Sørensen (S), 2007-01-25:
Jeg skal beklage, hvis fru Colette Brix fik opfattelsen af, at jeg mente, at fru Colette Brix havde gråt skæg.
Jeg mente faktisk, at jeg selv er ved at have et rimelig gråt skæg.
Ordføreren er jo inde på i sit indlæg, at der egentlig gerne skulle være de samme regler som i tværgående pensionskasser og livsforsikringsselskaber.
Der vil jeg gerne høre fru Colette Brix, om hun kender nogen pensionskasser, hvor man midt i sæsonen udbetaler til arbejdsgiverne?
Jeg vil gerne høre, om ministeren mener, at pengene i firmapensionskassen tilhører de medlemmer, der skal pensioneres, og at pengene skal bruges til deres pension, eller om de tilhører virksomheden.
Så vil jeg gerne spørge ministeren: Vil ministeren være indstillet på at udstede en garanti i de sager, hvor en ny lovgivning gør, at man udbetaler til sponsorvirksomheden, og det så viser sig senere hen, at man ikke kan opfylde de pensionsmæssige forpligtelser og ikke finde den sponsorvirksomhed, der er tale om?
Der er jo ingen garanti for, at virksomhederne er der.
De kan være splittet i atomer, spaltet så mange gange, at man ikke finde de der virksomheder.
Vil ministeren være med til at sikre, at ingen pensionist kommer til at få reduceret sit tilsagn, fordi man ikke kan opfylde det, da man har udbetalt til sponsorerne?
Og da det jo i sidste ende er medlemmerne, der træffer afgørelsen, kan man bare sige: Ønsker de ikke det, må de jo bare sige nej.
Og så er den historie ikke længere.
Det er en mulighed, man giver de pågældende.
Det er jo ikke ministeren, der render og giver garantier de forskellige steder.
Der ligger den garanti i det, at det er medlemmerne selv, der træffer den her beslutning; det er ikke bestyrelsen, det er ikke direktionen, det er ikke virksomheden, det er de medlemmer, der har deres pension der.
Som jeg siger, skal det jo, når man taler om overskydende midler, forstås sådan, at der er flere midler end den lovpligtige kapital og midler til at dække pensionstilsagnene.
Synes ministeren ikke, at det skal komme de kommende pensionister til gode?
Så vil jeg også gerne lige høre, hvad ministeren mener om Skatteministeriets modstand imod, at man kan putte penge ind, som man så senere kan hive ud efter at have betalt pensionsafkastskat på 15 pct. i stedet for selskabsskat på 28 pct.
Til slut: Kender ministeren en eneste pensionskasse i Danmark uden for firmapensionsregi, som udbetaler penge til sponsorer, mens pensionskassen stadig væk er aktiv?
Det er ikke bestyrelsen, det er ikke virksomheden, det er ikke direktionen, det er medlemmerne selv, der træffer den beslutning.
Så må jeg sige til bemærkningerne om skatteministeren og de procentsatser, som hr. Frode Sørensen nævner, at der ikke er andet at sige, end at beslutningerne i det nuværende lovforslag jo netop er rettet ind på baggrund af skatteministerens bemærkninger.
Afstemning
Jørgen Winther (V), 2007-01-25:
Nu skal vi behandle et godt og et helt nødvendigt lovforslag.
Forhistorien er kendt af alle her i salen, og den drejer sig om, at der var nogle alvorligt syge kræftpatienter, som ikke fik tilbudt strålebehandling inden for den frist, som jo er på 4 uger.
Sundhedsministeren reagerede meget hurtigt, da han fik kendskab til, at der var et problem her, og lovede et lovforslag, og det er det, som vi nu har til behandling.
Sundhedsstyrelsen har via en bekendtgørelse til opgave at finde et relevant behandlingstilbud til patienterne, hvis det er sådan, at det enkelte sygehus ikke kan klare det.
Der må vi sige klart, at her har Sundhedsstyrelsen desværre svigtet.
Der er nogle patienter, der har ventet for lang tid på strålebehandling, også nogle af de patienter, hvor sygehuset har bedt Sundhedsstyrelsen om at få hjælp.
Så man kan sige, at der har været en mangelfuld sagsbehandling i Sundhedsstyrelsen i nogle af de her sager.
Og det skal selvfølgelig være en form for individuel sagsbehandling.
Da vi i sin tid – for nogle år siden – vedtog loven om patientforsikring, tror jeg ikke, der var nogen af os, der havde fantasi til at forestille os, at også Sundhedsstyrelsen kunne lave fejl, der var så graverende, at det kunne true patientens helbred.
Nu har vi så det her lovforslag, og de patienter, der er blevet svigtet af Sundhedsstyrelsen, får nu altså også mulighed for at få erstatning fra patientforsikringen.
Derfor er det et helt nødvendigt og fornuftigt lovforslag, som Venstre kan støtte fuldstændig helhjertet.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-01-25:
Pensioner er et vigtigt område, og det gælder rigtig mange af os.
Det her forslag har en nyskabelse i sin sprogbrug, som er lidt mærkelig: En arbejdsgiver kaldes en sponsor.
Det tror jeg godt vi kunne have undværet.
Lovforslaget lægger op til at gøre loven mere tidssvarende; vi snakker specielt om firmapensionskasser.
Der er lagt op til at forenkle lovgivningen på nogle områder, at tilnærme firmapensionskasser til livsforsikringsselskaber og tværgående pensionskasser.
De ting er vi med på.
Der er også nogle elementer om fusion og spaltning af pensionskasser.
Den tekniske del af det er vi med på.
Der er nogle områder, vi er skeptiske over for, og det er specielt, når vi snakker om dem, der i lovforslaget kaldes sponsorer, men som jo er arbejdsgivere, og deres muligheder for at uddrage overskud – eller overdækning, som der snakkes om – af selskabet.
Der er så lagt en gardering ind, som hedder to tredjedels flertal af pensionskassernes medlemmer.
I SF kan vi godt forestille os nogle scenarier, situationer, hvor den medarbejdergruppe kan komme under et urimeligt pres.
Vi befinder os i en tid nu, hvor vi ser rigtig mange virksomhedsovertagelser fra kapitalfonde, og vi har også set, at der ligger belønninger og lurer.
Der ligger et stort pres på medarbejderne i sådan nogle situationer, hvor man godt ved, at der nu kommer en investor ind, og at der ligger fyringer og venter, og at den investor har en meget stor interesse i at realisere kapital.
Her kan vi godt forestille os at der kommer et for stort pres, og at to tredjedels flertal ikke er en god nok gardering.
Penge indbetalt i pensionsøjemed bør bruges i pensionsøjemed.
Så SF er meget skeptisk over for det område. Vi er med på de tekniske ting, men som sagt skeptiske over for dette.
Jørgen Winther (V), 2007-01-25:
Nu lyser den.
Jeg begynder lige forfra, og så får jeg nok også lidt ekstra tid, tror jeg.
Det undrer mig meget, at ordføreren talte så meget om ministerens ansvar og så ikke nævnte noget om Herlev Amtssygehus.
Jeg hørte overhovedet ikke noget om Herlev Amtssygehus.
Det er jo en socialdemokratisk amtsborgmester, fru Vibeke Storm Rasmussen, der står i spidsen for Herlev Amtssygehus, og jeg har søgt og søgt efter det i medierne, for en amtsborgmester har vel et vist ansvar for, hvad der sker på de sygehuse, som ligger under amtsborgmesterens ansvar.
Derfor vil jeg gerne spørge: Mener hr. Medom Nielsen, at fru Vibeke Storm Rasmussen også har et ansvar i den her sag, i og med at der var nogle patienter, der ventede i mere end 4 uger, før man overhovedet begyndte at spørge Sundhedsstyrelsen?
Der undrer det mig meget, at hr. Bjørn Medom Nielsen ikke nævnte det.
Det var måske bare en forglemmelse.