runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-09-07:
Jamen jeg synes sådan set også, det kan være både sjovt og spændende at diskutere et indlæg fra Politiken, men nu diskuterer vi jo finanslov, vi diskuterer landets finanser, og vi diskuterer en folkeskole, som er i økonomiske problemer.
Det er den bl.a., fordi så mange elever udskilles til specialundervisning, at vi i øjeblikket bruger 7 mia. kr. om året.
Det er sjovt nok det samme beløb, som det koster, at det kun er 80 pct. af en ungdomsårgang, der får en ungdomsuddannelse.
Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har beregnet udgiften for samfundet til at beløbe sig til 7 mia. kr. om året, fordi så stor en del af de unge ikke får en ungdomsuddannelse – efter 9 år med en borgerlig regering, hvor hr. Thulesen Dahl har haft stor, stor indflydelse på, hvordan folkeskolepolitikken skulle udformes.
Det kan da være meget interessant at diskutere et indlæg i Politiken, men det kunne da være mere interessant at få et svar på, hvordan hr. Thulesen Dahl har tænkt sig at rette op på det her med nulvækst i kommunerne, med 1.100 fyrede folkeskolelærere alene i år, inden nulvæksten for alvor er trådt i kraft, og med en folkeskole, som i den grad trænger til, at der bliver taget hånd om de ting, som hr. Thulesen Dahl i hvert fald ikke har været i stand til at tage hånd om indtil videre.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Når man kigger ud på skolerne og ser, hvad der sker rundtom på skolerne, tror jeg, at virkeligheden er noget mere nuanceret, end der her bliver givet udtryk for.
Der er gudskelov skoler, hvor tingene fungerer rigtig godt, hvor der både er en ansvarlig ledelse og nogle ansvarlige lærere, som hver eneste dag underviser vores børn og giver dem en rigtig god lærdom, og det skal vi altså lige huske på, inden man nærmest bare kaster alt ud med badevandet og siger, at det alt sammen bare går så skidt derude.
Det gør det jo gudskelov ikke rigtig mange steder.
Det er jo også derfor, OECD lige har kunnet lave en ny rapport, der siger, at 35 pct. af alle danskere mellem 25 og 34 år får en mellemlang eller videregående uddannelse.
Kun Holland og Norge har højere tal.
Det er jo også lidt opløftende i situationen, at vi rent faktisk formår at sikre, at vi i hvert fald i forhold til sammenlignelige lande står rimelig stærkt.
Men det bør bare ikke være en sovepude, for folkeskolen er altså det sted, hvor unge får den første lærdom i forhold til for alvor at komme ud efterfølgende og blive stærke nok til at få en mellemlang eller en videregående uddannelse.
Derfor skal vi sikre folkeskolen nogle bedre ressourcer.
Jesper Petersen (SF), 2010-09-07:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre nogle af Dansk Folkepartis bud på, hvordan det skal hænge sammen til den tid.
For i modsætning til hvad hr. Kristian Thulesen Dahl siger om, at det bare skal hænge sammen, når man er støtteparti til en regering, så hænger spareplanen jo faktisk ikke sammen.
Forudsætningen er, at man kan overholde og have kommunal nulvækst.
Det er allerede skredet med 4 mia. kr.
I marts måtte nationalbankdirektøren rykke ud og sige, at han ikke tror på det.
Reaktionen fra Helge Pedersen fra Nordea på, at de 4 milliarder kroners overskridelse har været der, er, at det er fuldstændig uholdbart, at spareplanen er faldet til jorden.
Man skal også bygge motorveje, og det koster 3 mia. kr.
Der er ikke finansiering for det, og nulvæksten holder ikke.
Hvad er så det næste, der skal holde for?
Altså, skal vi have flere skattestigninger til de dårligst stillede?
Er det dagpengene, der skal forringes endnu mere?
Er det børnefamilierne, der skal miste endnu mere?
Er det efterlønnen, Dansk Folkeparti gerne vil afskaffe?
Eller er det flere nedskæringer i kommunernes velfærd?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Forudsætningen for spørgsmålet hænger ikke sammen.
Altså, begge dele kan jo ikke lade sig gøre.
Enten er kommunerne i færd med at prioritere, så stigende udgifter på et område betyder, at man skal finde pengene andre steder – og det gør selvfølgelig ondt de steder, hvor man så skal finde pengene, og det er der en masse diskussioner om ude i kommunerne netop nu – eller også er billedet, at de er fuldstændig ligeglade med de rammer, der er aftalt med staten, og bare bruger løs og overskrider deres rammer.
Det giver selvfølgelig et problem i forhold til at styre de samlede offentlige udgifter, men så kan det jo ikke være rigtigt, at de samtidig – siges det – skal spare en masse penge.
Så nu må man lige bestemme sig fra venstrefløjens side: Hvor er det, man vil sætte angrebet ind?
Jesper Petersen (SF), 2010-09-07:
Det kunne jo være, at det var, fordi der faktisk var bl.a. det demografiske udgiftspres, som Dansk Folkeparti forsøger at gøre til sådan et spøgelse i stedet for noget, der er ganske virkeligt.
Altså, i kommunerne oplever man jo en opgaveglidning, et demografisk udgiftspres, og der er mange ting, der på specialområdet giver øgede udgifter.
Man må faktisk skære ned i rigtig, rigtig mange kommuner nu.
Sådan er det, det er jo virkeligheden derude.
Jeg ved godt, at regeringen og Dansk Folkeparti helst ikke vil forholde sig til det, men sådan er det.
Vi har jo altså i modsætning til regeringen i vores plan budgetteret med, at der er det udgiftspres.
Der er sat penge af til, at man kan fastholde udviklingen og investere f.eks. i folkeskolen, som vi pegede på i går.
Det har vi fuld finansiering for, og vi lægger det frem, fordi vi godt ved, at det simpelt hen ikke holder at sige, at vi bare har kommunal nulvækst, og at det ikke kommer til at føre til forringelser.
Det holder så ikke.
Man har overskredet dem, og der kommer yderligere forslag om skattelettelser, nye motorveje, der ikke er finansiering for, og det må jo bare betyde, at der er et eller andet mere i posen fra regeringen og Dansk Folkeparti, for ellers stemmer regnestykket ikke, og det er vi jo enige om at det skal.
Lige før fik vi at vide af Dansk Folkeparti, at børnechecken egentlig var ligegyldig, at den egentlig ikke havde noget at sige for børnefamilierne.
Er det efterlønnen, eller er det den kommunale velfærd, der skal skæres endnu mere på?
Ikke ét år har regeringen og Dansk Folkeparti kunnet overholde de forudsætninger omkring den offentlige vækst – hvorfor skulle det ske nu?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Jeg må sige helt grundlæggende – som jeg også var inde på tidligere i et svar – at jeg godt forstår den sunde skepsis, mange kan have, i forhold til om det kan lykkes at holde de offentlige udgifter i ro.
Altså, kan man alene pris- og lønfremskrive f.eks. kommunernes budgetter – vil kommunerne kunne holde sig inden for det?
Jeg har siddet i en kommunalbestyrelse i 12 år, og det er jo rigtigt, at uanset hvilken stigning der har været i vores økonomi fra det ene år til det næste, så har der været det samme efterår, altså det samme ramaskrig hele efteråret igennem om, at der skulle findes en masse penge.
For uanset hvor mange ekstra penge vi var tildelt, var der, synes vi, nogle ting, der skulle bruges flere penge på, og så skulle vi finde pengene et andet sted.
Og det blev aldrig til en debat om, at vi omstrukturerede, eller at vi prioriterede, eller at vi tog penge fra et område for at give dem til et andet.
Det var altid kun et spørgsmål om, at der var besparelser.
Det er jo rigtigt, som nogle har været inde på, at det har noget at gøre med terminologien omkring alt det her, som gør, at kommunerne altid bliver set som sådan nogle stakler, som skal spare.
Uanset om de så fra det ene år til det næste har fået flere penge at forbruge – og det er jo der, hvor den her diskussion, vi har nu, måske i højere grad gør, at kommunerne bliver nødt til at være realitetstro, altså over for den virkelighed, man er i, altså at man efter finanskrisen skal sikre, at den økonomi, man bruger næste år, er den samme økonomi, som man har haft budget til i år, pris- og lønfremskrevet.
Det er udgangspunktet, og det må kommunerne så finde sig til rette med, med de sanktioner, der jo så også er indbygget for at øge troværdigheden, i forhold til at det holder.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Mange, der har lyttet til den her debat, vil måske synes, det har været en lidt tam debat indtil nu, men nu synes jeg, der er grundlag for, at vi ligesom kommer op i omdrejninger.
For nu kan vi jo sige tillykke til en ordfører, altså virkelig med hjertet sige tillykke til hr. Ole Sohn, tillykke til Socialistisk Folkeparti.
Vi har jo hele tiden vidst, at SF er gået ind for markant højere skatter, og så lavede man det fælles oplæg »Fair Forandring« med Socialdemokratiet for et år siden, hvorefter Socialdemokratiets formand, fru Helle Thorning-Schmidt, sagde: Det her er selvfølgelig at løfte om, at det er de her og ikke andre skatter, der bliver ændret.
Citat slut.
Nu kan vi et år senere konstatere, at der er en række nye skatter, der alligevel bliver hævet.
Det må man vel tage som udtryk for, at Socialistisk Folkeparti over for Socialdemokraterne har fået gennemtrumfet øgede skatter, altså ud over dem, som Socialdemokratiets statsministerkandidat for et år siden sagde ville komme.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Jeg er meget glad for det spørgsmål, for der har cirkuleret sådan en mærkelig forestilling hos de borgerlige om, at der skulle være opfundet flere skatter.
Man kan diskutere, om man skal lade være med at opkræve skatter.
Det er sådan set det, regeringen og Dansk Folkeparti har gjort.
De har ladet være, og nu har vi en gæld på 80 mia. kr.
Det er hamrende uansvarligt over for de dårligt stillede i samfundet, for det er dem, der kommer til at betale.
Vi siger så, at det skal finansieres.
Derfor lagde vi »Fair Forandring« frem.
Vi lavede faktisk en skattereform, hvori vi siger, at dem, der tjener mere end 1 mio. kr., kommer til at bidrage lidt mere; at dem, der indbetaler mere end 100.000 kr. til pensioner, kommer til at bidrage lidt mere osv.
Så kan vi gøre det, at vi også kan sikre, at ganske almindelige lønmodtagere, hårdtarbejdende danskere, med vores forslag får et højere lønmodtagerfradrag, som for en familie betyder, at de får 4.000 kr. mere i hånden.
Det vil sige, at vi sænker skatten for almindelige lønmodtagere og så siger til dem, som Dansk Folkeparti har været med til at give ekstravagante skattelettelser: I kommer altså også til at finansiere lidt af fremtiden.
Det er sådan set det, vi har sagt i »Fair Forandring«, det har indgået i »En Fair Løsning«, og en del af det er nu udmøntet i finanslovforslaget i form af oversigtsårene, som også viser, hvordan vi overholder den henstilling, EU har givet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Det er altid lystigt at høre sådan en folkesocialist gøre sig ud i alle de her tal.
Jeg synes bare, at hr. Ole Sohn skulle tage imod lykønskningen.
Altså, der er også en fastfrysning af skattesystemet, der er en fremrykning af pensionsindbetalinger osv., som man tager med ind, og som man ikke opererede med for et år siden, da fru Helle Thorning-Schmidt altså sagde til den danske befolkning, at det her var det, man kunne regne med.
Det var det, der blev formuleret, som at der ikke ville blive flyttet et komma, og det ville blive betragtet som ultimativt over for vennerne i Det Radikale Venstre osv.
Der har Socialistisk Folkeparti så alligevel formået at flytte det store socialdemokrati, så vi nu altså står i den situation, at S-SF-oplægget opererer med stigende skatter ud over det, der lå for et år siden.
Så kan hr. Ole Sohn bruge rigtig meget tid på at forklare, hvordan man vil bruge pengene, og sådan nogle ting, og jeg kan også forstå, at alle dem udefra, der kommer med bidrag og siger, at det kommer til at koste en dansk familie 11.000 kr. mere, tror jeg det er, om året i 2013,
er helt galt afmarcheret.
Ikke desto mindre er det jo tal, vi selvfølgelig også vil granske i den kommende tid, hvad angår sandfærdigheden af dem.
Men jeg synes i bund og grund bare, at hr. Ole Sohn skulle tage og glæde sig over den lykønskning, der er mulighed for at give ham her i dag.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Nu vil jeg meget nødig kommentere den debat, der var, da man behandlede forslaget, for jeg var ikke til stede i salen, så det kan jeg komme gruelig galt af sted med.
Men som hr. Morten Bødskov tidligere har gjort opmærksom på, fremgår det af »Fair Forandring«, at vi bygger på det fundament, som regeringen havde af skattepolitik, da vi fremlagde vores forslag, og vi forbeholdt os ret til at justere det, hvis regeringen gjorde det.
Det gjorde fru Helle Thorning-Schmidt og hr. Villy Søvndal i øvrigt også opmærksom på på et pressemøde, herunder også at vi støttede det, eller ikke støttede, for det var sådan set Socialdemokraterne og SF, der foreslog, at man skulle udskyde lettelsen af topskattegrænsen, og den annekterede regeringen, og det kvitterede vi for.
Vi sagde også, at vi ville støtte suspensionen af § 20.
Så har regeringen lagt alt muligt andet ind, så den samlede konklusion blev, at vi stemte nej.
Men jeg vil godt sige, at det er en af grundene til, at jeg startede med at sige, at den økonomiske udfordring for Danmark altså er langt større og langt dybere, end den her debat giver udtryk for.
Hvis vi først får valg, og det kan vi jo risikere vi først får til næste efterår, er der jo slået et markant større hul i holdbarheden i dansk økonomi, fordi regeringen simpelt hen ikke overholder sine egne planer, og det må vi da tage højde for.
Vi overtager jo en virkelighed, og den agerer vi ud fra.
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Det var en interessant oplysning.
Men den er taget ad notam.
Kunne vi så få oplyst, hvilke beløb det er for ikkealmindelige lønmodtagere, sådan helt pr. definition?
Og som så som et følgespørgsmål i forbindelse med multimedieskatten, hvor man siger, at man gør forskel på, om folk får udleveret henholdsvis en mobiltelefon og en computer eller begge dele: Hvis man nu har fået udleveret en iPhone, hvordan vil man så skelne mellem de to ting?
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Der har vi fundet en model, som jeg synes er ret genial, og som jeg faktisk tror at selv skatteministeren kan finde ud af, nemlig en enhed.
Er det ikke enkelt?
Altså får man udleveret en enhed, det kunne være en iPhone, så er det en enhed, og så er den fritaget.
Får man udleveret en iPhone og en computer eller et andet multimedie, så er de beskattet.
Jeg tror faktisk, det er så enkelt, at selv Skatteministeriet kan finde ud af det.
Så vil jeg godt gentage det, som jeg har haft lejlighed til at gentage tidligere.
I »Fair Forandring« lagde vi frem, sådan at det ikke skulle være skjult for nogen, at tjener man mere end 1 million, så kommer man til at bidrage lidt ekstra, men det er også dem, der har fået de ekstravagante skattelettelser, som bl.a. De Konservative har været med til at give.
Vi lægger loft over indbetalinger til pensioner.
Der har regeringen taget en del af vores forslag og har gjort det for ratepensioner, hvilket i øvrigt betyder – og det er faktisk lidt interessant – at gør man det kun for ratepensioner, så er der jo en vis tendens til, at folk som bruger den anden mulighed, altså en livrente, og derfor er provenugarantien for regeringens forslag nok stærkt overvurderet.
Men det får vi jo svar på fra finansministeren på torsdag, når han har fået udleveret nogle nye papirer, så han kan tage fat på det svar.
Så det er dér, vi tager pengene.
Vi siger også, at handler man meget med aktier, så skal man give lidt mere.
Der bruger vi nogle tal, som Finansministeriet hidtil har lavet.
Vi har også sagt, at det skal være en lille smule dyrere at ryge cigaretter, til gengæld skal de penge investeres målrettet, for at vi bl.a. kan få en god behandling på sygehusene.
Undskyld, at jeg kommer til at smile, men det er da lidt påfaldende, for den her regering har en økonomisk politik, hvor finansministeren og statsministeren har sendt regningen for ufinansierede skattelettelser videre til kommunerne.
Pengene til de skattelettelser, som man gav til de mest velstillede i samfundet, tvinger man nu kommunerne til at finde ved at lukke skoler.
Og så anklager man Socialdemokraterne og SF, fordi vi vil styrke folkeskolen, ved at der bliver færre elever i klasserne, hvilket gør, at vi i de mindre klasser kan lægge fundamentet til gode regne- og læsekundskaber, ved at der skal være to lærere/undervisningsassistenter for virkelig at sætte skub på udviklingen.
Det er da nærmest det modsatte, for det, der er hele pointen, er, at vi simpelt hen er nødt til at gøre op med det svigt, som den her regering og Dansk Folkeparti har lavet over for uddannelsessektoren, som betyder, at vi har færre unge, der gennemfører en ungdomsuddannelse.
Det kan godt være, at spørgeren ryster på hovedet, men jeg synes, at det er en katastrofe, at vi kan se, at så mange unge ikke får en uddannelse.
Flemming Møller (V), 2010-09-07:
Det er jo en afgørende forudsætning for velfærdssamfundet, at vi formår at øge arbejdsudbuddet.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Det spørgsmål er jeg rigtig glad for.
Vi har gjort det, at vi har taget Arbejdsmarkedskommissionen alvorligt.
Vi har taget Dansk Erhvervs prognoser alvorligt, og vi har taget Danmarks Statistiks befolkningsprognose alvorligt, som viser, at der i løbet af 5-10 år vil være 250.000 danskere, som forlader arbejdsmarkedet, og at der kun vil være 100.000, der kommer ind i den anden ende.
Vi står med en kolossal stor udfordring for at kunne opretholde velfærden, og vi kan kun opretholde den, hvis den samlede arbejdsmængde i samfundet vokser.
Derfor har vi faktisk foreslået i »En Fair Løsning«, at vi først får lavet finansloven og bragt dansk økonomi på ret køl på kort sigt, og så kigger vi på den langsigtede udfordring, når demografien ændrer sig, og det er der, vi har fremlagt 20 konkrete forslag til arbejdsmarkedsreformer, som samlet set kommer til at give 15 mia. kr. i holdbarhed på finanserne.
Altså, man kan sige, at det, der er pointen, er, at vi skal have de unge lidt hurtigere igennem en uddannelse, vi skal have folk til at blive lidt længere i den anden ende, vi skal finde årsagerne til, at folk bliver syge, og vi skal nedbringe sygefraværet, sådan at vi samlet set udvider arbejdsstyrken, for det er forudsætningen for, at vi kan opretholde velfærden.
Flemming Møller (V), 2010-09-07:
Nu var det jo sådan set finanslovforslaget, jeg henviste og spurgte til, og det er da rigtigt, at der kan være mange andre ting, der gør sig gældende.
Men jeg kan jo konstatere, at der er to forskellige veje: Der er regeringens genopretningsaftale, der styrker arbejdsudbuddet med 10-15.000 personer, og så er der S og SF's finanslovforslag, som der ikke er nogen arbejdsreform i, tværtimod.
Man kan vel vurdere, at S og SF’s forslag formentlig svækker arbejdsudbuddet med omkring 5.000 personer – altså, finanslovforslaget i sig selv.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Der er nu 100.000 arbejdsløse i gennemsnit i år, og finansministeren opererer med en stigning i den gennemsnitlige arbejdsledighed for næste år.
Hvad er så den ansvarlige regerings vigtigste opgave?
Den er at skabe arbejdspladser.
Vi skaber 15.000 arbejdspladser med vores finanslovforslag.
Vi ruster det kommende arbejdsmarked, hvor der bliver brug for alle, ved at investere i uddannelse: ungdomsuddannelse, folkeskole, efter/videreuddannelse, forskning.
Og hvorfor gør vi det?
Jo, det gør vi, fordi der fremadrettet er brug for en mere veluddannet arbejdskraft; det er forudsætningen for, at vi kan udvide arbejdsstyrken, at der er arbejdspladser til den, og vi kan ikke konkurrere med kineserne på lønningerne.
Vi kan knap nok konkurrere med kineserne på vidensområdet, medmindre vi tager os sammen, og forudsætningen for, at vi får flere vidensfolk, er, at vi investerer i uddannelse, og vidensfolk skaber arbejdspladser til teknikere, faglærte og ikkefaglærte.
Det er det, der er kunsten.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2010-09-07:
S og SF's finanslovforslag betyder jo – det står skrevet, og det er blevet sagt flere gange her i dag – at det så er erhvervslivet, der skal betale gildet.
Men erhvervslivet er jo ikke bare nogle, der har en stor kasse penge, som man kan tage pengene op af.
Der er kun to muligheder: enten at erhvervslivet vælter omkostningerne over på kunderne i kraft af dyrere varer, eller at erhvervslivet ikke kan konkurrere i Danmark og må flytte til udlandet, og så taber vi arbejdspladser.
Er det virkelig det, S og SF vil byde det danske samfund og danskerne – enten nogle dyrere varer, så det bliver dyrere at være dansker, eller at arbejdspladserne flytter til udlandet?
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Nej, det er ikke vores intention, at arbejdspladser skal flytte til udlandet.
Det er vores intention, at vi udvikler nogle arbejdspladser, så vi kan tiltrække.
Vi var faktisk lige så gode som svenskerne, og hvorfor var vi det?
Jo, det var vi, fordi vi i 1990'erne satsede på videnarbejdspladser.
Vi fik universiteterne til at udvikle forskning på it-området, medicinalområdet, biotekområdet osv. osv. med det resultat, at vi var et fluepapir.
Men fra 2002, hvor regeringen sadlede om og sagde, at det ikke var det, det drejede sig om, kan vi se, at udenlandske investeringer i Danmark stagnerede, og at de ikke er steget siden 2002, hvorimod svenskerne fortsat har været gode til det.
Så det gælder om at skabe nogle forudsætninger for, at vi kan tiltrække udenlandske virksomheder.
Og det gør vi altså kun ved at investere i uddannelse, forskning, en god infrastruktur, en velfungerende offentlig sektor, som sørger for, at børnene kan blive passet – ikke med ugentlige lukkedage, men hver dag, sådan at de kan komme til og fra arbejde – og at vi får en infrastruktur, som gør, at medarbejderne kan komme hurtigt frem og tilbage, gerne med den kollektive trafik, sådan at vi sikrer, at der er plads til de erhvervsvirksomheder, som har behov for at køre på landevejene.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2010-09-07:
Så kan jeg altså konkludere, at det, der vil ske, er, at det bliver dyrere at være dansker, at det bliver dyrere at leve i det danske samfund.
Det er det, som S og SF byder almindelige danskere.
Det er jo uhyggeligt at tænke på.
Nu er det jo således, at for at S og SF kan få flertal, er man nødt til at være afhængig af Det Radikale Venstre – hvis, gud forbyde, at det skulle ske, at der bliver et flertal med de fire partier, som ligger til venstre for midten, inklusive Det Radikale Venstre.
Men Det Radikale Venstre får altså ikke mulighed for at ændre så meget som et komma i det her forslag, selv om Det Radikale Venstre har nogle fornuftige synspunkter på en del af den økonomiske politik.
Står man stadig væk fast på fra S og SF's side, at Det Radikale Venstre ikke må rykke så meget som et komma?
Og hvordan vil man så få flertal for sit forslag?
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Nu er der blevet sagt meget om Det Radikale Venstres forhold til Socialdemokraterne og SF.
Der tror jeg at man både skal bide mærke i det, De Radikale siger og skriver, og så tænke på kærlighedslivet.
For den vej, Det Radikale Venstre har signaleret, matcher jo meget fint med det, Socialdemokraterne og SF har lavet.
Nu skal jeg ikke svare på De Radikales vegne, men jeg har i hvert fald bidt mærke i, at investeringer i uddannelse, i forskning, i fremtidens vækst og gode rammebetingelser for erhvervslivet er noget, der ligger Det Radikale Venstre på sinde, og det matcher med det, vi siger.
Mads Rørvig (V), 2010-09-07:
Tak for det.
Jeg har et ganske simpelt spørgsmål.
Det er vedrørende § 20-reguleringen.
Det er jo ikke mere end 12 uger siden i Folketingssalen, hvor jeg stod og forsvarede regeringens forslag, L 221, om suspension af § 20-reguleringen, og der var ikke grænser for, hvad jeg blev kaldt, og hvad regeringen blev kaldt.
Det passer ikke, som hr. Morten Bødskov tidligere nævnte i dag, at Socialdemokraterne bakkede op om det her.
Der er flere citater, og man skal ikke bruge lang tid på nettet for at finde dem, bl.a. på Altinget, om, at man var meget imod den her suspension af § 20-reguleringen.
Jeg vil bare stille hr. Ole Sohn et spørgsmål: Hvad er det, der har ændret sig de sidste 12 uger, hvad er det, der så markant har ændret sig, siden man nu indtager det samme synspunkt, som tidligere for 12 uger siden var ganske forfærdeligt?