Tina Nedergaard (V), 2015-05-19:
Jeg vil gerne sige tak for lejligheden til at drøfte en aktiv familiepolitik.
Jeg synes, der har været mange gode betragtninger, også fra ministeren, og jeg forstår også udmærket ordføreren for forespørgerne.
Man kan jo bekymre sig en lillebitte smule over, hvor pressede børnefamilierne er.
Vi gør os nærmest alle sammen skyldige i, at vi kan have lidt vanskeligt ved at kombinere arbejde og familie.
Men det ændrer ikke på, at det er vores egen beslutning, hvor hårdt vi vil presse vores hverdag, og at med tilvalg kommer der også nogle fravalg.
Venstre er et liberalt parti, og vores primære bekymring er ikke den familie med to forældre, der synes, de har lidt travlt – det er der jo mange der har – men som til gengæld har en god bolig og trygge rammer omkring deres familie og kan tilbyde deres børn muligheder, der er gennemsnitlige eller endda over gennemsnittet.
Forudsætningen for, at et barn kan få et godt ungdoms- og voksenliv, er i høj grad, at forældrene er i job, og det går vores bekymring mere på.
Det bedste, vi faktisk kan gøre for danske børn, mener jeg, er at vise, at der er brug for deres forældre i et aktivt arbejdsliv, at der er gode uddannelser til dem, at der er god efteruddannelse til dem, og at vi understøtter det på bedst mulig vis herindefra.
Det er også derfor, at vi i Venstre ikke er nær så tilbøjelige til at finde de institutionelle løsninger for familien og gå ind og sige, at fædrene må holde noget mere orlov, og tro, at det så nok bliver en familie i trivsel.
Det er jo slet ikke sikkert, for hvis det er sådan, at morens indkomst er den laveste, kan det være, at de bliver presset yderligere.
Jeg synes også, at Liberal Alliances hr. Ole Birk Olesen stillede et fuldstændig relevant spørgsmål: Hvorfor er det, at man arbejder så meget?
Alligevel føler folk sig lidt presset.
Det er da bl.a. på grund af det høje skattetryk.
Men prøv nu at høre her: Vi har generelt en veluddannet befolkning.
Vi har generelt nogle gode uddannelsesmuligheder.
Vi har gratis adgang til de helt basale velfærdsydelser.
Vores primære bekymring inden for familiepolitikken går på, at der er alt for mange børn, der ikke får betingelser, der er tilstrækkelig gode til, at de med en vis tryghed kan få et godt ungdomsog voksenliv.
Derfor vil vi, for så vidt der kan frigøres ressourcer i det danske samfund til det, til enhver tid prioritere de mest udsatte familier frem for den helt almindelige familie.
Det, vi så til gengæld kan gøre for den helt gennemsnitlige familie, er bl.a. at øge valgfriheden, give bedre orientering om – den mulighed vil jeg gerne kvittere for at andre partier også har fremhævet – hvilke valgmuligheder man har som familie, bl.a. hvad angår dagpasningsmuligheder.
Vi vil også gerne understøtte, at der kommer flere private tilbud, og vi vil i høj grad gerne sikre, at de forældre, som har et barn med særlige behov – det er måske nogle af de familier, der er allermest pressede – har et større og friere valg, bl.a. af friskoler, hvor de så kan få pengene med.
Så vil jeg gerne understrege, at Venstre på intet tidspunkt, uanset hvad overskriften måtte være, vil bidrage til at reducere arbejdsstyrken på et tidspunkt i vores samfundsudvikling, hvor vi har brug for det stik modsatte, og det vil vi ikke, alene af den grund, at hvis det skal lykkes os at aflaste familierne og den enkelte medarbejder, som også er mor eller far, så kræver det, at vi får nogle flere i gang ude på arbejdspladserne, uanset om det er i den offentlige eller den private sektor.
Jeg skal på vegne af Venstre, Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Familierne er de bedste til selv at indrette rammerne for deres familieliv – ikke staten. Erfaringerne viser også, at arbejdsgivere og arbejdstagere selv er bedre til at skabe fleksibilitet og gode rammer for både familie- og arbejdsliv frem for staten.
Det gælder f.eks. muligheden for selv at tilrettelægge barselsorloven eller tilvalg af et privat pasningstilbud frem for et offentligt.
Familierne skal selv træffe de valg, der passer til dem.
Folketinget anerkender, at mange børnefamilier oplever en travl hverdag, hvor det kan være en udfordring at forene familie- og arbejdsliv.
[Men vi mener, at løsningen herpå bedst findes mellem arbejdsgiver og arbejdstager].
Særlig for familier med børn med særlige behov er der brug for større valgfrihed.
Jeg kom til at tilføje noget undervejs.
Vi må lige kigge på antallet af ord, og så må vi reducere det igen.