runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-11-01:
Det er kun rimeligt, at det enkelte medlem af en kommunalbestyrelse eller regionsråd har ordentlig tid til at sætte sig ind i tingene, men det er også nødvendigt, hvis decentrale politiske processer skal forløbe optimalt i en god demokratisk ånd.
I forlængelse heraf kan SF naturligvis tilslutte sig koret af partier, der bakker op om at ændre eksisterende praksis, så vigtige dokumenter og informationer fremover ikke blot skal gøres tilgængelige, men sendes direkte til de kommunale og regionale politikere.
Sidst, men ikke mindst, er SF tilfreds med lovforslagets tydeliggørelse af, hvornår reglerne om suspension og afsættelse af en borgmester, der groft forsømmer sine pligter, reelt gælder.
Vi synes, at forslaget indeholder fornuftige redskaber – de mest fornødne – der giver kommunalbestyrelsen mulighed for at gribe ind i de yderst sjældne tilfælde, hvor det er nødvendigt, uden at kommunalbestyrelsen får uhensigtsmæssig meget magt.
SF støtter forslaget.
Pernille Boye Koch (RV), 2013-11-01:
Med det her lovforslag ændrer vi, som flere allerede har sagt, en række regler om arbejdet i kommunalbestyrelser og muligheden for at suspendere og afsætte en borgmester.
Det har et lovforberedende sagkyndigt udvalg så fulgt op på med betænkning nr. 1538 på over 300 sider.
Det er derfor et meget grundigt stykke lovforberedende arbejde, der ligger bag det her lovforslag, og det er naturligvis godt, fordi det også er både vigtigt og principielt, når man ændrer på de demokratiske spilleregler i kommunerne.
Det handler om at sikre en bedre mødeforberedelse, og det handler om at klargøre og udbygge nogle af de eksisterende regler for suspension og afsættelse af en borgmester ved pligtforsømmelse, og så handler det ikke mindst om at indføre en ny mulighed for at afsætte borgmesteren på grund af mistillid.
Vi synes, at der foreligger stærke grunde til, at man i helt ekstraordinære situationer skal kunne afsætte en borgmester, som kommunalbestyrelsen ikke har nogen som helst tillid til kan fortsætte ledelsen af kommunen.
Det handler simpelt hen om kommunens funktionsdygtighed.
Men det er også afgørende at bide mærke i, at der opstilles nogle meget strenge betingelser for, at det skal kunne ske.
Der skal både være et kvalificeret flertal på 90 pct. i kommunalbestyrelsen eller regionsrådet, og det skal vedtages to gange i kommunalbestyrelsen med mindst 6 dages mellemrum.
Hermed har man sikret sig, at det sker på et velovervejet grundlag, og at det næsten er hele kommunalbestyrelsen, der skal være enige om, at det er nødvendigt at tage det her drastiske skridt.
Vi noterer os også med tilfredshed, at man derudover ændrer reglerne om sammensætning af valgbarhedsnævnet i sager om netop lovligheden af en suspension eller afsættelse af en borgmester.
Man styrker det juridiske element i nævnet, og det gør man for at styrke retssikkerheden for den involverede borgmester, i anerkendelse af at der er tale om nogle meget indgribende afgørelser, som der skal være nogle ekstra juridiske garantier omkring.
Alle ændringerne er desuden anbefalet af et enigt udvalg bag betænkningen, altså inklusive repræsentanter for KL og Danske Regioner, og på den baggrund kan Radikale Venstre støtte det fremsatte lovforslag.
Morten Marinus (DF), 2013-11-01:
Det forslag, vi behandler nu, er på mange måder en styrkelse af de arbejdsvilkår, som vores kommunalpolitikere tilbydes.
Det bliver i det her lovforslag præciseret, hvilke frister og formalia og rettigheder og pligter der gælder, når man varetager hvervet som byrådspolitiker.
Den del af ændringen er velbegrundet både i de uheldige episoder, der har været i flere kommuner, og ikke mindst i den sag, der har været oprullet efter skandalen i Farum. Det gamle system til at fjerne en borgmester med var alt for tungt.
Det gav en helt urimelig magtposition til borgmesteren, når denne først var valgt.
Derfor er det også glædeligt, at der nu blødes lidt op på dette og der åbnes for, at en inkompetent eller anløben borgmester hurtigere vil kunne afsættes.
Vi vil dog gerne i Dansk Folkeparti her i udvalgsarbejdet diskutere, om de ni tiendedels flertal, det kræver, er det rigtige tal.
Hvorfor ikke 70 pct., 75 pct. eller 80 pct. af kommunalbestyrelsen?
Hvorfor lige de 90 pct., altså ni tiendedele?
Men generelt er de foreslåede ændringer altså fornuftige og velafbalancerede og lægger op til en styrkelse af de principper, der gælder for en kommunes ledelse.
Derfor skal jeg hermed på Dansk Folkepartis vegne meddele, at vi tilslutter os forslaget, men som sagt gerne vil kigge på det med, hvor mange procent der skal til for at afskedige en borgmester.
Simon Kollerup (S), 2013-11-01:
Efter at den tidligere Venstreborgmester Peter Brixtofte havde misbrugt offentlige midler i Farum, blev Farum-kommissionen nedsat.
Kommissionen fik i opdrag at kaste lys over hele forløbet, og i forlængelse af kommissionens rapport blev der så nedsat et lovforberedende udvalg, der kunne arbejde videre med de anbefalinger, som kommissionen kom med.
Og det er så arbejdet fra det lovforberedende udvalg, som vores lovforslag her udspringer af.
Der er overordnet to formål med lovforslaget.
For det første er det at give det enkelte kommunalbestyrelsesmedlem eller regionsrådsmedlem bedre mulighed for en ordentlig mødeforberedelse, og for det andet er det, at give kommunalbestyrelsen de nødvendige muligheder for at suspendere og afsætte en borgmester i de situationer, hvor der undtagelsesvis kan være behov for det.
Den første del af lovforslaget, der drejer sig om at give bedre muligheder for en hensigtsmæssig mødeforberedelse, betyder, at der fremover bliver strammet op på fristerne for udsendelse af dagsordener og sagsmateriale til medlemmer af kommunalbestyrelsen eller regionsrådet.
Forslaget betyder, at materialet til et kommunalbestyrelsesmøde eller regionsrådsmøde skal udsendes senest 4 dage inden mødet, og at det ikke kun skal være tilgængeligt, men faktisk udsendes.
Den anden del af forslaget går på nye muligheder for at suspendere og afsætte en borgmester, ud over en tydeliggørelse af de regler, som allerede findes i dag.
Med forslaget i dag giver vi mulighed for, at man kan afsætte en borgmester med et særligt kvalificeret flertal i kommunalbestyrelsen, og at man kan suspendere en borgmester, hvis vedkommende er tiltalt for et groft, strafbart forhold.
Det bliver sådan, at et flertal på mindst 90 pct. af kommunalbestyrelsen vil kunne afsætte en borgmester, når flertallet har mistet tilliden, fordi vedkommende borgmester ikke er værdig til den agtelse eller tillid, som hvervet som borgmester i en kommune i Danmark forudsætter.
Kommunalpolitik er jo i virkeligheden allersmukkest, når det baserer sig på tillid mellem de politikere, der sidder i kommunalbestyrelsen, og derfor skubber vi med dagens lovforslag også tilliden længere frem til en mere fremtrædende rolle i kommunestyret.
Jeg tror, vi alle sammen ved, at skatteborgerne har betalt mange penge for den tidligere Venstreborgmester Peter Brixtoftes udgifter til dyre rejser og middage og vine, for ikke at tale om de endnu mere alvorlige sager om ulovlige lån og sponsoraftaler osv., sager, der har været så alvorlige, at den tidligere Venstreborgmester blev dømt til flere års fængsel for mandatsvig og embedsmisbrug.
Det har derfor været vigtigt, at vi fik nedsat en kommission, der kunne granske hele forløbet, med henblik på at vi kunne lære og dermed også undgå sådanne sager fremover.
Derfor var det også bemærkelsesværdigt, at VK-regeringen i sin tid var imod Farum-kommissionen.
Vi følger nu op på kommissionens anbefalinger, så vi sikrer, at kommunalbestyrelsen har de fornødne værktøjer til at sikre et effektivt kommunestyre, og jeg skal derfor meddele, at vi fra socialdemokratisk side kan støtte lovforslaget.
Jacob Jensen (V), 2013-11-01:
Ja, vi er jo et ganske kort øjeblik fra, havde jeg nær sagt, eller få uger fra, at vi skal vælge borgmestre.
Nogle steder bliver det nye, andre steder bliver det dem, vi kender, men ikke desto mindre skal der tages stilling til, hvem der skal sidde i formandsstolen både i kommunerne og i regionerne.
Så kan man sige, at det jo er lidt pudsigt, at det, vi så her i dag skal tage stilling til, er, hvordan vi kan komme af med dem igen – for at sætte det lidt på spidsen.
Men ikke desto mindre er det jo det, forslaget går ud på, og det er der sådan set meget fornuft i i den forstand, at der jo kan vise sig og har vist sig – ingen nævnt, ingen glemt – ekstreme situationer, hvor der er brug for en ventil, så man kan enten suspendere eller helt afsætte en borgmester i perioden.
Jeg vil så også understrege, at for Venstres vedkommende er det vigtigt, at vi stadig væk helt overordnet har ro omkring borgmesteren i den periode, vedkommende sidder, sådan at man ikke bare, fordi man nu blev sur over, at man ikke fik den lokale cykelsti gennemført, eller hvad det nu kunne være, sådan kan mobilisere et flertal uden om og så vælte borgmesteren på en sådan sag.
Der skal være stabilitet omkring de ting, men som sagt kan der være ekstreme situationer, så på den ene side kan der være behov for en ventil til en suspension, og det er så det, forslaget lægger op til, hvis en borgmester bliver anklaget for noget, der kan give mindst 4 års fængsel – og det er jo ret alvorlig kriminalitet i Danmark, må man sige.
På den anden side foreslås det, at kan man finde ni tiendedels flertal i et byråd eller en kommunalbestyrelse, kan man sige, at man ikke længere har tillid til borgmesteren, og så kan man afsætte vedkommende.
Det er helt ude i ekstremerne, men som sagt synes jeg, det er fornuftigt nok, og Venstre kan godt støtte det forslag, som ligger her.
Margrethe Vestager (RV), 2013-11-01:
Jeg vil gerne sige mange tak til ordførerne og kvittere for den positive modtagelse, lovforslaget har fået.
Det fik en meget fin – synes jeg – og udtømmende gennemgang af Venstres ordfører som den første taler, helt, som det skal være.
Jeg vil så sige, at jeg ikke helt forstår Dansk Folkepartis stillingtagen, eftersom der her er en administrativ lettelse for borgeren, fordi myndigheden påtager sig gøre det administrative arbejde.
Det troede jeg egentlig var en af de ting, som vi delte på kryds og tværs i Folketinget, nemlig at jo mindre administrativt besvær en borger skal have, jo bedre er det, men der kan jeg så forstå, at modstanden mod EU eller i hvert fald imod det, at man stiller op i sin politiske kapacitet i stedet for sin nationale kapacitet, kan overtrumfe det synspunkt.
Det er man jo selvfølgelig i sin gode ret til.
Der er faktisk et eksempel.
Der var en svensk statsborger, som stillede op til Europa-Parlamentet i 2009 for JuniBevægelsen, og jeg tror i hvert fald, at han ville have sat pris på at kunne gøre det mere direkte og uden den administrative barriere, som jeg synes vi fjerner med den debat, vi har i dag, og den tredjebehandling, der forhåbentlig vil finde sted om nogle uger.
Jeg synes, at det er godt, fordi det er med til at styrke adgangen til vores demokrati og til at stille op, og derfor vil jeg gerne igen sige mange tak til ordførerne for den behandling, forslaget har fået i dag.
Mike Legarth (KF), 2013-11-01:
Det synes vi er sund fornuft.
Og det er jo ikke, fordi vi ændrer på kravene.
Det er præcis de samme krav, der var gældende tidligere, men nu er det altså myndigheden, der indhenter oplysningerne hos et andet lands myndigheder.
Vi synes, at det er sund fornuft, så vi støtter det lovforslag.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-11-01:
Der er jo tale om gennemførelsen af et EU-direktiv, som fjerner nogle administrative forhindringer for borgere, der ønsker at stille op til europaparlamentsvalget.
Det kan vi godt støtte i Liberal Alliance, så vi stemmer ja.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-11-01:
Vi støtter derfor forslaget om at lempe de administrative byrder, som borgeren pålægges i forbindelse med at blive opstillingsberettiget til europaparlamentsvalg, så det bliver lettere for valgbare personer at kandidere i det land, som de er bosiddende i, men ikke nødvendigvis har statsborgerskab i.
Vi anerkender, at man bør ændre de eksisterende regler, så det fremover ikke er borgerens egen opgave at indhente de nødvendige oplysninger hos myndigheder i hjemlandet, men i stedet et anliggende mellem de pågældende medlemsstater at udveksle relevante informationer.
Det skyldes først og fremmest, at flere europæiske borgere oplever problemer med at finde frem til de rigtige myndigheder, som skal udstede en attest med de rette oplysninger, der blåstempler ens kandidatur.
Desværre resulterer denne praksis undertiden i, at engagerede og valgbare unionsborgere ikke lader sig opstille uden for hjemlandet, fordi det simpelt hen er for besværligt.
Det mener SF ikke er en farbar vej for Det Europæiske Fællesskab eller den europæiske integration, og derfor kan vi selvfølgelig tilslutte os en ændring af loven, sådan som økonomi- og indenrigsministeren foreslår.
Pernille Boye Koch (RV), 2013-11-01:
L 24, som vi behandler i dag, er måske ikke det mest banebrydende lovforslag, og man kunne måske nøjes med at påpege, at der er tale om gennemførelse af et EU-direktiv og dermed nogle regler, som vi er forpligtet til at udmønte i dansk ret.
Vi mener imidlertid, at indholdet i forslaget på sin egen måde er ret så principielt og dermed værd at glæde sig over, for det handler jo grundlæggende om at gøre det nemmere og fjerne alle unødige barrierer fra at deltage i valghandlingen til Europa-Parlamentet som europaparlamentskandidat.
Det bliver gjort administrativt lettere at stille op til europaparlamentsvalg for en særlig gruppe, nemlig for de statsborgere fra et andet EU-land, der er bosat i Danmark, og som ønsker at stille op i Danmark, og for danskere bosat i et andet EU-land, der eventuelt ønsker at kandidere der.
Som det også allerede er blevet sagt, ændrer man proceduren for indhentelse af valgbarhedserklæringer.
Frem for som nu, at det kandidaten selv, der skal bede myndighederne i hjemlandet om oplysninger om valgbarhed og om at udarbejde en valgbarhedsattest, så bliver det fremover den relevante myndighed i bopælslandet, der skal sørge for at indhente de relevante oplysninger ved myndighederne i kandidatens hjemland.
Dermed bliver den administrative byrde altså overført fra kandidaten til myndighederne, og det er godt.
Der er naturligvis også en mere principiel gevinst ved regelændringen, nemlig den, at den medvirker til at styrke princippet om fri bevægelighed af personer og arbejdskraft over landegrænserne.
På den baggrund kan Radikale Venstre bakke op om det fremsatte lovforslag.
Morten Marinus (DF), 2013-11-01:
Lovændringen, vi skal se på her i dag, er implementeringen af to forskellige EU-direktiver, der begge egentlig skulle gøre det nemmere for ikkedanske EU-borgere at stille op til europaparlamentsvalget i Danmark.
I Dansk Folkeparti er vi generelt modstandere af EU's evindelige forsøg på at udviske nationalstaterne og fratage dem deres særpræg.
Der arbejdes i disse år heftigt i EU på helt at afskaffe nationalstaternes pladser i Parlamentet og indføre fælleslister på europæisk plan – det hørte vi jo også Venstres ordfører var inde på.
For Dansk Folkeparti er det en helt ugennemførlig og vanvittig tanke.
Dette forslag er et skridt i den forkerte retning.
I Dansk Folkeparti finder vi, at Danmarks kun 13 medlemspladser i Parlamentet i forvejen er en forsvindende lille del og har en forsvindende lille indflydelse for et land i Parlamentet.
Vi ser derfor det her som et skridt i den her vanvittige og groteske retning, det burde slet ikke eksistere, og derfor kan vi naturligvis heller ikke støtte det forslag, som vi behandler her i dag.
Simon Kollerup (S), 2013-11-01:
Det er allerede i dag muligt for kandidater fra andre EU-lande, som har bopæl i Danmark, at stille op til europaparlamentsvalget herhjemme.
Den samme mulighed gør sig selvfølgelig også gældende for danske statsborgere, som er bosiddende i et andet EU-land, ligesom det i øvrigt også er muligt for statsborgere fra et andet EU-land at stemme til europaparlamentsvalget i det land, hvor man har bopæl.
Muligheden for at opstille i et andet EU-land har ikke været anvendt særlig ofte herhjemme, men som jeg har kunnet læse mig frem til, er det bl.a. sket ved det seneste europaparlamentsvalg, hvor en svensk statsborger stillede op for JuniBevægelsen.
Med det lovforslag, som vi behandler i dag, og som skyldes en ændring af et EU-direktiv, forenkles proceduren, så det fremover bliver lettere for kandidater fra andre EU-lande at stille op.
I dag er proceduren nemlig den, at det er den enkelte kandidat, der selv skal indhente oplysninger om sin valgbarhed fra myndighederne i sit hjemland.
Med forslaget i dag vil det fremover være Økonomi- og Indenrigsministeriet, som forestår denne procedure.
Såfremt forslaget finder flertal her i salen, vil det træde i kraft fra årsskiftet, så det bliver gældende til europaparlamentsvalget, som vi skal have til næste sommer.
Socialdemokraterne er varme tilhængere af et tæt og tillidsfuldt europæisk samarbejde og finder det derfor helt naturligt, at vi forenkler proceduren for opstilling af kandidater fra andre EU-lande.
Det må ikke være en tung og bureaukratisk procedure, der afholder folk fra at lade sig opstille og afprøve deres mandat ved en dansk folkeafstemning.
Socialdemokraterne kan derfor støtte lovforslaget.
Finn Thranum (V), 2013-11-01:
Tak for ordet, hr. formand.
Dette er min første tale fra denne historiske og betydningsfulde talerstol.
Europa-Parlamentet er som bekendt det fælles parlament for alle 28 medlemsstater i Den Europæiske Union.
I international sammenhæng er det en helt unik institution, da medlemmerne af Parlamentet er grupperet efter politisk tilhørsforhold og ikke efter nationalitet.
Liberale sidder sammen med liberale, socialdemokrater sidder sammen med socialdemokrater osv.
Denne gruppering illustrerer fint, at medlemmernes politiske arbejde i udgangspunktet hverken er præget af statsborgerskab, bopæl eller nationalitet, men alene handler om politiske visioner.
Europa-Parlamentet bidrager til at gøre EU til en politisk kampplads mellem højre og venstre frem for en kampplads imellem store og små lande.
Det kan man kun være tilfreds med i et mindre land som Danmark, som måske ikke har de store realpolitiske muskler at spille med, men som har meget at byde på, når det kommer til politiske ideer og nytænkning.
Derfor er vi i Venstre naturligvis også tilhængere af at gøre det nemmere at blive kandidat til Europa-Parlamentet, selv om man stiller op i et andet land end dér, hvor man har sit statsborgerskab.
De nuværende regler om valgbarhed betyder, at en kandidat til Europa-Parlamentet, der opstiller uden for sit eget hjemland, selv er ansvarlig for at fremskaffe den påkrævede valgbarhedsattest.
Ofte oplever kandidaterne problemer med at finde den rigtige myndighed i deres hjemland, få etableret kontakt og få udstedt valgbarhedsattesten i tide.
Denne administrative byrde udgør en hindring for at deltage i valgene til Europa-Parlamentet, hvilket betyder, at kun meget få ellers valgbare unionsborgere lader sig opstille til Europa-Parlamentet i et andet land end deres oprindelige hjemland.
Med forslaget vil den administrative byrde lettes for kandidaterne.
Fremover vil det være økonomi- og indenrigsministeren, der har ansvaret for at indhente oplysninger om en kandidats valgbarhed i den pågældende kandidats hjemland.
Det er reelt set
en mindre teknisk ændring, men alligevel en væsentlig forbedring, der gerne skulle lette vejen til opstillingslisten, hvilket forhåbentlig på sigt vil tilskynde borgere på tværs af medlemsstaterne til at opstille til Europa-Parlamentet.
Derudover bemærkes, at forslaget umiddelbart hverken vil medføre økonomiske eller administrative konsekvenser af betydning for det offentlige.
Det skyldes ikke mindst, at antallet af kandidater fra de øvrige medlemslande for Danmarks vedkommende forventes at blive begrænset.
Der er altså ikke tvivl om, at en ændring af valgbarhedsreglerne i Danmark og i de øvrige medlemsstater er til fordel for kandidaterne, hvorfor Venstre også støtter forslaget.
Margrethe Vestager (RV), 2013-11-01:
Det er åbenlyst en diskussion værd.
Nu har vi så foreslået det til den meget, om man så må sige, forsigtige side, nemlig at det virkelig vil være i ekstraordinære situationer, hvor også ens nærmeste, om man så må sige, siger: Nej, det her går faktisk ikke mere.
Det politiske arbejde i kommunen er hovedvejen, og derfor skal det ikke være en genvej til et politisk spil, som måske heller ikke er det kommunale selvstyre værdigt.
Morten Marinus (DF), 2013-11-01:
Det er jeg sikker på at vi kan tale mere om i udvalgsarbejdet.
Men jeg har faktisk et konkret spørgsmål, som jeg tror vi kan få svar på nu.
I en kommunalbestyrelse, der har 25 medlemmer – og dem er der jo mange af – er ni tiendedele 22½. Er det så 22 eller 23, der skal til for at få vedtaget sådan en mistillidsdagsorden mod en borgmester?
Jacob Jensen (V), 2013-11-01:
Jeg skal bare forstå den sammenkædning, som ordføreren for Socialdemokraterne her foretager.
Man er enig om, at der er nogle opgaver, som i dag ligger i regionerne, som skal løses, men hvordan kan det være, at det så skulle skabe mistillid til de ansatte, altså til dem, der løser opgaven, at man ønsker, at den struktur, som de løser opgaven indenfor, skal ændres?
Altså hvis man mener, at strukturen måske kan være anderledes og dermed måske frigive nogle ressourcer ved at løse opgaven lidt mere hensigtsmæssigt, hvorfor er det at have mistillid til dem, der løser opgaven?
Det er da tværtimod at have tillid til dem.
Eller hvordan skal den sammenkædning forstås?
Simon Kollerup (S), 2013-11-01:
Det lovforslag, som vi behandler nu, handler om at give regionerne mulighed for at nedsætte stående udvalg, ligesom vi kender det fra kommunerne.
Det er med andre ord en mærkbar styrkelse af regionerne.
Med regeringsskiftet åbnede vi op for, at regionerne kunne søge dispensation hos Økonomi- og Indenrigsministeriet til at nedsætte stående udvalg.
Siden da har Region Hovedstaden søgt om og også fået en dispensation til at indføre udvalgsstyret.
I 2012 nedsatte regeringen et udvalg, der så skulle evaluere hele kommunalreformen med det formål at undersøge muligheder for bedre at understøtte en effektiv og moderne offentlig sektor.
Udvalgsarbejdet resulterede, som mange ved, i en række anbefalinger.
Venstre var imod.
Med aftalen var vi enige om, at regionerne fremover skulle have mulighed for at nedsætte stående udvalg uden først at skulle søge dispensation hos Økonomi- og Indenrigsministeriet.
Det er den aftale, som vi i dag følger op på med dette lovforslag.
Fra socialdemokratisk side har vi et stærkt ønske om at styrke regionerne og generelt give offentlige myndigheder større frihedsgrader i tilrettelæggelsen af deres arbejde.
Det gælder selvfølgelig også regionsrådene, som med det her lovforslag får lettere ved at tilrettelægge deres arbejde.
Vi ønsker generelt større frihedsgrader og mere tillid til offentlige myndigheder og til offentligt ansatte.
Det var også grunden til, at vi før sommerferien indgik en aftale med fagbevægelsen, kommuner og regioner om en modernisering af den offentlige sektor – en aftale, der netop baserer sig på øget tillid, så der skabes plads og rum til, at medarbejderne kan udfolde deres faglighed og deres engagement.
Hos Venstre er det sværere at få øje på tilliden til regionerne, tilliden til de ansatte i sundhedsvæsenet og de ansatte i regionerne.
Det er nemlig en lille smule uklart, også i den her sag, hvad Venstres holdning, standpunkt, eller hvad det efterhånden hedder, er.
Op til folketingsvalget i 2011 og også frem til Venstres landsmøde for ganske nylig mente Venstre nemlig, at regionerne skulle nedlægges.
Og det er ikke rigtig til at blive klog på eller for den sags skyld særlig tillidsskabende for de mange ansatte i regionerne, men forhåbentlig kan vi blive lidt klogere på Venstres holdning til regionerne i løbet af den pågående debat.
Vi blev ikke meget klogere på grund af Venstres indlæg tidligere.
Men for at summere op vil vi med det her forslag styrke regionerne, og derfor kan jeg selvfølgelig meddele, at vi fra Socialdemokratiets side støtter lovforslaget.