Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-01-30:
Først og fremmest vil jeg gerne takke Enhedslisten for at rejse forespørgselsdebatten.
Det er jo altid rart at få diskuteret de her emner, især fordi vi jo også sidste år i høj grad diskuterede kontrollen med efterretningstjenesterne sådan i al almindelighed, og det er nok der, min tale ender, men det kommer jeg som sagt tilbage til.
I Liberal Alliance tager vi selvfølgelig terrortrusler og trusler imod danske borgeres sikkerhed meget alvorligt.
Der er ingen tvivl om, at især truslen fra de islamistiske terrorister er meget nærværende og noget, vi skal forholde os til, desværre.
Jeg vil også gerne slå fast, at Liberal Alliance har den opfattelse, at det er godt, at vi har efterretningstjenester, der kan hjælpe os i den kamp, og det er naturligt, at der skal være samarbejde mellem landenes efterretningstjenester.
Jeg vil også godt sige, at jeg ikke tror, man kan påstå, at det er en overraskelse, at andre landes efterretningstjenester måtte forsøge at foretage overvågning i Danmark.
Jeg ved ikke, om det er for meget at sige, at jeg til en vis grænse jo også opfatter det som helt naturligt, at danske efterretningstjenester gør noget lignende i andre lande.
Men for os står borgernes frihed og borgernes mulighed for at kunne kommunikere med hinanden i fred uden at blive overvåget af danske eller udenlandske myndigheder selvfølgelig helt centralt.
Det er klart, at det for os jo i virkeligheden bare teknologisk set er en fortsættelse af den brevhemmelighed, som også er garanteret af grundlovens § 72.
Det er klart, at der kan være berettiget mistanke mod bestemte personer, der gør, at man må overvåge dem, og det accepterer vi sådan set også.
Men vi vender os bort fra overvågning af generel karakter, hvor man ligesom lægger trawlet ud og håber på at fange noget og i virkeligheden overvåger alle borgere på en gang, eller at man overvåger større grupper på en måde, der mere har tilfældighedens karakter.
Vi er ikke i tvivl om, at man en gang imellem er gået for langt, også i dansk lovgivning, i forhold til hvilke midler man vil tage i brug i terrorbekæmpelsens navn, og der er vel heller ikke meget tvivl om, at der er foregået noget, der ikke helt skulle foregå, også fra NSA's side – altså, det har vi vel nærmest både den amerikanske og den tyske ledelses ord for, og jeg har ingen grund til ikke i den sag at tro på den amerikanske og den tyske regering, som vel begge er nogle af de nærmeste allierede, Danmark overhovedet har.
Hvad skal man så gøre ved det?
Som jeg forstår det på Enhedslisten, vil man gerne have en eller anden form for undersøgelse eller noget i den stil, men det er jo nok lidt svært at gøre i den praktiske virkelighed, når der er tale om efterretningstjenester.
Det er i hvert fald svært at forestille sig.
Skal det så være sådan en advokatundersøgelse, eller skal det være en eller anden undersøgelseskommission med en grad af offentlighed?
Så begynder det hele at blive lidt speget, når det handler om efterretningstjenester.
Der, hvor hunden i virkeligheden ligger begravet, er jo spørgsmålet om kontrollen med efterretningstjenesterne, og der syntes vi, at det var synd, at man under den tidligere justitsminister lavede sådan en kosmetisk ændring af tilsynet med de danske efterretningstjenester og ikke fik taget ordentligt fat på det arbejde.
For selvfølgelig er der mange af de her ting, man ikke kan diskutere i et kæmpe offentligt rum, men det ville jo altså være bedre, hvis der var en både bredere og dybere parlamentarisk kontrol med de danske efterretningstjenester.
Folketingets Retsudvalg har jo bl.a. været i Norge på en studietur for at se på, hvordan de gør der, og der er ingen, der skal bilde mig ind, at nordmændene har et ringere samarbejde med tyskerne eller amerikanerne i forhold til efterretningsarbejdet, fordi de har en bedre kontrol.
Briterne har sådan set også på visse stræk en bedre kontrol.
Den er ikke så god som den norske, men når det kan lade sig gøre i andre nordvesteuropæiske lande, burde det vel også kunne lade sig gøre i Danmark uden at komme med sådan lidt halvdårlige undskyldninger.
Så det, vi synes er konklusionen på den her debat og på det, der er blevet rejst, er, at man strammer kontrollen med efterretningstjenesten og får et kontroludvalg, der har karakter af at være kontroludvalg.
Jeg husker stadig en debat for nogle år siden, da den tidligere justitsminister, hr. Morten Bødskov, der dengang var formand for udvalget, gjorde meget ud af her i Folketingssalen at sige, at der jo egentlig ikke var tale om et kontroludvalg, men om et udvalg vedrørende efterretningstjenesterne.
Det tror jeg sådan set er det sandeste der er sagt om det udvalg.