runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Gjerskov (S), 2007-02-20:
For os i Socialdemokratiet er der ikke nogen tvivl om, at forbrugerne skal have ren besked om, hvilke forhold en vare er produceret under.
Det er vi fuldstændig enige i.
Derfor er vi også parate til at drøfte en mærkningsordning, f.eks. med Enhedslisten.
Vi synes i forbindelse med globaliseringen, som betyder, at varerne flyder nemt over hele verden, at det er utrolig vigtigt, at de varer, vi køber, ikke er produceret under elendige vilkår, altså globaliseringens bagside.
Den her konkurrence, den internationale konkurrence, skal være en konkurrence på kvalitet; den skal ikke være en konkurrence på elendige arbejdsvilkår.
Det er et synspunkt, som vi fremfører i Folketingssalen, vi fremfører det i forbindelse med WTO-forhandlingerne, i forbindelse med Doha, i forbindelse med EU, i forbindelse med udviklingspolitikken.
Det handler om, at vi gerne vil have en bæredygtig udvikling i verden, og det er vi altså parate til at påtage os et ansvar for.
Vi er ikke enige med regeringen, når de siger, at man bare kan gå ned i en eller anden fair trade-butik i en eller anden storby i Danmark, og at man så kan træffe sit valg der.
Det valg skal være ude i supermarkederne, hvor man kommer og handler.
Det er vigtigt at sige, at det jo også er nogle konkurrencevilkår, som er positive for de danske virksomheder.
De skal jo overholde de danske miljøkrav og de danske arbejdstagerregler under alle omstændigheder, og de skal altså konkurrere mod nogen, som betaler 3 kr. i timen i løn, hvor det altså er mennesker, som har nogle urimelige arbejdsvilkår.
Det kan kun være til fordel for virksomhederne at få gennemført nogle bæredygtige konkurrencevilkår.
Men jeg synes, når vi kigger på det her forslag, at vi har brug for nogle nøjere granskninger.
Vi har brug for en granskning af, hvad det var, der skete med Etikbasen, og hvorfor det var, at den ikke blev en succes.
Men vi skal også kigge på, at det her jo er en obligatorisk ordning, hvor alle virksomheder skal igennem et detaljeret afrapporteringssystem, helt ud i de yderste led af produktionen.
Så ligger der i forslaget, at vi bare skal gemme oplysningerne væk på internettet.
Det synes jeg ville være ærgerligt.
Det er lidt på samme måde som med ernæringsmærkningen, vi havde oppe tidligere, nemlig at det ikke hjælper noget at have et hemmeligt mærke, som er gemt væk på internettet.
Hvis vi virkelig skal pålægge nogle virksomheder at offentliggøre de her informationer, så har vi altså brug for, at man giver forbrugerne er reelt valg i købssituationen.
Vi synes ikke, det her er den mest optimale udnyttelse af de ressourcer og det potentiale, der ligger i en bæredygtig udvikling i verden, så derfor tvivler jeg voldsomt på, at vi kan støtte det her, selv efter udvalgsbehandlingen.
Men vi går selvfølgelig positivt ind og tager drøftelserne, for arbejdstagerrettigheder er utrolig vigtige for os, miljøet er utrolig vigtigt for os, og ikke mindst er det vigtigt, at forbrugerne nemt kan vælge den bæredygtige vare.
Kurt Kirkegaard (V), 2007-02-20:
Jamen det er en påstand, hr. Rune Lund kan fremføre.
Men det er jo sådan, at man langt hen ad vejen kan købe varer, der er registrerede.
Vi har i et tidligere indlæg her i eftermiddag og i forbindelse med andre lovforslag hørt, at man kan gå hen i andre, mere specifikke butikker og købe nogle af de varer, hvor man vil kunne følge, hvor de er produceret, og under hvilke forhold de er produceret.
Så der synes jeg igen, at kunderne, at borgerne i det danske samfund har Fttmo055.fm Page 4063 Friday, June 15, 2007 1:58 PM muligheden for at påvirke de butikker, som skal have lov at sælge de her varer, som man gerne vil købe, og hvor registreringen er til stede.
Så for Venstre og for mig er det vigtigt, at vi fastholder det frie handelsmarked, som vi har i det danske samfund.
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Sagen er jo, at de oplysninger i dag ikke er let tilgængelige.
Når man skal ud at købe noget tøj, f.eks. en T-shirt, eller når man skal købe et håndklæde eller en bademåtte – det her handler jo ofte om tekstiler, men det er også mange andre varer, f.eks. dvd-afspillere, som hr. Frank Aaen nævnte – så er de oplysninger jo ikke let tilgængelige, og det er jo det, vi ønsker at de skal være.
I forslaget står der følgende: »Nærværende beslutningsforslag medfører, at alle virksomheder, der sælger produkter i Danmark – uanset om de er importerede eller produceret i Danmark – bliver omfattet af en oplysningspligt om, hvor varerne er produceret, og hvilken politik virksomheden har med hensyn til arbejdstagerrettigheder, miljø og bæredygtighed.
Oplysningerne skal også omfatte virksomhedens underleverandører.
« Det ville da være nogle dejlige oplysninger at have.
Jeg er ret sikker på, at der er mange mennesker i det her land, som ville vælge varer, der var produceret under ordentlige forhold, hvis de kunne vælge dem, og hvis de kunne få informationerne.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Hvordan det kan bygge på mistro at bede virksomhederne om at lægge oplysninger frem, må jo stå for hr. Per Ørum Jørgensens egen regning.
For hvis det, som vi lige har hørt, er korrekt, nemlig at de ikke har noget at skjule, er det jo ikke noget problem at lægge det frem.
De skal trykke på en knap, de skal så også bede deres underleverandør om at trykke på en knap, og så er oplysningerne der.
Værre er det jo ikke.
Jeg vil da gerne spørge hr. Per Ørum Jørgensen, om han nogen sinde har været nede i kiosken her i Folketinget en dag, hvor man har brug for at få lidt sukker, fordi det har været en lang dag, og hvor man så køber et stykke KitKat og spiser det, og om det så nogen sinde er faldet hr. Per Ørum Jørgensen ind, at der bag den produktion af chokoladen i KitKat'en muligvis er børnearbejde fra Vestafrika.
Har den tanke nogen sinde strejfet hr. Per Ørum Jørgensen?
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Bekymrer det ikke hr. Kurt Kirkegaard, at som det er i dag, giver man de virksomheder, som ikke bekymrer sig om, hvordan og under hvilke forhold varerne er produceret, en konkurrencefordel over for de virksomheder, som rent faktisk går op i, hvordan de her varer er produceret, og under hvilke forhold de er produceret?
Altså, man giver dem jo den lidt uheldige konkurrencefordel i dag, fordi der netop ikke er de tilgængelige oplysninger for forbrugerne, der burde være.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-02-20:
Jeg synes, hr. Frank Aaen slipper meget let om ved de her ting, når han siger, at det bare er at trykke på en knap.
Jeg synes, det er at gøre lidt grin med danske virksomheder at sige, at man bare trykker på en knap, og så vælter alle oplysningerne frem.
F.eks. kan man have 1.000 leverandører, og der kan være et hav af underleverandører.
Altså, så enkel er verden jo ikke.
Hvis det ikke bygger på mistro mod danske virksomheder, hvorfor skulle man så lave sådan en gabestok på nettet?
Siden hr. Frank Aaen også ved det, er det åbenbart oplysninger, som er offentligt tilgængelige, og så kunne hr. Frank Aaen jo vælge at købe en yankiebar i stedet for, hvor der formentlig ikke skulle være nogen problemer.
Så det er jo netop sådan, at det skal være offentligt, så vi på baggrund af de afsløringer, vi ser, på baggrund af den viden, vi får, også kan træffe vores valg, men ligefrem at bede danske virksomheder om, at de skal søge oplysninger hos alle deres leverandører, hos alle deres underleverandører, for at de kan være sikre på, at oplysningerne er korrekte, er jo i praksis ganske enkelt umuligt.
Nu snakker Enhedslisten jo meget om globalisering osv., og handel er jo også noget, som foregår internationalt, over grænserne, bl.a. på nettet.
Hvordan vil hr. Frank Aaen sikre, at de varer, man køber i en netshop i et andet land, så også lever op til de her krav?
Elisabeth Geday (RV), 2007-02-20:
Nej, det tror jeg ikke jeg er, for jeg synes, at hr. Rune Lunds indlæg i udgangspunktet bærer præg af en mistillid til danske virksomheder, og det tror jeg altså er forfejlet.
Det er mit indtryk med det kendskab, jeg har til danske virksomheder, at langt de fleste af dem arbejder dybt seriøst med spørgsmål omkring socialt ansvar og bæredygtighed.
Hvis man skal sige noget, der kendetegner dansk erhvervsliv, så er det lige præcis, at man er kendt for at arbejde meget seriøst med de spørgsmål.
Så jeg er nok ikke rigtig enig med hr. Rune Lund, og jeg tror, at det her er en proces, som allerede er godt i gang.
I øjeblikket er den jo faktisk drevet af virksomhedernes egen profittrang, for det viser sig, at de virksomheder, som er noteret på det, der hedder Dow Jones Sustainability Index, altså børsnoterede selskaber, faktisk også er dem, der har den højeste profit.
Altså, de virksomheder, som opfører sig socialt og samfundsmæssigt ansvarligt, er også de virksomheder, der genererer flest penge, det største overskud til deres ejere.
Og det er den logik, som jeg tror efterhånden vil betyde, at vi vil få mere af den her slags.
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Jeg vil mene, at de fleste ansvarlige virksomheder ved, hvor de her ting kommer fra, eller også undersøger de det.
Jeg siger ikke, at det altid er det nemmeste i verden.
Det er ikke det, jeg eller Enhedslisten påstår.
Men lad os sige, at man står i en situation, hvor det er meget besværligt at fremskaffe de her oplysninger, så vil eksistensen af sådan en database eller internetportal jo betyde, at når virksomheden tænker i at købe varer ind fra udlandet, så tænker man også straks i at spørge om, hvor varerne kommer fra.
Det gør man fra starten af.
Fttmo055.fm Page 4071 Friday, June 15, 2007 1:58 PM
På den måde vil det jo i det hele taget medvirke til, at der vil kunne tilvejebringes flere oplysninger, end der måske kan i dag, hvor virksomhederne måske ikke spørger om det, fordi der ikke er noget krav om, at de skal spørge om det.
Så den tilgængelige information, der er, gør virksomhederne jo nok ikke nok for at få i dag, fordi der ikke er det pres i form af sådan en internetportal.
Er ordføreren ikke enig i det?
Elisabeth Geday (RV), 2007-02-20:
Der er jo allerede i dag mange af de store danske virksomheder, som laver sådan en triple bottom line, hvor de bl.a. fører regnskab for lige præcis det sociale og det miljømæssige.
De har det finansielle regnskab, de har det miljømæssige regnskab, og så har de det sociale regnskab eller det samfundsmæssige regnskab.
Og det er der jo mange danske virksomheder der allerede har.
Men det er jo en helt anden diskussion, som jeg ikke tror vi lige skal blande ind i den her diskussion om gennemsigtighed i forhold til forbrugerne.
Men jeg synes også, der er forskel på at forlange af alle virksomheder, at de skal lave et tredobbelt bundlinjeregnskab, og så at forlange, at de for alle de varer, de sælger, skal kunne gøre rede for oprindelsen og de vilkår, varerne er produceret under, i alle led.
Altså, jeg tror, at selv ikke Enhedslisten egentlig kan afvise, at det vil være en meget, meget vanskelig og meget omfattende opgave for langt de fleste danske virksomheder, fordi de jo handler på et verdensmarked, og det er langt fra sikkert, at de overhovedet ved, hvor de produkter, de køber ind, oprindelig er produceret.
For de købte den bare på en børs i Holland.
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Det er godt med internationale regler.
Men nogle gange vil det bare tage meget lang tid, inden der kommer nogle internationale regler, og så er det godt at gå foran og lave nogle regler nationalt, som kan inspirere andre, og som kan vække politiske kræfter i andre lande, som også gerne vil arbejde i den samme retning.
Men jeg forstår det alligevel sådan, at det, fru Elisabeth Geday siger, er, at Det Radikale Venstre sådan set ikke er principielt imod, at man laver sådan nogle informationsdatabaser, men at det måske er en lille smule for omfattende.
Hvis det er det, der er tilfældet, kan jeg da i hvert fald oplyse, at siden det her forslag er blevet fremsat, er vi blevet overhalet en smule indenom af det britiske parlament, for i november vedtog de den såkaldte Companies Act, og den kræver, at alle børsnoterede selskaber årligt indberetter om sociale og miljømæssige spørgsmål.
Er det nogle tanker, som Det Radikale Venstre kunne føle sig tiltrukket af?
Elisabeth Geday (RV), 2007-02-20:
Jeg vil ikke udelukke, at man på isolerede områder kan flytte den internationale debat, for det er jo lige præcis den sag med transfedtsyrer et eksempel på.
Men i det forslag, Enhedslisten kommer med, taler vi om, at alle virksomheder skal pålægges informationspligt i det yderste led.
Altså, det vil sige underleverandørs underleverandørs underleverandør.
Der taler vi om en opgave af et så enormt omfang, at jeg også må give regeringen og regeringens støttepartier ret i, at vi må sige, at det ikke bliver småt med bureaukratiet her.
Der bliver tale om et ganske væsentligt bureaukrati og dokumentationshelvede, tror jeg, for nogle virksomheder.
Det synes jeg dog ikke skal afholde os fra at overveje det.
Men jeg ville ikke være indstillet på at indføre en national ordning, altså en dansk ordning, hvor vi pålagde danske virksomheder, at de skulle føre den her form for dokumentation.
Jeg vil mene, at skal det her gennemføres, skal det være, fordi vi på EU-plan eller måske oven i købet på internationalt plan vælger en gang for alle at give forbrugerne en større gennemsigtighed og mere frit valg.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Jo, men lige præcis ved at gå foran kan man jo i nogle tilfælde påvirke debatten, så der faktisk sker noget også internationalt.
Lad os bare tage diskussionen om transfedtsyrer, som jo gjorde, at McDonald i Danmark opgav at bruge det her kræftfremkaldende fedt til at lave deres pommes frites.
Det har jo bredt sig til store dele af McDonaldkoncernen nu, og jeg læser, at i New York er man ved at få alle restauranter til at forbyde anvendelsen af transfedtsyrer.
Derfor ved vi også godt, at selv om EU er ude efter os i det her spørgsmål, så taber EU, og de andre lande kommer til at gå samme vej som Danmark.
Friday, June 15, 2007 1:58 PM
foran med et ernæringsmærke, så forbrugerne har nemmere ved at fravælge det, man bliver tyk og syg af, og bedre kan vælge det, der er mere sundt.
Elisabeth Geday (RV), 2007-02-20:
Jo, det kan sådan set være rigtigt, men når det handler om handel, som det altså gør her, vil jeg i hvert fald sige, at som minimum skulle der være tale om EU-regler, for jeg ser ikke Danmark som et land, der isoleret vedtager den her type beslutninger, uden at det skal ses i sammenhæng med det store indre marked, som de 27 EU-lande udgør.
Så under alle omstændigheder ville jeg sige, at den her slags ting skulle besluttes på EU-niveau.
Det ville også betyde, at man kunne få en langt større vægt i forhold til verdenshandelen, for så ville det virkelig være en stor aktør på verdensmarkedet, som gik ud og stillede krav om dokumentation i alle led.
Men det er klart, at et eller andet sted skal diskussionen starte her i Folketingssalen.
Vi skal ikke tro, at det her ikke er en diskussion, som ikke allerede føres ude i virksomhederne, og hedengangne Etikbasen er jo et godt eksempel på, at man også tidligere har forsøgt at sparke den her diskussion i gang på dansk plan – med begrænset held desværre, men den skal nok komme.
Jeg tror bare, at det bliver sådan en blanding af, at i en lang årrække vil vi se en række frivillige initiativer, som vi så kan støtte op om, f.eks. ved at fremme det etisk korrekte offentlige indkøb, men senere kan vi måske nå frem til nogle mere bindende internationale aftaler, som vil fremme større gennemsigtighed for forbrugerne.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Først tak for det positive omkring hensigten med forslaget.
Så vil jeg til diskussionen om, hvorvidt det er den rigtige vej at gå, bare spørge fru Elisabeth Geday, om ikke det er korrekt, at et land ved at gå foran kan være med til at påvirke andre lande og herunder internationale organisationer til at følge med.
For vi er helt enige i, at vi selvfølgelig skal have det udbredt til hele EU, til hele Verdenshandelsorganisationen osv., men lige præcis det der med at gå foran kan gøre, at man så kan være med til at sætte gang i en proces, som det ellers kan tage meget lang tid at få i gang.
Elisabeth Geday (RV), 2007-02-20:
Enhedslisten har med sit forslag om virksomheders oplysningspligt jo fat i en meget vigtig problemstilling, nemlig at forbrugerne bør have bedre adgang til oplysninger om de vilkår, som varer er produceret under, for hvis verdensmarkedet var mere gennemsigtigt for forbrugerne, for så vidt angår arbejdstagerrettigheder, miljø og bæredygtighed, ville det efter min mening utvivlsomt fremme et mere bæredygtigt forbrug og dermed en bedre udvikling i de lande, hvor produktionen foregår.
Når det så er sagt, er det jo et forslag, hvor Enhedslisten foreslår en national dansk løsning på et problem, som jo i høj grad er internationalt.
Jeg synes, det er al ære værd, at Enhedslisten på den her måde vælger at starte diskussionen om etik og muligheden for større gennemsigtighed, så forbrugeren kan træffe et oplyst valg, men jeg tror, at vi er nødt til at erkende, at det her problem har et omfang og en involvering og en konsekvens for virksomhederne og for forbrugerne, som tilsiger, at vi er nødt til at finde internationale løsninger på det her problem.
Jeg tror også, at vi skal se på de muligheder, der allerede er i dag, herunder udbredelsen af fair trade-mærkerne og de andre former for etiFttmo055.fm Page 4069 Friday, June 15, 2007 1:58 PM ske mærkningsordninger, hvoraf Enhedslisten jo selv har forslået yderligere et.
Vi mener også i Det Radikale Venstre, at spørgsmålet om bæredygtighed – f.eks. i forhold til miljøet – skal indgå i frihandelsaftalerne i WTO, og at store virksomheder f.eks. via internationale brancheorganisationer sammen med forbrugerorganisationer og regeringer bør indgå frivillige, men bindende aftaler om at fremme produktion baseret på internationale konventioner om arbejdstagerrettigheder, miljø og bæredygtighed i alle led af produktionen, herunder også aftaler om gennemsigtighed i forhold til forbrugerne og ikke mindst regler for kontrol med, hvorvidt aftalerne bliver overholdt.
Vi så også gerne, at de virksomheder, som går forrest med den form for frivillighed – frivillige aftaler om gennemsigtighed og bæredygtighed, f.eks. via en fair trade-mærkning – kan får særlige fordele som handelspartnere eller lignende.
Det kan vi i øvrigt komme tilbage til, når vi skal tale om det offentlige som indkøber, når vi skal diskutere det næste beslutningsforslag.
Men samlet set
vil jeg tage meget positivt imod Enhedslistens tema, altså behovet for større gennemsigtighed i forhold til, hvilke vilkår produkterne er produceret under, og det behov ser jeg ligesom Enhedslisten.
Men jeg må sige, at sådan lige umiddelbart ser jeg ikke det konkrete løsningsforslag, som Enhedslisten kommer med, som det rigtige.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-02-20:
Nej, det er jeg faktisk ikke.
Så det er et ret enkelt svar.
Det er jeg ikke.
Og grunden til, at jeg ikke er enig med hr. Rune Lund, er, at hr. Rune Lund på baggrund af mistro pålægger en virksomhed, som agerer korrekt, som tager de her problemstillinger alvorligt, et kæmpe administrativt bøvl med at undersøge alle sine leverandører, alle sine underleverandører, og på baggrund af mistro skaber en stemning i relation til dansk erhvervsliv om, at det her er noget, de er fuldstændig ligeglade med.
Selvfølgelig er de ikke det.
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Er hr. Per Ørum Jørgensen ikke enig med mig i, at en sådan database med de her oplysninger på internettet vil tilgodese, vil komme de virksomheder til gavn, som har en fornuftig politik på det her område, og som går op i, at varerne er produceret under ordentlige forhold?
Er hr. Per Ørum Jørgensen ikke enig med mig i det?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-02-20:
Det viser jo heldigvis nu, at vi allerede er i gang med at oplyse en hel del om de problemstillinger, der er her, så det er jo positivt.
Jeg mener også, at siden hr. Rune Lund ved, at det pågældende firma også skulle have haft problemer på det her område, betyder det, at det selvfølgelig også er noget, der er adgang til for offentligheden.
Når jeg siger, at det her er socialistisk vanetænkning, er det jo et spørgsmål om, at det her bygger på mistro, på, at danske virksomheder er glubske profitjægere, som er fuldstændig ligeglade med de her ting.
Men en moderne virksomhed tager jo netop højde for de her ting, bruger det markedsføringsmæssigt og sikrer, at de her ting ikke sker.
Derfor er det her vanetænkning, og det er fantasiløst.
Det er meget bedre at se på, hvordan vi kan gøre de virksomheder, som måske ikke agerer så moderne – hvilket heldigvis langt de fleste gør – mere bevidste om de her ting, så de i højere grad kan bruge det bl.a. i markedsføringen af deres produkter.
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Det her forslag er jo faktisk en måde at tænke forbrugernes valg på, som ikke har været fremme i debatten før.
Men det ville hr. Ørum Jørgensen måske have vidst, hvis han havde haft adgang til den database, som Enhedslisten ønsker skal oprettes.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Det er da ikke en gabestok, hvis ikke der er noget galt.
Jeg beder dem bare om at lægge oplysningerne frem, så jeg, fagforeninger, miljøorganisationer og andre, for ikke at snakke om de ansatte ude i det pågældende land, er i stand til at kontrollere, hvordan tingene er lavet.
Jeg ved jo ikke, om KitKat'en fra Nestlé hernede i kiosken er produceret ved hjælp af børnearbejde, hvor de har arbejdet i 14 timer under slavelignende vilkår i Vestafrika.
Det ved jeg ikke.
Jeg ved, at der har været sådan en sag med Nestlé.
Jeg kan i dag ikke se nogen steder, hvor chokoladen kommer fra; om den stadig væk kommer fra Vestafrika og stadig væk er produceret af børnearbejdere.
Det er da et problem.
Hvorfor kan vi ikke få de oplysninger frem?
For Nestlé ved det.
Mette Gjerskov (S), 2007-02-20:
Jeg tror, jeg skal starte med det første spørgsmål, som går på, hvad det er for nogen problemer.
Vi har jo anerkendt, at der arbejdes i EU i forbindelse med det her mærke, og det er vi vældig, vældig glade for.
Vi har også anerkendt, at man ikke må lave tekniske handelshindringer, og det er jo det, det her mærke, et dansk obligatorisk ernæringsmærke, er blevet skældt ud for, nemlig at lave tekniske handelshindringer.
Tekniske handelshindringer kan blive ophævet.
Man må gerne lave tekniske handelshindringer, kan man sige, for de kan blive ophævet, men der er nogle undtagelser for de tekniske handelshindringer i den artikel 30 i traktaten, jeg nævnte, som handler om befolkningens sundhed, og det er det, vi har været inde at granske nærmere.
Plus at det også handler om, at når et enigt EU siger, at man arbejder hen imod, at man gerne vil have en fælles EU-mærkning, så er det almindelig sædvane, at man ser lempeligere på, hvad det er, medlemslandene gør på det område.
Man har ret til at gå ind og lave regler, når der alligevel er en forventning om, at der bliver nogle fælles regler.
Der skal ikke være nogen tvivl fra vores side om, at vi bakker fuldstændig op om et EU-ernæringsmærke – vi er fuldstændig enige i, at der skal være et EU-ernæringsmærke.
Jens Peter Vernersen (S), 2007-02-20:
Jeg synes da, det er et lidt afgørende spørgsmål at få afklaret, hvilken forskel der er på at fjerne topskatten, der som bekendt er 15 pct., og som vel giver en indtægt på 16-17 mia. kr., og erstatte den med en beskatning på 50 pct. af den sidsttjente krone.
Jeg synes, det er lidt vigtigt, at i hvert fald partiets leder kan redegøre for den forskel.
Det må da være et mindstekrav at få det oplyst.
Jeg var den første partileder, der åbnede for mindre skat på arbejde tilbage i 1999.
Denne regering har jo i den første periode leveret forårspakken, der betød mindre skat på arbejde.
Hvordan vi så skruer selve konstruktionen sammen, er ikke det, der tager så lang tid.
Når det fornødne råderum er Fttmo055.fm Page 3984 Friday, June 15, 2007 1:58 PM tilvejebragt, ønsker vi at nedsætte skatten på arbejde.