runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Dybkjær (RV), 2007-04-12:
Jeg er fuldstændig klar over, at jeg meldte mig for sent.
Det gjorde jeg for at se, om debatten var afsluttet.
Jeg synes alligevel, det er utroligt, at ordføreren kan sige det, han siger.
Jeg synes i virkeligheden, det er ikke at tage OSCE-arbejdet alvorligt, hvilket jeg ved ordføreren gør.
Det kan jo ikke nytte noget, at vi lader som ingenting.
Så snart det går ud over os, er vores svar: Der er ikke noget at komme efter.
Vi har en fast og fair udlændingelovgivning, men så enkelt er det jo ikke.
Men det, der er interessant, hvis man er optaget af OSCE, er, at når der kommer en fra OSCE, som er en officiel ambassadør i det her, så siger vi simpelt hen bare: Det er helt i orden, der er ikke noget at komme efter.
Mener man virkelig, man tager det internationale arbejde og dialogen alvorligt, når man kan sige det, som ordføreren siger?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2007-04-12:
Jeg mener, Danmark er et skoleeksempel på, at vi tager den internationale dialog alvorligt.
Det er en politik, der er demokratisk vedtaget i et demokratisk land, der holder demokratiske valg.
Det skal vi lige holde fast i.
Vi kan godt se på det, hvis nogen ser på os med kritiske øjne, men det giver da ikke automatisk anledning til, at vi ændrer vores politik.
Jeg synes ikke, fru Lone Dybkjær kan sige, vi ikke tager det alvorligt.
Det bliver jo læst og set og debatteret her i landet, og sådan er det med internationale fora.
Det, vi får fra sådan nogle internationale fora, er til inspiration for arbejdet bl.a. her i Folketinget og i regeringen, men det er jo her, reglerne vedtages.
Sådan er karakteren af internationalt arbejde.
De danske love vedtages ikke uden for landets grænser, men det forhindrer jo ikke, vi har en aktiv udenrigspolitik, hvor vi har en stærk dialog med andre fora.
Det er det, vi også har i den her sag, men som sagt overlader jeg trygt til udenrigsministeren at forklare lidt mere om, hvordan den dialog har været, for jeg er sikker på, at den har været lige efter bogen.
Frank Aaen (EL), 2007-04-12:
Nu har vi jo en af OSCE's parlamentariske forsamlings ledere blandt os på talerstolen i øjeblikket.
Er det ikke korrekt, at OSCE's parlamentariske forsamlings og OSCE's almindelige virke er gennem debat at sørge for, at ting kommer frem i lyset, og at det kan diskuteres, om de er rigtige eller forkerte?
Og synes fru Pia Christmas-Møller ikke på den baggrund, det er mærkeligt, at en vigtig rapport fra OSCE om, hvordan muslimer bliver behandlet i Danmark, holdes væk fra offentligheden i 8 måneder?
Pia Christmas-Møller (KF), 2007-04-12:
Jeg kan fuldt ud bekræfte, at det er et afgørende værktøj i OSCE's arbejde, hvad enten det er på regeringssiden eller i den parlamentariske afdelings regi, at diskutere, at debattere, at føre dialog.
Dialogen er det primære værktøj.
Når regeringen har håndteret den her rapport, som man har, så er det fuldstændig efter kutyme, fuldstændig efter de forskrifter, der tilskikker, at det har været fortroligt materiale, som man så har bedt om at få hævet forud for denne her debat, så man netop kunne få diskussionen.
Hr. Frank Aaen, som jo er medlem af vores delegation, kunne i sin egenskab af dette have bedt om, at det klassificerede materiale var blevet offentliggjort allerede for de der 7-8 måneder siden.
Vi har i vores delegation her i Folketinget haft materialet til rådighed siden den 6. november sidste år.
Naser Khader (RV), 2007-04-12:
Tak til Enhedslisten for denne forespørgselsdebat.
Det er en vigtig debat, en debat, der handler om global handel, men også om global etik, og det er vigtigt med global handel, for det er noget, der skaber vækst.
Det kan også være med til at skabe fred og fordragelighed.
Vi i Det Radikale Venstre er store tilhængere af global handel og vækst, men det er også vigtigt, at vi er opmærksomme på de negative sider af denne globale handel.
Og derfor er det vigtigt, at man stiller krav om arbejdsforhold, miljø m.v.
Det er vigtigt, at der bliver sat nogle rammer, men de bedste rammer sættes altså internationalt og i EU-regi.
Derfor er vi i Det Radikale Venstre glade for den indsats, som udenrigsministeren allerede har opregnet at Danmark yder.
Vi er meget enige i det, der blev sagt, og derfor er vi også med i det fælles forslag til vedtagelse, som næsten alle partier er med i.
Men vi skal også blive ved med at presse på.
Der er nogle områder, hvor vi alligevel kunne gøre lidt mere, hvor vi godt kan kæmpe yderligere, både i Danmark og også internationalt.
Folk, som kender til området og virksomhedernes holdning herhjemme, siger faktisk, at virksomhederne ville være lettede, hvis de fik nogle regler at spille efter.
Derfor foreslår vi i Det Radikale Venstre en række områder, man fra regeringens side bør sætte lidt mere fokus på, både herhjemme og også internationalt.
Man mangler et sæt internationale spilleregler, nogle minimumsstandarder for, hvordan virksomheder skal opføre sig.
Det er i princippet staterne, som bærer ansvaret for menneskerettighedernes overholdelse.
Derfor nytter det ikke noget at slå virksomhederne i hovedet med menneskerettighedserklæringer.
Der skal i stedet stilles nogle helt eksplicitte krav til virksomhederne, som staterne kræver overholdt.
Virksomhedernes samfundsansvar skal tænkes meget bredere end det fleksible arbejdsmarked.
Det handler også om ansvar for mennesker og miljø.
Til en start kunne man tage udgangspunkt i UN Global Compact.
Danmark er allerede langt fremme på området, men vi har været alt for dårlige til at markedsføre os på det område.
Virksomhederne ville ånde lettet op, hvis de fik et sæt mindstekrav at leve op til.
Det er de vedvarende uspecifikke krav, der skræmmer dem.
Vi bør kæmpe både for internationale spilleregler og tage fat herhjemme med det samme.
Vi bør sige til de danske virksomheder: Vi vil støtte jer til at blive fremtidens virksomheder, som formår at samtænke vækst og bæredygtig udvikling.
Det er nogle af de ting, som vi godt kunne tænke os, at man satte lidt mere fokus på.
Ellers er vi meget enige i meget af det, der hidtil er blevet sagt af de forskellige ordførere.
Frank Aaen (EL), 2007-04-12:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Kristian Pihl Lorentzen og Venstre om, at OSCE er en vigtig organisation, som understøtter menneskerettigheder, og at det går fremad i verden, helt enig.
Skal det ikke være sådan?
Lone Dybkjær (RV), 2007-04-12:
Jeg tror såmænd gerne, vi overholder de formelle regler, men det er jo ikke det, det handler om.
Det, det handler om, er, at vi sidder i OSCE og en lang række andre sammenhænge og vedtager, at det ikke er ligegyldigt, hvilken sprogbrug politikerne har.
Det er altså ikke ligegyldigt for konflikter, der opstår i landet, hvordan mindretallene føler sig etc.
Men det er jo sådan set der, kritikken mod Danmark er, og det er den, vi sidder fuldstændig overhørig.
Synes hr. Pihl Lorentzen ikke, at det er lidt betænkeligt, når han står der og siger, at det er så vigtigt med alt det der arbejde – han lægger selv et stort arbejde i det, det skal jeg senere kreditere ham for – at vi slet ikke vil tage nogen af de udtalelser alvorligt, bare nogen af dem?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2007-04-12:
Jeg vil gerne indlede med at takke udenrigsministeren for en god og klar redegørelse.
Denne redegørelsesdebat er en god anledning til at sætte fokus på det vigtige samarbejde i regi af Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa, forkortet OSCE.
Det er noget, vi alle betragter som en selvfølge.
Vort samfund er dybt forankret i et stærkt folkestyre og i de frihedsrettigheder, der er knæsat i grundloven.
Og uden for landets grænser yder Danmark et aktivt bidrag til at fremme fred, frihed og stabilitet, også til gavn for vores egen langsigtede sikkerhed.
Naser Khader (RV), 2007-04-12:
Vi er totale modstandere af børnearbejde, vi er modstandere af dårlige arbejdsforhold og arbejdsvilkår m.v., vi er meget enige med Enhedslisten i mange af kritikpunkterne.
Men hvordan kommer vi så langt?
Hvad skal konsekvenserne være?
Vi tror ikke på, at vi fra dansk side alene bare kan indføre nogle sanktioner mod de pågældende lande eller virksomheder.
Vi kan ikke gøre det alene.
Frank Aaen (EL), 2007-04-12:
Næ, det hørte vi også forleden dag, da vi foreslog, at man skulle lave en mærkningsordning i Danmark, så man, når man køber et stykke chokolade, kan være sikker på, at der ikke er børnearbejde eller slavearbejde bag det.
Og så fik vi at vide fra bl.a. De Radikale, at det skal gøres internationalt.
O.k., sagde vi så, så laver vi en forespørgsel om de internationale aftaler.
Og der siger vi så – altså, i modsætning til det, hr. Naser Khader her har fremlagt om, hvad man skal arbejde for – at de, der så ikke retter sig efter kravene om forbud mod børnearbejde, skal kunne rammes af sanktioner.
Der skal være alvor bag.
Det kan jeg ikke forstå at hr. Naser Khader ikke tilslutter sig.
Jeg kan ikke forstå, at De Radikale ikke synes, at de, der overtræder reglerne, skal rammes af sanktioner.
Det er jo forskellen på det, vi siger, og det, som De Radikale har været med til nu at foreslå sammen med regeringen.
Naser Khader (RV), 2007-04-12:
Jeg er meget enig i det, hr. Frank Aaen siger, meget enig i kritikpunkterne, men hvordan kommer vi så langt, hvordan ændrer vi på arbejdsvilkårene, hvordan kommer vi af med børnearbejde?
Det kan vi altså ikke gøre ved, at vi fra dansk side ensidigt indfører sanktioner over for de pågældende lande og virksomheder.
Vi kan bedst gøre det i samarbejde med andre lande, vi kan bedst gøre det ved at presse på inden for EU-samarbejdet og de forskellige internationale organisationer.
Jeg er meget enig, men jeg tror ikke, vi kan gøre det alene fra dansk side.
Vi skal gøre det i samarbejde med andre lande.
Frank Aaen (EL), 2007-04-12:
Det er jo forskellen på det, vi har sagt, og det, vi foreslår, og det, som liberalisterne i Folketinget står for, nemlig om der skal være sanktioner, når man overtræder arbejdstagervilkår.
Det er jo det, vi efterlyser.
Derfor kan jeg ikke forstå, når SF er for sanktioner mod dem, der overtræder elementære menneskerettigheder, at man så går ind for et forslag til vedtagelse, hvori der intet står om sanktioner.
SF kan jo ikke være i tvivl om, at den diskussion, der er i den her sag, er mellem liberalister, som bare mener, at fri handel fører til det gode for alle i verden, og – som jeg ved, at SF synes – os, der mener, at vi er nødt til at regulere kapitalismen, at de, der overtræder elementære menneskerettigheder, skal kunne sanktioneres, altså straffes, og at vi skal have det indført i de internationale aftaler om handel.
Det er derfor, jeg ikke kan forstå, at vi, når vi nu forud for den her debat har sendt et forslag til bl.a. SF om, at oppositionen, nemlig dem der er i opposition til liberalisterne, skulle lave et fælles forslag til vedtagelse, der f.eks. understreger, at der er brug for sanktioner mod dem, der overtræder forbud mod børnearbejde, så bare får et svar tilbage, der hedder, at SF har lavet en aftale sammen med regeringen og alle de andre partier.
Det synes jeg simpelt hen er en mærkelig reaktion.
Vi har indtil videre har lyttet til debatten, inden vi kom med vores forslag til vedtagelse, for at se, om det virkelig kunne passe, at det er sådan, at alle partier fra Dansk Folkeparti via Venstre og Konservative til SF er enige om, at der ikke skal være en vedtagelse om sanktioner i forbindelse med overtrædelser af menneskerettighederne på handelsområdet.
Steen Gade (SF), 2007-04-12:
Jeg har tilsyneladende en fordel frem for hr. Frank Aaen, nemlig at jeg kan læse det forslag til vedtagelse, der ligger på bordet her.
Det handler jo om at gå ind der, hvor den kamp kæmpes.
Der kæmpes altså for at få EU til for alvor at støtte det flotte initiativ, som ILO har taget med verdenskommissionen for social udvikling og oplægget til fremme af anstændige arbejdsvilkår, som altså bl.a. indeholder, at der skal være forbud mod børnearbejde, og en lang række af de ting, som hr. Frank Aaen nævner.
Det projekt, som ligger, er det, vi støtter, og det er det, vi presser på med over for regeringen.
Så har jeg også hørt taler, bl.a. fra hr. Jens Hald Madsens side, som ikke udtrykker det, jeg mener, men jeg læser altså, hvad vi har fået regeringen til at være medforslagsstiller på, og det er det, jeg lægger vægt på.
Frank Aaen (EL), 2007-04-12:
Udenrigsministeren sagde, at hvis der er et land, der ikke vil overholde rettigheder for ansatte, så kan man undlade at indgå aftaler med dem, eller man kan opsige den handelsaftale, man har med det pågældende land.
Det lyder jo sådan set fint nok.
Steen Gade (SF), 2007-04-12:
Det er endnu ikke lykkedes mig at vide, hvad Enhedslisten foreslår.
Det er godt nok Enhedslisten, der har rejst forespørgslen, men mig bekendt har Enhedslisten ikke stillet et forslag til vedtagelse endnu.
Jeg kan have sovet i timen, men jeg har i hvert fald ikke opdaget det.
Jeg ved godt, at jeg på forhånd har fået noget tilsendt fra hr. Frank Aaen, og det kan jeg jo selvfølgelig også kommentere, men det er måske lidt specielt at gøre det.
Må jeg så sige til substansen: Det, som står i det her forslag til vedtagelse, er bare godt.
Det betyder da ikke, at jeg ikke gerne ville gå videre og f.eks. gerne tager en diskussion om, at Danmark skal arbejde for den mulighed, at ILO får en domstolsfunktion.
Men det synes jeg skulle være lidt bedre forberedt end lige at komme her med det.
Til gengæld står der noget helt konkret.
Der står, at det arbejde, som ILO har sat i gang om anstændige arbejdsvilkår i verden, som EU har taget ind i sin politik og som nu kommer ind i forhandlingerne med andre lande om handelsaftaler, akkurat det, som hr. Frank Aaen har efterlyst, støtter vi og lægger øget vægt på i de kommende år.
Frank Aaen (EL), 2007-04-12:
Det er jo selvfølgelig beklageligt, at vi så har et flertal af EU-lande, der, fordi de har en stor handel med det pågældende land, siger, at de er ligeglade med Danmarks betænkeligheder i forbindelse med det pågældende land.
Men jeg vil bare spørge helt konkret: Hvis vi kan dokumentere, at der her er et land, som ikke overholder ILO's konventioner, som ikke vil acceptere retten til fagforeningsfrihed, som ikke vil acceptere, at der skal tages de hensyn til arbejdsmiljø eller til ordentlige aflønninger af folk, der arbejder i det pågældende land, har jeg så udenrigsministerens ord for, at vi vil arbejde for at ophæve handelsaftaler, frihandelsaftaler, med det pågældende land?
Per Stig Møller (KF), 2007-04-12:
Nu vil handelsaftalen jo typisk være indgået mellem EU og det land.
Det er jo tilfældet i det, vi forhandler om for øjeblikket med Sydkorea, Indien og ASEAN-landene, og det vil en EU-aftale blive en del af.
Det vil sige, at det skal være en EU-enighed om, at det her skal få følger.
Og der er det altså afgørende, at det står i aftalen.
Der kan man selvfølgelig kun reagere på noget, der står i aftalen.
Derfor arbejder vi jo også i forbindelse med frihandelsforhandlingerne med Sydkorea, Indien og ASEAN-landene for, at der skal tages hensyn til bæredygtig udvikling, og herunder nævner vi jo sociale standarder, som skal være et gennemgående aspekt af aftalen.
Der skal også være specifikke bestemmelser, der kan bidrage til at fremme anstændigt arbejde gennem en effektiv gennemførelse af EU-standarderne.
Og det vil sige, at hvis vi her i Folketinget får den opfattelse, som hr. Frank Aaen nævner, ja, så vil jeg selvfølgelig – hvis vi er enige med hr. Frank Aaen – tage det op i EU-kredsen, for at vi kan få ændret den praksis, som er i strid med den aftale, vi har indgået.
Frank Aaen (EL), 2007-04-12:
Det er fint, at vi får nævnt EU.
I den traktat, som ligger som forslag i EU, og som SF støtter, står der, at man skal arbejde for miljø, man skal arbejde for vores fælles kultur, man skal arbejde for bedre rettigheder for de ansatte, men – står der så – man skal sikre kapitalens frie bevægelighed.
De andre ting er bare nogle, man har som hensigt.
Og det er jo det, der er problemet, også med den vedtagelse, SF har med til i dag, nemlig at man siger en masse pæne ting, man gerne vil.
Men der står jo ikke noget, der udfordrer kapitalens frie bevægelighed og siger, at de, der ikke overholder det, der står, bliver mødt af sanktioner, altså, at man begrænser deres frie bevægelighed.
Det er jo det, der er forskellen.
Man skal jo begrænse den frie bevægelighed for dem, der sviner til, og som ikke vil opføre sig ordentligt.
Det er jo derfor, jeg synes, at det var bedre, SF havde været i vores selskab i stedet for at være i liberalisternes selskab, hvor den frie bevægelighed er grundloven, der står over alt andet, og hvor vi siger, at vi faktisk ønsker at udfordre den grundlov.
Steen Gade (SF), 2007-04-12:
Først synes jeg, det var lidt rigelig overfladisk, det, hr. Frank Aaen fik sagt.
Hvis hr. Frank Aaen har læst det forslag til vedtagelse, som bl.a. SF fremsætter, så er det jo svært at sige, at det er den rene liberalisme.
Der står rent faktisk, at der skal laves internationale regler for markedet, hvor man styrer efter sociale hensyn, hvor man styrer efter, at der ikke skal være børnearbejde, og hvor man styrer efter miljøregler.
Det var bare en kommentar.
Det bliver lidt rigelig overfladisk.
Men det, jeg skal have spurgt hr. Frank Aaen om, er: I Enhedslistens forslag til vedtagelse siger man jo, at man gerne vil have internationale aftaler, men hvorfor står der så ikke noget om de to steder, hvor det faktisk sker?
Det vil sige, at der, hvor det i virkeligheden betyder noget at bakke ILO's aktuelle initiativ op, gerne stramme det, går vi ind for virkelig at kæmpe det igennem.
Per Stig Møller (KF), 2007-04-12:
Man risikerer jo, at der så kommer et kapløb mod bunden.
Steen Gade (SF), 2007-04-12:
Tak for svaret, også med hensyn til skat.
Jeg er godt klar over, at der sker noget.
Til gengæld mener jeg – og det tror jeg også udenrigsministeren var enig i – at Folketinget måske skulle bruge lidt flere kræfter på, kan man sige, at følge området og dermed måske også være mere pådrivende i forbindelse med forhandlingerne.
Når jeg har bedt om ordet her, er det mest for at sige til ministeren, at hvis man fik en minimumsbeskatning på selskabsområdet i EU, ville det være lettere at have en afgift, der er over dette minimum, end det er i dag.
Det er jo hele pointen i en minimumslovgivning.
Det er jo det samme, som gælder på miljøområdet, at har vi en minimumsregel i EU, er det faktisk lettere at have en regel, der er mere vidtgående.
Jeg håber, at ministeren er enig, og hvis han ikke er, så synes jeg, han skal lade være at svare.
Per Stig Møller (KF), 2007-04-12:
Hr. Frank Aaen har mit ord for, at hvis det er tilfældet, så vil vi bringe det op i EU-kredsen for at tage en fælles beslutning.
Så vil man jo tage det op i de jævnligt tilbagevendende forhandlinger med dem, vi har frihandelsaftaler med.
For vi indfører jo også en monitoreringsmekanisme, og det er selvfølgelig vigtigt, at vi har en monitoreringsmekanisme, så vi kan se, at aftalen overholdes, bl.a. på de spørgsmål, som hr. Frank Aaen nævnte.
Hvis vi så via denne mekanisme konstaterer, at aftalen ikke respekteres, ja, så vil vi jo tage det op over for det land eller den landegruppe, vi har lavet en aftale med, og hvis de så bliver ved med ikke at ville overholde aftalerne, så må man jo sætte spørgsmålstegn ved, om man kan forlænge aftalerne.
Det er jo det, der vil ske.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-04-13:
Skal jeg forstå det sådan, at ordføreren ligefrem vil tage initiativ til, at regeringen kommer til at fremsætte noget på det her område i en relativt nær fremtid?
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-04-13:
Lad mig allerede fra begyndelsen sige, at det her er en utrolig svær sag.
Vi kan som lovgivere selvfølgelig ikke tage smerten fra de forældre, som mister et spædbarn, men vi kan selvfølgelig indrette reglerne på en måde, så forældre har mulighed for at komme sig lidt over den frygtelig tragiske oplevelse, det uden tvivl er at miste et lille barn.
Vi skal derfor også spørge os selv om, hvordan vi bedst hjælper de forældre, der har mistet, og hvordan vi skruer et eventuelt nyt system sammen rent praktisk.
Et af problemerne ved det her beslutningsforslag er, at det foreslås, at man entydigt lovgiver for dem, der har mistet et barn inden for de første 14 dage efter fødslen.
For man må bare sige, at det jo er lige så hårdt og frygteligt at miste et 2-årigt barn eller et barn på 7 år.
Jeg synes derfor, at det er meget svært sådan særskilt at tage hånd om den gruppe, der har mistet et spædbarn, i forhold til dem, der har mistet et lidt ældre barn.
Det er jo ofte sådan, at når man har mistet et barn og så selvfølgelig også skal have tid til at bearbejde den sorg, man har, så går de fleste op til deres læge og bliver sygemeldt, og heldigvis er det jo så også sådan, at både læger og arbejdspladser er meget fleksible og forstående i den her ulykkelige situation.
I Venstre synes vi samtidig også, at det kan være lidt risikabelt at oprette en helt ny orlovsform, som det her ret hurtigt kunne blive, for indfører vi den orlovsordning, kan der meget hurtigt blive et pres for at give orlov til mange andre og af andre grunde.
Derfor skal vi jo i hvert fald under alle omstændigheder have bearbejdet tingene lidt mere, og vi skal også have belyst de forskellige problemstillinger, der kan være i det her.
Men det er meget vigtigt at understrege, at vi i Venstre har stor sympati for tankegangen om at give forældre, der har mistet et barn, mere tid og bedre muligheder for at sorgbearbejde.
Det er også sådan, at vi løbende diskuterer det i Venstres folketingsgruppe, fordi det er en sag, som vi kerer os meget om.
Men vi mener altså ikke, at vi ved at sige ja til det her beslutningsforslag så har løst de problemer, som ligger deri.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2007-04-13:
Det er i dag fredag den 13.
Det er ikke, fordi jeg er overtroisk, jeg nævner det, men fordi det ærgrer mig, at mænd stadig ikke har de samme rettigheder, som kvinder har, hvad angår barselorlov.
Det skyldes måske, at mænd ikke har samme status som forældre, som kvinder har, og det gælder i hjemmet, men det gælder sandelig også på arbejdsmarkedet.
Derfor synes vi, det er et kærkomment beslutningsforslag, som SF har fremsat.
Vi ved alle sammen, at det er meget smertefuldt at miste et spædbarn, og at det kan være en svær tid at komme igennem.
For de fleste er det ikke noget, man kommer over, men noget, man lærer at leve med.
Det kræver også tid.
Det kræver, at man får tid til at bearbejde sorgen, og det får fædrene ikke i dag.
Der er rigtig meget, der taler for forslaget, ikke mindst de psykiske men, som også kan ødelægge forholdet mellem forældrene.
Men forslaget har også principiel betydning.
Det handler nemlig ikke alene om, at fædrene også har brug for at bearbejde deres sorg efter at have mistet et barn, det handler også om, at den nuværende lovgivning afspejler forestillinger om fædrerollen, som vi ikke længere tror på, en forestilling om, at kvinden har det helt overvejende ansvar for barnet og både fysisk og følelsesmæssigt er den, som lider mest skade ved at miste et barn ved fødslen eller kort tid efter.
I dag ved vi, at de fleste fædre har en meget stor tilknytning til deres børn, og at fædrerollen, allerede inden barnet bliver født, er af stor betydning.
Derfor virker det helt forkert, at lovgivningen bygger på en forestilling om, at mænd ikke skulle have samme behov som kvinder for at bearbejde deres sorg.
Vi kræver i mange andre sammenhænge, at kvinder skal have de samme rettigheder og muligheder som mænd, og at mænd tager længere barselorlov.
Så mener jeg også, at vi skylder fædrene den ligestilling, at de også får fred til at sørge, når de har mistet et barn.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-04-13:
Jeg kan ikke sige, at jeg kan love, at der kommer et initiativ, men jeg kan love, at det er noget, som vi også vil diskutere med vores konservative regeringspartner, for det her er en sag, der er helt utrolig vigtig.
Men der er mange ting, som vi skal have belyst, og der er også mange problemstillinger, som ikke fremgår af det her beslutningsforslag.
Så derfor er det noget, som vi skal have diskuteret godt igennem, og det kan jeg så til gengæld love at jeg vil tage initiativ til.