Tom Behnke (KF), 2010-03-04:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at det er en særdeles grov forbrydelse at tvinge nogen imod deres vilje til f.eks. Danmark og der yderligere dagligt, jævnligt, time efter time med vold eller med trusler om vold tvinge dem til prostitution.
Det er menneskehandel, og menneskehandel er afskyeligt.
Det er også derfor, at den her regering har lavet hele to handlingsplaner, der skal sætte ind over for menneskehandel, for
det, der jo er udgangspunktet for den her diskussion, er, at der findes menneskehandel.
Der findes også den form, hvor det i virkeligheden er nogle herboende, som ikke er blevet menneskehandlet på den måde, men som også er prostituerede under tvang eller under trusler om tvang.
Den situation findes også.
Og det er lige så slemt; det er lige så alvorligt.
Det kan jeg jo høre.
Politiet har også fået nogle nye og bedre redskaber til at sætte ind over for menneskehandel, og de gør det rent faktisk også.
Går vi videre til det, som beslutningsforslaget her handler om, er det jo – som det er blevet sagt – sådan, at opstår der en situation, hvor en kunde går til en prostitueret, som har været udsat for menneskehandel, eller som på anden måde under tvang, trusler om tvang eller trusler om vold er prostitueret mod sin vilje, og man som kunde ved det, kan man som minimum blive dømt for medvirken til voldtægt.
Det er jo ikke sikkert, at det er kunden, der udøver volden eller truer med at ville udøve vold.
Det forudsætter selvfølgelig, at bevisbyrden kan løftes, og det er jo det, der er det ekstremt vanskelige i de her situationer.
Det, som jeg kan forstå på forslagsstillerne, som jævnligt har undersøgt det, er, at der til dato ikke er nogen kunder, der er blevet dømt for voldtægt eller for medvirken til voldtægt i de her situationer.
Så svært er det at løfte bevisbyrden.
Og så må man jo spørge sig selv: Hvad hjælper beslutningsforslag nr. B 103 så på situationen?
Her skærper man straffen for noget, som man i dag ikke er i stand til at dømme folk for.
Så er det jo ligegyldigt, om straffen er 1.000 års fængsel.
Det vigtige må vel være, at vi går ind og ser på, hvordan vi får forhindret, at de her ting sker.
Hvordan sætter vi ind over for menneskehandel?
Hvordan bremser vi, at det fortsætter?
Det væsentligste må i første omgang være at sørge for at få standset den kriminelle handling, altså det, at der er nogen, der er prostitueret imod deres vilje.
I den forbindelse synes jeg, at det var virkelig godt at høre, at justitsministeren med det samme ikke bare tilkendegav, at han har bedt Straffelovrådet lave en generel gennemgang af straffelovens kapitel 24 om forbrydelser mod kønssædeligheden, herunder udmåling af strafniveauer, men at ministeren oven i købet sagde, at han helt konkret vil tage det her forslag og bære det direkte over i Straffelovrådet og sige til dem: Prøv lige at tage den her situation med i jeres overvejelser og i jeres arbejde og lad os se, hvad der kommer ud af det.
Enhedslisten overhovedet kan drømme om at få, når de fremsætter et beslutningsforslag, er da, at alle ordførere tager situationen meget alvorligt, at der bliver arbejdet videre med problemstillingen, og at det bliver lovet, at man vil kigge på, om man kan gøre noget.
Det, der så har været diskussionen i dag, er: Hvad gør man så?
Hvordan gør man det?
Der må jeg så bare sige, at vi fra konservativ side ikke synes, at det her er den mest hensigtsmæssige måde at gøre det på, for beslutningsforslaget vil ikke have den effekt, som vi ønsker at opnå.
Vi ønsker at opnå den effekt, at vi får mindsket menneskehandelen, at vi sætter ind mod menneskehandel og sætter ind mod udnyttelse af andre mennesker, herunder udnyttelse til prostitution.
Det vil forslaget her ikke medvirke til, men det kan være, at de kloge mennesker i Straffelovrådet i deres arbejde med straffelovens kapitel 24 og beslutningsforslaget her måske kan hjælpe os politikere lidt bedre på vej.
Det glæder vi os til.