Mike Legarth (KF), 2012-02-23:
Tak for initiativet til debatten.
Det har været interessant at høre de forskellige synspunkter i partierne, og lad mig til sidst komme ind på de forskellige synspunkter, der er blevet bragt frem, og kompleksiteten i dem.
Vi ved også godt, at det i bund og grund meget handler om olieaftalen med olieselskaberne med A.P. Møller - Mærsk i spidsen.
To tredjedele af indtægterne fra Nordsøolien betales i skat ifølge olieaftalen fra 2003, som trådte i kraft i 2004.
Jeg tror, det er vigtigt lige at gå de præmisser igennem, fordi der er mange, der ikke ved, hvad det er, vi taler om.
Stiger oliepriserne, stiger indtægterne og andelen af indtægterne til Danmark også.
Den danske stat har i perioden, fra Nordsøaftalen blev indgået, til i dag modtaget næsten 200 mia. kr., helt præcis 178 mia. kr., og alene i år, altså i 2012, forventer man 30 mia. kr. i indtægt
Beskatningen i Danmark er højere end f.eks. i England, men lidt lavere end i Norge, men det skyldes jo, at Norge er et meget olierigt land, hvor man forrenter udgifterne hurtigere; det er klart.
A.P. Møller - Mærsk betaler med Nordsøaftalen en højere skat til den danske stat end andre selskaber, der udvinder olie i Nordsøen, så der gives altså ikke nogen egentlig skatterabat.
Der er 12.000 beskæftiget direkte og indirekte i relation til Nordsøen, og der er investeret meget store milliardbeløb, som jeg var inde på, i udvinding af olie.
Vi risikerer jo, at der ville blive betydelig lavere investeringer i teknologi og udvinding og dermed færre arbejdspladser, færre virksomheder, hvis man skulle gå hen og bryde sådan en aftale.
Det vender jeg tilbage til.
Aftalen tager også højde for store udsving i olieprisen.
Staten fik den største andel af gevinsten, og jo højere oliepris, jo større andel, og det er det, der er det gode ved den her aftale.
Det er jo sådan, at tidligere betalte olieselskaberne 40 pct. i skat, og nu betaler de to tredjedele i skat, så de beholder selv kun en tredjedel.
Så det er da en væsentlig bedre forretning, end man så tidligere.
Der er store dynamiske effekter og arbejdspladsindtægter fra olieindustrien offshore der, hvor jeg kommer fra, på Esbjergegnen i Sydjylland.
Der er mere end 10.000 beskæftiget lokalt, og vi vil selvfølgelig gerne have, at der også fremadrettet er stor fokus på det, så vi skaber den dynamik i det, nogle vil kalde et udkantsområde.
Det kalder vi det ikke, men det er der nogle der kalder det.
Men der er en energimetropol i Esbjerg, som vi skal bevare, og det gælder både inden for vedvarende energi og i høj grad inden for olie og gas.
Vi er meget optaget af at respektere de aftaler, vi indgår, hvad jeg også har illustreret ved de spørgsmål, jeg har stillet til forskellige ordførere.
Genforhandling?
Ja, man indkalder begge parter, og kan begge parter blive enige om ændringer, er det helt problemløst og en helt naturlig, konstruktiv og fremadrettet måde at gøre det på.
Men jeg mener også, at det er helt sikkert, at når man har aftalt nogle præmisser og man lader nogle folk foretage investeringer ud fra dem, så kan man ikke med tilbagevirkende kraft ændre på det.
For det var ikke sikkert, at der var foretaget de milliardinvesteringer, hvis de ikke havde haft en forventning om at få det provenu ud af det, som der var stillet i udsigt.
Og jeg mener også, at i de drøftelser, jeg har haft med ministeren, har han tilkendegivet, at det er sådan, det forholder sig.
Et flertal i Folketinget vil ikke/kan ikke diktere nye præmisser for aftalen.
Det er noget, begge parter skal være enige om.
Så det glæder jeg mig til at få bekræftet af ministeren selv.
Så var der nogle, der talte om, at man kunne vride armen om på ryggen af nogen og få dem til at sige noget af den grund.
Der vil jeg sige, at uanset om et stort sammenrend fra rød blok skulle få vredet armen nok så langt om på ryggen af mig, håber jeg, jeg kunne modstå det og ikke sige andet end det, jeg mener: Det Konservative Folkeparti vil ikke på noget tidspunkt medvirke til at ændre på præmisserne for den aftale, vi har indgået, og de løfter, vi har givet.
Dem står vi ved, og de skal også gælde i fremtiden, og de bliver ikke ændret af Det Konservative Folkeparti; det kan jeg sige med sikkerhed.
Den opfattelse, jeg her har givet udtryk for, er en forudsætning for, at vi kan støtte det forslag til vedtagelse, man er blevet enige om, for her står, og det har vi fra konservativ side bedt om at få ind, at det er med respekt for indgåede aftaler.
Så vi formoder, at det må være sådan.
Jeg vil også sige, bare så folk ved det, at hvis det ikke måtte forholde sig sådan, tror jeg heller ikke, at Det Konservative Folkeparti vil kunne medvirke i et energiforlig.
Jeg mener, at det ville være så dramatisk en ændring af vores opfattelse af, hvordan vi behandler vores virksomheder, og af den politiske holdning, vi har til ordentlighed og respekt for de parter, vi har, og hvis der bliver lavet om på det – det vil jeg på forhånd sige – vil det være problematisk for os at indgå i politiske aftaler på det niveau.