Christine Antorini (S), 2009-12-01:
Der var rigtig meget tro og håb i det, som undervisningsministeren sagde, og det kan jeg godt forstå, for når man ser på virkeligheden, skal man da virkelig bede til de højere magter, hvis målsætningen om, at 85 pct. af de unge skal gennemføre en ungdomsuddannelse i 2010, altså om ganske kort tid, skal kunne lade sig gøre.
For virkeligheden er, at sådan ser det bare slet ikke ud.
Det er jo sådan, at hver femte ung ikke får en ungdomsuddannelse, og hvis man kigger på de tal – dem henviste undervisningsministeren også til – nemlig den såkaldte profilmodel, kan man se, at det altså er sådan, at vi er nede på 79,7 pct., som gennemfører en ungdomsuddannelse.
Det var også tankevækkende, at det, som ministeren måtte ty til, var at sige, at der faktisk var sket et lille fremskridt, hvis man kiggede på tallene for 2006-2007.
Han sagde ikke, hvad fremskridtet bestod i, men det kan jeg så oplyse om her fra talerstolen.
Det er nemlig sådan, at det i 2006 var 79,6 pct. af de unge, der gennemførte en ungdomsuddannelse, og at det i 2007 var 79,7 pct., der gennemførte en ungdomsuddannelse.
Det her er bare for at sige, at vi er nødt til at tage det langt mere alvorligt end at tro og håbe på en række effekter.
De initiativer, som undervisningsministeren nævnte her, er jo nogle, som vi har vedtaget i en bred forligskreds som udmøntning af globaliseringspuljen, især rettet mod erhvervsuddannelserne.
Der er rigtig mange gode initiativer, og vi både tror og håber ligesom ministeren på, at de kommer til at virke, men det ændrer ikke ved, at det er for lidt, og at det er for sent, at regeringen er kommet i gang.
Regeringen har siddet siden 2001, og det er kun gået den gale vej.
Det er grunden til, at vi rejser den her debat.
For vi er nødt til at have et meget mere sammenhængende syn på, hvordan vi løfter uddannelsesopgaven.
Hvorfor er det så vigtigt?
Jo, det er det, for hvis unge ikke får en ungdomsuddannelse, kan vi lige præcis her og nu se, hvad konsekvensen er.
Med den økonomiske krise, der er rullet ind over Danmark, kan vi se, at 80 pct. af de unge mennesker, som er blevet arbejdsløse inden for det sidste halve år, altså er unge mennesker, der har det tilfælles, at de ikke har en uddannelse.
Uddannelse er her i Danmark simpelt hen vejen til, at man har flest chancer her i livet, både på arbejdsmarkedet og som medborgere, og derfor tager vi målsætningen om de 85 pct. så alvorligt.
Ministeren nævnte så også, at hvis vi nu også kigger på dem, der har taget en videregående uddannelse, så er der måske nogle af dem, der ikke har fået en ungdomsuddannelse, og om vi ikke også lige kan tælle dem med i statistikken, for så er vi meget, meget tæt på målet.
Men vi synes ikke, der er brug for at fifle med de her måltal.
For hvis vi lukker øjnene for det, der er virkeligheden, nemlig at for få gennemfører en ungdomsuddannelse, så sætter vi heller ikke de rigtige initiativer i gang.
Og det, vi gerne vil fokusere på, er, hvad man ved virker, og hvor vi kan gøre noget mere helt konkret og ikke bare tro og håbe.
Hvis man kigger på folkeskolen, og det er vi nødt til, for vi kan ikke kun løse det hele på erhvervsuddannelserne, er det, der er sagens kerne, at der faktisk er meget velunderbygget viden, der betyder, at flere er rustet til at gennemføre en ungdomsuddannelse.
For det er jo sådan, som ministeren også sagde, at langt de fleste starter på en ungdomsuddannelse efter folkeskolen, men så falder de fra.
Det gør de, fordi de har sociale problemer.
Det gør de, fordi de har personlige problemer.
Men hvad virker i forhold til folkeskolen?
Jo, det virker, når man giver eleverne flere timer, men timetallet er faldet for en række elever.
22 pct. af eleverne har fået færre timer i et eller flere fag her i den sidste periode.
Det er opgjort af Undervisningsministeriet selv.
Hvad ved vi mere virker?
Jo, det virker, hvis man får en rigtig god folkeskoleuddannelse og linjefagsuddannede lærere.
Alt for få lærere får den efteruddannelse, der skal til, sådan at de kan undervise i deres linjefag.
Vi ved, det virker, hvis langt flere lærere er efteruddannet i dansk som andetsprog.
Vi ved, det virker, hvis det praktiske får en langt større betydning i folkeskolen, men det glider helt ud især i de største klasser.
Vi ved, det virker med klassefællesskabet, og at man holder fast i en enhedsskole fra 1. til 9. klasse, og at det ikke virker med niveaudeling, sådan som regeringen lægger op til.
Alle de her ting er vi nødt til at kigge på, for at vi kan nå den målsætning, der i første omgang er 85 pct., og som i 2015 skal være på 95 pct. Jeg vil derfor gerne på oppositionens vegne oplæse vores forslag til vedtagelse, som netop har det sammenhængende syn på, hvordan vi får flere til at komme igennem, med en uddannelsesgaranti, der holder på erhvervsuddannelserne, med en folkeskole, der får mulighederne for at kunne løfte opgaven, sådan at vi faktisk kommer i verdensklasse, og ikke bare med det lavambitiøse mål, som statsministeren er kommet med, nemlig at vores folkeskoleelever skal være bedre til fire fag i folkeskolen, og så tror man, at den hellige grav er velforvaret.
Sådan spiller klaveret ikke.
Vi skal have sammenhæng, styrkelse af folkeskolen, bedre overgang mellem folkeskole og ungdomsuddannelse og en styrkelse af de forskellige ungdomsuddannelsesveje.
»Idet Folketinget konstaterer, at regeringen ikke lever op til sin målsætning om, at 85 pct. af de unge gennemfører en ungdomsuddannelse i 2010, opfordres regeringen til: - Tidlig læseindsats, hvor elever med konstaterede læsevanskeligheder i første klasse skal tilbydes særlig støtte.
- Børn må højst vente 3 måneder på at modtage specialundervisning.
- Kommunerne får frihed til at etablere helhedsskoler.
- Løft af timetallet og lærere med linjefagskompetence. - Iværksætte et udviklingsprogram for fremtidens folkeskole.
- Praksisorientering fremmes i alle fag.
- De praktisk-musiske fag samt idræt skal styrkes fra 0.-9. klasse.
- Mindre hold og lærerstyret undervisning på ungdomsuddannelserne.
- Tidssvarende lokaler og udstyr.
- Uddannelsesgarantien skal sikres bl.a. ved at udvide skolepraktikken og sikre kvalitet i den ordinære praktik.
- Taxameterreform, der bl.a. styrker ungdomsuddannelser med ekstra opgaver. - Stop for stigningen i klassestørrelser på ungdomsuddannelserne.«