runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Meta Fuglsang (SF), 2011-04-07:
Jeg vil fortsætte lidt, hvor den tidligere spørger slap: Hvis man forestiller sig en kommune, som ligger i topti eller topfem, hvad angår at give mest mulig service for de skattepenge, der er, vil ministeren så mene, at det stadig væk er nødvendigt at stille krav om, at en vis del af det skal sendes i udbud?
Er det økonomien, der skal afgøre det, eller kan der være andre grunde til, at kommuner skal sende ting i udbud, også selv om man lever op til alle mulige tænkelige krav i forbindelse med at yde service for en lille penge?
Bertel Haarder (V), 2011-04-07:
Jeg håber ikke, at det bliver nødvendigt at tvinge, for kommunerne har et mere afslappet syn på konkurrenceudsættelse, end hr. Rasmus Prehn har.
Jeg vil meget gerne være med til at presse, altså presse på, for at vi fortsætter udviklingen i retning af, at borgerne får et valg, og at politikerne får et valg.
Men det er da helt rigtigt, at det ikke i alle tilfælde er godt at konkurrenceudsætte, og det er heller ikke i alle tilfælde, at den private leverandør er bedre.
Det har jeg jo allerede sagt.
Men det handler om muligheden.
Konkurrenceudsættelse er jo dette, at der bliver en mulighed for, at nogle kan byde, og det handler jo om, hvor stor en del af de kommunale opgaver der skal konkurrenceudsættes, hvor stor en del af borgerne der skal have en mulighed for at vælge.
Det er det, det handler om.
Rasmus Prehn (S), 2011-04-07:
En udmærket aftale, siger ministeren.
Så vi skal altså forstå det sådan, at regeringen vil fortsætte med at lave en såkaldt aftale, hvor kommunerne bliver presset til en bestemt procentandel.
Men er ministeren reelt så skråsikker, med hensyn til at det i alle tilfælde er en fordel at sende opgaver i udbud?
Ved ministeren med hundrede procents sikkerhed, at det altid er en fordel at sende i udbud?
Jeg har f.eks. undret mig over noget.
Jeg står her med kommunale nøgletal, og der er en oversigt over de ti bedste kommuner, når man kigger på forholdet mellem skat og service, altså de ti bedste kommuner, dvs. dem, der leverer bedst, i forhold til hvad man betaler i skat.
Så hvis man tager de ti bedste kommuner, når man sammenligner skat og service, er det altså de fleste af dem, som ikke sender så meget i udbud. Gør det ikke, at ministeren bliver en lille smule usikker, med hensyn til om det nødvendigvis er så rigtigt at tvinge kommunerne til udbud?
Vi har kommunalt selvstyre, og vi tager selv ansvar for, hvornår det kan være en fordel for os, og når det kan være en ulempe for os?
Sophie Løhde (V), 2011-04-07:
Undskyld mig, udtrykket at komme ind i kampen!
Jeg vil anbefale hr. Rasmus Prehn at gøre sig den anstrengelse at bevæge sig ind på udbudsportalen.dk.
Man forholder sig jo netop både til gode erfaringer og dårlige erfaringer, og tror hr. Rasmus Prehn virkelig, at man på udbudsportalen.dk, som bliver lavet af kommunerne og dermed også Erhvervs- og Byggestyrelsen, sidder og fusker med det, man lægger ud?
Jeg synes, at det er en helt uhørt anklage.
Det samme er anklagen om, at vi sidder og tvinger kommunerne med hensyn til, hvilke opgaver de skal sende i udbud, og hvilke opgaver de ikke skal sende i udbud.
Endnu en gang forkert.
Vi sidder ikke og tvinger dem.
Vi indgår en fælles målsætning, og så har kommunerne jo friheden til at sige, at på det her område er det hensigtsmæssigt for os at sende en opgave i udbud og dermed at spørge til prisen og kvaliteten.
Hvis kommunen kan løse opgaven bedst og billigst, løser kommunen jo opgaven selv.
Men det betyder også, at man indadtil i organisationen reflekterer over egne priser, måder at løse opgaverne på, som gør, at man også får udviklet sin egen organisation.
Men der er betydelige variationer i dag kommunerne imellem.
Lad os bare tage det tekniske område eller transport og infrastruktur, hvor nogle kommuner konkurrenceudsætter over 50 pct. af opgaverne, mens andre kommuner konkurrenceudsætter under 10 pct. af de samme opgaver.
Det viser jo, at der er stor variation kommunerne imellem, og det er jo det, der er mulighed for inden for den fælles målsætning.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-07:
Jeg vil i hvert fald vove den påstand, at de mennesker, som arbejder i private virksomheder, har lige så gode arbejdsvilkår som dem, der arbejder inden for det offentlige.
Jeg tror ikke på, at det betyder noget, om en person får sin lønseddel fra det offentlige, fra kommunekontoret, eller fra et privat rengøringsfirma, et privat asfaltfirma, en privat entreprenør, eller hvad det nu kunne være, altså at man skulle stå dårligere i sin arbejdssituation.
Det nægter jeg simpelt hen at tro på.
Og derfor vil jeg sige til ordføreren: Hvis man virkelig mener det her i SF, burde SF jo simpelt hen anmode om og foreslå her i salen, at vi fik nedlagt KL i stedet.
Meta Fuglsang (SF), 2011-04-07:
Jeg skal så prøve at gøre det rigtig kort.
Det er godt, at kommunerne prøver at have føling med det her, men spørgsmålet er jo nu, hvad Folketinget ligesom skal gå ind og mene om det her.
For kommunerne ved noget om medarbejderne, men kommunerne vil ikke få frihed til at bestemme, om man så skal konkurrenceudsætte eller ej.
Spørgsmålet er, om regeringen og regeringens støtteparti, Dansk Folkeparti, når man nu gerne vil det her konkurrenceudsættelse, så ikke skal vide noget om, hvad der sker med de medarbejdere, inden man har nogle principielle holdninger til det.
For en ting er den borgerlige snusfornuft, men en anden ting er nogle holdninger til – det kunne jeg godt tænke mig høre – hvad der skal være i orden, for at man konkurrenceudsætter.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-07:
Jamen jeg vil da gerne kvittere endnu en gang for, at jeg åbenbart skal roses så meget i dag, og det bliver jeg straks betænkelig over.
Alle alarmklokker begynder generelt at ringe, når man bliver rost alt for meget af socialister.
Det kan jo godt ske at koste vælgere i den sidste ende.
Men tak for ordene alligevel, vil jeg gerne sige til fru Meta Fuglsang.
Jeg synes jo, at mange af de her spørgsmål, som fru Meta Fuglsang stiller, sådan set er meget relevante, altså om, hvordan det går med medarbejderne osv.
Men det er altså nogle ting, som ligger ude i kommunerne, og som kommunerne har masser af tilgængelig information om i dag, og det er noget, som kommunerne selv har med.
Når kommunerne laver udbud, er det jo faktisk ofte en del af udbudsmaterialet, at man beskriver netop medarbejderpolitik med hensyn til sikring af de ansattes arbejdsvilkår, miljø osv.
Det er ting, som ligger som et vist kriterium i vurderingen af de indkomne tilbud på en given entreprise.
Så på den måde tror jeg på, at det er der faktisk ganske meget styr på.
Og så håber jeg, at jeg overholdt talefristen i henhold til § 28.
Meta Fuglsang (SF), 2011-04-07:
Tak for det.
Jeg vil også gerne starte med at rose hr. Hans Kristian Skibby – jeg ved, at han tidligere er blevet urolig over at blive rost af mig, men jeg tager chancen denne gang – for jeg er glad for at høre, at ordføreren siger, at der er en grænse for, hvad man skal med tvang i forhold til kommunerne.
Så kan vi jo, håber jeg, få en diskussion om, hvor grænsen skal gå.
Men grunden til, at jeg bad om ordet nu, er, at jeg gerne vil vide, om Dansk Folkeparti egentlig er interesseret i at vide, hvordan det går, når man har den her konkurrenceudsættelse, altså hvordan det går med personalet, hvordan det går med de medarbejdere, som skal have opgaverne, og om Dansk Folkeparti er interesseret i at vide lidt mere om sammenhængen mellem kvalitet og pris, når man nu konkurrenceudsætter det her.
Sker der en nedslidning af personalet?
Sker der en nedgang i lønnen?
Gør en konkurrenceudsættelse, at personalet ikke kan holde til det her på samme måde?
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-07:
Jeg synes jo, at man som politiker har en lægdommerfunktion, hvor man skal basere sine beslutninger på både viden og fakta og selvfølgelig også snusfornuft.
Der er rigtig mange steder, som man kan gå ind at kigge på og analysere, og hvor man allerede nu kan dokumentere, at kommunerne har haft rigtig meget ud af at udvide antallet af konkurrenceudsatte opgaver i kommunerne.
Det behøver vi altså ikke en kæmpe juridisk afhandling for.
Det, der vil ske ved det her – nu ved jeg jo, at hr. Rasmus Prehn gerne vil tale i billedsprog osv. – svarer jo til, at man tager 1 kg mel og kaster det ud foran alle de her eksperter, økonomer og forvaltningseksperter, og beder dem om at gribe, og alt det, der falder ved siden af, skal man så til at analysere: Hvorfor greb vi ikke det?
Og hvorfor ligger der noget i det hjørne derovre?
Det er fuldstændig umuligt at gennemføre en så gennemgribende opgaveanalyse som den, der bliver lagt op til her.
Den vil aldrig nogen sinde kunne give det fulde og reelle billede, for meget af det her vedrører saftsuseme store opgaver, der ligger ude i kommunerne, og hvor man har været inde i hver enkelt lille ting.
Det synes jeg jo er et glimrende eksempel på, at når man har fået de basisting på plads, giver det ikke nogen mening, at man sætter en hel ekspertgruppe til at analysere alle udliciterede opgaver i alle landets kommuner.
Det ville ikke blive nogen endegyldige fakta.
Rasmus Prehn (S), 2011-04-07:
Nu var det jo altså Dansk Folkepartis kommunalordfører, der selv var i gang med at gradbøje det her med aftaler.
Ordføreren var inde på frivillige aftaler eller ganske almindelige politiske aftaler osv., altså i gang med at gradbøje dem.
Skulle man ikke lade det være op til den enkelte kommunalbestyrelse, lade det være op til det lokale demokrati at træffe afgørelse om, hvornår man sender i udbud, og hvornår man ikke gør det?
Så er der det med undersøgelsen.
Skulle det skabe bureaukrati at lave en mindre undersøgelse, der kigger på det her?
Er det bedre, vil jeg spørge hr. Hans Kristian Skibby, bare at fortsætte med fuld fart fremad i blinde?
Det er jo det, Dansk Folkeparti lægger op til, hvis man ikke vil undersøge det her, altså at man reelt ikke ved, hvad der er af fordele og ulemper ved det her.
Det svarer jo lidt til, at man fuldstændig mister udsynet i sin bil og så bare træder speederen i bund.
Altså, det er da ikke klogt.
Det er da en god idé at sætte farten ned og få orienteret sig, så man ved, at man kører det rigtige sted hen.
Skal vi ikke vide, hvad vi gør?
Skal vi ikke have dokumentation for, at den vej, vi bevæger os ad, er den rigtige vej, frem for bare at sætte turbo på og så suse derudad, hvis det skaber en masse forringelser for kommunernes service?
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-07:
Jo, men altså, jeg vil jeg da gerne anholde – og jeg er jo ikke politibetjent, så jeg kan ikke gøre det sådan rent fysisk – de ord, som kommer fra hr. Rasmus Prehn, der igen siger »de såkaldte aftaler«.
Altså, hvad er det for en mærkelig sætning, man har opfundet hos Socialdemokraterne i dag?
Det er en aftale, og det er ikke en såkaldt aftale.
Det er en aftale, som kommunerne – KL – frivilligt er gået med i, og de skriver oven i købet, at de gerne vil øge konkurrenceudsættelsen.
Det er jo fuldstændig et hundrede procent i disharmoni med den måde, som hr. Rasmus Prehn fremlægger den side af sagen på.
Men hvad vil det forslag, som vi har til behandling i dag, medføre?
Vi skal til at nedsætte en ekspertgruppe af uafhængige eksperter inden for økonomi, organisation og offentlig forvaltning, som skal ind at analysere alle kommuner, alle processer, alle i de bagvedliggende økonomiske betragtninger, logistik, dynamik osv.; alt, hvad der ligger ude i kommunerne, skal man ind og kigge på, snuse til og vurdere.
Smagsdommeri og kæmpe rapporter, der kræver masser af embedsapparat og masser af penge, er det, det vil medføre, hvis det her forslag bliver til virkelighed, og det bliver det heldigvis ikke.
Det er selvfølgelig ganske almindelige politiske aftaler.
Rasmus Prehn (S), 2011-04-07:
Mange tak.
Nu er jeg jo kommet så godt i gang med at rose Dansk Folkepartis kommunalordfører, at jeg selvfølgelig gerne vil fortsætte med at gøre det, for jeg synes, det er dejligt at høre Dansk Folkeparti give udtryk for, at man ikke har lyst til noget med tvang.
Og det forstår jeg sådan, at det, man ikke har lyst til, er det, som vil ske med regeringens seneste overvejelser om via lovgivning at tvinge kommunerne til at sende en andel i udbud på særlige områder, som skal være private.
Det synes jeg gerne jeg vil kvittere for, for det er positivt, at Dansk Folkeparti indser fornuften med det kommunale selvstyre, ser fornuften i, at man lokalt har demokrati.
Tak for det.
Men der er jo stadig et element af tvang tilbage i forhold til den måde, man håndterer kommunernes situation på, altså, de såkaldte aftaler er der mange kommuner der oplever som et element af tvang.
Og hvorfor er det, at kommunerne skal tvinges via de her aftaler til at sende en bestemt procentandel i udbud, når vi ved, at det ikke altid er til fordel for kommunerne, ikke altid er til fordel for servicen?
Vi kan se, at når det gælder de kommuner, der klarer sig bedst, er det kun tre ud af de ti bedste kommuner, som lever op til regeringens krav, de syv andre kommuner udbyder ikke så meget, men de klarer sig altså bedst. Kommunaldirektørerne siger, at det skaber bureaukrati, juristeri og unødigt papirbøvl, og så kan vi se ud fra en LO-undersøgelse, at det også har en skadelig indvirkning på medarbejdernes vilkår, når man sender for meget i udbud.
Sophie Løhde (V), 2011-04-07:
Jeg vil da ikke lægge skjul på, at vi i Venstre har en målsætning om, at vi skal have øget konkurrenceudsættelsen mere i kommunerne.
Regeringen stiler efter, at vi i 2015 skal konkurrenceudsætte 31,5 pct. af opgaverne i kommunerne og opnå en fælles aftale med kommunerne om det, ligesom vi i øvrigt har haft en fælles aftale med kommunerne i de foregående år.
Men det betyder jo så ikke, at de kommuner, som konkurrenceudsætter mindst i dag, bare skal sige: Vi vil i øvrigt ikke se på, hvordan vi kan blive bedre til at spørge til prisen og kvaliteten.
Det ansvar mener jeg sådan set påhviler enhver kommunalbestyrelse i Danmark, nemlig at man hele tiden ser på, hvor man kan få mest muligt ud af de kroner, man har til rådighed, og som man dermed opkræver i skat og forvalter på vegne af borgerne i de enkelte kommuner.
Meta Fuglsang (SF), 2011-04-07:
Nu ved jeg ikke, hvem det så er, der hører meget dårligt, for det, vi netop har sagt her, er, at der ikke er noget problem med udbud.
Det er fint at kunne udbyde.
Det er også fint, at der kan være forskellighed mellem kommunerne.
Men det, jeg indtil nu har hørt, startende med ministerens indlæg i begyndelsen af den her debat, var, at der skulle skubbes til kommunerne; der skulle skubbes, så man kommer over de 25 pct.
Det har jeg – måske fejlagtigt – opfattet, som at alle kommuner skulle i gang, og at man kan stille krav til alle kommuner om at tilrettelægge deres virksomhed sådan, at alting skal kunne udbydes.
Så jeg vil gerne spørge, om det er korrekt forstået, at Venstres ordfører siger, at der er forskel på kommunerne, og at der er nogle kommuner, der kan udbyde væsentlig mindre, og at det er helt i orden inden for den samlede ramme.
Og vil konsekvenserne af det være, at det så – hvis nogle kommuner på forhånd siger, at de godt ved, at de ikke kan udbyde ret meget – er i orden, at de har den holdning?
Sophie Løhde (V), 2011-04-07:
Den fælles målsætning med kommunerne i forhold til konkurrenceudsættelse tager jo netop højde for, at man kan gøre forskellige ting ude i kommunerne.
Nogle steder synes man måske, at det giver mest mening at fokusere meget på et område, i en anden kommune vil man noget andet.
Det er jo det, aftalen er udtryk for, nemlig at man dermed aftaler nogle fælles målsætninger for konkurrenceudsættelse med Kommunernes Landsforening, som kommunerne selv foreslår videreføres.
Men i SF og Socialdemokratiet har man en eller anden ideologisk opfattelse af, at det samarbejde, som kommunerne selv vil videreføre, skal vi da afskaffe.
Det er altså en trist måde at forholde sig til, at kommunerne jo sådan set selv er med på den her vogn i forhold til, at det da er udtryk for sund fornuft at spørge til pris og kvalitet.
Meta Fuglsang (SF), 2011-04-07:
Det er meget apropos i forlængelse af ordførerens seneste indlæg.
For spørgsmålet er jo, hvor forskellige kommunerne har lov til at være.
Jeg forstår, at ordføreren mener, at kommunerne godt må være meget forskellige.
Det vil jo være rart at få bekræftet, at det er i orden, at der er kommuner, der så udbyder mindre end 10 pct. i modsætning til andre.
Så det er den første del af det.
Men det, der hører med til, at man har den forskel, altså at der er nogle, der ikke sender så meget i udbud, er jo, om man så stadig væk skal leve op til de krav, der er, om, hvordan man håndterer sagsbehandlingen i kommunerne.
Skal man så stadig væk lade, som om alting skal være parat til at udlicitere, til at privatisere, hvis man godt ved, at det ikke er virkeligheden i de små kommuner?
Manu Sareen (RV), 2011-04-07:
Tak for det.
Da den radikale ordfører desværre har måttet melde forfald, skal jeg på hans vegne meddele følgende: Det Radikale Venstre ser lovforslaget som et meget lille skridt i bestræbelserne på at skabe en langt stærkere motivation til sundhedsfremme og en forebyggende indsats mod sygdom.
Vi tror, der er brug for en mere dybdegående debat i det videre udvalgsarbejde, mere viden og en undersøgelse af, hvorledes der kan indrettes en incitamentsstruktur, der fremmer investeringer i sygdomsforebyggende og sundhedsfremmende tiltag.
Det Radikale Venstre er for så vidt enig med Kommunernes Landsforening, der i deres høringssvar skriver, at modellen ikke giver en vedvarende og stabil finansiering til igangsættelse af forebyggelsesaktiviteter.
Kun den kommune, der år efter år forebygger mere effektivt end øvrige kommuner inden for regionen, vil få et vedvarende overskud til finansiering af forebyggelsesindsatser.
Den radikale ordfører er ligeledes enig med Danske Regioner, der bemærker, at det er uklart, om der er tilstrækkelig viden om, hvilke indsatser der fremmer kommunernes incitament til forebyggelse.
Det vil ordføreren selvfølgelig spørge mere ind til i det videre udvalgsarbejde – ikke det videre forebyggelsesarbejde, men det videre udvalgsarbejde – og ordføreren glæder sig selvfølgelig også til det.
Jeg skal meddele fra Enhedslisten, at partiet ikke kan støtte forslaget.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-04-07:
Det er rigtigt, at hvis der sker en udvikling, således at kommunerne lige pludselig får flere af de sundhedsmæssigt svage borgere, som har et behandlingsbehov, så får de en ekstra regning, kan man sige.
Jeg vil bare sige igen, at der er blevet regnet på det, og de fordelingsmæssige effekter af det her vil ved en uændret adfærd, ved en uændret forebyggelsesindsats ude i kommunerne, være nærmest mikroskopiske.
Der er ingen grund til at mane det her op til, at der er nogle kæmpestore fordelingsmæssige konsekvenser af det.
Det er der ikke, men der er en meget væsentlig forbedring af incitamentsstrukturerne for kommunerne, som får en meget stor fordel af at opgradere deres forebyggelsesindsats, og det er det, vi ønsker der sker med det her lovforslag.
Rasmus Prehn (S), 2011-04-07:
Ja, lige så klar i spyttet, den konservative ordfører var, da det handlede om at sige, at det her er klar, borgerlig politik, lige så ulden synes jeg den konservative ordfører var i sin forklaring omkring det her med ulighed.
For sagen er jo den, at det bliver lavet om, sådan at kommunerne skal betale, når man kommer ind ad døren.
Kommunen skal betale for de patienter, de sender ind ad døren, og hvor det før var 50 pct., bliver det nu 100 pct., som man fordeler på den måde.
Det vil sige, at er det en kommune med mange, der skal på sygehus, skal den betale mere end den kommune med få, der skal på sygehus.
Det er så korrekt, at er man rigtig god til at lave en forebyggende indsats, har man også glæde af det.
Men man er jo ringere stillet, når man er en kommune, som har mange, som er dårligt stillet, end hvis man er en kommune med mange, der er stærkt stillet, og det er jo der, det interessante kommer frem.
Er det god konservativ politik at sige: Lad nu bare de rige blive rigere og de fattige blive fattigere?
Rasmus Jarlov (KF), 2011-04-07:
Det er i sig selv ikke nogen lykke, hvis de rige bliver rigere og de fattige bliver fattigere.
Men det er en lykke, at man gør kommunerne mere ansvarlige og giver dem nogle sunde incitamenter til at lave en god forebyggelsesindsats.
Så vidt jeg husker, og nu bliver det sagt ud fra hukommelsen, er det nu heller ikke korrekt, at det er sådan, at det her gavner de rige kommuner.
Så vidt jeg husker, er kommunerne i Nordsjælland de kommuner, der har flest penge, og som i forvejen bliver plukket mest i udligningsordningen, fordi de har det største skattegrundlag, og de taber på det her.
Så jeg mener ikke, der er belæg for, og det er igen sagt ud fra hukommelsen, at sige, at det her gavner de rige kommuner.
Hvis vi skal tale om det fordelingsmæssige, så var tendensen den, at de store byer ville få en lille smule gavn at det her, men det var meget marginalt, altså, det var maksimalt 0,1 pct. af beskatningsgrundlaget, som man kunne miste, og det er altså ikke særlig meget.
Gevinsten er, at man giver kommunerne et bedre incitament.
Man må så gøre op med sig selv, om man kan leve med, at der er en lillebitte – en mikroskopisk – fordelingsmæssig effekt, som Socialdemokraterne måske ikke bryder sig om, når man nu får den fordel, at man giver kommunerne et bedre incitament.
Det kan vi godt leve med.
Rasmus Prehn (S), 2011-04-07:
Jeg synes, der var noget befriende ærligt i hr. Rasmus Jarlovs ordførertale, hvori han sagde, at det her er et borgerligt forslag.
Det er konservativ politik, det handler nemlig om, at kommunerne får mulighed for at tage hånd om deres egen situation.
Hr. Rasmus Jarlov sagde: »Det er en lykke, at man kan tage ansvar for sin egen situation.«
Det er fuldstændig korrekt.
Men er det også en lykke, når det er, at man fødes forskellige – med forskellige udfordringer, med forskellige problemer: nogle fødes til rigdom, nogle fødes til fattigdom, nogle fødes med skavanker, andre med knap så mange skavanker eller med et sundt helbred?
Er det også lykken, at den forskelsbehandling nu bliver manifesteret med det her forslag, sådan at de rigeste kommuner bliver rigere og de fattigste kommuner med det største antal borgere med helbredsmæssige problemer bliver fattigere?
Er det også lykken?
Er det også borgerlig politik?
Er det god konservativ politik at sige: Lykke for ulighed, lykke for, at der er de forskelle, at de rige bliver rigere og de fattige bliver fattigere?
Rasmus Jarlov (KF), 2011-04-07:
Det lyder, som om det også virker her.
Som jeg også sagde for lidt tid siden i mit første svar, har jeg ikke kendskab til, om det her bruges andre steder i verden.
Det kan meget vel forholde sig sådan, som fru Julie Skovsby siger, at det er det eneste sted i verden.
Resultatet på bundlinjen hos kommunerne er det samme, nemlig at man får en bedre økonomi, og derfor vil opførslen også være den samme.
Kommunerne kan jo være ligeglade med, om de forbedrer deres økonomi, ved at de får tilsendt en check, eller ved at de skal betale noget mindre.
Det vigtige er, at de har et incitament til at lave en god forebyggelsesindsats, og det har de med den her struktur.