runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-02-02:
Nej, nu må fru Johanne Schmidt-Nielsen undskylde, men det var næsten, som om fru Johanne Schmidt-Nielsen sammenlignede sig selv og sin politik som retskilde med menneskeretsdomstolen.
Der vil jeg altså sige, at jeg ser på menneskeretsdomstolen og retter ikke ind efter Enhedslistens udlændingepolitik, som ikke har meget med vores udlændingepolitik at gøre, og som bestemt ikke er til gavn for Danmark.
Så jeg kan henvise til, hvad jeg tidligere har sagt: Jeg har overholdt Dublinkonventionen til punkt og prikke, og nu har jeg altså bestemt – og det har for mig ikke noget med Dublinkonventionen at gøre – at Grækenland er at betragte som et ikkesikkert land, og så er det det, der er udgangspunktet, indtil vi får genopbygget Grækenland.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-02-02:
Som fru Marianne Jelved også sagde, faldt der jo i sidste uge en dom ved Den Europæisk Menneskerettighedsdomstol, der slår fast, at asylansøgere, der er blevet sendt til Grækenland, har fået krænket deres menneskerettigheder.
Jeg har noteret mig, at ministeren har bøjet sig for det – vi har sagt det i meget lang tid – og altså nu vil behandle sagerne her i Danmark frem for at sende dem tilbage til Grækenland.
Men vi står jo med et problem, for i sommeren 2010 sendte Danmark en gruppe flygtninge tilbage til Grækenland, og det skete altså på trods af advarsler og protester fra både FN og menneskerettighedsorganisationer.
Med dommen fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol står det nu helt klart, at de mennesker, som Danmark sendte tilbage til Grækenland, har fået krænket deres rettigheder.
Mit spørgsmål til ministeren er: Hvad vil ministeren gøre for at gøre skaden god igen?
Vil ministeren sikre, at de personer, der i strid med den europæiske menneskerettighedskonvention blev sendt til Grækenland, herunder minimum to børn, får mulighed for at komme tilbage til Danmark, så de kan få behandlet deres sag her, hvilket de jo ifølge dommen hele tiden har haft krav på?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-02-02:
Dublinkonventionen er overholdt til punkt og prikke.
På et tidspunkt forsøgte jeg for at hjælpe Grækenland at bede dem om at få nogle erklæringer om, om de selv var af den opfattelse, at de overholdt reglerne.
Det kom der ikke noget ud af.
Det viste sig, at det bare var en ekstra belastning af Grækenland.
De kunne simpelt hen ikke overholde at svare, og derfor ophævede jeg den ordning.
Marianne Jelved (RV), 2011-02-02:
Det vil sige, at der har været én handlemulighed i 2008 og 2009 frem til 2010, hvor der pludselig bliver en anden handlemulighed, og i begge tilfælde er reglerne holdt.
Det tvivler jeg sådan set ikke på.
Så spørger jeg bare: Hvorfor ændrer ministeren, ministeriet og Udlændingeservice helt procedure og måde at handle på fra maj 2010?
Martin Henriksen (DF), 2011-02-02:
Det var så en helt anden sag, men jeg kan jo ikke lade være med at sige, og det er bare for god ordens skyld, at Dansk Folkeparti sådan set ikke har foreslået, at man skal ændre regelsættet.
Vi synes bare – og det ville klæde Socialdemokraterne at høre lidt efter, hvad der bliver sagt – at hvis man fremrykkede noget af det regelsæt, som bliver implementeret, ville man jo højst sandsynligt kunne komme ud af den situation, som vi er havnet i, og det er jo substansen.
Så det er ikke regelsættet, det er implementeringen af regelsættet, der i den her sag formentlig er et problem, hvis det, der er oplyst i pressen i øvrigt er korrekt.
Men det er substansen, og det er en anden sag, end hvad Socialdemokraterne beskæftiger sig med.
Så til det, jeg ville spørge integrationsministeren om.
Og der vil vi meget gerne fra Dansk Folkepartis side have at vide, hvad det præcis er, regeringen agter at foretage sig for at sikre, at der kommer mere styr på det græske asylsystem, sådan at vi selvfølgelig kan sørge for, at der ikke kommer en flygtningestrøm til Danmark, som man kunne frygte.
Vi ved det jo ikke, men man kunne frygte, at den ville komme.
Så spørgsmålet er: Hvordan agter regeringen at tackle den sag og sørge for, at Grækenland forstår alvoren i det her?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-02-02:
Jeg håber sandelig, at det er retssikkerheden, der har bukserne på, og retssikkerheden er altså, at vi har nogle meget strenge forvaltningsretlige regler, hvorefter enkeltsager behandles.
Dem er vi meget omhyggelige med både i Udlændingeservice og i Integrationsministeriet at iagttage, og derfor giver vi os hverken af med særlove eller sagsbehandling her i Folketinget.
Det ville jo bare føre til, at dem, vi kunne lide, skulle have opholdstilladelse, og dem, vi ikke kunne lide, ikke skulle have opholdstilladelse.
Frank Aaen (EL), 2011-02-02:
Nu kan hr. Holger K. Nielsen ikke svare på det, ministeren sagde til sidst, men jeg tror, jeg er sikker på, at jeg kan svare for hr. Holger K. Nielsen.
Venstrefløjen ønsker ikke, at Vesten på nogen måde skal pege på, hvem der skal efterfølge Mubarak; det skal egypterne selv finde ud af.
Men Danmark, EU og USA har i årtier støttet Mubarak, og derfor er det helt på sin plads, at man siger: Nok er nok; vi støtter da ikke Mubarak.
Det er ikke indblanding.
Ja, hvem har ikke lyttet?
Hele verden har lyttet, fordi der har stået 100.000 egyptere i gaderne.
Selv Mubarak har lyttet, han har i hvert fald sagt, at han har lyttet.
Så er det da imponerende, at den danske regering også har lyttet.
Jeg må bøje mig, ih dog!
Må vi bede om noget mere aktivitet.
Og det er ved at sige til Mubarak: Det er slut, du må træde af, og vi må have en demokratisk udvikling.
Det synes jeg vil være det eneste klædelige for EU, for USA og for regeringen at gøre.
Så vil jeg gerne spørge om noget, der rækker ud over det, der sker i Egypten i øjeblikket: Har den danske regering, EU og USA lært af det her, lært af det, der er sket i Tunis, lært af det, der er sket i Egypten, i forhold til det med at holde med diktaturer i årtier med det formål at forsvare sine egne interesser, sine egne udenrigspolitiske interesser, sine egne handelsinteresser, sin egen interesse i at holde med Israel imod palæstinenserne?
Har man indset, at den må laves om, altså at man ikke kan holde med diktatorer, fordi der er nogle religiøse kræfter, man ikke kan lide, at man ikke kan holde med diktatorer, fordi man tror, det hjælper ens egne interesser?
Har man indset, at det tværtimod på lang sigt fører til nederlag?
Er den erkendelse ved at dæmre for regeringen?
Lene Espersen (KF), 2011-02-02:
Men jeg er uenig med hr. Holger K. Nielsen i, at det er den vestlige verden og USA, der skal gå foran og bestemme, hvem det er, der skal have magten i Egypten.
Derfor har vi også haft den holdning til det, at det er noget, den egyptiske befolkning selv må få lov at bestemme.
Det mener jeg er den klogeste tilgang til det.
SF har som vel det eneste parti i Folketinget så en anden holdning til det og mener, at vi nærmest skal gå ud at sige, ikke alene hvem der skal gå af, men måske også hvem der skal komme til.
Jeg vil sige, at min erfaring med det sådan set er, at hvis den vestlige verden går ud og udpeger en yndling, som man ønsker overtage magten i et givet land, så er det de facto ofte det samme som at give den pågældende et dødskys.
Så er det i hvert fald ikke den person, som lokalbefolkningen vil have, for den pågældende vil blive betragtet som en, der er i lommen på andre.
Så jeg tror, at vi skal lade de politiske overvejelser i Egypten være noget, som den egyptiske befolkning selv tager sig af.
Så vil jeg gentage, at vi også fremover med meget, meget klar stemme vil sige til myndighederne, at de skal tillade demonstrationer og lade dem foregår fredeligt og ikkevoldeligt, og det vil vi selvfølgelig stå fast på.
Holger K. Nielsen (SF), 2011-02-02:
Naturligvis er det det.
Det er der jo ingen der sætter spørgsmålstegn ved.
Men når Obama kan kontakte Mubarak og sige til ham, at han skal trække sig tilbage hurtigere end det, han sagde i fjernsynet, og når det er kommet frem, at den amerikanske regering rent faktisk har lagt pres på Mubarak, hvorfor skal vi så som europæere stå som dem, der ikke kan noget som helst?
Jeg tror faktisk, det er vigtigt for de unge mennesker, som demonstrerer i gaderne i øjeblikket, at de kan se, at der er et sted uden for Egypten, som støtter dem i deres krav.
Det er vigtigt for dem nu, men det er også vigtigt for os selv på et senere tidspunkt, for det er jo dem, der vil få magten efter Mubarak.
Derfor er det helt, helt afgørende, at Europa og Danmark kender sin besøgelsestid i øjeblikket, og der mener jeg at man har været utrolig passiv.
Lige til allersidst vil jeg sige: Det er lige kommet frem, at politiet nu forlanger, at demonstranterne skal gå hjem.
Det kan ikke udelukkes, at det kommer til voldelige sammenstød, for jeg har også hørt, at Mubaraks regime har sendt nogle af sine ubehagelige folk ud i gaderne for at smide demonstranterne hjem.
Jeg går ud fra, men vil godt have det bekræftet, at den danske regering vil gå i spidsen med kraftige protester, hvis der sker det, at demonstranterne bliver mødt med vold fra politiets eller militærets side.
Lene Espersen (KF), 2011-02-02:
Jeg vil sige til hr. Holger K. Nielsen, at jeg faktisk for længst, for ganske lang tid siden, har sendt et brev til EU's udenrigsrepræsentant, Catherine Ashton, for jeg mener, at vi skal tage vores naboskabsprogrammer op til debat igen.
Jeg har den klare holdning, at man skal belønne god regeringsførelse, og at man skal straffe dårlig regeringsførelse, for kun på den måde kan EU være i overensstemmelse med de værdier, vi selv sætter højt.
Det har også betydet, at jeg her for ganske nylig sammen med en del af min kolleger fra de nordiske og de baltiske lande igen har sendt et fælles brev til Catherine Ashton om nu at benytte chancen til rent faktisk at få lavet om på naboskabsprogrammerne.
Den drøftelse, vi havde på udenrigsministermødet i mandags i Bruxelles, betyder faktisk, at den ansvarlige kommissær, kommissær Füle, der for øvrigt kommer til Danmark inden for de næste par måneder for at diskutere vores østlige partnerskabsprogrammer, har tilkendegivet, at han nu vil gå i gang med at arbejde med, hvordan EU kan revidere sine programmer.
Så det er et bekræftende svar til hr. Holger K. Nielsen om, at vi arbejder på at revidere programmerne og tage ved lære af det, der er sket.
For vidt angår spørgsmålet om, hvem Egypten vælger som deres leder, så mener vi, at det er noget, den egyptiske befolkning selv må bestemme.
Holger K. Nielsen (SF), 2011-02-02:
Vil det sige, at den danske regering vil tage initiativ til, at man reviderer alle de partnerskabsaftaler, der er imellem EU og de forskellige lande i de områder?
Vi har faktisk haft det oppe flere gange her i Folketinget i forbindelse med Tunesien og andre lande, hvor vi har påpeget, at man burde se på krænkelse af menneskerettigheder i de pågældende lande.
Jeg vil godt høre præcis, om regeringen vil tage initiativ til det.
Men der, hvor jeg også vil hen, er, at jeg vil spørge: Hvorfor kan man da ikke give demonstranterne ret i deres krav om, at Mubarak må gå af?
Det er jo ikke at sige, at vi skal blande os i, hvem der skal lede Egypten, men det er da at have en holdning til det fælles krav, som demonstranterne har, og som også præsident Obama gav udtryk for over for Mubarak i går aftes – i hvert fald ifølge amerikanske aviser i dag – hvor han sagde: Det er ikke nok, at du venter til senere med at gå af; du skal gå af hurtigere; du skal gøre det med det samme; vi skal have en forandring af politikken i Egypten hurtigere end det, du sagde i din tv-tale.
Hvorfor kan vi ikke gøre det fra EU’s side?
Lene Espersen (KF), 2011-02-02:
Jeg vil sige, at jeg synes, at det er en fornøjelse at have mulighed for at debattere Egypten med hr. Holger K. Nielsen, ikke mindst hvis vi skal diskutere det ud fra den præmis, som hr. Holger K. Nielsen selv stiller op.
For jeg vil sige, at hr. Holger K. Nielsen sådan set sparker en åben dør ind.
Det er utrolig godt at se, at så mange almindelige mennesker simpelt hen har valgt at sige, at nu vil de bruge deres ret til at vise deres utilfredshed med manglende demokratiske reformer, men også utilfredshed med manglende økonomiske fremskridt i mange af disse lande.
Og det skal vi understøtte.
Den danske regering har igennem en lang årrække haft Det Arabiske Initiativ, det initiativ, der nu hedder Partnerskab for Dialog og Reform, men hvis indhold altså er det samme.
Her har vores hensigt været at støtte demokratibevægelser, menneskerettighedsorganisationer, frie medier, kvindeorganisationer og fagforeninger, således at civilsamfundet bliver stærkere, for det er en forudsætning for at have levedygtigt demokrati på længere sigt.
Det har vi gjort, og jeg vil sige til hr. Holger K. Nielsen, at det eneste, jeg sådan set ikke helt kan genkende i hr. Holger K. Nielsens beretning om det, der er sket de sidste par dage, er, at den danske regering eller EU skulle have været passive.
Vi har været meget klare i vores afstandtagen til regimets brug af vold over for demonstranterne.
Vi har meget klart sagt, at man skal have lov at bruge sin forsamlingsfrihed og ytringsfrihed.
Det samme siger USA også nu.
Så jeg vil sige, at jeg synes, at vi hele vejen igennem har været meget entydige i vores opfordring til regimet om at lytte til de mange mennesker, der er på gaden, og forstå, at der er et folkeligt behov for, at der kommer reformer.
Jeg vil sige til hr. Holger K. Nielsen, at jeg også er helt enig i, at vi fremadrettet – for man skal ikke kun se bagud – skal gøre endnu mere for netop at støtte op om civilsamfundene og de demokratiske bevægelser, ligesom jeg i EU har gjort mig til fortaler for, at EU's midler i højere grad skal understøtte de regeringer, der gør det godt med god regeringsførelse, og at vi skal tage penge væk fra dem, der gør det skidt.
Holger K. Nielsen (SF), 2011-02-02:
Tak for det.
Det, vi ser i Egypten i de her dage, er historisk og kan få enorme konsekvenser for hele Mellemøsten og også for vores egen sikkerhed i vores del af verden, lige så vel som det fik det i Tunesien, og lige så vel som det kan få det i de andre lande i Nordafrika og Mellemøsten, der lader sig inspirere af befolkningerne i Tunesien og i Egypten.
Der er tale om mennesker, der er utilfredse med mangelen på demokrati, mennesker, som ønsker fremskridt for sig selv, især unge mennesker, der har følt sig svigtet af de regimer, som Vesten ukritisk har støttet gennem mange, mange år.
Når folk på den måde rejser sig, er det vigtigt, at man kender sin besøgelsestid.
Det var vigtigt i 1989, da vi så de folkelige oprejsninger i Østeuropa, og det er også vigtigt, at man gør det i øjeblikket.
Derfor har det undret os lidt, at man fra den danske regerings side og også fra EU’s side har været så tilbageholdende og forsigtig i udmeldingerne.
Jeg er helt enig i, at vi ikke skal blande os i, hvem der skal regere Egypten, men man kan jo godt have en holdning til de demonstranter, de unge mennesker, der dag efter dag, nat efter nat forsøger at få presset præsident Mubarak væk, og give en moralsk støtte til de mange mennesker, sådan som man også gjorde det i 1989.
Man burde og kunne vel også forsøge at formulere en mere samlet politisk strategi for, hvad der skal ske efter Mubarak, og hvordan vi kan undgå fortidens fejltagelser og give støtte til de demokratiske regimer i den del af verden og omvendt ikke støtte de regimer, der holder fast i tortur, krænkelse af menneskerettigheder og mangel på demokrati, så man begynder at investere mere i de lande, som udvikler demokratiet.
Bertel Haarder (V), 2011-02-02:
Sundhedsområdet er det eneste, der får lov til at vokse med 2 pct. oven i pris- og lønstigningerne, hvortil kommer, at man får lov til at beholde hele produktivitetsstigningen.
Med det frie valg har vi ganske enkelt opnået en kæmpesucces, når det gælder sundhedspolitikken, hvilket også kan måles på ventelisterne og på overlevelsesprocenterne.
Med hensyn til at lægge 10 kr. på en pakke cigaretter vil jeg sige: Jamen hvad nu, hvis folk køber deres cigaretter i Sverige, i Polen, i Tyskland?
Jeg er selv vokset op ved den dansk-tyske grænse, og jeg røg temmelig meget som ung.
Det gør man simpelt hen ikke syd for Vejle.
Vi lever i et åbent samfund, og hvis forskellen bliver så stor, som Socialdemokraterne foreslår, så kommer der gang i ikke bare grænsehandelen, men også smugleriet.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-02-02:
Jamen vi har været fuldstændig ærlige.
Det har vi lagt åbent og ærligt frem.
Det har jeg stået på masser af debatmøder og forsvaret, i øvrigt også flere gange i Folketingssalen, så det har vi fuldstændig åbent og ærligt lagt frem.
Til gengæld har vi lovet, at de penge, der kommer ind, bliver brugt på at skabe et bedre sundhedsvæsen og på at sikre, at der er midler til at lave en bedre forebyggelse i kommunerne og de steder, hvor borgerne kommer, således at man får nogle reelle valg, og således at f.eks. børn, som regeringen tror bare kan gå ned i supermarkedet og frit bestemme, hvad der bliver taget ned fra hylderne, rent faktisk kan få nogle forældre, der kan træffe gode valg på deres vegne.
Jeg mener, at det er regeringen, der putter blår i danskernes øjne ved at prøve at foregøgle dem, at man kan få en langt bedre kræftbehandling i Danmark for de ressourcer, man afsætter med kræftplan III, og ved ikke at sige til dem, at det altså også koster noget at få ordentlig sundhed i Danmark.
Det må jeg sige at jeg synes regeringen svigter.
Men vi lægger åbent og ærligt frem, hvor mange penge vi gerne vil bruge på sundhed, og at vi vil bruge dem på sundhed og ikke på skattelettelser til de rigeste.
Bertel Haarder (V), 2011-02-02:
Hvad er det for borgere, der skal have berøvet deres valgfrihed, deres valg af livsstil osv.?
Hvad er det helt præcist, danskerne skal plages med, for at nå S og SF's mål?
Det synes jeg danskerne har krav på at få at vide.
Det er jo ikke tilfældigt, at regeringen kun har gennemført 30 af Forebyggelseskommissionens forslag.
Det var, fordi vi syntes, at vi kunne forsvare de forslag.
De bygger på oplysning, de bygger på at respektere borgerne, men der var visse forbud, som vi altså ikke syntes, vi ville gennemføre, for hvis danskerne skal have et bedre helbred, skal de lære at tage ansvar for deres helbred.
Så skal de ikke leve i en storebrorstat, hvor alt er bestemt af fru Sophie Hæstorp Andersen og hendes partifæller.
Det er den balance, vi skal finde, og derfor gennemførte vi 30 af Forebyggelseskommissionens forslag.
Så jeg vil opfordre Socialdemokraterne til at være helt ærlige og meget detaljerede, med hensyn til hvad det er, danskerne skal have af formynderi, for at man kan nå de mål, som man her beskriver.
Det er dem, borgerne bør oplyses om før et valg.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-02-02:
Det tror jeg også er den rigtige vej at gå, men hvis man ikke er villig til at gøre det, som Forebyggelseskommissionen jo bl.a. har anbefalet, og tage nogle af de instrumenter i brug, som den siger vil have en større virkning, end de kampagner man nu sætter i gang, så kommer vi bare ikke særlig langt.
For faktum er jo, at vi i Danmark er sakket bagud i forhold til kræftdødeligheden sammenlignet med de øvrige nordiske lande og også en række andre europæiske lande.
Vi bruger tiden på at forsøge at få flere til at holde op med at ryge og få en bedre kræftbehandling i Danmark, hvilket vi jo heller ikke er i mål med endnu.
Masser af patienter passer ikke ind i kræftpakkerne og får af den årsag ringere kræftbehandling.
Jamen så længe vi ikke går hurtigt nok frem, vil de andre lande jo også flytte sig, sådan at vi hele tiden stadig væk er bagud.
Det kan godt være, at vi bevæger os fremad, men vi bevæger os jo slet ikke hurtigt nok fremad, hvis vi gerne vil stå på lige fod med de lande, vi normalt sammenligner os med, i forhold til at overleve kræft og i forhold til at få kræft.
Derfor vil jeg godt høre ministeren: I Socialdemokratiet og SF er vi kommet med vores forslag til kræftplan, og der siger vi, at vi skal sætte nogle deciderede mål for reduktionen i antallet af nye kræfttilfælde.
Vi siger, at det skal være med helt op til 20 pct., vi skal reducere antallet af nye kræfttilfælde i 2020.
Bertel Haarder (V), 2011-02-02:
Jeg mener, at Kræftplan III rummer et kæmpe fremskridt, også med den veltilrettelagte landsomfattende screening af alle mellem 50 og 75 år, som den lægger op til.
Det er en stor øvelse, som skal forberedes godt, og det starter altså i 2014.
Man kan altid diskutere, om det kunne have startet tidligere, men jeg synes, det er meget tilfredsstillende, at der nu virkelig sker noget.
Afgiften på cigaretter mener vi vi har sat så højt op, som grænsehandelen kan bære.
Vi bliver jo ikke sundere af at købe cigaretter i udlandet.
Nu kommer der oven i købet billedadvarsler på cigaretpakkerne, for det har jo vist sig, at de veluddannede godt ved, at cigaretrygning er farligt.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-02-02:
Nu er det jo sådan, at Verdenssundhedsorganisationen faktisk vurderer, at det er muligt at reducere dødeligheden som følge af kræft med helt op til 40 pct., hvis man undgår en masse af de her risikofaktorer for kræft, og hvis der bliver indført screeninger for kræft.
Der er altså med andre ord et ret stort potentiale for at blive bedre til at forebygge kræft.
Alligevel ser vi, at regeringen holder nogle af de ting, der rent faktisk ville virke, tilbage, f.eks. at sætte afgifterne yderligere op på cigaretter, således at det blev dyrere at starte med at ryge og også gav et større incitament til at skifte over til nogle præparater, hvor man kan stoppe med at ryge igen, f.eks. nikotinsubstitution.
Regeringen holder sig også tilbage med hensyn til for alvor at tage fat på spørgsmålet om screening og tidlig opsporing.
Man har f.eks. udsat opsporing af tarmkræft til 2014, mener jeg, det er, hvor det er fuldt indført.
Er ministeren tilfreds med de initiativer, når vi ved, at vi kunne forebygge langt mere og opspore langt mere?
Er man tilfreds med, at de her initiativer ikke rykker hurtigt nok og ikke rykker godt nok, når vi kunne gøre noget for danskerne i den sammenhæng?
Lene Espersen (KF), 2011-02-02:
Jeg må sige til hr. Frank Aaen, at jeg har meget svært ved at genkende det verdensbillede, som hr. Frank Aaen tegner.
Men for at svare på hr. Frank Aaens spørgsmål vil jeg for det første sige, at nogle af de mennesker og organisationer, der med aktivitet nu viser, at de faktisk ønsker forandring i Egypten, har vi faktisk været med til at støtte fra dansk side via Det Arabiske Initiativ.
Vi har jo netop sagt, at en af de ting, man skal gøre for at fremme demokratisk udvikling ud over det politiske pres, er at understøtte de civilsamfundsorganisationer, som kan være med til at gøre en forskel på længere sigt.
Derfor har vi støttet menneskerettighedsaktivister i Egypten og for øvrigt også i Tunesien.
Vi har støttet op om frie medier, givet journalister træning, vi har vores dialoginstitut i Kairo i Egypten …
[Lydudfald]
… Det, som Danmark har gjort, skal vi da bare gøre meget mere af, også på EU-plan, og det er jeg en meget stor fortaler for, som jeg også sagde til hr. Holger K. Nielsen, og jeg tror faktisk, der er enighed om det i Folketinget.
Jeg må så også sige til hr. Frank Aaen, at der jo er to veje at gå, når man håndterer regimer, der ikke er så fuldt ud demokratiske, som vi kunne ønske det.
Den ene vej er isolationsvejen.
Det er at sige: Så vil vi overhovedet ikke tale med jer, vi isolerer jer, vi lukker af.
Og man kan holde hænderne rene og sige: Vi taler ikke med regimer, vi ikke kan lide.
Men jeg er ikke helt overbevist om, at det er noget, der vil fremme mulighederne for det almindelige menneske i de lande, vi så taler om.
Hvis man slet ikke fra omverdenens side lægger pres på dem, tror jeg, regimerne har endnu lettere ved at køre deres eget løb.
Derfor har skiftende danske regeringer, også i forhold til Egypten og en lang række andre lande, ført en kritisk dialog, ligesom EU for øvrigt har gjort det, både om menneskerettigheder og i det hele taget om behovet for demokratiske reformer.
Jeg mener, det er den vej, vi skal gå, nemlig dialogvejen, kombineret med, at vi skal understøtte civilsamfundene.