Per Clausen (EL), 2008-04-24:
Det har været en lille smule bemærkelsesværdigt i den her debat, at Venstre og De Konservative ikke har ytret sig.
Det har muligvis været for at hjælpe Socialdemokraterne og SF.
Det forholder sig i hvert fald sådan, at fra Venstres og De Konservatives side, og det er i den her sag Socialdemokraternes og SF's venner, har man hele tiden klart sagt, at der ikke er noget EU-problem.
Det problem, der er, er, at vi skal tilpasse den danske lovgivning og det danske aftalesystem til EU-rettens afgørelse.
Det er da også de svar, vi har fået, når vi har forsøgt at spørge udenrigsministeren i den her sag.
Så kan man selvfølgelig sige, at vi også kender Venstres og De Konservatives holdning til konfliktretten, som jo ikke er noget, de bryder sig særlig meget om andet end ved højtidelige lejligheder.
Man kan selvfølgelig undre sig over, at Dansk Folkeparti er entusiastiske forkæmpere i den her sag, men jeg vil gerne sige også til Socialdemokraterne og SF, at når det handler om at forsvare konfliktretten, den danske arbejdsmarkedsmodel, allierer vi os med dem, der er villige til at gøre det, uanset hvad de ellers måtte sige ved andre lejligheder.
Så til det, der har været det store clou i debatten, nemlig at det er for sent at komme med den her protokol.
Man kan sige, at en af grundene til, at det er rigtigt, at det er noget sent, er, at regeringen systematisk intet foretog sig, da de her domme blev afsagt.
Den sagde, at den ville nedsætte et udvalg.
Det tog meget, meget lang tid at få det udvalg nedsat.
Det er da klart, at hvis man dagen efter, at dommene var faldet, havde sagt, at det skulle drøftes i EU, fordi det sætter spørgsmålstegn ved hele traktatgrundlaget for Danmarks medlemskab af EU og de forudsætninger, der har været, og derfor også i forhold til Lissabontraktaten, havde vi stået betydelig stærkere, end vi gør i dag.
Men det er jo ikke sådan, at regeringens undladelsessynder skal forhindre Enhedslisten i at forsøge at agere.
Jeg synes i grunden heller ikke, at det burde forhindre Socialdemokraterne og SF i at agere.
Ellers er der det lidt sjove ved det her om, at det nu er for sent, at det i ca. 20-30 år har været for tidligt.
Det er jo ikke sådan, at kritikere og modstandere af EU-traktaterne ikke før har påpeget, at den måde, som traktaterne var udformet på, kunne give anledning til, at konfliktretten kunne komme i fare.
Det var såmænd en debat, vi havde helt tilbage 1972.
Vi havde den også i forbindelse med, at man indførte det indre marked.
Alle gange er vi fuldstændig krystalklart blevet afvist af EU-tilhængerne, som har sagt, at det var noget fantasteri, at det aldrig ville ske, og at vi selv knækker nødderne i Danmark; konfliktretten og den danske arbejdsmarkedsmodel er overhovedet ikke truet af EU.
Det har vi fået at vide gang på gang, og derfor er det da også naturligt, at hvis vi var kommet for 3 år siden og havde sagt, at man i forbindelse med forhandlingerne om en kommende EU-traktat måtte sørge for at sikre, at konfliktretten blev reddet, så vi kunne være sikre på, at den ikke kunne inddrages, ville vi være blevet afvist med, at vi bare ved at antyde, at der kunne være et problem, førte skrækpropaganda imod EU.
Nu ved vi, at der er et problem.
EF-Domstolen kom med en afgørelse og sagde altså, at der ingen som helst tvivl er om, at EU-retten forbeholder sig ret til at handle på det her område.
Lad mig bare afslutningsvis sige, at i den debat, der har været i dag, har både SF og Socialdemokraterne sagt, at de har en strategi.
Det interessante ved den strategi er, at samtlige forslag, der indgår i den strategi, på ingen måde giver nogen sikkerhed for, at EF-Domstolen ikke vil fortsætte med at blande sig i konfliktretten i de nordiske lande og i de øvrige europæiske lande, og heller ikke nogen som helst sikkerhed for, at den ikke vil træffe afgørelser i stil med det, den har gjort indtil nu.
Det er derfor, at en række gode socialdemokratiske fagforeningsledere med Peter Kay Mortensen og Hans Halvorsen i spidsen klart har sagt, at de vil have en garanti for, at konfliktretten er sikret, inden vi ratificerer Lissabontraktaten.
Og det er altså ikke, fordi Enhedslisten har narret disse mennesker, som fru Anne Grete Holmsgaard kom til at antyde.
Det er udtryk for, at de selv har tænkt sig om og er nået frem til en rigtig konklusion.
Man kunne ønske sig, at deres repræsentanter i Folketinget også tænkte sig om og nåede frem til en rigtig konklusion.