Søren Søndergaard (EL), 2016-05-19:
Det sker en gang imellem, at andre partier fremsætter et forslag, som man ønsker man selv havde fremsat.
Det her forslag er et sådant forslag.
Baggrunden for forslaget er den aktuelle flygtningekrise, som pålægger mange europæiske lande ekstra byrder, dels til behandling af flygtninge – det har vi jo hørt meget om, og der er stadig væk en diskussion om, hvor stort det er, men der er ikke tvivl om, at det pålægger landene en ekstraudgift – dels til udviklingsbistand for at undgå flere flygtninge.
Der er forhåbentlig ikke nogen, der er så fuldstændig naive at tro, at flygtningepresset er overstået, især ikke ved den der, jeg vil sige perverse aftale, som er indgået med Tyrkiets autoritære præsident Erdogan.
Den vil bare føre til, at der bliver udløst en borgerkrig i Tyrkiet.
Vi har jo set, hvordan Erdogan har takket for EU-landenes støtte ved at stille et forslag i parlamentet om at ophæve immuniteten for et parti, som fik over 10 pct. af stemmerne, for at få dem ud af parlamentet, så han kan få et absolut flertal og indføre sit autoritære præsidentstyre.
Der var en afstemning her forleden dag, og den endelige afstemning er i morgen.
Hvis ikke det kan lade sig gøre at få det afgørende flertal i parlamentet, vil han formentlig gennemføre en folkeafstemning, der naturligvis vil udløse en borgerkrig i Tyrkiet.
Det er fuldstændig åbenlyst, når en del af befolkningen, hvad enten det er et stort flertal eller et mindre flertal, vil beslutte, at mindretallet bare ikke hører til i landets politiske system.
Og den borgerkrig vil udløse millioner af flygtninge fra Tyrkiet til Europa.
Så ideen om, at det her er overstået, er jo dybt antikvarisk.
Så det problem, der består i at bruge nogle penge på at undgå den udvikling, er helt afgørende at diskutere.
Derfor er det også sund fornuft, at man ikke bruger EU's finanspagt til at straffe lande, som vælger at løfte denne opgave, som vælger at bidrage til at forhindre de kommende katastrofer og derfor kommer til at overskride de opstillede budgetkrav.
Det er næsten så sund fornuft, at man ikke behøvede vedtage det.
Problemet er bare, at det ikke gælder i EU.
For selv om der er nogle regler i EU og i EU's finanspagt om, at man i særlige situationer har de muligheder osv., så har vi jo set, at det her ikke er trådt i kraft.
Og lige præcis EU's budgetregler bliver brugt som argument for at skære ned på bistanden.
Man kan jo sige, at eurolandene er tvunget til at være med i finanspagten, fordi de har euroen.
Hvad angår Danmark, er vi der frivilligt.
Altså, jeg ved ikke, om det er frivilligt for den danske befolkning, men for det politiske system er det frivilligt.
Vi er i finanspagten, fordi et flertal i det danske Folketing har besluttet at underlægge sig de meget snævre regler.
Derfor er det vores opfattelse, at når man har indset, at de snævre regler ikke er særlig hensigtsmæssige, er logikken selvfølgelig også, at man får et flertal, der ophæver den danske underlæggelse under finanspagten.
Det er en anden diskussion, som vi kan tage senere.
Men det her er i hvert fald et skridt i den rigtige retning, nemlig at sige, at når det er nødvendige investeringer for at undgå fremtidige kæmpeudgifter, skal det ikke forhindres af EU's finanspagt.