Søren Krarup (DF), 2011-05-10:
Det vil ikke komme overraskende for integrationsministeren og Folketinget, at jeg på Dansk Folkepartis vegne må meddele, at vi stemmer nej til denne lov om indfødsrets meddelelse.
Vi gør det med beklagelse.
Vi har haft et fortræffeligt samarbejde med Venstre og Det Konservative Folkeparti om dansk indfødsret og har igennem årene indarbejdet en aftale om indfødsret, som lever op til de krav, der må stilles til udlændinge, som vil være danske statsborgere – rimelige krav om beherskelse af det danske sprog, krav om kendskab til dansk kultur, historie og samfundsforhold igennem den såkaldte indfødsretsprøve, krav om ikke at have begået kriminalitet, krav om selvforsørgelse, krav om ikke at have offentlig gæld.
Det er alt sammen led i en aftale, der gør, at meddelelse af dansk indfødsret lever op til grundlovens § 44 og de forudsætninger, under hvilke den blev givet.
Men som bekendt er der sket et brud på disse selvfølgelige forudsætninger, som vi ikke vil acceptere.
Vi mener kort og godt, at FN-konventionens tilstedeværelse betegner et grundlovsbrud.
Folketinget havde i 1977 ikke ret til at ratificere konventionen, for den tiltager sig en myndighed, som alene tilkommer Folketinget.
Ingen udlænding kan få indfødsret uden ved lov, siger § 44 i grundloven.
Heri ligger, at alene Folketinget har myndighed til at meddele indfødsret.
Denne myndighed kan ikke tilsidesættes, heller ikke af
Der vil i så fald være tale om en suverænitetsafgivelse, som henhører under grundlovens § 20. En lov om indfødsret som den foreliggende, der giver FN-konventionen ret til at kvæste grundloven, kan og vil vi ikke acceptere, og derfor stemmer vi nej.
Vi har fremsat forslag om opsigelse af FN-konventionen.
Vi håber stadig væk, at vi kan opnå flertal for dette forslag, som jo er en simpel konsekvens af grundlovens § 44.
Men så længe FN-konventionen opretholdes vedrørende dansk indfødsret, siger vi nej.
Jeg kan ikke lade være med at tilføje, at hele denne dyrkelse af overnationale og overstatslige konventioner fra FN er hul og latterlig.
Forleden havde vi lejlighed til at konstatere, at den FN-konvention om racediskrimination, som ligger bag straffelovens § 266 B, kun blev vedtaget i FN med diktaturlandenes stemmer, mens de vestlige demokratier, USA, Storbritannien og også Danmark, havde stemt imod i respekt for ytringsfriheden.
Men Sovjetunionen og dens vasaller samt Cuba og Saudi-Arabien havde fået konventionen vedtaget.
Konventionen er da en diktaturkonvention, men da den fik navn af en FN-konvention, faldt kritikerlandene til patten, også Danmark, som i 1971 vedtog § 266 B i straffeloven i forlængelse af denne diktaturkonvention, og med paragraffen i straffeloven jagter myndighederne i Danmark nu ytringsfriheden eller det frie ord, sådan som vi har set det gentagne gange, og som vi også forleden så det ske i Østre Landsret.
På samme måde er det med konventionen om begrænsning af statsløshed, der kvæster vores grundlov.
Tomme fraser, hul ærbødighed for noget så fint som en FN-konvention!
Sådan gør vi os selv til grin her i landet og i Folketinget i ydmyg dyrkelse af de overnationale helligsteder, her FN, senere jo også EU, og at det er dansk selvstændighed, vi forråder, har man tilsyneladende ingen anelse om.
Der skal siges nej til FN-konventionen.
Der skal siges nej til forræderiet af den danske grundlov og dansk selvstændighed, og der skal derfor siges nej til dette lovforslag om indfødsrets meddelelse, som lægger FN-konventionen til grund.
Det gør Dansk Folkeparti.