Tom Behnke (KF), 2014-02-18:
Tak for det.
Der er jo ingen tvivl om, at kriminelle udlændinge skal udvises.
Det hører jeg sådan set heller ikke nogen argumentere imod.
Næh, der, hvor uenigheden opstår, er i spørgsmålet: Hvordan sikrer vi så, at det rent faktisk sker, at kriminelle udlændinge bliver udvist af Danmark?
Det skal selvfølgelig være under hensyntagen til proportionalitet og alt sådan noget, det er der heller ikke nogen diskussion om, det er bare, hvordan vi sikrer det.
Her synes jeg at der opstår en ualmindelig interessant debat i Folketingssalen i dag, som kører lidt på kanten af beslutningsforslaget her, nemlig at vi hører ministeren og regeringspartierne fastslå, at der i sin tid i 2011, da man indførte denne lovstramning, kun var tale om symbolpolitik, fordi nogle behændigt sørgede for, at bemærkningerne til lovforslaget gjorde, at man fastholdt den eksisterende praksis.
Det var altså kun i lovteksten, man ændrede, ikke i bemærkningerne.
Det er jo ret interessant, hvem der har sørget for det.
De ønskede denne lovstramning i 2011, men det skete ikke.
Der kom ingen lovstramning, for det var kun symbolpolitik, hører vi nu, fordi man i bemærkningerne havde skrevet noget andet.
Det er da ekstremt interessant i forhold til den rolle, Folketinget overhovedet spiller til daglig.
Det, vi som folketingsmedlemmer fremover bliver nødt til at være meget, meget mere opmærksom på, er ikke kun, hvad vi har af holdninger, og hvad der er politisk flertal for.
Vi bliver simpelt hen også nødt til at kontrollere, at det, vi ønsker gennemført, rent faktisk bliver gennemført.
Det er jo den ene side af den her debat.
Det er, at man i den nye regering med den nye justitsminister, hr. Morten Bødskov, der kom, følte et behov for, at man over for Europa-Kommissionen skulle give indtryk af eller udtryk for, at man nu ændrede den danske lovgivning, således at man øgede beskyttelsen af kriminelle udlændinge mod udvisning.
Hvorfor sagde den daværende justitsminister det til Europa-Kommissionen?
Hvad var formålet med at sige det, når vi i dag hører, at det var faktuelt forkert?
Det var simpelt hen løgn.
Det var ikke det, der var tilfældet.
Man ændrede ved at tage to ord ud, men det havde ingen betydning.
Det ændrede ikke på retspraksis, det ændrede ikke på den måde, man ordnede tingene på.
Der var ingen ændring, fordi de to ord jo var ren symbolpolitik.
Man ændrede igen ikke noget.
En anden meget interessant ting er, om forskellige ministre udadtil giver indtryk af, at de gør noget, men at de slet ikke gør det alligevel.
Det er da også meget, meget interessant, hvordan man fører regering i det her land.
Så jeg synes, at den debat om beslutningsforslag nr. B 33 da har ført nogle helt nye perspektiver ind dansk politik, som jeg mener at man skal være meget opmærksom på i fremtiden.
Selve beslutningsforslag nr. B 33 støtter vi naturligvis fra Konservatives side, fordi beslutningsforslaget lægger op til, at man fører retstilstanden tilbage til den, vi indførte under VK-regeringen med støtte fra Socialdemokratiet, Socialistisk Folkeparti, Liberal Alliance og Dansk Folkeparti.
Den linje, der blev ført under VK-regeringen, var naturligvis en politik og en linje, der fuldt ud levede op til internationale konventioner – naturligvis.
Vi kunne aldrig drømme om at gøre andet.
Hvis det var sådan, at vi var uenige i internationale konventioner, og det er vi i nogle af dem, ville vi hellere arbejde på at ændre de konventioner.
Det gør vi f.eks. i forhold til statsløsekonventionen, som vi er uenige i.
Vi er uenige i den måde, man fortolker den på, den måde, den er formuleret på, men vi lever op til den, indtil den bliver ændret.
Så må man arbejde på, at den bliver ændret.
Så selvfølgelig har vi levet op til vores internationale forpligtelser.
Jeg synes egentlig, at det er lidt uforskammet, at nogle prøver på at sætte spørgsmålstegn ved, om man har gjort det, om man har ønsket at gøre det.
Naturligvis har man det.
Så samlet set støtter vi beslutningsforslaget her, der fører politikken tilbage til 2011.
Og i det øjeblik, der bliver flertal for beslutningsforslaget her, og det gør der forhåbentlig snart, vil jeg være meget, meget opmærksom på, hvad der bliver skrevet i bemærkningerne til det lovforslag, der til den tid bliver fremsat.
For det er åbenbart nødvendigt, at vi som politikere er særlig opmærksom på bemærkningerne.