Lone Dybkjær (RV), 2008-01-25:
Tak til den konservative ordfører.
Det var jo, om jeg så må sige, beroligende tale, at den konservative ordfører så klart sagde, at alle sager kunne behandles, og at hvis budgetterne ikke var til det, så ville budgetterne blive øget.
Sådan måtte jeg forstå det.
Det, der beroligede mig nok så meget, var det kraftige nik fra beskæftigelsesministeren, som man jo ikke kan høre på talerstolen, men se: Han har samme holdning til det.
Og det vil jeg da sådan set godt bede beskæftigelsesministeren bekræfte, når han nu afrunder debatten.
Ellers skal jeg om Det Radikale Venstres holdning sige, at vi er positive over for forslaget, men også spørgende, og vi har en lang række forslag til ændringer, må jeg sige.
Nu er det jo svært at sige, hvordan man tæller til 90 i vore dage, men det ser ud til, at regeringen kan regne med, at den har 90 mandater bag sig, så snart Dansk Folkeparti er med, og automatisk har Ny Alliance med, må man forstå.
Men jeg vil dog gerne appellere til beskæftigelsesministeren, så man ikke på det her område fra starten af demonstrerer, at det er det her: Tag det, eller lad være, for vi har jo vores flertal bag os.
Jeg vil appellere meget til, at man i en sag som den her prøver at gå ind og se, om der ikke er nogen forhandlingsmuligheder med hensyn til noget af det, som andre end støttepartierne og regeringspartierne siger.
Så det skal være en appel.
Det skal det også være, fordi regeringen jo taler meget om ligestilling, men måske ikke gør helt så meget for ligestilling.
Så vil jeg sige, at sådan et område, nu taler jeg i meget bred forstand, ikke kun om det kønsmæssige, jo er et sted, hvor man kan sige, at nå, så må vi via det her tage de sager op, hvor der ikke er den ligestilling, regeringen tror der er.
Jeg tror så også, at det ville være klogt, for det vil jo ligesom tage brødet ud af munden, om man så må sige, på nogle af os andre i visse sammenhænge.
Gør regeringen det derimod ikke, så får vi jo i virkeligheden i allerhøjeste grad bekræftet, at ordene om ligestilling, ikkeforskelsbehandling osv., igen taget i bred forstand, bare er mundsvejr uden realiteter bag.
Så jeg håber meget, at ministeren vil være åben i forbindelse med drøftelserne i udvalget.
Om det så skal foregå ved hjælp af sofamøder, eller hvad det er, der er foreslået, spiller en mindre rolle, bare resultatet er o.k. Så vil jeg godt sige, at vi så har nogle kommentarer og forslag til lovforslaget.
Vi mener helt klart - [holder pause] - jeg vil bare så gerne have, når jeg nu står heroppe, at ministeren lige hører, hvad det er, jeg siger, for ellers bliver det sådan lidt meningsløst, når man taler direkte til ministeren og har nogle forslag til ministerens forslag.
Regeringspartiernes ordførere kan måske lige give os en chance i den her sammenhæng til også at kunne tale direkte til ministeren.
Vi ser gerne, at nævnet tillægges beføjelser til at iværksætte sager af egen drift, og vi mener altså også, at nævnet tillige bør udstyres med muligheder for at komme med henstillinger og anbefalinger, og vi mener også, at der, hvis det her skal have en mening og folk virkelig skal opfatte, at det er et sted, de kan klage til, bør være en eller anden form for informationsenhed eller informationskampagne, sådan at man siger: Nu har regeringen lavet dette vidunderlige klagenævn; kom og klag, hvis I har noget at klage over inden for de områder, som er nævnets kompetence.
Så synes jeg også, det er vigtigt, at det her nævn sikres uafhængighed.
Det skal ikke være sådan, at ministeren i realiteten sidder på det gennem instruktionsbeføjelser.
Vi kan jo godt se, hvordan udpegningen er, men så synes vi, at det bør være sådan, at en uafhængighed virkelig sikres.
Jeg synes også lige, man kan diskutere sammensætningen og også kravet om dommere og den slags, men det kan vi jo så komme tilbage til under udvalgsarbejdet.
Jeg kommer her til sidst ikke så meget ind på spørgsmålet om finansiering, for jeg håber på, ministeren vil bekræfte, at de 1,7 mio. kr., som vi er nogle der synes måske er for lidt, kan hæves, og selvfølgelig også, at man, hvis ligestillingsnævnet får kompetence til at tage sager op, hvad vi synes er vigtigt og grundlæggende for det her nævns arbejde, så også vil være villig til at finde de fornødne økonomiske midler.
Vi synes, at det ville være meget ønskværdigt af hensyn til ligestillingen og ikkeforskelsbehandlingen i det her land, at vi havde en bred enighed om et forslag som det her.