Charlotte Dyremose (KF), 2008-05-23:
Ja tak.
Nu kunne hr. Martin Henriksen rose Det Konservative Folkeparti for at have en stringent holdning til det her.
Jeg vil godt kvittere ved at rose hr. Martin Henriksen for at have en saglig holdning til det her, nemlig at man går konstruktivt ind i overvejelser om, hvorvidt man rent faktisk dobbeltlovgiver, hvis man beslutter noget herinde i Folketinget.
Sagen er jo den, at nogle af de ting, der ligger i det beslutningsforslag, vi behandler her, allerede er gældende i dag.
Derudover er det fuldstændig korrekt, at ministeren er indstillet på at overveje, om der skal laves justeringer i den bekendtgørelse, der findes i dag.
Det synes vi er konstruktivt.
Og i modsætning til fru Christine Antorini har vi det ikke sådan, at man ikke må bruge sommeren på det, for fordelen ved det er jo altså, at ministeren er gået i dialog med folkeskolens parter - altså de mennesker, der til daglig skal beskæftige sig med det her - så de også bliver inddraget i processen med overvejelser om at tilpasse bekendtgørelsen.
Desuden får vi også set på de samlede effekter af de kampagner, vi har haft.
Det mener vi også er rigtig, rigtig godt. Så fra konservativ side er vi glade for, at der er så mange gode kampagner i gang.
Vi er også glade for ministerens tilkendegivelse af, at der er dialog med folkeskolens parter om at forbedre denne bekendtgørelse.
Og så er der altså elementer i det, som fru Christine Antorini forsøgte at foreslå under udvalgsarbejdet, som vi ganske enkelt er uenige i.
Sådan må det jo bare være.
Det kan så godt - og det vil jeg godt sige her under sidste behandling af beslutningsforslaget - ærgre en lille smule, at hvis vi skulle have fundet en konstruktiv løsning, tror jeg bare, at fru Christine Antorini må erkende, at hun simpelt hen startede for langt væk fra det, der kunne blive enighed om, og i det udkast, man kom med, var der simpelt hen bare for mange elementer, som jeg tror fru Christine Antorini godt vidste der ikke kunne samles flertal om.
Det er så det, der gør, at vi ikke kan stå med en samlet beretning, men at vi i dag i stedet for har det her forslag i Folketingssalen, for vi kunne simpelt hen ikke blive enige om den beretning.
En sidste ting til det her er jo, at det faktisk er en del af den folkeskole, som vi jo har forlig med fru Christine Antorini og Socialdemokraterne om.
Det sidste, jeg gjorde, inden jeg gik hjem i går aftes, var nogenlunde det samme, som jeg gør nu her som det første, når jeg står i Folketingssalen i dag, nemlig at spørge Socialdemokraterne, om de virkelig ønsker at bryde de forlig, som de er en del af.
Jeg synes, det er ærgerligt, at der er kommet en tendens til, at Socialdemokraterne i går i forhold til universiteterne, i dag i forhold til folkeskolen begynder at tage beslutningsforslag ned i Folketingssalen om områder, hvor vi ellers har en tradition for at finde hinanden ved forhandlingsbordet og så samlet gå i Folketingssalen.
Det synes jeg er en god måde at gøre tingene på, for det sikrer fremtidens uddannelsessystem, i stedet for det her med, at vi drypvis har beslutningsforslag, som måske i virkeligheden får os længere fra hinanden, end de behøvede at gøre.
Det er en ærgerlig måde, og det sikrer ikke fremtidens uddannelsessystem.
Det tror jeg er mere konstruktivt for fremtidens uddannelsessystem.