Bertel Haarder (V), 2011-04-07:
Konkurrenceudsættelse er et nyttigt og vigtigt redskab til at sikre, at vi får mest mulig kvalitet og velfærd for pengene.
Det er jo det, vi også lige har drøftet, nemlig hvordan vi får mest forebyggelse for pengene osv.
Konkurrenceudsættelse er en måde, hvorpå man enten kan få mere for de samme penge eller få det lige så godt for færre penge og dermed få råd til mere velfærd og dermed også bidrage til væksten i samfundet.
Men nu vil oppositionen altså nedsætte et udvalg, der skal undersøge konsekvenserne af konkurrenceudsættelse.
Det lyder bagstræberisk i mine ører, og regeringen kan ikke støtte forslaget.
Det kunne vi heller ikke alle de andre gange, det blev fremsat.
Jeg tror, det er fjerde gang, vi drøfter det.
Men lad nu det ligge, jeg forstår godt meningen med forslaget, som er, at man er imod konkurrenceudsættelse.
Regeringen sigter på en ny frivillig aftale med kommunerne i forbindelse med de kommende økonomiforhandlinger.
Vi ser fremad, og vi vil gerne have mere konkurrenceudsættelse, ikke mindre.
Der har været en flot stigning i konkurrenceudsættelsen i de senere år, og regeringens holdning er, at den stigning bør fortsætte.
Der, hvor det giver mening, bliver opgaverne i stigende grad løst af andre end kommunerne selv, og der, hvor kommunerne har den bedste løsning, er det kommunerne, der løser den.
Det gælder om at have en aldeles pragmatisk tilgang til spørgsmålet om inddragelse af private leverandører.
Der er et oplagt potentiale.
Det kan man se af, at nogle kommuner konkurrenceudsætter 40 pct. og andre konkurrenceudsætter kun godt 20 pct.
Vi ved allerede meget om en konkurrenceudsættelse og udbud af opgaver, men vi bliver selvfølgelig stadig klogere af de erfaringer, vi gør, også af de erfaringer, man gør sig i Sverige.
Det glædede mig i sidste uge at læse, at Syddjurs Kommune med en SF-borgmester i spidsen nu vil lægge sig i front med udviklingen af en ny model for samarbejde med private leverandører og konkurrenceudsættelse af et plejecenter.
Det er vigtigt at indhøste erfaringer, for det, der fungerer godt i én sammenhæng, er måske mindre godt i en anden sammenhæng, og erfaringerne skal bredes ud til alle kommuner, så vi kan lære af det.
Der arbejdes allerede i forskellige sammenhænge med at styrke dokumentationen i forbindelse med konkurrenceudsættelse.
Der sker en opsamling af viden og erfaring.
I udbudsportalen i Kommunernes Landsforenings regi er i øjeblikket mere end 85 eksempler på konkurrenceudsatte opgaver, og det vedrører alt fra hjemmehjælp og genoptræning til lønadministration og rengøring.
I udbudsportalen arbejdes der desuden med at udarbejde vejledninger, som kommunerne kan bruge, når de udbyder opgaver, for at gøre arbejdet lettere.
Vejledningerne er målrettet opgaveområderne og skal være med til at sænke transaktionsomkostningerne for kommunerne.
Det er også godt.
Vi får i fremtiden brug for at vende hver en krone og på bedste vis udnytte de ressourcer, vi nu engang har.
Derfor har regeringen også lanceret en konkurrencepakke, der indeholder en række initiativer, som skal styrke konkurrenceudsættelsen.
Det er nemlig ikke vigtigt, om den person, der hjælper borgerne i dagligdagen, har en rød jakke eller en blå jakke på, det vigtige er, om kommunerne får den bedste service inden for de rammer, som kommunalbestyrelserne har opstillet.
Der er ikke noget med dem og os.
De private aktører er også os.
Jeg fik forleden en henvendelse fra en borger, som har været leder på forskellige plejehjem – de sidste 6 år på et kommunalt plejehjem.
Hun skrev til mig, at vi alle er en del af løsningen på de udfordringer, som vi står over for.
Jeg kan ikke se en eneste grund til, at en ildsjæl som hende ikke skal opmuntres og hjælpes til at få sine ambitioner opfyldt.
Vi skal derfor blive bedre til at hjælpe dygtige og driftige offentligt ansatte, som gerne vil starte selv, med at komme godt i gang.
Afknopning kalder de det i Sverige.
Hvad er det, der knoppes af?
Ja, det er ledelsen, det er politikerne, og det er den administrative ledelse.
Derved kan offentligt ansatte gøre sig fri og koncentrere sig om kerneopgaverne, hvilket jeg også forstår at de danske lønmodtagerorganisationer så inderligt har et ønske om, og som jeg håber nu også vil blive udløst gennem frikommuneordningerne og udfordringsretten.
Afknopning kan være en vigtig del af løsningen, når vi taler om at udvikle dygtige leverandører inden for velfærdsområderne.
Vi får brug for vækst for at få velfærd.
Vi har brug for, at der er nogle, der koncentrerer sig om det, de er gode til, og leverer til flere plejehjem eller flere kommuner, sådan som jeg selv har set det i Varberg, hvor en række hjemmehjælpsfirmaer gjorde et dybt indtryk på socialministeren og mig, da vi var på besøg.
Alle ideer skal være velkomne, også dem, der kommer fra private leverandører.
Kommunernes Landsforening har for nylig sendt et brev til mig og til flere af mine ministerkolleger, hvor de giver udtryk for, at der også i KL er bred opbakning til mere offentligt-privat samarbejde og konkurrence.
Regeringen agter at fortsætte det gode samarbejde med KL om at udvikle brugbare og håndgribelige redskaber, som kan understøtte konkurrenceudsættelsen ude i kommunerne.
Vi er nemlig kommet lidt bag efter Sverige, som har en lang tradition for konkurrenceudsættelse, og vi er også kommet bagud i forhold til en række kommuner, som har vist vejen for os andre.
I Vellinge syd for Malmø er 60 pct. af de kommunale omsorgsopgaver på private hænder.
I Solrød har man udbudt halvdelen af et stort kommunalt plejehjem – med stort held; jeg har selv besøgt det.
Og når man kan finde ud af det i Sverige, i Solrød, i Gribskov Kommune og andre steder, så er der jo også flere andre steder, man kan finde ud af det.
Jeg kunne have lyst til at slutte med at citere hr. Nick Hækkerup, som på topmødet i Aalborg overraskede mig og andre ved at sige: Selvfølgelig kan vi øge velfærden, selv om vi kun har de samme penge; det kan vi ved at gøre som dem, der gør det bedst.
Og de, der gør det bedst, kunne jo være nogle private, og så skal vi vel også lære af dem.