Johs. Poulsen (RV), 2008-05-27:
Nu er økonomisk ansvarlighed jo noget, som kan efterprøves, og økonomisk ansvarlighed er også noget, som nogle har udtalt sig om i klimadebatten.
Vi har allerede i dag i debatten været inde på, at forholdet samlet set - også for de økonomer, der beskæftiger sig med de økonomiske virkninger af klimaindsatsen - er det, at hvis man ikke sætter kraftigt nok ind og gør det så hurtigt, at man er i stand til at knække kurven relativt tidligt, så bliver det på sigt faktisk langt dyrere.
Vi mener sådan set, at økonomisk ansvarlighed også har noget at gøre med langsigtet indsats.
Jeg vedkender mig gerne, at vores ambitioner for, hvor langt man kunne nå i en række af ilande med en meget stærk indsats, er større end de tal, vi taler om i dag.
I dag taler vi om det i en kontekst, som for det første handler om at få et bredt grundlag her i Folketinget, for det andet om at skabe en enighed på europæisk plan og for det tredje at få noget igennem på globalt plan.
Der er det givet at vi ikke har den samme tilgangsvinkel.
Og det, jeg har forstået på Dansk Folkeparti indtil nu, er jo i virkeligheden, at de helst vil så tvivl om, hvorvidt det er relevant at gøre den tilstrækkelige indsats, den indsats, der skal til for at opnå klimamæssige reduktioner i den størrelsesorden, vi taler om alene i de to forslag til vedtagelse, der foreligger i dag - i al fald når man forstår ministerens fortolkning af det forslag til vedtagelse, som hr. Morten Messerschmidt står bag.
Set med radikale øjne er det meget, meget vigtigt, at vi fra dansk side - ikke mindst i rollen som værter for topmødet i 2009 - sætter os i spidsen på en række områder og også vedkender os, at vi sætter os i spidsen, og at vi også tør sige det så tydeligt, at det selvfølgelig kan ses herhjemme, fordi det har en betydning også i forhold til befolkningens holdning til, hvad der skal ske, men naturligvis først og fremmest, at det er tydeligt på både den europæiske og globale bane, hvad der er de danske positioner.
Det er en af vigtigste diskussioner, fordi den sætter den overordnede ramme.
Derfor udtrykker vi også i det forslag, vi har præsenteret regeringspartierne for, ønsket om, at der blev lavet et visionspapir, som kunne pege på, hvordan man nåede frem til opfyldelsen af en sådan målsætning.
Det ville være meget nyttigt, både i forhold til vores egne debatter og afklaringer for den sags skyld og i forhold til den udadvendte diskussion, som er på både den europæiske og globale bane, hvor det ville være nyttigt at fremsætte visioner om, hvordan man rent faktisk kunne opbygge et system, som troværdigt ville være i stand til at leve op til opnåelsen af 2-graders-målsætningen.
Og som vi skriver i vores forslag til vedtagelse, skal det baseres på et globalt system, som indeholder en retfærdig fordeling også i forhold til befolkningstal.
Vi tror faktisk, det er ret væsentligt, at man udtrykker sig relativt klart på det område, og uanset at vi måtte ende med at stå med to forslag til vedtagelse, som alt tyder på i dag, håber vi egentlig, at regeringen vil tage det med sig og sige, at der faktisk er noget musik i det her, og at der faktisk er nogle gode tanker bag, som kunne give anledning til, at vi også kunne arbejde videre med dem, som de er lagt frem her.
Der kan man jo i parentes bemærke, i de her dage og uger, hvor der tales fødevarekrise, at det jo er ingenting i forhold til det, man vil komme til at opleve, hvis ikke vi er i stand til at tackle de klimamæssige udfordringer.
Derfor er det så vigtigt, at det sættes ind i en sådan sammenhæng, og at man for den sags skyld ikke hele tiden bliver ved med at diskutere, om det var meget bedre at bygge en bølgebryder end for alvor at sætte ind for at reducere CO2-udledningen.
Vi havde derfor også syntes, at det havde været rigtigt i et forslag til vedtagelse i dag at pege helt direkte på - også med tal på - at 25-40 pct.s reduktion også er en reduktion, som man rent faktisk skal arbejde for, så man også vedkender sig det på papir.
Men også her må jeg så tage de venlige briller på.
Jeg kan forstå på ministeren, at man rent faktisk er indstillet på det.
Det er dog bedre end ingenting, at man siger det her fra Folketingets talerstol, som jo ikke i alle sammenhænge er et fuldstændig hemmeligt sted at sige noget.
Det bliver dog skrevet ned og kan efterfølgende også afprøves.
Derfor må vi sige, at det alt andet lige så også er en tilkendegivelse, som vi synes man så også lige så godt kunne have skrevet ned.
Jeg undrer mig en lille smule over, at man ikke vil kunne tilslutte sig det, men det er der så ikke noget at gøre ved.
Jeg synes ikke, vi nødvendigvis skal grave grøfterne dybere, end de behøver at være, i debatten i dag, men blot konstatere, at der i hvert fald er meget, der tyder på, at vi langt hen ad vejen også på den indholdsmæssige del her trods alt er enige.
Vi har så den opfattelse i Det Radikale Venstre, at det så også havde været på sin plads at rent faktisk udtrykke en ambition om et 30 pct.s reduktionsmål for EU i 2020.
Der må jeg så sige, at det er sådan for os, at kæden hopper en lille smule af, når man forsøger at forklare, hvorfor det er udtryk for den dybeste visdom kun at have et reduktionsmål på 20, når man rent faktisk vedkender sig, at ilandene som minimum skal reducere med 25-40 pct., for at vi kan leve op til at få knækket kurven.
Den sammenhæng synes jeg ganske enkelt er meget, meget svær at forstå, også selv om man iklæder det et eller andet om, at det er noget forhandlingsstrategi og meget andet.
Efter vores opfattelse ville det da være langt mere ærligt, reelt og stærkt at lægge en plan for, hvordan man i EU så kunne sige at vi vil være i stand til at opnå en 30 pct.s reduktion - og altså inden for rammerne af de 25-40 pct. - på den og den måde.
Selv 30 pct. er jo inden for den målsætning, jeg så kan forstå man vedkender sig, også selv om man ikke skriver det ned.
Det er dog udtryk for noget, der ikke er i toppen af den målsætning, men nede i den nederste halvdel af den målsætning.
Så det er stadig ikke så ambitiøst, som nogle gerne vil tale det op til at være.
Men o.k., summa summarum og bottom line, der er trods alt noget, der tyder på, at vi fortsat bredt i Folketinget vil kunne stå bag en indsats op til klimatopmødet.
Vi synes, vi skal gøre nogle bestræbelser på også at udtrykke os endnu stærkere sammen - også skriftligt - i den videre proces.
Det er så ikke helt lykkedes op til i dag, men vi har fra radikal side fortsat et håb om, at der kan fastholdes et bredt flertal bag en meget stærk og effektiv indsats.
Vi mener i al fald, det er meget nødvendigt.