Per Clausen (EL), 2015-01-27:
På mange måder er det her jo et spændende og interessant lovforslag, som, hvis man ser en lille smule historisk på det, jo også markerer et nyt lavpunkt i den danske miljøpolitik.
I 2009 gennemførte den daværende VK-regering en aftale med Dansk Folkeparti om det, man kaldte »Grøn Vækst«.
Dengang var den daværende opposition, hvoraf nogle af partierne i dag sidder i regeringen, enige om, at det ud fra enhver miljømæssig betragtning var fuldstændig utilstrækkeligt, og man lovede da også, at man efter et kommende valg, når der kom en ny regering og et nyt flertal, ville tage skeen i den anden hånd.
Hvis man dengang havde sagt, at en socialdemokratisk-radikal regering ville indgå en aftale med Venstre, Konservative, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance om at fjerne et af de få effektive miljømæssige tiltag i »Grøn Vækst«, så ville man nok være blevet anklaget for at være overdreven negativ, skeptisk, sortsynet og alt mulig andet.
Men ikke desto mindre er det det, der sker her.
Det bliver jo sådan et eller andet sted endnu mere kuriøst
, fordi man i en tid, hvor alle er enige om, at der skal gøres en målrettet indsats og foretages en målrettet regulering, omhyggeligt går ind og fjerner en målrettet regulering, som vi ved har en rigtig, rigtig god effekt, både i forhold til at håndtere kvælstofudvaskning og i forhold til at løse nogle af de klimamæssige udfordringer, vi står over for.
Denne målrettede indsats går man ind og fjerner, og så bliver man i stedet for enige om, at vi skal have lidt mere af det sådan mere generelle.
Umiddelbart strider det jo imod alt, hvad der fremgår af Natur- og Landbrugskommissionens rapport, og mod alle råd og al vejledning.
Sandheden er vel også bare den, at den eneste grund til, man kunne blive enige om det i de såkaldte vækstforhandlinger, var, at det for Venstre – og så vidt jeg har forstået, var det Venstre, der primært forhandlede, og så fik de andre lov til at komme med til sidst; vi fik også det samme tilbud, men sagde nej tak – simpelt hen var af afgørende betydning at opnå nogle resultater, hvor man svækkede miljøkontrollen og miljøindsatsen og gav landbruget bedre konkurrencevilkår.
Godt nok var det også i modstrid med, hvad Natur- og Landbrugskommissionen havde sagt, for Natur- og Landbrugskommissionen havde jo netop understreget, at der sådan set var behov for en forstærket indsats, når det handlede om at sikre naturen og miljøet, men at det skulle ske ved hjælp af en målrettet indsats, og at den målrettede indsats skulle tilrettelægges sådan, at den også kunne sikre, at der kunne være bedre indtjeningsmuligheder i landbruget.
Her vendte man alting på hovedet.
Fordi man ikke var klar med de redskaber, der skulle til for at lave en målrettet indsats, valgte man at gøre præcis det modsatte.
Konsekvensen af det er jo så, at vi her står med et lovforslag, som betyder klare forringelser i forhold til at beskytte naturen og miljøet og i forhold til kvælstofudledning, og som indeholder klare forringelser i forhold til klimaet.
Det er forringelser – det må man jo medgive – som regeringen efterfølgende har forsøgt at kompensere for ved at lave andre aftaler med Enhedslisten og SF, hvor vi sådan forsøger at reparere på skaderne.
På den måde må man jo sige, at regeringen sådan lidt desperat forsøger at få det her til at hænge sammen, men man må alligevel konstatere, at det lovforslag, der ligger her i dag, peger entydigt i den forkerte retning.
Så har ministeren gjort et lille forsøg på at lave noget, der kunne være lidt målrettet og lidt fornuftigt, nemlig at sige, at vi sådan set gerne vil belønne landmænd, der er gået i spidsen, men se, det går ikke.
For som hr. Erling Bonnesen meget klart sagde, må ikke én eneste landmand i dette land udsættes for ét eneste ekstra krav – heller ikke, selv om det ekstra krav er en konsekvens af, at andre landmænd stilles bedre.
Det skal simpelt hen være sådan, at for at Venstre kan være med, skal alting bevæge sig miljømæssigt og naturmæssigt i det lavest tænkelige tempo.
Det synes jeg er ret sørgeligt, vil jeg sige, for jeg tror sådan set, at der kunne laves aftaler og løsninger på miljø-, natur- og landbrugsområdet, som var langt mere fremtidsorienterede, som gav langt større mulighed for, at vi også i fremtiden kunne have et blomstrende fødevareerhverv i det her land i stedet for den tilbageskuende tilbage til tiden før »Grøn Vækst«-politik, som Venstre står for i den her debat.
Vi kan som følge heraf ikke stemme for lovforslaget, men skulle regeringen komme i alvorlig knibe i de fortsatte forhandlinger med højrefløjen, står vi altid til rådighed for at lave gode og holdbare løsninger.