runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2014-04-30:
Der skal noget mere til at hidse mig op politisk end spørgsmål i Folketingssalen – det må jeg med skam meddele.
Jeg synes bare, det er utroligt, at det parti, der har ansvaret for en beskæftigelsespolitik, der ikke fungerer, det parti, som jo har skubbet den ene efter den anden i meningsløs aktivering, som har opbygget et system, der bygger på mistillid og kontrol, ikke går mere substantielt aktivt ind i diskussionen.
Det er nu, man har muligheden, det er nu, vi har muligheden for at flytte penge fra aktivering til uddannelse, det er nu, vi har muligheden for at vise tillid til vores medarbejdere, det er nu, vi har muligheden for at afbureaukratisere, det er nu, vi har muligheden for at løfte mange af vores ufaglærte, så de får et stærkere fundament at stå på.
Var det ikke det, vi skulle tage at gøre i fællesskab?
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-04-30:
Nu er der jo ingen grund til, at ministeren hidser sig op.
Jeg påpeger jo bare, at hvis man havde fulgt Carsten Koch-udvalgets anbefalinger, er der f.eks. to elementer, man bør kigge på, som man ikke har taget med, og det er løntilskud i private virksomheder, det er jobprøvning og ikke en gennemførelse af Poul Nyrups uddannelsesorlov, som havde forfærdelige både menneskelige og økonomiske konsekvenser tilbage i 1990'erne.
Så der er jo ingen grund til, at ministeren i øvrigt kritiserer et forligsbundet område, hvor vi skal være enige.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi får en debat om saglige forslag, der kan gennemføres, og at vi sørger for, at beskæftigelsessystemet også leverer penge til vækst, og det er jo netop ikke tilfældet i ministerens forslag.
Mette Frederiksen (S), 2014-04-30:
På sin egen måde er det jo mageløst, at det parti, nemlig partiet Venstre, der bærer hovedansvaret for en beskæftigelsespolitik, der bliver kritiseret fra alle sider, fra arbejdsgivere, fra arbejdstagere, fra virksomheder, fra medarbejdere, fra politikere, fra journalister, fra stort set os alle sammen, stiller sig op den ene gang efter den anden og siger: Kunne man ikke, og skulle man ikke?
Man kunne have gjort det selv, og om ikke andet kunne man jo gøre sig den umage nu i stedet for at snakke og kritisere at komme med sine egne forslag, sådan at vi her i Folketinget kan tage et fælles, kollektivt ansvar for en beskæftigelsespolitik, der både virker over for vores arbejdsløse og over for de danske virksomheder.
Det er det, Venstre bør levere nu.
Per Clausen (EL), 2014-04-30:
Jeg er med på, at man har beskrevet den mulighed, man har valgt.
Mit spørgsmål er bare, om man slet ikke i det arbejde, man har haft i ministeriet i den tværministerielle arbejdsgruppe, har beskæftiget sig med andre modeller til at løse den her udfordring?
Torben Hansen (S), 2014-04-30:
Farligt affald er en del af et moderne samfund.
Det er fra kommuner, som samler ind ved borgerne, fra erhvervslivet og fra store, desværre en gang imellem spektakulære, uheld, der også kan ske.
Socialdemokratiet er meget optaget af, at den her destruktion foregår på den miljømæssigt mest korrekte måde.
Det er nødvendigt med en vis dansk kapacitet for, at der kan destrueres affald i vores nærområde, men vi må desværre også erkende, at der lige nu er risiko for, at kapaciteten til at destruere det her affald ikke bliver stillet til rådighed af de firmaer, der udbyder det, hvis det skal foregå på markedsmæssige vilkår.
Kapaciteten til at uskadeliggøre farligt affald skal selvfølgelig være til stede, fordi, som jeg sagde, det for Socialdemokratiet er væsentligt, at det foregår så tæt på kilden som overhovedet muligt.
Det er også vigtigt, at det med den her kommende forsyningspligtaftale, som vi laver med en byder, hvis det her lovforslag bliver vedtaget, sikres, at der ikke finder krydssubsidiering sted, at der er loft over, hvor meget der bliver udbetalt i kroner og øre, og at der er krav om produktivitetsforbedring, herunder også krav om teknologiudvikling.
Det er punkter, som Socialdemokratiet synes er meget vigtige, men vi ser også, at de er omtalt i lovforslagets bemærkninger, hvor det også bliver slået fast, at der er tale om en underskudsdækning med grænser. Nogle vil så hævde, at vi da bare kan tage og eksportere alt vores farlige affald.
Sådan er verden ikke indrettet!
Det er nogle af de regler, som vi selv har været med til at lave, og det kan jo aldrig garanteres hundrede procent, at de vil det.
Socialdemokratiet støtter selvfølgelig det her lovforslag.
Det sikrer kapacitet, det sikrer nærhed, og der er krav om teknologiudvikling.
Marianne Jelved (RV), 2014-04-30:
Jeg har sagt til alle deltagerne i medieforhandlingerne, at de skal komme med de ønsker, de har, som de gerne vil have belyst.
Det er da oplagt at tage det her tema op, som er et relevant tema i de nuværende forhandlinger.
Så det vil jeg da bare synes er mest regulært, altså at Dansk Folkeparti selv rejser sagen.
Ellers skal jeg gøre det på opfordring af Dansk Folkeparti.
Det kan jeg også godt gøre.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-04-30:
Den handske vil jeg da gerne tage op.
Hvis vi ikke kan afgøre det på antallet af medarbejdere, må vi jo afgøre det på andre måder.
Jeg har min gang både på Kvægtorvet i Odense og på Teglholms Allé i København, og jeg kan godt fortælle ministeren, at der er masser af aktivitet, når man på en hverdag kommer på Teglholms Allé i København, mens der er ret stille på en hverdag i Odense.
Det er en af måderne at gøre det på.
En anden måde er at lytte til medarbejderne.
Medarbejderne siger til mig og til andre: Der flytter mere og mere til København.
Hvis ministeren har en tredje måde eller en fjerde måde, vi kan finde ud af det på, lytter vi gerne, og så håber jeg da på, at hun bringer det frem i de igangværende medieforhandlinger.
Vil ministeren hjælpe os med det?
Marianne Jelved (RV), 2014-04-30:
Nu prøver jeg at se på paralleller imellem to forskellige stationer, som begge to er public service-forpligtede, og som vi har nogle forventninger til, fordi vi er politikere og har ansvaret for dem.
Jeg skal da også minde om, at alle partierne var enige i, at placeringen i Odense var det rigtige, netop med den begrundelse, som DF's spørger giver udtryk for.
Så der er jo ikke politisk uenighed om det.
Det, jeg siger i al stilfærdighed, er, at det ikke er sikkert, at man kan opgøre aktiviteterne nøjagtigt i antallet af medarbejdere og så ud fra det sige, om hovedsædet skal ligge det ene eller det andet sted, eller om nyhedsredaktionen skal ligge det ene eller det andet sted.
Det mener jeg ikke er en særlig god måde at gøre det på.
Men jeg vil meget gerne være med til at dyrke spørgsmålet bedre og så sige: Hvad er det, vi kan måle det på?
Hvordan kan vi konstatere, at det, vi har ønsket politisk, også er det, der sker i virkelighedens verden?
Morten Marinus (DF), 2014-04-30:
Nu synes jeg da, vi kører fuldstændig af sporet.
Vi har slet ikke samme problematik med Danmarks Radio, da de kun har én adresse, nemlig DR Byen på Amager.
Var en af grundene til, at man placerede TV 2, da man lavede aftalen om TV 2's oprettelse, i Odense, ikke netop, at man skulle styrke provinsen for ikke at lave endnu en kanal i Københavnsområdet?
Jeg synes, vi ser noget, der trækker den anden vej nu, og det er vi meget, meget kede af i Dansk Folkeparti.
Marianne Jelved (RV), 2014-04-30:
Jeg opfatter det faktisk som værende parallelt med det, vi ser med Danmarks Radio, hvor DR 2 jo også er en nichekanal, som også leverer morgennyheder, men der er jo ikke nogen, der vil afvise, at det er på hovedkanalen, altså på hovedprogramfladen, hvis man kan kalde det, nemlig DR 1, hvor hovednyhedsudsendelserne bliver sendt, selv om DR 2's udsendelser så nogle gange løber hele dagen som en slags sløjfe, ligesom TV 2 News gør.
Men hovednyhedsredaktionen ligger ikke hos TV 2 News, selvom morgennyhederne kan komme derfra.
Morten Marinus (DF), 2014-04-30:
Det sidste var jo meget interessant, for mig bekendt er det netop TV 2 News, der leverer morgennyhederne til TV 2's hovedkanal, og hvis det er tilfældet, mener vi stadig væk, at der er sket en forskydning mellem TV 2's nyhedsredaktioner fra Odense til København.
Kan ministeren ikke se, at vi har en udfordring her, når vi har to adresser, som er næsten lige store rent årstalsmæssigt i forhold til det, der faktisk er skrevet ind i aftalen om TV 2, om, hvor hovedsædet skal ligge?
Marianne Jelved (RV), 2014-04-30:
Som jeg opfatter det, er hovedkanalen, også i TV 2 Danmark, det sted, hvor nyhedsredaktionens mærke sættes.
TV 2 News er jo en nichekanal ved siden af; det er jo ikke den, der er hovedkanalen, det er ikke den, der har hovednyhedsredaktionen – den ligger i Odense, og det er den, vi ser i programmerne på hovedkanalen.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-04-30:
Hvad er ministerens holdning til det, og bør vi så ikke flytte TV2 News til Odense?
Marianne Jelved (RV), 2014-04-30:
Jeg vil godt understrege, at der er meget bred enighed i Folketinget om, at hovedsædet for TV 2 skal være i Odense, og at nyhedsredaktionen skal være i Odense, og at der ikke må ske i forskydninger i aktiviteter fra Odense til København.
Jeg tror, at det måske ikke er det sikreste måltal at bruge antallet af medarbejdere, der er ansat, som målestok for aktiviteter.
Der foregår jo en utrolig masse aktivitet, hvor medarbejdere rejser rundt i landet.
De rejser for at lave forskellige programmer.
Sådan opfatter jeg det i hvert fald.
Men det, der er centralt for mig og for den aftale, vi har indgået, og som jeg støtter Dansk Folkeparti i at vi i skal holde fast i, er, at aktiviteterne, der konstituerer et hovedsæde, og nyhedsredaktionen er placeret i Odense, og de kan ikke flyttes. De aktiviteter, som vedrører dem, foregår i Odense.
Jørn Dohrmann (DF), 2014-04-30:
Tak for det.
Vi vil også sige, at det her lovforslag ikke er et af de tungeste, vi har set i folketingssamlingen, men vi kan se, at på grund af at der er lavet en aftale om en vækstplan med Venstre, Liberal Alliance og Konservative, er det aftalt, hvad det er, der skal ske her.
Vi synes jo også, det er vigtigt, at man behandler farligt affald på en god og forsigtig måde og sikrer god behandling af det affald, vi producerer.
Når vi om året producerer ca. 500 t farligt affald, er der jo en vis rest, der skal destrueres, og det kan ske ved forbrænding.
Vi må jo sige, at vi har nogle sikre anlæg i Danmark.
Vi må også sige, at når vi har farligt affald som PCB og HCB og den slags ting, så er det jo vigtigt, at man ligesom i hvert fald har kontrollerede forhold dér, hvor man bortskaffer den her slags affald, og at man ikke bare graver et hul i jorden og graver affaldet ned på den måde.
Det har vi desværre set alt for mange gange før.
Mange tænker måske på Høfde 42, Grindsted og den slags ting, når de tænker på farligt affald, og den situation skal vi selvfølgelig ikke komme i.
Vi må også rose de virksomheder, som i dag er i gang – Kommunekemi kender vi jo alle sammen – og derfor kan vi godt sige, at vi støtter, at man får de her forhold bragt i orden, og at man også altid har anlæg, der kan klare de udfordringer.
Men jeg kan også se i høringssvarene, at nogle siger, at de har haft lige kort nok tid til at forholde sig til de her ting, og der tror jeg at Miljøministeriet og hele regeringen kan blive bedre til at sende ting i høring tidsnok, så parterne også har tid til at bearbejde dem.
Ellers ser vi frem til udvalgsbehandlingen, og så kunne der godt være et enkelt spørgsmål eller to, som vi gerne vil stille, men som det foreløbig ligger her, kan vi i hvert fald være enige i intentionerne i det her.
Det ser spændende ud.
Kirsten Brosbøl (S), 2014-04-30:
Jeg hørte også godt i hr. Per Clausens tale, at man sådan ønsker sig lidt tilbage til gamle dage og noget med Kommunekemi.
Der er jeg bare nødt til at sige, at det her med ejerskabsforhold ikke gør nogen forskel i forhold til det problem, vi nu står med.
Det ville ikke havde gjort nogen forskel, at vi havde haft et Kommunekemi, som var et kommunalt ejet aktieselskab, i forhold til at vi nu står i den situation, at vi skal sikre en fortsat kapacitet i Danmark, efter at man ophæver afgiftsfritagelsen.
Det betyder, at vi står med et problem, vi skal have løst.
Det ville vi sådan set også gøre alligevel, hvis man havde den model, som jeg kan forstå at hr. Per Clausen efterlyser.
Så derfor er jeg bare nødt til at sige, at hvis man er enig med regeringen i – og det kan jeg forstå hr. Per Clausen var eller er, det fremgik af talen – at vi fortsat skal have en kapacitet i Danmark på det her område, ja, så mener jeg, at man også bør støtte op om den løsning, der ligger her, nemlig at vi også fremadrettet i Danmark, og der er afsat midler til det, kan sikre, at vi kan skaffe os af med det farlige affald på en miljømæssigt forsvarlig måde.
Jo, men vi stod jo med en ret bunden opgave, kan man sige, nemlig den her ændring af afgiftsfritagelsen, og det, der var opgaven, var at spørge: Hvad så, når den træder fuldt i kraft?
Hvordan sikrer vi så kapaciteten på det her område?
Og der er det sådan, at vi jo så har siddet og kigget på det, eller der har været den her arbejdsgruppe nedsat, og anbefalingerne derfra fremgår også af lovforslagets bemærkninger.
Per Clausen (EL), 2014-04-30:
Det er jeg med på, og det er jeg heller ikke uenig i.
Men det, jeg interesserer mig for, er, hvorfor man er nået frem til den her bestemte løsning.
Det, jeg kan forstå på ministeren, er, at de overvejelser, der ligger bag det, kan man læse sig til i bemærkningerne.
Så vil jeg bare sige, at der jo ikke er argumenteret ret overbevisende for, at denne løsning skulle være bedre end andre, for man forholder sig slet ikke til andre løsninger.
Så mit spørgsmål til ministeren er: Har man overhovedet ikke overvejet andre løsninger end den, der er beskrevet i bemærkningerne til det her lovforslag?
Erling Bonnesen (V), 2014-04-30:
Tak for det, og undskyld, hr. formand, det skal ikke gentage sig.
Jeg skal sige, at da Venstres sædvanlige ordfører på området ikke kunne være til stede, har jeg lovet at læse talen op.
Den lyder sådan her: Den 24. april 2013 indgik den daværende regering sammen med Venstre, Liberal Alliance og De Konservative en aftale om en fremadrettet vækstplan omfattende en række punkter.
I planen fastslås det således også, at aftaleparterne er enige om at gennemføre initiativer, der reducerer omkostningerne vedrørende affald, herunder sikring af kapacitet til farligt affald, med i alt 45 mio. kr. i 2014 og 70 mio. kr. fra 2015 og frem.
Hovedformålet med lovforslaget er på den baggrund at give mulighed for, at miljøministeren kan indgå en forsyningspligtaftale med en eller flere virksomheder, som mod betaling forpligter sig til at garantere, at der er en vis kapacitet til rådighed til destruktion af farligt dansk affald.
Lovforslaget sikrer dermed, at vi i Danmark til enhver tid vil være i stand til at sikre en miljømæssig og klimamæssig korrekt håndtering af farligt affald, samtidig med at vi opfylder de EU-forpligtelser, som medlemslandene har i forbindelse med affaldshåndteringen.
Ved at sikre en fremtidig håndtering af dette affald sørger vi for, at danske kompetencer og arbejdspladser bliver i landet, i stedet for at vi eksporterer affald til destruktion i andre medlemslande.
I Danmark har vi mange års erfaring med forbrænding af affald, og disse kompetencer vil vi selvfølgelig gerne fastholde.
Yderligere følger lovforslaget EU's affaldsdirektivs artikel 16, som har til hensigt at oprette et integreret og tilstrækkeligt net af bortskaffelsesanlæg inden for EU som helhed.
Netværket skal udformes på en sådan måde, at Unionen som helhed får tilstrækkelig egenkapacitet til at bortskaffe sit affald, og medlemsstaterne kan hver især nærme sig dette mål under hensyntagen til de geografiske forhold eller behovet for særlige anlæg til bestemte typer af nationalt affald.
Venstre finder det fornuftigt, at lovforslaget tager hensyn til eventuelle konkurrenceforvridninger og lægger samtidig vægt på, at den delvise eller hele kompensation udelukkende hidrører fra destruktionen af det farlige affald.
Ved bibeholdelsen af nationale kompetencer og anlæg til bortskaffelse af farligt affald undgås en affaldsturisme inden for farligt affald, som ellers ses på andre områder, og Venstre finder ligeledes dette positivt. På baggrund af dette er Venstre derfor også positive over for lovforslaget og stemmer for lovforslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2014-04-30:
Også fra konservativ side kan vi støtte lovforslaget.
Vi har – af mange grunde, men også af moralske årsager – en forpligtelse til at kunne sørge for selv at bortskaffe farligt affald, og Konservative finder, at den her model er ganske hensigtsmæssig.
Det er ganske naturligt, at man laver nogle aftaler med nogle aktører, der allerede har ekspertise til at destruere farligt affald, og som kan håndtere opgaven, og at det så er dem, der har ansvaret for at varetage opgaven på vores alle sammens vegne.
Derfor finder vi det her forslag ganske rimeligt og fornuftigt og kan støtte det.
Villum Christensen (LA), 2014-04-30:
Det kan være svært at vurdere behovet, men det forekommer umiddelbart fornuftigt, at man sikrer en kapacitet, så affaldet kan håndteres lokalt, selv om der selvfølgelig foregår en vis specialisering og arbejdsdeling de enkelte lande imellem, når affaldet skal behandles.
Men det går jeg ud fra at markedet også håndterer.
Som jeg forstår lovforslaget, er det fortsat kommunerne, der har anvisningsret og -pligt med hensyn til det affald, som virksomhederne ikke selv håndterer.
Med de ord vil vi anbefale lovforslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-04-30:
SF støtter formålet med lovforslaget og er enig i, at markedet ikke sikrer tilstrækkelig behandlingskapacitet i forhold til behovet, ikke mindst når behovet meget pludseligt kan opstå i forbindelse med en kemisk ulykke, der skaber større mængder af kemisk affald.
Til gengæld ser vi gerne, at kvaliteten af den kapacitet, der skal laves aftale om med private selskaber, bliver højere end den, vi er vant til.
I mere end 40 år har forbrændingsteknologien jo været stort set alene på markedet i Vesteuropa og i Danmark.
Men der er også andre løsninger end at sætte en tændstik til affaldet og rense røgen for dioxiner og andre giftige stoffer.
De løsninger har det bare vanskeligt på markedet, fordi forbrændingsteknologien er billigere, bl.a. fordi der er tale om gammel teknologi uden de store udviklingsomkostninger, og fordi prisen på forbrændingen på stort set identiske vesteuropæiske forbrændingsanlæg stort set er den samme.
Den største del af giftgasserne i Syrien skal destrueres ved hydrolyse og ikke forbrændes.
Det sker på mobile anlæg, og der er firmaer, der forsøger sig på markedet med forgasning af farligt affald.
Sådanne løsninger har det svært, selv om de målt på miljøparametre er forbrændingen langt overlegne.
I Danmark var der for nogle år siden meget omtale af import af farligt affald fra Australien til forbrænding på Kommunekemi.
Mobile anlæg til destruktion vil kunne flyttes til affaldsdepotet, i stedet for at man flytter affaldet til destruktionsanlægget.
I Østeuropa og i udviklingslande er der flere deponier med forældede pesticider og anden farlig kemi.
SF foreslår derfor, at det i udbud og aftaler med det eller de private firmaer, der står for kapaciteten i Danmark, skal fremgå, at der enten tages ny teknologi i brug, eller at der er en udviklingsplan for indfasning af en sådan teknologi.
Vi vil i udvalgsarbejdet prøve at få frem, hvilke teknologier der vil være de bedst egnede kandidater til at afløse forbrænding af farligt affald.
Vi vil også være optaget af, om disse teknologier kan etableres som mobile anlæg, således at de kan flyttes til steder, der er ramt af kemiske uheld, eller til steder i udlandet, hvor der er miljø- og sundhedstruende depoter med farligt affald.
Lone Loklindt (RV), 2014-04-30:
Vi har en meget lineær ressourceøkonomi i verden.
Vi producerer, bruger og smider væk, men med knaphed og de stadig stigende ressourcepriser giver det mere og mere mening at gå over til en cirkulær økonomi, hvor vi producerer, bruger, genbruger, genanvender, producerer, bruger og på den måde recirkulerer ressourcerne mest muligt.
Sidste år fremlagde regeringen en ressourcestrategi, som netop har til formål at få os til at genanvende mere og deponere og forbrænde mindre.
Men der er imidlertid farlige materialer, som man ikke bare kan recirkulere – ikke endnu hvert fald.
Derfor har vi brug for at kunne bortskaffe farlige materialer eller farligt affald ved forbrænding, og selv om det ikke er forbudt at eksportere affaldet til andre lande, er der klare fordele ved, at vi kan rydde op efter os selv i Danmark.
Tidligere var det sådan, at der var en afgiftsfritagelse for farligt affald, hvis det skulle deponeres eller forbrændes, men med forårspakken 2.0 besluttede VK og DF i sin tid at udfase fritagelsen for afgift.
Det træder endeligt i kraft her den 1. januar 2015.
Derfor forventer den ministerielle arbejdsgruppe, der har været nedsat, at det ikke er sikkert, at man kan opretholde et marked for forbrænding af farligt affald og derfor heller ikke den fornødne kapacitet.
Det vil sige, at vi så ikke kan komme af med affaldet på en måde, hvor vi selv kontrollerer bortskaffelsen, og der kan også være risiko for, at vi faktisk ikke kan komme af med affaldet i tilfælde af uheld, idet man hver gang skal have lov til at få det eksporteret til andre lande.
Hvis vi skal nå at sikre den fornødne kapacitet, skal der afholdes udbud og indgås forsyningspligtsaftaler, og det skal være afsluttet inden den 1. januar.
Derfor er vi nødt til at gå i gang med det snarest, og derfor har vi det her lovforslag, som Det Radikale Venstre naturligvis kan støtte.
Karen Hækkerup (S), 2014-04-30:
Regeringen har den holdning, at vi skal give asyl til mennesker, som er forfulgte – det kan være på grund af deres religion, race, politisk tilhørsforhold eller i øvrigt som følge af de internationale spilleregler, der gør sig gældende.
Vi har ikke ændret et komma i, hvad der skal til for at blive tildelt asyl.
Det er præcis de samme ting, der skal til i dag, for at få asyl i Danmark, som der skulle til under den tidligere borgerlige regering.
Og der bliver jeg nødt til at fastholde, at selvfølgelig spiller en konflikt og situation som den i Syrien en afgørende rolle.
Det gør den også, i forhold til hvem der får mulighed for at blive familiesammenført, når de har fået asyl, fordi hvis der eksempelvis er en syrer, som har fået asyl i Danmark, så har han ret til familiesammenføring, og dermed vil der også komme en ægtefælle.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-04-30:
Tak for svaret.
Hvis vi går tilbage til 2007, så var der i Odense 579 ansatte, og i 2014 var det faldet til 530.
For Københavns tilfælde: 494, der så steg til 520.
Så mens det er faldet i Odense, er det steget i København, og det skyldes jo bl.a., at man har købt Teglholms Allé, man har oprettet NEWS og en række andre tiltag.
Det betyder, at Odense på sigt vil blive tømt for indhold, og at det er København, der mere og mere vil være hovedsædet for aktiviteterne.
Det vil så også betyde, at mediebalancen vil blive tippet endnu mere, så alt bliver centraliseret i København.
Det er vi altså nogle stykker ude i provinsen der er kede af.
Vi kæmper jo hårdt for vores regionale TV 2-stationer.
Vi kæmper også hårdt for, at DR skal opgradere deres regionale tv-stationer.
Det er bare svært, når der ikke bliver levet op til de forudsætninger, som vi har lagt ind i aftalen.
Jeg er lidt ked af, at ministeren ikke går lidt hårdere til TV 2, for sådan som det står i aftalen fra 2011, medieaftalen fra 2011 til 2014, så står der, at det præciseres, at selskabets hovedsæde og centrale nyhedsredaktion skal placeres i Odense.
Det betyder, at der samlet set ikke må ske en yderligere forskydning af koncernens aktiviteter fra Odense til København.
Og det er jo samlet set sket.
Så vil ministeren ikke arbejde for, at Odense atter bliver hovedsædet, og at hovedvægten af aktiviteterne bliver lagt f.eks. i Odense?