Sophie Løhde (V), 2013-04-04:
Med lovforslaget her foreslår regeringen at indføre et forbud mod salg af løs snus i Danmark.
Det interessante ved det er imidlertid ikke, hvad man rent faktisk kan læse sig frem til i regeringens lovforslag.
Nej, man må sige, at det interessante snarere er alt det, som regeringen åbenbart har glemt eller i hvert fald ikke har ønsket skulle fremgå af bemærkningerne til lovforslaget.
Godt nok oplyser regeringen, at Europa-Kommissionen med en åbningsskrivelse har indledt en traktatkrænkelsessag mod Danmark, fordi salg af løs snus i dag er tilladt, ligesom det i øvrigt oplyses, at det er Kommissionens vurdering, at salget af løs snus er i modstrid med tobaksvaredirektivets artikel 8. Af lovforslaget fremgår det imidlertid ikke med et eneste ord, hvorvidt regeringen rent faktisk er enig med Kommissionens opfattelse af fortolkningen af direktivet.
Hvad er så det nærmeste, vi kommer noget, der bare ligner, at regeringen forholder sig til det centrale spørgsmål, nemlig hvorvidt den her regering – i modstrid med mange års fortolkning under skiftende danske regeringer – pludselig deler Kommissionens opfattelse eller ej?
Ja, det nærmeste, vi kommer, er, når regeringen skriver, at den ønsker at bringe den danske retstilstand i overensstemmelse med direktivets artikel 8.
Det må altså forudsættes, at regeringen så også rent faktisk deler Kommissionens fortolkning.
I forhold til lovforslaget er det imidlertid bare et stort åbent spørgsmål, hvordan regeringen er kommet frem til den her helt nye forståelse af direktivet, i modstrid med det der har været forståelsen i over 20 år.
Det fremgik dog også af en af præamblerne til det her direktiv – direktiv nr. 41, for at være helt præcis – og jeg citerer: Dette forbud omfatter dog ikke traditionelle tobaksvarer, som indtages oralt, og som fortsat er undergivet de bestemmelser i direktiv fra 1989, som ændret ved nærværende direktiv, der gælder for røgfrie tobaksvarer. En ændring på det her område, såvel i 1992 som i 2001, ville altså have krævet både en specifik forhandling samt en udtrykkelig og præcis hjemmel.
Det har ikke været ikke tilfældet.
Ministeren oplyser også i et andet svar, at da sagen i sin tid blev forelagt Folketingets Europaudvalg i 2000, var det også den daværende regerings opfattelse, at EU-forbud mod markedsføring af visse typer oral tobak var uændret – og jeg gentager: uændret – i forhold til direktivet fra 1989, som så blev ændret igen med direktivet i 1992.
Eller sagt med andre ord: Folketinget har aldrig udtalt støtte eller givet mandat til et forbud mod salg af løs snus, og ingen dansk regering uanset partifarve har nogen sinde haft den forståelse, at Danmark har implementeret direktivet forkert.
Tværtimod blev det under forhandlingerne i Folketingets Europaudvalg konsekvent påpeget, at direktivet fra 2001 ikke påvirkede mulighederne for at sælge løs snus i Danmark.
Lad mig slå fast, at vi i Venstre ikke kan støtte et forbud.
Hvis det måtte komme så vidt, at vi i Danmark så senere måtte blive dømt, så siger det sig selv, at vi skal bringe dansk ret i overensstemmelse med EU-retten.
Til gengæld har jeg i dag en forventning om, at ministeren fra talerstolen vil redegøre for, hvad det præcis er, der har ændret sig, siden absolut ingen regering overhovedet – hverken i 1992, hvor det oprindelige tobaksvaredirektiv blev ændret, eller i 2001, hvor det nuværende direktiv blev vedtaget – er kommet frem til den forståelse af direktivets rækkevidde, som regeringen nu pludselig er kommet frem til, og som gør, at regeringen ser sagen i et fuldstændig nyt lys med en fuldstændig ny forståelse af direktivets rækkevidde i forhold til salg af løs snus.
Hvad er det for nogle nye omstændigheder, som kan begrunde den her nyfortolkning, ud over at Europa-Kommissionen nu pludselig har ændret opfattelse og 20 år efter sender en åbningsskrivelse til Danmark?
Hvorfor er det, at Folketinget ikke forud for vedtagelsen af direktivet er blevet orienteret om, at Danmark ville påtage sig en forpligtelse til at forbyde salg af løs snus?
Hvorfor er Folketinget faktisk blevet oplyst om det stik modsatte?
Endelig er der det nok så centrale spørgsmål: Hvad mener regeringen egentlig selv?
Går regeringen ind for et forbud, eller lægger man sig bare fladt ned for Kommissionen på grund af åbningsskrivelsen og dermed truslen om en traktatkrænkelsessag og risikoen for en dom ved EU-Domstolen?
Og endelig: Vil ministeren i dag tilkendegive, at regeringen naturligvis vil arbejde for at fastholde den hidtidige fortolkning af tobaksvaredirektivet over for Kommissionen og dermed også loyalt arbejde for de synspunkter, som et flertal i Folketinget allerede har tilkendegivet i en udtalelse vedrørende den nye revision af tobaksdirektivet?
Af udtalelsen fremgår det klokkeklart, at et flertal her i Folketinget ikke kan støtte et forbud mod markedsføring af snus uanset indpakning i forhold til de videre forhandlinger om revisionen af det eksisterende direktiv?
De spørgsmål har jeg en forventning om at ministeren er i stand til at redegøre for, nu hvor det har været lidt vanskeligt at få et sagligt og fagligt beslutningsgrundlag for den her sag ud fra de meget, meget sparsomme oplysninger, som er indeholdt i bemærkningerne til det her lovforslag, som jeg på den baggrund kan meddele, at Venstre ikke agter at støtte.