runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2007-02-20:
Formanden er tilgivet.
Tak for svaret.
Jeg synes nu alligevel, at ordføreren viger lidt udenom, for det, der jo er det centrale, er, at sidste gang vi debatterede det her – fuldstændig det samme spørgsmål – vendte Socialdemokraterne fingeren nedad.
Nu vender Socialdemokraterne fingeren opad, og jeg synes, det er utrolig godt, at det går i den retning.
Jeg ville være glad, hvis vi kunne få nogle flere opadvendte socialdemokratiske tommelfingre, når vi ønsker at sikre forbrugerrettigheder frem for EU's indre marked.
Det er faktisk kernen i en lang række af de beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti fremsætter om forbrugersundhed, om sundhed, om miljø og andre områder.
Og der er det, at jeg bare i min naivitet spørger: Kan man så forvente, at den positive holdning, der i dag tilkendegives af Socialdemokratiet, men altså ikke blev tilkendegivet for et år tilbage, også vil bredes ud på andre områder til gavn for forbrugerne, til gavn for danskerne?
Mette Gjerskov (S), 2007-02-20:
Jeg vil starte med at sige meget klart, at vi ikke har sagt, at det her var i strid med EU-reglerne.
Vi har sagt, at der kunne være nogle problemer.
De problemer har vi kigget på.
Og vi er nået frem til den konklusion, at det her ernæringsmærke ikke vil være i strid med EU-reglerne.
For det eneste, det handler om, er jo, at man skal afveje det i forhold til den sundhedsfordel, der kan ligge i ernæringsmærket.
Og vi ser altså et stigende fedmeproblem.
Når vi for 10 år siden talte om ernæring, var det noget med de sultende børn i Afrika.
I dag er det noget, mennesker i Danmark dør af – mere end 1.000 mennesker, faktisk 1.350 om året, dør af fedmerelaterede sygdomme.
Det er en udvikling, som vi ikke har kunnet vende.
Alle mulige vejledninger om seks stykker frugt om dagen, og hvad ved jeg – lige fedt har det hjulpet.
Vi bliver nødt til at gøre noget.
Det er der, vi er nu.
Vi mener klart, at ernæringsmærket er en løsningsmulighed.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-02-20:
Sidst det her forslag blev behandlet, var i samlingen 2005-06, det er godt et års tid siden, og da sagde den socialdemokratiske ordfører, at det her ville være i strid med EU-reglerne.
I dag siger den socialdemokratiske ordfører, at det ikke er i strid med EU-reglerne.
Alt andet lige
må det være en ændring.
Jeg hilser den velkommen, for det må jo vidne om lidt mere mod og mandshjerte hos Socialdemokraterne, at selv om forslaget sådan set er det samme, så er man lidt mere interesseret i forbrugersikkerhed nu, end man var for 1 år siden, hvor man satte EU-reglerne over forbrugersikkerheden.
Nu gør man det omvendte, ligesom vi i Dansk Folkeparti altid har gjort.
Derfor vil jeg sådan set
bare spørge: Er det en linje, vi kan forvente vil blive udbredt til en række andre områder?
Jeg mener, inden for de sidste par måneder har vi jo forringet en lang række regler her i Folketinget på grund af EU-krav – markedsføringsloven har f.eks. været oppe, og der har også været nævnt en række andre sager.
Er det sådan, at den ændring, som Socialdemokratiet nu bringer på banen, kan forventes at blive overført til alle mulige andre områder, sådan at vi rent faktisk kan samarbejde om, at hensyn til mennesker, hensyn til forbrugersikkerhed, hensyn til sundhed, skal stå over EU?
Mette Gjerskov (S), 2007-02-20:
Det er ikke noget med at melde sig ud, kan jeg høre ordføreren sige, nu da hans mikrofon er blevet slukket.
Det er jeg da glad for at høre, for vi bakker fuldt ud op om EU fra Socialdemokratiets side.
Vi mener ikke, at det kommer til nogen sag.
Det er ikke nødvendigt, det kommer ikke til nogen sag.
Det her ligger inden for EUreglerne, så det er ikke nødvendigt.
Derfor vil vi ligesom med alle mulige andre forslag være parate til at gå meget konstruktivt ind i de juridiske debatter om det her.
Vi mener ikke, at det er noget problem, men vi tager gerne drøftelsen med regeringen, vi hører, at regeringen er meget bekymret.
Vi mener bare, at det er, fordi den er en lille bitte smule forsigtig, og det er ikke nødvendigt.
Det er slet ikke nødvendigt i den her sag.
Christian H. Hansen (DF), 2007-02-20:
Så langt var jeg godt klar over Socialdemokratiet ikke var kommet.
Så det var jo en måde at slippe lidt uden om spørgsmålet på.
Det, det egentlig handler om, er jo, at vi har en situation, hvor man åbenbart i Socialdemokratiet har fundet ud af, at det kan man godt – det har vi vidst i Dansk Folkeparti længe, det gjorde vi allerede under den sidste debat; da nævnte vi det.
Trods det sagde Socialdemokratiet, at der var nogle problemer.
Og så har vi en minister og selvfølgelig sikkert også nogle embedsfolk fra ministerens side, der siger, at vi har nogle klare problemer her.
Så er det, at mit spørgsmål er: Er Socialdemokratiet klar til at indføre et nationalt mærke og efterfølgende tage en sag ved EF-Domstolen?
For det er jo der, vi kan ende.
Det er man klar til?
Ja eller nej.
Mette Gjerskov (S), 2007-02-20:
Hvis det, Dansk Folkeparti spørger om, er, om vi vil melde os ud af EU, hvis vi skulle få en sag på halsen om ernæringsmærket, så vil jeg sige til ordføreren, at jeg ikke engang kan forstå, hvorfor han spørger, for det vil vi naturligvis ikke.
Det, vi forholder os til, er den her traktat, som den danske befolkning har stemt igennem.
I den traktats artikel 30 står der, at hvis borgernes sundhed er truet, så vejer det tungere end varernes frie bevægelighed.
Det er det, vi forholder os til.
Vi er ikke ude på at bryde EU-reglerne, for det mener vi ikke er nødvendigt.
Vi mener, at vi med traktaten i hånden kan indføre et dansk ernæringsmærke.
Christian H. Hansen (DF), 2007-02-20:
Det er egentlig rart at høre Socialdemokratiet i dag i forhold til sidst, vi havde debatten i Folketingssalen.
Det her forslag er jo et af dem, hvor man lige har støvet lidt af og nok har rettet et par ord, og så er det genfremsat, som vi kalder det.
Men da blev det faktisk sagt fra Socialdemokratiets side, at et af problemerne, der netop var med det her forslag, var forholdet til de EU-regler, der findes på området.
Nu kan jeg forstå, at Socialdemokratiet har brugt tiden, der er gået siden, på at finde ud af, at der sådan set ingen problemer er her.
Trods det hører vi så en minister sige, at der er problemer.
Er Socialdemokratiet – det synes jeg vi skal have bekræftet i dag – villig til, hvis det viser sig, at der virkelig er EU-retlige problemer på det her område, at sige: Fint, så tager vi en sag, og så gør vi op med EU?
Fttmo055.fm Page 4038 Friday, June 15, 2007 1:58 PM
Ja eller nej.
Kurt Kirkegaard (V), 2007-02-20:
Vi skal jo se det i det lys, at vi indgik aftalen om frivillighed på området.
Vi hylder stadig væk det princip, at vi skal forsøge at få det her indført på det danske marked ud fra frivillighedsprincippet.
Derudover arbejder vi jo hårdt på, hvilket også vores minister har sagt, at få det indført også på EU-plan, så vi kan få det indført i hele Europa.
Der skal ingen tvivl herske om, at vi selvfølgelig ser nogle fordele i det her.
Men vi holder fast ved, at vi vil gøre det i fællesskab med EU.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-02-20:
Det forstår jeg sandelig godt.
Jeg tror, at vi alle sammen køber varer ikke bare fra EU, men fra hele verden, og det er jo en af de gode ting ved globaliseringen.
Men kunne det så ikke være en fornuftig holdning at indtage, at Danmark skulle gå foran og sige: Nu kan vi faktisk lave en fornuftig løsning på det her, fordi EU jo tøver, EU nøler, og man har talt om det her i mange år?
Kommissionen har jo arbejdet med det her i lang tid.
Kunne det så ikke for Danmarks vedkommende være på tide at sige: Nu er problemerne med fedme og med andre sundhedsspørgsmål på grund af forkerte fødevarer, som i øvrigt bliver pumpet med alle mulige skadestoffer på grund af EU's regulering, så store, at vi simpelt hen må have en ordning, så danske forbrugere i hvert fald kan se, hvad de putter i munden?
Der må EU's tøven altså ikke stå i vejen.
Kan ordføreren ikke godt se, at det ville være en rigtig vej at gå for et land som Danmark?
Nu ved jeg jo, at hr. Kurt Kirkegaard går meget op i EU-spørgsmål og EU-samarbejdet.
Jeg husker også, at vi har været til WTO-møder sammen, så frihandel ligger også hr. Kurt Kirkegaard meget på sinde.
Det er måske det, som spiller ind, når Venstre så klart melder ud, at det her vil være en teknisk handelshindring.
Jeg kunne alligevel godt tænke mig, om ikke hr. Kurt Kirkegaard kunne sige lidt om, hvordan han ser på artikel 30-undtagelserne om hensyn til liv og sundhed.
For når det direkte er indskrevet i traktaten, at man jo på de områder må have lov til at lave ordninger, som altså kan være lidt hindrende for varehandelen, kunne man så ikke godt forestille sig, at det rent faktisk ville føre til, at det her ikke ville være i strid med EU-retten, og at man rent faktisk godt kunne sætte mennesker før juraen, mennesker før EU i det her tilfælde, og at det måske i virkeligheden var Venstre og regeringen, som var lidt for fokuserede på juraen, snarere end at det var de øvrige partier, der var galt på den?
Kurt Kirkegaard (V), 2007-02-20:
I ordførerens fravær skal jeg læse ordførertalen op, og jeg vil allerede her til en begyndelse sige, at Venstre ikke kan støtte forslaget om et obligatorisk normalt ernæringsmærke.
Det kan vi ikke, da et sådant mærke ganske enkelt ville være i strid med EU-lovgivningen på området.
Det er vigtigt at holde sig for øje, at de ret så stramme EU-regler er blevet til for at forhindre, at landene sætter tekniske handelshindringer op og dermed kan skabe en dyrere vare for forbrugerne.
I samme øjeblik skal man også huske på, at regler, der tilsyneladende ser godt ud i Danmark, måske ikke er det i praksis for øvrige europæiske lande, og at vi skal være varsomme med at påbegynde en vej, hvor alle EU's lande indfører specielle regler, der kan være skadelige for andre EU-lande.
I Venstre tager vi Danmarks medlemskab af EU meget alvorligt, og jeg synes derfor, at det er dybt problematisk, når man i dagens aviser kan læse, at Socialdemokraterne, som traditionelt står vagt om EU's lovgivning, nu flirter med at gøre op med alt, hvad partiet har stået for.
B 79 er en genfremsættelse, og sidst vi behandlede forslaget, sagde den daværende ordfører for Socialdemokratiet: Der er nogle problemer ved forslaget, som Enhedslisten har fremsat, i forhold til EU-reglerne, der findes på området.
Der skal ikke herske tvivl om, at vi i Venstre er store tilhængere af at indføre en ernæringsmærkning i første omgang som en frivillig ordning i Danmark, men så snart det er muligt så gerne en obligatorisk mærkning på EU-plan.
Jeg var derfor også meget skuffet, da især detailhandelen sidste år afviste at benytte de mærker, som den daværende familie- og forbrugerminister fremlagde.
Et mærke, der efter Venstres mening Fttmo055.fm Page 4036 Friday, June 15, 2007 1:58 PM er særdeles godt og overskueligt og derfor meget anvendeligt for alle danske forbrugere.
Jeg skal derfor opfordre Folketingets EU-venlige partier til at stemme imod Enhedslistens forslag og til gengæld samarbejde med Venstre og Det Konservative Folkeparti om at få industrien og detailhandelen til at benytte det allerede fremlagte ernæringsmærke, som er virkelig godt, og som ville kunne indføres som en frivillig ordning.
Som det allerede er sagt i indledningen, kan Venstre ikke støtte forslaget.
Svend Auken (S), 2007-02-20:
Det er vi enige med Kommissionen i, og derfor er vi også enige med Kommissionen i, at der skal gives regler på området; sådan forstod jeg ministeren.
Vi er også enige med Kommissionen i, at der skal være en større folkelig forståelse for det europæiske samarbejde, og tror ministeren, at Kommissionen på den baggrund vil rejse en sag for at forbyde Danmark eller andre lande at fortælle deres borgere, hvad fødevarerne indeholder, indtil der bliver givet fællesregler?
Tror man virkelig det?
Jeg tror det ikke.
En anden ting er, at hvis sagen kommer for EF-Domstolen, er der ikke noget fortilfælde.
Ministeren nævnte heller ikke noget fortilfælde, og tror ministeren, at domstolen vil underkende et land, når Kommissionen selv har erklæret, at der er behov for fælles regler på området, og har oplyst, at disse oplysninger er nødvendige for at bekæmpe fedmeproblemet i det pågældende land, og at disse regler vil forsvinde, så snart Kommissionen og de øvrige institutioner har gennemført fælles regler?
Jeg nævner ...
Kurt Kirkegaard (V), 2007-02-20:
Det er jo sådan, at det også i ernæringsmærkesammenhænge er af stor betydning for den danske detailhandel og ikke mindst for de danske forbrugere, at vi kobler os sammen med det store Europa, hvor vi ser en fordel i at have fælles normer og regler på også ernæringsmærkeområdet.
Elisabeth Geday (RV), 2007-02-20:
Jeg må jo sige til hr. Per Ørum Jørgensen, at jeg da er rimelig rystet over, hvad det er, ordføreren står og siger fra talerstolen, for sådan som ordføreren præsenterer det, får han det jo til at se ud, som om det skulle være til diskussion, om man skal overholde internationale konventioner så som menneskerettighederne eller de ILO-konventioner, som Danmark har tilsluttet sig.
Der kan da ikke være så meget diskussion.
Jeg synes da, at Enhedslisten på forbilledlig vis her har foreslået, at man skal lave en etisk mærkningsordning, som baserer sig på nogle konventioner, som Danmark allerede i alle mulige andre sammenhænge er forpligtet til at overholde.
Hvori består diskussionen?
Det forstå jeg simpelt hen ikke.
Jeg kan ikke forstå, at der kan være en diskussion omkring etik, hvis det, Enhedslisten efterspørger, er et mærke, som sikrer, at virksomhedernes leverandører og underleverandører overholder ILO-konventionerne og FN's menneskerettigheder.
Det kan hr. Per Ørum Jørgensen da vel heller ikke være uenig med mig i.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-02-20:
Det er jo et ganske interessant beslutningsforslag, som Enhedslisten her fremsætter.
Jeg har bemærket på retorikken i løbet af debatten fra Enhedslisten, at man med beslutningsforslaget forsøger at drage en hel del paralleller til de mærker, vi kender, Svanen og Blomsten og andre mærker, som jo absolut er ganske positive for det danske samfund.
Jeg synes, der er en væsentlig forskel.
Her er der tale om nogle konkrete ting, der er knyttet til produkterne, men så snart det drejer sig om etik, bliver det jo alt andet lige lidt vanskeligere, netop fordi, som flere andre ordførere jo også har været inde på, at etik jo er sådan en lidt svær størrelse at definere.
Hvis etik er det, det her mærke skal baseres på?
Nu er der jo ingen tvivl om, vil jeg næsten tro, at Enhedslisten måske ikke har været helt tilfreds med den dom, vi så ved EU's Menneskerettighedsdomstol sidste år om foreningsfrihed, hvorefter man kan sige, at arbejdstageren ikke kan tvinges ind i en bestemt fagforening.
Det går jeg ud fra var en dom, som Enhedslisten måske ikke sådan etisk syntes var korrekt.
Det kan man jo så svare på.
Er det så den etik, som Enhedslisten baserer sig på, der er gældende, eller er det den etik, som f.eks. jeg, som synes, det var en god dom om foreningsfriheden, bygger tingene på?
Det synes jeg egentlig er et ganske godt eksempel på, at etik jo er en vanskelig størrelse at putte i en kasse.
Så vil jeg også sige, at jeg er lidt skeptisk med hensyn til, om det her nu kan praktiseres.
Ud fra devisen om, at staten ved bedre osv., som vi jo kender fra Enhedslistens tilgang til de ting, tror jeg faktisk, at de forbrugere, som reelt har en interesse på forskellige fronter – det er jo forskelligt fra person til person, hvad man lægger vægt på – også kan søge den information på det her område.
Når det så er sagt, står vi selvfølgelig ved de grundlæggende rettigheder.
Vi står selvfølgelig ved, at vi har tilsluttet os ILO's konventioner og respekterer FN's menneskerettighedserklæringer osv. osv. osv., det er jo ikke det, der er spørgsmålet.
Men det er altså et tungt apparat, der er lagt op til med det her beslutningsforslag, og på den baggrund kan vi fra konservativ side ikke støtte forslaget.
Colette L. Brix (DF), 2007-02-20:
Jamen det er jo ikke så vanskeligt, for hvis det er en frivillig ordning, om man selv melder sig ind i sådan en ordning, og der er nogle kriterier, man står inde for, så er det sådan set ikke problemet.
Problemet er jo, hvis Forbrugerstyrelsen skal ud og undersøge f.eks. 1.000 leverandører på det her globaliserede marked og finde ud af, om tingene nu foregår korrekt.
Vi skal jo vide, hvad det er, vi er oppe imod.
Etik, som der blev sagt før i salen her i dag, er mange, mange ting.
Fttmo055.fm Page 4018 Friday, June 15, 2007 1:58 PM
Og det er en af de ting, der også bekymrer en lille smule.
Det er ikke så enkelt endda.
Vi har to mærker i forvejen.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Vi er indstillet på at diskutere spørgsmålet, om det eventuelt kan kobles til Svanen og til de eksisterende miljømærker.
Det er vi med på at overveje.
Jeg vil bare sige, at det selvfølgelig skal være frivilligt.
Vi kunne godt tænke os på sigt, at det blev lovgivningsmæssigt, at man siger, at man skal overholde ILO's konventioner, men i første omgang må det naturligvis være frivilligt.
Der skal være mulighed for, at en fagforening i Indien kan maile til Danmark, eller hvor nu det mærkes kontor ligger, og sige: Hov, det, vi ser her, er i modstrid med det, mærkets krav opstiller.
Er ordføreren ikke enig i det?
Der skal være en kontrolmulighed.
Colette L. Brix (DF), 2007-02-20:
De overvejelser, Dansk Folkeparti har gjort sig, er med hensyn til de to mærker, hvor vi selv også har været inde over som politikere.
Blomsten er, så vidt jeg ved, europæisk, og Svanen er nordisk, og så kan det ikke være så svært at sige, at der jo er lavet optakt til alt det her.
Hvorfor ikke bruge noget af det, vi har, i stedet for at vi altid skal efterlyse, og så skal der noget nyt til?
Og så igen: En meget vigtig ting er, at det skal være en frivillig ordning, og det er der jo også lagt op til.
Det skal være en frivillig ordning, man laver.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Jeg havde ellers skrevet på mit papir, at jeg skulle takke Dansk Folkeparti for det konstruktive bidrag til debatten, og sådan hørte jeg nu også det meste af oplægget, selv om konklusionen var negativ.
Jeg synes, vi i udvalgsarbejdet skal kigge på de spørgsmål, der er rejst af Dansk Folkeparti.
Derfor et uddybende spørgsmål, for vi har selv været inde over det: Skal man kombinere økologimærket med et arbejdstagerrettighedsmærke?
Det er en meget relevant diskussion.
Så har vi også kun ét mærke.
Vores bekymring har gået på, at der mange steder i den tredje verden, hvor vi gerne vil have bedre arbejdstagerrettigheder, vil være problemer med at forlange, at de også skal kunne opfylde de meget skrappe krav til økologi.
Det er det ene problem.
Det andet problem er, at økologi jo knytter sig til fødevarer, hvorimod langt de fleste af de problemer, vi har her, i høj grad knytter sig til tøj og til granit og til andre ting, som ikke falder ind under økologimærket.
Derfor er vi altså endt med at foreslå et nyt mærke.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre ordførerens overvejelser i den retning.
Colette L. Brix (DF), 2007-02-20:
Først og fremmest er det en frivillig ordning, der med forslaget lægges op til, og det mener vi er en helt nødvendig betingelse, når det drejer sig om mærkningsordninger.
Det skal være forbrugernes krav, der står i centrum for udviklingen.
Derfor skal indholdet af en sådan mærkningsordning også fastlægges i dialog med brancherne.
Faktisk skal brancherne være den primære inspirationskilde til, hvad en mærkning skal indeholde.
Sagt helt enkelt, hvis det er rentabelt at være med i en mærkningsordning, så skal virksomhederne nok finde ud af at bruge den.
Fttmo055.fm Page 4017 Friday, June 15, 2007 1:58 PM
Der har rent faktisk været overvejelser om at lade etiske kriterier indgå på visse markeder i de til dato eksisterende mærkningsordninger Svanen og Blomsten, men man er indtil videre endt i en blindgyde med en meget enkel forklaring: kontrolopgaven.
Dansk Folkeparti har noteret sig de initiativer, som er foreslået i beslutningsforslaget, men vil blot bemærke, at hvis de krav skal overholdes, bliver prisen altså høj.
Det problem skal løses, før man seriøst kan gå videre med sådan et forslag.
Derudover vil jeg gerne fra Dansk Folkepartis side understrege, at skal der være etiske kriterier i en mærkningsordning, skal det ske inden for de eksisterende ordninger.
Derudover mener Dansk Folkeparti, at der i debatten om etiske mærkningsordninger skal være en forståelse for, hvad forbrugerne nøjagtig lægger vægt på i spørgsmålet.
Der er jo stor forskel på etik i bilvask og etik på markedet for legetøj.
Med disse kommentarer vil Dansk Folkeparti meddele, at vi ikke kan støtte dette forslag.
Mette Gjerskov (S), 2007-02-20:
Jeg synes, at vi som forbrugere skal kunne vælge varer, der er produceret under forhold, der tager hensyn til miljøet, tager hensyn til menneskerettighederne, tager hensyn til vores fælles klima og ikke mindst tager hensyn til arbejdstagerrettighederne.
Når vi køber ind, er varerne sjældent produceret lige henne om hjørnet.
Vores sko er måske lavet i Indonesien, stoffet til vores tøj er vævet i Kina, og vi køber friske blomster fra lande i Afrika.
Globaliseringen er kommet for at blive, og det er på mange måder godt.
Men når vi i tv ser skrotskibe på en strand i Indien, hvor asbesten bliver hældt i havet, og hvor arbejdere i bare tæer og sandaler skal håndtere tonstunge skrotdele, så har vi et problem, og så har verden et problem.
Det er en frivillig mærkningsordning i stil med Svanen og Blomsten, som vi kender, og den skal baseres på ILO's konventioner og på FN's menneskerettighedserklæring.
I WTO arbejder vi for det, i EU, i forbindelse med indgåelse af bilaterale handelsaftaler, i udviklingspolitikken.
Lad mig slå fuldstændig fast: I Socialdemokratiet går vi ind for fair trade snarere end free trade.
Vi mangler på det her område – det synes jeg den tidligere ordførers tale bar tydeligt præg af – at regeringen påtager sig et ansvar, at vi i Danmark som et af verdens rigeste lande påtager os et ansvar for arbejdstagerrettighederne for de mennesker, der har de arbejdspladser, som vi har outsourcet, fordi der ikke var nogen i Danmark, der ville påtage sig dem.
Vi må samtidig sige, at vi jo kan se, at Enhedslisten ikke helt har forholdt sig til de økonomiske og juridiske elementer, som naturligvis skal være på plads, inden man vedtager sådan et forslag.
Vi har f.eks. brug for at vide, hvad det her etikmærkenævn og -sekretariat vil koste.
Hvordan skal det finansieres?
Hvem skal vurdere, om en virksomhed overholder konventionerne?
Hvordan skal det kontrolleres?
Der lægges jo op til en kontrol hele vejen ud i kæden af underleverandører osv.
Der er en lang række ting, vi gerne vil have kigget på, men vi vil gerne se på det her område.
Vi vil gerne se på, om det måske er en mærkningskommission, der skal nedsættes.
Vi vil gerne arbejde for, at man får lavet en ordentlig og solid mærkningsordning både på det nordiske plan, på EU-plan og for den sags skyld også på globalt plan.
Så min konklusion er, at vi går positivt ind i udvalgsbehandlingen, hvis der er behov for nogle væsentlige undersøgelser, inden vi tager endelig stilling til forslaget.
Men vi synes, det ville være vældig, vældig positivt, hvis ikke kun danske forbrugere, men forbrugere i f.eks. hele EU kunne få en mulighed for at gå ned og købe varer, som rent faktisk tager hensyn til arbejdstagerrettigheder i verden.
Elisabeth Geday (RV), 2007-02-20:
Nu ved jeg ikke, om det er fru Inger Beinov Støjberg bekendt, at man jo godt kan have noget, som opererer i privat regi, men er anerkendt af et internationalt eller et nationalt organ, og det er lige præcis det, som jeg i hvert fald efterspørger.
Jeg efterspørger, at vi kan få et anerkendt fair trade-mærke, som forbrugerne kan læne sig op ad, gerne for mig et europæisk anerkendt fair trade-mærke.
Så det, der er brug for, er jo f.eks., at EU vedtager nogle fælles kriterier for tildeling af et fair trade-mærke.
Kunne Venstre så, nu da man ikke vil give tilsagn om at gøre det, som Europa-Parlamentet ellers har foreslået, bakke op om sådan Fttmo055.fm Page 4016 Friday, June 15, 2007 1:58 PM et forsøg på at vedtage nogle fælles EU-kriterier for fair trade-mærket?