runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Andersen (V), 2011-12-21:
Tak for det.
Jeg vil starte med at slå fast, at vi i Venstre mener, at det altid skal kunne betale sig at arbejde, at det altid skal kunne betale sig at yde en ekstra indsats.
Det skal kunne betale sig at stå op om morgenen, tage bussen, tage på arbejde, betale for at spise i kantinen, tage bussen hjem igen, altså så man har et økonomisk incitament for at gøre det.
Det her lovforslag handler bl.a. om at fjerne loftet over kontanthjælpen, og det betyder jo, at hvis man er et kontanthjælpspar, skal den ene ud at finde et job, der giver en månedlig indtægt på 29.600 kr., for at det kan betale sig at arbejde.
Vi finder, at det er ganske urimeligt og ganske mærkværdigt, at et flertal i dette Ting nu ønsker at fjerne loftet over kontanthjælpen, og vi kan forstå, at der også blandt regeringspartiernes medlemmer er nogle, der finder det her problematisk – fru Marianne Jelved har jo udtalt, at hun finder det særdeles problematisk, at det forholder sig således.
Regeringen lægger op til at bruge 560 mio. kr. stigende til 657 mio. kr. i 2015 på at finansiere, at man bl.a. fjerner loftet over kontanthjælpen.
Og hvad betyder det så?
Det betyder, at arbejdsstyrken vil blive reduceret med 2-3.000 fuldtidsstillinger.
Er det dét, vi har brug for i denne tid?
Nej, det er det ikke.
Vi skal i den modsatte retning; det skal altid kunne betale sig at arbejde.
Vi har jo haft en længere debat om dette emne.
Kontanthjælpsmodtageren Carina har været inddraget.
Det var bare ét eksempel på, hvordan medlemmerne af regeringspartiet SF ønskede at vise, hvordan det var at leve af kontanthjælp.
Vi husker alle historien: Carina havde 15.000 kr. til sig selv hver måned i rådighedsbeløb.
Hvad angår kontanthjælpsparret, vil det jo med fjernelsen af loftet af kontanthjælpen være således, at dette par efter at have betalt skat, boligudgifter og daginstitution har 14.735 kr. som rådighedsbeløb hver eneste måned.
Jeg vil sige, at der er mange familier i det her land, for hvem 14.735 kr. i rådighedsbeløb er ganske mange penge, også selv om man arbejder.
Så jeg synes, at regeringspartierne burde overveje, om ikke de skulle trække det her lovforslag.
Signalet har jo været, at det skulle kunne betale sig at arbejde, at vi skulle gøre op med krævementaliteten i det her land, men hvad er der kommet ud af det?
Det er ord, ord og ord, og så vil man i dag stemme et lovforslag igennem, som går i den fuldstændig modsatte retning.
Så jeg vil bare anbefale, at regeringspartierne trækker dette lovforslag.
Christian Juhl (EL), 2011-12-21:
Så slap den jo ud: Det er dem, der kommer til landet, man tænker på.
Jeg tænker nu, at den her regel gælder alle danskere, og derfor skal vi sørge for, at man kan leve et ordentligt liv, uanset hvor man befinder sig og om man har ret til arbejde eller ej.
Der vil jeg høre, om ikke det er Dansk Folkepartis politik, at de svageste i samfundet skal have det noget bedre, og at det er dem, der er rigtig, rigtig langt nede i indtægt – f.eks. kontanthjælpsmodtagere – vi skal satse på skal have det noget bedre.
Eller har hr. Bent Bøgsted fuldstændig glemt, at hans program netop siger, at man skal arbejde for de ringest stillede i samfundet?
Bent Bøgsted (DF), 2011-12-21:
Jamen det er da helt klart, at vi selvfølgelig skal arbejde for at få de svage ud i job, men det gør man altså ikke med den politik, Enhedslisten lægger for dagen.
Den debat tager vi senere i dag – nu hvor Enhedslisten egentlig går ud og lukker arbejdspladser med de afgifter, de er med til at lægge på.
Det er netop de job, de svage skulle kunne få, men det kan de ikke med den politik, Enhedslisten fører.
Så det er bare det der med, hvordan man holder julefred med god samvittighed, når man har været ude at lukke nogle af de arbejdspladser, som de svage kunne have fået – og det er dem, hr. Christian Juhl siger man skal hjælpe.
Deres mulighed for at få job bliver forsvindende lille med den politik, der bliver ført.
Dansk Folkeparti vil gerne stimulere, så man kan få et arbejde,
og vi vil også gerne lave en aktiv beskæftigelsesindsats, der kan hjælpe folk ude på arbejdsmarkedet, men man skaber ikke arbejdspladser i en krisetid ved at gå ud og pålægge erhvervslivet afgifter, så de arbejdspladser, de svage skal have, forsvinder.
Christian Juhl (EL), 2011-12-21:
Ordføreren tog ikke stilling til det, jeg spurgte om, nemlig om det var acceptabelt og o.k., at vi havde lønninger på 40-50 kr. i et samfund som vores, hvor vi kender prisniveauet, og om det er o.k., at der er nogle, der skal prøve at overleve på det.
Jeg kan forstå, at det også er o.k., at vi så laver et samfund som i USA f.eks., hvor nogle skal have to job for overhovedet at kunne overleve.
Hvis det er det samfund, som Liberal Alliance efterstræber, er det da dejligt at få klar besked om det, og så kan jeg da regne ud, at der er mange familier i Danmark, der ikke får nogen særlig glad og rar jul ved at tænke over, hvor målet er henne.
Danskerne er heldigvis ikke ligeglade med, hvor kontanthjælpsniveauet ligger, for danskerne ved godt, at alle kan komme i en situation, hvor man kommer i klemme, og at det ikke er sådan, at der er en overklasse af dygtige og så en underklasse af dumme.
Alle mennesker har en risiko for at komme på det her, og derfor skal det være ordentligt.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-21:
Jamen hr. Christian Juhl siger det jo selv, nemlig at mindstelønningerne på det danske arbejdsmarked er påvirket af, hvad overførselsindkomsterne er.
Når overførselsindkomsterne stiger, stiger mindstelønningerne, og så forsvinder der job, fordi der ikke er nogen arbejdsgivere, som tænker på profit, og det gør arbejdsgivere i et kapitalistisk samfund.
Derfor betyder det noget, når man sætter de her overførselsindkomster op.
Det er da meget sympatisk at gå til valg på, at man vil give folk flere penge.
Det er bare ikke særlig ansvarligt hverken ud fra et beskæftigelsesøjemed eller ud fra et socialt øjemed, fordi det presser folk ud af arbejdsmarkedet.
Christian Juhl (EL), 2011-12-21:
Mindstelønnen sættes efter, hvor høj overførselsindkomsten er, siger ordføreren.
Det er forkert.
Mindstelønnen sættes efter, hvor stærk fagforeningen er over for arbejdsgiverforeningen.
Det er sådan, vi regulerer løn i Danmark, og sådan har det altid været.
Derfor er mindstelønnen væsentlig højere end enhver social sats i Danmark.
Sådan er det; sådan er det bare.
En mindsteløn på 16.000 kr. findes ikke i nogen overenskomst i Danmark.
Men jeg vil spørge ordføreren: Er det sådan, at det er o.k., at vi har et arbejdsmarked, hvor nogle kan få 40-50 kr. – f.eks. folk fra Østeuropa og avisbude?
Er det det, de er værd, eller er det, fordi de ikke har en fagforening til at forsvare sig?
Er det sådan et samfund, vi skal have, hvor vi siger: Væk med fagforeningerne, og så ned på østeuropæisk løn – for så ikke at gå på kinesiske lønninger?
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-21:
Spørgeren må undskylde mig, men det er ikke seriøst at stå og sige, at vi ønsker, at lønningerne skal være som i Kina.
Vi ønsker at sænke skatten på arbejde.
Vi ved, at det er den sikreste vej til at skabe vækst – det er veldokumenteret af Velfærdskommissionen, Skattekommissionen og OECD – og det er det, vi ønsker.
Nej, vi har ikke økonomisk lighed som mål, for vi synes, det er noget vrøvl.
Vi vil have velstand.
Vi vil skabe arbejdspladser, vi vil gøre, at mennesker, som i dag er uden for arbejdsmarkedet, kommer ind i det fællesskab, for det betyder noget at være i et fællesskab.
Se nu på virkeligheden, se på det samfund, vi har skabt, hvor 25 pct. af befolkningen står uden for arbejdsmarkedet.
Er det sådan et samfund, som Enhedslisten ønsker?
Vi ved, at det medfører sociale problemer, vi ved, at børn af mennesker, som i lang tid har været på overførselsindkomst, selv har en større risiko for at ende på overførselsindkomst.
Finn Sørensen (EL), 2011-12-21:
Jamen jeg er glad for den her åbenhjertighed.
For det betyder jo, at hr. Joachim B. Olsens egentlige formål med det her, det har vi nu fået bekræftet, er at få presset lønningerne på det danske arbejdsmarked ned på et lavere niveau – ja, det skal længere ned end det, man har i Kina – og at vi, hvis vi havde fulgt den politik fuldstændig konsekvent, så ikke havde haft 200.000 arbejdsløse i det her land.
Der er noget at tænke over julen over, kammerater.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-21:
Det synes jeg faktisk jeg har svaret ganske fornuftigt på.
De job, der forsvinder, er lavtlønsjob, det er f.eks. lagerarbejderjob.
For når overførselsindkomsterne stiger, stiger de lønninger også, og på et tidspunkt siger arbejdsgiverne: Nu kan det ikke længere betale sig for mig at have de mennesker ansat til den løn.
Og så forsvinder jobbene.
Det er det, der er sket i Danmark gennem de sidste 50 år, der er forsvundet i hundredtusindvis af job, og det betyder, at de mennesker som før i tiden varetog de her manuelle job, i dag er på overførselsindkomst.
Så der forsvinder job på grund af det her.
Det er ikke noget, jeg finder på, det er veldokumenteret.
Det står f.eks. i det, som Velfærdskommissionen har skrevet.
De siger, at mindstelønningerne på det danske arbejdsmarked selvfølgelig er aftalebestemte, men at de er påvirket af overførselsindkomsterne.
Det er ikke noget, jeg står og finder på, man kan læse det, som Velfærdskommissionen har skrevet og se det; der står det.
Når man hæver overførselsindkomsterne, hæver man også de lave lønninger, og det betyder, at man presser folk ud, for der er ikke nogen arbejdsgivere, som er profitmaksimerende, der vil have folk ansat til en løn, de ikke er værd.
Finn Sørensen (EL), 2011-12-21:
Men når jeg er kommet herop, er det, fordi jeg gerne vil spørge hr. Joachim B. Olsen: Kan jeg nu ikke snart få at vide, hvad det er for nogle arbejdspladser, der lukker, fordi vi fjerner loftet over kontanthjælpen?
Jeg har spurgt om det flere gange under den her lange debat, og jeg har stadig væk ikke fået noget svar, men måske kan jeg få det nu.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-21:
Hvad er Enhedslistens svar på de problemer, som der er i det her samfund, med, at så mange mennesker står uden for arbejdsmarkedet, når vi nu ved, at det medfører sociale problemer at være på overførselsindkomst i lang tid?
Hvad er Enhedslistens svar?
Er det bare, at vi skal sætte lønningerne op.
Faktum er, at det betyder, at folk bliver presset ud i arbejdsløshed, for det er ikke alle mennesker, som kan levere arbejdskraft, som er en mindsteløn værd, og det betyder, at der forsvinder job.
Hvorfor er det sådan, at vi skal være det land i verden, hvor flest mennesker står uden for arbejdsmarkedet?
Hvad er det socialt ansvarlige i det?
Der er intet socialt ansvarligt i det.
Vi skal skabe et samfund, hvor det kan betale sig at gå på arbejde, hvor man bliver belønnet, når man er produktiv, hvor dem, som har de lavtlønsjob, som der nu engang er i Danmark, ikke føler, at de er til grin, fordi de får 1.000 kr. mere end dem, som ikke går på arbejde.
Jeg kan garantere spørgeren for, at der er mange af dem, som måske også kunne finde på at stemme på Enhedslisten, som er vrede over det her.
Det er i hvert fald mange af dem, som kan finde på at stemme på Socialdemokratiet, som er vrede over, at vi har et samfund, hvor man får så lidt ud af at gå på arbejde.
Per Clausen (EL), 2011-12-21:
Svaret på mit spørgsmål om, hvor langt kontanthjælpen skal ned, er altså, at det kan der ikke sættes nogen grænse for, for lavere kontanthjælp skal bruges til at presse lønnen ned.
Derefter skal lavere løn bruges som argument for yderligere at sænke kontanthjælpen, og sådan kan det fortsætte i al evighed.
Det er Liberal Alliances perspektiv i den her debat.
Jeg synes faktisk, at der er nogle af dem, som har støttet Liberal Alliance i den her debat, som skulle tænke over, at det faktisk er hensigten, at det er meningen.
Det her handler ikke om overførselsindkomster, om kontanthjælp.
Nej, det handler om at presse lønningerne i det her samfund ned.
Det handler om at presse dem i bund.
Det er Liberal Alliances perspektiv, og så kender vi da en god klassisk borgerlig-liberal politik igen.
Dem, som har lidt, skal have endnu mindre.
Det er bare det, det handler om.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-21:
Det er sådan, at mindstelønningerne i det her land bliver sat efter, hvor høje overførselsindkomsterne er.
Det er klart, at man ikke har mindstelønninger, som ligger under overførselsindkomsterne.
Der er forsvundet hundredtusindvis af de job fra Danmark gennem de sidste mange årtier.
De job findes ikke mere.
Det betyder, at man har presset en masse mennesker ud af arbejdsmarkedet og over på overførselsindkomst.
Så svaret er ikke at sætte overførselsindkomsterne op.
Det vil gøre, at endnu flere af de her job forsvinder.
Det er sådan nogle job, som en arbejdsgiver, som i øvrigt også var i TV 2 Nyhederne, var inde på.
Når han skulle have folk til at sætte klistermærker på sine paller på sit lager, så brugte han en HK'er til det, for han kunne ikke ansætte en til en løn, som han kunne retfærdiggøre, til at udføre det arbejde.
Det er de job, som forsvinder, og det er også job, som har værdi for de mennesker, som tager dem, for de kommer også med i et fællesskab.
Per Clausen (EL), 2011-12-21:
Jeg har to lavpraktiske spørgsmål til hr. Joachim B. Olsen.
Det første er: Hvor langt er det nu, kontanthjælpen skal ned i Danmark, før Liberal Alliance er tilfreds?
Det andet er: Hvornår får min ven Kurt, som nu er på kontanthjælp, og som tidligere har været inddraget i debatten under førstebehandlingen, arbejde, fordi arbejdsstyrken øges, fordi Kurt får mindre i kontanthjælp?
Det kunne jeg godt tænke mig at få et helt lavpraktisk svar på.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-21:
Vi har skabt et samfund, hvor 25 pct. af befolkningen i den arbejdsdygtige alder er på overførselsindkomst.
Det er langt flere end i andre lande, også lande, vi normalt sammenligner os med, som Sverige, Norge, Holland og Island. Vi ved, at børn af forældre, som har været på overførselsindkomst igennem længere tid, selv har en større risiko for at ende på overførselsindkomst, når de selv bliver voksne.
Vi ved, at det at være på overførselsindkomst igennem lang tid medfører sociale problemer, medfører risiko for, at man ender i misbrug, at man ender i kriminalitet.
Det skaber sociale problemer.
Derfor er det helt uforståeligt og fuldstændig uansvarligt, at man nu gennemfører lovgivning, der gør det mindre attraktivt at komme ud på arbejdsmarkedet – lovgivning, som ifølge regeringen selv betyder, at man fastholder op mod 3.000 personer på overførselsindkomst.
Og det med de 3.000 er kun et skøn, det risikerer at blive et langt, langt højere tal.
Jeg blev af SF's socialordfører, fru Özlem Sara Cekic, inviteret ud i virkeligheden for at skulle møde en fattig.
Det glæder mig, at det var fru Özlem Cekic, som fik ændret sin opfattelse af, hvad virkeligheden er – og det skete også for en masse danskere.
Det, der er gået op for rigtig mange danskere, er, at det her ikke er en diskussion om fattigdom.
Det her er en diskussion om, hvad der sker, når man skaber et samfund, hvor økonomisk lighed står over alt andet, for så skaber man et samfund, hvor det ikke kan betale sig at være produktiv, hvor man ikke belønner dem, som er produktive, men belønner det ikke at være produktiv.
Det skal altid kunne betale sig at arbejde.
Og når de samfund bryder sammen, går det ikke ud over de stærkeste, går det ikke ud over dem med ressourcer, men over dem, som ikke kan klare sig selv.
Vi vil et samfund, hvor det kan betale sig at arbejde.
Vi vil et samfund, som er velstående, for velstående samfund er forudsætningen for, at man kan hjælpe dem, som har et reelt behov.
Vi er ikke flove over at sige, at dem, der kan klare sig selv, skal klare sig selv, og jeg synes, det er ærgerligt, at venstrefløjen har svigtet deres gamle principper.
Også de gamle socialdemokrater som f.eks. K. K. Steincke, der lavede socialreformen i 1930'erne, insisterede jo på, at det altid skulle kunne betale sig at arbejde.
Jeg synes, det er beklageligt, at man gennemfører den her lovgivning.
Jeg synes, det er beklageligt, at man i stedet for at tage nogle vanskelige beslutninger og gå ud og fortælle danskerne, at svaret, hvis Danmark fortsat skal være et velstående land, ikke er mere omfordeling, men er at skabe et samfund, hvor det kan betale sig at arbejde.
Det gør man ikke med det her lovforslag.
Bent Bøgsted (DF), 2011-12-21:
Nu er det sådan, at når man ser på, hvornår det kan betale sig at gå på arbejde, kigger man på, hvad man har tilbage, når man har betalt udgifterne.
Man har jo bl.a. – det er der rigtig mange der har – en udgift til et stort fagforeningskontingent, dagpengekontingent, man skal betale.
Det ved hr. Christian Juhl alt om.
Det behøver jeg ikke at forklare hr. Christian Juhl.
Men man skal se på, hvad man så har tilbage, når man har betalt alt det, man skal.
Det er det, man skal se på, når man skal se, om det kan betale sig at gå på arbejde.
Christian Juhl (EL), 2011-12-21:
Jeg er enig med hr. Bent Bøgsted i, at det kan være svært at få julefred i sindet, ikke mindst må det være rigtig, rigtig svært for et medlem af Dansk Folkeparti.
Tænk sig i 10 år at have støttet en regering, der kun har skabt mere arbejdsløshed, har skabt flere, der må spørge om julehjælp for overhovedet at kunne klare julen, flere, der er hjemløse, flere, der får en meget, meget lav kontanthjælp.
Man skal kun tjene 16.000 kr., for at det kan betale sig at gå i arbejde i Danmark – 16.000 kr.!
Der er ikke ret mange i den her sal, der har prøvet kun at tjene 16.000 kr. ved at gå på arbejde.
Det er, hvad man skal tjene.
Det er langt under den officielle mindsteløn, uanset hvilket overenskomstområde hr. Bent Bøgsted tager.
Er det ikke rigtigt?
Mai Henriksen (KF), 2011-12-21:
Det kan jeg såmænd godt bekræfte.
Jeg kan også bekræfte, at når det drejer sig om idrætsklubberne, som også bliver nævnt, er der også nogle særlige tilskud der.
Inger Støjberg (V), 2011-12-21:
Det syntes jeg faktisk var væsentligt at få plads, for det er da noget mærkeligt noget at skulle opleve, at SF's ordfører sådan står og på det nærmeste siger ukorrekte ting eller i hvert fald i det mindste manipulerer voldsomt med virkeligheden.
Jeg vil da egentlig bare gerne spørge fru Mai Henriksen, hvordan hun har det med det.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Der er jo ikke nogen grund til, at Venstre er sure i den her debat.
Det er jo en hel reel politisk diskussion, hvor vi er uenige.
Jeg vil da håbe, man når et julehumør, inden det bliver juleaften – om ikke andet så da af hensyn til familierne.
Ja, der er et flertal i det nuværende Folketing for at afskaffe de lave ydelser.
Vi gør det med oprejst pande, vi er en regering, vi er et politisk flertal, der mestrer flere forskellige principper, ideer og værdier på samme tid.
Jeg er båret af princippet, værdien, håbet, drømmen om ret og pligt.
Jeg synes, det skal kunne betale sig at arbejde, men jeg synes samtidig, det er vigtigt at bekæmpe fattigdom.
Det er min klare overbevisning, at vi, hvis vi tænker os om og laver en god reform både af skattesystemet og af kontanthjælpen – og gerne med oppositionens deltagelse – vil kunne nå de forskellige mål, som skal tænkes sammen i den her sammenhæng.
Inger Støjberg (V), 2011-12-21:
Det er dog helt utroligt, at man bruger svaret »skattereform« på alt, hvad vi overhovedet spørger om, men når vi så spørger om, hvad den her skattereform skal indeholde, taler man udenom.
Man vil end ikke gøre bare et forsøg på at sige: Ja, vi afbøder selvfølgelig de negative konsekvenser, der er af det her lovforslag.
Så vil jeg blot lige erindre ministeren om, at reglerne i Folketinget jo er sådan, at det er ordførerne, der spørger, og ministeren, der svarer, fordi det er ministeren, der står på talerstolen nu.
Hvilke emner forskellige ordførere ellers bringer ind i debatten, kommer jo an på, hvilke emner man synes også regeringen skal forholde sig til, og bl.a. synes jeg, det er meget vigtigt at forholde sig til det, at vi gør op med et hæderkronet princip om, at det i Danmark altid skal kunne betale sig at arbejde – noget, som Socialdemokraterne i mange år har stået for, men kun lige indtil i dag, hvor man så ikke mener det længere, for nu kan det ikke længere betale sig at arbejde.
Vil skattereformen afbøde de negative konsekvenser, der er – ja eller nej, bare et ja eller nej?
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Da jeg gik på talerstolen i dag, var det med et lillebitte håb – nu er det jo snart jul, så man må godt være lidt håbefuld.
Hvis jeg nu startede med at adressere det problem, der i mine øjne er i, at Venstre overhovedet ikke har benyttet den senere tids debat til at adressere spørgsmålet om, om mennesker lever i fattigdom, så kunne det være, at der var bare en enkelt repræsentant fra partiet, der ville springe op som trold af en æske og i dag sige: Nej, sandelig, sandelig siger jeg jer, også partiet Venstre er optaget af at løse problemet med fattigdom.
Den mulighed, som jeg gav for det, er endnu ikke blevet benyttet, og heller ikke fra den tidligere beskæftigelsesminister er der altså et eneste ord om de mennesker, som vi diskuterer her.
Jeg gentager gerne, hvad jeg har svaret: Hvad angår indholdet af en kommende skattereform, vil det selvfølgelig fremgå, når vi fremlægger vores forslag til en sådan.
Inger Støjberg (V), 2011-12-21:
Tak for det.
Man kan jo ikke sige, at fru Gitte Lillelund Bech fik svar på sit spørgsmål, så derfor tror jeg egentlig, jeg vil tage fat lidt samme sted, for det er jo et meget, meget relevant spørgsmål, fru Gitte Lillelund Bech stillede.
Så vil jeg bare lige stilfærdigt sige til ministeren, at det jo ikke nytter noget, at ministeren står og omskriver, hvad skatteministeren har sagt på det pågældende samråd, for skatteministeren sagde ikke, at det vil give et væsentligt bidrag til at bringe Danmark ud af krisen, nej, skatteministeren sagde, at det i den grad er afgørende for at få Danmark ud af krisen.
Man må simpelt hen forstå, at det, at man lægger det her lovforslag frem, hvor man fjerner loftet over kontanthjælpen, bringer Danmark ud af krisen.
I øvrigt nikkede skatteministeren lige før, da fru Gitte Lillelund Bech læste citatet op, så det må jo være ganske korrekt.
Derfor er mit kortfattede spørgsmål til beskæftigelsesministeren blot, om den skattereform, man vil lægge frem, vil rette op på de negative konsekvenser, der er med det her lovforslag.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-12-21:
Men det har jeg sådan set forstået, vil jeg sige til beskæftigelsesministeren, for jeg var jo også med til samrådet i aftes.
Det, jeg bare stiller mig undrende over for, er for det første det her med, at skatteministeren åbenbart mener – og det vil jeg tillade mig at undre mig over igen – at det her lovforslag, L 36, i den grad er afgørende for, at Danmark kommer videre og kommer ud af krisen, og at der tilsyneladende ikke set med skatteministerens øjne er problemer i det her.
Så var mit spørgsmål, som jeg ikke fik svar på, hvorvidt beskæftigelsesministeren kan garantere, at de uhensigtsmæssigheder, der så yderligere bliver skabt ved det her lovforslag – det har ministeren jo selv erkendt, og det er også derfor, jeg kalder det uhensigtsmæssigheder – bliver løst i forbindelse med skattereformen.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Jeg vil gerne anfægte den præmis, som Venstre bliver ved med at bruge ved at påstå, at det her lovforslag vil skabe massive problemer.
Det mener jeg simpelt hen ikke er korrekt.
Der er et problem med sammenspillet mellem ægtepar – især forsørgere – og lavtlønsområdet.
Det er en velkendt problemstilling, som det heller ikke for den tidligere regering er lykkedes til fulde at løse.
Det, der er nyt i dansk politik, er, at vi som regering i stedet for blot at stampe i gulvet og gentage et politisk dogme igen og igen vedkender os, at når man fremsætter lovforslag, vil det i nogle henseender have den betydning, at man løser nogle problemer og samtidig understøtter andre problemstillinger.
Det ønsker vi at adressere og løse både med en reform af kontanthjælpssystemet og med en reform af skattesystemet.
Jeg synes, det klæder enhver regering at evne at være nuanceret og dermed også vedkende sig, at det nogle gange er sådan, at når man løser et problem, er man med til at forårsage, at der er andre problemer, som skal løses efterfølgende.