runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-11-01:
Jeg synes ikke, det er korrekt, for lovforslaget omhandler ikke kun det udvidede frie sygehusvalg, det omhandler også borgere, der går ind ad døren til en privatklinik og selv har pungen fremme og lægger sig under kniven og måske oven i købet er raske mennesker, f.eks. ved en kosmetisk operation, en brystoperation eller lignende – altså private behandlinger.
Så er der det udvidede frie sygehusvalg, og så er der selvfølgelig de patienter, hvor det offentlige hospital eller regionen aktivt går ind og laver et udbud, hvor man siger, at nu vil man gerne have nogle flere grå stær-operationer i en periode, og der vil det være sådan, at man jo der indgår i den kvalitet, som man har tegnet kontrakt på baggrund af, og derved skal man heller ikke forsikre sig i det omfang.
Det, der skete i 2004, hvor jeg selv var heldig at være med ved forhandlingsbordet, var jo, at den daværende borgerlige regering med sundhedsminister Lars Løkke Rasmussen i spidsen aktivt valgte at sige: Private hospitaler skal ikke være med til at bidrage til den offentlige sygeforsikring, vi har i Danmark, der gælder for borgerne, altså Patientforsikringen.
Når der sker skader i det private, så skal de ikke betale.
Det gør det offentlige for dem.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-01:
Jeg vil godt understrege, at skader jo ikke er det samme, som at der nødvendigvis er sket en fejl.
Når man opererer folk, sker der jo utilsigtede ting.
Det er helt naturligt, at det sker både i det offentlige og det private, det har ikke noget at gøre med, at der er dårlige læger eller noget som helst, det er bare skader, der sker i forbindelse med operationer, og der er ikke nogen, der gør det med vilje, eller fordi de sjusker eller noget som helst.
Det synes jeg er vigtigt at understrege.
Men her handler det jo om, at vi har foretaget et politisk valg, som der også bliver bakket op om fra Socialdemokratiet side, hvor vi siger, at der er nogle offentlige patienter, og kan de ikke behandles i det offentlige inden for en given tid, bliver de sendt på et privathospital, dvs. at de er det offentliges patienter til at starte med.
Alternativet ville jo være, at de skulle behandles på et offentligt hospital.
Derfor er det meget svært at sammenligne med alle de andre områder.
Omvendt kunne vi også sige, at alle, både private og offentlige hospitaler, skulle være dækket af en privat forsikring.
Så ville der også være lige konkurrence.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-11-01:
Jeg tror også, at ordføreren ofte overser, at de offentlige hospitaler skal stå til rådighed 24 timer i døgnet, skal forske, skal uddanne det personale, de skal have, og at det selvfølgelig også er noget, der koster penge.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå det: Mener Liberal Alliance, at det er o.k., at man går ud og pålægger andre brancher at være selvforsikrede, revisorer, advokater og andre brancher, men at lige præcis når det gælder privathospitaler og privatklinikker, er det altså bedre, at vi har en offentlig patientforsikring, der samler regningen op på skatteborgernes bekostning?
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-01:
Jeg synes, det er vigtigt at dele de forskellige ydelser her op.
Hvis der er nogle – det kunne være ordføreren eller andre – der ønsker at få en kosmetisk operation, ikke at ordføreren har brug for det, vil jeg gerne understrege, men der kunne være nogle, der synes, at de gerne ville have en kosmetisk operation, og der så sker en skade i forbindelse med den, så synes jeg, det er helt fair, at privathospitalet skal dække samtlige omkostninger ved den skade gennem en privat forsikring.
Men det, vi taler om her, er jo sundhedsydelser, det er jo operationer, der foretages, fordi folk er syge, og der har vi den tilgang i Danmark – og den bakker vi op om – at der skal være lige og fri adgang til sundhedsydelser.
Derfor mener vi, at der er en forskel.
Og det, vi så siger, er jo, at sker der en skade på et privathospital, også når det handler om sundhedsydelser, operation af et knæ, eller hvad det nu kan være, som ellers skulle være foretaget i det offentlige, så er det helt fint, at det konkrete hospital er med til at bidrage til erstatningen.
Der siger vi, at det synes vi så bare også at det offentlige skal være, at det konkrete offentlige hospital skal være med til at bidrage til den forsikring.
Og det er der ikke lagt op til i det her forslag, og derfor er det ikke lige konkurrence.
Når en patient bliver henvist til et privathospital gennem det udvidede frie sygehusvalg, er det jo det offentliges patient – det er vi enige om.
Altså, det er jo, fordi den patient har en rettighed og bliver henvist til et privathospital, fordi det offentlige ikke har kunnet magte at foretage behandlingen inden for den tid, som vi herinde politisk har bestemt er den tid, som man skal behandles inden for.
Så det er jo det offentliges patient.
Altså, jeg synes, det er fint nok, at hvis der så sker en skade ude på det privathospital, er privathospitalet med til at finansiere det, men hvorfor skal det offentlige hospital, hvis skaden sker på det offentlige hospital, så ikke også medfinansiere det, hvis der sker en skade?
Vi vil bare gerne have lige konkurrencevilkår.
Stine Brix (EL), 2012-11-01:
Jeg synes, det er en ganske fin model, vi har i dag.
I dag er det jo sådan, at det er regionerne, der har ansvaret for at planlægge, hvordan forskellige specialer skal fordeles på forskellige hospitaler, og derfor synes jeg også, det er ganske rimeligt, at det er regionerne, der sidder med et ansvar for at være med til at finansiere erstatninger.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-01:
Det, der er pointen med mit spørgsmål, er, at når det handler om et privathospital, altså en enhed, så synes jeg, det er helt fint, at den enhed, når den forvolder en skade, skal betale en del af erstatningen.
Så er det, jeg spørger: Når f.eks. Herlev Hospital eller Rigshospitalet eller et andet konkret hospital forvolder en skade, hvorfor skal det konkrete hospital så ikke betale en del af erstatningen?
Kan ordføreren se forskellen?
Jeg synes, at det konkrete privathospital skal være med til at finansiere det, når der sker en skade, såvel som jeg synes, at det er det konkrete offentlige hospital, som, når det forvolder en skade, også skal være med til at finansiere det og betale den konkrete erstatning.
Så har vi lige vilkår, men det gør det her lovforslag jo at der ikke kommer.
Stine Brix (EL), 2012-11-01:
Jamen det offentlige er jo med til at finansiere det, når der sker skader, og finansiere de erstatninger, der bliver udbetalt til patienter, der kommer til skade i det offentlige sundhedsvæsen.
Tak for det.
Jeg skal så love, at den tale, jeg holder, ikke bliver så lang.
Jeg vil for det første bare sige, at jeg synes, at debatten, der har været her i dag, har været interessant, også den debat, som lige før udspillede sig mellem Venstre og Det Radikale Venstre, og som handlede om, hvorvidt det bliver fordyrende, når man har med privathospitaler og med private forsikringer at gøre, fordi der jo også skal høstes en profit.
Det er jo en diskussion, som er noget helt særligt, og som også er ganske interessant, synes jeg sådan set.
Selve det lovforslag, som vi har at gøre med her, er et lovforslag, som handler om, at de private sygehuse og klinikker, når der dér sker en skade på en patient, også selv skal være med til at løfte de udgifter, der er, i forbindelse med at der udbetales en erstatning.
Det synes jeg sådan set er et usædvanlig fredeligt og indlysende fornuftigt forslag, og det kan vi selvfølgelig sagtens støtte.
I dag er det sådan, at det er det offentlige, som betaler for de skader, der skal udløse en erstatning, også selv om de er sket på et privathospital.
Det ser jeg som noget, der har været en del af den, kan man sige, positive særbehandling af privathospitalerne, som den tidligere regering igennem mange år har lavet.
Derfor synes jeg også, det er rigtig godt, at vi nu har en regering, som ønsker at gøre op med denne form for særbehandling af de private hospitaler.
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-11-01:
Tak for det.
Det her lovforslag er et lovforslag i en række af lovforslag, der handler om de private sygehuse, og om, hvordan man på en eller anden måde kan prøve på at ligestille dem i forhold til det offentlige.
Når man kigger tilbage i tiden, kan man se, at der siden 2004 har været en tendens til, at de private sygehuse og -klinikker ikke har rettet op på deres fejl – det kan man også se i forhold til de beløb, der er blevet udbetalt – og regningen er blevet sendt videre til Danske Regioner og til skatteyderne.
Vi synes, at det mest retfærdige er, at den, der har begået fejlen, også retter op på fejlen, og det er derfor heller ikke retfærdigt, at man bare kan sende regningen videre – og slet ikke i en krisetid.
Lovforslaget lægger derfor op til, at de private sygehuse og -klinikker skal forsikre sig.
Jeg håber, at de, når de forsikrer sig, så også påtager sig et ansvar for at skabe en bedre kvalitet i de sundhedsydelser, de tilbyder.
Der er ingen tvivl om, at der i forbindelse med de her sundhedstilbud er nogle brodne kar, men vi kan også se, at patienterne faktisk kommer rigtig meget i klemme.
Heldigvis har vi så i Danmark et offentligt sundhedsvæsen, der er ret godt, og som retter op på fejlene, men de betaler også regningen.
Vi er også utrolig glade for de positive tilbagemeldinger, der er kommet i forbindelse med høringssvarene, og regeringen lægger op til, at vi selvfølgelig kigger på det her.
Det er for os at se, når man laver lovforslag, meget vigtigt, at man ikke bare laver et lovforslag og så regner med, at det hele kører af sig selv, men at man selvfølgelig evaluerer det og følger det så tæt, man overhovedet kan.
Det er derfor med glæde, vi kan sige, at vi kan støtte det her lovforslag, der kan være med til at skabe retfærdighed.
Jeg synes, det er dybt interessant at høre om ordførerens indblik i, hvordan regionernes økonomi fungerer.
Ordføreren bliver ved med at sige, at den enkelte afdeling skal betale hos det offentlige, hvis de private hospitaler også skal.
Derfor vil jeg gerne lige høre: Ved ordføreren ikke, at det i dag er sådan, at vi har disse regioner og at den enkelte region har ansvaret for de hospitaler, der er i regionen, og at hver region selv står for at betale de her erstatninger?
Er det ikke korrekt, at det er sådan allerede i dag?
Liselott Blixt (DF), 2012-11-01:
Jeg synes jo, at ordføreren er inde på noget interessant, og det er netop det med dem, som man henviser og laver en aftale om.
Altså, hvis der er et sygehus i en region, der ikke kan klare alle knæoperationer, laver man en aftale med et privathospital.
Hvem er det så, der skal betale, hvis der sker en skade?
Da jeg havde et syværksted, havde jeg en forsikring, så det var min forsikring, der dækkede, hvis jeg ødelagde et stykke tøj.
Og hvis jeg fik en syerske til at hjælpe mig med de ting, som jeg ikke selv kunne nå, så var det stadig væk min forsikring, der betalte.
Men hvis kunden gik direkte til syersken, så var det ikke min forsikring, der betalte.
Så kunne ordføreren være interesseret i, at man faktisk splittede det op?
Astrid Krag (S), 2012-11-01:
Jamen fra debatten husker jeg det, som om der faktisk også var en af ordførerne fra regeringspartierne, der gjorde rede for det, men jeg svarer selvfølgelig gerne mundtligt, og jeg vil også meget gerne sende et skriftligt svar på det.
For der er en forskel på, om det er behandlinger på baggrund af det udvidede frie sygehusvalg, eller om det er på baggrund af et konkret udbud, som den enkelte region har indgået en aftale med et privat sygehus om.
Det vil altså sige, at den enkelte region har mindre at skulle have sagt over for den konkrete klinik eller det konkrete hospital, hvorimod at det, når vi taler om udbud, handler om en meget konkret aftale, hvor den enkelte region nærmere kan specificere, hvad der ønskes, og hvad for nogle krav der stilles til det private hospital eller den private klinik.
Det står regionen frit for at sige: Jamen vi har de her kvalitetskrav, og hvis man ikke lever op til det i udbuddet, så vælger regionen ikke den klinik eller det hospital.
Det er simpelt hen det, der er forskellen.
Jeg ved godt, at det er lidt teknisk, men det er det, der gør, at afgrænsningen er sådan.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Nu synes jeg, på baggrund af den drøftelse der allerede har været i salen i dag, at Venstres forhold til, hvad der er langsomt, og hvad der er hurtigt i den her slags sager, taler sit eget tydelige sprog.
Den tidligere regering havde chancen, traf et aktivt valg, satte først noget i gang 9 år efter – 9 år efter – at man havde overtaget regeringsmagten.
Jeg har læst høringssvaret.
Jeg har holdt møde med brancheforeningen, som jeg er overbevist om at andre ordførere også har.
Vi har interesseret os for det i de indledende manøvrer til det her.
Det, der er afgørende, er, at vi får skabt mere retfærdighed nu.
Det gør vi på den her måde, og så må vi selvfølgelig se, hvordan det udvikler sig, herunder hvad det er for aftaler, der kommer i stand.
Men jeg kan ikke genkende det skræmmescenarie, som bliver opstillet, om, at det skulle være frygtelig, frygtelig dyrt at tegne de her forsikringer.
Det kan man i alle mulige andre brancher.
Forsikring & Pension mener, at markedet kan levere.
Selvfølgelig kan det lade sig gøre.
Liselott Blixt (DF), 2012-11-01:
I de år, jeg har været herinde, har jeg nu aldrig hørt nogen sundhedsordfører, der ikke gerne ville prøve at nedbringe antallet af utilsigtede hændelser eller skader.
Det håber jeg heller ikke at sundhedsministeren har.
Jeg kunne godt tænke mig at køre lidt videre med det, som hr. Joachim B. Olsen var inde på.
Altså, når der er nogle patienter, som det offentlige sender videre til et privathospital, hvem er det så, der betaler, hvis der kommer en skade?
Er det så den private, der skal betale skaden, eller er det det offentlige, som faktisk har borget for den her borger?
Astrid Krag (S), 2012-11-01:
Tak for bemærkningerne og for debatten.
Som flere ordførere har været inde på, er det her lovforslag det sidste lovforslag i en række af tiltag, der handler om at gøre op med den tidligere regerings favorisering af privathospitalerne.
Det er helt rimeligt efter knap 9 år, hvor erstatning for skader forvoldt på de private sygehuse er blevet betalt af de offentlige kasser.
Regeringen er meget optaget af, at vi får en mere retfærdig fordeling af ansvar og midler i sundhedsvæsenet, og derfor har vi også fremsat det her lovforslag.
Det duer ikke, at vi har private sygehuse og klinikker, der har en mere fordelagtig stilling i forbindelse med patientskadeerstatninger end de offentlige sygehuse.
Vi skal ikke have en privat sundhedssektor, der kan sende regningen for deres fejl videre til skatteyderne og til det offentlige.
Over for de ordførere, som jeg i dag har kunne høre fremføre bekymringer for, at lovforslaget vil få de offentlige udgifter til at stige markant eller i det hele taget stige, fordi de private sygehuse vil vælte deres udgifter til forsikringer over på regionerne – det kan jeg forstå optager flere af ordførerne – vil jeg gerne slå fast, at der altså ikke er noget i det lovforberedende arbejde, der har givet mig anledning til at dele den bekymring.
Og i sidste ende, kan man sige, kommer det jo an på, om regionerne kan forhandle fornuftige takster hjem.
Her må jeg bare sige, at det har jeg stor tiltro til at regionerne også efter her lovforslag vil kunne.
Jeg vil gerne kvittere for de generelt positive tilkendegivelser til at få lavet den her ligestilling af de private hospitaler og de offentlige, så vi sikrer en fair konkurrence.
Og jeg kan forstå, at langt de fleste partier her i Folketinget enten støtter forslaget eller afventer udvalgsbehandlingen og har spørgsmål til den videre lovbehandling.
Jeg stiller mig naturligvis meget gerne til rådighed for at svare på alle de spørgsmål, der måtte være, og jeg ser frem til den videre udvalgsbehandling.
Så vil jeg bare til sidst kvittere for, at der åbenbart bredt i Folketinget, og det er jo en rigtig glædelig nyhed,
Det glæder en sundhedsminister at høre så mange ordførere stå her på talerstolen og tale om, hvad vi kan gøre for at sikre, at antallet af patientskader nedbringes, for at sikre, at man alle steder i vores sundhedsvæsen er optaget af at løfte kvaliteten.
Det er en rigtig god nyhed, for det er jo ikke gjort med det her lovforslag alene.
Det er heller ikke det primære formål med det her lovforslag.
Det er jo en bred indsats, der skal til, for at vi også i fremtiden kan se en rigtig sund udvikling i forhold til, hvor mange patientskader der sker i vores sundhedsvæsen.
Så jeg glæder mig til at fortsætte den debat med Folketingets sundhedsordførere.
Og så ser jeg ellers rigtig meget frem til den videre behandling af det her lovforslag.
Mai Henriksen (KF), 2012-11-01:
På vegne af den konservative sundhedsordfører, fru Benedikte Kiær, skal jeg holde følgende tale.
Først vil jeg fremhæve, at ideen om, at privathospitalerne skal bidrage til patienterstatninger, ikke er ny, men kom fra den forhenværende VK-regering og privathospitalerne.
Allerede i 2010 var den tidligere regering nemlig i dialog med branchen om, hvordan privathospitalerne på den mest smarte måde kunne være med til betale for egne patienterstatninger, og under den forrige regering var der en aftale, der allerede var godt undervejs.
For selvfølgelig skal privathospitalerne bidrage til at betale.
Men hvorfor vælger sundhedsministeren ikke at bruge erfaringerne fra eksempelvis andre skandinaviske lande?
I ministerens model foreslås i stedet den dyrest mulige ordning, nemlig en privatforsikringsordning.
Jeg har svært ved at forstå hvorfor.
Forslaget minder mere om et ideologisk korstog, som de danske skatteydere og patienter desværre kommer til at betale for.
Det betyder også, at nogle af argumenterne for ministerens model, som kan læses i høringsnotaterne, bliver ret tyndbenede.
Lad mig komme med et eksempel.
Det vil sige, at tanker om en model som den norske, som er velfungerende, blot bliver afvist.
Det skulle sammen med tilsynet medvirke til at øge kvaliteten af behandlingerne.
Vi er enige om, at der skal være så få fejl og så få skader som overhovedet muligt i såvel det offentlige som det private sundhedsvæsen.
Det tror jeg også at selv ministeren vil erkende. Så med ovenstående argument i høringsnotatet for at fastholde ministerens model over for de private hospitaler, burde samme model indføres på offentlige sygehuse, da økonomiske konsekvenser af flere skader også her – sammen med tilsynet – ifølge argumentet ville føre til højere kvalitet.
Samlet set kan Det Konservative Folkeparti ikke støtte forslaget.
Jeg vil dog godt endnu en gang fremhæve, at Det Konservative Folkeparti ikke afviser selve ideen om, at private hospitaler og privatpraktiserende speciallæger skal bidrage til patienterstatninger.
Men vi afviser ministerens forslag, da det er en dyr model, og fordi det stadig væk indeholder konkurrenceforvridende elementer.
Vi så hellere, at man havde valgt en model med elementer, som man i forvejen har gode erfaringer med i andre lande.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-01:
Det vil vi meget gerne være med til at se på, for jeg tror, at Dansk Folkeparti og Liberal Alliance deler holdningen om, at dem, der laver skaden, skal være med at betale for den.
Men det skal bare være på lige vilkår både i det offentlige og i det private, så det er borgerne, der kommer i centrum, for det, sådan et system vil betyde, er, at det enkelte hospital – uanset om det er privat eller offentligt – vil have et stort incitament til at undgå at lave fejl, og det vil være til gavn for borgerne.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Jamen hvorfor så ikke tage skridtet fuldt ud og privatisere hele sundhedsvæsenet, hvis det er det, der er tankegangen?
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-01:
Nej, det ønsker vi ikke.
Vi ønsker bare, at danskerne får mest sundhed for pengene.
Derfor har vi ikke sådan nogle dogmer om, at behandlinger skal udføres på et offentligt hospital.
Vi er meget store tilhængere af, at man i højere grad sætter ydelser i udbud, for vi sætter borgerne i centrum og tager udgangspunkt i det faktum, at vi lige nu har et sundhedsvæsen, hvor udgifterne stiger hurtigere end BNP.
Derfor er vi sådan meget pragmatiske og siger, at dem, der kan løse opgaverne billigst og bedst – vi ønsker lige adgang til sundhed – er dem, der skal løse dem.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Tak for det.
Jeg lyttede med interesse til den meningsudveksling, der var mellem ordføreren og fru Stine Brix fra Enhedslisten.
Og det bragte mig til det spørgsmål, om man fra Liberal Alliances side egentlig ønsker et fuldt privatiseret sundhedsvæsen herhjemme.
For hvis man mener, at privathospitaler altid kan gøre det billigere, og man i øvrigt, som der bliver lagt op til, gerne vil have en struktur, hvor vi frem for at have regioner, som styrer hospitalsdriften, skal have alting lagt ud på de enkelte hospitaler – både udgifterne og, må vi også regne med, de enkelte indtægter – er det så det, man ønsker, altså et fuldt privatiseret sundhedsvæsen i Danmark?
Hvor stiller Liberal Alliance sig egentlig i den diskussion?
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-01:
Med den måde, man har indrettet det på i dag, er det jo ikke de offentlige hospitaler selv, der rydder op efter deres fejl.
Det er regionen.
Hvis et offentligt hospital laver en fejl, koster det ikke det offentlige hospital noget at lave den fejl.
Det bliver dækket af Patientforsikringen.
Det er der en pulje til.
Det, jeg siger, er: Hvorfor laver vi en model med en incitamentsstruktur, hvor aktørerne, både de offentlige og de private, har et meget ringe incitament til at undgå fejl, fordi de ikke selv skal være med til at dække udgifterne, uanset om de er offentlige eller private?
Det er der, skævvridningen ligger i det her forslag.
Her siger man, at når de offentlige laver skader selv på patienter, som er det offentliges patienter, fordi de er henvist til et privathospital, skal de private dække omkostningen gennem en privat forsikring.
Hvis Herlev Hospital laver en fejl, betaler Herlev Hospital ikke for fejlen, men hvis Privathospitalet Hamlet laver en fejl, vil det være Privathospitalet Hamlet, der skal betale for fejlen.
Sådan er det i det forslag, der ligger her, og derfor er der ikke lige konkurrence.
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-11-01:
Så giver det da slet ikke mening, at ordføreren bliver ved med at sige, at det enkelte hospital i det offentlige skal betale erstatning, ligesom de private gør.
Det er jo præcis det, lovforslaget kommer til at ændre.
I dag er det sådan, at de offentlige hospitaler rydder op efter sig selv.
Og ikke nok med det, de skal også rydde op efter de fejl, som de private hospitaler begår.
Derfor siger vi, at vi laver om på det, så de private hospitaler og klinikker ikke længere har den fordel, som de har haft siden 2004.
For det er vigtigt, at der er retfærdighed.
Når man har begået en fejl, skal man også selv rette op på fejlen.
Derfor giver det overhovedet ikke mening, når ordføreren bliver ved med at bruge det argument.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, hvad argumentet for, at man er imod, at de private hospitaler og klinikker selvfølgelig skal rydde op efter sig selv, er.
Hans Andersen (V), 2012-11-01:
Viljen ligger deri, at vi i 2010 tog initiativ til at lave det her system om.
Så vi kan jo diskutere, hvem der har haft mest travlt – eller har skyndt sig meget langsomt – i den her sag.
Vi er sådan set indstillet på, at det her skal laves om, for man skal jo rydde op efter sig selv.
Stine Brix (EL), 2012-11-01:
Tak for det.
Jeg kan forstå på Venstres ordfører, at den tidligere regering meget gerne ville se på det her område og oven i købet talte med nogle om det.
Men er det ikke rigtigt, at man tilbage i 2004, da man besluttede, at Patientforsikringen også skulle gælde de private hospitaler, aktivt tog en beslutning om, at det var det offentlige, der skulle afholde udgifterne?
Hvor ligger der en vilje i det?