runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Jeg mener, at vedtagelsen er afbalanceret – det skal vi komme tilbage til senere – og jeg mener, at vedtagelsen både tager hensyn til, at palæstinenserne skal have et bedre og mere anstændigt liv, og også, at israelerne skal leve inden for nogle sikre grænser.
Tina Nedergaard (V), 2007-05-30:
Nu har debatten jo sådan svunget lidt imellem forskellige emner.
Jeg vil gerne vende tilbage til det forslag til vedtagelse, som vi så ikke har hørt endnu.
Jeg har nemlig forstået på debatten, at det indeholder et sigte om at sikre palæstinenserne et normalt liv.
Så vil jeg gerne forhøre mig om, om vedtagelsen også omfatter et krav om at sikre israelerne et normalt liv, så der dermed er sikret balance i hensynet til de to befolkningsgrupper, som hver især jo har ret til et værdigt og fredfyldt liv.
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Jamen jeg mener, at hr. Morten Messerschmidt taler mod bedre vidende.
For hr. Morten Messerschmidt siger, at der findes mange dokumenter, der viser, at alle angreb, der kommer fra Palæstina, udelukkende rammer civile mål, og at alle angreb fra Israel udelukkende rammer militære mål.
Det vil jeg gerne have at hr. Morten Messerschmidt dokumenterer.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Det er jo lige præcis derfor, Venstre er tilfreds med, at vi får en analyse af fordelene og ulemperne.
For det, der egentlig er diskussionen her, er jo, hvorvidt man kan foretage en anvendelse af klyngevåben i en militær operation mod militære anlæg.
Der bliver jeg jo nødt til at sige, at der vil være tilfælde, hvor der er militære operationer, hvor vi f.eks. indgår i en international koalition, og hvor det er hensigtsmæssigt at anvende det værktøj.
Det, som vi diskuterer her, er jo de upræcise klyngevåben, som for bestandig er en trussel mod en civilbefolkning.
Når vi taler om acceptabel og uacceptabel vold mod civile, handler det jo i bund og grund om, at en civilbefolkning, som har overstået en krig, ikke dag efter dag skal mindes om den her krig, fordi de ikke ved, om der stadig væk er nogen klyngebomber, som kan udløses.
Morten Messerschmidt (UFG), 2007-05-30:
Jeg kan fremlægge et utal af dokumenter, som påviser, hvordan Hamas' folk angriber civile i Israel, et utal af eksempler på selvmordsbomber, som netop rammer civile i Israel.
Hvor mange busser kan hr. Naser Khader pege på at Israel har bombet i Palæstina?
Og hvor mange busser kan hr. Naser Khader pege på har været sprængt i luften i Israel af palæstinensere, altså angreb, som helt konsekvent har det formål at ramme civilbefolkningen?
Og vil hr. Naser Khader, som altså har et ønske om ikke at fremstå som ensidig, dog ikke godt anerkende, at der fra israelsk side er et klart ønske om, når man angriber, at ramme militære installationer, hvorimod der altså fra palæstinensisk side er et meget klart ønske om bare at ødelægge noget, bare at skabe død og ødelæggelse i Israel, og at det civile tabstal derfor er langt højere på den israelske side, end det er på den palæstinensiske?
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Men tjener det Israels sikkerhedsinteresser, at israelerne bliver ved med at kolonisere arabisk jord, og hvad vil den danske regering gøre ved det?
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Jeg synes, det er noget vås, og det lyder ganske forkert.
Og hvad har det i øvrigt at gøre med, at man smadrer alle drivhusene, samtlige produktionsanlæg og alle huse i et vildt hærværk?
Det vand skulle jo så måske nok komme på et andet tidspunkt.
Det giver jo overhovedet ingen mening.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Det er jo ikke et spørgsmål om, hvad regeringen vil gøre ved det.
Det er et spørgsmål om, at regeringen allerede gør noget ved det via EU, via FN, via de bilaterale kontakter.
Vi kan jo i Udenrigspolitisk Nævn høre om den jævnlige kontakt, vores udenrigsminister rent faktisk har med mange af de arabiske lande.
Det er jeg ikke sikker på de har.
Nej, det kan jeg ikke afvise, lige såvel som jeg ikke kan afvise, at når Al-Qaeda blander sig, når Syrien blander sig, når Saddam Hussein dengang belønnede selvmordskandidaters familier med flere hundrede tusinde dollar, kan jeg ikke sige andet, end at alt sammen påvirker en befolkning, som er under pres, men det kan aldrig nogen sinde retfærdiggøre, at en samlingsregering har et parti, der støtter terroristiske værktøjer.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Det er ikke i overensstemmelse med det, jeg har hørt.
Det, jeg har opfattet og set i talrige reportager, bl.a. fra CNN og BBC, var en fuldstændig sanseløs vildskab, der lige pludselig kom over det palæstinensiske folk, da de endelig var blevet fri for de forhadte israelere, både tropperne og de folk, der boede der.
Hvorfor starter man ikke der?
Hvorfor siger man ikke, at nu har man starten på sin stat her?
Hvorfor ender det i stedet for med fuldstændig vild ødelæggelse og hærværk?
Bill Gates opkøbte faktisk drivhuse i stor stil for at give dem til palæstinenserne, og de ødelagde bare det hele.
Det er da en underlig start.
Hvorfor skulle israelerne udsulte palæstinenserne, når de frivilligt har trukket sig ud af Gaza?
Pernille Frahm (SF), 2007-05-30:
Nu stemmer hr. Søren Espersens beskrivelse af, hvad der skete i Gaza, meget dårligt med de beskrivelser, jeg har hørt.
I hvert fald udelader hr. Sørensen Espersen helt en meget afgørende faktor.
Er det ikke sandt, at israelerne lukkede for vandet, så drivhusene faktisk var fuldstændig uanvendelige for palæstinenserne?
Det forudsatte nemlig, at man fik vand fra den israelske side, som israelerne havde adgang til.
Er det ikke sandt?
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
I en periode kan der måske synes at ske fremskridt, man føler det, som om der tages et skridt fremad, og så sker der et eller andet, der gør, at man i den efterfølgende periode går to skridt tilbage.
Det er for os alle, som ønsker sikkerhed, fred og velstand til regionen, frustrerende og tragisk at være vidne til.
Statsministeren har bidraget positivt til at forbedre forholdet mellem israelere og arabere, og ikke mindst skal udenrigsministeren roses for det personlige engagement, han lægger i at løse konflikten.
Han har været i front i den såkaldte køreplan for fred, som burde kunne være et godt udgangspunkt for forhandlinger.
Dog må jeg sige, at det, at nogle opfatter køreplan for fred som et slutdokument, et facit, som forhandlingerne nødvendigvis skal ende med, er en holdning, som Dansk Folkeparti ikke deler.
Man kan sagtens bruge køreplanen, men netop kun som en køreplan.
Det kan være, man undervejs korrigerer kursen og dermed slutmålet.
For os er det vigtigste, at parterne sætter sig sammen, og at det sker rimelig fordomsfrit og uden de store forhåndsbetingelser.
Det er vor opfattelse, at Israel har strakt sig endog meget langt i forsøget på at komme til en forsoning med palæstinenserne.
Først og fremmest vil jeg nævne det beundringsværdige skridt, der blev taget med tilbagetrækningen fra Gaza, en beslutning, israelerne traf uden at forlange noget til gengæld.
I stedet blev israelernes værdige tilbagetrækning fulgt op af en vild, total ødelæggelse af alle materielle værdier, som israelerne havde efterladt sig.
Det gjaldt gode, solide huse, det gjaldt erhvervsbygninger og overrislingsanlæg, det gjaldt topmoderne drivhuse, som repræsenterede værdier på flere millioner dollars, og som straks af palæstinenserne kunne være taget i anvendelse til en frugt- og grønsagsproduktion.
De scener var meget triste og styrkede ikke troen på, at palæstinenserne mener det alvorligt, når de taler om at skabe en fornuftig stat og at slutte fred med Israel.
Det bliver værre og værre i Gaza.
Der er en regulær borgerkrig i gang.
Og midt i det hele har man stadig energi til dagligt at lade det regne ned med raketter over israelske byer, ikke mindst Sderot har været hårdt ramt.
Forståeligt, at israelerne ikke længere vil acceptere disse daglige angreb, og at de reagerer, som de gør.
Israels sikkerhed, det israelske folks mulighed for at leve i fred og sikkerhed ligger Dansk Folkeparti meget på sinde.
Vi ved, at der er en stor vilje blandt israelere til at finde kompromiser også i forhold til afgivelse af landområder, hvis slutresultatet bliver sikkerhed og fred.
Dansk Folkeparti bakker regeringen op i ethvert tiltag, der vil kunne medvirke til fred og sikkerhed i Mellemøsten.
Mogens Lykketoft (S), 2007-05-30:
Jeg anerkender sådan set ikke spørgsmålets relevans, for hvis parterne kan forhandle om, hvem der skal have lov til at bo i det område, så er det fint.
Det er et spørgsmål om, at militært anlagte bosættelser på besat område er folkeretsstridige.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Nu var der masser af jøder, der boede i Hebron og Nablus og Betlehem før 1948, og de blev altså jaget væk efter 1948, da grænserne aftegnede sig.
Nogle af dem vendte så tilbage igen efter 1967, for nu var der så mulighed for at komme tilbage.
Mogens Lykketoft (S), 2007-05-30:
Jeg synes, det er uanstændigt; jeg synes, det er uanstændigt af hr. Søren Espersen at bruge den terminologi i den her debat.
De 1,2 millioner palæstinensere, der bor i staten Israel inden for den grønne linje fra 1967, var folk, der også boede der, før staten Israel blev grundlagt.
De israelske bosættelser, der findes, er nogle, der er oprettet med militær magt af en besættelsesmagt i strid med folkeretten på et besat folks område.
Det gør da en forskel, og forskellen forstår man vel tydeligst af, hvor rædselsfulde forholdene er f.eks. for de 115.000 palæstinensere, der bor i Hebron, hvor halvdelen af boligerne i den centrale del af byen er lukket ned og de fleste af erhvervsmulighederne er lukket ned for at kunne indplante 500 fanatiske israelske bosættere i byen.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Jeg vil gerne starte med lidt omkring det med bosættelserne, som også er med i ordlyden i forslaget til vedtagelse.
Der er det jo sådan, at man fra en bred kant erklærer, at det skal ophøre, og at bosætterne skal tilbage til Israel igen fra Vestbredden.
Samtidig ved vi, at der er omkring 1 million muslimske arabere, der bor inden for Israels grænser.
Jeg vil egentlig spørge Socialdemokratiets ordfører: Hvordan kan det være, at der gerne må bo 1 million muslimske arabere inden for Israels grænser, men at der ingen jøder må bo på Vestbredden?
Det der med judenfrei område har vi hørt om før, og jeg bryder mig faktisk ikke om det.
Jeg vil gerne høre, om jeg kan få en fornuftig forklaring på, hvorfor det bare er forbudt.
Mogens Lykketoft (S), 2007-05-30:
Ja, det kan jeg selvfølgelig bekræfte.
Det ved de borgerlige spørgere selvfølgelig også, og derfor er det svært at forstå, hvad deres anliggende egentlig er i denne debat.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-30:
Når man nu som medforfatter til forslaget til vedtagelse her bliver beskyldt for at være ensidig, vil jeg bare bede ordføreren bekræfte, at der i vedtagelsen står, at både palæstinensere og israelere skal have sikkerhed for at kunne leve uden terror og krig bag internationalt anerkendte grænser.
Nu skal de tidligere indlægsholdere selvfølgelig være undskyldt, fordi de muligvis ikke har læst forslaget til vedtagelse endnu, men jeg vil bare bede ordføreren bekræfte, at det rent faktisk står i vedtagelsen, og dermed er indvendingerne urimelige.
Mogens Lykketoft (S), 2007-05-30:
Hr. Lars Barfoed skal ikke være i tvivl om, at jeg – og jeg tror, det også gælder de andre, der er medforslagsstillere til det her – har lige stor harme over et hvilket som helst angreb, der myrder civile, uanset hvad side det kommer fra.
Det, som det her forslag til vedtagelse handler om – og det synes jeg måske ikke hr. Barfoed helt har forstået, når han koncentrerer sig om det, han gør, i sine spørgsmål – er, hvad det er, der skal til, for at freden har en chance.
Frem for at prøve at pille i, om det skulle forholde sig sådan – som man selvfølgelig ved det ikke forholder sig – at hr. Naser Khader og jeg eller andre skulle være tilhængere af raketangreb, synes jeg, man skulle prøve at interessere sig for: Hvordan giver man freden den bedste chance?
Hvad er den danske regerings muligheder, og hvor bør den danske regering lægge sin vægt ind?
Lars Barfoed (KF), 2007-05-30:
Uanset hvad kan hr. Mogens Lykketoft jo ikke tale sig væk fra, at det her forslag til vedtagelse alene indeholder en opfordring til, at man kritiserer Israel; der er overhovedet ingen opfordring til at kritisere de angreb, der er sket fra palæstinensisk side over for israelerne i retning af terrorangreb osv.
Derfor er det jo en ensidig opfordring til at kritisere Israel, der ligger i forslaget til vedtagelse fra Socialdemokratiet, Ny Alliance og andre partier.
Mogens Lykketoft (S), 2007-05-30:
For det første mener jeg, at den fordømmelse er indeholdt i det første afsnit.
Vi kan gentage den vilkårligt mange gange, men med hensyn til det, som er hr. Lars Barfoeds første spørgsmål, nemlig Israels ret til at forsvare sig, vil jeg sige, ja, men også en ret for os andre, som ønsker, at israelerne engang skal komme til leve i fred med deres naboer, en ret til at kritisere den måde, de forsvarer sig på.
For det er jo forkert, når det bliver sagt – jeg tror, det var hr. Messerschmidt – tidligere i debatten, at der omkommer mange flere civile i Israel end i de palæstinensiske områder.
Det er det modsatte, der er tilfældet.
Der er mange, mange gange flere civile palæstinensere, der omkommer i de israelske reaktioner på palæstinensisk terror, og ligesom vi i dette Folketing fornuftigvis diskuterer, hvordan vi skal anvende militær magt, når vi er i Afghanistan eller andre steder, sådan at vi undgår unødige civile tab, og så vi har en chance for at vinde den befolkning, der er tale om, for en fredelig løsning, så skal den betragtning selvfølgelig også indgå hos israelerne.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-30:
Jeg kunne forstå, at hr. Mogens Lykketoft mente, at i hvert fald nogle af de borgerlige deltagere i debatten her havde en noget enøjet tilgang til problematikken.
Det, jeg bidrog med, var at spørge hr. Naser Khader, om hr. Naser Khader mente, at det var legitimt, at Israel besvarer raketangreb ved militære gengældelsesangreb.
Men netop fordi hr. Mogens Lykketoft er så optaget af ikke at være enøjet, så var det jo med en vis spænding, man afventede forslaget til vedtagelse, som hr. Naser Khader jo ikke ville løfte sløret for, men som først skulle offentliggøres af hr. Mogens Lykketoft, og der er jo to afsnit.
Det ene afsnit går ud på, hvad det er for sådan en forhandlingsløsning, man ønsker, og det andet afsnit er så en opfordring til, at man kritiserer Israels bosættelsespolitik og ekspropriation af ejendom på palæstinensisk område og de militære aktioner og restriktioner, der forhindrer et normalt liv for den palæstinensiske befolkning.
Ikke et ord om en fordømmelse af raketangrebene mod Israel og andre terrorangreb mod Israel.
Er det det, hr. Mogens Lykketoft opfatter som en afbalanceret vedtagelse?
Mogens Lykketoft (S), 2007-05-30:
Jeg tror, det er lige så relevant for verdenssamfundet og israelerne at søge samtaler med Hamas, selvfølgelig på et acceptabelt grundlag, som det var for den britiske regering at søge samtaler med Sinn Fein i Nordirland.
Men det her handler jo ikke om – og det vil jeg godt præcisere – at nu finder hr. Hald Madsen noget som helst belæg for i noget, jeg har sagt, at jeg synes, det er mere legitimt at fyre raketter af, fordi man har en dårligere udgangsposition.
Det handler det ikke om.
Det er det, jeg beder om, og det har jeg ikke indtryk af er noget, hr. Hald Madsen endnu har forstået.
Og med hensyn til anerkendelse af staten Israel mener jeg, at selvfølgelig skal det indtræde, men det, der er brug for her og nu, er et ubetinget afkald på voldsanvendelse fra begge parter.
Jeg skal gøre opmærksom på, at Egypten først anerkendte staten Israel juridisk, da man sluttede fred, og det er sådan set det, som også er med i min opfattelse, når jeg siger, at køreplaner ikke duer mere.
Det er videnskabeligt bevist, at de ikke gør det.
Man bliver nødt til at løse alt i et hug, skabe den legitime, levedygtige palæstinensiske stat, samtidig med at man får anerkendelsen af staten Israel.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Jo, jeg forstår udmærket, for det, hr. Mogens Lykketoft egentlig siger, er, at fordi palæstinenserne har et dårligere udgangspunkt end israelerne, og det vedkender jeg, så skal de altså have lov til at gøre flere ting.
Så skal Hamas have lov til ikke formelt at anerkende staten Israel.
Så skal man åbenbart have lov til at kunne sende raketter af sted, fordi det altså er mere selvforsvar, end det er, når staten Israel gør det for at beskytte sin befolkning.
Og så vil jeg gerne tage et citat op, som hr. Mogens Lykketoft har fra Jyllands-Posten den 6. januar, hvor hr. Mogens Lykketoft siger: Vi tror, det er klogt at søge dialogen, også med Hamas.
Mener hr. Mogens Lykketoft virkelig, at vi skal indgå i en tæt dialog med Hamas, som i den grad åbent støtter alle former for terrorisme, alle former for voldelig handling og ikke formelt vil anerkende staten Israel?
Mogens Lykketoft (S), 2007-05-30:
Ja, det kan godt være, at hr. Jens Hald Madsen gerne vil skabe mistro til, hvad der faktisk står.
Men når der står i forslaget til vedtagelse: »Både palæstinensere og israelere skal have sikkerhed for at kunne leve uden terror og krig bag internationalt anerkendte grænser«, så synes jeg, der er tale om et overordentlig afbalanceret papir i den her henseende.
Selvfølgelig gælder det lige fuldt, at begge parter må have den sikkerhed.
Det, jeg tror er vigtigt at også hr. Jens Hald Madsen forstår, er det, som den palæstinensiske udenrigsminister Nabil Shaath sagde til EU's udenrigsministerråd, da jeg deltog i det for 6 år siden.
Han sagde: Ja, ja, I skal gøre, hvad I kan for at hjælpe os med at løse den her konflikt, men I skal forstå en eneste ting; der er ikke tale om to ligeberettigede parter.
Det er forskellen, og hvis ikke man forstår den forskel, så kan man heller ikke producere afbalancerede løsninger på den konflikt.
Gennemsnitsindkomsten for en israeler er 21.000 dollar, for en palæstinenser 700 dollar.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Så fik vi endelig offentliggjort forslaget til vedtagelse, og det er jo en hel befrielse.
Der står, at den palæstinensiske samlingsregering skal deltage i forhandlinger om en tostatsløsning.
Hvorfor står der ikke noget om, at man formelt skal anerkende staten Israel?
Mit andet spørgsmål er, at til sidst står der om den palæstinensiske befolkning: »mod de militære aktioner og restriktioner, der forhindrer et normalt liv for den palæstinensiske befolkning«.
Så spørger jeg mig selv: Hvad med den israelske befolkning?
Så sagde hr. Naser Khader, jo, men der var vist ikke lige plads.
Jeg vil spørge hr. Mogens Lykketoft, som var tovholder for det her: Var det det, der var problemet?
Var der virkelig ikke plads på det her stykke papir til at nævne, at der er en israelsk civilbefolkning, som dagligt får raketter ind over hovedet?
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Jeg tror, at hr. Holger K. Nielsen kan nævne mange regimer, som har en diktator, som mener, at de får meget stor folkelig opbakning, men det er ikke ensbetydende med, at den danske regering støtter det regime.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-30:
Så spørger jeg: Giver det ikke anledning til nogen overvejelser også hos partiet Venstre om, hvordan man håndterer fænomener som Hamas, islamismen og terrorismen?
Men har hr. Jens Hald Madsen måske tænkt den tanke, at når Hamas har fået så stor en opbakning i den palæstinensiske befolkning, kan det have en sammenhæng med de ydmygelser, befolkningen udsættes for på grund af den israelske bosættelsespolitik, på grund af sikkerhedsmuren, på grund af de mange kontrolposter, fordi Gaza som det tættest befolkede område her på jorden bliver holdt i en spændetrøje og ikke har nogen fremtidsmuligheder, at det er i den sammenhæng, at støtten til Hamas faktisk er blevet stærkere og stærkere i den palæstinensiske befolkning, og at den israelske politik i den sammenhæng virker et hundrede procent kontraproduktiv?
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-30:
Jeg synes, det er helt uforståeligt, at Venstres ordfører står og forsvarer brugen af klyngebomber.
Vi ved jo nøjagtig, at selv om de såkaldte klyngebomber bliver udstyret med selvdestruktionsmidler osv., er de ikke pålidelige eller stabile nok.
Men jeg kan forstå, at det, der er det korte af det lange, er, at man ikke vil gå foran.
Man vil henslæbe tiden i den her debat i stedet for at gå ind og lave et dansk moratorium, der kunne være med til at sætte en stopper for det, ligesom en lang række andre lande har gjort det.
Det ville være et klart signal til omverdenen om, at vi ikke bryder os om det.
Og så er jeg da selvfølgelig ked af, at Venstre står og forsvarer brugen af klyngebomber.
Rune Lund (EL), 2007-05-30:
Hr. Jens Hald Madsen siger, at man vil arbejde imod klyngebomber, som volder uacceptabel skade på civile.
Det er en meget interessant formulering.
Det er jo i virkeligheden en kattelem på størrelse med hovedindgangen til Folketinget.
Men i forlængelse af det kunne jeg da godt tænke mig at spørge hr. Jens Hald Madsen: Hvad er så acceptable skader på civile?
I dag ved vi jo, at 98 pct. af ofrene for klyngebomber i dag er civile, men jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad de acceptable skader på civile er i forbindelse med klyngebomber.
Jeg vil gerne følge lidt op på det spørgsmål, som også hr. Holger K. Nielsen stillede, nemlig hvordan hr. Naser Khader har det med at stå bag et forslag til vedtagelse, som indeholder en kattelem, som er så kæmpestor, at der er en masse klyngebomber, som vil kunne trænge igennem den kattelem og vil fortsætte med at kunne eksistere, såfremt man internationalt skulle vedtage, at man arbejder for et forbud mod klyngebomber – bare ikke lige dem, som kun gør acceptabel skade på civilbefolkningen.
Hvordan har hr. Naser Khader det med det, når Danmark faktisk kunne lægge sig i en endnu bedre position, nemlig ved at kæmpe mod et forbud mod alle klyngebomber?
Det er jo sådan i forhandlinger, at man godt kan påvirke den politiske dagsorden, hvis man ligesom prøver at sætte sig større mål end de mål, som måske umiddelbart kan være de mål, som kan virke, som om de er de nemmeste at opfylde.
Hvorfor skal vi ikke gå videre og kræve endnu mere end det, som kan opnås?
Det er jo kun på den måde, vi rykker den internationale dagsorden, vil jeg sige til hr. Naser Khader.
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Jeg vil sige, at jeg er meget enig med hr. Morten Helveg Petersen i hans fortolkning af forslaget til vedtagelse.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-30:
Det er problemet, for der er sået tvivl om, hvad indholdet er i det forslag til vedtagelse.
Vi i Socialdemokratiet ville være meget med på at lave et andet forslag til vedtagelse, hvis det indeholdt et totalforbud mod alle former for klyngebomber, men det er ikke det, der står.
Og vi har jo i dag hørt – og man kan læse det i Folketingets forhandlinger, der plejer at være meget præcise – at Dansk Folkeparti siger, at det bare er et spørgsmål om farligheden af de forskellige klyngebomber.
Det er det, der skal komme en analyse af.
Det synspunkt, som hr. Morten Helveg Petersen har været fremme med, om, at der er en imødekommelse ved, at man kan se på fordele og ulemper ved et dansk moratorium, er jo noget helt, helt andet.
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Jeg skal ikke svare på Det Radikale Venstres vegne, der er en ordfører, der kan svare på Det Radikale Venstres vegne.
Jeg er ikke altid enig i, hvad hr. Søren Espersen siger.
Men jeg har ikke hørt hr. Søren Espersen velsigne og acceptere klyngebomber, det har jeg faktisk ikke.
Og i øvrigt så behøver vi ikke at være hundrede procent enige, fordi vi er med i et fælles forslag til vedtagelse.