Karen Hækkerup (S), 2012-08-20:
Jeg vil gerne sige tak for en lang dag med mange indholdsrige og gode debatter.
Lovforslaget er, som vi ved, og som vi har diskuteret i mange timer, et led i udmøntningen af aftalen fra den 22. juni om en skattereform, som er indgået af regeringen, Venstre og Det Konservative Folkeparti, og lovforslaget er naturligvis udarbejdet i overensstemmelse med den aftale.
Det indebærer, som vi har gennemgået, at der kommer til at være en mindre stigning i overførsler.
Til gengæld er der rigtig gode nyhed for rigtig mange mennesker.
Dem, som får en ældrecheck, vil opleve at få flere penge.
Pensionister, der ikke har supplerende indtægter, bliver kompenseret.
Det synes jeg også er rigtig fantastisk.
Og så er der jo, som vi også har hørt i debatten tidligere i dag, mange andre rigtige gode gevinster ved den reform, vi laver.
3,1 millioner beskæftigede kommer til at få en håndsrækning.
Mennesker, som er i lav- og mellemindkomstgruppen, er dem, som kommer til at få mest ud af det.
Derfor vil jeg sige, at når man ser på, hvad der ligger af gode ting i den her aftale – muligheden for at førtidspensionister på den gamle ordning frivilligt kan overgå til førtidspension på den nye ordning – er der så mange ting, at man må sige, at Danmark bliver et bedre og også mere socialt retfærdigt sted, når vi har fået vedtaget forslaget.
Derfor er jeg rigtig glad for, at der har været så bred opbakning til det, for jeg synes faktisk, at det er rigtig godt, at det er dem, som har mindst, der bliver tilgodeset mest, og sådan oplever jeg at det her forslag er.
Hele debatten, som har været der både i løbet af sidste efterår og i løbet af i dag, handler jo dels om teknik, dels om taktik – hvorfor lavede man hvad med hvem?
Men dybest set
, når man skræller alt det af, kan man sige: Hvorfor er det egentlig, det er vigtigt at have et samfund, hvor der er orden på økonomien?
Jo, det er det, for når vi betaler skat, og når der er orden i pengesagerne, har vi også råd til at have en god velfærd
: råd til at tage os af de svage, råd til at sørge for, at der er penge til sundhed, til uddannelse, til psykisk syge, så vi er et samfund, som vi er stolte af, og som vi oplever som værende trygt at leve i.
Sådan et land har vi, og det skal vi være rigtig taknemmelige for at andre før os har bygget op.
Så kan man jo godt sige: Jo, det ville da have været nemmere, hvis regeringen havde overtaget Danmark i en sådan stand, som det var, da Anders Fogh Rasmussen fik regeringsnøglerne for snart mange år siden i en tid, hvor der var styr på økonomien, og hvor der var guld og grønne skove.
Sådan er det bare ikke.
Vi står i en anden situation.
Vi står i en krise, og vi står med nogle udfordringer, som bl.a. også drejer sig om at kigge på, hvad der er ret og rimeligt.
Jeg tror, der er rigtig mange mennesker, der har syntes, at det har været svært at forstå – som det også har været nævnt tidligere i debatten – at man, hvis man tager et arbejde, end ikke har det ekstra tilovers, som busbilletten derhen koster.
Det er jo ikke, fordi vi ikke under folk, som er på overførsel, at skulle have et godt liv, hvor der er tryghed, og hvor de har råd til, at de og deres børn kan have det godt – for det skal man i Danmark, der skal man have det godt, der skal man ikke være fattige – men der er altså omvendt også nu en håndsrækning til dem, som har valgt alligevel at tage et job, selv om der økonomisk ikke ville have været nogen forskel for dem eller måske en mindre forskel.
Vi siger, at vi anerkender, at der skal være en forskel på, om man er på overførsel, eller om man er i arbejde.
Der har været mange modeller, der har været diskuteret – også modeller, som har været debatteret tidligere.
Bl.a. var en del af debatten jo, om man skulle gå ind og skære i personfradraget til alle.
Det var noget af det, som man diskuterede, inden man nåede frem til aftalen.
Det ville have haft nogle alvorlige konsekvenser især for dem med de små indtægter.
Derfor er jeg faktisk rigtig godt tilfreds med, at vi har lavet en aftale, der tilgodeser dem, der har mindst.
Førtidspensionister på den gamle ordning får mulighed for at overgå til den nye, hvis der er god økonomi i det for dem; vi afsætter 400 mio. kr. til det.
Man kan få lavet en afklaring, en udredning, og der vil vi senere afklare, hvordan processen for det bliver, men det bliver altså frivilligt for folk, om de vil overgå fra en gammel førtidspension til en ny.
Hvis man eksempelvis tager en førtidspensionist på mellemste førtidspension i en ejerbolig, for det vil typisk være dem, vil en sådan pensionist i 2013 modtage yderligere 7.680 kr. i forsørgelsesydelse efter skat ved overgang til førtidspension i den nye ordning.
Det er rigtig mange penge, og det er et stort løft for rigtig mange mennesker.
Så jeg vil sige: Hvorfor kan vi stå på mål for det her?
Det kan vi, fordi det er en håndsrækning til dem med de små indtægter – med mellemog lavindtægter – fordi vi både sørger for at have fokus, som det har været debatteret hele dagen, på at skabe arbejdspladser, og fordi det er socialt retfærdigt.
Rigtig mange, også førtidspensionister,
har en indtægt ved siden af deres pension.
Så har der kørt en debat frem og tilbage om, hvor mange flere penge man så får, og der vil jeg gerne gentage det tal, som også har været nævnt rigtig mange gange.
Det vil sige, at der stadig er en stigning på 43.500 kr.
Købekraften bliver med andre ord bevaret; det er klart, at priserne stiger, og det er jo også derfor, vi sætter ydelserne på det niveau, som de er sat på, for man skal have råd til at kunne leve på samme niveau.
Vi har tidligere lavet mange aftaler, også gode aftaler med Enhedslisten, og vi har også lavet aftaler med andre, som har forbedret forholdene inden for det sociale område.
I satspuljeforhandlingerne sidste år hævede vi taksten til mennesker, som går derhjemme og passer et sygt eller handicappet barn; vi har afskaffet starthjælpen og de fattigdomsskabende ydelser, som har været diskuteret; og vi har nedsat et fattigdomsudvalg i regeringen til at komme med en afdækning af, hvad der vil give mening at tale om, når man taler om fattigdom i dansk sammenhæng.
Men det, der er vigtigt nu og videre, er at sørge for, at vi har en politik, der skaber arbejdspladser.
Når man bor i Danmark, skal man kunne leve et godt liv.
Men det skal også være et Danmark, hvor vi sørger for at skabe arbejdspladser til dem, som ikke har, og som gerne vil have et arbejde – for det vil folk, som ikke har et, de vil gerne have et.
Samlet set efterlader aftalen altså Danmark med en stærkere økonomi, og jeg synes, at man har sørget for, at også dem, som har de større indtægter, er med til at betale for regningen.
Til debatten om, hvorvidt man skal dele forslaget op, kan man sige, at det jo er meget nemt at bede om at få delt et lovforslag op, for så kan man stemme for det, man synes om, og så kan man lade være med at stemme for det, som man er imod.
Men tingene hænger jo sammen.
Og hvis man gerne vil være med til at give skattelettelser til dem, som får en skattelettelse med det her lovforslag – 3,1 millioner danskere – bliver man jo også nødt til at stå på mål for, hvordan pengene findes.
Sådan hænger det sammen, og det er derfor, debatten også har bølget frem og tilbage om, hvorvidt man tager ansvar for helheden.
Det har vi gjort med den aftale, der er lagt frem.
Jeg takker for behandlingen her i salen og vil glæde mig til den videre behandling.