runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-03-01:
Men det kan jo godt være, at den samlede europæiske løsning, som statsministeren og andre er meget optaget af, kun kommer, hvis landene viser, at man er parat til at tage opgaven så alvorligt, at man gør det, der er nødvendigt, for at andre kan se, at så må de også gøre noget andet.
Det kan jo godt være, at det, at vi har etableret grænsekontrol, rent faktisk gør, at der er flere rundtom i Europa, der får øjnene op for, at den er rygende gal.
Det kan jo godt være, at hvis vi bruger grænsekontrollen til at afvise folk, der kommer fra det fredelige land Tyskland for at søge asyl i Danmark eller illegalt komme videre gennem Danmark for at søge i Sverige, eller hvad det kan være – altså så de ved, at man bliver vendt om ved grænsen ved en hasteprocedure og kommer tilbage til Tyskland – så sætter det sig i, at der så er andre, der siger: Jamen nu må vi have tingene til at fungere. Men vi har bare det udgangspunkt i Dansk Folkeparti, at vi starter med at passe på Danmark, og så, mens vi passer på Danmark, håber vi da, at der er nogle ude i Europa, der også forstår alvoren i det her, og som statsministeren jo også siger: Han drager derned og forsøger at få de andre med på det.
Men rækkefølgen må være den, at vi passer på Danmark først og håber, at der udvikler sig større løsninger derude.
Vi kan ikke vente på de større løsninger ude i det europæiske samarbejde, før vi passer på Danmark.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Jamen jeg drager af sted med den alvor, at der skal findes en løsning på de her problemer.
Og det er rigtigt – det er i hvert fald også sådan, jeg selv læser teksterne; men nu har jeg ikke forberedt mig til sådan en stor juridisk diskussion om det her – at det, der gør, at man ikke kan afvise, er Dublin.
Altså, man kan tilbagesende folk til det første land, de har sat deres fødder i, og det er, hvis man kommer som afghaner, jo ikke Tyskland – altså, rent logisk.
Alt andet lige – medmindre man er fløjet ind – så er det i normalsituationen jo ikke Tyskland.
Så det er jo Dublin, der forhindrer det.
Men det er jo også et system, der i øjeblikket er under angreb, og som er dysfunktionelt, ligesom Schengenreglerne er dysfunktionelle.
Og der bliver man jo nødt til at prøve, om man kan finde en samlet løsning.
I min optik bidrager det, at man har lavet det, man kunne kalde the second line of defense ved Makedonien, til at skærpe alvoren i Grækenland og dermed forhåbentlig også appetitten på, at man nu får lavet et mere effektivt grænseværn ved Europas ydre grænse.
Hvis man i den forbindelse, hvor man bygger det op, i øvrigt også diskuterer, om et yderligere tiltag er det, som hr. Kristian Thulesen Dahl spørger ind til, så er det ikke noget, jeg vil stå her og afvise.
Men jeg tror bare, at det vil være klogt, at vi i Danmark nu søger at påvirke i forhold til en samlet europæisk løsning.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-03-01:
Ideen med Dublin, som statsministeren henviser til, er jo, at man søger asyl i det første land, man kommer til.
Og det fremgår også af Dublinkonventionen, at man ikke skal kunne vandre fra land til land, men at man jo har den forpligtelse, at det er det første land, man kommer til, hvor asylansøgningen skal gives.
Så allerede af den grund kan vi konstatere, at når man kommer fra Tyskland til Danmark, har man jo illegalt opholdt sig i Tyskland, hvis ikke man har ønsket sin sag behandlet der, og så kommer man så til Danmark.
Og så mener vi jo, at vi har retten til efter Dublinforordningen at afvise folk til Tyskland – der er jo ikke andet end Dublinkonventionen, der i givet fald skulle være til hinder for det, og det er nok den praksis, der har udviklet sig omkring Dublin, der gør det her problematisk.
Derfor er det, der er vigtigt for mig at vide, jo, om statsministeren drager af sted med den grundlæggende holdning, at vi skal have gjort op med den her vandring fra land til land.
Og hvis et af elementerne for at sikre, at vi kan undgå den vandring, er, at vi bruger den fornuftige grænsekontrol, vi nu endelig har fået bygget op, bl.a. ved den dansk-tyske grænse, altså at kunne lave hasteprocedurer, og der kunne forhindre folk i at komme til Danmark, hvis de kommer fra Tyskland – jeg går ikke ud fra, at de vil sige, at de flygter fra kansler Merkel, så de er nok ikke at betragte som flygtninge i Danmark – så skal vi bruge den mulighed.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Jeg vil bestemt ikke afvise, at den tilgang til det kan være en del af en mere permanent europæisk løsning.
For jeg deler sådan set den grundopfattelse, at man er nødt til at se på den her situation med stor alvor, og det er skræmmende, hvis Europa igen i år fuldstændig ukontrollerbart skal have +1 million immigranter og flygtninge.
Derfor er vi nødt til at starte med at få styr på de ydre grænser.
Jeg har jo noteret mig det initiativ – og jeg glæder mig til at drøfte det nærmere med mine kollegaer – der er taget omkring Østrig med en række Balkanlande, som jo de facto ved Makedonien bygger en ekstra ydre grænse, en Schengengrænse nr. 2, op.
Det er også lidt en analyse, jeg laver her, og det er et forsøg på at være imødekommende.
Jeg tror jo, at det er fremmende for at få løst den her sag, fordi det skaber en ophobning i Grækenland, der gør, at man også i det medlemsland nu bliver nødt til at engagere sig mere i at få løst det her problem, og jeg tror, at der skal en samlet løsning til.
Kunne et element i en sådan samlet løsning være det forhold, at man så at sige suspenderer Dublin, for det er jo det, der egentlig bliver spurgt til, ved at sige, at man ikke kan passere fra et sikkert land ind i det næste og søge asyl?
Det vil jeg bestemt ikke udelukke.
Står jeg her og foreslår, at det er et skridt, Danmark tager, altså ud i det blå, helt alene?
Nej, det foreslår jeg ikke.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-03-01:
Tak, formand.
Tak til statsministeren for indledningen.
Det kunne være ét emne.
Et andet emne er det, statsministeren var inde på i starten om flygtningelandsbyer, hvor der er kommet en rapport, som vi ikke i Dansk Folkeparti synes svarer på de spørgsmål, vi rent faktisk gerne vil have svar på i forhold til berettigelsen i at oprette flygtningelandsbyer.
Men så er der jo også, hvis vi skal kigge sådan lidt overordnet på det hele, et topmøde, som statsministeren skal til på mandag i EU, og det er det, som jeg gerne vil koncentrere mig om i spørgetimen i dag.
Statsministeren skal ned og diskutere, hvordan man håndterer flygtningeog migrantkrisen.
Der er i 2015 kommet over en million mennesker til EU-landene, og vi kan forudse, at i 2016 vil det med stor sandsynlighed være et pres af lignende størrelse, måske endda større, fordi man har fået skabt en mekanisme, hvor man giver folk det indtryk, at det kan betale sig at flytte sig fra et kontinent til et andet, og hvis ikke de legalt kan komme ind, så illegalt forsøge at bryde hegn ned, forsøge at passere grænser, de egentlig ikke må passere, og på den måde komme ind i EU.
Det betyder, at vi i EU ser en asylshopping.
Altså, vi ser folk vandre rundt i de europæiske lande for at finde ud af, hvor de vil slå sig ned, og så længe der ikke er styr på det her, så længe der ikke er styr på de ydre grænser – som der jo helt åbenlyst ikke er styr på, og det er meget svært at se, at der kan blive styr på dem – må vi jo bruge et ord eller en betegnelse, som statsministeren tidligere har brugt, at så må vi passe på Danmark, og så må vi finde ud af, hvordan vi bedst passer på Danmark.
Vi er jo glade i Dansk Folkeparti over, at vi har grænsekontrol, men kunne man ikke bruge den grænsekontrol, vi nu har, til at sige, at folk, der kommer fra Tyskland og vil søge asyl i Danmark, ikke har noget at gøre i Danmark?
De må søge asyl i Tyskland.
De kommer fra et sikkert land, og vi har ret til at afvise dem ved grænsen og bruge grænsekontrollen til den hasteprocedure, som betyder, at vi giver vores bidrag til at sikre, at folk ikke har den opfattelse, at kommer man først ind i Europa, kan man lave den her shopping fra land til land for at finde ud af, hvor man agter at slå sig ned for en fremtidig tilværelse.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Når det kræver et ændringsforslag, er det jo, fordi det ikke var indeholdt i regeringens oprindelige lovforslag.
Sådan er det.
Og så er der en demokratisk proces.
Jeg ved ikke, om det er synderlig opsigtsvækkende.
Jeg er sådan set meget tilfreds med, at det hjørne af kontanthjælpsloftet skæres til, sådan som det nu bliver.
Det rokker jo ikke ved det, der står tilbage, nemlig at vi har et effektivt kontanthjælpsloft, som sikrer, at det for folk på kontanthjælp kan betale sig at arbejde, også i jobs med små lønindkomster.
Det synes jeg er vigtigt.
Det gik vi til valg på, og det indfrier vi.
Det handler også om at fremme den sociale mobilitet i det her land og sørge for, at vi i en situation, hvor beskæftigelsen stiger og ledigheden falder, nu også drager omsorg for, at der er nogle færre mennesker på kontanthjælp.
Mette Frederiksen (S), 2016-03-01:
Jeg tror, man må sige det sådan, at statsministeren her i virkeligheden fortæller meget om sin opfattelse af både sig selv og Folketinget.
For det er nu engang sådan, at det er et flertal i Folketinget, der afgør, om der er tillid til ministeren eller ej, og den mistillid var udtrykt.
Så er det jo ikke et spørgsmål om, at der er en diskussion om synspunkter – der var et flertal i Folketinget, der havde udtrykt, at man ikke længere havde tillid til en minister, og en statsminister, der som udgangspunkt valgte at sidde det overhørig.
Så må vi desværre fortsætte diskussionen om kontanthjælpsloftet, for det er stadigvæk, synes jeg, besynderligt, at det er et ændringsforslag fra Socialdemokratiet, der i Folketingssalen afgør, om mennesker med funktionsnedsættelser kan oppebære både en livsindkomst og et indtægtsgrundlag og samtidig kan betale deres husleje.
Hvorfor kræver det et ændringsforslag?
Hvorfor kan regeringen ikke selv tilrettelægge sin politik, så den også tager hensyn til mennesker med handicap?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Må jeg ikke sige, at det er sådan, at der isoleret set i hvert af årene 2016-2019 er tale om en merudledning som følge af den her pakke.
Det fremgår.
Jeg er glad for, at et flertal i Folketinget har stemt den igennem.
I forhold til hele spørgsmålet omkring EU kan jeg bare sige, og det fremgår også af selve lovforslaget, at regeringen er fuldt opmærksom på – altså: fuldt opmærksom på – at der også er en EU-retlig vinkel på implementeringen af den her pakke, og at der i den forbindelse også forestår en dialog med EU-systemet om det.
Det er der direkte taget højde for i aftaleteksten.
Så det er ikke underligt.
Og derfor ville det heller ikke være underligt, hvis ministeren – men nu er jeg altså ikke selv ressortminister her – har haft en dialog med sit embedsværk omkring sammenhængen mellem regeringens politik og EU-retten.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-03-01:
Men det var ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spørger til, om statsministeren er blevet advaret om, eller om ministre i regeringen er blevet advaret af ministeriet eller underordnede styrelser om, at det her kan være i strid med EU-direktiver.
Og det må være muligt at svare på det spørgsmål, altså ikke sådan noget med, at man da kunne forestille sig, at...
Det må være muligt at komme med et helt klart svar på det spørgsmål.
Jeg fik ikke noget svar på det, der handlede om baseline, det kan vi tage på et andet tidspunkt.
Lad os koncentrere os om det her med EU-direktiverne.
Er ministre eller statsministeren blevet advaret?
Uffe Elbæk (ALT), 2016-03-01:
Det kan måske godt virke sådan lidt, jeg vil ikke sige naivt eller banalt at stille de her spørgsmål, men jeg tror faktisk, at mange af dem, der sidder og følger de her debatter på tv, er glade for at høre, hvad det er for nogle overvejelser, som statsministeren rent faktisk gør sig i kraft af de samtaler, vi har her.
Nu var der eksemplet med den politiske leder for Dansk Folkeparti lige før, men også i forhold til debatten med de grønlandske repræsentanter betyder den måde, vi snakker om og til hinanden i salen på, faktisk noget.
Så jeg er glad for svaret fra statsministeren.
Altså, det giver mening for mig, og så håber jeg også, det giver mening for dem, der sidder derude og kigger på.
Så tak for det.
Det er jo vanen tro medlemmerne fra Alternativet, der stiller det sidste spørgsmål, og det, der ligger os, som repræsenterer Alternativet herinde og medlemmerne, mest på hjerte, er den grønne dagsorden.
De har så stillet det her spørgsmål til statsministeren
: Hvad er regeringens planer i forhold til at ratificere COP21-aftalen?
Fiji er det første land, der har ratificeret aftalen, og det betyder rigtig meget, hvad det er for nogle lande, der går ud og ratificerer aftalen, og hvor hurtigt de gør det.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Jeg ved ikke, om man kan have så konkret en tilgang til det.
Og det er vel i virkeligheden meget få af livets samtaler, der har den effekt.
Men det er vel med til at danne et billede og en forståelse.
Jeg har selv, når der nu spørges, sådan set nydt den her dialog med de nordatlantiske medlemmer.
Det er så ikke, hver gang vi har spørgetime, men periodisk.
Jeg har sådan set også fulgt op på det, haft bilaterale møder med nogle af de nordatlantiske medlemmer.
Jeg iagttager i det, jeg talte med dem om før, at der er sådan en bevægelse i, hvad det egentlig er for en funktion, man vil have som nordatlantisk folketingsmedlem.
Det er under opbrud, og det påvirker da mig.
Det synes jeg er interessant.
Men altså, jeg er ikke i stand til at pege på sådan et eksempel, hvor jeg er gået ind og har tænkt, at vi laver en violet løsning, og så er gået ud og har tænkt, at verden er gul, eller sådan noget.
Men det er måske trods alt også at have for højt et ambitionsniveau.
Uffe Elbæk (ALT), 2016-03-01:
Altså, personligt har jeg det rigtig fint med at have muligheden for at stille spørgsmål til statsministeren, og jeg synes rent faktisk også, at statsministeren langt hen ad vejen svarer ordentligt på de spørgsmål, der bliver stillet.
Og grunden til, at jeg stiller spørgsmålet, er selvfølgelig, at vi i Alternativet er optaget af, hvordan vi får nogle ordentlige, meningsfulde politiske diskussioner og samtaler, uanset om vi er enige med hinanden eller ej.
Nu kan jeg så forstå, at statsministeren havde en god samtale med vores kollega, der sidder lige bag ved mig, og det er jo rigtig dejligt, men kunne statsministeren give et eksempel på, at der er nogle af de diskussioner, vi har haft i de her spørgetimer, som rent faktisk har betydet, at statsministeren efterfølgende er gået ud og har foretaget en anden handling, end statsministeren ville have gjort, hvis den samtale ikke havde fundet sted herinde?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Ja, det er der nok andre end mig, der skal være med til at bedømme.
Altså, jeg bestræber mig på at svare med afsæt i det, der bliver spurgt om.
Jeg synes faktisk, at jeg for et øjeblik siden havde en udmærket dialog med hr. Kristian Thulesen Dahl, som i virkeligheden bragte debatten omkring Danmark i en europæisk løsning af asylsagen et skridt længere frem.
Vi havde en diskussion omkring forståelsen af Dublinforordningen, som ikke har været diskuteret i det ydre rum.
Jeg kan jo ikke vide noget som helst om, hvorvidt det bliver taget ned.
Det er jo ikke altid sådan, at dem, der sidder og følger den politiske debat, kaster sig over de nyheder, som måske er de mest substantielle, og jeg deler sådan set opfattelsen af, at det tit også handler om nogle af de andre ting, som hvordan vi ser ud og den slags ting.
Så ja.
Det synes jeg, og i hvert fald vil det jo være sådan, at så længe Folketinget synes, at jeg skal komme, så kommer jeg.
Uffe Elbæk (ALT), 2016-03-01:
Tak for det.
Mine spørgsmål kommer til at starte et lidt andet sted, end de plejer at gøre, og udspringer egentlig af nogle personlige overvejelser efter sidste spørgetime.
Vi har jo nu haft de her spørgetimer med statsministeren i et halvt år, og vi kender dramaturgien: tre hurtige spørgsmål og tre hurtige svar.
Og så sidder kommentatorerne og journalisterne oppe på første sal og skriver, om statsministeren har en god formkurve eller ej, eller om vi partiledere ser mentalt fit for fight ud, og hvordan det politiske landskab egentlig ser ud ud fra de spørgsmål, som vi stiller.
Hvordan ser statsministeren på den værdi, vi skaber i kraft af den type spørgetime, som vi f.eks. har i dag?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Det handler om, at der er blevet udtrykt nogle synspunkter i debatten, som ministeren forholder sig neutralt til, og så er det rigtigt, at vi har haft en mulighed for at overrule det og sige, at vi agerer på det.
Fru Mette Frederiksen må jo selv om, hvilke standarder hun, når den dag måtte komme, vil indføre.
Jeg har selv den holdning i forhold til mine ministre, at hvis jeg ikke selv mener, at de har gjort noget, som er angribeligt, så lægger jeg mig ikke bare uden videre ned.
Sådan er jeg nu skruet sammen, og det kan overhovedet ikke bruges til at sige noget som helst om, at jeg ikke respekterer demokratiet.
Jeg ønsker sådan set at stå vagt om mine ministre, og så har jeg heller ikke en ambition om at slå historiske rekorder i, hvor mange der skiftes ud.
Hvad angår det andet, kan jeg bare sige ...
Jeg er fuldstændig enig i, at vækst er forudsætning for velstand, og at velstand er forudsætning for velfærd, for det giver jo kun mening at diskutere alt det, vi normalt bruger mest tid på at diskutere, nemlig hvor mange penge vi bevilger på finansloven herinde til gymnasier og sygehuse og kommuner og dermed folkeskoler osv., hvis pengene er tjent først.
Så det er jeg sådan set enig i.
Så er der jo et andet aspekt, der handler om, at det heller ikke er helt ligegyldigt, hvordan vi bruger de offentlige udgifter, og det er jo den anden grund til, at vi har lagt en køreplan her.
Vores evne til at få hele det migrations- og flygtningepres, vi har på Europa, på Danmark, jævnfør hvad jeg talte med hr. Kristian Thulesen Dahl om, under kontrol og vores evne til at håndtere det er jo bestemmende for, hvad vi kan gøre videre frem.
For hvis ikke vi får gjort det bedre end det, vi har gjort historisk, hvor kun 1 ud af 10 er i arbejde efter 1 år, og hvor mindre end 3 ud af 10 er i arbejde efter 3 år, vil hele det råderum, som jo enten kunne bruges til at investere i nær velfærd, altså i form af skattelettelser, eller bruges til at investere i kollektiv velfærd, forskning, uddannelse, blive spist op.
Det er jo derfor, vi har indrettet køreplanen på den måde, at nu prøver vi at få det under kontrol i foråret, så den brik står stille, når vi skal lave den her 2025-plan.
Så glæder jeg mig meget til, at der, når den er offentliggjort efter sommerferien, vil komme et forhandlingsforløb, hvor jeg regner med Liberal Alliance, men jo forhåbentlig også mange flere partier end regeringen og Liberal Alliance.
For der er brug for at få tegnet et mere håbefuldt perspektiv for dansk økonomi i sådan et perspektiv på 5, 10, 15 år.
Anders Samuelsen (LA), 2016-03-01:
Jeg er meget enig.
Det, der i bund og grund var lidt problematisk – eller meget problematisk – synes jeg, i den valgkamp, vi har været igennem,
var jo, at det endte rigtig meget i en diskussion af, hvor stor den offentlige sektor skulle være, hvor meget den skulle vokse eller ikke skulle vokse, når vores problem reelt er, at vi har en for lille privat sektor.
Men i et land som f.eks. Schweiz har man billedlig talt en måske dobbelt så stor privat sektor.
Og det gør jo, at man har råd til at finansiere et stærkt velfærdssamfund, men at man har råd til at gøre det, samtidig med at borgerne ikke bliver brandbeskattet.
Derfor er det virkelig vigtigt, at vi nu får vendt det om, så vi begynder at diskutere, hvordan vi får den private sektor til at vokse – vokse markant.
I Danmark er det op mod 20 pct., som ikke får en ungdomsuddannelse.
I Schweiz er det f.eks. kun 6 pct.
Hvorfor?
Fordi der er et langt større træk fra det private arbejdsmarked til f.eks. at skabe private praktikpladser, skabe uddannelsesmuligheder og skabe et perspektiv for at få et job, også i den private sektor.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Nej, det kan man ikke – og så kunne jeg selvfølgelig stoppe der.
Men jeg tror, at det, der er brug for – jævnfør i øvrigt også den diskussion, vi lige har haft omkring landbrug, om sikring af ejerskab, og at det, der vedtages, også står der, og at de fulde effekter er klare for alle og den slags ting – er, at vi får brugt foråret her på at gennemregne dansk økonomi i 2025-perspektiv og får foldet ud, hvordan verden ser ud med uhjulpet hånd.
Altså, hvis ikke vi gør noget, hvis ikke vi træffer nogle beslutninger, hvad er det så egentlig for en fremtid, vi har – ikke lige i morgen, for det skal nok gå, men altså om 5, 10 år?
Det tror jeg er den kloge måde at gøre det på.
Og uden at foregribe, at vi har fået gjort det og forhåbentlig har fået skabt rammerne om en debat, der rækker ud over spørgetimen her, altså også rækker ud i det danske samfund, så håber og tror jeg, at det også vil modne en parathed til at få truffet nødvendige beslutninger. For jeg kan se for mig, at hvis vi vil opfylde de her to ting på en og samme tid, nemlig en fortsat udbygning af velfærdssamfundet og at sikre, at der er konkurrencekraft, og at der er flere mennesker, der er selvforsørgende og dermed selv kan tage vare på den nære velfærd, så er vi ikke i mål – så skal der træffes beslutninger.
Anders Samuelsen (LA), 2016-03-01:
Grunden til, at jeg selvfølgelig nævner det, er jo, at sådan fra år til år og fra kvartal til kvartal er det ikke nødvendigvis noget, vi mærker noget til, altså at vi sakker bagud, for det er jo reelt det, vi gør, når man ser det over en længere periode, ovenikøbet en periode, hvor vi i Danmark har talt om, at vi gik reformamok.
Jeg tror, det var den forrige statsminister, der brugte ordet reformamok.
Under statsministerens forrige regeringsperiode gennemførte man nogle også ret store reformer i den sidste del, men på trods af det er vi jo et af de lande, som er kommet ringest ud på den anden side af finanskrisen.
En anden figur, jeg har taget med, illustrerer det her.
Igen: Svenskerne og amerikanerne kommer markant bedre ud af det.
Danmark er i rent snegletempo – rent snegletempo – og det på et tidspunkt, hvor det umiddelbart er svært at se, at der faktisk er et markant flertal i Folketinget for at gøre noget markant ved det.
Det synes jeg er dybt problematisk.
Derfor: Kunne man få et par mere konkrete eksempler på noget af det, som statsministeren måske bager op til i efteråret?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Tak for det.
Jamen det er rigtigt, at væksten er svag, om end den er der, og det skal man trods alt glæde sig over at den er.
Det betyder også, at beskæftigelsen er stigende og ledigheden er faldende.
Boligmarkedet er præget af lave renter; der er større indkomster og større jobsikkerhed for familierne.
Der er sådan set også en del positive tegn, og derfor kan det jo ikke kun være et spørgsmål om, at alt bedømmes på BNP-vækst.
Jeg tror, der vil være nogle folk, der, når nu det her synspunkt om den svenske vækst fremmes, vil sige: Jo, så har de måske et sæt andre udfordringer i et helt andet omfang, end vi har her aktuelt, for sådan er BNP jo altså også skruet sammen: mange flygtninge ind, mange offentlige udgifter, nye indkvarteringsmuligheder.
Det skaber efterspørgsel, det skaber BNP-vækst
– jeg ville nok helst være det foruden
Men altså, det rokker ikke ved, at vi har nogle udfordringer.
Det er jo præcis også derfor, at vi har lagt en køreplan nu, hvor vi kaster et længere lys på dansk økonomi frem i 2025-perspektiv, så vi får skabt klarhed over, hvordan verden ser ud med det her frygtelige alt andet lige-begreb, og hvad der skal til for at få den til at se lysere ud.
Hvis vi skal indfri det, der er, tror og håber jeg, vores alle sammens ambitioner, nemlig at udbygge et ordentligt velfærdssamfund, hvor vi passer på vores gamle, på vores syge, sørger for, at vores børn lærer noget mere, end vi selv lærte, udvikler dansk forskning, men altså også har et erhvervsliv, som er konkurrencedygtigt på skat og løn, så udelukker jeg bestemt ikke, at der er brug for flere reformer.