runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-04-28:
Jamen det må vi så acceptere, og så må vi se frem til forhandlingerne i efteråret.
Jeg vil bare sige, at jeg synes, det kunne være formålstjenligt, at vi fik sat en undersøgelse i gang af, om det overhovedet kan lade sig gøre at varetægtsfængsle med fodlænke, for sådan en undersøgelse har vi jo ikke haft.
Det er klart, at der er nogle indlysende grunde til, at man i hvert fald ikke kan gøre det.
Men vi har bare noteret os, at man gør det i England, og at det kunne være en mulighed i Danmark.
Vores belæg er faktisk tårnhøjt lige præcis i arresterne.
En tredjedel af alle dem, der sidder inden for tremmerne i dag, sidder faktisk i vores arrester, og vi har behov for en aflastning der; det var det, der var tanken.
Lars Barfoed (KF), 2011-04-28:
Jeg må sige, at når det gælder de varetægtsfængslede, har jeg, som jeg også sagde før, vanskeligt ved at se, at det generelt kan føre til noget at overveje fodlænkeordningen som alternativ til en varetægtsfængsling, for de formål, som en varetægtsfængsling tjener, har jeg svært ved at se kan tilgodeses i en fodlænkesammenhæng.
Jeg kan da ikke afvise, at gennemgår man et antal tilfælde, kan man finde nogle enkelte, som af en eller anden grund alligevel kunne falde ind i en fodlænkesammenhæng som alternativ til en varetægtsfængsling, men jeg tror, det vil være meget få, det vil dreje sig om.
Men vi kan jo godt prøve at se på nogle konkrete eksempler under udvalgsarbejdet.
Lone Dybkjær (RV), 2011-04-28:
Tak for det løfte, så er det ligesom noteret.
Og da der sidder nogle embedsmænd nede i logen nu, bliver det formentlig også noteret i selve ministeriet, da vi jo ikke ved, hvordan det ser ud til efteråret – og det behøver jo ikke at være et regeringsskifte eller sådan noget, jeg hentyder til.
Det næste, jeg så gerne vil spørge om, er om den anden del af forslaget, nemlig spørgsmålet om det med varetægtsfængsling.
Nu er vi jo kendt for at have en hel del mennesker på det her område.
Det er jo heller ikke alle, der bliver dømt, og også af den grund kan det jo være godt, at man måske kigger meget konkret på tingene.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-04-28:
Det er jo altid spændende, når vi her i Tinget skal diskutere temaer, hvor hverken spørgsmål eller svar er sort-hvide.
Det gælder også spørgsmålet om det fornuftige i at indføre mulighed for dobbelt statsborgerskab i Danmark.
Svarene viser med tydelighed, at der ikke er grund til at være bekymret over f.eks. retslige og økonomiske konsekvenser, og jeg har da også noteret mig, at forslagsstillerne har vedhæftet redegørelsen til det fremsatte forslag.
Men det betyder jo ikke, at alle spørgsmål er afdækket og besvaret i denne sag.
For uanset om der ikke er væsentlige faglige eller saglige begrundelser for ikke at gennemføre eller indføre dobbelt statsborgerskab, så står der tilbage at få afklaret, om det at være dansk statsborger med de rettigheder og pligter, som det giver, er foreneligt med samtidig at være statsborger i et andet land.
Er det at være statsborger blot en praktisk foranstaltning, eller er det noget, der reelt betyder noget for ens følelse af tilhørsforhold og loyalitet?
Stiller vi som nation nu ingen krav til vores statsborgere, eller er det forbundet med både forventninger og pligter at være dansk statsborger?
Og så er der også det spørgsmål, jeg stillede allerede i 2008: Påvirker dobbelt statsborgerskab tilknytningen til Danmark?
Det er blot tre spørgsmål, som jeg ikke kender svarene på, og som vi i Socialdemokratiet mener det er afgørende at kende svarene på, inden vi tager stilling til, om det er godt eller skidt at indføre muligheden for at opnå dobbelt statsborgerskab, og derfor er det Socialdemokratiets indstilling, at vi ikke kan støtte det fremsatte forslag.
Pia Adelsteen (DF), 2011-04-28:
Jeg tror, jeg vil vende diskussionen lidt i forhold til, hvad Venstres ordførers holdning er, for umiddelbart har vi det sådan i Dansk Folkeparti, at når man er blevet dømt, skal man udstå straffen.
Det betyder også, som vi i øvrigt tidligere har nævnt, at vi faktisk ønsker nogle opstramninger i forhold til prøveløsladelse.
Derfor kan man jo sådan set godt være positiv over for at tage fodlænkeordningen ind som en udslusningsform, men jeg mener ikke, at de dømte skal kunne slippes tidligere på nogen måde; det er slet ikke den vej, vi ønsker at gå.
Det er den ene ting.
Så til den anden ting: I forhold til varetægtsfængsling synes jeg faktisk godt, jeg vil udtrykke mig positivt, for nu har ordføreren for forslagsstillerne selv nævnt, at man har erfaringer fra England.
Jeg synes, der er nogle forhold, der gør sig gældende her.
Først og fremmest vil jeg sige, at når man er sigtet og bliver varetægtsfængslet, er man jo ikke dømt; man er sigtet, og man har nogle rettigheder.
Vi har rigtig mange varetægtsfængslede i Danmark.
Det, jeg i hvert fald synes er interessant, og som jeg synes ministeren også åbnede en mulighed for, er at undersøge, om der er nogle muligheder for at bruge det i forhold til varetægtsfængsling.
Det er et indgreb at sidde varetægtsfængslet, og derfor synes jeg godt, jeg vil være en smule positiv over for den del af forslaget.
Man kan lave en undersøgelse og måske se på de erfaringer, der er fra England.
Så synes jeg til gengæld også, at det vil være helt naturligt at vente med at tage det her op til efteråret, hvor vi kigger på kriminalforsorgens økonomi.
Og det er det også mit indtryk – ud fra de spørgsmål, som fru Karina Lorentzen Dehnhardt har stillet til de foregående talere – at man er indstillet på, og det synes jeg ville være positivt.
Men jeg synes, det vil være en god ting at tage det op dér.
Så jeg vil sige, at det sådan er en lidt positiv tilslutning fra Dansk Folkepartis side.
Karsten Lauritzen (V), 2011-04-28:
I 2008 vedtog vi her i Folketinget loven om sikkerhed ved idrætsbegivenheder, også kaldet hooliganloven, og loven giver jo, som justitsministeren har redegjort for i hovedtræk, mulighed for, at uromagere kan gives karantæne fra særlige idrætsbegivenheder, og politiet har mulighed for at videregive oplysninger om registrerede uromagere til autoriserede kontrollører.
Det er jo en lov, der balancerer mellem på den ene side hensynet til en fredelig afvikling af en sportsbegivenhed og på den anden side hensynet til retssikkerheden.
Loven er vedtaget med et bredt flertal her i Folketingssalen, men det er jo i hvert fald bemærkelsesværdigt, at netop forslagsstillerne til det beslutningsforslag, vi behandler i dag, undlod at stemme for lovforslaget.
Jeg står her med den daværende ordførers bemærkninger til lovforslaget, og jeg hæfter mig jo lidt ved, at det netop var spørgsmålet om retssikkerhed, der dengang var af afgørende betydning for De Radikale, og man kan da undre sig over, hvad der så har ført til, at man nu tilsyneladende har en anden opfattelse af situationen – men det er jo reelt nok, hvis det er tilfældet.
I Venstre er vi opmærksomme på tendensen til udvikling af hooliganisme, der har været i de seneste år, hvor den har været stigende, og vi har derfor støttet op om vedtagelsen af hooliganloven.
Vi mener, at der har været behov for at indføre effektive foranstaltninger til at bekæmpe hooliganisme.
Beslutningsforslaget her lægger jo op til – hvad skal man sige – en mere lemfældig omgang med personfølsomme oplysninger, som er beskyttet af persondataloven, end der er i dag, og vi kan i Venstre ikke støtte, at divisionsklubber får mulighed for at udlevere og opbevare de her personlige oplysninger.
Beslutningsforslaget bidrager jo ikke i sig selv med noget, som ikke allerede kan løses med den nuværende hooliganlov, men beslutningsforslaget giver derimod mulighed for, at andre personer end politiet kan videregive og opbevare personlige oplysninger, hvilket man med rette kan stille sådan lidt retssikkerhedsmæssige spørgsmål til.
Så, altså, vi finder i Venstre, at beslutningsforslaget vil være retssikkerhedsmæssigt betænkeligt, fordi det ikke er en offentlig myndighed, der varetager registeret.
Så vi kan i Venstre ikke støtte op om beslutningsforslaget, men vi vil godt anerkende den indsats, der er ydet fra politiets side, og den lovgivning, der ligger, siden hooliganlovens ikrafttræden i 2008.
Man har jo, som justitsministeren var inde på, noteret et fald i antallet af frihedsberøvelser.
Vi anerkender tillige, at der fortsat skal ydes en indsats til bekæmpelse af fodboldvold og hooliganisme, men vi ønsker ikke at gå på kompromis med retssikkerheden, som der her er lagt op til fra De Radikales side, og vi kan derfor ikke støtte forslaget med de ting, det indeholder.
Jeg skal derfor meddele, at Venstres folketingsgruppe ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-04-28:
Tak for de rare ord.
Jeg kan så konstatere, at der er sket et lille holdningsskifte siden sidste gang, og det er jo rigtig fint.
Jeg skal bare høre, om Venstres ordfører er opmærksom på, at vi ikke siger, at der skal være varetægtsfængsling med en fodlænke, men at justitsministeren skal komme med et oplæg, såfremt det vil være muligt at gøre det her, og at vi faktisk har taget højde for de situationer, som Venstres ordfører dumper forslaget på.
Karsten Lauritzen (V), 2011-04-28:
Det har jeg jo redegjort for.
Vi har en principiel holdning om, at det at få dansk statsborgerskab er noget, man skal ville, og noget, man også skal være villig til at ofre noget for, og det viser man bl.a. ved at frasige sig sit tidligere statsborgerskab.
Min pointe var blot, at i takt med at der er flere og flere lande, der accepterer dobbelt statsborgerskab, kan det jo lægge pres på den danske holdning.
Men det er et spørgsmål, som også EU og andre, altså internationale konventioner og andet, binder os på, nemlig at det er det her Folketing, der suverænt bestemmer, hvem der skal have dansk statsborgerskab, og om vi accepterer dobbelt statsborgerskab eller ej, og Venstres principielle holdning er, at vi ønsker at begrænse dobbelt statsborgerskab, i det omfang det er muligt.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-04-28:
Tak for det, og jeg synes også, at det er ærlig snak, at hr. Karsten Lauritzen ser, hvad der kommer.
Jeg kan ikke lade være med at spørge, hvorfor vi så i Danmark skal være sidst med det her, og hvorfor hr. Karsten Lauritzen tror, at det skulle give særlige problemer i Danmark, når det ikke har givet problemer i de over 20 andre EU-lande, som har indført det her.
Karsten Lauritzen (V), 2011-04-28:
Nej, det skal forstås sådan, at vi i Venstre og i Venstres folketingsgruppe har den principielle holdning, at vi ønsker at begrænse dobbelt statsborgerskab, men vi anerkender dog, at i takt med at flere og flere lande anerkender dobbelt statsborgerskab, bliver det jo sværere og sværere for Danmark at fastholde den indstilling til tingene, og vi er jo – hvad skal man sige – sat under pres som følge af, at en betydelig del af de folk, der får statsborgerskab i Danmark, jo ikke af praktiske årsager kan frasige sig deres tidligere statsborgerskab, og derved så de fakto jo har et dobbelt statsborgerskab.
Men vores holdning er fortsat den samme.
Det er jo en lignende holdning, som Norge, Holland og en række andre lande i Europa fortsat har, så derfor ændrer vores synspunkt sig ikke med beslutningsforslaget, der ligger her.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-04-28:
Tak for det.
Det glæder mig da også, at Venstres ordfører – som den unge mand, han er – går ind for globalisering.
Jeg har så godt nok svært ved at få tingene til at gå op i en højere enhed.
Hr. Karsten Lauritzen siger, at det skal gælde for både dem, der kommer hertil, og dem, der rejser ud.
Jeg er meget, meget enig i det princip, men det lyder jo næsten, som om hr. Karsten Lauritzen, hvis bare det ikke var for de her udlændinge, nemt kunne leve med dobbelt statsborgerskab.
Er det sådan, jeg skal forstå det?
Søren Pind (V), 2011-04-28:
Der findes dokumenterede problemer for de pågældende borgere, som er rejst til andre lande, hvor de problemer, jeg beskrev her, er opstået, og hvor vi ikke kunne afhjælpe de pågældende borgeres situation.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-04-28:
Tak for det svar, for det indkredser jo det her spørgsmål om, om der er praktiske forhindringer eller et politisk problem.
Så tak for det.
Ministeren var også inde på, at der var nogle ulemper, og jeg synes nok, at de er rimelig teoretiske, men lad os nu tage dem.
Ministeren nævner jo også, at mange allerede har dobbelt statsborgerskab, og jeg tror, man regner med, at ca. 40 pct. af de mennesker, som får dansk statsborgerskab ved naturalisation, altså ved lov, beholder deres oprindelige statsborgerskab.
Så der er mange.
Og jeg vil egentlig godt stille et spørgsmål, når man nu udlægger det som et probem: Findes der nogen dokumenterede eksempler på, at det har givet Danmark problemer, at vi har disse dobbelte statsborgerskaber?
Søren Pind (V), 2011-04-28:
Det er en beslutning, det er helt op til den lovgivende forsamling i Danmark at tage.
Der er ikke noget problem, altså, der er selvfølgelig et politisk problem, hvis man er uenige, men bortset fra det er det jo op til Danmark at beslutte, hvad vi vil på dette område.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-04-28:
Jeg vil gerne takke ministeren for den alvor, hvormed ministeren går ind i argumentationen om dobbelt statsborgerskab, og jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at det er en alvorlig beslutning for et menneske at skulle tage stilling til, om man vil frasige sig sit statsborgerskab.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-04-28:
Jeg ville gerne have sagt en hel masse, men jeg nøjes med at sige, at jeg er enig med hr. Peter Skaarup i rigtig mange af de betragtninger, som han kom med her fra Folketingets talerstol.
Jeg vil også gerne rose det radikale initiativ.
I SF vil vi meget gerne have, at klubberne medvirker noget mere til at forebygge, at der forekommer uroligheder, og vi er også ret afklaret med og vil gerne have, at der bliver grebet til skrappe midler for at få dem til at medvirke.
Men omvendt betyder det så også, at vi må give nogle redskaber den anden vej.
Jeg synes sådan set, at det her forslag er udmærket.
At der er nogle klare regler for, i forbindelse med hvad og hvornår man kan blive registreret, og at der er en klagemulighed og nogle klare regler for, hvordan man bliver slettet, hvis der er sket en uretmæssig registrering, synes jeg faktisk er meget bedre, end hvis der sker en uofficiel overlevering af sladder i gadekæret, hvor man informerer hinanden på kryds og på tværs ad uofficielle kanaler.
Det her vil give en meget større retssikkerhed for den, som rent faktisk oplever at få karantæne fra et stadion i en periode.
Man kunne eventuelt lave det som et no hit-system, ligesom man har gjort på nogle diskoteker, hvor det altså er et fingeraftryk, som er afgørende for, om man kan komme ind eller ej, så de, der står i døren, faktisk ikke behøver at håndtere fortrolige og personfølsomme oplysninger.
Så jeg er meget indstillet på, at vi finder en model for det.
Line Barfod (EL), 2011-04-28:
Vi er alle sammen enige om, at vi ikke ønsker, at der skal være vold ved fodboldkampe.
Vi ønsker, at fodboldkampe skal være noget, man kan gå til og have en dejlig oplevelse med, og noget, man kan tage sine børn med til, så de også kan få en god oplevelse.
Så formålet er vi alle sammen enige om.
Men vi forstår simpelt hen ikke, at Radikale Venstre fremsætter det her forslag.
Andre har været inde på de retssikkerhedsmæssige problemer, der ligger i det, men jeg synes også, det er værd at se på den forskning, der er, og de resultater, der viser, hvad det faktisk er, der virker, hvis man gerne vil have, at der skal være fredeligt i forbindelse med fodboldkampe.
Og der kan man jo se, at det, der virker, er at have en dialogtilgang, at det faktisk virker, når man går ud og ansvarliggør nogle af de her mennesker.
Det er det, DSB er lykkedes med; siden de uddannede nogle af deres folk i konflikthåndtering og har sørget for, at de laver aftaler, hver gang fansene skal med toget frem og tilbage, så har der ikke været problemer.
Tidligere blev togene hærget, DSB-personalet var bange, nervøse, havde stort sygefravær osv., og det gik ud over de andre passagerer, men siden man lavede aftaler om, hvornår de kører med, og der er særlige vogne til dem, man hilser pænt på dem, personalet står og siger goddag til dem, så har der ikke været problemer.
Tilsvarende har politiet i Aarhus uddannet nogle betjente i, hvordan man håndterer fodboldkampe og andre større begivenheder, og de laver også her aftaler og sørger for at følge de her mennesker frem og tilbage til stadion og til de værtshuse, hvor de skal ind at drikke undervejs, eller hvad det nu kan være.
Jeg tror, det var i Spanien, man havde fodboldmesterskaber, og hvor forskningsresultater pegede på, at når det var det ene politikorps, der håndterede situationen, blev der stor ballade, og når det var det andet politikorps, som havde en anden tilgang til det, der håndterede situationen, blev der ikke ballade, selv om det var nøjagtig de samme fangrupper.
Det viser altså, at det har utrolig stor betydning, hvilken tilgang man har til det.
Og jeg synes, det er den vej, man skal gå, fordi det faktisk virker, hvorimod de steder, man forsøger med at optrappe konflikterne, ja, der får man optrappet konflikterne, og så bliver der mere konfrontation, i stedet for at man gør en række af fansene ansvarlige.
Der er jo mange fans, der er fans af en fodboldklub uden nødvendigvis at være voldelige, og som faktisk vil påtage sig et ansvar for at prøve at holde de andre i kort snor.
Dem skal man tale op til og gøre ansvarlige for at sikre en ordentlig situation, og det gør man bedst ved at have en dialog med dem.
Hvis man derimod skærer alle fansene over én kam og begynder at lave kontrolforanstaltninger i forhold til dem alle sammen og mistænkeliggør dem, ja, så får man dem på det modsatte hold, og så bliver der en konfrontation.
Derfor tror jeg altså, det er væsentligt, at vi styrker den tilgang, der handler om dialog, konflikthåndtering og ansvarliggørelse af fansene i stedet for at optrappe konflikterne.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-04-28:
Dette forslag indeholder vel, hvad man kan kalde en overraskelse, nemlig at Det Radikale Venstre ønsker at slække på retssikkerheden, øge overvågningen og udbrede personfølsomme oplysninger.
Det er en kombination, jeg dog ikke har set fra den kant før, og heldigvis for det.
Jeg vil sige, at det er et forslag, der går i en helt anden retning end det, vi i Liberal Alliance ønsker skal ske på det her område.
Her lægger man op til, at fodboldklubberne har mulighed for at indsamle og udveksle oplysninger om borgerne, og vi ønsker sådan set ikke at medvirke til, at disse virksomheder og foreninger har mulighed for at gøre det.
Det vil give mindre beskyttelse, og vi synes, at det er meget bekymrende, at man gør det muligt for private i så stort et omfang at kunne udveksle personfølsomme oplysninger om borgerne.
Hr. Karsten Lauritzen, Venstres ordfører, sagde, at det er en mere lempelig omgang med personfølsomme oplysninger, end man har i dag, og der er jo ikke så meget andet at sige, end at det er en fuldstændig korrekt opfattelse af forslaget.
Jeg ser frem til, at ordføreren for forslagsstillerne vil uddybe, hvorfor man synes, at lige præcis det her område er så særlig farligt eller berører så grov en form for kriminalitet i forhold til så mange andre, at man netop her er villig til at slække mere på kravene til personfølsomme oplysningers udveksling, end man er i en række sager af mere alvorlig karakter.
Det synes jeg nemlig er lidt mærkværdigt.
Liberal Alliance stemmer nej.
Louise Schack Elholm (V), 2011-04-29:
Jeg mener, at vi selvfølgelig skal kunne være trygge ved at aflevere vores børn i en daginstitution og være sikre på, at de kan få skiftet ble, når de skal have skiftet ble, så de ikke kommer hjem med en rød numse.
Selvfølgelig skal vi da trygt kunne aflevere vores børn i en daginstitution, men det må være et ansvar, som kommunen tager på sig.
Det er jo dem, der er tættest på daginstitutionerne og kender til, hvordan det foregår i daginstitutionerne.
Desværre er det ikke sådan, at fordi vi ansætter mere personale, er de nødvendigvis der, hvor børnene er.
Vi kan se af de undersøgelser, der har været, at nogle gange bruger man bare det pædagogiske personale lidt uhensigtsmæssigt, og der har det altså meget at gøre med, hvordan man organiserer det i den enkelte daginstitution.
Så der er rigtig, rigtig mange ting, der spiller ind her, men jeg synes da, at man skal kunne aflevere sine børn trygt og være sikker på, at der bliver taget sig godt af ens børn.
Det har vi da alle sammen behov for.
Der er ingen af os, der bryder os om at aflevere vores børn et sted, hvor man er bange for, at de ikke har det godt.
Line Barfod (EL), 2011-04-29:
Alle er jo enige om, at kvalitet ikke kun handler om normeringer.
Det ville være fuldstændig tåbeligt at påstå andet.
Men kvalitet handler også om normeringer, og derfor vil jeg gerne høre, om Venstres ordfører mener, at det er acceptabelt, at man f.eks. i Vordingborg Kommune har normeringer i børnehaverne på mellem 10 og 15 børn pr. voksen i de forskellige børnehaver.
Mener Venstre, at det giver en god mulighed for at tage sig af børnene og give dem en god start på livet?
Og mener Venstre, at det er godt, når man fra mange vuggestuer hører, at der simpelt hen ikke er mulighed for at gå ud og skifte ble på ét barn?
Man er nødt til at vente, til der er flere børn og eventuelt tage dem alle sammen med ud og skifte ble på dem på en gang.
Er det den situation, som Venstre ønsker der skal være for vores børn?
Louise Schack Elholm (V), 2011-04-29:
Jeg synes, det er vigtigt, at vi har nogle nogle gode og trygge rammer i daginstitutionerne, så børnene trygt kan være der og bliver passet godt på.
Derfor er det også vigtigt, at det ligger i kommunerne, så de kan vurdere, hvad behovene er i den enkelte institution.
Det er i kommunerne, de er tæt på institutionerne og kan se, hvad behovene er.
Vi ved fra Ole Henrik Hansens ph.d.-projekt, at der er meget stor forskel på, hvad daginstitutionerne får ud af pædagogtiden, hvordan de bruger tiden, og hvordan de får organiseret det hele.
Det har en enorm betydning for, hvordan daginstitutionerne fungerer, og det synes jeg de skal have fokus på i daginstitutionerne – altså have fokus på, hvordan de sikrer, at de bruger størstedelen af deres tid sammen med børnene, og at de er nærværende den tid, de bruger sammen med børnene, så de giver dem trygge rammer.
Line Barfod (EL), 2011-04-29:
Alt det kan vi blive enige om.
Men ordføreren svarer ikke på mine spørgsmål.
At normeringen er sådan, har jo ikke noget at gøre med, om pædagogerne bruger så og så meget tid med børnene, eller om de bruger tid på andet.
Normeringen er sådan i børnehaverne i Vordingborg, at der er mellem 10 og 15 børn pr. voksen, afhængigt af hvilken af børnehaverne vi taler om.
Det er normeringen.
Det var det ene.
Det er det, jeg spørger om Venstre mener er i orden.
Er det den type vuggestuer, man gerne vil have, eller mener Venstre, at det skal være anderledes?
Julie Skovsby (S), 2011-04-29:
Ja, jeg synes, at metoden med at nedsætte en følgegruppe lyder meget fornuftig, særlig at man inddrager de parter, som ved noget om området, og som kan se, hvad det er, man skal kigge efter.
Men som sagt: Lad os starte med at få undersøgt, hvor langt vi er fra at nå målene.
Der er det jo utrolig vigtigt, hvordan man måler opfyldelsen af målene, når man senere skal undersøge, om vi er nået til det resultat, som vi ønsker.
Så jeg synes, det lyder meget fornuftigt, at man nedsætter en følgegruppe bestående af de parter, som ved noget om området.
Line Barfod (EL), 2011-04-29:
Det synes jeg vi skal arbejde videre med under udvalgsarbejdet for at se, om vi kan få nogle svar fra socialministeren.
Med hensyn til det andet om, at der skal være fleksibilitet ude i kommunerne, vil jeg sige, at det kan jeg sagtens forstå, men jeg synes bare ikke, at det er det, der er virkeligheden.
Og jeg vil bare høre, om ikke ordføreren er enig i, at det ikke hjælper så meget at have en flot legeplads, hvis der er så få voksne i børnehaven, at det ikke er muligt at hjælpe børnene med tage overtøj på, så de kan komme ud på legepladsen; det har man f.eks. hørt om fra nogle institutioner.