runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2011-03-15:
Jeg kan oplyse hr. Bent Bøgsted om, at sagsbehandlerne følger lovgivningen.
Boligsikring er ikke en ydelse, som gives efter et skøn fra sagsbehandlerens side, det er en rent lovfastlagt ydelse.
Man taster nogle tal ind, og så kommer der en ydelse ud i den anden ende af computeren.
Det er ikke noget, sagsbehandleren har nogen indflydelse på.
Er det indgået i Dansk Folkepartis overvejelser, at grunden til, at arbejdsgiverne er så glade for det, er, fordi det er med til at presse lønniveauet?
Jo elendigere, jo dårligere de sociale ydelser er, desto mere kan man presse lønnen for lønmodtagerne.
Er det noget, der indgår i Dansk Folkepartis overvejelser?
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-03-15:
Så sagde ordføreren i sin tale, at det også handlede om at tilpasse sig danske forhold, og at det jo er klart, man ikke bare kan komme her uden at ville tilpasse sig danske forhold.
Så vil jeg bare lige stille et spørgsmål.
Med de nyeste tal er der mig bekendt 170.000 mennesker, der står uden arbejde i dagens Danmark.
Jeg ved, at ordføreren også beskæftiger sig med arbejdsmarkedet og alle de her ting, så er det ordførerens analyse, at de her mennesker har mistet deres job, fordi de er utilpassede, og fordi de ikke har været i stand til ligesom at følge med i den udvikling, der har været i samfundet, altså at de skulle prøve at give den en skalle, og at de selvfølgelig skulle passe deres job og selvfølgelig sørge for, at de selv havde en indtægt, som gjorde, at de havde mad på bordet?
Er de 170.000 mennesker, der står uden for arbejdsmarkedet, utilpassede mennesker?
Bent Bøgsted (DF), 2011-03-15:
Jeg skal ikke kunne bedømme hver enkelt af de 170.000 mennesker, der står uden for arbejdsmarkedet, lige så lidt som andre herinde kan gøre det, for det kan man ikke.
Men i store træk er det sådan, at hvis man har været i arbejde og man af den ene eller anden grund mister arbejdet og kommer på dagpenge, kontanthjælp eller ingen ydelse, eller hvad man nu gør, så arbejder man selvfølgelig for at få et job igen.
Og der er det jo kun glædeligt, at alle tegn viser, at det går den rigtige vej, og at arbejdsmarkedet er ved at komme op i omdrejninger, så der på den måde kommer flere i beskæftigelse.
Louise Schack Elholm (V), 2011-03-15:
Det er jo meget underholdende, når SF's ordfører siger: den måde, som regeringen fører økonomisk politik på.
Lad os lige slå fast, at den måde, regeringen fører økonomisk politik på, er ved at sikre, at der er en økonomisk ansvarlighed.
Men hvad er det for en måde, S og SF har tænkt sig at føre økonomisk politik på?
Vi har aldrig hørt andet, end at de vil bruge flere penge.
Og det er også rigtig, rigtig svært for Arbejderbevægelsens Erhvervsråd at få den økonomiske plan til at hænge sammen.
Den kan man dårligt nok få til at hænge sammen, og det er endda Socialdemokraternes eget organ, så det synes jeg er meget imponerende.
Når nu ordføreren siger det her med, at den største gruppe af de udsatte lejere er kontanthjælpsmodtagere, så er det jo forkert, for den største gruppe, nemlig 40 pct., er lønmodtagere.
Det viser undersøgelsen fra SFI helt tydeligt, så det skal vi lige have helt på det rene.
Derudover skal alle jo helst have en uddannelse, og det her skulle gerne hjælpe med til, at hvis man nu er ude i uføre og ikke får taget sig sammen til at følge sin uddannelse, så har man et større incitament til det.
Og hvis det her skal være med til at være en undskyldning for det, er det trods alt bedre, end at man ikke tager en uddannelse, for det er jo alternativet.
Bente Dahl (RV), 2011-03-15:
Landbrugserhvervets opfattelse af sig selv, som det kommer til udtryk, er en opfattelse af at være et frit liberalt erhverv – et erhverv, der konkurrerer på lige vilkår, eller som det høres i debatten, et erhverv, der gerne vil konkurrere med Tyskland og andre lande på lige vilkår, som det udtrykkes.
Mon landbruget vil gå hele vejen i kravet om lige vilkår, også med andre EU-lande?
Når jeg spørger fra denne talerstol, at det naturligvis ikke, fordi jeg mener, at landbruget skal svare – svarene forventer jeg kommer fra ministeren som ansvarlig for landbrugserhvervets rammevilkår.
Hvad mener ministeren at dansk landbrug skal have som lige konkurrencevilkår?
Det spørgsmål er interessant i forbindelse med debatten om det her lovforslag om støttemuligheder for unge landmænd.
Det foreslås nemlig, at Fødevareministeriet skal støtte yngre landbrugere på andre måder end den, vi afskaffer med L 159, og her er Radikale Venstre noget skeptisk.
Hvorfor skal der være specielle ordninger for jordbrugere?
Radikale Venstre mener, at erhvervsordninger for unge skal gælde alle erhverv, naturligvis inklusive landbruget, men vi ser ingen grund til, at landbrugserhvervet skal oppebære specielle erhvervsstøtteordninger af denne slags.
Det er i øvrigt et af argumenterne i L 159 for at afskaffe låneordningen.
Vi sætter spørgsmålstegn ved den skævvridning, erhvervet har i forhold til det øvrige samfund i øjeblikket.
Vi vil stille krav til landbrugserhvervet om at udvikle og anvende bæredygtige metoder i dialog med det øvrige samfund.
Det er ikke ret længe siden, vi indførte den garanti for yngre landmænd, som denne lov vil fjerne.
Det kunne tale for, at vi lod ordningen køre lidt endnu, så vi kunne få en mere omfattende og ordentlig evaluering af den.
Men argumenterne, som fremføres i lovforslaget, nemlig at staten sandsynligvis har tab på ordningen, at der er tale om en særlig ordning for landbrugserhvervet, som ikke gælder andre erhvervssektorer, at der ikke skal opstå en ikkegodkendt EU-støtte, gør, at det giver god mening at få lovforslaget gennemført. Med de bemærkninger vil jeg sige, at vi i Radikale Venstre er lidt blandet indstillet; vi er positivt afventende.
Tage Leegaard (KF), 2011-03-15:
Dette lovforslag skal ses som en tilpasning til de aktuelle forhold, der findes på lånemarkedet for yngre jordbrugere.
Ordningen, der gennem mange år har virket som en kærkommen håndsrækning til etablering i jordbruget, ser ud til i sin nuværende udformning at blive alt for omkostningsbelastende for låntagere, da det solidariske princip vil medføre en alt for høj ydelse på lånet.
Antallet af ansøgere er for lavt og præmien dermed for høj.
Det vil fremadrettet med det beskedne antal ansøgere, der må forventes, ikke være økonomisk fordelagtigt at hjemtage denne låntype.
I forbindelse med gennemførelsen af L 39 i foråret 2010 blev der gennemført forbedrede muligheder for at tilføre erhvervet kapital, så det vil i den kommende tid være oplagt at anvende denne mulighed.
I øvrigt vil det være på sin plads, hvis der i fremtiden vil blive øget efterspørgsel efter lån af denne type, at man igen positivt ser på muligheden for at gøre det lettere ved hjælp af den slags lån at komme ind i landbrugserhvervet.
Indtil dette måtte ske, giver det god mening at stoppe ordningen, og Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget.
Kristen Touborg (SF), 2011-03-15:
Af bemærkningerne til lovforslaget fremgår det tydeligt, at staten har stigende udgifter til indløsning af lånegarantierne.
Det kan vel ikke komme som en overraskelse, i betragtning af at ejendomspriserne gennem en længere årrække har været stærkt stigende og i de senere år er blevet reduceret ret så kraftigt.
Det vil naturligvis indebære flere tvangssolgte ejendomme med deraf følgende tab, også for statskassen, der står som garant for YJ-lånene.
Det synes at være logik for perlehøns, så jeg går ud fra, at ministeren også har gjort sig disse overvejelser i et stykke tid.
Men det forekommer mig ikke at være særlig velovervejet, når ministeren nu foreslår en fuldstændig ophævelse af loven.
Glemt er alle de fine Venstrefødevareministres ord om YJ-ordningen i årenes løb, og det er ellers ikke så få, der er sagt i den sammenhæng.
Det fremhæves også i lovforslaget, at YJ-ordningerne er en særlig låneordning for jordbrugserhvervet, som stemmer dårligt overens med de lempelser af landbrugsloven, der blev gennemført i 2010, bl.a. med hensyn til selskabseje.
Denne sidegevinst for yngre jordbrugere mindes jeg faktisk ikke rigtig at Venstres ordfører sagde noget om dengang ved behandlingen af landbrugsloven, som Venstre jo var så vældig glad for at få liberaliseret ud over alle grænser for godt et år siden.
Venstres ordfører dengang hed i øvrigt Henrik Høegh.
For SF er henvisningen til den ændrede landbrugslov, som giver mulighed for, at aktieselskaber kan overtage landbruget, faktisk ikke et argument for at ophæve YJ-lånene.
Jeg vil sige: nærmest tværtimod.
Vi ønsker ikke en udvikling, som indebærer, at kapitalstærke selskaber overtager dansk landbrug.
Det kan godt være, at Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti gør det, men det gør vi altså ikke.
Vi vil godt, at de unge får en mulighed.
Vi synes, det er ærgerligt, at det er kapitalstærke selskaber, der skal overtage ejendommene på bekostning af de unge jordbrugere.
Vi kan godt se, at der er behov for ændringer i YJ-lånene, det er jo helt indlysende.
Men at skride til en fuldstændig ophævelse uden videre vurdering forekommer altså at være ret drastisk.
Man må også sige, at af høringssvarene fremgår det jo ret tydeligt, at der nærmest er oprør blandt de unge landmænd over, at man i regeringen har tænkt sig at skride så drastisk til værks som her.
Vi synes, der er behov for en helhedsanalyse først, inden man går så vidt, og jeg synes, det passende kunne være en af den kommende landbrugskommissions vurderinger, sådan som Socialdemokratiet har foreslået at man skulle kigge på.
Så jeg vil godt høre ministeren, om ikke det er sådan, at der kunne være andre løsninger på det her end fuldstændig nedlæggelse med det samme, altså ved årets udgang.
René Christensen (DF), 2011-03-15:
Det er vi på ingen måde modstandere af, men vi må også sige: Hvis man skal hjælpe de unge, skal man også hjælpe dem og ikke gøre dem en bjørnetjeneste.
Og i forbindelse med dem, som optager lån nu eller senere, kan vi se på tallene, at der vil være nogle, som kommer til at skulle betale regningen til sidst, fordi vi desværre er i den situation nu, at landbruget har de økonomiske udfordringer, som landbruget har.
Så derfor mener vi, at vi nu skal holde den åben i en periode, så de, som har sat sig for at ville benytte sig af ordningen, kan få gjort deres ting færdige og komme ud og være unge landbrugere.
Og så må vi sige, at når man når op på de rentesatser, som man gør her, er det ikke attraktivt mere, og så er der andre muligheder for at få finansiering – også for unge landbrugere – som er mere attraktive end den ordning, som ligger her.
Ole Vagn Christensen (S), 2011-03-15:
Det er da klart, at man med den situation, som hele landbruget er i, befinder sig økonomisk i en stærk klemme.
Den klemme kan jeg så forstå at Dansk Folkeparti ønsker nu skal ramme de unge.
Jeg kan godt se, hvordan den her ordning er skruet sammen, og hvordan den hænger sammen.
Men det, jeg efterlyste, var sådan set, om vi ikke kunne finde en anden ordning for at løse det her problem med, at de unge selv siger: Jamen der er ingen fremtid for os, hvis der ikke er nogen, der vil hjælpe os til at komme i gang.
Der er jo ikke tale om, at det på nogen måde lægges op som statsstøtte, men som en etableringsstøtte, for at man sådan set kan få foden under eget bord.
Jeg er meget stærkt interesseret i at vide, om Dansk Folkeparti er modstandere af, at der overhovedet er en ordning for de unge.
René Christensen (DF), 2011-03-15:
Jamen vi er altid indstillet på at kigge på, hvordan man kan hjælpe folk, der har virketrang.
Her må man sige, at vi har en ordning, som egentlig har kørt ganske udmærket i forhold til at støtte unge jordbrugere.
Men vi kan også, når vi kigger på tallene og kigger tilbage, se – det fremgår også af forslaget – at antallet af landmænd, som ikke har formået at betale det, de skulle, har været støt stigende.
Når man så har lavet en ordning, som er selvfinansierende, ender det jo med, at de tilbageværende bliver dem, som skal bære byrden.
Der må vi jo også på et tidspunkt spørge: Hvor længe forventer vi at den her ordning kan køre?
Hvor længe er den attraktiv i forhold til de unge landmænd, som ønsker at benytte sig af den?
Og der må man sige, at tiden nu er ved at være inde til at stoppe, for vi kan se, at tallene bliver så negative – desværre, skal jeg huske at sige – at ordningen på sigt ikke vil være særlig attraktiv, og der vil stå nogle få tilbage til sidst, som skal betale regningen.
Ole Vagn Christensen (S), 2011-03-15:
Angående det der med, at vi bare kan nedlægge det, når det bliver for dyrt, vil jeg sige til hr. René Christensen, at det er os, der har sørget for, at ordningen er konstrueret på en sådan måde, at det vil blive dyrt.
Men det er jo ikke ensbetydende med, at man ikke kan gå ind at kigge på ordningen og se, hvordan vi eventuelt kan forbedre den, eller hvordan vi kan sikre os, at vi skaber en rimelig ordning.
Det, der jo lå i det forslag, som oprindelig kom fra arbejdsgruppen, var, at man skulle oprette en jordbrugerfond, men det var der jo ikke vilje til, altså at oprette en jordbrugerfond.
Men det kunne måske være en af de løsninger, der kunne klare den situation, så der også var en støtteordning for landbruget.
Derfor er mit spørgsmål meget, meget klart: Er Dansk Folkeparti indstillet på, at vi skal finde en løsning på, hvordan vi kan hjælpe de unge til at få en plads i landbruget?
Altså, jeg synes, det er en lidt underlig form for argumentation.
Det her drejer sig om, hvordan vi får unge ind i landbruget; hvordan vi kan støtte dem, og hvordan vi kan understøtte dem.
Det, vi må konstatere, er, at da ordningen ligesom blev etableret og kom i sin gænge, var der, som det også står i lovforslaget, 800, som modtog støtte.
Men på grund af den krisesituation, som vi er i nu, har det vist sig, er tallet er så lavt, som det jo er registreret.
Altså, det der med at tale om, at det er noget specielt, forstår jeg ikke.
For os er det ikke noget specielt, at man går ind og så siger, at vi selvfølgelig er interesseret i, at der er et fremtidigt landbrug, og at der er unge mennesker, der også kan etablere sig i det.
Tage Leegaard (KF), 2011-03-15:
I den forbindelse kunne jeg godt tænke mig at vide, om Socialdemokratiet går ind for yderligere statsstøtte til landbruget.
Ole Vagn Christensen (S), 2011-03-15:
Jamen det er jo os, der via de to lovændringer, der har været af YJ-ordningen, har bragt os i den situation, som vi har nu med YJ-ordningen
Jeg vil gerne anerkende, at det er en konsekvens af de lovændringer, der er sket med de seneste to tiltag.
Men det er da ikke ensbetydende med, at man ikke kan finde en løsning på det her.
Tage Leegaard (KF), 2011-03-15:
Det er i orden, hr. formand.
Anerkender den socialdemokratiske ordfører, at den nuværende ordning er ved at blive for dyr for de unge landmænd?
Ole Vagn Christensen (S), 2011-03-15:
Så stor og sikker viden har jeg ikke om, hvorvidt vi ville være i stand til med nogle få ændringer eller nogle gennemgribende ændringer at kunne gøre den levedygtig.
For det store problem er jo, at med den krise, der er i landbruget, og med de store gældsforpligtelser, som landbruget har, smitter det selvfølgelig også naturligt af på den her situation, men om vi kan lave ordninger, der ligesom kan etableres, som også kan være i overensstemmelse med de forpligtelser, som vi har i henhold til EU, kan jeg ikke udelukke at man ikke måske kunne finde løsninger på, men jeg kan ikke stå og love, at man kan sige, at det her kan der findes løsninger på.
Det er derfor, jeg taler om den der landbrugskommission.
Erling Bonnesen (V), 2011-03-15:
Anerkender den socialdemokratiske ordfører, at den nuværende YJ-ordning ikke kan fortsætte i den nuværende form?
René Christensen (DF), 2011-03-15:
Det er jo altid kedeligt, når man skal nedlægge sådan en ordning, som hjælper unge, som har initiativ og vil være selvstændige, i gang.
Men når man kigger på ordningen her, må man sige, at fundamentet for ordningen jo er, at den skal være selvfinansierende, og det er jo et godt udgangspunkt for at have sådan en ordning.
Når vi kigger på tallene, må vi desværre sige, at det er gået den forkerte vej med hensyn til de tab, der har været på ordningen, og derfor kan man også sige, at udgifterne for dem, som så bliver tilbage i ordningen, er steget, for når den skal være selvfinansierende, stiger udgifterne jo år efter år, jo flere tab, der kommer.
Derfor er der lagt op til, at man nedlægger den her ordning, mens tid er.
Man kan så sige: Hvornår skal vi så lukke den?
Jeg er utrolig glad for, at den kører året ud, for der kan jo stå yngre landmænd nu, som har lagt planer for, hvordan deres fremtid skal være med hensyn til at starte med et nyt landbrug.
Derfor mener jeg, at det er vigtigt, at vi lader ordningen køre året ud, altså indtil 1. januar.
Det er sådan, at ansøgninger, der kommer ind til udgangen af 2011, også vil blive behandlet, så der er mulighed for, at de unge landmænd, som har tænkt sig at starte som landmænd og ønsker at benytte ordningen her, har mulighed for at gøre det.
Derfor kan vi støtte forslaget.
Det er selvfølgelig altid ærgerligt, når man skal nedlægge noget, men man skal også kigge på, at dem, som bliver tilbage i ordningen, ikke skal stå med de store tab.
Henrik Høegh (V), 2011-03-15:
Tak for det.
Først tak til ordførerne fra partierne for de bemærkninger, der er givet til lovforslaget her i dag, og et par enkelte kommentarer, som jeg gerne vil knytte til lovforslaget.
Vi har jo nu i regeringen foreslået, at yngre jordbruger-ordningen bliver nedlagt med udgangen af 2011.
Præmiesystemet er opbygget, så ordningen i princippet er selvfinansierende.
Præmien bliver jo i hovedsagen beregnet ud fra de gennemsnitlige tab på ordningen over de seneste 5 år og er konstant for den enkelte yngre jordbruger i hele lånets løbetid.
Vi ser det tydeligt i den stigning i præmien, der er sket i løbet af de seneste år.
I 2010 var præmien 0,7 pct. pro anno af restgælden.
I 2011 steg præmien til 3,55 pct. Og beregninger for 2012 lyder p.t. på en præmiesats på 7,64 pct. Så højere præmier gør ordningen uinteressant for de yngre jordbrugere.
Jeg skal for god ordens skyld oplyse, at der også er registreret et faldende antal ansøgere under yngre jordbruger-ordningen.
Antallet er faldet fra ca. 800 i starten af 1980'erne til 350 ved årtusindskiftet og til nu under 100 ansøgninger årligt.
I 2010 blev der indsendt 44 ansøgninger.
Vi er i regeringen enig i, at det fortsat er vigtigt at sikre, at yngre jordbrugere har mulighed for at etablere sig.
Lempelserne i landbrugsloven i 2010 kan netop bidrage til en mere fleksibel finansiering i etableringsfasen.
I min logik for perlehøns er det altså en mulighed, når der er flere finansieringskilder end alene banker og realkreditinstitutioner.
Desuden vil Fødevareministeriet undersøge mulighederne for at indføre særlige støttesatser gældende for yngre jordbrugere for enkelte ordninger under landdistriktsprogrammet, som det også er nævnt af hr. Erling Bonnesen.
Hvis vi ser nærmere på de synspunkter, der er fremkommet under debatten, vil jeg bare sige, for nu at være sikker på, at jeg svarer hr. Kristen Touborg, at der godt kan være andre løsninger, men løsningen er ikke den nuværende YJ-ordning, sådan som den er skruet sammen, i og med at det vil være urealistisk at kræve de høje præmier.
Til fru Bente Dahl vil jeg sige, at vi må prøve at snakke lidt tættere sammen om for og imod og så se, hvor De Radikales holdning lander henne.
Til hr. Per Clausen, som stiller spørgsmålet, hvorfor vi vil afskaffe denne ordning, kan jeg sige det meget enkelt: Det er, fordi den på grund af de tab, der er nu, og på grund af den grundregel, at det skal finansieres af det nye , vil blive uinteressant.
Som sagt mener jeg ikke, at der er fremsat synspunkter, som det ikke vil være fornuftigt at tage en debat om under udvalgsarbejdet.
Så jeg ser selvfølgelig frem til en diskussion i Fødevareudvalget og et konstruktivt samarbejde i udvalgsarbejdet.
Kristen Touborg (SF), 2011-03-15:
Som det også fremgik af min ordførertale, er SF fuldt ud klar over, at man er nødt til at lave nogle ændringer i den ordning her.
Det er jo indlysende.
Både ministeren og jeg mener, at det er logik for perlehøns, at det må være sådan.
Men jeg synes måske, det kunne være rart at vide, om det ikke var sådan, at man kunne gå noget længere end det, ministeren sådan lidt tøvende lægger op til ved at sige, at man kan bruge landdistriktsmidlerne.
Jeg vil gerne spørge: Vil der være noget i vejen for, at man overfører flere midler fra de generelle EU-tilskud til landdistriktsmidlerne og dermed få muligheden for at støtte de unge landmænd?
Nu snakker jeg frivillig modulation, som det hedder.
På den måde kunne man jo tage – udtrykt sådan lidt ordsprogagtigt – fra de rige og give til de fattige.
Vi er jo nogle landmænd, der får en hel del hektarstøtte, og det kunne godt være, at den gjorde mere gavn, hvis den blev givet til de unge, der skal overtage gårdene, i stedet for at give den til herremændene.
Morten Østergaard (RV), 2011-03-15:
Det, der er problemet, er jo sammenhængen med det forslag, som vi diskuterer her, og hvor man henviser til, at det virker.
Det gør det så for 30 pct. ifølge også regeringens egen læsning af den SFI-rapport, der er.
Mit spørgsmål er så: Hvad med de andre 70 pct.?
Hvordan virker forslaget for dem?
Ja, det virker jo sådan, at de og deres familier bliver fattigere, at de kommer tættere på at blive en del af den statistik, som fru Louise Schack Elholm rigtigt fortæller har en tendens i opadgående retning, hvad angår udsættelse af folk af deres boliger.
Derfor er pointen jo bare, at vi alle sammen gerne vil have, at folk får det bedre, men at det her forslag med stensikkerhed vil betyde, at langt størstedelen af dem, det berører, får det ringere, og det er derfor, at det er en dårlig idé.
Louise Schack Elholm (V), 2011-03-15:
Nu skal man jo lige tage det, ordføreren siger, med et gran salt.
Når man taler om udsættelser, skal man være opmærksom på, at antallet af udsættelser aldrig nogen sinde er blevet opgjort, før den her regering kom til.
Der har aldrig været fokus på det før.
Så det vil sige, at det først var, efter at den her regering kom til, at man begyndte at opgøre, hvor mange udsættelser der var, og derfor kan man jo ikke sammenligne med, hvor mange udsættelser der har været tidligere.
Der er ingen tal for det.
Derfor kan man sige, at der over de senere år måske har været en tendens, men man kan ikke sammenligne med forholdene under andre regeringer.
Det kan simpelt hen ikke lade sig gøre.
Når man så taler om fattigdom, er det, fordi man bruger det meget tekniske begreb, der hedder Ginikoefficienten, og det vil sige, at jo rigere samfundet bliver, jo større bliver uligheden, og derfor påstår man med den definition, at der er relativt flere fattige, selv om folk med de laveste indkomster er blevet rigere.
Jeg må nok indrømme, at jeg hellere vil have, at alle bliver rigere, end at alle bliver fattigere, for så har vi alle sammen en mindre ulighed.
Altså, det er da trods alt bedre at sige, at vi helst alle sammen skal have det godt, og at vi alle sammen skal få det bedre, end at sige, at vi alle sammen skal have det ringere, for så er vi sikre på, at der ikke er nogen, der får det for godt.
Morten Østergaard (RV), 2011-03-15:
I de 10 år, vi har haft VK-regeringen, er der blevet flere fattige i Danmark.
Det er uomtvisteligt.
Der er også flere, der bliver sat ud af deres boliger i Danmark.
Fru Louise Schack Elholm mener ikke, at det er folks betalingsevne, der er afgørende for, om de bliver sat ud af deres bolig.
Det tror jeg trods alt ikke man behøver at overveje så grundigt.
Det, der er sagen her, er jo, at den effekt, man er så glad for, og som fru Louise Schack Elholm vil forstærke, dækker over, at man siger, at 30 pct. af dem, der er blevet berørt af det her, er kommet i arbejde.
Louise Schack Elholm (V), 2011-03-15:
Jeg vil meget gerne komme mere ind på det her, for som hr. Lennart Damsbo-Andersen siger, virker det med en 450-timers-regel.
Der er faktisk folk, der kan komme i beskæftigelse af det.
Det er for at skabe en bedre sammenhæng, så det ikke kun er over 1 år, man skal arbejde 450 timer, men så man får det fordelt over årene, så der er en bedre sammenhæng i den arbejdstid, man har.
Derfor giver det nemlig mening at dele det op på 225 timer pr. år.