runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Leif Lahn Jensen (S), 2009-04-03:
Det glæder mig utrolig meget, at hr. Knud Kristensen siger, jeg er konkret.
Det var der mange, der kunne lære meget af.
Jeg vil sige, at jeg ikke har sagt, at de ikke skal have deres penge.
Det er ikke det, jeg har sagt.
Det er selvfølgelig det, man ønsker at jeg skulle have sagt, men det er ikke det, jeg har sagt.
Det, jeg har sagt, er, at det her ikke er godt nok nu, og at det er på et forkert tidspunkt.
Det, vi siger, er, at det godt kan være, at det betyder lidt, men det vil betyde meget mere med offentlige investeringer.
Vi mener, at redskabet er forkert, og det er derfor, vi siger: Nej, det her er ikke godt nok, vi vil hellere noget andet.
Bent Bøgsted (DF), 2009-04-03:
Det her er et rigtig godt lovforslag.
Den Særlige Pensionsopsparing blev indført i 1997 - da hed den godt nok Den Midlertidige Pensionsopsparing.
Det vil sige, at hvis man f.eks. havde en løn på 400.000 kr., så var det 1 pct., altså 4.000 kr., der blev indsat, men omfordelingsnøglen gjorde, at man kun fik ca. 2.300 kr. indsat på sin konto.
Resten tog den daværende regering og delte ud til alle andre, så alle havde lige meget.
Det var en meget, meget uretfærdig måde at tage penge fra borgerne på.
Det fik Dansk Folkeparti så ændret i 2003, og Dansk Folkeparti fik også indført muligheden for at få overført SP-pengene til en anden pensionsforvaltning, f.eks. folks egen bank, hvilket der var mange, der udnyttede muligheden for.
I finansloven for 2004 blev SP-ordningen suspenderet, og derfor har der ikke været indbetalinger siden.
Dansk Folkeparti har hele tiden arbejdet for, at SP-ordningen helt skulle ophøre, og at pengene skulle ud til indbetalerne.
Derefter er pengene låst igen.
Dansk Folkeparti tror, at der er mange, der vil benytte den mulighed, men vi er klar over, at den store nedgang i aktiekurserne kan få mange til at overveje, hvad de skal gøre.
Det er også forståeligt, at pensionisterne, der får en løbende udbetaling på 1.000-1.500 kr. om året, hellere vil have det udbetalt på en gang.
Der er også nogle kontanthjælpsmodtagere, der har indbetalt til SP-ordningen.
Her har Dansk Folkeparti sikret, at de kan få deres indestående udbetalt, uden at det går ud over kontanthjælpen.
Man skal også huske på, at det eneste, der påvirker størrelsen af de sociale ydelser for pensionister, er, hvis de, når de får SP-ordningen udbetalt, sætter pengene ind på en bankbog, hvor de overskrider det samlede beløb, der har indflydelse på de sociale ydelser.
Udbetalingen beskattes så med 35 pct. af de første 15.000 kr. og derefter 50 pct. af beløb over 15.000 kr. Alt i alt synes Dansk Folkeparti, at det her er et rigtig godt lovforslag.
Jeg havde gerne set, at vi havde opnået noget mere med at få ordningen helt fjernet, for der er stadig væk den usikkerhed om, hvad der sker i fremtiden.
Vil den fremtidige regering bruge den til at sige, at de nu tager penge fra borgerne igen, eller hvad skal der ske med ordningen?
Derfor kunne det jo have været en rigtig god ting at få lukket SP-ordningen helt.
Men som sagt har Dansk Folkeparti altid betragtet det som et misfoster, der blev lavet i 1997 og 1998, og vi vil selvfølgelig arbejde videre for, at folk får deres penge tilbage igen.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-04-03:
Nu går Dansk Folkeparti jo sikkert med på det her forslag for at sætte gang i hjulene, som jeg også hører de andre sige.
Man forventer, at der kommer et større forbrug, så man kan skabe nogle arbejdspladser.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Bent Bøgsted: Hvad forventer hr. Bent Bøgsted at folk vil bruge pengene til?
Og hvor mange penge vil folk bruge?
For hvis ikke man har gjort sig de tanker, er det jo et lidt underligt forslag.
Bent Bøgsted (DF), 2009-04-03:
Regeringen har selvfølgelig sine tanker med at få SP-pengene ud, og Dansk Folkeparti har sine tanker.
I aftalen med regeringen står der selvfølgelig også, at det vil medvirke til at sætte hjulene i gang.
Det er da klart, men fra Dansk Folkepartis side er det lige så meget et ønske om, at vi gerne vil af med SP-ordningen.
Det har vi aldrig lagt skjul på.
Det har vi arbejdet for i al den tid, vi har været støtteparti for regeringen.
Men selvfølgelig er det også med til at sætte hjulene i gang, når pengene kommer ud.
Hvad borgerne så bruger pengene til - om de bruger dem til at forbedre deres huse, eller hvad de bruger pengene til - kan vi selvfølgelig ikke sige noget om.
Men der er nogle, der vil bruge dem til vedligeholdelse af huse, nogle vil rejse for dem, nogle vil sætte dem i banken, og der er også nogle, der vil gå ud og få en god middag for nogle af pengene.
De kan bruges til mange ting, og det er altså borgerne selv, der afgør, hvad de vil bruge deres egne penge til.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-04-03:
Men igen, det var kun en masse bud, en masse tanker, der var ikke noget konkret, hvor man sagde, at man i hvert fald ved, hvor meget det her vil betyde.
For som jeg sagde, da jeg var deroppe, kan man overhovedet ikke vide det.
Når man laver sådan et forslag, kan man overhovedet ikke vide, hvor meget det vil sætte gang i hjulene, fordi man ikke aner, hvad folk vil gøre ved de her penge.
Så er der også en anden ting, som jeg godt vil spørge hr. Bent Bøgsted om.
Synes hr. Bent Bøgsted, det er retfærdigt, at de, der vælger ikke at tage de her penge ud, skal være med til også at betale for, at de andre får de her penge ud, altså betale for den her omkostning?
Er det retfærdigt?
Bent Bøgsted (DF), 2009-04-03:
Man kan sige så meget, at det i hvert fald er mere retfærdigt end den ordning, Socialdemokratiet indførte.
Der tog man lige godt halvdelen af, hvad folk indsatte på SP-kontoen.
Vi kan tage eksemplet igen: En, der tjener 500.000 kr. om året, betaler 1 pct. ind på SP-kontoen.
Der sagde Socialdemokratiet, at de, der betaler 5.000 kr. ind på kontoen, lige skal af med 2.700 kr. sådan cirka, som bliver omfordelt til andre.
Det var et noget større indgreb end det, at alle skal være med til at dække administration af udbetalingen.
I pensionsfonde er det sådan, at alle er med til at betale for administrationen, når nogen hæver penge.
Så hvad angår uretfærdighed, tror jeg nok, at Socialdemokratiet skal kigge lidt på sig selv og se, hvad der var mest uretfærdigt.
Thomas Adelskov (S), 2009-04-03:
Nu er Dansk Folkeparti meget optaget af at tale om uretfærdighed for de der stakkels mennesker, der tjener ½ mio. kr., og som kommer til at bidrage lidt til pensioner til andre.
Det er jo fair nok, at man har det synspunkt.
Vi er så nogle få partier, der står for det synspunkt og gerne vil slås for det, og det vil jeg også gerne forfægte senere.
Men jeg vil egentlig gerne stille et spørgsmål til hr. Bent Bøgsted.
Når nu man synes, det var så uretfærdigt at dele pensionsmidlerne ud til alle, hvordan kan det så være, at man nu står her med åben pande og synes, at det er hamrende retfærdigt, at der skal bruges 75 mio. kr. på det her?
Selv om man ikke ønsker at få sit SP-bidrag udbetalt, skal man altså være med til at finansiere de 75 mio. kr.
Hvis hr. Bent Bøgsted har ret i, at det her skal være noget, man opsparer for sig selv, og som man kan få udbetalt for sig selv, så burde det vel også være sådan, at de, der hæver pengene, er dem, der kommer til at betale omkostningerne, og ikke alle de andre uskyldige, som synes, at det er rart at have en pensionsopsparing; en pensionsopsparing, som vi andre - bl.a. Socialdemokraterne - har sørget for vi har fået.
Bent Bøgsted (DF), 2009-04-03:
Det kan man selvfølgelig godt sige, men det er jo folks eget valg, hvor de vil have pengene stående.
Dansk Folkeparti fik jo tilbage i 2004 indført, at man kunne flytte sin SP-ordning til f.eks. sin egen bank.
På den måde kunne man undgå det der fælles, hvis det ikke var det, man ville have.
Hvis man har nogle penge til at stå i en pensionsfond, så afgør den enkelte selv, hvor vedkommende vil have dem til at stå henne.
I SP-ordningen blev det lavet sådan, at man selv kunne vælge, hvilken pensionsadministrator man ville have dem til at stå hos.
Og så er det op til folk selv at afgøre, hvor man vil have dem til at stå henne. Så er der det med, at det at hæve penge går fra en fælles konto.
Hr. Thomas Adelskov kan gå ned i banken og hæve nogle penge på en konto.
Det kan godt være, hr. Thomas Adelskov mener, at det ikke koster noget, men det er trods alt alle bankens kunder, der har været med til at sørge for den administration, der gør, at man kan gå ned i en bank og hæve pengene.
Sådan er det alle steder inden for finansvirksomheder.
Sådan er der altså også i hr. Thomas Adelskovs bank.
Thomas Adelskov (S), 2009-04-03:
Jeg har aldrig påstået, at bankerne er retfærdige.
Jeg mener rent faktisk, at banker er noget af det mest uretfærdige, man har.
For hvis man er rigtig fattig, får man lov at betale alle de høje gebyrer og alle de høje renter, men har man rigelig mange penge, så slipper man, og så får man i øvrigt høj rente for det, man har stående; så skal man nok blive klappet på ryggen.
Men jeg er helt med på, at Dansk Folkeparti nu har indtaget en politik, der handler om frit valg.
Så spørger jeg bare mindeligt i dag: Kunne man så ikke også indføre et frit valg, når nu de her penge skal til udbetaling?
Når det koster 75 mio. kr. at bringe de her penge til udbetaling, kunne man da lade det være et frit valg, sådan at de, der vil have pengene ud, også kommer til at finansiere det.
For der er ikke noget frit valg for dem, der ønsker at lade pengene blive stående i den her udmærkede pensionsopsparing, når de også nu tvinges til - og det er i hvert fald ikke frit valg - at betale det der administrationsbidrag.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Som jeg redegjorde for i min tale, mener jeg, at der skal være en bagkant på sygedagpengene; det medvirker til at holde fokus på en afklaring af den syges situation.
De mennesker, der ikke kan arbejde på fulde vilkår, eller som kun kan arbejde delvis, skal jo så over i andre ordninger, det være sig fleksjob eller førtidspension; de kan også komme i revalidering.
Det er jo den hjælp, vi kan give, sammen med den hjælp, som vi drøftede i formiddags, nemlig en forstærket indsats på sygedagpengeområdet.
Disse ting vil samlet set hjælpe til at fastholde eller få folk tilbage på arbejdsmarkedet.
Marianne Jelved (RV), 2009-04-03:
På det helt principielle plan er Det Radikale Venstre forbeholdne over for den slags lovgivning, hvor vi går ind og detailregulerer - i det her tilfælde er det om priser.
Vi synes, det ligger fuldstændig lige for, at en kommune bestræber sig på at gøre den slags ydelser, som borgerne skal betale for, så billige og ordentlige som muligt, og at de under alle omstændigheder holder sig til, at den pris, brugerne skal betale, er omkostningsbestemt.
Men da vi tror, at verden er lidt mere indviklet end som så og ikke så regelret, som jeg lige har beskrevet det, vil vi være positive over for det forslag, regeringen har fremsat her, og vi er indstillet på at støtte et prisloft på 3.000 kr. pr. måned, som det er beskrevet i lovforslaget, og for den målgruppe, der også er beskrevet.
Vi accepterer så også, at der ikke kommer et tilsvarende prisloft over den madservice, som borgere, der bor i eget hjem, betaler for, og vi accepterer sådan set også den forklaring, at der er konkurrenceudsættelse og derved en mulighed for en større prisgennemsigtighed.
Det sidste tror vi nu ikke på.
Så det kunne vi godt tænke os at der bliver arbejdet lidt med, altså om der reelt skabes en prisgennemsigtighed, så der er styr på, hvad det er, man betaler for.
Men med de bedste intentioner vil vi støtte op om forslaget.
Karen Jespersen (V), 2009-04-03:
Tak for den brede tilslutning til lovforslaget.
Det er jo altid en balancegang, for her har vi at gøre med et område, som egentlig er kommunalbestyrelsernes ansvar, men vi er jo ofte i den situation, at hvis vi oplever, at der er nogle vilkår for borgerne ude i kommunerne, som vi ikke synes er gode nok, så går vi ind og lægger nogle rammer.
Det har vi gjort på forskellige leder og kanter.
Vi gør det f.eks. med daginstitutioner, hvor Folketinget jo også vedtog en pasningsgaranti, fordi vi siger, at det skal være et minimum for de børnefamilier, der har brug for pasning.
På samme måde siger vi her, at der skal være et minimum, altså et loft over den pris, som de ældre kommer til at betale for maden.
Så de udestående problemer, der måtte være, kan vi tage i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Erling Bonnesen (V), 2009-04-03:
Da vores sædvanlige ordfører på sagen er blevet akut forhindret, skal jeg holde denne tale på vegne af vores ordfører på lovforslaget, fru Louise Schack Elholm.
Dette lovforslag skal dermed sikre de svage grupper, der er blevet henvist til en almen ældrebolig, men som ikke har råd til at bo i boligen.
De skal have mulighed for at kunne opnå en ekstra boligstøtte, så deres økonomi kan hænge sammen.
Venstre er positive over for at støtte denne svage gruppe, som ellers ikke har en chance for at kunne klare sig selv.
Venstre støtter dermed forslaget.
Lise von Seelen (S), 2009-04-03:
Jeg tror, at alle vi, der arbejder med socialpolitik, er blevet kontaktet af mennesker med et handicap, der har fået anvist en bolig med en særlig indretning eller med et særligt udstyr, som de faktisk havde brug for, og så har de mennesker måttet takke nej til den bolig, fordi de ikke havde råd til huslejen.
Vi ved jo, at for folk, der bor i en kommunal bolig, har kommunalbestyrelsen den mulighed, at den kan nedsætte huslejen, således at de enkelte borgere faktisk kan have en privatøkonomi, der betyder, at de har råd til at bo i den rigtige bolig, som er velegnet til dem, og at de også samtidig har en privatøkonomi, der betyder, at de kan leve et aktivt liv, at de kan deltage i foreningsarbejde, at de kan have en social omgangskreds, og at de har den økonomi, der skal til, så de har en hverdag, som også byder på livsglæde og livskvalitet.
Men i de almene ældreboliger er der den vanskelighed, at man ikke kan nedsætte huslejen.
Så derfor er det en udmærket løsning, at man her kan afvige fra hovedreglen med de 15 pct. i boligstøtte til sådan en type bolig, således at man på den måde kan sikre, at den enkelte borger har en privatøkonomi, så vedkommende også i den type boliger dels kan sige ja tak til den rigtige bolig, dels kan leve et aktivt liv med gode oplevelser.
Vi kunne godt have ønsket os, at der i lovforslaget stod, hvornår det var, at kommunerne skulle kompensere borgeren, for det er en rent kommunal afgørelse, hvornår borgeren er i en sådan økonomisk situation, at man på den måde kan skrue op for boligstøtten.
Vi har faktisk den antagelse, at den regel, vi har for de kommunale boliger med at sænke huslejen, bliver anvendt alt, alt for sjældent.
Der er faktisk for mange mennesker, der bor dyrt, og som har så svær en privatøkonomi, at de ikke kan leve et aktivt liv.
Det vil sige, at ministeren skal ud og snakke med kommunerne om, hvad de antager udgiften vil være til det her, så de kan blive kompenseret for udgiften.
Vi kunne godt være nysgerrige med hensyn til, at ministeren brugte lejligheden til også at spørge kommunerne, hvor mange gange de i virkeligheden anvender den anden lov, der siger, at de kan støtte ved at nedsætte huslejen i de kommunale boliger.
For vi er optagede af, at de mennesker, som har brug for en særlig bolig, ikke skal tabe på oplevelsessiden og på det at kunne leve med spændende oplevelser og med en omgangskreds, der gør, at de synes, at livet er dejligt, og at livet er værd at leve, selv om de skal bo i en bolig, som skal have en særlig indretning og derfor også har en særlig dyr husleje.
Så vi vil bede ministeren, om man ikke kunne gøre det i samme arbejdsgang, for det kan ikke være særlig svært at få det organiseret.
Men naturligvis støtter vi forslaget.
Som en del af satspuljekredsen støtter vi det, og vi har altså kun det der lille ekstra ønske om, at ministeren gør os klogere på, hvor mange mennesker der i virkeligheden har brug for det.
Jeg vil også gerne høre ministerens kommentar til at føje til loven, at man faktisk laver en vejledning om, hvor meget en person sådan jævnt hen, hedder det på jysk, skal have til rådighed, for at vedkommende kan leve et aktivt liv.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-04-03:
Det her lovforslag er som tidligere nævnt af de foregående ordførere en udmøntning af satspuljen for 2009.
Det vil sige, at alle partier i Folketinget på nær Enhedslisten står bag aftalen.
Og da Dansk Folkeparti er en del af det forlig, kan vi sige ja til det her forslag.
I Dansk Folkeparti synes vi, det er et positivt forslag, da det giver kommunalbestyrelsen mulighed for at yde en forhøjet boligstøtte til en gruppe mennesker, som er blevet visiteret til en bolig på grund af fysiske eller psykiske funktionsnedsættelser, men samtidig ikke er i stand til at betale for huslejen i den pågældende bolig, de er visiteret til.
I dag er det typisk folkepensionister og førtidspensionister eller andre, som har en eller anden form for bevægelseshandicap, som modtager en forhøjet boligstøtte, men der er også en anden gruppe, hvilket står i lovforslaget, som visiteres til samme boliger, men som kommer ind under nogle andre regler, hvilket gør, at de kun kan modtage almindelig boligsikring som ikkepensionister.
De personer, som er i den sidste gruppe, står jo så i nogle tilfælde med det problem, at de kan have svært ved eller slet ikke kan betale for huslejen.
Det, der foreslås, er derfor at give kommunerne lov til at lave en konkret vurdering af personens økonomiske forhold og ud fra den vurdere, om der skal udbetales en forhøjet boligstøtte.
I Dansk Folkeparti synes vi, at det er rigtig positivt med de ændringer, dette lovforslag medfører, for det giver jo kommunen mulighed for at give en ekstra hjælp til nogle af de mennesker i vores samfund, som sidder meget hårdt i det, og som måske slet ikke kan betale for deres husleje.
Dansk Folkeparti er som sagt positive over for at give kommunerne muligheden for at kunne hjælpe de her mennesker, og vi støtter derfor forslaget.
Meta Fuglsang (SF), 2009-04-03:
I SF er vi glade for at se det forslag, der ligger her.
Forslaget betyder jo en stor forbedring for en gruppe borgere, der, som det er nu, har meget svært ved at finde økonomi til den bolig, de er budgetteret til, og som de har meget stor brug for.
Det er jo som nævnt en del af satspuljeaftalen fra 2009, og vi støtter tiltaget for at forbedre forholdene for denne gruppe af personer med fysisk eller psykisk handicap.
Det er klart, at de enkelthistorier, man hører, og den viden, vi har, om, hvor svært det er at få det til at løbe rundt for den gruppe mennesker, gør indtryk.
Og derfor er det altid rart, når vi har mulighed for at gøre en forskel, når vi rent faktisk har mulighed for at gennemføre en ændring, som betyder en helt konkret og velkommen lettelse for en bestemt gruppe borgere.
Bag forslaget og bag den problemstilling, det vedrører, ligger der nogle ting, nogle problemstillinger, som godt kunne få lidt mere opmærksomhed.
Generelt er det jo af væsentlig betydning for livskvaliteten, at man har en god bolig, og at man har en god bolig til en pris, der kan betales, altså at man har en bolig, som lever op til de krav og de behov, man har som borger.
Vi ved, at kommunerne har problemer med at tilbyde et tilstrækkeligt antal plejeboliger.
Vi ved, at der i det hele taget er problemer med at have et tilstrækkeligt udbud af egnede boliger af forskellige typer.
De borgere, der har brug for visitation til en plejebolig, har ofte en økonomi, som ikke står mål med udgiften til huslejen.
Der er mange borgere, som har samme økonomiske muligheder som dem, der er omfattet af denne lov, uden at de har samme muligheder for et forhøjet tilskud, eller uden at de har samme muligheder for at få en bolig, som er til at betale.
Og det er den gruppe mennesker, vi også skal kigge på.
Det her forslag er en anerkendelse af, at der er et behov for at løse det her problem - en anerkendelse af, at der er borgere, som har brug for det forhøjede tilskud.
Det ville dog være en kærkommen fornyelse, hvis der blev set lidt mere overordnet på problemstillingerne, nemlig på den opgave, at alle skal have en bolig til en rimelig pris, og at borgere med samme indkomstmæssige rammer får de samme muligheder for at få en sådan bolig.
Specifikt bliver der i høringssvarene til det her lovforslag peget på, at rammen for at yde støtte er kommunens skøn.
Der peges på, at det er en lidt løs formulering, og at det kan betyde, at formålet med loven ikke opfyldes i det omfang, som det forudsættes i det, der ligger nu.
Vi så jo gerne en mere konkret formulering af det, og vi må undervejs under behandlingen af forslaget se på, hvor tæt vi kan komme på at få en mere præcis formulering, så vi er sikre på, at loven bliver brugt i det omfang, som det er forudsat.
Vivi Kier (KF), 2009-04-03:
Som tidligere talere har været inde på, har det her forslag baggrund i en bred politisk aftale om satspuljen.
Vi giver nu kommunerne mulighed for at kunne give et forhøjet boligtilskud til en lille, men helt speciel gruppe mennesker, som har en eller anden form for handicap, så de har brug for et særligt botilbud, og som ikke kan få tilskud efter reglerne i det almindelige system.
Jeg synes, det er vigtigt at sige, at det lovforslag, vi står med i dag, også har baggrund i et ønske fra kommunerne om, at de får hjemmel til at kunne lave det her skøn og give den her særlige ydelse.
Jeg kan høre, at en del af de andre partier synes, at de gerne vil have nogle mere præcise beregninger og se ting bag ved det.
Fra konservativ side er vi altid velvillige med hensyn til at diskutere ønsker og stille spørgsmål under udvalgsbehandlingen, men som forslaget ligger her, mener jeg, at det imødekommer det ønske, som kommunerne også har givet udtryk for.
Marianne Jelved (RV), 2009-04-03:
Lovforslaget her er jo sådan set lidt et eksempel på en ideel situation.
Kommunerne er dem, der har ansvaret for at gennemføre den lovgivning, Folketinget foretager, og leve op til de formål og hensigter, som lovene giver udtryk for.
Her finder man så i kommunerne et hul og henvender sig til Folketinget.
Folketinget forsøger så på meget enkel vis at lukke det hul eller, for at bruge et bedre billede, at lade sikkerhedsnettet fungere for den lille gruppe mennesker, som er kommet i klemme i en situation, som vi ikke ønsker de skal være i klemme i.
Det drejer sig om, at ældre eller svage mennesker, der er handicappede, men som ikke er berettiget til en særlig boligstøtte, kan blive omfattet af de regler, der gælder for andre særlig bevægelseshæmmede personer, når de er visiteret til en bolig i kommunen og af kommunen.
Så det støtter Det Radikale Venstre, og det gør vi jo også i kraft af, at vi er med i satspuljekredsen.
Erling Bonnesen (V), 2009-04-03:
Derfor er regeringen sammen med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance i finanslovaftalen for 2009 blevet enige om, at der fra den 1. juli 2009 skal indføres et prisloft på 3.000 kr. pr. måned.
Loftet sikrer således ensartede prisvilkår for de ældre, der bor i plejeboliger, på plejehjem eller i lignende boligenheder.
Med et loft på 3.000 kr. sikres det, at ingen ældre kommer til at betale en pris for deres mad, der er højere end den gennemsnitlige pris.
Velfærdsministeriet og KL har i fællesskab lavet en kortlægning af madserviceområdet i kommunerne, og kortlægningen viser, at de ældre i gennemsnit betaler ca. 100 kr. om dagen for madservice.
Loftet skal ses som en garanti for, at de ældre kan betale for deres mad, og loftet er et maksimumbeløb, og det forudsættes, at kommunalbestyrelserne fortsat stræber efter at gøre madserviceordningerne så omkostningseffektive som muligt.
Det forventes også, at kommunalbestyrelserne lever op til kvalitetsstandarderne og leverer en god kvalitetsmad.
Mangelen på konkurrence på madserviceområdet kan betyde, at der kun er et mindre pres på fastsættelsen af kvalitets- og priskrav og dermed også på niveauet for egenbetalingen.
Venstre foreslår, at kommunerne i højere grad, hvor det er muligt, konkurrenceudsætter madserviceområdet for at teste, om private leverandører kan løfte opgaven bedre og billigere.
Kommunerne vil blive kompenseret med 62 mio. kr. i 2009 og med 124 mio. kr. årligt i 2010 og 2011 fra kvalitetspuljen.
Venstre mener, det er vigtigt, at alle ældre kan betale en rimelig pris for deres mad, og derfor støtter Venstre forslaget.