runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nanna Westerby (SF), 2008-04-24:
Tak for det.
Den her dom ændrer jo ikke på, at de boliger, der er solgt, er boliger i ressourcestærke områder.
Det har ikke haft nogen som helst betydning for det, man gerne ville, nemlig at bekæmpe ghettoiseringen.
Tværtimod er erfaringen, at den tendens, man kan se, er, at man sælger ud af de gode almene boliger, og det ændrer den her dom jo ikke noget som helst ved.
Derfor synes jeg, at det mere ligner et ideologisk korstog mod den almene boligsektor, end det ligner et reelt forsøg på at gøre noget ved ghettoiseringen rundtomkring i Danmark.
Louise Schack Elholm (V), 2008-04-24:
Jeg synes, det er imponerende, at ordføreren taler om et ideologisk korstog, når man kan se i rapporten, at der, hvor ideologien rent faktisk har spillet ind, er hos boligorganisationernes landsorganisation, som i deres informationsmateriale til boligorganisationerne har informeret om ordningen, dog primært med en fremhævelse af de negative virkninger, de mener der er.
Så der har været en helt klar påvirkning fra national side ned i boligorganisationerne, sådan at det her skulle mislykkes.
Kunne ordføreren muligvis tænke sig at prøve at hjælpe med at få det her til at fungere ved selv at være med til at skabe en stemning og til at hjælpe med at vise, hvordan man rent faktisk kan bruge det her konstruktivt til at afhjælpe ghettoisering, til at gå ind de steder, hvor der rent faktisk er brug for, at vi kan få lavet en boligsocial indsats ved at skabe en mere varieret beboersammensætning?
Kunne det være noget, som SF kunne være interesseret i at hjælpe med, f.eks. gennem at skabe en mere varieret beboersammensætning i ghettoerne?
Nanna Westerby (SF), 2008-04-24:
Jeg synes faktisk, at det er imponerende, at Venstres ordfører står her og spørger mig, om jeg gerne vil være med til at gøre en indsats imod ghettoisering.
Det vil jeg meget gerne.
Jeg vil meget gerne være med til at bruge nogle af midlerne fra Landsbyggefonden, så vi kan få renoveret nogle af de områder, der lige nu forsumper, fordi regeringen har taget pengene fra Landsbyggefonden.
Jeg vil også meget, meget gerne være med til at bygge nye almene boliger, så der ikke kun er dårlige og nedslidte almene boligområder tilbage, som er til at betale.
Jeg vil ikke være med til at sælge ud af de gode almene boliger, så vi får en forsumpet almen boligsektor.
Det er den tendens, man ser lige nu.
Og ja, det er i det lys, jeg ser den her evalueringsrapport, fordi det er det, konklusionerne peger på.
Så kan man snakke om ideologi, men de høringssvar, vi har fået ind fra dem, der har blandet sig i debatten, viser, at det ikke kun er boligorganisationer, det er Ældremobiliseringen, og det er kommuner, som alle sammen har sagt: Vi synes ikke, at det her lovforslag er at gå i den rigtige retning.
Jeg beder om, at man læser høringssvarene.
Der står sort på hvidt, at de, som sidder med fingrene nede i det her til hverdag, ikke anbefaler, at man forlænger den her forsøgsordning.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-04-24:
Da den radikale ordfører, fru Bente Dahl, ikke kan være til stede, har jeg lovet at læse hendes tale op.
Men det lover jeg så ikke at gøre alvor af alligevel.
Den tale, fru Bente Dahl har skrevet, lyder således: Velfærdsministeren har fremsat et forslag til en lov, som forlænger en forsøgsordning - en forsøgsordning, der har stået på i 3 år, og som er en fiasko.
Nu skal vi have mere af samme slags fiasko.
Intentionen med forsøgsordningen og dermed også med dette lovforslag er at skabe bedre balance på boligmarkedet ved at give lejere et tilbud om at købe deres bolig som ejerbolig samt at skaffe midler til byggeri af flere nye boliger og dermed øge antallet af boliger i Danmark.
Samtidig var forsøgsordningen tænkt som et instrument i bestræbelserne på at blande ejerformerne og dermed sikre en varieret beboersammensætning i de eksisterende almene boligområder.
Intentionerne fejler intet, men selv om intentionen er god, kan lovforslaget ikke indfri intentionen.
Det tidligere Socialministerium har bestilt og, må fru Bente Dahl formode, betalt rapporten, og vi må spørge: Til hvilken nytte?
Hvorfor smide en masse penge ud til rapporter, når ministeren alligevel gør det modsatte af, hvad der ville ligge lige for, nemlig at indstille forsøget, da det efter 3 års prøve ikke har levet op til forventningerne?
Rigtig mange af høringssvarene udtrykker samme undren over ministerens beslutning, som vi her må udtrykke.
Vi kan kun forklare lovforslaget ud fra en ideologisk vinkel, nemlig at ministeren gerne ser den almene sektor kapitaliseret.
Et stykke vej vil vi Radikale gerne være med, hvilket kom til udtryk i behandlingen af lovforslag nr. L 70, som blev behandlet i november 2005 - den lov, som udmøntede det boligforlig, som vi er med i.
Det Radikale Venstre ønsker bestemt ordninger for sektoren, så den kan agere og blive selvbærende, men det medvirker dette lovforslag efter vores overbevisning ikke til.
Det Radikale Venstre finder lovforslaget totalt overflødigt og vil stemme imod.
Line Barfod (EL), 2008-04-24:
Det er altså ret svært at tro på den her enorme bekymring for nationaløkonomien fra et parti, der lige har været med til at give skattelettelser på 10 mia. kr., og som nu kræver yderligere skattelettelser til de rigeste i dette land.
Det er altså meget svært at tro på, at det er nationaløkonomien, man er optaget af.
Hvis det er det, bør man i hvert fald komme med en forklaring på, hvorfor det er vigtigere at pumpe en masse penge ud til privatforbrug, penge, der i høj grad bliver brugt til at importere store dyre biler og købe en masse andre forbrugsgoder til dem, der har i forvejen, frem for at man ude i kommunerne har penge til de mest basale velfærdsydelser, har penge til at tage sig af de ældre hver dag, har penge til, at de ældre kan få tre måltider mad om dagen, at der ikke er pensionister, der skal stå og ikke have råd til at købe tre måltider mad, fordi kommunen har været nødt til at sætte prisen i vejret.
Men jeg kan forstå, at De Konservative altså synes, at det er vigtigere at give skattelettelser end at give kommunerne lov til at lade være med at hæve priserne på mad til pensionisterne.
Mike Legarth (KF), 2008-04-24:
Som jeg nævnte i min indledning, har skiftende finansministre jo appelleret til KL og kommunerne om at finde en model, en konstruktion, så de med sikkerhed kunne overholde aftalerne.
Det har man gjort i årevis - jeg har været i kommunalpolitik i 12 år og borgmester i 5 år men det er ikke lykkedes.
Desværre har situationen jo været, at aftalebeløbet er blevet udfordret år efter år, og derfor var man nu af hensyn til nationaløkonomien nødt til at sikre sig, at man i fremtiden ikke løb ud i de samme problemer.
Når nu det var nødvendigt at sikre det - af hensyn til nationaløkonomien og af hensyn til, at vi kan bevare det velfærdsniveau og den høje placering i verdenssamfundet, som vi jo rent faktisk har - synes jeg faktisk, at den her model er skånsom.
Det er en nænsom model til at give kommunerne incitamenter til at overholde aftalen og ligesom på den måde motivere til at få fremskaffet nogle styringsredskaber til at løse opgaven.
Men jeg erkender da, og det tror jeg enhver i Folketinget gør, at det er svært at få tingene til at hænge sammen ude i kommunerne.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-24:
Men kunne man så ikke få fru Helle Sjelle til at forklare, hvor den grænse sådan set går.
Henset til, at fru Helle Sjelle anpriser den her traktat i så høje ord, men dog i ret korte bemærkninger, må man sige, er der måske trods alt mulighed for nogle flere pæne ord om den her traktat, hvis den virkelig er så fantastisk, i stedet for bare sådan henslynget at sige, at Det Konservative Folkeparti går ind for effektivitet og derfor går ind for Lissabontraktaten.
Ville det ikke være muligt for den konservative ordfører sådan nogenlunde at præcisere, hvor balancen går for Det Konservative Folkeparti med hensyn til, hvor meget man kan udhule dansk suverænitet, hvor lidt vi her i Folketinget må have indflydelse på, før hensynet til effektiviteten og hensynet til den europæiske drøm er opfyldt?
Jeg har bare en opfattelse af, at der trods alt i et eller andet omfang for en konservativ må være nogle samvittighedsovervejelser om, hvor effektivt et Europa man gerne vil have, når det jo helt entydigt sker på bekostning af den nationale suverænitet, den nationale selvbestemmelse og Folketingets kompetence.
Helle Sjelle (KF), 2008-04-24:
Hvis hr. Morten Messerschmidt nu tager sig af, hvad Dansk Folkeparti mener, så tager jeg mig af, hvad Det Konservative Folkeparti mener.
Og jeg mener bestemt ikke, som jeg sagde før, at grænsen for effektivitet er nået.
Jeg synes, det er positivt, at vi får nogle flere flertalsafgørelser, og jeg mener bestemt ikke, at vi nedlægger Danmark på grund af det.
Men det lyder jo nærmest sådan, når man hører hr. Morten Messerschmidt.
Efter hr. Morten Messerschmidts opfattelse er vi jo lige ved simpelt hen at lukke og slukke her i Danmark, når vi vedtager Lissabontraktaten.
Men det er ikke tilfældet.
Søren Krarup (DF), 2008-04-24:
Det er jo unægtelig gentagelser, og der er en lang fortid, der rinder en i hu, når man hører debatten her.
Jeg kan ikke lade være at tænke på første gang, jeg ytrede mig offentligt.
Det var i Studenterkredsen i 1962 - da var hr. Svend Auken en lillebitte dreng.
Da lavede vi den første erklæring imod det, der hed Fællesmarkedet.
Jeg vil ikke begynde at kalde erindringer frem, men jeg vil stille et spørgsmål til fru Helle Sjelle, der jo er konservativ.
Konservativ har jo at gøre med at ville bevare, og det, De Konservative har villet bevare - og det er kernen i konservatisme - er den nation, man hører til.
Derfor er det mig fuldstændig ubegribeligt, at man som konservativ - dette også sagt til udenrigsministeren - kan være tilhænger af en union, der uden ophør gøres stadig snævrere, sådan som det hed i Romtraktatens præambel, og som det er gået igen hele tiden.
Helle Sjelle (KF), 2008-04-24:
Tak for at få mulighed for at lytte til hr. Søren Krarups erindringer.
Det kan jo være, vi får fortsættelsen på et senere tidspunkt.
Men jeg tror, det er meget vigtigt at gøre det klart herfra, at vi i Det Konservative Folkeparti bestemt ikke mener, at vi nedlægger Danmark, fordi vi vedtager Lissabontraktaten.
Vi mener godt, at man kan have en national stat og samtidig være medlem af EU og indgå i et tæt og forpligtende samarbejde.
Vi mener ikke, at det er modsætninger.
Vi synes, den giver nogle gode muligheder for det fremtidige EU-samarbejde.
Søren Krarup (DF), 2008-04-24:
Jeg må tilstå over for fru Helle Sjelle, at det jo altså er det, der er og bliver - for at sige det pænt - det lidt løsagtige, nemlig at tale om samarbejde.
Det, der fra begyndelsen har været problemet, er, at alle i Europa efter anden verdenskrig ønskede et samarbejde, og så får Jean Monnet drejet det til en sammenslutning.
Det betyder, at al den tale om, at vi skal stå sammen og arbejde sammen, ophæves, fordi vi jo netop ikke har mulighed for at arbejde sammen i frihed.
Vi skal alle sammen indrette os efter en fælles regel.
Det betyder, at danskernes mulighed for at bestemme i deres eget land afhændes til fordel for den overstatslige union, der uden ophør gøres stadig snævrere.
Nu vil jeg ikke komme ind på alt for mange erindringer, men jeg vil nok sige som den, der dog har haft et vist forhold til det nationale og konservative i snart et langt liv, at det er skuffende, at Det Konservative Folkeparti ikke overhovedet vil fatte, hvad det er, der ligger i at være konservativ og altså have det forhold til Danmarks selvstændighed, som er kernen i enhver konservatisme her i landet.
Helle Sjelle (KF), 2008-04-24:
Som jeg også tidligere har været inde på, tror jeg altså, det er bedst, at det er medlemmer af Det Konservative Folkeparti, som også tegner, hvad Det Konservative Folkeparti mener.
Det skal jeg så endnu en gang prøve på at give udtryk for heroppefra.
Jeg mener bestemt, at vi er med i EU, fordi vi ønsker det, og ikke fordi der er nogen, der har tvunget os til at være med.
Jeg mener også, vi er med i EU, fordi det giver mening.
Det giver mening, at der er nogle ting, som vi samarbejder om.
Der er nogle ting, som vi bedre kan opnå i fællesskab, end hvis vi arbejder hver for sig.
Endelig mener jeg også, at vi ikke er ved at nedlægge staten Danmark med kongehus, flag og hele molevitten, fordi vi vedtager Lissabontraktaten.
Den giver nogle rigtig gode rammer for det fremtidige samarbejde.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-24:
Jeg vil sige med hensyn til oplysningsmidlerne, at jeg bliver helt blød i knæene, hvis man kunne forestille sig, at i hvert fald en del af dem kunne bruges til at få lidt oplysning blandt japartierne, for jeg må indrømme, at den debat, vi har haft her i dag, vidner om en nærmest tøjlesløs uvidenhed om konsekvenserne af den traktat, som samme partier stemmer ja til.
Fru Lone Dybkjær taler meget om det værdigrundlag, som EU altså skal basere sig på ud fra artikel 2, som hun henviser til.
Der står jo også nogle meget pæne og positive ord, noget med værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstat, pluralisme osv.
Det lyder meget charmerende alt sammen.
Det, jeg gerne vil spørge om, er, om fru Lone Dybkjær nu er overbevist om, at alle 27 EU-lande ser fuldstændig ens på alle de her ting.
F.eks. retsstaten tror jeg der er ret stor forskel på hvordan man anskuer i de forskellige lande.
Ligestilling
- hvis nu fru Lone Dybkjær tænker på, hvordan ligestillingsproblematikken er i en række af de østeuropæiske eller sydeuropæiske lande, så vil hun konstatere, at der er meget stor forskel.
Det, jeg gerne spørge om, er, om ikke fru Lone Dybkjær i virkeligheden burde være en lille smule ængstelig for, at de her værdier, altså selve det politiske livs udgangspunkt fremover er noget, der skal defineres i EU-sammenhænge, altså af 27 lande med vidt forskellig tilgang til det, og ikke længere er noget, vi selv afgør i Danmark.
Lone Dybkjær (RV), 2008-04-24:
Først vil jeg sige, når hr. Morten Messerschmidt mener, at det er sådan ren tomgang, hvad jasigerne kommer med, så skulle man måske prøve at læse, hvad man selv igennem tiderne har sagt og ment, og om man har tilført så sørens meget nyt til debatten, og jeg tror ikke, at modstandere og tilhængere har meget at lade hinanden høre.
Jeg synes ikke, når jeg sidder og hører på hr. Morten Messerschmidt, at han på noget tidspunkt kommer med et eneste nyt argument i forbindelse med den europæiske diskussion.
Når det så drejer sig om værdierne, kan jeg godt forstå, at hr. Morten Messerschmidt synes, at det er noget rent gejl.
Det kan jeg helt forstå.
Jeg kan godt forstå, at sådan et parti som Dansk Folkeparti ikke synes, at de der værdigrundlag er noget særligt, og at man i virkeligheden er imod det.
Jeg synes, det er et godt værdigrundlag, og det kan jo også kombineres med, at man altså faktisk skal overholde - hvad kan man sige? - reglerne og grundlaget for traktaten.
Hvis ikke man gør det, er der altså nu nogle traktatfæstede muligheder for aktioner, og det synes jeg er en rigtig, rigtig god ting.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-24:
Jamen må jeg så ikke bare henvise til, når nu vi skal være på det sådan mere normative plan, at en række af de ting, som fru Lone Dybkjær sagde i sit indlæg, ganske enkelt var noget nonsens.
At henvise til, at flertalsafgørelser skulle være et gode, ved at pege på, at vi på klimaog energiområdet nu bliver underlagt flertalsafgørelser, er det rene nonsens, for der er sagen bare, at det hører under det indre marked, og der er allerede flertalsafgørelser på det område.
Og at henvise til, at kronen skulle blive udsat for et eller andet pres fra udefra kommende spekulanter, er det rene nonsens, for vi har ERM II-aftalen, som tilsigter, at vi har en fastkurspolitik over for euroen med et udsving på 2,25 pct. Så man må simpelt hen sige, at en række af de synspunkter, der bliver ført frem som argument for Lissabontraktaten, ganske enkelt mangler de grundlæggende kendsgerninger, som man normalt plejer at anvende i politik, og det gør det en lille smule enerverende og måske også frustrerende at deltage i debatten.
Må jeg så ikke sige i forhold til værdierne, hvis nu vi fortsætter med artikel 2, at så er det værdier som ikkeforskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og så ligestilling, som vi var inde på før.
Der vil jeg bare igen spørge, om fru Lone Dybkjær er fuldstændig tryg ved, at det fremover er EU og EU's institutioner, altså EF-Domstolen, Kommissionen og alle de nye agenturer, som fremover skal fortolke tolerance, solidaritet og retfærdighed, og altså ikke dette Folketing.
Lone Dybkjær (RV), 2008-04-24:
Til det sidste vil jeg bare sige, at jeg er utrolig meget mere tryg ved, at den fortolkning sker dér, end at den sker her, hvor Dansk Folkeparti har den indflydelse, de har.
Det bliver jeg nødt til at sige.
Han hørte ikke efter, hvad fru Anne Grete Holmsgaard sagde om sin egen gruppe, og at der var nogle, der stemte imod traktaten.
Og han hørte heller ikke efter det med, hvilken proces der havde været i SF.
Så det første, som fru Anne Grete Holmsgaard skulle svare på, var noget, hun allerede havde sagt i sin tale.
Nøjagtig det samme må jeg sige med hensyn til min tale.
Jeg sagde ikke, at det var flertalsafgørelser på det her område, der var afgørende.
Jeg sagde, at der bliver sat mere fokus på de her ting, end der har været tidligere, og at det er det, der er afgørende.
Det var ikke et spørgsmål om flertalsafgørelser; jeg er faktisk ikke gået særlig meget ind i den effektivitetsdiskussion.
Jeg har sagt, at sådan er det, men det er ikke det, jeg sådan har tillagt noget specielt.
Jeg mener bare, at den her traktat giver nogle muligheder på grund af de formuleringer, der er, for, at man kan lave et stærkere samarbejde miljømæssigt og klimamæssigt, end man kan i dag.
Per Clausen (EL), 2008-04-24:
Nu er det jo rigtigt, som det blev sagt, at en del af de her debatter er blevet ført tidligere, og måske bliver der sagt ting mere end én gang, men der var en ting i det, fru Lone Dybkjær sagde, som jeg alligevel synes var lidt interessant, og som jeg godt vil have et svar på.
Det var, at fru Lone Dybkjær sagde, at hun mente, at debatterne om EU ofte blev bedre, hvis de ikke blev knyttet sammen med en folkeafstemning.
Skal jeg forstå det sådan, at fru Lone Dybkjær mener, at den brede folkelige debat, der har været om Lissabontraktaten op til vedtagelsen i dag, har været bedre end den, der har været op til folkeafstemninger om tilsvarende spørgsmål tidligere?
Lone Dybkjær (RV), 2008-04-24:
Jeg synes faktisk ikke, debatterne i forbindelse med folkeafstemninger er særlig gode debatter, det må jeg sige.
Det er et spørgsmål, hvor der er mange fordrejninger fra begge sider - det vil jeg gerne sige; jeg vil ikke kun dadle modstanderne.
For begge siders vedkommende er der tale om sådan nogle meget firkantede debatter, og det er meget lidt omkring det mere indholdsmæssige i det europæiske samarbejde, der kommer frem i de debatter.
Det er det, jeg har savnet altid, og det er meget svært at få det frem, fordi det opløser sig i det her ja/nej og i de mere demagogiske fortolkninger.
Jeg ved ikke, om jeg udtrykte mig klart nok, men det er i hvert fald det, jeg mener med det.
Men det er også derfor - det vil jeg gerne sige til hr. Per Clausen - at jeg lægger vægt på, at de oplysningsmidler er der, for jeg mener, at vi har en opgave i forbindelse med den her traktat, lige så vel som vi kan have det med andet af Folketingets lovgivning, i at prøve at sætte midler af til, at vi kan få nogle ordentlige diskussioner.
Det er jo ikke enestående, at vi gør det i forbindelse med ny lovgivning.
Det her er, hvad man i den sammenhæng kan kalde ny lovgivning, det er nye regler, og derfor synes jeg, det er vigtigt, at vi har oplysningsmidler, så vi kan forklare, hvem der kan påvirke de her processer, og også prøver at fortælle mennesker, at man kan påvirke det her meget mere, end man måske tror man kan.
Helle Sjelle (KF), 2008-04-24:
Jeg skal blot sige til hr. Morten Messerschmidt, at vi bestemt ikke ser det, at vi her i dag vedtager Lissabontraktaten, som et angreb på demokratiet.
Vi ser faktisk det, at vi vedtager Lissabontraktaten, som et redskab - et redskab til, at vi kan gøre EU mere effektivt på den bedst mulige måde.
Og selvfølgelig, som hr. Morten Messerschmidt siger, tror jeg da også, at der er en grænse for effektiviteten, men vi mener bare ikke, at den grænse for effektivitet er nået endnu.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-24:
Et effektivt Europa, siger den konservative ordfører og henviser selvfølgelig til, at man nu får flertalsafgørelser og at de små og mellemstore lande får mindre indflydelse osv., så man langt hurtigere kan få lovgivningsprocessen igennem.
Jeg går ud fra, at fru Helle Sjelle som demokrat og som konservativ også gør sig nogle overvejelser om, hvad demokrati og konservatisme betyder, og jeg kunne bare godt tænke mig at spørge
: Er der ikke en grænse for, hvor effektiv man egentlig kan blive i EU?
Er der ikke sådan ud fra en konservativ anstændighedstanke en grænse for, hvor mange angreb man kan gøre på demokratiet, selv om det så sker i effektivitetens navn?
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-24:
Jeg har også set filmen »1984« og for den sags skyld også læst bogen, og man skulle næsten tro, at hr. Jesper Langballe, selv om han er en god Randersborger, har læst et par bøger om paranoia.
Man skulle næsten tro, at det var en, der var totalt imod alt, der kom fra EU.
Det er hr. Jesper Langballe selvfølgelig i sin gode ret til at være.
Vi er det bare ikke.
Jeg har været inde på det her flere gange tidligere.
Der er en klokkeklar afgørelse om, at der ikke er afgivet suverænitet i forhold til grundloven.
Med hensyn til konfliktretten har jeg gentagne gange sagt, at vi vil bekæmpe ethvert angreb på konfliktretten.
Derfor har vi nedsat en arbejdsgruppe, og vi vil selvfølgelig tage hånd om det.
Men EF-Domstolens dom om Laval sagde faktisk klokkeklart, at der er konfliktret.
Så skal vi ikke glemme paranoiaen og lige komme op på et niveau, hvor vi alle kan være med.
Jesper Langballe (DF), 2008-04-24:
Der var ikke fugls føde i det svar, og det passer mig udmærket, for så kan jeg bare uanfægtet gå videre med min anden litterære reference.
I »Erasmus Montanus« er der den her lærde student, der kommer hjem til landsbyen, og så skal han konkurrere med den lokale degn om, hvem der er bedst til latin.
Degnen er smart, han kan ikke en pind latin, men han giver sig bare til at bøje latinske verber, og der sidder jo de gode bønder, almuen, og klapper i hænderne, for det går lynende stærkt med at bøje de her latinske derfor, og så siger de: Der målte han ham min tro skæppen fuld.
Jeg vil sige, at Orwell-eksemplet, det med nysproget, især er hr. Svend Aukens specialitet.
Den der Per Degn-metode med bare simpelt hen at tæske løs i det samme sludder er mere hr. Michael Aastrup Jensens metode.
Men jeg tror, de undervurderer den danske befolkning.
Den danske befolkning er klogere på EU-spørgsmål end almuen i Erasmus Montanus' landsby.
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-24:
Jeg har fået en lang række e-mail fra en lang række borgere, som faktisk er glade for, at EU nu kommer til at kunne spille en markant større rolle ikke bare på den udenrigspolitiske scene, men også i forhold til klimaspørgsmål og lignende.
Der er faktisk rigtig mange borgere, der er interesserede i, at EU gør det, og som er interesserede i, at vi ikke bare lukker os inde i lille Dannevang og siger, at nu kan vi redde hele verden, hvis vi bare lukker grænserne, som Dansk Folkeparti ønsker, og at vi, hvis vi sætter en stille og rolig sød mand nede ved grænsen, tror, at vi holder alt ude ved grænsen.
Den går altså ikke.
Vi lever i et globalt samfund.
Dansk Folkeparti burde tage at finde ud af, at vi altså ikke lever i 1940'erne eller 1950'erne mere.
Vi lever faktisk i 2008.