Liv Holm Andersen (RV), 2014-04-01:
Tak for det.
Jeg læser for tiden bogen »Giganternes fald«.
Den foregår i tiden omkring første verdenskrig, og en del af historien udspiller sig i arbejderklassens England, hvor kvindebevægelsen for alvor begynder at spille en rolle.
Ligeløn er et af temaerne, fordi de kvinder, som langsomt, især i lyset af netop første verdenskrig, træder ind og begynder at arbejde på fabrikkerne, naturligvis på det her tidspunkt ikke får det samme i løn som mænd.
Det er også mere end 100 år siden, og der er jo ikke sådan umiddelbart nogen logisk eller rimelig måde at sammenligne England på det her tidspunkt med Danmark anno 2014 på.
Selvfølgelig er der ikke det.
Men alligevel er det jo sådan, at vi i Danmark fortsat ikke er i mål med ligelønsproblematikken, og det er også fortsat sådan, at en betydelig del af lønforskellen mellem mænd og kvinder ikke kan forklares med, at mænd og kvinder vælger at lave noget forskelligt.
For hvis man begynder at tage sådan nogle ting med, er løngabet imellem mænd og kvinder altså endnu større.
Og det er ikke, fordi vi ikke skal arbejde med det kønsopdelte arbejdsmarked, det skal vi selvfølgelig, men her har vi altså at gøre med en lønforskel mellem mand og kvinde for samme job, samme antal timer, samme vilkår osv.
Der er faktisk opgørelser, der viser lønforskelle, der er uforklarlige, på helt op til 11 pct.
Og det er selvfølgelig rigtigt, at statistikker kan vendes og drejes, og folk kan svare forkert, og ting kan blive indberettet forkert osv.
Men der er altså lavet temmelig mange ret grundige undersøgelser, og hvis ikke man kan bruge dem til noget, hvis ikke man kan bruge dem til at forholde sig til en problematik, kan man jo ikke forholde sig til en problematik, så det tror jeg vi er nødt til.
Vi synes altså i Radikale Venstre, at den her forskel er problematisk, og vi mener også, at det må tages seriøst.
Vi er altså glade for, at regeringen ønsker at lave den her ændring i ligelønsloven, sådan at flere virksomheder og medarbejdere bliver omfattet af reglerne om kønsopdelt lønstatistik, og at man også samtidig ønsker at øge kendskabet til reglerne.
Det er blevet nævnt fra flere ordførere, både Dansk Folkepartis ordfører og Venstres ordfører, at det er problematisk at udvide en lovgivning, fordi virksomhederne i forvejen ikke altid lever op til lovgivningen.
Jeg synes også, det er problematisk, at de her virksomheder, som ikke lever op til lovgivningen, ikke gør det, og det skal vi selvfølgelig følge op på og gøre en indsats for sker; jeg synes bare, det er mærkeligt, for på alle mulige andre områder kan man jo ikke forestille sig at de ville sige: Nå, o.k., folk bryder stadig væk færdselslovgivningen på det her område, så lad os lade være med at lave stramninger på et andet område af færdselslovgivningen.
Det er jo omsonst.
Hvis der er noget, som man ønsker at fremme for at løse en problematik for nogle virksomheder, fordi man synes, det er et problem, så er det mærkeligt, at man ikke synes, at problemet er et problem, hvis det opstår i mindre virksomheder.
Vi er glade for, at man således vil omfatte virksomheder helt ned til ti medarbejdere med tre ansatte af hvert køn, sådan at vi netop får langt flere virksomheder med.
For vi mener sådan set, at det er et vigtigt redskab, og når det ligesom også er noget, man tidligere fra Venstre og Dansk Folkepartis side har ment er vigtigt for de lidt større virksomheder, så kan vi altså ikke forstå, at det ikke også er vigtigt for de små virksomheder.
Det synes vi faktisk, og derfor er vi glade for, at man styrker et allerede eksisterende redskab.
Derfor kan Radikale Venstre sådan set også støtte lovforslaget.
Lad mig så bare her til sidst tilføje: Nu diskuterede vi jo regeringens perspektiv- og handlingsplan på ligestillingsområdet her den anden dag, og der bed jeg mærke i noget, som Venstres ligestillingsordfører, fru Fatma Øktem, sagde.
Hun sagde nemlig, at der ikke er nogen forskel på den nuværende regerings ligestillingspolitik og den ligestillingspolitik, man førte under VK-regeringen.
Så kunne jeg bare godt tænke mig lige sådan at tænke højt og undre mig: For hvis det er tilfældet, forstår jeg ikke, hvorfor man ikke stemmer for det her forslag.
Så er det, at jeg kommer til at tænke, at det snarere er sådan, at Venstre egentlig ikke er helt så bekymret for den manglende ligeløn.
Der var det også sådan, at der både var røster om, at det jo var fuldstændig det samme, som man havde lavet tidligere, og nu fortsatte man bare det, men samtidig var der også folk som fru Fatma Øktem, som var ude at sige, at det var helt forfærdeligt og uha for erhvervslivet, og at det ikke var godt osv.
Og man valgte altså fra Venstres side at lade være med at stemme for det her.
Men det var bare en tanke.
Det kan vi jo snakke videre om senere.
Vi er bekymrede over det fortsatte løngab, og vi er glade for, at man styrker redskaber til at håndtere problematikken med.
Vi støtter forslaget.