Niels Helveg Petersen (RV), 2008-02-05:
Igennem de senere år er der glædeligvis sket en stærk øgning af opmærksomheden omkring forebyggelsesproblemer i vores sundhedsvæsen.
Det er der flere grunde til.
Dels er det tydeligt, at livsstilssygdomme, som forårsager f.eks. hjerte-kar-sygdomme og diabetes 2, breder sig - disse livsstilssygdomme kan vores sundhedsvæsen ikke kurere; man kan lindre dem, men ikke helbrede dem - og dels er uligheden i sundhed et forhold, der i stigende grad kommer i fokus, og når man ser på det talmateriale, vi har til rådighed, er det efterhånden uhyggeligt slående.
Det gælder gennemsnitlig levealder i forskellige dele af landet, det gælder kostvaner og en række andre forhold, og det gælder i øvrigt også udbredelse af rygning.
Jeg synes, det er en meget vigtig rapport, der kom fra ATV i 2007.
Den diskuterer, om vi med fornuft kan bruge økonomiske virkemidler i sundhedspolitikken.
Og konklusionen på rapporten er, at der kan være betydelige samfundsmæssige fordele ved at anvende økonomiske virkemidler også i sundhedspolitikken.
Det er indlysende, at det er virkningsfuldt i energipolitikken og miljøpolitikken, men ATV siger i deres udmærkede rapport, at meget taler for, at der er store fordele også på sundhedsområdet.
I Det Radikale Venstre er vi enige i det grundsyn.
Hvorfor i alverden skulle man ikke også bruge økonomiske virkemidler i sundhedspolitikken?
Det forekommer da at være et udmærket liberalt udgangspunkt at bruge også økonomiske virkemidler til at begrænse uhensigtsmæssig adfærd på det sundhedsmæssige område.
Vi er tilhængere af at bruge økonomiske virkemidler, og jeg kan sådan set give skatteministeren en rigtig god fidus.
Afgiften på cigaretter i Danmark er nu lavere end afgiften i Tyskland og i Sverige.
Der er altså ingen risiko for grænsehandelen ved at sætte cigaretafgifterne i vejret.
Prisen i Tyskland er 35 kr. for en pakke, i Danmark 31,50 kr., i Sverige er den 37,75 kr. og i Danmark altså - for at gentage det - 31,50 kr.
Der er altså plads til at øge cigaretafgifterne, og det vil entydigt have en sundhedsmæssig god effekt.
Men det er selvfølgelig et sidespring, for cigaretter kan ikke med nogen ret kaldes et fødemiddel.
For det er komplekst.
Der er ikke nogen enkel sammenhæng imellem pris og forbrug, det er heller ikke nogen enkel sammenhæng at udrede, hvis man vil se på, hvad der egentlig ville ske med avancerne, hvis man nedsatte momsen på f.eks. frugt og grønt.
Hvordan ville den bagvedliggende avancestruktur udvikle sig?
Risikerede man ikke, at det kun blev til fordel for nogle af de handlende?
Jeg synes, det er en sympatisk tanke at anvende økonomiske virkemidler, men jeg må også nå til den konklusion, at begge forslag i virkeligheden lægger op til yderligere analyse, før man skrider til lovgivning.
Det gør SF's forslag jo også, medmindre jeg har misforstået SF's forslag.
Jeg har opfattet SF's forslag som en helhed, nemlig at man gerne vil bruge nogle penge på at nedsætte afgiften på frugt og grønt.
Dernæst vil man kradse nogle penge ind ved at lægge en afgift på fedt, som skal give 4 mia. kr., og det er mange penge.
Men det er jo en kompleks sag, som også skatteministeren var inde på.
Så hvis ikke dette her er to forskellige forslag, men et forslag med både forøgelse af fedtafgiften og nedsættelse af frugt- og grøntafgifterne, er der virkelig brug for meget teknisk arbejde, også meget mere end selv dygtige skatteembedsmænd kan klare fra nu af og til den 1. maj i år.
Jeg synes som sagt, det er fornuftigt at se på økonomiske virkemidler i sundhedspolitikken og i fødevarepolitikken, og vi ser frem til de analyser, som er bestilt, og som forhåbentlig kan bringe diskussionen videre hen imod en konklusion.