Steen Gade (SF), 2014-04-01:
Man kan sige, at vi jo ikke er først i verden med det.
Der er en række lande, der har taget det her initiativ før.
Vi er nogle, der har arbejdet for, at vi også skulle have en klimalov i Danmark.
Vi har i den sammenhæng været inspireret af vel specielt United Kingdom og Skotland og deres klimalov, og man kan sige, at hele strukturen er bygget op efter samme linje med et klimaråd, som kommer med råd om, hvad man skal gøre, og hvad der vil være fornuftigt.
Rådet bliver sammensat sådan, at der både tages hensyn til videnskab og samfundsøkonomi, og der kommer redegørelser til Folketinget.
Dermed er det jo sådan set et fortløbende forløb, således at forslagene kan indoptages i forslag i Folketinget og indoptages i finanslove, alt efter hvilke af forslagene man måtte vælge.
Så langt så godt.
Det var en vigtig del af regeringsgrundlaget og specielt en vigtig del for mit parti, SF, at det her blev skrevet ind, og også at vi fik skrevet en 40 pct.s CO2-reduktion i 2020 ind.
Det er fremgået tidligere her, at Danmark har en særlig forpligtelse til at have store reduktionsmål, fordi vi faktisk har et meget højt CO2-udslip pr. indbygger.
Det er ikke stå stort som amerikanernes, men altså større end i en række andre lande i Europa og større end det europæiske gennemsnit.
Så vi har en særlig forpligtelse.
40 pct. er så inde i en politisk aftale mellem regeringspartierne, SF, Enhedslisten og Det Konservative Folkeparti.
Vi har ønsket, at det stod på en anden måde: At det stod som en del af selve lovforslaget; at det i det mindste var nævnt i bemærkningerne som en målsætning, der skulle nås.
I stedet for er det en politisk aftale.
Det er selvfølgelig godt nok at have en politisk aftale, men det er SF's overordnede ønske, at det står i loven.
Det giver større sikkerhed, og jeg forstår faktisk ikke de juridiske modforestillinger, som er refereret i bemærkningerne til forslaget.
På mig virker det altså nærmest som udenomssnak, men det kan vi afklare i udvalget, og det kan også være, at ministeren vil sige noget om det her.
Jeg forstår, at det er Justitsministeriets betragtninger, der styrer det her, og det er jo ikke justitsministeren, der sidder i salen i dag, men det må vi jo så videre finde ud af i udvalget.
Det andet, som jeg synes der er for meget uklarhed om, er målet om 2050.
Der er man så gået over til en beskrivelse af et lavemissionssamfund.
Hvis man slår op på klima- og energiministerens hjemmeside, ser man, at Danmark går ind for 100 pct. vedvarende energi i 2050.
Det er det, vi skal skrive.
Det var det, vi ville have.
Det er det, der giver mening.
Det er det, der ikke giver mulighed for andre typer fortolkninger.
Så det er også noget af det, vi vil forfølge under udvalgsarbejdet.
Forslaget kommer lige netop nu i en situation, hvor vi har fået den sidste klimarapport fra FN, som jo bør bruges samtidig med den, der kommer om en måned i Berlin, der siger noget om, hvad vi kan gøre ved det, hvad vi handlingsmæssigt kan gøre.
Det bør bruges til at få et løft i den danske debat om det her.
Jeg synes, at hele Venstres håndtering af denne debat illustrerer, hvor useriøst og småtskåret vi har den her debat.
Det er jo også illustreret i dag.
Det er, som om man ikke tager det alvorligt; som om man ikke forstår, at hvis vi venter, bliver det dyrere.
Og Venstre burde være ekspert i det her, for da Anders Fogh Rasmussen aflyste den ene vindmøllepark, da han kom til som statsminister, blev den udsat, og det endte jo med, at Anholt Havmøllepark blev bygget på det totalt forkerte tidspunkt og blev dyrere end ellers.
Så Venstre er ekspert i at vise, at hvis man venter med at handle, bliver det dyrere for borgerne.
Jeg går derfor til udvalgsarbejdet med fokus på de punkter, jeg har nævnt, som er kritiske, men er positiv over for at få vedtaget lovforslaget.