Mai Henriksen (KF), 2013-01-11:
Tak, formand.
Jeg har set rigtig meget frem til ministerens redegørelse i dag, og det gør jeg, hver eneste gang de redegørelser eller beslutningsforslag kommer, fordi hver eneste gang tænker jeg, at nu må det være dagen, hvor der virkelig kommer noget, som gør en kæmpe forskel for landdistrikterne og yderområderne, noget, der kan mærkes ude lokalt.
Det er egentlig paradoksalt, for det, jeg egentlig burde håbe på, var jo, at der ville komme lovforslag fra ministeren, sådan at man egentlig fik lovbehandlet nogle af de initiativer, som burde være til gavn for landdistrikterne – lovforslag, som vil skabe en positiv retning for landdistrikterne.
Men jeg må også erkende, at jeg måske nok er holdt op med at håbe, fordi der jo ikke kommer noget.
Det eneste lovforslag, som ministeren har haft, er byfornyelsesloven, og den titel siger jo tydeligt, at der ikke er så stort et fokus på landdistrikterne og yderområderne.
Så er der heller ikke nogen langsigtet strategi for landdistrikternes udvikling.
Det har vi hørt flere tage op her i salen i dag.
Det tætteste, vi kommer, er den berømte visionsgruppe, som består af nogle kendte mennesker, som bor i landdistrikterne, og som altså har bidraget med visioner til 2030, altså visioner som, at det er borgere, der skal bære udviklingen frem, lokale ildsjæle, og man forestiller sig vejsalg, hvor man kan stå i bedste Morten Korch-stil og sælge sine grønsager fra vejen, og at fødevarer vil blive lokalt producerede og lokalt solgt.
Det er meget søde tanker.
Det sker allerede i dag, men det er måske nok ikke det, som sådan bliver hovedkernen i landdistrikternes udvikling.
Jeg har i hvert fald hørt ministeren understrege adskillige gange, at det ikke er ham, der har udformet den vision for landdistrikterne.
Så kan man sige, at der ikke er nogen strategi, at det er ærgerligt, at det er bluff og spin, at der overhovedet blev udnævnt en landdistriktsminister.
Men jeg vil prøve at tage jahatten på i dag, og så vil jeg prøve at række hånden frem og sige: Lad os se på det og få lavet den strategi sammen.
Vi Konservative vil fortsat forfølge en aktiv indsats, og vi vil også gerne give vores bud på, hvad hovedindsatsen skal være.
For os er løsningen at skabe mulighed for udvikling.
Hele Danmark skal have mulighed for at koble sig på globaliseringens udvikling og mulighed for at konkurrere på lige fod.
Fremtidens bosætning kræver god infrastruktur, gode muligheder for uddannelse og sygebehandling.
Men det allervigtigste, tror jeg, er, at der er arbejdspladser lokalt.
Hvis ikke folk bor der, hvis folk bliver ved med at flytte fra yderområder og landdistrikter, så kan man lave nok så mange initiativer
Så vil man fortsætte med stagnationen.
Derfor har vi også fokus på at skabe gode rammevilkår, som altså understøtter økonomisk vækst i den private sektor, for det er jo fra virksomhederne, at væksten skal komme.
Vi har været glade for initiativer som vækstkautionsordningen, eksportlåneordningen, komme i gang-lån og også den udviklingspakke, som regeringen lavede, og som altså gav Vækstfonden mulighed for at udbyde lån til små og mellemstore virksomheder, som var kommet i sådan en kreditklemme.
Det er et skridt i den rigtige retning, og det vil jeg gerne kvittere for.
Spørgsmålet er bare, om den udviklingspakke kommer hele Danmark til gavn, eller om det mest er områder med vækst i forvejen – altså læs: hovedstadsområdet – det kommer til gavn, og som altså profiterer af de her ordninger.
Sandheden er, at der er virksomheder, som stadig har rigtig svært ved at optage lån, fordi de eksempelvis har et postnummer på Ærø.
Det må jeg bare sige altså er helt urimeligt.
Som politikere skal vi ikke blande os i, hvordan realkreditinstitutterne udlåner deres penge.
Men så må vi altså tage andre midler i brug, så det alligevel bliver muligt at kunne skabe vækst, også i landdistrikterne.
Vi ønsker et Danmark i sammenhæng.
Vi ønsker et Danmark, hvor udvikling ikke kun foregår øst for Valby, men hvor den positive udvikling også afspejles i landdistrikterne.
Med virksomhederne følger også arbejdspladser.
Arbejdspladserne er tæt sammenkoblet med udvikling og vækst, og er der arbejde, er det også mere nærliggende at slå sig ned i lokalområdet.
Det skal være godt at bo og arbejde i alle dele af landet.
Derfor har det også betydning, når arbejdspladser lukker, og især også, når det er statslige arbejdspladser, der lukker.
Èn ting er, at Fyn mister mere end 60 statslige arbejdspladser, som nu bliver flyttet til hovedstadsområdet, men ofte er det hele familier, der flytter med.
Når manden bliver nødt til at rykke teltpælene op, er det jo tit og ofte, at fruen også følger med.
Sluttelig vil jeg blot sige, at jeg tidligere har sagt, at der ikke er noget i denne verden, som jeg hellere vil have, end at landdistriktsministeren får succes, og det mener jeg meget alvorligt.
Jeg må bare sige, det er utrolig svært at få succes, når man ikke tager nogen initiativer og man ikke kommer med nogen lovforslag og man ikke kommer ud og er med til at sætte initiativer i gang, som kan bidrage til at skabe udvikling og vækst, også i yderområderne, også i landdistrikterne.