runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2010-04-07:
Og vil en frigørelse af disse 2,3 mia. kr. betyde, at der sker forringelser eller ej?
Det er sådan set et meget enkelt spørgsmål, og det er det, som finansministeren har utrolig svært ved at svare på.
Vi forstår jo godt i Socialdemokratiet, at der må være ekstremt mange børnefamilier, som mener, at der måske er lige vel meget uld i mund hos finansministeren, når man har lidt svært ved at anvise helt banalt, hvor det er, man vil finde de der 2,3 mia. kr.
Er det færre pædagoger?
Er det færre nye bøger i daginstitutionerne?
Er det ringere legepladser?
Er det fornyelse af legepladser, der skal udskydes?
Er det turen i skoven, som skal droppes?
Jeg forstår godt, at der sidder rigtig mange børnefamilier, som undrer sig såre over, hvad det er, regeringen siger.
Det gør vi også, når vi hører finansministeren, for man må jo pege direkte på, hvor man mener der er nogle kommuner, der bruger for mange penge.
Og man må jo understøtte den undren, når man ser på de enorme løfter, som regeringen har givet til børnefamilierne.
I folketingsvalgkampen 2007 lovede man jo guld og grønne skove til børnefamilierne og ikke mindst til de offentligt ansatte.
Jeg står her med en efterhånden meget berømt pjece fra den tidligere formand for Venstre og statsminister »Er du offentligt ansat?«.
Der ingen grænser for, hvad man lover her.
Nu står vi så en situation med det stik modsatte budskab, hvor regeringen mener, at man kan hente 2,3 mia. kr. i anderledes arbejdstilrettelæggelse, forstår vi.
Kan vi ikke bare få at vide, hvordan man vil finde et så kæmpestort beløb på de kommunale budgetter til børnene?
Det er bare det meget enkle spørgsmål.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-07:
I forhold til dagpasningsområdet viser regnskaberne for 2008, at kommunerne med det laveste ressourceforbrug kun brugte godt 30.000 kr. pr. 0-10-årig, hvorimod kommunerne med det højeste ressourceforbrug brugte omkring 60.000 kr. pr. 0-10-årig.
De betydelige udgiftsforskelle mellem kommunerne afspejler naturligvis nogle forskelle i serviceniveau, men de betydelige forskelle giver samtidig anledning til – det gør de i hvert fald hos mig – at spørge, om dagpasningen i København og Glostrup kommuner virkelig er dobbelt så god som i Billund og i Morsø kommuner.
Jeg er af den klare opfattelse, at de betydelige udgiftsforskelle mellem kommunerne i et vist omfang afspejler, at nogle kommuner ganske enkelt er mere effektive end andre.
Morten Bødskov (S), 2010-04-07:
Men så er vi jo inde ved sagens kerne, for for os, der ikke har den viden, som finansministeren ligger inde med, og som han jo ikke vil offentliggøre, om, hvor der skal ske de her besparelser, lyder det, som finansministeren siger, som om der skal spares i Glostrup og der skal spares i København.
Det vil være konsekvensen af det, som regeringen står for, og af det, som finansministeren her står og siger.
Kan vi ikke bare få bekræftet, at konsekvensen af det synspunkt, som finansministeren her giver udtryk for, er, at hvis det skal være til den samme pris i Glostrup og i København, som i Billund og på Mors – tror jeg at det var – skal servicen til børnene i Glostrup og København ned?
Så kan jeg nemlig forstå, hvad det er, finansministeren står og siger.
Det synes jeg bare at man ærligt skal sige i stedet for at mudre det ind i alle mulige ting, som man ikke vil frem med.
Man vil ikke fremlægge beregningerne, og man skjuler de reelle hensigter.
Kan vi ikke bare få finansministeren til at bekræfte det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-07:
Jeg synes ikke, at vi skal lukke øjnene for, at der er store forskelle i de måder, kommunerne løser opgaverne på.
Jeg synes faktisk tværtimod, at vi skulle forsøge at afdække forskellene i effektiviteten for at udnytte det potentiale, der er i kommunerne, med det sigte at få mere for de penge, de har.
På dagtilbudsområdet kunne man jo eksempelvis sætte fokus på nogle nye måder at tilrettelægge og organisere selve opgaveløsningen på og på, hvordan man placerer de administrative opgaver, herunder hvad de enkelte institutioner skal tage sig af, og hvad der løses centralt.
Man kunne se på kommunens indkøbsaftaler, og man kunne jo f.eks. også lave en målrettet indsats mod sygefravær.
Så der er utrolig mange ting, som man kan lære, men jeg kan forstå, at det er hr. Morten Bødskovs opfattelse, at alt er, som det skal være i det her samfund, så der kan ikke spares nogen steder.
Det, der sådan set er essensen i det, hr. Morten Bødskov siger, er: Der er ingen kommuner, der kan gøre det bedre; der er ingen kommuner, der kan tilrettelægge arbejdet sådan, at de får mere for pengene, for alle har tilrettelagt det ideelt.
Det er jo et interessant synspunkt, som vi nok skal høre mere til i fremtiden fra hr. Morten Bødskov.
Jeg går ud fra, at spørgeren henviser til den udmærkede artikel, som Berlingske Tidende bragte den 19. marts 2010.
Spørgsmålsformuleringen afslører imidlertid, at spørgeren tilsyneladende ikke har forstået budskabet i den omtalte artikel.
Lad mig derfor klart slå fast: Regeringen mener ikke, at der skal spares 2,3 mia. kr. på børnepasningen i kommunerne.
Udspillet i Berlingske Tidende er en klar opfordring til alle kommuner om at gennemgå samtlige udgiftsområder for at se, om kommunerne kan få mere ud af de mange penge, der allerede bruges i kommunerne i dag.
Kommunerne budgetterer i 2010 med at bruge 32 mia. kr., og til oplysning kan jeg sige, at det er 32.000 mio. kr., der bruges på børnepasning af de 0-10-årige.
Alligevel lader det til, at spørgeren og den samlede opposition kun er interesseret i at finde ud af, om der tilføres området 100 mio. kr. mere eller mindre, mens interessen for, hvordan vi anvender de 32.000 mio. kr., der allerede i dag bruges til børnepasning, er noget mere afdæmpet.
Regeringen er i modsætning til spørgeren og den samlede opposition optaget af, hvordan vi anvender de 32 mia. kr. på dagtilbudsområdet bedst muligt, og hvordan vi sikrer, at vi får mest mulig velfærd for pengene.
Lad mig understrege, at regeringen er af den klare overbevisning, at vi kan anvende pengene bedre, end det er tilfældet i dag.
For at understøtte kommunerne i denne indsats har jeg fremlagt en række regneeksempler, der illustrerer et betydeligt potentiale i kommunerne, hvis de lader sig inspirere af hinanden.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-07:
Jeg synes faktisk, det er en temmelig grov beskyldning, som finansministeren kommer med her, både imod Socialdemokratiet og ikke mindst imod det kommunale selvstyre.
Jeg vil gerne have finansministeren til at forholde sig til, at ministerens partifælle, Esbjergs borgmester, Johnny Søtrup, giver udtryk for, at det er stærkt tvivlsomt med de milliardbesparelser.
Den 19. marts giver han på Ritzaus Bureau udtryk for, at det er lidt af et skrivebordssystem, og det samme gør Venstres borgmester og tidligere formand for Kommunernes Landsforening, Erik Fabrin, som giver udtryk for, at hvis vi skal have flere penge, er vi nødt til at spare på rigtige ydelser.
Det er sådan set det, han giver udtryk for.
Det med at man kan gå ud fra en eller anden form for gennemsnitsbetragtning og så bare sænke niveauet, tager man afstand fra, og det samme gør i øvrigt seniorforsker ved forskningsinstituttet Anvendt KommunalForskning Jacob Ladenburg, som giver udtryk for, at det er tvivlsomt at regne med et eller andet gennemsnit.
Vil ministeren ikke bekræfte det?
Kim Mortensen (S), 2010-04-07:
Hvis man ikke har tid til at svare på de få spørgsmål, kunne det jo være, fordi svarene er meget lange med en meget lang forklaring udenom.
Det er sådan set et meget simpelt spørgsmål: Har der været en kontakt imellem udenrigsministeren og statsministeren eller mellem Udenrigsministeriet og Statsministeriet forud for beslutningen om at melde afbud?
Det er det ene.
Som det andet – og det kan der også svares meget kort på: Er det en rådgivning, udenrigsministeren har fået i sit ministerium, at hun skulle bortprioritere det her møde og sende en anden?
Lene Espersen (KF), 2010-04-07:
Jeg vil gerne sige til hr. Kim Mortensen, at grunden til, at jeg bliver nødt til at gøre meget ud af svarene, er, at det jo virker, som om det tager temmelig lang tid for Socialdemokratiet at forstå de svar, jeg giver, og derfor bliver jeg nødt til at gøre mere ud af at forklare det, så alle kan forstå det.
Jeg har allerede svaret gentagne gange, at der ikke er nogen af ministrene, der mig bekendt sender kalenderændringer eller omdisponeringer op til Statsministeriet, og der ville så være tale om en helt ny procedure, hvis man begyndte at gøre den slags ting.
Og til det andet spørgsmål vil jeg sige: Jamen det er faktisk sådan, når man laver regeringsrokader, at mange ministre får ny kalender, overtager aftaler fra den afgående ministeren, og de bringer også aftaler med sig, som er indgået i egenskab af deres tidligere kapacitet, og som de gerne vil fastholde, og det betyder altså, at der er en masse kalendergymnastik de første par uger med at få alle de gamle og nye møder til at passe sammen, og det var i en sådan forbindelse, den her sag dukkede op.
Jeg synes, at vi fandt en fornuftig og mindelig løsning på det, og ligesom de udenrigsministre, der ikke deltog i de tidligere møder, også sendte andre regeringsrepræsentanter til mødet, valgte vi at gøre det samme.
Morten Bødskov (S), 2010-04-07:
Vi beklager selvfølgelig, at det for en travl dansk udenrigsminister kan være sådan lidt irriterende at have irrelevante politikere her, så man skal bruge tiden på at diskutere, om Danmark som et lille land skal være repræsenteret på et møde med afgørende emner, hvor den amerikanske udenrigsminister er til stede.
Jeg er godt klar over, at det kan være sådan lidt irriterende, at man skal bruge tid på det, og det kan også være, det er derfor, at udenrigsministeren har udtrykt, at den her debat sådan var udtryk for småstatsmentalitet.
Men man kan omvendt sige i samme jargon, at det måske er lidt hurtigt, at udenrigsministeren har tillagt sig den form for storhedsvanvid i de her situationer.
Man kunne jeg ikke få svar på det spørgsmål, som vi efterhånden har stillet mange gange – og så skal udenrigsministeren bare svare på det: Har udenrigsministeren orienteret statsministeren, eller har Udenrigsministeriet orienteret Statsministeriet om udenrigsministerens afbud til det her møde?
Jeppe Kofod (S), 2010-04-07:
Jamen altså, det her handler ikke om politisk drilleri, det handler om den store undren, der har bredt sig bredt i offentligheden, fra tidligere udenrigsministre, også fra folk, som deler samme politiske opfattelse som udenrigsministeren, over, at man kan fravælge at deltage i så vigtigt et møde, hvor bl.a. USA's udenrigsminister og Ruslands udenrigsminister er til stede.
Jeg må forstå svaret sådan, at udenrigsministeren ikke har orienteret statsministeren om det her, ikke har konsulteret, ikke har snakket med statsministeren, at der ikke har været nogen kontakt.
Eller er det forkert?
Hvis det er forkert, må ministeren endelig korrigere mig, for jeg vil selvfølgelig ikke tage ministeren til indtægt for noget, som ikke er korrekt, så det vil jeg helt klart gerne have på det rene.
Så vil jeg bare høre, om det er sådan, at ministeren kan fortælle, hvor lang tid det her møde varede, hvornår det startede, hvornår det sluttede, og hvor lang tid man egentlig brugte på det her møde, for det lyder jo, som om det var et møde af flere ugers varighed, men var der ikke bare tale om møde, som ikke varede så lang tid, og som ikke kolliderede med påsken, men som i realiteten var et møde, hvor andre landes og stormagters udenrigsministre havde tid til at deltage?
Lene Espersen (KF), 2010-04-07:
Jeg kan sige til hr. Morten Bødskov, at jeg faktisk nyder Folketingets spørgetid om onsdagen, og jeg vil meget gerne svare på spørgsmål.
Det, jeg bare synes er så besynderligt, er, at når man står hernede og svarer på spørgsmål, får man de samme spørgsmål igen.
Altså, det virker, som om der ikke bliver lyttet til de svar, man giver.
Jeg har allerede svaret både hr. Jeppe Kofod og hr. Kim Mortensen – jeg tror faktisk også, at jeg allerede har svaret hr. Morten Bødskov én gang, og det har statsministeren også – at der ikke er nogen formalisering af, at Statsministeriet får besked om vores kalenderdisponeringer.
Det er altså ikke sådan, at jeg har siddet og sendt regneark til statsministeren om, at nu laver vi om på de og de aftaler i min kalender.
Det er noget, jeg gør med mine medarbejdere i Udenrigsministeriet – som for øvrigt har gjort et fantastisk stykke arbejde for på meget kort tid at forsøge at sætte mig ind i de mange store og vanskelige sager, der er på området.
Så jeg vil hjertens gerne komme i Folketingssalen og svare på hr. Morten Bødskovs spørgsmål, men jeg synes måske, det virker, som om Socialdemokratiet bare ikke vil lytte til de svar, man giver.
Det skyldes jo nok grundlæggende, at man troede, at man her havde en virkelig god sag, at der var tale om et stort topmøde, hvor der blev truffet nye, store beslutninger, og så opdager man, at hov nej, der er alene tale om et statusmøde.
Så prøver man at dække sin voldsomme kritik ind under alle mulige andre mærkelige påskud, og det synes jeg ærlig talt er lidt mærkeligt.
Vi er politikere, og jeg kan sagtens forstå, at man ønsker at lave politisk drilleri, men jeg må så også sige, at jeg har redegjort for, hvad baggrunden var for, at vi sendte en anden.
Morten Bødskov (S), 2010-04-07:
Jeg tror, det måske er syvende eller ottende gang, at spørgsmålet bliver stillet, og så kan man bare svare ja eller nej, for så tror jeg også, der er en chance for, at vi, der står her, kan forstå svaret.
Altså, har udenrigsministeren orienteret statsministeren, eller har Udenrigsministeriet orienteret Statsministeriet om afbuddet til det her møde?
Man kan svare helt enkelt ja eller nej.
Jeg er ked af, at vi måske ikke er på samme niveau, og puha, det er hårdt at være minister og sådan noget, det er klart.
Men man kan bare svare ja eller nej til det spørgsmål, og så tror jeg, der en chance for, at vi også kan forstå det her.
Lene Espersen (KF), 2010-04-07:
Jeg vil gerne sige til hr. Morten Bødskov, hvad jeg allerede har sagt mange gange, at der ikke er tale om, at man koordinerer kalender med Statsministeriet.
Det er noget, hver minister gør hver for sig.
Jeg vil gerne sige til hr. Morten Bødskov: Vi er begge to medlemmer af Folketinget, og det er den fineste titel, både hr. Morten Bødskov og jeg har, og jeg føler mig bestemt ikke for fin til at tage en hvilken som helst diskussion med hr. Morten Bødskov.
Det gør jeg på et hvilket som helst tidspunkt.
Men hr. Morten Bødskov har stillet mig det samme spørgsmål nu mange gange, og jeg har faktisk svaret det samme hver gang, nemlig at mine kalenderdispositioner er nogle, jeg selv tager mig af.
Jeppe Kofod (S), 2010-04-07:
Jeg er jo ked af, at man må stille det samme spørgsmål for 9. eller 10. eller 11. gang, men kan vi ikke bare få et ja eller et nej: Er det sådan, at udenrigsministeren har orienteret statsministeren om afbuddet til det her møde, eller at Udenrigsministeriet har orienteret Statsministeriet – ja eller nej?
Det er et meget simpelt spørgsmål, og der kan gives et meget, meget simpelt svar på det med to eller tre bogstaver.
Det er det første, jeg vil sige.
Det andet, jeg vil sige, er, at jeg ikke kan forstå, at når man kalder det et statusmøde, er det ikke et vigtigt møde, eller det er et snakkemøde, eller hvad der nu er blevet brugt af forskellige begreber fra udenrigsministerens side.
Men er det ikke lidt mærkeligt, når nu USA's udenrigsminister, Ruslands udenrigsminister, Canadas udenrigsminister og Norges udenrigsminister deltager, og når vi har at gøre med vitale spørgsmål, oprindelige folks rettigheder, klimaforandringer, skibssejlads, råstoffer og ikke mindst grænsedragningen i det arktiske område?
Hvad kan være mere vigtigt for Danmark end de spørgsmål?
Hvem har rådgivet ministeren til ikke at deltage i det her møde?
Lene Espersen (KF), 2010-04-07:
Jeg vil gerne starte med at sige til hr. Jeppe Kofod, som jeg har svaret mange gange før, at det er udenrigsministeren, den til enhver tid siddende minister, der sammen med sit ministersekretariat foretager kalenderprioriteringer og omprioriteringer.
Det er altså ikke noget, som man involverer Statsministeriet eller andre i.
Så vil jeg sige til hr. Jeppe Kofod, at for så vidt angår mødet, har jeg jo redegjort for, at jeg havde lavet andre planer.
Der var tale om et statusmøde og ikke et møde, hvor der skulle træffes nye beslutninger.
Men her var der altså tale om, at der ikke skulle træffes nye beslutninger.
Der var alene tale om status, det har konklusionerne på mødet også bekræftet, og derfor fandt vi, at det var fuldt ud forsvarligt at sende justitsministeren i stedet for, på samme måde som både den amerikanske udenrigsminister og den canadiske udenrigsminister var udeblevet fra tidligere møder af forskellige årsager og havde sendt andre. Jeg vil gerne understrege over for hr. Jeppe Kofod, som jeg har gjort flere gange før, at vi prioriterer det arktiske arbejde, og vi prioriterer ikke mindst arbejdet i Arktisk Råd.
Det kommer til at betyde rigtig meget fremover, både for Danmark og for Grønland.
Det har jeg tænkt mig at engagere mig helt og fuldt i, også når der bliver truffet politiske beslutninger.
Jeg vil sige til hr. Jeppe Kofod, at jeg selvfølgelig vil gøre mit yderste for at vise præcis det samme engagement, som min forgænger gjorde, i hele det arktiske spørgsmål, og jeg ærgrer mig selvfølgelig over, at vi så i dag har en lang diskussion, der mest handler om noget politisk drilleri.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-07:
Jeg takker for svaret, men jeg synes ikke, at det er tilfredsstillende.
For man har her lovet nogle en ordning, så de bliver på arbejdsmarkedet.
Det har Ole Olsen, fisker fra Skagen, tænkt sig at gøre.
Han bliver 64 år her i juni, og derfor har han spurgt, om han opfylder betingelserne.
Vi ved udmærket – og det håber jeg da også at ministeren ved –
Der er dage, hvor man simpelt hen ikke kan komme derud, hvor det er for farligt, og der er kvoter osv. På årsbasis er der simpelt hen intet problem i at opfylde det timekrav, som gælder for alle andre, men netop fordi de er en særlig gruppe med varierende ugentlig arbejdstid, kommer de ikke med ind under de samme regler.
For den pågældende fisker her er det ikke sådan – så godt er det heller ikke at være fisker – at han er oppe på, var det 569.000 kr., som loftet er.
Han ligger væsentligt under.
Siden den her sag om den pågældende fisker er kommet op, har jeg fået flere henvendelser fra folk, der føler sig snydt af regeringen, der har lovet dem, at hvis de bliver på arbejdsmarkedet, kan de rent faktisk få et skattenedslag på 100.000 kr.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Hvis den pågældende fisker sejlede med en jævnaldrende skipper, ville skipperen, der har nøjagtig lige så mange timer på havet som den pågældende fisker, Ole Olsen, har, kunne få skattenedslaget, men Ole Olsen ville ikke.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-04-07:
Nu har jeg ikke tænkt mig at gå ind i en enkeltsag her i Folketingssalen.
Jeg har stor forståelse for, at hr. Bjarne Laustsen gerne vil diskutere en enkelt navngiven person.
Jeg vil sige til Bjarne Laustsen, at jeg ikke har tænkt mig at svare på det her Folketingssalen i dag.
Det vil jeg selvfølgelig gerne svare skriftligt på.
Det er en ganske udmærket model, som regeringen indgik et forlig om sammen med Dansk Folkeparti, Ny Alliance og Det Radikale Venstre i 2008 netop for at sikre, at flere mennesker fik en tilskyndelse til at blive på arbejdsmarkedet.
Jeg synes, det er sund fornuft, at man i den forbindelse også stiller nogle krav til at kunne få mulighed for at udnytte ordningen, og jeg må altså bare sige, at det ikke er noget, som regeringen har forsøgt at skjule, eller et spørgsmål om, hvorvidt der er huller i ordningen eller ej.
Det er helt tydeligt, hvilke krav man skal opfylde for at blive en del af ordningen, og det er sådan set ganske sund fornuft.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-07:
Spørgsmålet er, hvorfor regeringen snyder den ene ud af to fiskere.
Den ene er lønmodtager, og den anden er selvstændig skipper.
De har nøjagtig lige mange timer på havet.
Hvorfor er det, at den ene fisker kan få et skattenedslag, og at den anden ikke kan få det?
Det er det centrale spørgsmål, og det er der sådan set ikke meget personsag i.
Der er rigtig, rigtig mange mennesker, der bliver ramt af den her regel, og at der er mange, der bliver ramt af den, er selvfølgelig værre, end hvis det kun var en enkelt.
Det rammer også andre grupper end fiskere, men nu er det den sag, jeg har taget fat i.
Ministeren bedes forholde sig til, hvorfor en selvstændig skipper kan få et nedslag, hvorimod lønmodtageren ikke kan få det.
Hvorfor er der den forskel?
Troels Lund Poulsen (V), 2010-04-07:
Det er jo lige præcis det, som hr. Bjarne Laustsen stiller som spørgsmål her i Folketingssalen i dag.
Der er svaret jo, at det kan man også, hvis man opfylder de betingelser, der er givet.
Der er ikke nogen forskelsbehandling af fiskere eller af andre grupper på arbejdsmarkedet.
Men det er rigtigt, som hr. Bjarne Laustsen så spørger til, at det er under forudsætning af nogle givne omstændigheder.
Det er sådan, at der er nogle omstændigheder, som skal være til stede, for at man kan få det her skattenedslag.
Der må jeg sige, at jeg synes, det er ganske sund fornuft, at der er det.
Jeg kan ikke se, hvad problemet skulle være for hr. Bjarne Laustsen i, at man for at få et skattenedslag også skal have været aktiv.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-07:
Hvis skatteministeren fastholder den forklaring, er skatteministeren fuldstændig ligeglad med lønmodtagere og løsarbejdere, der ernærer sig ved fiskeri.
Man synes derimod, at det er fint, at skipperen fortsætter, til han er 65 år, men løsarbejderen, fiskeren, der måske er lige så meget værd for dansk fiskeri og for samfundet, og som betaler sin skat, skal ikke have nedslaget.
Kan ministeren ikke godt forklare, hvorfor der er den forskel?
Troels Lund Poulsen (V), 2010-04-07:
Jeg vil meget gerne have mig frabedt at få at vide, at jeg er ligeglad med løsarbejderen og lønmodtageren.
Det har jeg netop overhovedet ikke givet udtryk for.
Det er en helt typisk socialdemokratisk automatreaktion, som man så skal stå model til.
Det er fint nok, det gør jeg selvfølgelig, vil jeg sige til hr. Bjarne Laustsen.
Men jeg har jo svaret på det spørgsmål, hr. Bjarne Laustsen har stillet til mig, om, hvorfor fiskere bliver dårligt behandlet.
Og svaret er, at fiskere ikke bliver dårligt behandlet.
Det er lige præcis det, jeg gentagne gange har forklaret hr. Bjarne Laustsen, men der er nogle krav, man skal leve op til for at få skattenedslaget.
Det er ganske sund fornuft.
Så er det rigtigt, at hvis man er selvstændig, bliver man mødt med nogle andre krav, end hvis man er lønmodtager.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-07:
Hvilke samfundsmæssige konsekvenser får det, at ministeren har droppet omlægningen af pesticidafgiften, som ellers var en del af »Grøn Vækst«-planen?