runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-02-21:
Jeg er sådan set altid parat til at starte på en frisk.
Jeg vil godt understrege, at jeg er meget glad for vores vedtagelse, men det ville også være forfriskende, hvis Dansk Folkeparti så i dag ville sige, at de nu bakker helhjertet op om den selvstyrelov, som vi har, for det ville jo betyde, at vi alle sammen har et fælles udgangspunkt i de her diskussioner, for mit og regeringens udgangspunkt er hele tiden selvstyreloven.
Det er en fantastisk lov, som man bør læse igen og igen, det er selvstyreloven, og det er også grunden til, at vi har valgt at besvare de her spørgsmål.
Vi kommer jo til at besvare masser af spørgsmål om storskalalov.
Det er derfor, vi har sagt, at vi vil besvare alle de her spørgsmål, men der er også nogle områder, hvor vi ikke har en retlig interesse i at svare, og der vil vi ikke gøre det.
Søren Espersen (DF), 2013-02-21:
Så friske er vi altså ikke, at vi vil rose selvstyreloven, som i den grad i de her dage har vist sine kæmpe svagheder.
Tænk engang, hvis Folketingets partier dengang havde været lige så interesseret, og her tænker jeg også på den borgerlige fløj, i at spørge, hvad det er, der foregår her, som vi var.
Så vi vil ikke rose selvstyreloven, det var en dårlig lov for Danmark, og det var unfair for Danmark, altså den måde, den økonomiske fordeling blev.
Men prøv lige at høre her, i morgen har vi en debat om Kina og Tibet, som vi har rejst, og der er ingen grænser for alle de svar, vi kan få om Kina og Tibet.
Udenrigsministeren vil ligge på langs for at hjælpe os med alle mulige ting om, hvad der foregår i Peking, hvad der foregår i Lhasa, vi kan få det hele at vide, men når det er inden for rigsfællesskabet, må vi ikke få noget at vide, det er lukket land.
Hvad er meningen med det?
Det giver da ingen mening.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-02-21:
Nu er det jo ikke så lang tid siden, vi havde en debat om hele det her spørgsmål.
Vi havde en hasteforespørgsel, fordi jeg i et brev til Folketingets formand havde udtrykt nogle holdninger til, hvad vi ville svare på i forbindelse med storskalaloven.
Og jeg vil gerne opsummere, hvorfor regeringen mener, som vi gør.
Regeringens grundsynspunkt er selvfølgelig, at spørgsmål fra Folketinget skal besvares.
Derfor vil regeringen også besvare langt, langt de fleste af de spørgsmål, der bliver stillet i den her forbindelse, altså i forbindelse med storskalaloven.
Samtidig mener vi også, at det er vigtigt at respektere den retlige ramme, som Folketinget selv har været med til at beslutte, da vi besluttede selvstyreloven, og den retlige ramme er, at det er selvstyret, der har såvel den lovgivende som den udøvende kompetence på råstofområdet.
Og når regeringen så har valgt ikke at besvare nogle få spørgsmål, så skyldes det ikke uvilje mod at besvare spørgsmål for Folketinget, det er derimod blot et udtryk for, at vi synes, at Folketinget i lyset af spørgsmålenes indholdsmæssige karakter så at sige går ind og blander sig i, hvordan selvstyret forvalter og udøver den kompetence, som de har i forbindelse med selvstyreloven.
Og derfor synes jeg, at besvarelse af spørgsmålene i realiteten ville være udtryk for, at vi ikke respekterede den retlige ramme, som vi selv har været med til at stemme for.
Ellen Trane Nørby (V), 2013-02-21:
Egentlig ville jeg spørge til noget andet, men jeg vil lige starte med at foreholde statsministeren et svar fra Departementet for Sundhed under Grønlands Selvstyre.
For i den hasteforespørgsel, som statsministeren henviser til, og i det brev, der blev skrevet til Folketinget om, at statsministeren og regeringen ikke længere ville svare på spørgsmål, blev der sagt, at de spørgsmål skulle stilles direkte til Grønland.
Jeg må læse op fra det svar, som er kommet fra Grønland på baggrund af de spørgsmål.
»Tak for Jeres henvendelse til Departementet for Sundhed.
Så den der holdning, som statsministeren gav udtryk for, var i hvert fald ikke koordineret med Grønland og partnerne i rigsfællesskabet.
Det bringer mig frem til det, jeg egentlig gerne ville spørge til, nemlig OPP-projektet.
Her bliver statsministeren ved med at henvise til, at det er en afvisning fra grønlandsk side, der gør, at vi her i Danmark ikke kan diskutere, om der kan være en statslig ramme, eventuel finansiering, men måske bare en facilitering af fælles grønlandsk-danske investeringer i råstofindustrien.
Hvad skyldes statsministeren bastante modstand?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-02-21:
To ting, som jeg også synes, jeg har besvaret, men jeg skal gerne gøre det igen.
For det første har vi jo spurgt landsstyret, om det er noget, vi er interesseret i, og landsstyreformanden har eksplicit på vores møde den 10. januar givet udtryk for, at der ikke er et ønske om det.
Venstre har selv – det var den tidligere regering, der gjorde det – været med til at trække sig ud af NUNAOIL A/S.
Det var der rigtig gode grunde til.
Nu har vi så en situation, hvor det handler om regeringens holdning til, om det kunne være en god idé, at sætte danske skatteborgeres penge på spil i et sådant foretagende.
Der vil jeg have lov til at have mine tvivl om at sætte danske skatteborgeres penge på spil.
Skal vi have danske investeringer i Grønland?
Ja, gerne, for alle de virksomheder, som har lyst til at være i Grønland, skal da være der.
Det gælder også, hvis der er tale om store investeringsmuligheder – eksempelvis pensionskasser: Vær til stede i Grønland.
Men skal danske skatteborgere gå ind og afhjælpe noget af den her risiko?
Det er jeg ikke så overbevist om, og jeg har heller ikke hørt et stærkt ønske om det fra grønlændernes side.
Jeg skal ikke afvise, at det på et tidspunkt kan lade sig gøre, men jeg er personligt ikke så overbevist om, at vi skal bede danske skatteborgere om at afhjælpe den risiko, som er i en sådan situation.
Ellen Trane Nørby (V), 2013-02-21:
Jeg skulle måske tage fat i noget at det, statsministeren sagde i sit indlæg, hvor hun roste den tidligere regering for de mange initiativer, der er taget.
Det vil jeg egentlig gerne kvittere for.
Men jeg vil også sige, at de initiativer jo ikke bare står som noget stationært.
Det er jo noget, der skal fortsætte, og der kommer den dialog ind, som vi i langt over et halvt år har forsøgt at få med statsministeren.
Det handler jo bl.a. om de her investeringsmuligheder, der ligger i et OPP-projekt, som jo ikke nødvendigvis, som statsministeren siger, har noget at gøre med at gamble med skatteydernes penge.
Det er sådan set ikke det, der er tale om.
Det er jo ikke det, der er tale om.
Jeg har altså statsministeren mistænkt for, at statsministerens modstand sådan set ikke skyldes modstand mod OPP-projekter.
Jeg tror egentlig, at statsministerens modstand skyldes, at forslaget er kommet fra oppositionen og ikke er statsministerens eget, og det synes jeg er trist, når det handler om rigsfællesskabets fremtid.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-02-21:
Jeg har ikke nogen principielle ideologiske problemer med OPP-projekter.
Det kan da være meget udmærket.
Men når vi nu spørger grønlænderne, om der er yderligere behov som f.eks. behov for, at vi faciliterer en investeringsramme, som det udtrykkes, og om der er behov for OPP-projekter og yderligere tiltag i den forbindelse, så siger grønlænderne, at det vurderer de ikke, at der er behov for.
Det bliver jeg nødt til at tage til efterretning.
Når jeg så samtidig som statsminister er lidt loren ved at sætte danske skatteborgeres penge på højkant i et projekt, som jeg ikke er helt sikker på afkastet af, så synes jeg da, at det er nok til, at man i hvert fald lader det projekt hvile en lille smule.
Jeg siger ikke, at det aldrig kan blive til noget.
Hvis Grønland kommer og siger til mig, at de utrolig gerne vil have, at Danmark bidrager til at facilitere de her investeringer, så tager vi diskussionen igen.
Det er jo netop det, dialogen handler om, og vi har haft dialogen.
Det påstås hele tiden, at der ikke har været dialog, men vi har haft dialogen og egentlig også fået de svar, som jeg giver udtryk for her og også har givet udtryk for tidligere.
Gitte Lillelund Bech (V), 2013-02-21:
Jeg ville gerne have været en flue på væggen til det møde, som statsministeren havde med hr. Kuupik Kleist, og så have kontrolleret eller i hvert fald været forsikret om, at alle de spørgsmål, som statsministeren nu stod og remsede op, også var præcis de spørgsmål, der blev stillet til hr. Kuupik Kleist i den forbindelse.
Jeg har altså lidt svært ved at finde ud af, hvad regeringen mener, for nu har jeg siddet 2 timer i formiddag til åbent samråd med erhvervs- og vækstministeren, og erhvervs- og vækstministeren gav på det åbne samråd tilsagn om, at den arbejdsgruppe, som statsministeren også har fremhævet, og som skal arbejde med erhvervspolitik, selvfølgelig skal undersøge mulighederne for, hvordan man kan facilitere danske investeringer, herunder om det er muligt, at nogle af de erhvervsstøtteordninger, vi har i Danmark – det vil sige, at det er statspenge – i øvrigt kan indgå, således at man kan facilitere mineprojekter.
Vi har i dag fået tilsagn fra erhvervs- og vækstministeren om, at hun regner med, at hun skal kigge på det i den arbejdsgruppe, der kommer, lige så snart det grønlandske valg er overstået.
Så hvad mener regeringen egentlig?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-02-21:
Vi mener lige præcis det, som erhvervs- og vækstministeren har sagt.
Det har man jo allerede spurgt om tidligere.
Men det, jeg bliver spurgt om, er, om vi vil facilitere en investeringsmekanisme eller et OPP-projekt på det niveau, der bliver spurgt om, og der siger jeg, at det har vi ikke nogen planer om at gøre.
Vi er ikke optaget af, at skatteborgerne skal tage den risiko.
Hvis der er penge at tjene på mineprojekter, er jeg helt overbevist om, at de store investorer kommer, og jeg håber virkelig, at det også gælder danske investorer, f.eks. pensionskasser.
Det ville da være fantastisk, hvis de også involverer sig i det.
Det ville på mange måder være en rigtig god idé.
Men der er stor forskel på det og det arbejde, vi er i gang med i den arbejdsgruppe, som erhvervsog vækstministeren taler om, og så det her med at have et stort OPP-projekt, hvor den danske stat skal ind med egentlige investeringsmidler til et storskalaprojekt.
Gitte Lillelund Bech (V), 2013-02-21:
Jeg tror måske, at det kunne have bidraget lidt til statsministerens forståelse, hvis man havde taget dialogen om, hvad det her drejer sig om.
Det lyder, som om statsministeren har et billede af, at Venstre har foreslået, at vi næsten skal ind at overtage ISUA-mineprojektet med danske statskroner.
Det er jo ikke det, der er tale om.
Det, Venstre har foreslået – og nu har foreslået i op til flere måneder – er, at regeringen i samarbejde med det grønlandske landsstyre undersøger mulighederne for at facilitere offentlig-privat samarbejde, offentlig-privat partnerskab mellem grønlandske og danske offentlige og private partnere, altså undersøge mulighederne for at facilitere det her og i den forbindelse, om det er muligt, at der kan komme statslige midler med.
Jeg må bare sige, at det i hvert fald er det, vi har diskuteret med erhvervs- og vækstministeren i formiddag.
Erhvervs- og vækstministeren synes, at det er ret interessant og har faktisk givet tilsagn om, at det er noget af det, man vil gå ind at kigge på, når valget til Landstinget er overstået her den 12. marts og den arbejdsgruppe, som skal se på erhvervspolitikken, skal igangsættes.
Så jeg vil sige til statsministeren, at hvis det er sådan, at danske erhvervsstøtteordninger indgår for at facilitere mineprojekter eller underleverandører til mineprojekter, er det jo stadig væk skattekroner.
Jeg føler måske lidt, at statsministeren er ude af sync med det, der foregår på erhvervsområdet.
Det må jeg bare sige.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-02-21:
For mig lyder det, som om Venstre er ved at skifte lidt tone i den debat, for først skulle der være en timeout, så skulle der være et statsligt engagement, og så er der nogle partier i Folketinget – og jeg anerkender, at det ikke er Venstre – som er optaget af, at vi skal have et DONG II.
Så det virker, som om Venstre er ved at skifte en lille smule tone i den debat.
Fred være med det.
Jeg er meget optaget af, at vi får det her samarbejde på det erhvervspolitiske område.
Jeg er stærkt optaget af, at vi får flere danske investeringer og danske investorer til Grønland.
Jeg er bestemt også optaget af, om der er noget, vi kan gøre inden for det erhvervspolitiske område.
Men der er stor forskel på den slags projekter og så et DONG II, som nogle i debatten – og jeg anerkender, at det ikke har været Venstre – har været ude at tale om.
Men det er jo alt sammen godt; det tyder på, at vi er ved at nærme os hinanden, hvis Venstre nu er gået væk fra de der store modeller, og det er fint.
Erling Bonnesen (V), 2013-02-21:
Jamen man svarer jo ikke på det, jeg spurgte om, så jeg prøver at præcisere det.
Hvis man kigger ud i nogle konkrete kommuner, i nogle konkrete landdistrikter og finder et sted, hvor der så lige nu er en negativ udvikling, så er det sådan, at de ifølge det her lovforslag skulle kunne få lov til at gå i gang med et eller andet.
Så kommer der en positiv udvikling.
Så bliver de stoppet midt i deres forløb.
Så kan de ikke komme videre.
Hvis der er et andet område lige ved siden af, hvor de så nu har en positiv udvikling, så kan de slet ikke få lov til at komme i gang.
Altså, det er da forskelsbehandling, ikke også?
Jeg synes da, at det er sympatisk, at man gerne vil gøre noget for områder, hvor der er en negativ udvikling, men det, jeg påpeger tydeligt, er, at det her for mig og for Venstre ikke virker gennemtænkt.
Lad os nu få den planlov lagt sådan ud, at vi kan få kommunalbestyrelserne ind over det, for, om jeg så må sige, at lave den planlægning, de synes er den rigtige.
Lad os få en ændring af det her lovforslag.
Lad os få nogle klare ændringsforslag til det.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Jeg er rigtig glad for, at det lykkedes at få teknikken til at fungere, for jeg ved godt, at jeg ikke fik svaret på det med kystnærhedszonerne.
Jeg kunne ikke nå det, men det svarer jeg så på som det første.
Jeg har ikke et overblik over, hvilke problemstillinger der har været.
Men det, vi ønsker fra socialdemokratisk side, er balance mellem naturbeskyttelse og udvikling ude i områderne, og det er der stadig væk mulighed for at have.
Nu er det byrådene, der træffer beslutningerne, og det synes vi er det rigtige.
Det burde hr. Jørn Dohrmann også have interesse i som kommunalbestyrelsesmedlem.
Vi tror og har tilliden til, at kommunerne kan det her.
Det bliver sagt, at vi ikke fra socialdemokratisk side skulle have lyst til at forbedre konkurrencedelen i detailhandelen.
Hvis konklusionerne er så lette at drage, vil jeg omvendt sige, at så ønsker hr. Jørn Dohrmann og Dansk Folkeparti ikke en gunstig udvikling i landdistrikterne.
Erling Bonnesen (V), 2013-02-21:
Tak for det.
Den socialdemokratiske ordfører var inde på, at det her bare var sådan en traditionel rød-blå krig.
Det er det jo tydeligvis ikke kun.
Hvis jeg kigger ud i baglandet, kan jeg også mange steder i landdistrikterne se, at der er adskillige socialdemokratiske borgmestre, som er utilfredse med det lovforslag, som den socialdemokratisk ledede regering kommer med.
Det kan jeg godt forstå, når jeg kigger på nogle konkrete landdistrikter, som jeg også var inde på i min ordførertale.
Der står jo her, at det kun er de steder, hvor man har en negativ udvikling, at man kan få lov til at iværksætte nogle ting, og det er sådan set det, jeg harcelerer meget kraftigt over.
Jeg synes, det er tosset, at man skal sidde herinde i København og gøre sig til herre over det.
Hvordan skal det for øvrigt gøres op?
Er det indbyggertal, eller er det andre ting, der gør det?
Er det indkomstniveau?
Og hvad nu hvis man så er kommet i gang et af de steder, som det her lovforslag vil give tilladelse til?
Så får man måske en positiv udvikling, og så kan man ikke få lov til at komme længere, og så kan de næste ikke få lov.
Altså, det her virker ikke helt gennemtænkt.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Først vil jeg sige til hr. Erling Bonnesen vedrørende høringssvarene fra KL, at jeg erindrer, at jeg rent faktisk på talerstolen sagde, at jeg aldrig havde læst så kritisk et høringssvar fra KL som det, jeg læste i 2011, om de ændringer, som den borgerlige regering lavede.
I forhold til kommunernes metoder for at styre det her vil jeg sige, at vi jo har set det praktiseret inden ændringerne i 2011, så vi ved, at tingene kan balancere.
Det, der er problemstillingen i forhold til de store dagligvarebutikker, nemlig det med de 40.000 indbyggere, er et spørgsmål om, at argumentet er, at de byer selv har så stor en befolkning, som kan være underlaget for de store butikker, at de ikke risikerer den her ekstreme affolkning, må man næsten sige, af detailbutikker ude i landdistrikterne.
Det er de byer, der i forvejen også har en stor tilstrømning, så derfor synes vi, at analysen giver et meget retvisende og korrekt billede af den her problemstilling.
Det ser jeg jo altså altid åbent på.
Lad os nu se, hvad der så kommer af ændringsforslag fra Venstre.
Hvad angår den kommunale planlægning, er der jo en fuldstændig og total overensstemmelse med og respekt for den plan, kommunen laver, og det, de nu kan gøre ved at udpege nogle særligt vanskeligt stillede dele.
Det kan være særligt stillede dele af den enkelte kommune.
Det synes vi jo giver fleksibiliteten og muligheden for, at kommunerne kan handle, som de nu gør.
Men det er klart, at der jo også bliver holdt øje med, om det her forvaltningsmæssigt bliver holdt inden for det, der må være en ret og rimelig planlægning.
Esben Lunde Larsen (V), 2013-02-21:
Tak for det.
Det, jeg synes er så ærgerligt i Socialdemokraternes ordførertale, er, at det her jo netop viser, at der ikke er tillid til kommunerne.
For med planlovsændringen fjerner man jo den bestemmelse til at planlægge f.eks. for udvalgsvarebutikker af en vis størrelse.
Det, der er så ærgerligt, er, at der hverken i det ministerielle embedsapparat eller blandt en del af regeringspolitikerne er en forståelse for, hvordan virkeligheden ser ud.
Tror man, at borgerne i en mellemstor jysk provinsby, hvor der ikke må planlægges for detailhandel af en vis størrelse, blot er tilfredse med det udbud, de kan få i bymidten, hvor der ikke er plads til store butikker a la møbelhuse eller udvalgsvarebutikker?
Nej, det får den eksakt modsatte effekt, nemlig at de kører de 30-40 km til den nærmeste større by, hvor man har ret til udvalgsvarebutikker.
Det samme gælder med detailhandelen inden for fødevarer.
Det er simpelt hen så ærgerligt, at det får den eksakt modsatte virkning.
Derfor vil jeg også bare høre ordføreren, om ordføreren er klar over, hvordan den virkelighed ser ud.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Først vil jeg sige til hr. Esben Lunde Larsen, at jeg jo godt kan høre, at Venstre vælger et enkelt punkt ud og siger, at her respekterer vi ikke det kommunale selvstyre og den kommunale beslutningsproces.
For hvis vi prøver at kigge på alle fem lodder, der er i det her lovforslag, og på de ændringer, der er lagt op til, så tror jeg, at tre af dem giver mere kompetence og større frihed i forhold til kommunerne.
Og det her er et spørgsmål om, at tingene bliver balanceret.
I forhold til den sidste del, som hr. Esben Lunde Larsen er inde på, vil jeg sige: Den planlægningsrapport, der kom om detailhandelen, har vi lyttet til.
I 2011 efterspurgte vi de her ting.
Da var der ikke noget dokumentation.
Man havde nedsat et Detailhandelsforum til at arbejde med noget, og der foreslog vi som opposition, at man skulle lade det Detailhandelsforum arbejde videre og komme med en helhedsbetragtning.
Men det ønskede regeringen ikke.
Da lavede man lovgivningen på det, vi kaldte en mangel på konsekvensvurdering.
Esben Lunde Larsen (V), 2013-02-21:
Det, der er så uforståeligt, er, at regeringen siger, at den vil stille alle lige.
Hele tanken om at lave planlovsændringer under den tidligere VK-regering var jo at give en håndsrækning til de områder i landet, som havde det vanskeligt.
Nu gør man det sværere for de områder i landet, der har det vanskeligt.
Det passer simpelt hen ikke, og det er jo for at skabe det her skræmmebillede af, at kommunerne vil tilplastre kyststrækninger a la Spaniens sydkyst, men det kan slet ikke lade sig gøre med planloven i dag.
Der er da ikke et eneste seriøst byråd, der kunne drømme om at ødelægge sin kyststrækning, når det er attraktionen for at kunne tiltrække turister.
Det er så ærgerligt, at hverken ministeren eller Socialdemokraternes ordfører forstår det, men det er formentlig den her københavnervirkelighed, man bevæger sig i.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Jeg må sige til hr. Esben Lunde Larsen, at jeg har tillid til, at borgmestrene værner om de ting, der er væsentlige at værne for fremtidens udvikling, og det kunne være turismen.
Men hr. Esben Lunde Larsen kommer jo fra et parti, som tidligere havde en miljøminister, der hed hr. Hans Christian Schmidt, og jeg tror nok, at vi var rigtig mange i Danmark, der frygtede, at der i naturbeskyttede områder, fredsskov og alt muligt andet, kunne åbnes op for udvikling i udviklingens tegn og uden balancen og hensynet til naturen – sådan er vi Socialdemokrater ikke – så med den baggrund kan jeg godt forstå, at hr. Esben Lunde Larsen udtrykker sig, som han gør.
Som jeg også indledte min ordførertale med, glædes jeg rigtig meget over, at Det Konservative Folkeparti har den holdning til den ændring af planloven, som vi behandler her dag.
Det er nemlig sund fornuft, hvis vi både vil have et kortsigtet udviklingsperspektiv og et langsigtet beskyttelsesperspektiv.
Her står Venstre af.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Jeg fornemmer altså, at hr. Jørn Dohrmann springer lidt over alle sandheder, i forhold til om der også er ting, der ændres nu, som er positive for den kommunale planlægning.
Det kan da ikke være hr. Jørn Dohrmanns opfattelse.
Man har tidligere haft mulighed for at lave bebyggelse i det åbne land, som i og for sig var i modstrid med det, kommunen gerne ville have i forhold til skoler, kollektiv trafik og andre ting.
Det var noget af det, vi på en eller anden måde harcelerede over og syntes, at her tog man for ringe et hensyn til kommunerne.
Jeg vil gerne høre, om hr. Jørn Dohrmann er enig i det.
Så er der dagligvardelen.
Altså, jeg synes jo, det lyder, som om Dansk Folkeparti lefler for de store.
De lefler for Dansk Supermarked og for andre, men ikke for den lokale købmand, som giver muligheden for, at ikke bare unge, men også gamle synes, at der er noget ved fortsat at bo ude i landdistrikterne, hvor det også er væsentligt at have nogle dagligvarer.
Vi ved på baggrund af den analyse, der er lavet, at de store butikker i udkanten af byerne tager livet af rigtig meget dagligvarehandel ude i landdistrikterne.
Hvad er Dansk Folkepartis holdning til det?
Jørn Dohrmann (DF), 2013-02-21:
Jeg vil sige, at vi altid gerne vil være med til justeringer, og det har vi også sagt med hensyn til det her lovforslag.
Men vi må også sige, at vi må anerkende, at der er forskelligheder i kommunerne rundtomkring, og folk stemmer jo også med fødderne.
Altså, når de sætter sig ind i bilen og kører til de her centre, der findes i dag, enten i Danmark – det kan være, når de kører til Odense og handler i IKEA eller et andet center – eller hvis de kører til Tyskland og handler i centret dernede, så er de jo med til at afgøre, altså at stemme med fødderne, hvor det er, de her butikker skal være. Vi må jo bare sige, at uanset hvad vi har lavet af love i tidens løb, er der det, at folk er mere mobile, de handler ind undervejs hjemad.
Hvis de har arbejde i den store by, handler de også ind der, og så dør den lille købmand.
Jeg er bare nødt til at spørge hr. Flemming Møller Mortensen: Tror hr. Flemming Møller Mortensen, at der ikke en eneste gang mere vil forekomme købmandsdød, altså at man nu har stoppet det med den her lovgivning?
Jeg tror det ikke.