Annette Vilhelmsen (SF), 2013-05-21:
Enhedslisten har fremsat et forslag til folketingsbeslutning om adgang til gratis bankkonto.
Det indeholder to led.
For det første foreslås det at indføre gratis bankkonti til alle, og for det andet foreslås det at indføre mulighed for gratis udbetaling af offentlige ydelser.
Jeg vil gerne indledningsvis understrege, at det er vigtigt at sikre, at alle bankkunder, også de svageste bankkunder, har adgang til en almindelig indlånskonto, altså en konto, hvorfra der kan hæves og indsættes penge, på fair og rimelige vilkår.
Det skyldes især, at vi som et moderne digitalt samfund i stigende grad er begyndt at udbetale løn og offentlige ydelser som f.eks. kontanthjælp elektronisk.
Derfor følger det også allerede af god skik-bekendtgørelsen, at man som borger i dag har ret til en indlånskonto, medmindre pengeinstituttet har en individuel og saglig begrundelse for at nægte det.
En individuel og saglig begrundelse kan f.eks. være, hvis en kunde optræder anstødeligt eller er til gene for pengeinstituttets øvrige kunder eller ansatte.
Men et pengeinstitut kan ikke afvise at oprette en indlånskonto med den begrundelse, at kunden er registreret i RKI, eller at kunden i øvrigt har et lille forretningsomfang.
Det er ikke saglige begrundelser.
Der er imidlertid ikke krav om, at pengeinstituttet skal knytte kreditfaciliteter eller kreditkort og lignende til indlånskontoen og dermed påtage sig en kreditrisiko på kunden.
Pengeinstituttet er desuden ikke forpligtet til at tilbyde en indlånskonto gratis, hvilket skyldes, at oprettelse og brug af en indlånskonto er forbundet med omkostninger for pengeinstitutterne.
De omkostninger skyldes bl.a. en række opgaver, vi som lovgivere løbende har pålagt bankerne.
Et pengeinstitut skal f.eks. foretage en screening af terrorlister og lister for politisk udsatte personer, udsende gebyroversigter samt låneoversigter, løbende overvåge kundernes transaktioner og indberette saldi og renter til SKAT.
Det er derfor op til det enkelte pengeinstitut at fastlægge den forretningsmodel og prispolitik, som pengeinstituttet mener er mest konkurrencedygtig.
I den seneste tid har vi set en tendens til, at flere pengeinstitutter har indført eller tilkendegivet, at de ville indføre et gebyr for at oprette en indlånskonto.
Men jeg har også noteret mig, at der fortsat er en række institutter, der tilbyder gratis indlånskonto.
Hvis pengeinstitutter tager gebyrer, er de forpligtet til klart og tydeligt i filialerne og på pengeinstitutternes hjemmesider at oplyse om størrelsen af samtlige de gebyrer, som de opkræver.
Det skal sikre en ordentlig gennemsigtighed for forbrugeren.
En ordentlig gennemsigtighed sikrer, at den enkelte forbruger får mulighed for at vælge det pengeinstitut, hvis vilkår og prispolitik stemmer bedst overens med forbrugerens ønsker og behov.
Det er også derfor, jeg har aftalt med Finansrådet, at pengeinstitutterne fremover på et sammenligneligt grundlag skal give oplysninger om, hvad det koster at have adgang til en basal indlånskonto.
Oplysningerne vil blive samlet på en særskilt hjemmeside, som forventes at være klar efter sommerferien.
Som jeg også tidligere har oplyst, har Finansrådet desuden bekræftet over for mig, at sektoren står ved sit samfundsansvar, og at alle borgere, også de svageste, skal have adgang til en almindelig indlånskonto på fair og rimelige vilkår.
Jeg har derfor bedt en arbejdsgruppe med deltagelse af bl.a. Finansrådet og Forbrugerrådet om at præcisere, hvad der skal forstås ved fair og rimelige vilkår.
Resultatet af arbejdsgruppens arbejde ventes at foreligge i løbet af sommeren, og det er hensigten, at arbejdsgruppens resultater vil blive implementeret i god skik-bekendtgørelsen.
Derudover har Finanstilsynet den 15. marts etableret en hotline, hvor de kunder, som måtte opleve at have problemer med at få en basal indlånskonto, kan rette henvendelse og få hjælp.
Jeg kan oplyse, at indtil nu har Finanstilsynet modtaget mellem to og fire opkald om dagen, og når en borger ringer til hotlinen, er det, fordi den pågældende er blevet nægtet oprettelse af en indlånskonto, og så tager Finanstilsynet efterfølgende kontakt til det enkelte institut.
Når Finanstilsynet tager kontakt til de enkelte institutter, har disse erkendt, at der er sket en fejl, og der er beklaget.
Er der derfor borgere, som oplever problemer, så vil jeg opfordre dem til at tage kontakt til Finanstilsynet, med henblik på at problemet løses.
Hvad angår den anden del af beslutningsforslaget, som vedrører mulighed for at modtage offentlige ydelser gratis, så følger det i dag af lov om offentlige betalinger, at alle borgere og virksomheder skal anvise en bankkonto som deres NemKonto.
Det vil sige, at det er en konto, som det offentlige kan benytte til at udbetale ydelser.
Hensigten med indførelsen af Nemkontoordningen var at fremme effektiviseringen af administrationen, samtidig med at borgere og virksomheder fik de samme eller forbedrede vilkår.
Det nye med indførelse af NemKonto var nemlig ikke, at alle borgere skulle ud at etablere en pengeinstitutkonto, men at de ikke længere skulle afgive kontooplysninger hos hver enkelt offentlige myndighed, som de måtte modtage udbetalinger fra.
Jeg vil derfor gerne understrege, at NemKontoordningen ikke indebærer, at borgerne skal oprette en ny bankkonto, da ordningen bygger på, at man genbruger en af sine eksisterende konti og anviser den som sin NemKonto.
Hvis en borger ikke har anvist en NemKonto, inden der sker udbetaling af offentlige ydelser, kan borgeren risikere, at udbetalingen dermed forsinkes eller i visse tilfælde indsættes på en såkaldt ventekonto.
Når den offentlige ydelse er indsat på ventekontoen, vil den blive udbetalt til borgeren, når han eller hun har anvist en konto som sin NemKonto.
Det skal i den her sammenhæng bemærkes, at det ikke er et krav, at man personligt ejer den bankkonto, som man vælger at anvise som sin NemKonto.
Hvis man ikke selv har en konto, kan man f.eks. anvise sin ægtefælles konto som sin NemKonto.
Men hvis en borger ikke har en konto, som kan anvises som NemKonto, følger det af reglerne, at myndigheden i sidste ende vil være forpligtet til at udbetale ydelsen på anden vis, f.eks. ved check eller ved kontanter.
Der er således i dag mulighed for at få udbetalt offentlige ydelser gratis, også uden at være i besiddelse af en bankkonto.