Edmund Joensen (SP), 2013-02-21:
Spørgsmålene, der er til debat her i dag, er interessante.
Grønlands økonomi, mineaktiviteter og mulig udvinding af uran er store og interessante emner. Som færøsk folketingsmedlem vil jeg være meget forsigtig med at komme med bastante meninger om interne grønlandske forhold.
På den anden side rejses der også mere principielle spørgsmål om selve rigsfællesskabet, og dem vil jeg gerne kommentere.
Et af spørgsmålene i dag drejer sig om, hvad statsministeren vil gøre for at sikre den gode dialog internt i rigsfællesskabet.
Debatten om Grønland, råstofferne og om pengene trænger til at komme ned på jorden, for i øjeblikket er tonen ret skinger.
Der er efter min mening to centrale punkter i denne debat.
Det ene er, at vi nu for første gang står over for, at Grønland bruger sine nye kompetencer på råstofområdet.
Det er nyt, og det skal man vænne sig til, både i Grønland og her i Danmark.
Der må tages hensyn til rollefordelingen i denne sag, og her har Grønland altså kompetencen.
Jeg kan så inderligt godt forstå, at Grønland vil i gang med aktiviteter, der kan give indtægter til borgerne, virksomhederne og landskassen.
Det er kun naturligt.
Men dette bør ikke forhindre, at der skabes konsensus omkring sikkerhedspolitiske aspekter af råstofudvindingen i Grønland.
Den sikkerhedspolitiske kompetence ligger som bekendt hos regeringen, men i rigsfællesskabet bør det kunne lade sig gøre at finde en fordragelig løsning.
Det andet centrale punkt er spørgsmålet om adgangen til de såkaldt sjældne jordarter i Grønland, strategisk vigtige jordarter, der er helt centrale i moderne industri, f.eks. på IT-området.
Jeg ved godt, at mange i Grønland oplever spørgsmålet malplaceret, men i vores fællesskab må det være tilladt at reflektere over spørgsmålet om, hvorvidt stærke kinesiske interesser på sigt vil prøve at sikre sig adgang til disse jordarter.
Det har Kina gjort andre steder i verden.
I en sikkerhedspolitisk sammenhæng er det – for at sige det mildt – uhensigtsmæssigt, hvis Kina på globalt plan opnår et de facto-monopol på strategiske råvarer.
Jeg håber, at man fra grønlandsk side kan se, at netop det kinesiske engagement i Grønland kan vække bekymring andre steder i verden.
Lad mig runde af med at understrege, hvor vigtigt det er, at vi i rigsfællesskabet med respekt for hinanden og ikke mindst Grønlands selvstyre finder en fordragelig løsning på disse spørgsmål.
Lad os passe godt på vores fællesskab.
Her til allersidst vil jeg sige, at der har været forslag om en årlig debat om rigsfællesskabet.
På den ene side er det på sin plads, at Folketinget har en årlig debat om rigsfællesskabet.
Alt for længe har der her i salen hersket en berøringsangst over for rigsfællesskabet.
Det er kun godt, at vi får en årlig debat.
På den anden side – og nu kommer der lidt ris – vil jeg påpege, at partiernes interesse for at deltage i andre debatter om Færøerne og Grønland er til at overse.
Jeg ved, at Grønlandsudvalget har været nødt til at aflyse arrangementer på grund af for få tilmeldinger.
I Færøudvalget afholder vi først et temamøde i april måned.
Det har været udsat én gang, fordi der var for lidt interesse, så nu vil jeg indbyde samtlige i salen og i Folketinget til det her temamøde først i april.