Peter Skaarup (DF), 2013-05-21:
Det var jo en fornøjelse at høre den konservative ordfører skære ud i pap, hvad det i virkeligheden er, der er bevæggrundene for det her forslag.
En af de helt afgørende bevæggrunde er jo at lægge et pres på miljøet, lægge et pres på banderne, lægge et pres på rockerne og på indvandrerbanderne.
Det er der i ekstrem grad brug for.
Bandekrigen har jo hærget længe, det ved vi alle sammen.
Hele bydele er fanget i bandernes greb, mens politiet bruger stort set alle deres overskydende ressourcer på at holde banderne i ave.
Det kan meget nemt tænkes.
Men man må så bare sige, at de her bander bruger også flere ressourcer end nogen sinde på at bekrige hinanden, på at beskytte de markeder eller vinde de markeder, hvis det er det, som de gerne vil have fat i – meget indbringende markeder er det jo økonomisk set.
Det er sådan, at fængslerne bugner af indsatte, og mange borgere er dybt bekymrede over, at samfundet tilsyneladende har forholdsvis få gode svar på, hvordan de kriminelle bander bekæmpes.
For selv om der gøres en del, fortsætter skyderierne, fortsættes krigene, fortsættes kampen for at vinde de indbringende markeder.
Bandernes aparte og voldelige dominante adfærd, kan man kalde det, er ganske enkelt uacceptabel set ud fra et samfundsmæssigt synspunkt og derfor selvfølgelig også noget, som vi skal diskutere her i Folketinget, det kommer vi ikke udenom.
Og det indebærer jo fra deres side opførelse af magtcentre, deciderede magtcentre, i form af de her rockerborge.
Det kan også være andre tilholdssteder for banderne.
Der burde ikke være den store juridiske udfordring i at forhindre kriminelle organisationer i at opføre hovedkvarterer, der ved stort set alle politiets ransagninger indeholder ulovlige stoffer, indeholder våben, eller det kan være personer, der ikke har lovligt ophold.
Derfor skulle det jo egentlig være en ret oplagt kurs for justitsministeren og dennes embedsmænd – det var også det, justitsministeren erkendte, da han var i opposition, og nu har piben så desværre fået en anden lyd – at lukke de kriminelle magtcentre, som de her rockerborge er.
Det er så ikke tydeligt i dag, og jeg har prøvet under debatten at få svar på, hvad der egentlig har ændret sig siden 2003, da det her forslag første gang blev fremsat i Folketinget af Socialdemokraterne.
Det, der har ændret sig, er måske, at der er kommet en anden regering.
Ret meget andet har i virkeligheden ikke ændret sig.
Vi har stadig væk et stort antal rockerborge, vi har stadig væk mange borgere med børn, der er utrygge ved at være naboer til sådan nogle rockerborge.
Så der er ikke rigtig noget, der har ændret sig.
Ved en sådan forholdsvis amatøragtig optælling, nemlig ved at kigge i forskellige avisartikler, men også ved at kigge i nogle af rigspolitiets rapporter, fandt jeg frem til, at der er rockerborge i København, i Esbjerg, i Horsens, Randers, Rødovre, Vejle, Fredericia, Aarhus, Odense, Kolding, Aabenraa og Esbjerg, og på det seneste har man diskuteret sagen i Holbæk, hvor man har forsøgt at købe nogle rockere ud, der så har fået et andet lokale i stedet for.
Så, altså, det er dagligdag, og borgmestrene rundtomkring synes jo, at det burde kunne lade sig gøre at lukke de her steder eller i hvert fald forbyde de personer, der kommer der, at komme der, men ikke desto mindre møder de en mur, hver gang de forsøger det, og det samme gør politiet.
Den med de voldelige organisationer må vi tale med Rigsadvokaten og justitsministeren om en anden gang, men i dag fokuserer vi på spørgsmålet om rockerborgene.
Jeg nævner i flæng nogle af de virkemidler, der kunne tages i brug over for de her borge ved at spørge: Overholder de kriminelle magtcentre miljø- og planlovene?
Bliver skatter og afgifter betalt?
Udgår der støj, hærværk og anden åbenlys chikane fra de her steder?
Bliver reglerne om beboelse overholdt?
Er beboerne nogle, som overholder landets love, eller snyder de i virkeligheden i skat og udfører sort arbejde, dvs. bedrager det offentlige for midler?
Det er for Dansk Folkeparti helt uforståeligt, hvis justitsministeren ikke agter at tage alle midler i brug for at gøre op med det her bandeuvæsen og bare nedsætter et udvalg eller hører nogle mennesker, om de en gang om 3 år kan komme med et udspil.
Det er dagligdag, det er nu og her, der er brug for hjælp til de borgere, der er i knibe.
Og det giver sig selv, at kriminelle organisationer selvfølgelig ikke skal have lov til at erhverve fast ejendom for penge, der eksempelvis kan være sorte, altså tjent ved ulovligheder, som de ikke engang kan redegøre for.
Det nytter heller ikke noget, hvis rockerne og indvandrerbanderne benytter sig af at rekruttere og fastholde unge ubefæstede sjæle i de kriminelle miljøer, hvor de fristes med fester, gratis alkohol, stoffer og lignende.
I Dansk Folkeparti synes vi, at regeringen har gjort alt for lidt for at gøre livet vanskeligere for banderne.
Tværtimod synes regeringens fokus nogle gange at være på bandemedlemmernes rettigheder frem for på de udsatte borgeres, på ofrenes og på de kriminalitetsplagede danskeres rettigheder.
Rockerne og indvandrerbanderne er en konstant kilde til utryghed, frustrationer og ikke mindst kriminalitet, og det gælder også de her borge, hvor de end popper op.
Det er de fleste borgeres forventning, nemlig alle de lovlydige borgere, at retsstaten griber ind og lukker for kriminelle grupperingers åbenlyse misbrug af vores danske frihedsrettigheder frem for at forlænge bandekrigen med sådan en nølende laden stå til-holdning, hvor man blot forlænger pinen i stedet for at gribe fat om nældens rod.
I Dansk Folkeparti har vi hæftet os ved, at regeringen består af tre partier.
Der er nok andre end Dansk Folkeparti, der har hæftet sig ved, at der er flere partier end et i regeringen.
Vi har hæftet os ved – under den her debat – at Socialdemokraterne og den socialdemokratiske ordfører, hr. Ole Hækkerup, faktisk var uden forbehold over for at kigge også på spørgsmålet om de her rockerborge og den utryghed, de skaber.
Der var nogle andre forbehold, synes vi, i et par af de andre regeringspartiers holdning til de her ting, nemlig Det Radikale Venstre og SF.
Det skulle meget nødig være sådan, at vi har en regering, der på grund af nogle værdipolitiske synspunkter vedrørende frihedsrettigheder og de politiske diskussioner, er handlingslammet; altså at den ikke kan gøre det, der skal til, fordi der i regeringen og også som støtteparti er partier, der har det synspunkt, at man i højere grad skal varetage hensynet til de kriminelle, end man skal varetage hensynet til de lovlydige borgere.
Vi vil i forbindelse med udvalgsarbejdet, i hvert fald fra forslagsstillernes side, dvs. De Konservative og Dansk Folkeparti, være meget opmærksomme på, hvad argumenterne egentlig helt præcist er for, at man ikke kan støtte et forslag som det her.
Og hvad har regeringen egentlig tænkt sig at gøre i stedet for bare at sige nej til noget, der kommer her i Folketingssalen?
Det er vigtigt, at vi er konstruktive, og det er vigtigt, at regeringen først og fremmest tager hensyn til de lovlydige borgere i stedet for de kriminelle.