Kamal Qureshi (SF), 2010-04-08:
Jeg takker også for, at der i hvert fald foreløbig er en forståelse for vigtigheden af det forslag, som er fremsat.
Noget af det vigtigste, vi kan give unge, som er på vej ud af folkeskolen, og som er på vej til en voksentilværelse, er en tryghed og en selvtillid og en sikkerhed i deres egen krop, i deres egen seksualitet, i deres egen forståelse.
En lang række undersøgelser peger på – det er sådan set også noget, man næsten kan tænke sig til selv – at unge, der er trygge, der har selvtillid, der er stærke, har lettere ved at sige nej til at indgå i relationer, som de ikke ønsker at indgå i, og de har færre uønskede graviditeter.
Hvis man kigger på unge, som kommer fra hjem, som er socialt belastede, vil man se, at der er markant flere uønskede graviditeter, end der er i de hjem, hvor der er mere social opbakning og social tryghed.
Vi ved også, at det samme gælder i forhold til at indgå i relationer omkring seksualitet i forhold til kønssygdomme og andet.
Unge, der ved en masse om seksualitet, unge, der ved, hvad de selv vil, indgår simpelt hen i relationer, de bliver gladere for, som de får større gavn af, og som giver dem færre problemer og færre fortrydelser, også i forhold til uønskede graviditeter, hvis man endelig skal kigge på noget, der er målbart.
Jeg synes nemlig også, at seksualundervisning handler om meget mere end de her målbare tal, der handler om kønssygdom, uønsket graviditet og andet.
Det handler også om, at unge skal kunne gå ud af folkeskolen og faktisk få glæde af seksualitet og intim omgang med andre mennesker, som jo for mange af os og selvfølgelig også for mange unge er en vigtig del af vores sundhed.
Som tingene ser ud i dag, kan man sige, at der alt andet lige er kæmpekæmpestore problemer.
Det har ministeren også erkendt, og der er også en erkendelse af det fra Dansk Folkepartis side.
Den ene skole kan være fremragende, fordi der er en god lærer, der ligesom har taget fat i det og ved en masse om det, går op i det og kan lide at undervise i det, og en anden skole kan være katastrofal.
Oven i købet inden for den samme skole kan der være to forskellige klasser, der går ud med meget, meget forskellige forudsætninger og viden.
Vi ved også, at 80 pct. af lærerne, der underviser i faget, ikke har modtaget efteruddannelse eller anden form for opkvalificering i faget.
Det vil sige, at de sådan set kører på noget viden, som de måske har haft meget længe, og som ikke nødvendigvis er up to date i forhold til de udfordringer, unge i 2010 står med.
Så der er mange steder, der er behov for en indsats, og det er nok også derfor, at jeg tror, at vi, der har fremsat forslaget, godt kan virke lidt utålmodige, for de her diskussioner og debatter har vi haft siden 2001, hvor vi jo bl.a. havde den her »Sexstarz«-cd, som var en seksualundervisnings-cd, som blev produceret i et samarbejde mellem Sundhedsministeriet og Sundhedsstyrelsen, og som blev trukket tilbage efter kritik fra nogle kristne privatskoler.
Det var jo også et af de redskaber, man havde tænkt sig at bruge til at kunne give svar til de unge på de spørgsmål, de havde.
Nu er jeg glad for at høre, at ministeren siger, at der er noget på vej, at man sådan set har en kort tidsfrist, og at man også har en utålmodighed omkring, at når der så kommer noget, skal der ske noget efterfølgende.
Jeg synes, det er en god debat, og jeg er glad for, at ministeren anerkender, at det haster med at finde en løsning på problemet.