runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Jensen (V), 2011-11-16:
For når regeringen lancerer en kickstartspakke og siger, at den er hjørnestenen her og nu i forhold til den politik, som man vil føre på det økonomiske område, så synes jeg bare, det er vigtigt også ligesom at prøve at slice den kickstartspakke lidt op og se på: Hvad består den så egentlig af?
Et væsentligt element er jo netop den meraktivitet, de anlægsbudgetter, som ligger ude i kommunere, på de 3,9 mia. kr., men jeg synes bare, det så er væsentligt at få at vide: Ville de 3,9 mia. kr. i 2012 ikke være blevet gennemført alligevel, også selv om regeringen ikke havde lavet sin kickstartspakke?
Altså, hvordan er det, den her meraktivitet opstår?
Opstår den på grund af regeringens tiltag med en kickstartspakke, eller opstår den på grund af, at kommunerne har lavet den overbudgettering i forhold til det, der var aftalt i juni måned?
Margrethe Vestager (RV), 2011-11-16:
Jeg synes, der er forskel på, hvad der er årsag, og hvad der er virkning.
Vores bedste skøn over virkningen, altså effekten, af kickstartspakken, er, at der kommer 9.000 flere personer i beskæftigelse i 2012 og 12.000 flere i beskæftigelse i 2013.
Det synes jeg er en effekt.
Det er også en effekt, at der er bedre skoler, bedre vuggestuer, bedre veje og bedre togskinner.
Det er effekten.
Det, der er årsagen, er, at kommunerne har budgetteret med et anlægsbudget, som er væsentlig højere end det, der var lagt ned i aftalen fra i foråret, som VK-regeringen lavede.
Årsagen er, at statslige investeringer på transportområdet rykkes frem.
Årsagen er, at vi måske kan komme derhen, hvor vi kan lave nogle gavnlige og rentable investeringer på energiområdet, og at Landsbyggefonden kan komme i gang med at renovere boliger for folk.
Det er årsager, som giver positive effekter, ikke kun på beskæftigelsen, men også på folks hverdag, for det er da bedre at få en renoveret bolig end en ikkerenoveret bolig. Så kan man jo diskutere frem og tilbage, hvad der ville være sket, hvis man havde taget den daværende økonomiaftale og holdt den op mod et noget højere anlægsbudget, og der siger jeg og den nuværende regering bare: Sådan, det er rigtig godt, kommunerne har helt åbenlyst taget en pejling af, hvad der sker i regering og Folketing, de synes, der skal sættes gang i investeringer, så flere kommer i beskæftigelse, og det vil vi gerne være med til.
Jeg ved ikke, om den daværende regering havde ønsket at åbne budgetterne og holdt dem på et lavere niveau; det skal jeg slet ikke kunne gisne om.
Jacob Jensen (V), 2011-11-16:
Men kan man så konkludere på en anden måde i forhold til regeringens kickstartspakke, altså indholdet af den kickstartspakke, ved at man ikke går ind og lader kommunerne følge den økonomiaftale, som man lavede i juni måned i år, men at man tillader, at den meraktivitet, som kommunerne budgetterer med, kan gennemføres?
Det er ikke noget, regeringen som sådan giver nye penge til at gøre, så vi taler om den del af kickstartspakken, som kommunerne har med at gøre, altså, at kickstartspakken dermed betyder, at man ikke går ind og beder kommunerne om at følge den aftale, man har indgået, men at man tillader den meraktivitet, således at forstå, at hvis man ikke havde lavet kickstartspakken, ville den meraktivitet jo være gået igennem og dermed medføre den aktivitet alligevel, uanset kickstartspakken.
Margrethe Vestager (RV), 2011-11-16:
Det, som der blev lagt op til i kommuneaftalerne for 2012, og det kender spørgeren i sagens natur bedre, end jeg gør, da spørgeren er fra et af de daværende regeringspartier, var jo et noget lavere anlægsniveau, nemlig et anlægsniveau, som var 4,9 mia. kr. lavere end det, som kommunerne har budgetteret med.
For mig at se
Det synes jeg sådan set er sundt, fordi det, der for den enkelte kommune netop er den enkelte kommunes budget, er, når man summer sammen for alle 98 kommuner, noget, der er af væsentlig betydning for Danmarks økonomi.
Morten Bødskov (S), 2011-11-16:
Som spørgeren rigtigt nok her igen antyder, er det sådan, at det er et spørgsmål, som det udvalg, som spørgeren er formand for, tager stilling til, og som så ender i et samlet lovforslag i Folketingssalen, som Folketingets medlemmer kan beslutte sig til hvordan de så at sige vil stemme til.
Det får vi også lejlighed til i morgen, hvor der er en behandling af det første lovforslag på indfødsretsområdet.
Det må man jo så gøre op, når man tager stilling til lovforslaget.
Det står også ethvert parti frit at finde ud af, hvordan man vil forholde sig generelt i Folketingets udvalgsbehandling og for den sags skyld også i Folketingets Indfødsretsudvalg.
Altså, det står ethvert folketingsmedlem frit.
Derfor træffer vi selv vores afgørelser og danner vores konklusioner i de her spørgsmål, og der er Dansk Folkeparti af en anden opfattelse, når det generelt handler om Danmarks internationale forpligtelser, vores deltagelse i internationale samarbejder, vores forpligtelser over for internationale samarbejder, som jo bl.a. handler om, at der i de fora skabes grundlag for bedre samarbejder om konventioner.
Det er klart, at Dansk Folkeparti må stå på mål for det.
Jeg står på mål for regeringens synspunkt, og det er, at regeringen på den ene side vil efterleve de konventioner, vi har underskrevet, og på den anden side have en efterretningstjeneste, som tager sig af problemer, hvis der er nogen.
Christian Langballe (DF), 2011-11-16:
Jo, men jeg synes ikke, at jeg fik svar på mit spørgsmål, for jeg beder egentlig også ministeren om at overveje det forhold, at de konventioner er historiske dokumenter, der er blevet til i kraft af nogle bestemte erfaringer fra anden verdenskrig.
Altså, der er også mange love, der er blevet afskaffet siden, og ting, der er blevet lavet om i Danmark.
Det, jeg bare understreger, er, at det er Indfødsretsudvalget, der på vegne af Folketinget tildeler statsborgerskab.
Og så siger jeg: Hvorfor følger man slavisk konventionerne, som om det var en hellig tekst, en koran, eller hvad det nu er, og siger, at konventionerne altid har ret, hvis det nu viser sig at være sund fornuft at sige, at der er noget, der hedder rigets sikkerhed og danskernes tryghed, og at det selvfølgelig skal prioriteres højere?
Det er ganske enkelt.
Morten Bødskov (S), 2011-11-16:
Så vil jeg bestræbe mig på at efterleve det i enhver henseende og svare ganske kort.
Folketinget følger konventionerne, fordi der er et flertal for det i Folketinget.
Jacob Jensen (V), 2011-11-16:
Skal kommunerne som følge af regeringens såkaldte kickstart af økonomien efter ministerens opfattelse genåbne deres budgetter for 2012 for at kunne gennemføre de ønskede fremrykkede investeringer, som regeringen lægger op til?
Tak for det.
Skal kommunerne som følge af regeringens såkaldte kickstart af økonomien efter ministerens opfattelse genåbne deres budgetter for 2012 for at kunne gennemføre de ønskede fremrykkede investeringer, som regeringen lægger op til?
Margrethe Vestager (RV), 2011-11-16:
Mange tak for spørgsmålet.
Det, som er kernen i den planlagte kickstartpakke, er at fremrykke investeringer, der alligevel skulle have været gennemført i de kommende år.
Der er givet ekstra låneadgang til kommunerne, og regeringen har meget tydeligt signaleret målsætningen om at kickstarte dansk økonomi netop gennem en fremrykning af offentlige investeringer.
Kommunerne har vedtaget deres budgetter for 2012, og i den forbindelse har de udvist et meget stort medansvar, som jeg gerne vil kvittere for.
Det første, foreløbige indtryk, vi har dannet os af kommunernes budgetter for 2012, er, at det ses, at kommunerne budgetterer med et anlægsniveau, som er 4,9 mia. kr. højere end det, der blev forudsat i økonomiaftalen for 2012.
Det betyder, at kommunerne har budgetteret med en fremrykning af anlægsinvesteringer i 2012, hvilket netop er det, der er målet med kickstarten, og derfor er der ikke lagt op til, at kommunerne skal genåbne deres budgetter.
Jacob Jensen (V), 2011-11-16:
Men hvordan skal man så forstå regeringens kickstartpakke?
Man kunne sige det på en anden måde: Hvis regeringen ikke lavede nogen kickstartpakke, ville de investeringer på forventeligt 3,9 mia. kr. i 2012 og en ekstra milliard kroner i 2013, som der er lagt op til i finanslovforslaget, være blevet gennemført alligevel.
Så hvor er det, at regeringens kickstartpakke gør en forskel i den sammenhæng?
Margrethe Vestager (RV), 2011-11-16:
Jamen sådan ser jeg nu ikke på det.
Nu ligger de kommunale anlægsinvesteringer, altså det planlagte, væsentlig over, hvad der var forudsat i økonomiaftalen – som oplyst for et øjeblik siden helt op til 4,9 mia. kr. højere end det, som var var forudsat i økonomiaftalen.
Og dermed er der jo tale om at fremrykke investeringer i forhold til det, der er det normale niveau, hvis man kan tale om sådan nogle ting.
Og kommunerne har set det som en anledning til her og nu at kunne gennemføre en række af de byggeprojekter, der alligevel skulle gennemføres i de kommende år.
Det synes jeg er et meget godt tegn på, at der er en forståelse af, at det, der for den enkelte kommune er kommunens drifts- og anlægsbudget, for samtlige kommuner er en del af Danmarks økonomi og dermed også en del af den økonomiske politik.
Jacob Jensen (V), 2011-11-16:
Spørgsmålet og interessen er jo sådan set mere i forhold til effekten af regeringens kickstartspakke, som jo er en del af finanslovforslaget.
Det er derfor, jeg interesserer mig lidt for, hvilken forskel kickstartspakken i sig selv gør, for det er jo rigtigt, som ministeren siger, at budgetterne i kommunerne er lukket, og ministeren svarede også for et øjeblik siden, at de ikke skal genåbnes.
Så hvori består forskellen med regeringens kickstartspakke?
Altså, ville den aktivitet, som ministeren beskriver, 3,9 mia. kr. i 2012, en ekstra milliard kroner i 2013, som det fremgår af finanslovforslaget, ikke være kommet alligevel, uanset om regeringen har gennemført eller fremlægger sin kickstartspakke eller ej?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-16:
Jamen jeg er ikke i tvivl om, at hr. Kristian Thulesen Dahl vil bruge sin indflydelse og sine kræfter på at trække i regeringen, og respekt for det.
Jeg er fundamentalt uenig i den sidste konstatering.
Altså, det er jo sådan, når man er midt i en økonomisk krise med store underskud, lav vækst – negativ vækst har vi også oplevet, og der er ikke nogen, der garanterer, at vi ikke kan komme til at opleve det igen – høj arbejdsløshed og risiko for stigende arbejdsløshed, at så rammer det hårdest i landdistrikterne.
Og der er det jo ikke en nedrivningspulje, der afgør, om udviklingen vender.
Det er jo den generelle økonomiske politik og hele viljen til at lave en kickstart, som man har fået en regering, der nu vil, hvor man havde det gamle flertal, som tøvede, og hvor det stadig væk er svært at få klare svar på, hvad man egentlig vil gøre ved det.
Det er lykkedes at lave brede aftaler i finanslovprocessen, som trækker i retning af øget vækst og beskæftigelse, og det anerkender jeg.
Det har hr. Kristian Thulesen Dahl også medvirket til, det er jeg glad for, men det er på initiativ af regeringen, og der skulle et skifte til, før der skete noget, og det noterer jeg mig så.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-16:
Jeg vil jo gerne i dialog med regeringen, det har jeg forsøgt på forskellig vis.
Vi havde også en lang finanslovdebat i torsdags, hvor jeg undrede mig over, at vi efter at have været inviteret til et sættemøde om finansloven så i øvrigt i lørdags kunne høre i pressen, at nu blev der ikke flere forhandlinger med Dansk Folkeparti og heller ikke med Venstre osv.
Vi forsøger jo at komme i dialog, vi forsøger at påvirke regeringen, og det er klart, at når vi ikke kan gøre det, selv om man jo sagde andet i valgkampen, ved at vi kommer til møder og diskuterer tingene, så må vi tage det op her i Folketingssalen og forsøge at præge regeringens politik på den her måde, altså ved at tage emner op.
Her er altså et spørgsmål om nedrivningspuljen til landdistrikterne.
Der har været en række skridt, regeringen har taget, der i virkeligheden giver det billede, og det synes jeg jo er trist, det synes jeg er ærgerligt.
Jeg vil i hvert fald bruge min indflydelse på at søge at trække regeringen i den modsatte retning, så den bliver det, den påstod, at den ville være, nemlig en regering for hele Danmark.
Christian Juhl (EL), 2011-11-16:
Jeg vil gerne høre, om udenrigsministeren er tilfreds med den rolle, han har i københavnerprocessen, som den er blevet kaldt, og som har til formål at udvikle et sæt regler for, hvordan militærmagter skal håndtere fanger i internationale konflikter.
Villy Søvndal (SF), 2011-11-16:
Københavnerprocessen drejer sig om beskyttelse af tilbageholdte i militære aktioner, og den blev indledt fra dansk side i 2007.
Det er altså, om man så må sige, en sag, vi har arvet fra den tidligere regering, og derfor giver det mig anledning til at svare, hvordan jeg som udenrigsminister vil håndtere det her i det videre arbejde på området.
Sådan helt overordnet ser regeringen også for sig, at Danmark fremover skal kunne tage del i internationale militære indsatser, der har et klart folkeretligt grundlag.
Der vil det være helt afgørende for vores deltagelse, at den militære indsats sker med fuld respekt for den humanitære folkeret og for menneskerettighederne.
Samtidig står to ting klart.
Den første er, at al praktisk erfaring viser, at der fortsat er uklarhed om den juridiske ramme, der gælder for håndteringen af tilbageholdte i internationale militære operationer.
Vi så det bl.a. senest i EU's nu afsluttede operation i Tchad.
Den anden er, at der også med sikkerhed i fremtiden vil opstå situationer, hvor danske soldater, f.eks. inden for rammen af en multilateral FN-styrke, vil skulle foretage tilbageholdelser og derfor vil have et behov for at få afklaret et grundlag.
Derfor tror jeg, at alle vil være enige om, at der fortsat er et reelt behov for, at landene sammen drøfter, hvordan man bedst kan løse de praktiske og juridiske udfordringer på det her område.
Jeg mener, at københavnerprocessen kan udgøre en fornuftig ramme for fortsatte drøftelser af disse spørgsmål landene imellem, men jeg finder grund til at understrege to ting, der for mig er helt afgørende.
For det første må der under ingen omstændigheder indføres et lavere beskyttelsesniveau end det, der i forvejen følger af Danmarks internationale forpligtelser.
For det andet skal der være mere åbenhed omkring københavnerprocessen, end der hidtil har været.
Christian Juhl (EL), 2011-11-16:
Så vil jeg gerne høre ministeren om, hvorfor sådan en proces så ikke foregår i regi af FN's eller andre anerkendte internationale konventioner, og hvorfor det hidtil har foregået i en meget hemmelig proces – så hemmelig, at ministeren ikke udtalte sig, fordi han ikke vidste, hvad det var, der skete.
Villy Søvndal (SF), 2011-11-16:
Vi har, som jeg er sikker på hr. Christian Juhl også har bemærket, fået en ny regering, og der er det praktiske problem, at vi ikke har nogen regler til at håndtere det her.
Derfor lægger vi selvfølgelig vægt på, og det er helt afgørende for os som den ene målepind, at vi aldrig nogen sinde vil lave noget i den her proces, der svækker de internationale konventioner og aftaler, der ligger.
Vi går altså ikke ind og laver noget, som undergraver de internationale konventioner, Danmark i øvrigt har underskrevet på det her område.
Så er det rigtigt, at jeg tror, man godt kan sige, at vi på stort set samtlige stræk har en regering i dag, der i forhold til ordet åbenhed vil lægge det helt anderledes frem.
Det betyder, at vi ikke alene vil lægge det bredt frem over for offentligheden, men også over for nogle af interessenterne på området her, altså dem, der har en direkte interesse i, hvordan det her varetages, f.eks. Røde Kors, så vi er sikre på, at vi bliver kigget efter i kortene.
Det er bare en rigtig god demokratisk skik at sikre sig en regeringsførelse, hvor mennesker, der er optaget af, hvad regeringen foretager sig, også har mulighed for at se, hvad vi faktisk laver.
Christian Juhl (EL), 2011-11-16:
Jeg kunne til sidst godt tænke mig at høre, hvad ministerens holdning til de såkaldte memos of understanding, altså diplomatiske udleveringsaftaler, er – de har været diskuteret bl.a. i forbindelse med Afghanistan og andre steder – og om processen indtil nu er foregået sådan, at man respekterer både Genèvekonventionen, menneskerettighedskonventionen og FN's torturkonvention.
Villy Søvndal (SF), 2011-11-16:
Tak igen, også for lejligheden til at gøre rede for, at det for os er helt afgørende, at alle de konventioner, torturkonventionen, menneskerettighedskonventionen osv., som styrer, hvordan vi internationalt omgås hinanden, bliver respekteret.
Vi har været igennem en æra, hvor det ikke altid har været tilfældet, bl.a. i forbindelse med nogle af de krige, der har været gennemført i de forrige 10 år.
Og der er det bare helt afgørende, at vi sætter nogle meget høje standarder.
Derfor vil det være helt afgørende for os, at vi på samtlige stræk laver noget, der fuldt ud lever op til alle de internationale konventioner, Danmark har underskrevet.
Det er det ene.
Det andet er – og det kan der så opstå en debat om – at åbenheden bliver så vigtig.
Det er helt afgørende at sikre indblikket i de ting, der sker.
Det vil vi gøre i en langt mere åben proces, end man har set indtil nu.
Jeg var ikke opmærksom på det, det vil jeg gerne medgive.
Det siger vel også noget om behovet for at åbne processen.
Nu har vi taget over med den nye regering.
Vi åbner op nu, så offentligheden kan følge, hvad der sker.
Vi har ikke noget at skjule, men vi har et praktisk problem, der skal løses, og det hedder, at vi i øjeblikket ingen aftaler har på det her område.
Der er behov for aftaler.
Vi har også selv set behovet for det.
Vi har en interesse i at sikre et sæt af aftaler, der behandler spørgsmålet om, hvordan vi behandler tilbageholdte.
Det afgørende for den proces her er, at det ikke må undergrave eksisterende aftaler.
Vi skal ikke sætte en lavere standard end den, vi kender i dag, men vi har et praktisk problem, vi skal have løst.
Det gør vi i fuld åbenhed i den nuværende regering.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-11-16:
Er det ministerens opfattelse, at økonomiske incitamenter kan være med til at få kontanthjælpsmodtagere i arbejde?
Mette Frederiksen (S), 2011-11-16:
Det korte svar er selvfølgelig ja.
Altså, jeg er jo ud over at være beskæftigelsesminister også socialdemokrat, og når man er det, tror man dybt og inderligt på princippet om ret og pligt.
Det er i mine øjne det fundament, hvorpå det danske samfund står; det er det, vores arbejdsmarkedspolitik bygger på; det er den kontrakt, vi indgår som mennesker med det samfund, vi lever i, og det betyder, at vi, fordi vi bor i Danmark, har ret til forsørgelse, hvis vi mister vores arbejde og ikke selv har forsikret os.
Vi har ret til et aktivt medborgerskab, men vi har også en række pligter.
I mine øjne kommer pligterne også før rettighederne, og det vil sige, at hvis man overhovedet kan det, skal man selvfølgelig kunne forsørge sig selv.
Hvis man er tilhænger af ideen om ret og pligt, så må det jo naturligvis have en konsekvens, for vi kan ikke håndhæve ret og pligt, hverken direkte eller indirekte, hvis ikke vi også er villige til at sanktionere dem, der ikke lever op til ideen og princippet om ret og pligt.
Og jeg har det sådan, at jeg synes, det er vigtigt, at der er økonomiske incitamenter til at bringe folk fra overførselsindkomster ud på arbejdsmarkedet.
Men det gælder i særlig grad for den gruppe, der er arbejdsmarkedsparate.
Hvis man er ramt af ledighed og ikke har andre problemer, synes jeg, det er vigtigt, at der er et økonomisk incitament, for at man både kommer ud af dagpengesystemet og kontanthjælpssystemet og ind på arbejdsmarkedet og dermed forsørger sig selv.
Men når vi taler om kontanthjælpsmodtagere, er det jo også vigtigt for mig at understrege, at det er en meget mangfoldig gruppe af mennesker.
Der er arbejdsmarkedsparate unge, som jeg utrolig gerne vil have i ordinær uddannelse, for jeg tror, at ordinær uddannelse er vejen til at sikre varig selvforsørgelse og en høj erhvervsfrekvens.
Men vi har også grupper af kontanthjælpsmodtagere, der af forskellige årsager ikke er arbejdsmarkedsparate.
Og hvis man er et menneske, der er alvorligt sygt, som måske har et misbrug – det kan være, man er ramt af hjemløshed og store gældsproblemer, altså har komplekse, sammensatte sociale problemer ud over sin manglende tilknytning til arbejdsmarkedet – så tror jeg, at økonomiske sanktioner er et redskab, vi skal bruge med megen omtanke.
Christian Juhl (EL), 2011-11-16:
Er udenrigsministeren tilfreds med den rolle, han har i Københavnerprocessen, som har til formål at udvikle et sæt regler for, hvordan militærmagter skal håndtere fanger i internationale konflikter?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til Information den 9. september 2011.
Villy Søvndal (SF), 2011-11-16:
Vi fører en konstant kritisk dialog, også i forhold til Israel, hvor vi påpeger de ting, som vi ikke synes er i orden.
Det vil vi blive ved med, samtidig med at vi selvfølgelig giver udtryk for, at vi forstår det israelske behov for sikkerhed.
Det tror jeg enhver også vil bøje sig for.
Det berettiger ikke til, at man ikke kan få almindelige varer ind i Gaza, almindelige fødevarer, byggematerialer, medicinsk udstyr osv.
Og vi vil stadig følge den kurs, at man ikke kan tage en hel befolkning til fange og afstraffe den kollektivt.
Christian Juhl (EL), 2011-11-16:
Hvad agter udenrigsministeren og den danske regering at gøre for at protestere mod den israelske kidnapning af EU-parlamentarikeren Paul Murphy i forbindelse med to skibes sejlads til Gaza?
Udviklingen går jo hurtigt, og derfor vil jeg tillade mig at ændre et enkelt ord i min oplæsning ...
Hvad agter udenrigsministeren og den danske regering at gøre for at protestere mod den israelske kidnapning af EU-parlamentarikeren Paul Murphy i forbindelse med to skibes sejlads til Gaza?
Villy Søvndal (SF), 2011-11-16:
Fra dansk side har vi naturligvis fulgt forløbet omkring sejladsen i de seneste uger.
Som jeg har fået oplyst, ligger sagen sådan, at ingen danske statsborgere har været tilbageholdt, og allle tilbageholdte fra de to skibe, som i begyndelsen af november blev opbragt af de israelske myndigheder under deres sejlads mod Gaza, skulle være blevet løsladt i sidste uge.
Det glæder jeg mig over.
Jeg mener ikke, at nogen af de implicerede parter i hændelsen, hverken de ombordværende på de to skibe eller de israelske myndigheder, ville have interesse i en fortsat tilbageholdelse.
Det er selvsagt regeringens holdning, at tilbageholdte personer skal behandles i overensstemmelse med internationale standarder og regler.
Hvorvidt det har været tilfældet, kan jeg ikke på det foreliggende grundlag vurdere, men overordnet mener jeg, at vi med denne seneste sejlads med kurs mod Gaza på ny bliver mindet om, at ikke alt er, som det skal være i Gaza – så langt fra endda – og det er måske i virkeligheden sagens kerne.
Der er blandt folkeretseksperter divergerende opfattelser af lovligheden af den israelske sømilitære blokade.
Mit synspunkt er, at blokaden, uanset om den anses for at være lovlig, rejser en række alvorlige problemstillinger i forhold til civilbefolkningen i Gaza.
Israel har ret til at forsvare sin befolkning og tage skridt, der er nødvendige for at forhindre indsmugling af våben og affyring af raketter mod israelske byer, men det skal ske med de mindst indgribende midler og med respekt for proportionalitetsprincippet, og det må aldrig ske ved kollektiv afstraffelse af civilbefolkningen i Gaza.
Det gælder for såvel den sømilitære blokade som for Israels kontrol med grænsen til Gaza.
Uanset hvad folkeretseksperter måtte mene, kan det ikke dække over den virkelige katastrofe: Gaza er et afspærret, undertiden næsten hermetisk lukket område, hvor en række almindelige rettigheder ikke bliver tilgodeset.
Gaza styres reelt af to interesser, Israel's og Hamas'.
Israel kontrollerer næsten al ind- og udrejse i området, og Hamas styrer inde i Gaza civilbefolkningen med temmelig hård hånd.
Christian Juhl (EL), 2011-11-16:
Derfor vil jeg høre, om det er ministerens opfattelse, at der er tale om, at israelerne har optrådt i strid med konventionerne, og hvad ministeren i givet fald vil foretage sig for at gøre dem opmærksom på vores standpunkt.