Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2007-05-03:
I løbet af de sidste 10 år har Det Radikale Venstre gang på gang fremsat forslag om at udfase brugen af hormonforstyrrende stoffer, og vi har da også opnået nogle små fremskridt i de sidste 10 år sammen med en række andre partier og sammen med nogle aktive miljø- og forbrugerorganisationer.
Det blev oven i købet sådan, at forbuddet blev udvidet til at omfatte legetøj i det hele taget.
Så det er jo ikke sådan, at der overhovedet ikke er sket noget.
Men på den anden side må man også sige, at vi her taler om nogle stoffer, der er så farlige, at vi for længst burde have handlet.
En af de bemærkninger, som man meget ofte har hørt fra den til enhver tid siddende miljøminister vedrørende de hormonforstyrrende stoffer, er, at vi ikke ved nok, at der er brug for nye testmetoder, at der er brug for mere viden.
Hertil kan jeg kun sige, at det altid er en politisk afgørelse, om man har viden nok.
Man kan altid bruge det her med mangel på viden som en sovepude til ikke at gøre noget.
Jeg ville sådan ønske, at miljøministeren ville vise samme styrke på det her område, som miljøministeren gør på eksempelvis klimaområdet.
For vi taler om nogle stoffer, der har så stor betydning for det enkelte menneskes sundhed, og ikke bare for vor generation, men også for fremtidens generationer, fordi de sygdomme, vi får, går i arv.
I Danmark har vi verdensrekord i forekomsten af testikelkræft.
Undersøgelse på undersøgelse dokumenterer en sammenhæng mellem testikelkræft og påvirkning fra hormonforstyrrende stoffer i fosterstadiet.
Hvorfor i alverden skal vi ikke handle på den viden?
I dag kan hver niende kvinde regne med at få brystkræft.
Undersøgelse på undersøgelse viser, at hormonrelateret brystkræft har en sammenhæng med hormonforstyrrende stoffer.
Vi kan også konstatere, at sædkvaliteten bliver dårligere og dårligere.
Vi kan konstatere, at der er mange drenge, der fødes med deforme kønsorganer.
Der er en stigning i antallet af børn, der fødes tvekønnede, og der er stigende dokumentation for, at der er en sammenhæng mellem de hormonforstyrrende stoffer og så de nye adfærdssygdomme, som vi ser hos børn og unge.
Med andre ord er der al mulig grund til at gøre noget.
Vi ønsker at bruge EU, så langt som vi overhovedet kan.
Det vil sige gå foran i EU, prøve at drive udviklingen i EU.
Man har nu lavet en aftale om, at der skal gå 6 år, inden man har den viden, man mener er nødvendig for at stille krav om, at de hormonforstyrrende stoffer skal substitueres med andre.
Jeg synes ikke, der er nogen grund til at vente 6 år.
Lad dog Danmark være det land, der går foran og siger: Vi vil noget andet, vi vil forkorte den periode.
Vi er også parate til nationale forbud.
Vi har haft succes med at indføre forbud for ftalater i legetøj.
Det kan vi gentage på andre områder.
Jeg er meget glad for, at miljøministeren er åben over for at inddrage skolematerialer.
Det er et eksempel på, hvordan vi kan komme videre ud ad den positive vej, som blev anlagt i 1999.
Som hr. Steen Gade var inde på, og som miljøministeren også var inde på, viser det sig jo, at afgifterne virker.
Det, at vi indførte afgifter på ftalater i pvc, har haft en virkning.
Forbruget er faldet.
Hvorfor bruger vi så ikke det redskab noget mere?
Hvorfor øger vi ikke afgifterne på ftalater til sådan et niveau, at der virkelig bliver et incitament til at substituere?
Og lad os gøre det på de områder, hvor substitutionsmulighederne er der.
Hvad kunne vi så bruge de afgifter til?
Vi kunne gennemføre noget af det, jeg har forstået er Det Konservative Folkepartis mærkesag, nemlig at sænke indkomstskatten.
Det er da meget, meget mere fornuftigt at have grønne afgifter, end det er at have en tårnhøj indkomstbeskatning.
Vi kunne lave frivillige aftaler.
Det er det, vi opfordrer til vedrørende bisfenol-A, for jeg er enig i, at den nye undersøgelse – jeg kan ikke huske, hvad den hedder – vedrørende bisfenolA viser, at det stof ikke har den farlighed, der skal til, til at man kan gå ind og lave et isoleret forbud.
Det accepterer jeg.
Men hvorfor så ikke lave en frivillig aftale?
Der er jo ikke nogen grund til at udsætte eksempelvis babyer for bisfenol-A, for vi aner intet om, hvad et lille barn kan tåle.
Vi aner ikke noget om, hvad den samlede påvirkning af hormonforstyrrende stoffer i det hele taget er på det lille barn.
Og det vil ikke koste noget at lave sådan en frivillig aftale.
Jeg håber, at vi kan gå videre med det her arbejde i form af at lave en beretning i Miljøudvalget.
Jeg har noteret mig, at rigtig mange partier, også regeringspartierne, er optaget af det her spørgsmål og også er parate til at gå længere end det, vi kunne blive enige om i forbindelse med vores kemikaliehandlingsplan.
Jeg vil sige tak til miljøministeren for opbakning til nogle af punkterne, og jeg vil selvfølgelig sige en stor tak til Enhedslisten og til SF og til Socialdemokratiet for opbakning til hele forslaget.
Lad mig så slutte med en enkelt bemærkning til Enhedslisten, som gør opmærksom på, at det kunne være en god idé at genoptage forslaget om at lave en mærkningsordning.
Det har jeg også noteret mig
Det afgørende for os er bare, at Danmark bliver meget bedre til at drive den udvikling, end vi har været, og at vi tager teten på området.
Afstemning