Jeppe Kofod (S), 2010-05-21:
Jeg vil gerne indlede med at takke regeringen for dens sikkerhedspolitiske redegørelse.
Jeg synes, at det er en rigtig god redegørelse, der beskriver mange af de udfordringer, vi står over for i dansk sikkerhedspolitik.
Som vi husker, er det sådan, at det i det nuværende forsvarsforlig er besluttet, at der udarbejdes en årlig redegørelse.
Den skal belyse mål og midler i dansk sikkerhedspolitik, og vi kan se, at fokus i 2010 har været på at sammentænke militære og civile indsatser, ikke mindst i skrøbelige stater.
Det synes jeg er yderst relevant.
Fra den kolde krig til nu er truslen forskudt fra nærområdet til trusler, der opstår langt fra Danmarks grænser.
Det betyder, at der skal være en bred vifte af instrumenter, der skal tages i brug for at sikre, at vi kan imødegå de trusler, vi står over for.
Derfor mener jeg egentlig, at det er rigtig vigtigt at fokusere på skrøbelige stater.
Det er rigtigt, at vi har oplevet truslen fra terrorisme mange gange, desværre.
Vi har også oplevet, at terroristerne nogle gange har haft held med at udføre deres terrorangreb.
Det er derfor vigtigt, at vi kigger på, hvordan vi forbygger terrorismen og terrorismens årsager.
Det er klart, at hvis man vil det, er det meget nødvendigt, som fokus også er her, at man går ind og ser på de skrøbelige stater, at forebygge, at disse stater huser terrorister og bliver fristed og arnested for træning af terrorister.
Jeg synes, at det, der har været kendetegnende ved mange af de terrorangreb, der har været i den vestlige verden, har været, at de personer, der har udført eller forsøgt at udføre angrebene, i perioder af deres liv har fået træning i nogle af disse skrøbelige stater.
Det synes jeg er værd at notere sig.
Jeg vil også gerne sige, at jeg synes, at redegørelsen på fin vis beskriver, at Danmarks udenrigs- og sikkerhedspolitik hviler på et stærkt engagement i FN, NATO, EU og OSCE, og at disse organisationer alle på forskellig vis danner rammerne om den danske varetagelse af vores interesser og i øvrigt også om vores værdier i udenrigspolitikken, som vi mener er helt afgørende vigtige.
Det gælder også de nye udfordringer, vi står over for.
Det arktiske område er beskrevet i redegørelsen.
Det synes vi er vigtigt er med, det er et vigtigt fokuspunkt.
Vi ved jo, at man regner med, at 25 pct. eller deromkring af verdens gas- og olieressourcer er i det arktiske område.
Med isens smeltning kommer der passage i området, og vi står over for en masse sikkerhedspolitiske udfordringer.
Danmark skal som arktisk stat selvfølgelig også fokusere på dette, så det er vi fra Socialdemokraternes side meget tilfredse med.
Skal man slå ned på en ting, synes jeg, det er vigtigt her at sige, at for os spiller EU og NATO helt centrale roller.
Lad mig bare tage EU først.
Vi mener egentlig – og det synspunkt tror jeg vi deler fuldstændig med regeringen – at det europæiske samarbejde skal styrkes, ikke mindst på det udenrigs- og sikkerhedspolitiske område.
Det står også i redegørelsen.
Der er ingen tvivl om, at man kan benytte forskellige magtmidler for at imødegå sikkerhedstrusler.
Der er hårde magtmidler, som typisk er militær magt, og der er bløde magtmidler, som kan være udviklingsbistand og andre midler.
Men EU og NATO har altså også nogle andre former for direkte magtmidler.
De har en transformativ magt, der gør, at man indirekte kan medvirke til at omstille et samfund i en mere stabil, fredelig og demokratisk retning ved at etablere samarbejde og i yderste konsekvens medlemskab af disse organisationer.
Denne transformative magt har vi jo set virke i Europa efter den kolde krig, vi er gået fra et delt til et helt Europa, og det er den transformative magt, som jeg i hvert fald synes er vigtig EU bruger på den globale scene.
Så den transformative magt, som EU har, er enorm, og med etableringen af en fælles udenrigstjenste og det, der er lagt op til med en styrkelse af EU’s fælles udenrigspolitik, mener vi fra Socialdemokraternes side, at dette er et vigtigt element, også i varetagelsen af Danmarks sikkerhedspolitiske interesser fremover.
Det er klart, at vi, som det også blev beskrevet, ser, at Danmark som et lille land nyder stor gavn af, at der er et effektivt internationalt samarbejde og multilaterale løsninger.
Vi skal ind og kæmpe for en international retsorden.
Det er vi fuldstændig enige i.
Man kan sige, at når det gælder EU og det sikkerhedspolitiske område, er det måske en lillebitte smule besynderligt, at regeringen ikke kommer med nogle mere konkrete handlingsanvisninger.
Et eksempel, som jeg gerne vil fremhæve her, og som jeg nævner, fordi jeg synes, det er vigtigt, er vores forsvarsforbehold, som forhindrer os i fuldt og helt at tage del i mange af de operationer, som EU foretager.
Vi tror og synes, at det ville være helt naturligt, at vi kom af med det forsvarsforbehold.
Det ville være med til at styrke Danmarks mulighed for at bekæmpe de nye trusler, vi ser i dag.
Det vil jeg bare nævne.
Noget andet, jeg gerne vil sige, er, at når det gælder fremme af menneskerettigheder i det internationale retssamfund, synes vi, det er rigtig fint, at det er beskrevet.
Det er vigtigt, at vi sætter alt i fokus på at beskytte retssikkerheden, beskyttelse individet, ikke mindst i konflikter i skrøbelige stater, hvor det ofte er de mest sårbare mennesker, der bliver de første ofre.
Men også her synes vi det er vigtigt, at regeringen måske kommer med lidt mere konkrete anvisninger på, hvordan det kan lade sig gøre.
Dialoginstrumentet, public diplomacy og andet, er beskrevet på glimrende vis.
Det er også et vigtigt redskab i kassen.
Vi synes bare ikke rigtig, at det hænger sammen med, at regeringen netop har annonceret lukning af ambassaderne i Jordan og Algeriet, og at der har været en diskussion om Det Arabiske Initiativ, som et parti foreslog skulle ændres.
Læser man redegørelsen, synes vi ikke, at det harmonerer med det vigtige fokus, der også er på Mellemøsten, et område, hvor mange trusler opstår, og hvorfra mange af nutidens sikkerhedstrusler, der i værste fald også rammer os, udspringer.
Derfor synes vi, at det er lidt ærgerligt, at vi lukker ambassaderne i Jordan og Algeriet, og hvis der kommer en neddrosling af Det Arabiske Initiativ – hvilket jeg håber ministrene kan afkræfte – vil det også være at gå i den forkerte retning.
Alt i alt synes vi, at det er en god sikkerhedspolitisk redegørelse, som man må sige kommer vidt omkring, og som på glimrende vis beskriver mange af de nye sikkerhedstrusler.
Vi ønsker som sagt, at Danmark deltager aktivt i NATO, EU, OSCE og i FN-sammenhænge, og jeg synes, at vi nogle gange skulle være lidt mere konkrete med, hvordan vi gør det, f.eks. ved at afskaffe forsvarsforbeholdet, sikre Det Arabiske Initiativ, sikre, at vi har ambassader, der kan føre kritisk dialog, og sikre, at vi – som vi har gjort i forhold til Pakistan – prøver at skabe en dialog om demokrati og menneskerettigheder, sådan at vi ikke kun begynder at bekæmpe symptomerne på de trusler, vi ser, f.eks. terrorisme, men også årsagerne til, at de overhovedet opstår.
Hvis vi f.eks. kunne få et stabilt Somalia, er der ingen tvivl om, at vi ville spare mange penge, ressourcer og måske menneskeliv.
Vi kunne i hvert fald undgå kidnapninger, hvis det var sådan, at pirateri ud for Somalias kyst kunne undgås.
Så vi skal ikke bare fokusere på symptomerne på de nye sikkerhedstrusler, men også på årsagerne, og vi skal bekæmpe, at årsagerne er der.