runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2012-11-08:
Det her lovforslag går ud på, at man suspenderer reglerne for kommunernes refusion, hvis ikke de afholder aktivering og giver tilbud til tiden til dagpengemodtagere og kontanthjælpsmodtagere.
Det er sådan i dag, at hvis ikke kommunerne lever op til de regler, der er, så skal kommunerne selv afholde alle udgifterne hundrede procent.
Det er så det, man suspenderer.
Man har i forbindelse med kommuneaftalerne indgået en aftale med kommunerne om, at de ikke skal straffes, hvis ikke de overholder de aktiveringsregler, der er.
Der kan sagtens være nogle ledige, der siger: Kan vi ikke bare få lov til at gå og passe os selv?
Det er egentlig dejligt.
Men jeg har også snakket med mange ledige, der siger: Det er godt nok træls at gå hjemme, så er det bedre at komme ud i en eller anden aktivering.
Men det skal selvfølgelig være de rigtige tilbud.
Det er jo ikke det.
Der skal jo være noget indhold i det tilbud.
Men her er der en stor risiko for, at man bliver glemt og at kommunerne ser stort på det.
Nu får de refusionen, og så behøver de ikke at have så travlt med at aktivere de ledige.
Det er den risiko, der er, og det er det, som jeg også har hørt i hvert fald vores kommunale folk sige.
Nu har vi jo lige behandlet akutpakken, hvor der skal være indsats over for de ledige, for dagpengemodtagere, for at få dem tilbage til arbejdsmarkedet.
Hvorfor skulle de så gøre en indsats for dagpengemodtagere og kontanthjælpsmodtagere?
Det er svært at få til at hænge sammen, og jeg forstår godt, at LO er lidt utilfredse med de tiltag.
Men jeg kan så også tolke det sådan, at regeringen har ligget under for deres kommunale folk, som siger: Det her koster jo kommunen nogle penge, og det er en måde, I kan hjælpe os med økonomien på.
Det har jeg også forståelse for.
Men i Dansk Folkeparti kan vi ikke støtte forslaget.
Vi mener, det er en forkert vej.
Man skal selvfølgelig se på, hvilke aktiveringstilbud man giver de ledige, men man skal ikke lade stå til ude i kommunerne og sige, at nu behøver man ikke at aktivere længere, man får alligevel tilskuddet.
Det var jo der, man havde hånd i hanke med kommunerne: Hvis ikke I gør det, I skal, så mister I tilskuddet.
Det er slut nu, og man lader bare stå til.
Så bliver det spændende at se, når der er gået de her 2 år, hvor mange der så ikke har fået tilbuddene.
For kommunen kan jo reelt lade være med at lave tilbud i 2 år over for de ledige.
De behøver det ikke, for de får refusionen alligevel.
Det er noget skidt, og det hjælper ikke de ledige.
Det hjælper ikke nogen til at komme ud på arbejdsmarkedet, at man lader dem passe sig selv.
Det var bedre at gå den anden vej og se på, hvordan vi kan styrke de tilbud, der bliver givet – sørge for, at det er fornuftige aktiveringstilbud, der gives til de ledige, og at det er de rigtige tilbud, og at de bliver givet til tiden, så de ledige ikke bare går hjemme og sumper uden at have noget at se frem til at skulle gøre.
Så som sagt: Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-11-08:
Vi er enige med LO, for så vidt angår, at ledige skal have de rigtige tilbud.
Men hvad angår måden, man skal gøre det på, er vi ikke enige med LO.
Ulla Tørnæs (V), 2012-11-08:
Så det er rigtigt forstået, at Socialdemokraterne ikke er enige i LO's indstilling til lovforslaget her, bare så det bliver skåret helt ud i pap?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-11-08:
Det er selvfølgelig noget, jeg har overvejet, men jeg synes, at når man kigger – og det skal man nogle gange gøre – på det store perspektiv og ser på, hvad der er mulighederne, og hvad der er begrænsningerne, så er det afgørende for, at vi kan få et beskæftigelsessystem, der kommer til at fungere ordentligt, at vi får ændret på reglerne.
Og så kan vi ikke samtidig med det, for at sige det rent ud, udskrive dummebøder til kommunerne for nogle ting, som vi dybest set ikke ønsker at de skal lave.
Finn Sørensen (EL), 2012-11-08:
Jeg vil bare sige, at det muligvis er en forskel – det afhænger jo af, hvordan Venstres forslag i sin tid ville blive udmøntet.
Så jeg vil bare gerne høre ordførerens svar på det her med lønfastsættelsen.
Jeg vil spørge, om ikke den model, man lægger op til her, i virkeligheden er en løndumpingmodel, fordi den jo sandsynligvis i langt de fleste tilfælde vil betyde, at fleksjobberen arbejder for en lavere timeløn end de kollegaer, fleksjobberen skal arbejde sammen med.
Bent Bøgsted (DF), 2012-11-08:
Ja, ja, de skal leve op til loven, men på mange andre områder har ministerens parti også været ivrig efter, at man skal straffes, hvis man ikke lever op til loven, bl.a. inden for arbejdsmiljøområdet, hvor man gerne vil give en straf, hvis ikke arbejdsgiverne lever op til loven og ikke overholder fristerne for, hvad de skal gøre.
Men her siger man så: Hvis kommunen ikke overholdt tidsfristen, var straffen, at den selv skulle betale udgifterne.
Men det fjerner man, så kommunen får refusion alligevel.
Det er det, man gør her.
Jeg er fuldstændig klar over – og det tror jeg i øvrigt også jeg sagde – at det er en aftale med KL, for kommunerne vil gerne være fri for at have det her hængende over hovedet, nemlig at når de kommer til et bestemt tidspunkt, skal de selv betale alle udgifterne.
Det er det, som jeg sagde vores kommunale folk siger, nemlig at så bliver det en sovepude, og så har man ikke travlt med at få aktiveret og få lavet nogle tiltag for de ledige, for man får refusionen alligevel.
Mette Frederiksen (S), 2012-11-08:
Jeg synes jo, det er bekymrende, hvis der er kommunalpolitikere, der tilkendegiver, at det er en straf eller refusion, der afgør, om man lever op til loven eller ej.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-11-08:
Nu sad jeg ikke med i forhandlingerne, da det blev forhandlet i 2010.
Der er ikke nogen, der må hænge mig op på det, men jeg har i hvert fald en tanke om, at en væsentlig forskel på de ting, der blev diskuteret dengang, og det, som ligger i reformen nu, er, at de mennesker, der har begrænset mulighed for at arbejde, får mulighed for at gøre det nu, altså, at man også kan have et fleksjob på ganske få timer.
Det er i hvert fald en anderledes tænkning end den, der tidligere har været gældende.
Har jeg mere tid?
Jeg kan så godt nå at sige, at så tager jeg lønmodellen i det andet spørgsmål.
Finn Sørensen (EL), 2012-11-08:
Jeg har to spørgsmål.
Vi har lige hørt ordføreren fra Venstre sige, at hun faktisk ikke rigtig kan komme i tanke om nogen forskelle imellem det forslag, som Venstre lagde frem i 2010 til en reform af førtidspension og fleksjob, og så det, vi behandler her i dag.
Er ordføreren enig i det?
Hvis ordføreren er enig i det, altså at der ikke er nogen væsentlige forskelle, hvad der er så sket siden 2010, hvor ordførerens parti og daværende ordfører, nuværende beskæftigelsesminister, sagde, at Venstres forslag var en forklædt spareøvelse, og at man derfor tog afstand fra det?
Det andet spørgsmål er: Hvad mener ordføreren som tidligere fagforeningsmand om den lønmodel, der ligger for fleksjobberes fremtidige lønfastsættelse, som jo betyder, at en fleksjobber enten kommer til at arbejde flere timer for en lavere løn eller også simpelt hen får en lavere timeløn end de kolleger, man arbejder sammen med?
Er det ikke det, vi i andre sammenhænge kalder for løndumping?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-11-08:
Lovforslaget, som vi behandler her, er som bekendt en udmøntning af den reform af førtidspension og fleksjob, som regeringen har indgået aftale om sammen med Venstre, Konservative og Liberal Alliance.
Det er en reform, som både er meget omfattende, og som er meget ambitiøs, og som tager livtag med en af de allerstørste beskæftigelsesmæssige og socialpolitiske udfordringer, vi har, nemlig den udfordring, der drejer sig om: Hvordan kan vi hjælpe så mange mennesker som muligt med at kunne bevare en tilknytning til arbejdsmarkedet?
Lovforslaget er, ligesom reformen også er det, meget omfattende, og jeg skal derfor afholde mig fra at kommentere samtlige elementer af det, hvilket nok også ville have været uforeneligt med Folketingets bestemmelser om taletider.
Jeg vil derfor opholde mig ved det, der er det grundlæggende og det gennemgående princip i reformen, nemlig det princip, der drejer sig om, at den indsats, der gøres i forhold til de mennesker, der er sårbare, og som er på kanten af arbejdsmarkedet, skal styrkes, og at der skal være færre mennesker, der er henvist til permanent udstødelse på passiv forsørgelse.
Vi har i dag omkring ¼ million mennesker, der er på førtidspension, og der er ca. 70.000 mennesker, der er visiteret til et fleksjob.
Det er noget, som ikke kun medfører nogle store omkostninger for staten – lad det være – men jo først og fremmest også for de mange mennesker, som på grund af sygdom, som på grund af en arbejdsulykke, eller som på grund af et handicap står helt uden for arbejdsfællesskabet.
Med reformen investerer vi massivt i en rehabiliterende indsats.
Der indføres med reformen nogle ressourceforløb, der på en gang skal være helhedsorienterede og individuelt tilpassede.
Der oprettes i samtlige kommuner nogle tværfaglige rehabiliteringsteam, der sammen med den enkelte borger skal varetage indsatsen.
Kernen er altså her en socialfaglig indsats, der går på tværs af områder som beskæftigelsesområdet, socialområdet og sundhedsområdet, og hvor det er borgeren – borgeren – der er i centrum.
Hvad angår fleksjobområdet, åbner vi ordningen op, så også de mennesker, hvis arbejdsevne er meget begrænset, får mulighed for at blive ansat i et fleksjob.
Samtidig ændrer vi det i forhold til tilskudsordningen, sådan at det bliver de svageste fleksjobbere, dem med de laveste lønninger, der fremover, i modsætning til hvordan det er i dag, får de største tilskud.
Det er vigtigt at understrege, at der forude venter os et hårdt stykke arbejde med at gennemføre den indsats, som reformen og lovforslaget lægger op til.
Det gælder i særlig grad for landets kommuner, der nu skal løfte den meget store opgave med at implementere reformen.
Vi vil her fra Christiansborg følge arbejdet med det tæt.
Men vi har jo med reformen også sat de nødvendige rammer for det.
Socialdemokratiet kan på den baggrund støtte forslaget.
Ulla Tørnæs (V), 2012-11-08:
Det er nok de færreste, men jeg vil ikke afvise, at det kan ske, og jeg håber faktisk, at den fleksibilitet, der er i den fleksjobordning, som vi nu får vedtaget, vil være et væsentligt incitament til, at man arbejder mere, hvis man får muligheden for det, for man kan se på sin lønkonto, at man arbejder flere timer.
Hvad sker der så, når den 5-årige periode er udløbet?
Forventer jeg, at man så kan tage et fuldtidsjob?
Nej, det gør jeg som sagt ikke.
Men jeg synes, det er vigtigt, at der hvert femte år gøres status, så der kigges på, hvor man er, og hvad der er af muligheder, og er der en mulighed for at komme helt ud af ordningen, jamen så synes jeg selvfølgelig, man skal det.
Men jeg forventer faktisk ikke, at det vil være hovedreglen, altså at man kommer helt ud af fleksjobordningen.
Men jeg synes, det er en god idé, at vi løbende gør status.
Det, der jo lige præcis er en del af ulempen ved den ordning, vi blev enige om tilbage i år 2000, er, at den kører permanent, og at ingen løbende forholder sig til, om der måske skulle ske noget andet.
Bent Bøgsted (DF), 2012-11-08:
Det er en god måde at snakke udenom på ved lige at tage fat på noget, man ikke fik med i ordførertalen.
Men det, der ligger i ressourceforløbet, og det er ikke bare Dansk Socialrådgiverforening, også andre foreninger siger det, er, at alt skal være afprøvet, før man kan komme ind i et ressourceforløb, og så er der ikke noget at arbejde videre med.
Disse mennesker skulle der gerne tages fat i, så man kan få dem tilbage på det ordinære arbejdsmarked, og det skal ikke først ske, når man skal til at afklare, om de skal have førtidspension eller fleksjob.
Det andet, jeg vil spørge om her, kan vi ikke nå, det har fru Tørnæs ret i, men det handler om fleksjob.
Man kan have 5 år i fleksjob, og så skal det afklares, om man kan tage et almindeligt job igen, eller om man skal have fornyet fleksjobordningen, eller hvad det nu er.
Forventer fru Ulla Tørnæs, at folk, der er tilkendt et fleksjob, efter 5 år i fleksjob kan gå ud og tage et ordinært job?
Ulla Tørnæs (V), 2012-11-08:
Nu bevæger vi os virkelig ud i noget med, hvad kan man sige, Christiansborgfortolkninger.
Der er selvfølgelig en ny forligskreds, men forligskredsen har indgået en politisk aftale, og der foreligger en forligstekst, som er offentligt tilgængelig, og det blev den den 30. juni i år, da aftalen blev indgået.
Det er fuldstændig korrekt, at vi er meget glade for aftalen, for vi synes, vi har fået nogle rigtig, rigtig gode punkter med.
Der var dog et punkt, som jeg ikke nåede at nævne i mit første indlæg, og det handler om, at vi med det her lovforslag lægger op til, at regionerne skal have monopol på det, som vi kender som den kliniske funktion.
Der havde jeg gerne set, at vi også på det område var mere åbne over for at give kommunerne en lillebitte smule frihed, sådan at vi kunne fastholde, at man kunne fortsætte med de ordninger, som jo fungerer udmærket i en række kommuner.
Med hensyn til Dansk Socialrådgiverforening og deres holdning til ressourceforløbet og reformen: Jeg vil bare sige, at vores tilgang til den her reform helt overordnet er, at færre unge mennesker skal parkeres på varig offentlig forsørgelse.
Tværtimod.
Det er korrekt.
Som jeg nævnte, var der i det oplæg, som regeringen kom med i februar 2012, en række, hvad skal man sige, væsentlige tidsler, som vi var meget optaget af at få ud undervejs i forhandlingerne.
Og til min store glæde lykkedes det faktisk at få de tidsler fjernet undervejs i forhandlingen.
Det var vi ikke tilhængere af.
Men jeg er glad for, at regeringen valgte at lytte til bl.a. Venstre, hvorfor dette element gik ud.
Et andet element, som ikke var indeholdt i regeringens oplæg, var muligheden for selvstændige til fortsat at kunne komme i fleksjob.
Heldigvis lyttede regeringen også til bl.a. Venstre på det punkt, og derfor vil det også fremadrettet være muligt for selvstændige at få et fleksjob.
Det var blot to eksempler, jeg fik nævnt her.
Og så kan jeg se, at taletiden er gået endnu en gang.
Finn Sørensen (EL), 2012-11-08:
Og det er klart, at når man ikke lige kan ryste nogle eksempler ud af ærmet, er det, fordi der godt kan være nogle, men at disse forskelle er så små, at de ikke er til at få øje på.
Så jeg forstår det sådan, at ordføreren konkluderer, at det forslag, regeringen har fremsat her i dag, i al væsentlighed er fuldstændig mage til det forslag, som den tidligere regering fremsatte – selvfølgelig med forbehold for, at der kan være et lille hjørne hist og pist.
Men i al væsentlighed er det det samme.
Ulla Tørnæs (V), 2012-11-08:
Ser man på det oplæg, som kom fra den tidligere regering, jeg tror, det var i januar 2010, og så det oplæg, der kom fra regeringen i februar 2012, er der nogle væsentlige forskelle, vil jeg sige.
Der har jeg svært ved at se, hvad hovedforskellene egentlig er, ud over at vi kaldte det udviklingsforløb, og her hedder det ressourceforløb, og jeg kan godt leve med, at det fremadrettet skal hedde det.
Indholdet er stort set det samme.
Finn Sørensen (EL), 2012-11-08:
Ordføreren kan jo så få lejlighed til at uddybe det, for det, jeg vil spørge om, er: Hvilke forskelle er der egentlig mellem det forslag, vi behandler i dag, og så det, som Venstre som regeringsparti fremsatte i 2010?
Og i forlængelse af det vil jeg spørge: Hvordan oplever ordføreren det forslag, der ligger her?
Er det blevet bedre set med Venstres øjne – og sikkert værre set med mine – end det, som Venstre selv fremsatte, eller er det blevet dårligere i forhold til det, Venstre fremsatte?
Bent Bøgsted (DF), 2012-11-08:
Jeg kan forstå, at man er meget glad i Venstre i dag, for vi førstebehandler et forslag, som er noget med at skærpe den sociale profil eller at lade være, og jeg tror, det er det sidste, der sker for Venstre her.
Det, jeg vil spørge om, handler om ressourceforløbet, for dette forløb skulle jo være der for at hjælpe de unge, der har problemer med at komme videre, og det vil sige, at man skal finde ud af, om man kan få dem tilbage på arbejdsmarkedet eller i fleksjob eller på førtidspension i sidste ende.
Hvordan har ordføreren det så med det, som Dansk Socialrådgiverforening klart siger, nemlig at man først kan give dem et ressourceforløb, når alt andet er afprøvet?
Men hvis alt andet er afprøvet, hvad skal man så bruge et ressourceforløb til?
Det skulle jo være der for at samle dem op, så man kunne få dem tilbage på arbejdsmarkedet, men det er først, når man skal til at afklare, om de kan få fleksjob eller førtidspension, at de kan komme ind i ressourceforløbet, og så kan man ikke få dem tilbage på arbejdsmarkedet.
Fru Ulla Tørnæs nævnte også, at det her var en politisk aftale, og det vil sige, at der ikke er indgået forlig på området, og en politisk aftale er vi igennem det sidste år blevet belært om ikke holder, for når den først er gennemført, kan man ændre alt i den.
Finn Sørensen (EL), 2012-11-08:
Det kan så være et synspunkt, ordføreren har.
Men konsekvensen af den ændring er jo den løntilskudsmodel, der ligger nu, plus den model for lønfastsættelse, som er beskrevet i lovforslaget, og som betyder, at fleksjobbere kommer til at gå for en lavere timeløn end de kolleger, de arbejder sammen med.
Det er det, vi i fagbevægelsen kalder løntrykkeri – og jeg ved, at ordførerens hjerte banker for faglige rettigheder og for kampen mod social dumping, det viste sig tidligere på dagen, og det var jeg meget glad for.
Det er jo det, der er tale om, er ordføreren ikke enig i det?
For at fleksjobbere overhovedet får en chance på arbejdsmarkedet, skal de acceptere at optræde som løntrykkere, der får en lavere timeløn end de kollegaer, de arbejder sammen med.
Mette Frederiksen (S), 2012-11-08:
Jeg synes, det er fuldt ud rimeligt.
Jeg vil gerne understrege, at hvis buschaufføren er visiteret til et fleksjob i dag, så kan den buschauffør blive ved med at være i det fleksjob.
Reglerne gælder fremadrettet for nye fleksjob og ved skift af fleksjob.
Men hvis hr. Finn Sørensen spørger mig om, om jeg synes, det er rimeligt, at en buschauffør, der arbejder 15 timer om ugen, kan oppebære en månedlig indtægt inklusive pension på mere end 25.000 kr., så er svaret ja, og det er det ikke mindst set i lyset af, at vi har mange borgere i det her land, der arbejder fuld tid til mindre løn end det.
Jeg synes, det er vigtigt at få proportionerne på plads, for det afgørende må være, at man, hvis man har en nedsat arbejdsevne på grund af et handicap, en sygdom eller andre forhold, skal kunne komme ind på det danske arbejdsmarked.
Man skal kunne være en integreret del af det danske arbejdsmarked, og det kan man med den her reform.
Finn Sørensen (EL), 2012-11-08:
Med hensyn til buschaufføren må jeg jo spørge ministeren, om ministeren så også synes, at det er helt fair, at samme buschauffør, der i dag med en ugentlig arbejdstid på 15 timer kan tjene 29.700 kr., får en lønnedgang på 4.500 kr. om måneden ved at skifte til et nyt fleksjob som buschauffør i et andet busselskab.
Og så vil jeg endda sige, at det mindst er 4.500 kr., for med den lønfastsættelsesmodel, der siden er kommet til, er der noget, der siger mig, at denne buschauffør kan komme meget længere ned i løn.
Så spørgsmålet går mest på, om det er rimeligt.
Det mener ministeren åbenbart det er.
Mai Henriksen (KF), 2012-11-08:
Hr. Bent Bøgsted siger det jo egentlig meget godt, nemlig at det står meget klart, at man kan tage stilling, når reformen om førtidspension og fleksjob er aftalt, når de aftaler er på plads.
Nu skal det jo ikke være op til mig at give regeringen karakter og sige, om den har gjort det godt eller dårligt eller den lever op til det ene eller andet løfte.
Vi har i hvert fald tidligere set, at det har været et problem at leve op til de løfter, man har givet.
Men hvis hr. Bent Bøgsted er så optaget af det her forslag til vedtagelse V 42, synes jeg, det ville være rigtig fint, om hr. Bent Bøgsted og jeg efterfølgende tog en snak om, hvad vi kan gøre i forhold til de her lægekonsulenter.
Hvordan passer hele det setup, der er lavet i forbindelse med reformen af førtidspension og fleksjob, som jo som sådan ikke har noget med lægekonsulenterne at gøre, med sygedagpengene?
Det er da fuldstændig reelt.
Jeg er faktisk overbevist om, at den samtale vil beskæftigelsesministeren også gerne deltage i, for hun har jo også en interesse i, at de forskellige ting bliver koblet sammen på en rigtig god og fornuftig måde.
Bent Bøgsted (DF), 2012-11-08:
Fru Mai Henriksen siger, at det ikke har noget med hinanden at gøre, men der står i V 42 om anvendelse af lægekonsulenter: Folketinget vurderede på den baggrund, det ville være hensigtsmæssigt at afvente resultatet af disse forhandlinger – det er så fleksforhandlingerne – før der tages konkrete initiativer om fastsættelse af regler om anvendelse af lægekonsulenter.
Såfremt der ikke tages initiativer i forhold til lægekonsulenter i forbindelse med forhandlingerne om en reform af førtidspensionen og fleksjob, pålægger Folketinget regeringen at forpligte sig til efterfølgende at fastsætte regler for lægekonsulenternes virke i indeværende år. »
Folketinget vurderer på den baggrund, at det vil være hensigtsmæssigt at afvente resultatet af disse forhandlinger, før der tages konkrete initiativer til fastsættelse af regler om anvendelse af lægekonsulenter.
Såfremt der ikke tages initiativer i forhold til lægekonsulenterne i forbindelse med forhandlingerne om en reform af førtidspension og fleksjob, pålægger Folketinget regeringen at forpligte sig til efterfølgende at fastsætte regler for lægekonsulenternes virke i indeværende år.
« Det er det, fru Mai Henriksen har stemt ja til i den forbindelse.
Det var møntet på kommunernes brug af lægekonsulenter, også i forbindelse med sygedagpenge og ikke bare førtidspension og fleksjob.
Føler fru Mai Henriksen, at regeringen har levet op til det her forslag til vedtagelse?
Den er bundet op på forhandlingerne om førtidspension og fleksjob.
Så siger fru Mai Henriksen, at det ikke har noget med hinanden at gøre.
Det er altså forslag til vedtagelse V 42 om anvendelse af lægekonsulenter, der er bundet direkte op på forhandlingerne om førtidspension og fleksjob.
Finn Sørensen (EL), 2012-11-08:
Jeg konkluderer, at ministeren synes, det er rimeligt, at buschaufføren får en lønnedgang på 4.500 kr. ved at skifte til et andet fleksjob som buschauffør med samme timeantal efter den nye ordning.
Det afføder et nyt spørgsmål.
Hvornår er det blevet beskæftigelsesministerens opgave at vurdere, hvad der er en rimelig løn?
Det næste og sidste spørgsmål – mere når jeg ikke – er: Hvordan har ministeren det egentlig, når ministeren læser alle de mange høringssvar igennem?
Det er jo et gennemgående træk, at høringssvarene fra de organisationer, der repræsenterer de mennesker, som ministeren siger hun gerne hjælpe med den her reform, er stærkt kritiske?
Det er næsten ikke til at få øje på en positiv bemærkning om reformen, det er i hvert fald kun om delelementer.
Hvordan har ministeren det med det?