runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2013-04-16:
Jeg kan ikke love, at jeg kan gøre det lige så kort.
Mange ting er jo sagt om de her to lovforslag, som vi behandler i dag, også om vigtigheden af de forslag, som vi arbejder med under den her første behandling.
Gennem tiden har der været rigtig mange skidte sager, og det er jo ikke kun på området for udsatte børn og unge.
Vi har oplevet nogle meget, meget kedelige sager med børn og unge, som vi desværre har måttet anbringe uden for hjemmet.
De er blevet placeret i botilbud eller andre steder, i døgninstitutioner, hvor forholdene bare på ingen måde har været i orden, og hvor vi faktisk har set at børnene er blevet udsat for nærmest et endnu større svigt end det, de har været igennem førhen.
Jeg oplevede selv, dengang jeg var minister, socialminister, en sag, som virkelig vakte meget røre.
Det var om en meget udadreagerende person, som var placeret i et enkeltmandstilbud, en enkeltmandsforanstaltning.
Jeg tror, at det var omkring 7-8 mio. kr. om året, som denne person kostede den kommune, som havde placeret personen i det her tilbud.
Der blev sagt: Se, hvor mange børnehaver man kan få.
Se, hvor mange skoler man kan få.
Det er ikke godt nok, vi skal kunne tvangsmedicinere mere ude i kommunerne og fiksere folk.
Men hvad med egentlig at kigge på, om det tilbud, han fik, var i orden?
Det er det, vi gør op med nu med det forslag, vi behandler nu – også med nogle af de kedelige sager, hvor vi har set nogle plejehjem for mennesker med handicap, hvor der på ingen måde har været styr på hygiejne, medicinering eller i det hele taget på, hvad det er for nogle former for magtanvendelse, man gør brug af.
Jeg håber også, at vi ved at sætte et stort fokus på det her område fra alle partiers side i Folketinget også sender et signal om, at det der med at sige, at der er nogle mennesker med handicap, der er fløjet under radaren, vil vi simpelt hen ikke finde os i.
Så derfor er det to rigtig gode forslag, vi har at gøre med.
De gælder ikke bare udsatte børn og unge, som har været meget i fokus gennem de senere år, men også nogle af de andre udsatte grupper, der er i vores samfund, f.eks. mennesker med handicap.
Og jeg er også glad for, at vi går hele turen igennem og laver godkendelse af alle de steder, vi har i dag.
En anden ting, jeg er meget glad for ved det her forslag, er, at vi alle sammen er enige om den nye reform af tilsyn og godkendelse.
For det betyder også, at vi holder hinanden fast på, at det her skal vi kunne gøre bedre, langt bedre.
Jeg håber på, at vi ikke oplever lige så mange sager, som vi har set gennem tiden, og som gør ondt og virkelig, virkelig piner os, altså når vi hører om den ene forfærdelige sag efter den anden.
Det eneste, om hvilket jeg ligesom siger det kunne have været rart at vi også havde taget fat på, er det personrettede tilsyn.
Det kan vi gøre på et andet tidspunkt.
Nu har vi taget et stort og væsentligt skridt til gavn og glæde for de mest udsatte borgere i vores samfund.
Vi støtter forslaget.
Lotte Rod (RV), 2013-04-16:
Vores ordfører, fru Liv Holm Andersen, kunne ikke være her i dag, så hun har bedt mig om at læse talen op.
Kernen i aftalen er, at der afsættes 140 mio. kr. over de næste 4 år til at sikre et mere professionelt tilsyn med og bedre kvalitet på anbringelsessteder, botilbud og andre sociale døgntilbud for samfundets allermest udsatte børn og voksne.
Det er bl.a. på baggrund af en række forfærdelige enkeltsager med tilsynet fagligt og økonomisk i sociale døgntilbud for udsatte borgere, at det har været ønskværdigt at få lavet en reform af tilsynet.
Reformen, som alle Folketingets partier har kunnet tilslutte sig, medfører, at der fra centralt hold stilles langt større krav til den faglige kvalitet og ensartetheden af de sociale tilbud i hele landet.
De sociale døgntilbud skal måles på resultater og udvikles mere og bedre.
Desuden flyttes godkendelses- og tilsynsopgaven fra kommunerne til fem nye socialtilsyn i fem kommuner i hver geografisk region.
Det sikrer faglig stabilitet, gennemsigtighed og uafhængighed, når den enkelte kommune ikke skal føre tilsyn med sig selv.
Socialtilsynene må nemlig heller ikke føre tilsyn med de tilbud, som er beliggende i hjemkommunen, og Socialstyrelsen skal sikre, at ny viden bliver benyttet i socialtilsynets arbejde.
Det er essentielt, at Socialstyrelsen meget systematisk skal kunne inddrage viden.
Det sker f.eks., ved at der indføres krav om, at sociale tilbud skal dokumentere resultaterne af den indsats, de leverer, og der bliver indført sociale indikatorer for kvaliteten af de sociale tilbud, så medarbejderne får de nødvendige kompetencer.
Alle landets ca. 7.500 tilbud skal nygodkendes som opholdssteder inden for de næste 2 år.
Samtaler med borgerne og systematiske trivselsvurderinger skal være essentielle bidrag f.eks. til at afdække svigt og udvikle kvaliteten, og de skal medvirke til større fokus på borgeren i det generelle tilsyn med tilbuddene.
Det skal i fremtiden være sådan, at det ikke spiller nogen rolle for borgerne, om de bor i et kommunalt, regionalt eller privat tilbud.
Der skal fremover stilles relevante krav til tilbuddene, så der på den måde sikres gennemsigtighed med økonomien, økonomisk solidaritet og høj faglig kvalitet.
Det er essentielt, at de tilbud, der gives til udsatte borgere, har en solid økonomi.
For hvis et tilbud kollapser af økonomiske årsager, har det ikke kun konsekvenser for de ansatte, men i særdeleshed også for de borgere, som må flytte fra tilbuddet.
Grundlæggende glæder jeg og Radikale Venstre os over forslaget, som sikrer, at kvaliteten løftes, og over, at det er en bred aftale, og at der således er politisk enighed om at løfte de mest udsatte børn og voksne.
Radikale Venstre bakker således op om de to lovforslag.
Christian Langballe (DF), 2013-04-16:
Da forslaget om det homoseksuelle ægteskab var til afstemning her i Folketinget, stemte vi som det eneste parti nej, og jeg forudså, at det her vil blive en ren glidebane.
Jeg synes faktisk, at det her forslag er et eksempel på, at glidebanen nu er der, og at den kommer til at fortsætte.
Hvor dybt den går, ved jeg egentlig ikke.
Men det, jeg gerne vil spørge om, er: Anfægter det overhovedet ordføreren, at det forhold, at der, lige meget hvordan man vender og drejer det i et forhold mellem eksempelvis to lesbiske, også vil være en biologisk far til barnet?
Det er et spørgsmål.
Louise Schack Elholm (V), 2013-04-16:
Der er mange problemstillinger i det her lovforslag, det er der slet ingen tvivl om.
Men som jeg umiddelbart kan se det – vi siger, at vi er positive, men vi vil gerne have tingene yderligere belyst – vil der ved inseminationen altid være den problemstilling, hvis man bruger en donor, at det er en ukendt far.
Den samme problemstilling vil man have, hvis det er en mor og en far, der vælger at bruge insemination, fordi farens sæd ikke er god nok.
Så bruger man en ukendt eller kendt donor, nok en ukendt donor.
De vil stadig væk have den problemstilling, at faren ikke er den biologiske far.
Sådan er det med insemination, og det kan man ikke komme uden om.
Men her sikrer man, at barnet har en forælder, hvis den biologiske mor dør, f.eks. mens hun er i gang med at føde.
Så sikrer man, at barnet har en mor at falde tilbage på.
Det synes jeg er en positiv ting.
Christian Langballe (DF), 2013-04-16:
Lad os nu forestille os det tænkte eksempel, at de tre parter hver især gør krav på barnet.
Er det så til barnets tarv at åbne for noget, som jeg synes forekommer som en ren glidebane, og som i hvert fald er en underminering af familien og en total omdefinering af familien?
Det er det, som Venstre lægger stemmer til.
Jeg vil bare være sikker på, at det så også forholder sig sådan.
Louise Schack Elholm (V), 2013-04-16:
Dette lovforslag handler om, at et barn med lesbiske forældre skal kunne have to mødre fra fødslen af.
Det sker ikke på bekostning af at have en far og en mor, da faren enten er en ukendt donor eller har frasagt sig faderskabet.
I dag kan et barn ikke fødes med to mødre.
Det fødes i stedet med kun én forælder, en mor, hvis donoren er ukendt; medmoren skal i givet fald stedbarnsadoptere barnet.
Venstre mener, at det er bedst for barnet at have to forældre.
Reglerne i dag har den udfordring, at hvis et lesbisk par får et barn sammen, er medmoren ikke retlig forælder.
I den tragiske situation, at den biologiske mor dør i barselssengen, risikerer vi, at barnet fjernes fra den tilbageværende forælder, fordi medmoren ikke er en retlig forælder.
Det er derfor bedre at sikre, at barnet har to forældre fra fødslen af.
Dette forslag er ikke på nogens bekostning; der er ikke en far, som risikerer at miste retten til sit barn, fordi han gjorde en lesbisk kvinde gravid.
Inseminationen skal også ske med en sundhedsperson i offentligt eller privat regi.
Dermed forventer vi, at sundhedspersonen sikrer, at den kendte donor er indforstået med vilkårene, når han indvilger i at være donor.
Det er dog vigtigt for Venstre, at dette ikke bliver en glidebane.
Et barn har to forældre; et barn har ikke tre eller fire forældre.
Et problem med at dele forældreskabet mellem flere er, at barnet ofte kommer i klemme mellem de mange forældre.
Alle har en mening om, hvor barnet skal gå i skole, alle har en mening om, hvorvidt barnet skal konfirmeres osv.
Når man deler forældreskabet, deler man også barnet.
F.eks. bliver forældreansvarsloven ændret, så en medmor bliver ligestillet med en far i forhold til etablering af fælles forældremyndighed.
Retsplejelovens regler om faderskabssager ændres, så de også finder anvendelse på sager om medmoderskab.
Lov om børns forsørgelse udvides, så også medmoren kan pålægges at betale bidrag på samme måde som en far.
Arveloven ændres, så begge forældre, ikke mødre og fædre, kan arve deres børn og meget mere.
Alle disse ændringer skal sikre, at medmødre i alle henseender bliver betragtet som retlige forældre.
For Venstre er det barnets tarv, som er det vigtigste, og dette lovforslag mener Venstre kan hjælpe med at sikre barnets tarv.
Venstre er positiv over for lovforslaget, mender er mange særlige juridiske problemstillinger, som jeg ser frem til at få undersøgt og belyst i udvalgsarbejdet.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-04-16:
Tak til Venstres ordfører.
Jeg kunne jo forstå på Venstre, at Venstre synes, det er en trist dag for forsvaret.
Jeg ville umiddelbart tænke, at papkassenotatet, sagen omkring det, forfalskningen af oversættelsen i jægerbogen var triste dage for forsvaret, da det rullede.
Hvis man har fulgt med, har man nok bemærket, at der har været misinformation og løgn overleveret fra forsvaret til Folketinget.
Hvorfor synes Venstre ikke, der bør blive ryddet op?
Altså, Venstre har selv haft de ansvarlige ministre i de her sager, så enten må der jo være behov for en ændring, eller også har det udelukkende været de ansvarlige ministre fra Venstre, der har været skyld i misererne.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre Venstres forklaring på.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-04-16:
Enhedslisten har jo fremsat det her beslutningsforslag for at rette op på en åbenlys urimelighed og social uretfærdighed.
Det har vi nu rettet på med vores ændringsforslag, så det ikke i al fremtid skal være sådan, at kommunen skal se bort fra formue, der stammer fra udbetalt efterløns- og fleksydelsesbidrag, men kun gøre det i det tilfælde, hvor der er søgt om kontanthjælp inden den 1. april 2013.
Ministeren og flere ordførere havde netop den indvending mod forslaget, at det ville være for altid, at der skulle ses bort fra formue, der stammer fra efterløns- og fleksydelsesbidrag.
Med ændringsforslaget har vi imødekommet denne indvending.
Under førstebehandlingen sagde ministeren, at en ændring af reglerne kræver en tilslutning fra forligspartierne bag aftalen om senere tilbagetrækning.
Men i aftalen af 13. maj 2011 står der ikke noget om kontanthjælp eller om bidragets betydning for udbetalingen af kontanthjælp.
Så der er intet, der forhindrer ministeren i at slette ordene, to ord, nemlig »samtidig med« i bekendtgørelsen.
Enhedslisten lægger meget vægt på social retfærdighed.
Hidtil har vi faktisk troet, at også regeringen går ind for social retfærdighed.
Ikke mindst troede vi, at det er vigtigt for Socialdemokratiet og SF.
Men behandlingen af disse meget få mennesker, sandsynligvis under 100, der uforskyldt er kommet i klemme og har mistet deres formue, som er deres egne opsparede penge, er endnu et eksempel på, hvor dårligt man behandler de svageste i samfundet, og at man ikke vil rette op på åbenlyse mangler og sociale skævheder i lovgivningen.
Da a-kasserne skulle vejlede deres medlemmer i forbindelse med udbetaling af efterlønsbidrag, fik de en bekendtgørelse om ansøgning om kontant og skattefri udbetaling af efterlønsbidrag og a-kassernes pligt til at vejlede.
Her stod der intet om, at udbetaling af efterlønsbidrag skal have konsekvenser ved udbetaling af kontanthjælp.
Samtidig fik a-kasserne i forlængelse af det her en vejledning, hvor der står: Der vil med hjemmel i den eksisterende bemyndigelsesbestemmelse i § 15 i lov om en aktiv socialpolitik blive fastsat regler, hvorefter kommunen skal se bort fra formue, som hidrører fra en ekstraordinær udbetaling af efterlønsbidrag på gunstige vilkår.
Med denne bekendtgørelse og vejledning i hånden har a-kasserne i god tro vejledt deres medlemmer om, at de roligt kan få udbetalt deres efterlønsbidrag, da det ikke vil få indflydelse på deres ret til kontanthjælp.
Medlemmerne har i god tro hævet deres efterlønsbidrag.
Vi må således holde ministeren og hendes embedsmænd ansvarlige for, at et antal borgere har mistet deres beskedne formue på ca. 65.000 kr. Det ville klæde ministeren at rette op på denne fejl.
Louise Schack Elholm (V), 2013-04-16:
Jeg mener ikke, at det her er en omdefinering af familien, for jeg mener ikke, at det her har noget at gøre med, hvordan vi definerer en familie.
Det blev jo defineret med den lovgivning, som jeg mener at hele Venstres gruppe bestemt heller ikke stemte for.
Så vi kan sige, at det allerede er defineret som værende en type familie, der allerede eksisterer.
Nu spørger vi så bare: Når man får barnet, skal barnet så have to forældre, allerede når det er ved at blive født?
Det er sådan set at sikre barnet, at selv hvis den biologiske mor dør i barselssengen, har det stadig væk en forælder at falde tilbage på.
Hvis det er en kendt donor, skal han indvillige i at afgive forældremyndigheden.
Det kan jo ikke bare ske hen over hovedet på ham.
Det er også meget vigtigt for os.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2013-04-16:
Jeg beklager meget, hvis fru Karen J. Klint ikke har forstået det, som jeg tydeliggjorde i min tale, netop at manden jo skriver under, men at manden senere kan risikere at fortryde sin underskrift noget så inderligt.
Dermed anerkender vi også, at han selvfølgelig, på det tidspunkt han skriver under, har de bedste forhåbninger for parret og for børnene, men at der senere kan opstå situationer, som gør det rigtig svært for ham.
Og der er hverken han eller børnene hjulpet med det her forslag.
Der er overhovedet ikke nogen, der samler hverken manden eller børnene op i det her forslag.
Så vil jeg meget gerne holde mig til det, som vi diskuterer her, for når det handler om heteroseksuelle par og om, at de også kan vælge en kendt donor, hører det hjemme i Sundhedsudvalget.
Og det er noget lidt andet end det, vi diskuterer her i dag.
Karen J. Klint (S), 2013-04-16:
Det er det sådan set ikke, for den del er også en af de ting, der skal rettes op på i vævsloven.
Det er jo de samme regler, der gælder.
I dag har man en pater est-regel i forbindelse med ægtepar, men en kendt donor til et heteroseksuelt par kan jo i teorien have nøjagtig den samme fortrydelse.
Det var derfor, jeg spurgte, om det her kun handler om homoseksuelle par, om det er en diskrimination fra Dansk Folkepartis side i forbindelse med seksuel ligestilling imellem par.
Det er jo en holdning, man kan have, og vi lever i et frit Danmark, så man kan have alle de holdninger, man vil.
Det er bare for at spørge, om man er mere bekymret for de mænd, der afleverer sæd til et homoseksuelt par, end for de mænd, der afleverer sæd til et heteroseksuelt par, når det handler om at være klar over de juridiske spilleregler.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2013-04-16:
Jamen her vil jeg da godt fortælle, hvad det er, der er diskriminerende over for homoseksuelle kontra heteroseksuelle med det her forslag.
Det kan man jo netop se, hvis man forestiller sig det samme ske for heteroseksuelle, altså at det sker for en heteroseksuel kvinde.
Hun bliver gravid, og derefter vil hun ikke have noget med manden at gøre.
Derefter får hun så en kæreste, som allerede ved barnets fødsel gerne vil være far til barnet.
Så de muligheder, man her giver det lesbiske par fra barnets fødsel, giver man ikke tilsvarende et heteroseksuelt par, hvis det er dem, der står i en situation, hvor det ikke er den biologiske far, der gerne vil ind og være omsorgsperson for barnet.
Og det har jo ikke noget med ligestilling at gøre.
Anne Baastrup (SF), 2013-04-16:
Gennem de sidste år har jeg fået en lang række mail fra kvinder, der har fået et barn, og som er kede af, at medmor ikke kan få barselsorlov, og at der er en risiko for, at den biologiske mor kommer til skade, før der bliver mulighed for at stedbørnsadoptere osv.
Det vil sige, at man med den hidtidige konstruktion har etableret en usikkerhed i den lille familie.
Det har vi gjort op med.
I regeringsgrundlaget lancerede vi, at vi ville gøre det, og med det her lovforslag har vi rent faktisk også fået gjort reelt op med det.
Jeg har undret mig noget over den debat, som Dansk Folkeparti har lagt op til i de spørgsmål, der er stillet til de foregående ordførere, men jeg kan konstatere, at Dansk Folkeparti i hvert fald grundlæggende er enige i udgangspunktet, nemlig at hvis parret har en anonym donor, er Dansk Folkeparti også enige i, at så skal man kunne være medmor med det samme.
Det synes jeg er et fremskridt for hele debatten omkring menneskers muligheder for at få insemination, når man har et registreret parforhold eller er gift med sin kone.
Det synes jeg vi skal være glade for.
Så er der nogle nuancer, og jeg forstår ikke helt Dansk Folkepartis argumentation, men det er jo det, man somme tider kan løbe ind i her i Folketinget.
Men jeg synes, at vi hele tiden skal være glade for, at vi flytter os, således at vi nu, når det her lovforslag er vedtaget, rent faktisk har et enigt Folketing, der står bag, at når et barn bliver født med en medmor, så er medmor rigtig medmor fra fødslen, og det synes jeg er godt.
Men i øvrigt støtter vi lovforslaget, og vi synes, at vi har taget et rigtig, rigtig godt skridt.
Christian Langballe (DF), 2013-04-16:
Jamen jeg synes da, det er glædeligt, at det parlamentariske grundlag for regeringen, Enhedslisten, også kan rose regeringen.
Det synes jeg er meget glimrende.
Med hensyn til det med virkelighedens verden vil jeg jo nok sige, at der er en del af Enhedslistens politik, faktisk en meget stor del af den, som ikke rigtig tilhører virkelighedens verden.
Men lad nu det være.
Jeg hørte til min store forundring, at fru Pernille Skipper begyndte at tale om, at nu var man endelig holdt op med at tage hensyn til noget så gammeldags som køn.
Det synes jeg er meget interessant.
Jeg vil faktisk gerne have, hvis ordføreren kunne uddybe, hvor det er, man er nået meget længere med hensyn til det, at der skal en mand og en kvinde til at skabe et barn.
Jeg vil bare spørge til det, for det fylder mig med en dyb forundring, at det lige pludselig skulle være så gammeldags.
Pernille Skipper (EL), 2013-04-16:
Jeg ved ikke, om jeg har sagt, at køn som sådan er gammeldags.
Men det er fuldstændig rigtigt, at jeg har sagt, at det er en gammeldags opfattelse af familielivet, at det skulle være defineret af kønnet på de mennesker, der indgår i familien, og at jeg tværtimod mener, at i den verden, vi lever i i dag – det kan jeg høre at hr. Christian Langballe ikke gør på samme måde, og så må han jo nyde den verden, han lever i – er der kærlighed og omsorg for børnene, og det er det afgørende for, om man har en god familie eller ej.
Christian Langballe (DF), 2013-04-16:
Nu er det, vi diskuterer, jo simpelt hen det problematiske i, at man laver en lovgivning, hvor barnet pr. definition – hvordan man end vender og drejer det – bliver udstyret med tre forældre.
Så kan man godt prøve retligt at begrænse det, men det er jo det, der er forholdet.
At der vil være en far til barnet, selv om der er to lesbiske, der er medmødre og de retlige forældre, er da fuldstændig sikkert og vist.
Der er to problemer i det.
For det første kan der ske det, at faren laver sin beslutning om og siger: Det er mit barn, jeg vil have samkvemsret med barnet.
For det andet er der det forhold, at barnet, mener jeg, hvis vi nu tænker på barnets tarv, har en ret til at kende sit ophav.
Det er den anden del af det, og jeg vil egentlig bare – for jeg mener, at den her lovgivning er udtryk for en glidebane – i al stilfærdighed spørge, hvordan Enhedslisten forholder sig til de to principielle spørgsmål.
Christian Langballe (DF), 2013-04-16:
Det er jo lidt ærgerligt, at Det Radikale Venstre ikke kunne være her i dag med så vigtigt et forslag på dagsordenen.
Men altså nu har fru Karen J. Klint jo sagt, hvad der skal siges på deres vegne.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge om noget, for for mig rejser hele den her lovgivning en – hvad hedder det? –
meget klar principiel diskussion om, hvad det egentlig vil sige at være forældre.
Normalt har det jo været knyttet til det helt elementære biologiske forhold, at der skal en mand og en kvinde til at lave et barn.
Nu rykker man så rundt på det, og det er jo faktisk sådan, at man udstyrer barnet med tre forældre: en biologisk far og to mødre til barnet.
Og jeg vil så høre: Hvad sker der egentlig, hvis der kommer en skilsmisse, en form for tvist eller en fortrydelse, og man kommer ud i hele det her spørgsmål, hvor den biologiske far til barnet jo eventuelt kan sige: Jeg fortryder simpelt hen det, jeg har gjort, det er mit barn?
Det vil sige, at der i virkeligheden er tre parter, der kan gøre krav på barnet.
Er det i barnets tarv?
Karen J. Klint (S), 2013-04-16:
Altså, jeg ved ikke, om hr. Christian Langballe har læst lovforslaget, for det, der bliver talt om her, passer slet ikke.
Der kommer jo ikke til at være tre forældre.
Der er to forældre, og der skal stadig væk sæd og et æg, altså komponenterne fra en mand og en kvinde, til at lave en dejlig baby.
Der kommer jo ikke tre forældre ind i det, så der er ikke nogen forskel på antal forældre og produktionsmåden af en baby ved kunstig befrugtning, uanset om det er et heteroseksuelt par, eller om det er et homoseksuelt par, der ønsker sig et fælles barn.
Så der er ikke noget at gøre der.
Vi retter jo netop op på det, så man ikke kan slås om det, for et barn får kun to retlige forældre.
Det skal afklares, inden barnet bliver født, så er det fakta, og så er det det, der gælder.
Det er en klargøring af reglerne både for barnet og for dem, der skal være de retlige forældre.
Og så er der en kendt donor i nogle tilfælde.
Det er der også i dag.
Christian Langballe (DF), 2013-04-16:
Jamen jeg er fuldstændig klar over, at man giver afkald på barnet, og at det sker, inden det bliver født.
Jeg er fuldstændig klar over, at rent retligt er barnet udstyret med to forældre.
Det, jeg så bare spørger om, er det ganske enkle: Hvad så, hvis der opstår en tvist alligevel?
Vil man gå ind og benægte selve det biologiske forhold, der er imellem far og barn?
Altså, jeg tænker egentlig på barnets ret.
Jeg mener faktisk, barnet har en ret til at kende sit biologiske ophav, og det er sådan set ligegyldigt, at man har lavet den ordning, at der er to medmødre.
Jeg synes, et barn har krav på at kende sit biologiske ophav – eller hvad?