Marianne Jelved (RV), 2014-02-18:
Og tak for bemærkningerne her under førstebehandlingen.
Som flere har været inde på, viser høringssvarene og debatten jo, at vi har at gøre med et meget kompliceret område.
Det er både teknisk kompliceret og juridisk kompliceret.
Men vi er bare i den situation, at den teknologiske udvikling giver nogle nye muligheder for at udbrede indhold som tekster og film til almenheden, og udviklingen giver også bedre muligheder for at bevare og udbrede kulturarven, f.eks. ved at der fremstilles digitale kopier af tekster.
Det er vigtigt, at ophavsretsloven indrettes på en måde, så disse nye muligheder kan udnyttes, samtidig med at det sikres, at rettighedshaverne får vederlag, når deres værker anvendes.
Og det fremsatte lovforslag har netop til formål at gøre disse to ting: at modernisere ophavsretsloven på to specifikke områder, hvor der konkret er behov for tiltag i dag.
Det er i disse tilfælde ikke muligt at indhente samtykke fra rettighedshaverne, og det vil ofte være en udfordring for de almennyttige organisationer, som har opgaver i den forbindelse.
De er ofte i gang med at digitalisere den europæiske kulturarv.
Organisationerne kan efter de nye regler anvende de forældreløse værker, hvis de efter en omhyggelig søgning ikke kan finde rettighedshaverne.
Samtidig indeholder ordningen en sikring af den rettighedshaver, som senere måtte blive opmærksom på, at hans eller hendes værk har været anvendt som forældreløst værk.
Med direktivet bliver der skabt fælles regler om de forældreløse værker i alle medlemsstater, og det har den konsekvens, at danske borgere nemmere vil kunne få adgang til samlinger i udenlandske biblioteker, museer og lignende.
For det andet foreslås det at gøre ophavsretslovens § 35 mere tidssvarende, så den tager højde for den måde, som tv- og radioprogrammer anvendes på i dag.
Den nuværende § 35 er sidst revideret i 1996, hvor den elektroniske verden var en helt anden, end den er i dag.
Det var f.eks. ikke almindeligt at få adgang til beskyttet indhold on demand eller at vise tv-udsendelser i butikslokaler.
Den foreslåede ændring af § 35 betyder, at bestemmelsen bliver ajourført til den digitale verden, og konkret sker det ved at gøre det nemmere for brugerne og rettighedshaverne at indgå aftaler om nye former for anvendelse af tv- og radioprogrammer.
Men jeg anerkender fuldt ud, at det er meget kompliceret.
Derfor har Kulturministeriet jo også – selv om det ikke er normalt, at vi gør det på den måde – tilbudt Kulturudvalget at foretage en teknisk gennemgang af lovforslaget.
Der er fastsat en tid i næste uge, den 26. februar kl. 11.00 her i Folketinget i Kulturudvalgets regi.
Og derfor vil jeg også sige både til hr. Jørgen Arbo-Bæhr og til fru Mette Bock, at de spørgsmål, som I meget relevant rejser, jo sådan set er velegnede til at blive behandlet ved den tekniske gennemgang.
Det er allerede under udarbejdelse.
Netop fordi det er så kompliceret, er det velanbragt, at vi gør noget ekstraordinært for at få det tekniske forstået.
Så det vil vi gerne bidrage til.
Derfor ser jeg frem til behandlingen af lovforslaget, og jeg håber selvfølgelig, at vi kan få meget bred opbakning til det.
Jeg hørte godt, hvad hr. Alex Ahrendtsen sagde, men jeg har stadig væk et forfængeligt håb, og vi kan jo se, hvor langt vi kan komme.
Så med de ord indbyder jeg til samarbejde om at få afklaret alle de problemstillinger, der er i den her komplicerede sag.