runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (KF), 2008-02-28:
Når vi taler om passagerer i taxaer, er de jo kunder i butikken, så hvis det her handler om arbejdsmiljøet for chaufføren, må den tese vel også gælde for alle andre erhverv, hvor den ansatte er i kontakt med kunder.
Derfor vil jeg høre, om vi kan forvente, at der fra Socialdemokraternes side nu kommer en stribe beslutningsforslag om, at derskal opsættes videokameraer til overvågning i samtlige butikker, forretninger og virksomheder, hvor personalet møder kunderne.
Hvis det handler om arbejdsmiljø, og hvis det er overskriften for Socialdemokratiet, kan vi så forvente, at der nu kommer et krav om, at derskal være videoovervågning i samtlige butikker inden for alle erhverv i hele Danmark?
Karsten Nonbo (V), 2008-02-28:
Mit korte og klare svar er: Nej, for det har også noget med tredjepart at gøre.
Det har noget med trafiksikkerhed at gøre, og det har noget med de andre trafikanter at gøre, så det er absolut ikke et godt eksempel, hr. Kim Christiansen kommer med.
Kim Christiansen (DF), 2008-02-28:
Der bliver talt om en nærmere præcisering, og så er hr. Karsten Nonbo inde på noget med lygtetændingstid og sådan noget.
Nu er det her et beslutningsforslag, det er jo ikke et færdigt lovforslag, vil jeg gøre opmærksom på.
Det vil vi helt overlade til de mest kompetente her at udforme, og det må jo være ministeriet og dets embedsmænd.
Der kan vi jo så i det videre forløb, siden det er noget, der interesserer hr. Karsten Nonbo væsentligt,
diskutere, hvornår på aftenen det her skal starte.
Jeg synes, at det her er et typisk udslag af, at hver gang der kommer noget, der ikke har groet i V’s og K’s egen have, skyder man tingene ned for enhver pris, om man så skal ud at søge argumenterne.
Jeg vil godt spørge hr. Karsten Nonbo: Hvis vi eksempelvis tager køre-hvile-tids-bestemmelser, er det så ikke et sted, hvor man har været inde og lovgive meget markant om noget, som rettelig burde have været aftalt mellem arbejdsmarkedets parter?
Karsten Nonbo (V), 2008-02-28:
Som det lige blev sagt af fru Hanne Agersnap, har det her forslag været behandlet før.
Det er en genbehandling af et forslag, vi havde for godt og vel et år siden.
Det er så mere metoden og midlerne, som vi kan debattere.
Sidst henviste Venstres ordfører, hr. Søren Pind, til, at det, som det også er blevet nævnt her, er en fri aftale mellem arbejdsgivere og arbejdstagere.
Og jeg mener, at det er noget, man bør kunne tale sig til rette om - især i disse tider, hvor arbejdsgiverne har svært ved at finde arbejdskraft og arbejdstagerne har lidt nemmere ved at finde arbejde end for nogle år siden.
Jeg tror nok, at hvis det var mig, der søgte arbejde og ikke kunne leve uden videokameraer, så ville jeg spørge efter, hvor de var, og søge job der, lige så snart det var muligt.
Der har ikke været lavet så meget, og det skal ikke være en bebrejdelse mod Dansk Folkeparti, men snarere en opfordring til, hvis det her skal diskuteres en tredje eller en fjerde gang, at man laver noget i mellemtiden.
Nu er der ganske vist angivet nogle tal på 50 overfald i 2006 og 28 i 2007.
Det er et fald, men så er december måned ikke med.
Jeg kan ikke forestille mig, at der er 22 taxaoverfald i december, så vi har altså en faldende tendens.
Så kunne vi spørge os selv ud fra de oplysninger, der er, om, hvor der har været fremgang - for forslagsstillerne skriver, at der har været fremgang i Århus, Herning, Esbjerg og Odense: Har det hjulpet dér, er det dér, faldet er sket?
Det er en opfordring til, at forslagsstillerne arbejder videre med det på den måde.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvor det har hjulpet, og hvor det ikke har hjulpet.
Det ville vel egentlig også være en god måde at - i gåseøjne - udstille de slemme drenge: Hvor er det, overfaldene stadig væk foregår?
Der er så en ændring i det her beslutningsforslag i forhold til sidste gang.
Men spørgsmålet er, om det er en reel ændring, når man skriver »som kører taxakørsel uden for dagtimerne i større byer«, for jeg kan ikke lade være med at spørge mig selv og dermed også forslagsstillerne: Når man skriver »i større byer«, vil det så sige, at man ikke skal have videokameraer i mindre byer?
Men det skal man jo reelt, for hvis en taxachauffør kører ude på landet og bliver kapret af nogen, der beder om at få en tur ind til en stor by, skal man vel ikke stoppe ved bygrænsen; så er man jo nødt til at køre ind.
Det er vel svært, for så skal vi i hvert fald langt ud på landet, dér, hvor man har tømt benzintanken, inden man kommer til den nærmeste store by.
Det samme gælder med hensyn til, hvad der er dagtimer, og hvad der ikke er dagtimer; det kunne jeg godt tænke mig at få præciseret lidt mere.
Det er jo stort set en genfremsættelse af det samme forslag som sidst.
Man prøver bare at bløde det op uden at lave en reel opblødning, for jeg går ud fra, at man ikke mener inden for dagtimerne, men at man taler om lygtetændingstid.
Det må vel præciseres nærmere.
Vi vil gerne være med til at arbejde videre med det her beslutningsforslag og stille nogle seriøse spørgsmål, men som forslaget ligger, kan vi ligesom sidst ikke umiddelbart støtte det.
Hanne Agersnap (SF), 2008-02-28:
Ja, det er bare en bemærkning, for det er jo meget interessant.
Det er bare ærgerligt, at det ikke er blevet gjort før, så vi behandler det samme forslag to gange og i virkeligheden ikke har flyttet os i mellemtiden.
Carina Christensen (KF), 2008-02-28:
Ja, men nu sker der i hvert fald noget.
Karen J. Klint (S), 2008-02-28:
Ja, tak for det.
Nu overlever ministeren nok også denne sag, så vi går ikke tilbage til skovbegravelse lige nu.
Jeg er faktisk meget enig med ministeren i, at det er begrebet åndsfrihed, der skal styrkes, og det skal man holde fast i, for vi har en rummelig folkekirke.
Det kommer ikke os som folketingspolitikere ved, hvor mange grader der kan være på tro, og man går ikke til troseksamen, når man går ind ad folkekirkens dør.
Men netop derfor behøver menighedsrådene jo ikke at have en dispensation i ligestillingsloven, for menighedsrådene kan jo bare stille op som kvalifikation, hvilken retning man ønsker at indstille en præst efter.
Man kan jo faktisk bruge åndsfriheden til at vælge den præst, man vil have, og så lade være med at kigge på køn.
Så man har faktisk ikke behov - synes jeg - for den dispensation, der er i bekendtgørelsen, og da det er en bekendtgørelse, er det faktisk noget, ministeren bare kan lave i en sommerpause eller på et andet tidspunkt; det behøver vi her i Folketinget slet ikke at blive involveret i.
Jeg synes egentlig, det kunne være fint nok at få undersøgt, om det ikke er rigtigt, at man kan klare sig uden den dispensation, fordi virkeligheden har overhalet dispensationen.
De få, der så ønsker at fremme åndsfriheden i en bestemt retning, kan jo gøre det til et kvalifikationskrav.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-02-28:
Jeg har forklaret, at det er af hensyn til åndsfriheden, som er grundlovsfæstet i Danmark, og som vi derudover har en lang tradition for, ikke mindst når det drejer sig om folkekirken.
Fru Bente Dahl må meget gerne køre med mig, når jeg næste gang skal holde mit foredrag i Fanefjord, tror jeg, det er, om Gud, Grundtvig og grundlov, for der vil jeg kunne fortælle noget om Grundtvig, som jo altså gik i disse haller og gjorde sit frihedssyn gældende i enhver henseende, og det var netop åndsfriheden, det handlede om.
Ja, det er hensigtsmæssigt, for ellers begrænser man åndsfriheden, og det bliver over mit lig.
Bente Dahl (RV), 2008-02-28:
Svaret kommer vel, når jeg til sin tid kommer op som den sidste i talerækken.
Nu er det så mig, der skal spørge ministeren: Mener ministeren, at det er hensigtsmæssigt, at vi har en bekendtgørelse, hvori der står, at præstestillinger i folkekirken undtages fra lovens område?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-02-28:
Jeg har meget svært ved at se, hvad det har med sagen at gøre.
Der var hjemmel til at udstede den bekendtgørelse, og det var, så vidt jeg husker, oven i købet et ønske - vi blev nærmest pålagt at udstede den bekendtgørelse.
Men det korte af det lange er, at vi ikke kan indføre ligestillingskrav i den danske folkekirke, og man skylder mig også at forklare, hvordan vi i øvrigt skulle gøre det.
Altså, jeg vil gerne vide, hvordan man mener, at det skal gøres i praksis, selv hvis man ikke anerkender grundloven.
Enten må det være sådan, at man forlanger, at menighedsrådene skal indstille en mand og kvinde, og at det så er kirkeministeren, der skal bestemme, om det skal være en mand eller en kvinde ved at sidde og tælle op og se på, hvad der blev besluttet i nabosognet sidste gang, og så er det altså ikke længere menighedsrådene, der selv bestemmer, så er det kirkeministeren.
Eller også må det være sådan, at man siger, at det altså ikke må være tilladt for visse præster at have det embedssyn, som de har lov at have i dag i den rummelige folkekirke i Grundtvigs fædreland, og så er det altså det, man vil indskrænke, og så er man i karambolage med grundlovens § 67.
Jeg synes, at man skal give et svar på, hvad det er, man mener med det her.
Bente Dahl (RV), 2008-02-28:
Ministeren afviser forslaget, og det er, hvad det er, men ministeren kan ikke se, hvad det går ud på.
Så vil jeg spørge, om ministeren ikke er bekendt med, at der er en bekendtgørelse i Ligestillingsloven fra 1978, hvori der står: Præstestillinger i folkekirken og dertil svarende stillinger inden for trossamfund undtages fra lovens område.
Det her beslutningsforslag går ud på, at ligestillingsloven skal være lige for alle i folkekirken.
Bente Dahl (RV), 2008-02-28:
Det er selvfølgelig rigtigt, men i det helt specielle tilfælde, som vi taler om, er det jo sådan, som også fru Karen Klint sagde, at der kan komme situationer, hvor man ikke kan nå at afgive en skriftlig erklæring, og den situation mener jeg skal komme afdøde til gode, altså at en mundtlig erklæring i forskellige situationer kan godkendes.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-02-28:
Jo, men man må jo nok sige, at der normalt kan føres retssager om omstændighederne om de mundtlige aftaler, hvor begge parter vil være til stede
Men der er jo en part, der mangler her.
Jeg synes, det begynder at blive en spændende udvikling.
Jeg ved da ikke, om det er det, forslagsstillerne har forestillet sig, for så skrænkes det jo ind til ingenting.
Jeg tror nu ikke, det er så let, som fru Karen Klint siger, selv om jeg også godt ved, at der er nogle i folkekirken, der siger sådan.
For så spørger jeg igen: Må der så ikke være et menighedsråd, som bevidst ansætter en mandlig præst, fordi de netop ikke vil have en kvindelig præst på grund af deres teologiske syn, eller fordi de netop ønsker en præst med et bestemt teologisk syn vel vidende, at han udelukker kvindelige præster?
Karen J. Klint (S), 2008-02-28:
Nu skal vi jo ikke føre hele udvalgsbehandlingen her under ministerens bemærkninger til beslutningsforslaget; det er også at snyde de efterfølgende ordførere.
Så den enkelte præst skal jo opføre sig ordentligt, som ministeren selv sagde, uanset om man beholder den nuværende tekst i bekendtgørelsen eller den ændres.
Så den mandlige præsts adfærd kan godt være et problem, selv om han har åndsfrihed.
Jesper Langballe (DF), 2008-02-28:
Jeg har bare lige en tilføjelse, for jeg synes, det her har været sådan lidt af en farce, og jeg vil så oplyse, at jeg diskuterede spørgsmålet med fru Lone Dybkjær i P1 Debat, og jeg må sige, at jeg tabte både næse og mund, da fru Lone Dybkjær sagde, at det, der finder sted i folkekirken, er sexchikane.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-02-28:
Altså, jeg synes, det havde været rart, at man her i Folketingssalen - så den danske befolkning kan høre det - gjorde rede for de mere ideologiske ligestillingsfundamentalistiske synspunkter, som altså skal overskygge åndsfriheden, og at man i hvert fald nede på jorden bare lige kunne fortælle os, hvordan det praktisk skulle gøres.
Vi bliver komplet til grin, hvis vi begynder at opstille nogle scenarier.
Det er jo altså så mange forskellige ting, der lægges vægt på, og det er individuelt for det enkelte menighedsråd i det enkelte sogn.
Jesper Langballe (DF), 2008-02-28:
Jeg må sige, at jeg fuldstændig deler kirkeministerens måbende undren over, hvad det her overhovedet går ud på, og jeg synes godt, der efterhånden kunne gå lidt sport i bare at prøve at finde ud af, hvad det er, forslagsstillerne vil.
Hvis man nu forestiller sig, at et menighedsråd på forhånd, altså før de talte med kandidaterne og hørte prøveprædikener, havde lagt sig fast på, at de ville have en kvinde - jeg mener altså: Ligestilling må vel gå begge veje, ikke sandt?
skulle de så straffes på en eller anden måde for det, sættes i fængsel?
Det er fuldstændig umuligt at forstå.
Det er klart, at det afgørende for menighedsrådet bør være det teologiske, det afgørende bør være, hvad det er for en forkyndelse, den pågældende kandidat kommer med, men det er da fuldstændig legitimt, at et menighedsråd siger, at man vil have en mand eller en kvinde.
Og hvordan vil man kontrollere det?
Det er jo ikke et spørgsmål, jeg kan rette til kirkeministeren, for kirkeministeren er formentlig lige så lidt som jeg i stand til at svare på det, men bare som et bidrag til at prøve at få opklaret sagen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-02-28:
Nu tror jeg, at fru Vigsø Bagge er ved at begå to meget graverende fejl.
Jeg takker for udnævnelsen til folkekirkens overhoved, men det er nu dronningen, og det vedrører ikke dette lovforslag, vi snakker om i dag.
Men så er fru Vigsø Bagge da vist i færd med at begrænse min åndsfrihed og min samvittighedsfrihed og min talefrihed og min meningsfrihed med det, hun siger.
Jeg er glad for, at der er et stort flertal for at styrke åndsfriheden, for fru Karen Klint sagde, at selvfølgelig skal vi styrke åndsfriheden.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-02-28:
Ministeren er jo også bekendt med, at der er nogle løfteparagraffer i grundloven, som man er lidt usikker på hvad grundlovsfædrene har ment med.
Men jeg vil bare spørge ministeren: Er det ikke en lille smule mærkeligt, at den danske folkekirkes øverste overhoved er en ikke nødvendigvis demokratisk valgt person, som er indsat af statsministeren, og så taler man alligevel her om åndsfrihed?
Hvordan hænger det sammen?
Bente Dahl (RV), 2008-02-28:
Jeg ved ikke, om 5.000 er få eller mange, men det er i hvert fald mere end 2. Så jeg har den kommentar til ministeren, at det jo netop er sådan, at mundtlige aftaler er lige så bindende som skriftlige aftaler, og derfor mener jeg, at det er unødvendigt bureaukratisk at lave en lovgivning, der siger, at der skal være en skriftlig tilkendegivelse.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-02-28:
Nu er jeg det, man kalder klassisksproglig student i modsætning til matematisk, og det er derfor, jeg ikke har tal på, hvor mange gange der er blevet sagt åndsfrihed nu, og det er det, jeg er nødt til at spørge til.
Når ministeren nu utallige gange har nævnt åndsfriheden, er jeg nødt til at spørge, om det i det hele taget ikke er en lille smule bizart, at ministeren i sine bemærkninger interesserer sig så meget for kirkens indre anliggender.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-02-28:
Nej, det er det netop ikke.
Det scenarie, jeg stiller op, er netop igen åndsfriheden, den teologiske frihed og rummeligheden i folkekirken, at man inden for et bestemt sogn også skal have plads til et bestemt embedssyn.
Nu forstår jeg ikke, hvorfor en spændende og helt grundlæggende diskussion om åndsfrihed - som vi på grund af manglende ånd meget sjældent har her i Folketingssalen - nu skal lukkes nede i et udvalg.
Men det er altså sådan, at der kunne tænkes at være sogn - selv om de bliver færre og færre - som netop vil have en mandlig præst, og som ikke vil have en kvindelig præst, fordi de har et bestemt teologisk syn og sammensætningen er sådan.
Derudover er jeg så også nødt til at nævne, men nu er jeg sådan lidt længere ude, fordi det er noget, jeg lige kommer i tanker om, at der jo faktisk også findes en mindretalsbeskyttelse, som det så smukt hedder det ved fru Karen Klint jo også alt om - hvor kirkeministeren kan gå ind og bestemme, at et vist mindretal tilgodeses.
Hvis det mindretal netop ikke ønsker en kvindelig præst, må jeg så ikke udnævne en mand?
Hvis der er fire kvindelige præster i et meget indremissionsk område og der så er en femte præstestilling ved den kirke, må jeg så ikke gå ind og tage en mand, netop fordi han er mand?
Jeg har hele tiden henvist til grundloven, og den bliver jeg ved med at henvise til.
Den har helt oplagt kristendommen som sin forudsætning, og det er ikke en sammenblanding af religion og politik.
Men Paulus siger - og det ved fru Vigsø Bagge, der er teolog, jo alt om - at hvor der er ånd, er der frihed.
Og det synspunkt er et godt synspunkt at have, selv hvis man ikke var kristen.
Det er jo det, der var forudsætningen for kirkeordinansen i 1539, der fastsatte forholdet mellem stat og kirke, og det susede jo lige videre med grundloven af 1849.
Jeg ved ikke, om man skal kalde det indre anliggender, det har jeg lidt svært ved at se, når vi taler om præsteansættelse, hvor netop hele meningen er, at man skal varetage menighedsrådenes åndsfrihed.
Hvad de så i det enkelte sogn mener, går vi netop ikke ind i.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-02-28:
Det er positivt at se, at regeringen nu fremsætter et lovforslag til udmøntning af det beslutningsforslag, som Enhedslisten var medforslagsstiller på i foråret 2007, og som handlede om at lempe begravelsesreglerne, så kommunerne fik mulighed for at oprette ikkeverdslige begravelsespladser.
Enhedslisten er tilhænger af, at vi udvider mulighederne for, at menneskers liv fra vugge til grav kan være fri for religion.
Derfor er vi glade for den del af forslaget.
Men det ærgrer Enhedslisten, at man i det her ellers udmærkede forslag vælger at indføre en regel, der flytter kompetence fra Kirkeministeriet til stiftsøvrighedernes administration.
Det fremstilles som en decentralisering, men må reelt betragtes som en overgivelse af beføjelser fra et statsligt organ til folkekirkens administration.
Den del kan vi ikke støtte, da vi ikke ønsker, at folkekirken får øget magt.
Det er et forkert skridt, hvad angår det at adskille kirke og stat, som jo er det, vi i Enhedslisten gerne vil.
Vi vil foreslå, at den her kompetence i stedet overlades til kommunerne, og sker det ikke, så kan Enhedslisten desværre ikke støtte forslaget.
Bente Dahl (RV), 2008-02-28:
I de senere år har flere og flere ønsket at blive strøet som aske over havet, efter at livet er ophørt.
Flere og flere danskere mener, at det er den rigtige begravelse for dem.
Det kan der være religiøse grunde til, og det kan der være andre grunde til.
Ingen er forpligtet på at give deres grunde, man skal blot ville det. Lovforslaget i dag giver mulighed for at tage disse mennesker og deres ønsker alvorligt.
Det betyder, at der vil være flere andre muligheder for at blive begravet på neutralt område end den ene, vi har i øjeblikket.
L 75 er blevet til som en udmøntning af det beslutningsforslag, som Det Radikale Venstre også var medfremsætter af i april 2007.
Hensigten med det beslutningsforslag var, at det skulle være muligt at etablere neutrale gravpladser.
I praksis betyder det faktisk kun, at der ikke skal være et kapel fremover ved de anlagte neutrale gravpladser.
Nu er det sådan, at L 75 indeholder mere end det beslutningsforslag, vi fremsatte sammen med andre oppositionspartier i april 2007.
Vi i Det Radikale Venstre er altid med på noget, der forenkler og afbureaukratiserer.
Vi finder, det er rigtigt, at det fremover er helt klart, at det er kommunen, der er myndighed for begravelserne, også når det foregår på neutrale jorder.
Det er kommunen, der frivilligt via lokalplaner kan anlægge sådanne gravpladser.
Det er kommunen, der skal føre tilsyn med, at alt bliver overholdt ifølge reglerne.
Der er en del høringssvar, der har indvendinger imod § 3, stk. 3, som tilsiger afdødes skriftlige tilsagn om at ville spredes over hav som aske.
Da det er forskellige typer indvendinger, synes jeg, at vi skal kigge på dem i udvalgsarbejdet.
Som det vist fremgår af min tale, kan Det Radikale Venstre stemme for L 75.
Henrik Rasmussen (KF), 2008-02-28:
Vi Konservative mener, at det er et ganske godt forslag, der ligger her, netop med de tre ændringer, som faktisk ligger i den gældende lovgivning, altså at kommunale begravelsespladser kan opføres i skove og på plæner, men uden et kapel.
Dernæst er der også en flytning af kompetencen til at træffe afgørelse vedrørende urnenedsættelse på privat grund.
Det sidste om spredning af aske over åbent hav, når en afdød skriftligt har begæret dette, er vi naturligvis også villige til at kigge på under udvalgsarbejdet.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-02-28:
Dette forslag er jo, som den socialdemokratiske ordfører også har gjort rede for, blevet til på opfordring af oppositionen.
Det er jo sådan, at vi til dato har haft en meget fin begravelseskultur i det her land, men det er også meget fint, at vi nu træder ind i det enogtyvende århundrede og åbner op og anerkender, at der kan være andre ønsker i forbindelse med at sige den her verden ret farvel.
Jeg vil ikke komme ind på alle elementer af det her lovforslag.
Jesper Langballe (DF), 2008-02-28:
Lovforslaget tilsigter en afbureaukratisering, og det er som hovedregel et prisværdigt formål, men det gælder ikke absolut.
I forbindelse med hvordan vi behandler vore afdøde, kan en vis bureaukratisk træghed faktisk godt virke dæmpende på visse pårørendes sværmeriske påfund, som den døde måske slet ikke ville have billiget, hvis han eller hun havde været i stand til at gøre sin indflydelse gældende.
Men den døde kan som bekendt ikke mere tale med, og det pålægger de levende - såvel de pårørende som begravelsesmyndigheden, dvs. præsten i det sogn, hvor den døde boede - en ufravigelig forpligtelse til at sørge for, at der intet sker med den dødes støv, som strider mod den dødes ønsker.
Det hensyn har bevirket, at vi her til lands har begrænset begravelser til offentlige begravelsespladser - dem, som vi med et smukt gammelt ord kalder kirkegårde - og sådan bør det fortsat være.
Krænkelser af gravfreden, også utilsigtede, kan gøre ondt.
Da Socialdemokraterne fremsatte et beslutningsforslag i april i fjor om det, man kaldte neutrale begravelsespladser, altså religiøst neutrale, var det ikke ganske gennemtænkt.
For sagen er jo i virkeligheden, at alle kommunale begravelsespladser er religiøst neutrale, selv om dagligsproget fastholder ordet kirkegårde - og det vil dagligsproget såmænd nok blive ved med, uanset hvor eller hvordan kirkegårdene anlægges, og uanset om Socialdemokraterne kan lide det eller ej.
De folkekirkemedlemmer, der ønsker en begravelsesgudstjeneste, kan jo bruge en kirke et andet sted, og ikkefolkekirkemedlemmer kan gøre, som de nu vil.
For vores skyld kunne man faktisk lige så godt udvide adgangen til at anlægge begravelsespladser uden kapel til også at omfatte kistebegravelser; begrænsningen til urnebegravelser forekommer egentlig ikke logisk.
Derimod er vi i forbindelse med skovkirkegårde stærkt betænkelige ved, at der ikke er taget stilling til det opsyn, som kunne tilgodese den føromtalte beskyttelse af gravfreden.
Her efterlyser vi en præcisering, men vi er glade for, at Kirkeministeriet ikke er faldet for det sværmeri med, at man skulle kunne sprede begravelser ud over det ganske land, så alle kan få udsigt efter døden.
Nogle af høringssvarene har efterlyst en ret til, at gravstederne på en skovkirkegård kunne være forsynet med religiøse eller andre markeringer, altså gravsten med inskriptioner og symboler og ikke kun et træ.
Men her vil vi lægge vægt på Danmarks Naturfredningsforenings velbegrundede frygt for, at en skovkirkegård ved sit udseende kommer til at virke som en privatisering af et offentligt tilgængeligt rekreativt område.
De fleste, som under en søndagstur i den danske bøgeskov pludselig befinder sig på en kirkegård med gravsten, vil finde, at det her er noget rod.
Skæg for sig og snot for sig: Vi går tur i skoven eller på jagt i skoven, og vi bliver begravet på kirkegårdene.