runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Med hensyn til spørgsmålet om den pågældende familie fra TV 2 er det rigtigt, at der var mange andre ting, men sådan er det jo for alle kontanthjælpsmodtagere.
Det skriver vismændene jo også.
De skriver, at der for mange af de her familier, der er omfattet af kontanthjælpsloftet og starthjælp i øvrigt, er tale om en række andre problemer.
De skriver også, at kontanthjælpsloftet og fattigdommen og starthjælp rent faktisk er med til at forværre deres situation.
De nævner f.eks. folk, der har forskellige former for sygdomme, hvor de har behov for medicin, eller hvor de har behov for behandling, og de mennesker isolerer sig.
Så der er masser af mennesker, der har alle mulige andre problemer.
For den pågældende familie var det et spørgsmål om, at familien, hvilket også fremgik af tv-udsendelsen, simpelt hen gerne ville ud at arbejde, men man kunne ikke komme ud at arbejde, fordi man stadig væk ventede på at blive færdigbehandlet.
I forhold til spørgsmålet om fattigdom i Danmark ved jeg ikke, om det helt er gået hen over hovedet på Venstres medlemmer, men der er faktisk kommet en beregning i går fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, som dokumenterer, at der siden 2001 er kommet 45.000 flere fattige i Danmark.
Alene fra 2003 til 2004 steg tallet med 20.000, og en væsentlig del af stigningen kan henføres til kontanthjælpsloftet.
Jeg har notatet her og vil meget gerne overdrage det bagefter.
Bent Bøgsted (DF), 2007-01-11:
Selvfølgelig gør det indtryk, hvis der er nogle, der er blevet fattige, og som ikke har til dagen og vejen, og det er dem, vi skal hjælpe.
Det er der, alle de initiativer, som vi sammen med regeringen har været med til at sætte i værk, skal ind og hjælpe, men selvfølgelig skal de initiativer også have lov at komme til at hjælpe først, inden vi går i gang.
Det grundlæggende i, at vi holder fast i kontanthjælpsloftet, er, som jeg hele tiden har sagt, og det sagde jeg også for et år siden og for to år siden, at det under ingen omstændigheder må være sådan, at man kan få mere ud af at gå på kontanthjælp end at tage et job på mindstelønnen.
Det skal være sådan, at man har mere ud af at få et job, og det er ikke noget med, at vi siger, at hvis det så bare er det samme, så kan vi fjerne kontanthjælpsloftet.
Nej, en, der går på arbejde, skal have mere ud af gå på arbejde end ved at få kontanthjælp, ellers kan vi ikke motivere kontanthjælpsmodtagerne til at gå på arbejde.
Hvorfor skal man gå ud og arbejde for 15.000 kr. om måneden, hvis man kan få 15.000 kr. fra stat eller kommune?
Så er der ingen grund til at gå ud og arbejde.
Det kan være svært at motivere folk.
Jeg ved godt, at der er mange, der gør, hvad de kan for at få et arbejde, fordi de føler, at de har en vis frihed, men der er trods alt mange, der ville sige: Hvorfor skulle vi da døje med det?
Det er kun til besvær.
Ole Sohn (SF), 2007-01-11:
Jeg står med den her.
Den bygger på Finansministeriets tal og Finansministeriets regnemetoder, altså en officiel statslig institutions måde at beregne, hvad fattigdom er.
Vi har ingen fattigdomsgrænse, men vi har en situation, hvor 20.000 personer mere er blevet fattige som følge af en beslutning, hr. Bent Bøgsted har været med til at træffe, og som har haft som konsekvens, at 20.000 personer er sat ned i ydelse, sådan at de har sværere ved at få dagligdagen til at hænge sammen, de har sværere ved at sikre, at deres børn kan få en ordentlig opvækst.
Bent Bøgsted (DF), 2007-01-11:
Jeg kender nogle familier, der ikke har ret meget, og de er ovenud lykkelige.
Spørgsmålet er, hvor grænsen er for, hvornår man er fattig.
Jeg er ikke orienteret om, at vi har en officiel fattigdomsgrænse, og jeg er ikke helt klar over, om hr. Ole Sohn er orienteret om, at der er kommet en officiel fattigdomsgrænse – jeg har ikke set det – men hvis det er tilfældet, vil jeg selvfølgelig gerne se den rapport.
Ole Sohn (SF), 2007-01-11:
Det er bare et enkelt spørgsmål.
Jeg kan for så vidt godt følge argumentationen om, at man skal gøre alt for at få flest mulige i arbejde.
Det er den argumentation, alle partier i Folketinget bruger og nu også Dansk Folkeparti.
Men gør det ikke indtryk på hr. Bent Bøgsted, at der fra 2003 til 2004 – altså på et år – som en følge af kontanthjælpsloftet er blevet 20.000 flere fattige?
20.000 flere personer i Danmark er blevet fattige som følge af kontanthjælpsloftet.
Samtidig er der sket det, at fattigdommen blandt børn er vokset med 13.000.
Er det slet ikke noget, der gør indtryk?
Vil man stadig væk holde fast i en beslutning, som bevisligt medfører, at 20.000 flere voksne og 13.000 børn er blevet fattige?
Gør det slet ikke indtryk?
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Det vil vi godt være med til at kigge på, og det var også det, jeg tilkendegav, da hr. Ole Sohn stillede et næsten tilsvarende spørgsmål, netop om man ikke kunne gå ind og prøve at kigge på den der ægtefælleafhængighed.
Det synes jeg ville være relevant.
At afskaffe den helt tror jeg vil give nogle problemer, men jeg synes, det er relevant at gå ind og kigge på den, for jeg mener, at den har de der uhensigtsmæssigheder i sig, som også ordføreren nævner.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-11:
Jeg er glad for, at hr. Thomas Adelskov fik tilbagevist det sludder og vrøvl fra en række Venstrefolk om, at folk på mindsteløn ikke skulle tjene mere end kontanthjælpen, selv om de overhovedet ikke tjener nok.
Så har vi i hvert fald fået det sat på plads.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Thomas Adelskov om det eneste, man kunne kalde et reelt problem i kontanthjælpssystemet, nemlig det problem, der opstår, hvis et ægtepar er på kontanthjælp og den ene får et arbejde.
Så bliver stort set hele lønnen, hele forbedringen, modregnet i den andens kontanthjælp.
Mener Socialdemokraterne ikke også, at den modregning er en uskik, og at vi efter et kommende regeringsskifte skal have gjort noget ved den side af sagen, for det er det reelle problem i forhold til, hvor meget man får ud af at arbejde?
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Det er jo rigtigt, at vi med ungeindsatsen tilbage i 1990’erne skabte en situation, hvor vi med økonomiske incitamenter fik unge mennesker til at gå i gang med uddannelse i stedet for at gå på kontanthjælp.
Da virkede det.
Vi kunne se resultatet med det samme, og derfor har vi holdt fast.
Ingen problemer, det virkede, og vi har holdt fast.
Det glæder mig, at der trods alt er nogen i Venstre, der har læst det.
Der står, at en undersøgelse af virkningen af kontanthjælpsloftet, der træder i kraft efter 6 måneder på kontanthjælp, viser, at loftet ikke i løbet af undersøgelsesperioden har fået flere kontanthjælpsmodtagere i arbejde.
Ergo: Når det gør folk fattigere, fordi man tager penge fra folk, så er fattigdom det eneste, man skaber med kontanthjælpsloftet.
Man får ikke flere mennesker i beskæftigelse.
Charlotte Antonsen (V), 2007-01-11:
Det behøver hr. Thomas Adelskov ikke, for det er jo nogle ældgamle tal, som vennerne i Arbejderbevægelsens Erhvervsråd bare har kogt ny suppe på.
Der er jo ikke tale om, at der ifølge de tal er blevet flere fattige i Danmark.
Det, der er tale om, er relativ fattigdom, altså at der er kommet flere rige, om jeg så må sige.
Så det er nogle gamle tal, som man bare har kogt suppe på, og tallene er fra vennerne i Arbejderbevægelsens Erhvervsråd.
Jeg synes ikke, at man beriger diskussionen ved at inddrage de tal.
Jeg vil godt vende tilbage til kontanthjælpsloftet.
Vismændene skriver også – har jeg ikke ret i det? – at der blandt de kontanthjælpsmodtagere, som er interesserede i at arbejde, er en øget søgeaktivitet.
Der er altså flere af dem, der går ud og søger job, og kunne man ikke forestille sig, at det i hvert fald på lidt længere sigt ville give de pågældende et job, ikke mindst i den nuværende situation, hvor vi jo har en meget, meget stor beskæftigelsesandel?
Vi har stor mangel på arbejdskraft.
Er det ikke også rigtigt, at der for de yngre mennesker er en tendens til, at kontanthjælpsloftet fører til, at de i højere grad søger en uddannelse, og er en uddannelse ikke netop noget, der kan være med til at få unge mennesker i beskæftigelse?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-11:
Nu forstår jeg på Dansk Folkeparti, at der findes et argument tilbage for Dansk Folkeparti for, at de absolut skal have flere fattige i Danmark, nemlig at folk på mindsteløn skal kunne tjene mere, end man skal kunne få på kontanthjælp.
Jeg kunne godt tænke mig at få Dansk Folkeparti til at give mig en forklaring.
Hvis man arbejder på mindstelønnen – ca. 90 kr. i timen – har man en månedsindtægt, der ligger på ca. 15.500 kr.
Hvis man har børn, har man en månedlig indtægt på 11.800 kr.
Jeg vil bare godt have forklaret, hvordan 11.800 kr. kan blive til mere end 15.500 kr.
For det er øjensynligt det, der er argumentet, altså at 11.800 kr. i Dansk Folkepartis optik er mere end 15.500 kr. Hvordan hænger det sammen?
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Nu siger hr. Bent Bøgsted, at det er meget godt, det, jeg står og fortæller, og så har hr. Bent Bøgsted ikke tænkt sig at drage konsekvenserne af det og være med til at stemme for vores vedtagelse i dag.
Det er rigtigt, at den der familie havde fået et brev fra kommunen om, at de om et halvt år igen ville blive trukket 500 kr. hver i deres kontanthjælp.
Beskæftigelsesministeren har også sendt et brev til familien om, at det ville man ikke om et halvt år.
Men jeg taler om nu, jeg taler ikke om et halvt år.
Allerede nu er familien omfattet af kontanthjælpsloftet og har derfor fået reduceret deres boligydelse.
Så ved jeg ikke, hvor hr. Bent Bøgsted var henne, men jeg sagde klart i min ordførertale, at vi står ved, at vi i sin tid var med til at vedtage kontanthjælpsloftet sammen med Dansk Folkeparti, regeringen og Det Radikale Venstre, da vi lavede »Flere i arbejde«-aftalen.
Det synes jeg jo er vigtigt og vil nærmest måske vende det om og stille Dansk Folkeparti et spørgsmål.
Når vi kan se, at lovgivningen ikke virker og har den modsatte effekt, så er vi indstillet på, at vi skal lave lovgivningen om.
Bent Bøgsted (DF), 2007-01-11:
Det er meget godt, det, hr. Thomas Adelskov står og fortæller.
Hr. Thomas Adelskov fortalte om en familie, og vi skal selvfølgelig ikke referere fra Arbejdsmarkedsudvalget, men hr. Thomas Adelskov kender jo baggrunden for den familie efter besøg i Arbejdsmarkedsudvalget.
Med de oplysninger, som vi har, og det, som fremgår af TV 2-udsendelsen, er det så ikke en klar fornemmelse for hr. Thomas Adelskov, at kommunen ikke har tacklet den situation rigtigt?
Der var f.eks. de her to gange 500 kr., som man ikke må modregne, hvis den ene part er førtidspensionist.
Der kan være flere sådanne ting, som kommunen ikke har været opmærksom på.
Så vil jeg godt lige have hr. Thomas Adelskov til at bekræfte, at det her forlig om kontanthjælpsloft er et, som Socialdemokratiet og De Radikale selv har aftalt med regeringen, og jeg går ud fra, at Socialdemokratiet stadig væk står ved det forlig og dermed også kontanthjælpsloftet.
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Jeg synes rent faktisk, det er bekymrende at se, hvad konsekvenserne af kontanthjælpsloftet er.
De kommer længere væk fra arbejdsmarkedet, når de bliver fattigere.
Derfor har kontanthjælpsloftet den modsatte effekt af det, som hr. Lars Barfoed ønsker, nemlig at få flere mennesker til at komme i arbejde.
Det marginaliserer dem, det gør dem fattigere, og det holder dem væk fra det liv og det samfund, som vi ellers mener de skal være en meget aktiv del af.
Det er noget værre sludder, ordføreren siger.
Socialdemokraterne har altid været de fremmeste til at fordre, at vi fik de ledige i arbejde, at vi gjorde, hvad vi kunne, og at vi også individuelt håndterede det.
Vi er også gået ud og har bakket op om og synes, det er en genial idé, at man nu i København vil være meget tættere på de enkelte ledige kontanthjælpsmodtagere og forsøge at få dem i arbejde.
Det gør de ikke.
Kan ordføreren ikke bekræfte, at det er sådan i dag, at man ikke bare kan vælge at være arbejdsløs?
Hvis man er i stand til at tage et arbejde, skal man tage et arbejde, ellers bliver man reduceret i ydelser og mister ydelser.
Hvis man ikke siger ja tak til et aktiveringstilbud, mister man ydelser.
Man kan ikke bare vælge at være arbejdsløs og sætte sig hen og sige, at man hellere vil have kontanthjælp.
Derfor har den her ydelsesdiskussion jo ikke noget at gøre med, om folk skal i arbejde eller ej, for det er vi alle sammen enige om at de skal.
Det er bare et spørgsmål om, at det, man gør med kontanthjælpsloftet, og det, regeringen fortsætter med at gøre, er at øge fattigdommen i det her land.
Jens Vibjerg (V), 2007-01-11:
Jeg er i tvivl om, hvorvidt vi er enige her i Folketinget om, at en række borgere ikke bare skal gå på passiv forsørgelse.
Når jeg ser de initiativer – eller mangel på samme – som bl.a. Socialdemokraterne står for, kan jeg godt komme i tvivl om, om man reelt mener, at den sidste gruppe her også skal have en chance på arbejdsmarkedet, at vi skal gøre, hvad vi kan for at hjælpe disse mennesker ud på arbejdsmarkedet.
Man skal være ualmindelig begejstret for at tage et arbejde, hvis det er sådan, at man skal betale for at gå på arbejde.
Det, der har været tilfældet for en række af de mennesker, som nu bliver berørt af det her, er jo, at man simpelt hen skulle have penge med i lommen for at gå på arbejde.
Og så kræver det altså mere end almindelig motivation.
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Jeg synes, det er vigtigt for debatten at starte med at få afklaret noget.
Kan ordføreren ikke bekræfte, at der ikke er nogen i den her Folketingssal, som mener, at man bare skal lade mennesker på kontanthjælp gå passive?
Når vi har fået det afklaret, bliver der tilbage en diskussion om kontanthjælpsloftet og kontanthjælpsloftets virkning i sig selv.
Kan ordføreren ikke i den sammenhæng bekræfte, at vi nu har fået tal for, at der siden 2001 er kommet 45.000 flere fattige i Danmark, bl.a. som konsekvens af kontanthjælpsloftet og regeringens politik, og at der på den baggrund er grund til at sætte sig ned og overveje, at når man også i rapporterne kan få dokumenteret, at kontanthjælpsloftet ikke bringer folk i arbejde – og det konkluderer regeringens egen kulegravning jo også – så bliver vi nødt til at erkende, at den politik, vi har ført, ikke virker efter hensigten, og så skal den laves om?
Morten Østergaard (RV), 2007-01-11:
Det drejer sig især om, at vi undervejs i udvalgsbehandlingen har forstået, at diskussionen om den såkaldte selvbetjeningsmodel ikke indbefatter nye beføjelser til ministeren.
Det er der nu af en anden kilde blevet draget tvivl om, og derfor må vi have sagen tilbage i udvalget inden tredjebehandlingen.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Afstemning
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-11:
Efter at udvalget har skrevet betænkning til det her forslag, har vi fået en række henvendelser vedrørende den nærmere udformning af forslaget og dets betydning.
Så i betragtning af, at der er nogle ting, vi skal have afklaret, vil jeg anmode om, at sagen kommer tilbage i udvalget inden tredjebehandlingen.
Elisabeth Geday (RV), 2007-01-11:
Hr. Bent Bøgsted anvender præcis de samme argumenter, som han hele tiden har anvendt for at fastholde sin støtte til kontanthjælpsloftet.
Nu ved jeg ikke, hvad det har kostet at lave sådan en kulegravning – det er jo noget, regeringen og Dansk Folkeparti har aftalt sammen – men jeg gætter på, at det nok ikke har kostet under 1 mio. kr.
Det er jo en forespørgsel, der handler om den her kulegravning, så jeg synes, hr. Bent Bøgsted skylder os at fortælle, hvad han synes han er blevet klogere på.
Altså, hvordan synes hr. Bent Bøgsted at han er blevet klogere af den kulegravning, som vi nu har brugt 1 mio. kr. eller mere af statens, skatteydernes, de lavtlønnedes penge på?
Hvad har den bibragt ham af oplysninger?
Hvorfor synes han, det var nødvendigt at lave den kulegravning, når det er de samme argumenter, vi får i dag?
For beregningen med de 90 kr. blev jo lavet helt tilbage i 2002, dengang lovforslaget blev vedtaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-11:
Jeg bliver altid så opløftet, når jeg hører Venstres store idealer om, hvordan verden burde se ud.
Men det, jeg så til gengæld i hr. Jens Vibjergs tale savnede, var, at han prøvede at forholde sig til, hvordan verden så rent faktisk ser ud.
Derfor kunne jeg godt tænke mig, at jeg kunne formå hr. Jens Vibjerg til at forholde sig til det faktum, at kontanthjælpsloftet alene det første år, det virkede, betød, at vi har fået 2.500 flere fattige i Danmark.
Det er konsekvenserne.
Det er fakta, det er ikke bare luftkasteller.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om det er Venstres politik, at vi skal have flere fattige i Danmark.
For ellers kan jeg ikke se noget som helst argument for, hvorfor man holder fast ved en politik, der i virkelighedens verden har vist sig kun at have én konsekvens: flere fattige.
Jeg synes, det er unødig hårde angreb, hr. Jens Vibjerg kommer med, på regeringens politik, når han siger, at vi skal gøre en indsats.
Jamen det er jo da beklageligt, at vi har en regering, som øjensynligt ikke har gjort anden indsats end at sørge for, at der er kommet flere fattige.
Hr. Jens Vibjerg forholder sig jo ikke til det faktum, at der alene i 2004 er kommet 2.500 flere fattige som følge af kontanthjælpsloftet.
Det kan måske tyde på, at den indsats er forfejlet.
Det kan jo være, at man kan gøre en god indsats, men hvorfor holde fast ved et punkt, som hr. Jens Vibjerg siger man er imod?
Hr. Jens Vibjerg siger jo: Vi er imod, der bliver flere fattige.
Kontanthjælpsloftet bringer flere fattige.
Det er meget enkelt: Afskaf kontanthjælpsloftet, og lad os så gøre en ordentlig indsats for, at folk kan komme i gang med så meget arbejde, som de nu er i stand til.
Lars Barfoed (KF), 2007-01-11:
Jeg bliver nu nødt til at sige, at jeg synes, det er et ganske relevant spørgsmål, eftersom hele grunden til, at vi med et bredt flertal i Folketinget indførte kontanthjælpsloftet, jo sådan set var, at vi fandt det helt urimeligt, at det for nogle var sådan, at man tabte penge, når man gik fra kontanthjælp til at få et arbejde, og så er det vel rimeligt at spørge, om Socialdemokratiet finder, at det vil være tilfredsstillende at vende tilbage til den situation.
Det synes vi ikke i Det Konservative Folkeparti.
Vi synes, det skal være sådan, at hvis man tager et arbejde, er der også en økonomisk fordel forbundet med det.
Jeg må altså forstå, at det ikke er noget, som Socialdemokratiet lægger vægt på eller anser for at være af betydning.
Thomas Adelskov (S), 2007-01-11:
Jeg synes, at vi skal kigge efter andre måder for at sikre, at man får mere ud af at gå på arbejde.
Det fremsatte vi i øvrigt også forslag om ved sidste folketingsvalg.
Det er jo ikke det, der er diskussionen.
Spørgsmålet er bare, om det, når vi kan konstatere, at det eneste, vi har skabt med det her forslag om kontanthjælpsloftet, er øget fattigdom, og at vi ikke får folk i arbejde, så virker efter hensigten.
Derfor kan man ikke sige til den familie, som vi alle sammen kunne se på TV 2 kort før jul, og som alle notorisk kunne konstatere ikke havde en mulighed for at leve op til kravet om at gå ud og tage sig et arbejde, at det er vi kede af, men vi har et princip om, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Det holder ikke.
Det eneste, man skaber, er sådan set bare øget fattigdom.
Lars Barfoed (KF), 2007-01-11:
Jeg vil bare have lov til at stille hr. Thomas Adelskov et meget enkelt spørgsmål.
Finder hr. Thomas Adelskov, at det var en rimelig situation, der eksisterede, før kontanthjælpsloftet blev indført, hvor det var sådan, at det for mange ikke kunne betale sig økonomisk at tage et arbejde, altså at man tabte penge på at være på arbejdsmarkedet og tjene penge i stedet for at være på kontanthjælp?
Er det en tilfredsstillende situation?
Jens Vibjerg (V), 2007-01-11:
Rapporterne, der er lavet, viser, at kontanthjælpsloftet virker, men ikke kan stå alene, og det har vi jo været enige i hele tiden.
Det har en effekt, men kan ikke stå alene.
Der skal altså en lang række andre initiativer til.
Og arbejde er altså vejen ud af fattigdom, og det er derfor, vi er så optaget af at hjælpe de her mennesker tilbage på arbejdsmarkedet eller ud på arbejdsmarkedet, hvis de ikke har haft fodfæste på arbejdsmarkedet tidligere.
Så det handler om at hjælpe de mennesker, der er kommet i den situation, til at blive en del af den mere aktive del af samfundet, både økonomisk og socialt, det ligger i at have et arbejde, og derfor skal vi bruge kræfterne på det, og der er kontanthjælpsloftet så en lille brik sammen med alle de andre til at sikre, at vi når de resultater.
Og man må sige, at det viser tallene jo at vi gør.
Vi skal ikke have flere fattige i Danmark, og derfor skal vi gøre en indsats for, at alle får en chance på arbejdsmarkedet, for det er jo det, der først og fremmest er forudsætningen for at kravle op af levestandardstigen.
Det er at komme ud og få fodfæste på arbejdsmarkedet og få en ordinær beskæftigelse.
Vi kan jo også se af tallene, at det så udvikler sig relativt hurtigt.
Det er jo det, der først og fremmest øger indkomsten, men det er også det, der rent menneskeligt giver noget.
Det første, man spørger mennesker om, når man mødes, hvis man ikke kender dem, er: Nå, hvad laver du så?
Det er jo et udtryk for, at det betyder meget socialt.
Så altså både økonomisk og socialt skylder vi de her mennesker, at de får fodfæste på arbejdsmarkedet, og det er det, vi skal gøre alle tænkelige bestræbelser for.
Ole Sohn (SF), 2007-01-11:
Det er rart, man har to spørgemuligheder, for så kan man gentage spørgsmålet, så man kan få et svar.
Jeg spurgte ikke om den aktive beskæftigelsesindsats eller om nedskæring i efterlønnen eller pensionen, sådan som hr. Jens Vibjerg svarede på.
Regeringen har gennemført et kontanthjælpsloft, undersøgelser og rapporter har dokumenteret, at det ikke virker, at de, der er ramt af kontanthjælpsloftet, ikke bliver flyttet ind i arbejde, men bliver flyttet længere ud i marginaliseringen, både socialt og økonomisk, med fattigdom til følge.
Når ens politik bevislig ikke virker, hvorfor er det så, at man ikke ønsker at rette op på fejlen?
Er det, fordi man er så forblændet af sin ideologi, at man gerne vil skubbe danske familier ud i fattigdom, alt imens den økonomiske gevinst, som er kommet til os udefra, har givet et godt opsving i økonomien, en god beskæftigelse?
Det er jo ikke regeringens ansvar.
Regeringens ansvar er, at der er tusindvis af danskere, som er blevet fattigere som følge af kontanthjælpsloftet.
Det er bevist, men man vil ikke rette det.
Hvad er grunden til det?
Det er sådan set det eneste spørgsmål.
Alle mulige andre ting kan vi tage en debat om en anden gang, men hvad er grunden til, at kontanthjælpsloftet partout skal bevares med tusindvis af fattige til følge, når man bevisligt ved, at det ikke virker?
Nu har jeg været medlem af dette høje Ting i ca. 10 år, og igennem de ca. 10 år har jeg hørt den floskel, som hr. Jens Vibjerg kom med, nemlig at alle skal have et arbejde.
Det er regeringens målsætning, og jeg har ikke hørt nogen fra Folketingets talerstol sige det modsatte.
Så det er en floskel, som er omkostningsfri, og det er også en floskel at sige: Vi har lavet en stor værktøjskasse, vi gør en masse ting fremadrettet.
Det, forespørgslen går ud på, er, at regeringen har gennemført en handling, lagt et loft over kontanthjælpen, gjort folk – tusindvis af danskere – bevislig fattigere, dokumenteret af den ene rapport efter den anden.
Så er spørgsmålet, når det nu viser sig, at regeringens politik ikke virker, at det ikke er sådan, at alle er kommet i arbejde, men at nogle er blevet fattigere
: Gør det ikke indtryk på en arbejdsmarkedsordfører, at man er med til at gøre nogle fattigere og så ikke vil tage konsekvensen af det og rette op på fejlen?