runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-17:
Jeg er helt enig med spørgeren: Der er jo en lang række projekter rundtom i landet, både i København og også i Rudersdal og en lang række andre kommuner, hvor der er nogle gode projekter i gang, som skal give den ældre borger nogle muligheder for at være længst muligt i eget hjem, hvad enten det drejer sig om ernæring eller om hjælp til at være mere mobil eller noget andet.
Og det er meget vigtigt, at vi får indsamlet de gode erfaringer, der kommer fra de her projekter, og at vi lærer af dem og får bredt dem ud.
Så jeg kan kun imødekomme det, som kommer fra spørgeren, og sige, at selvfølgelig vil vi sørge for, at den viden, der kommer ude i kommunerne, bliver indsamlet, sådan at vi kan gøre brug af den i en videre sammenhæng.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-17:
Som anført i min besvarelse af spørgsmål nr. S 1477, vil regeringen vurdere mulighederne for at justere SU-systemet, så de studerende tilskyndes til at færdiggøre deres uddannelse tidligere, af hensyn til de unge selv, fremtidige generationer og vores fælles velstand.
Det er korrekt, at De Konservative har foreslået at skære 1 års SU fra studerende, der ikke er gået i gang med en videregående uddannelse senest 2 år efter deres adgangsgivende eksamen.
Men forslaget indebærer også, at de studerende, som har overstået det første år af deres studium, senest 3 år efter at de fik deres adgangsgivende eksamen, skal have en bonus på 10.000 kr.
De Konservatives forslag er et af flere forslag til justering af SU-systemet, som regeringen vil overveje nærmere.
Forslaget fra De Konservative er i tråd med tidligere forslag bl.a. fra Arbejdsmarkedskommissionen og Skattekommissionen, som jeg redegjorde for i min besvarelse af spørgsmål nr. S 1477.
Som jeg også anførte i min besvarelse af spørgsmål nr. S 1477, vil regeringen foretage en grundig vurdering af allerede modtagne forslag og vil endvidere undersøge, om der kan findes yderligere forslag til justering af SU-systemet.
Det vigtige for mig er nu at samle alle gode ideer til justering af SU-systemet med det formål at øge arbejdsstyrken og få de unge hurtigere igennem uddannelserne – ikke fordi vi synes, det er rigtig sjovt at få dem hurtigere igennem, men fordi det er absolut nødvendigt for det danske samfund.
Jeg forventer, at regeringen vil fremlægge et udspil på SU-området i 2010.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-03-17:
Spørgsmål lyder:
Hvad er ministerens holdning til det konservative forslag om at skære 1 års SU fra de studerende, der ikke er i gang med en videregående uddannelse senest 2 år efter deres studentereksamen?
Inger Støjberg (V), 2010-03-17:
Nej, jeg mener ikke, at de rådighedsbeløb, der bliver anvendt ved inddrivelse af gæld til det offentlige og gældssanering, kan bruges, når kommunerne skal træffe afgørelse om hjælp i særlige tilfælde eller ved personlige tillæg til pensionister.
Jeg er i det hele taget imod tanken om at fastsætte fælles rådighedsbeløb på tværs af alle kommuner.
Problemet med fastsatte regler om et rådighedsbeløb er, at man ikke på samme måde kan målrette hjælpen til de personer, der reelt er vanskeligt stillede.
Det er også forskelligt, om personen er i en varig økonomisk situation eller selv kan have en mulighed for at komme i beskæftigelse og dermed betale inden for kort tid.
De forskelle kan et generelt rådighedsbeløb simpelt hen ikke tage højde for.
I Danmark er den offentlige hjælp indrettet sådan, at den er målrettet de mennesker, der har størst behov, og det mener jeg faktisk også er helt ekstremt vigtigt at vi holder fast i.
Faste rådighedsbeløb vil i virkeligheden føre til en undergravning af vores fintmaskede og målrettede velfærdssystem.
Line Barfod (EL), 2010-03-17:
Mener ministeren, at de beregninger og rådighedsbeløb, regeringen har fastsat i forhold til inddrivelse af gæld og gældssanering på baggrund af undersøgelser fra Forbrugerstyrelsen, er udtryk for de faktiske leveomkostninger i Danmark og derfor burde anvendes af de sociale myndigheder?
Inger Støjberg (V), 2010-03-17:
Jamen jeg synes bare, at det er brandhamrende ærgerligt, at fru Line Barfod ikke vil diskutere det, som det egentlig handler om.
Det handler om, at der er et sted her, hvor der rent faktisk er frihed og råderum til socialrådgiverne, til sagsbehandlerne, til netop at tage stilling til det enkelte menneske.
Det er jo normalt det, fru Line Barfod står og efterlyser, nemlig at socialrådgiverne skal have frihed og råderum til netop at kigge på det menneske, der sidder over for dem, og spørge: Er det her, der er behov for noget ekstra hjælp?
Så der er et sted her, hvor socialrådgiverne, sagsbehandlerne, har det råderum, og så er det også et problem.
Det er jo i virkeligheden lidt svært at stille fru Line Barfod tilfreds, tror jeg.
Jeg tror i hvert fald ikke, at jeg magter det, og jeg tror ganske enkelt ikke, at regeringen magter at stille fru Line Barfod tilfreds.
Jeg kan bare sige, at det her netop tager udgangspunkt i det enkelte menneske.
Der kan være store forskelle, både geografisk og i høj grad fra person til person, og det er også derfor, at jeg i min første besvarelse til fru Line Barfod sagde, at selv om man ligger over rådighedsbeløbet, kan det godt være, at man kan få et særligt tilskud.
Det kan også være sådan, at selv om man ligger under rådighedsbeløbet, kan man ikke få noget.
Det kommer helt an på, hvordan sagsbehandleren, den socialrådgiver, der sidder over for det enkelte menneske, vurderer det.
Line Barfod (EL), 2010-03-17:
Nu er det jo regeringen, der plejer at putte folk i kasser og gerne vil have, at alle skal passe ind i den ene eller den anden eller den tredje kasse.
Det er det, der gør, at så mange i de her år falder fuldstændig ud af systemet, fordi de ikke længere kan passe ind i nogle af regeringens kasser.
Men en kasse, som alle passer i, er altså denne: De skal have mad.
Så kan ministeren godt sige, at de også skal have tøj.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Men så stor forskel er der altså heller ikke på tøjpriser, hvis vi tager dem med ind i rådighedsbeløbet.
Så jeg mangler stadig væk at få et svar fra ministeren på, hvad det er, der gør, at ministeren synes, det er rimeligt, at der er flere tusinde kroners forskel i rådighedsbeløbet.
Jeg ved godt, at beløbet er vejledende.
Jeg ved godt, at man skal tage konkret, individuel stilling i den enkelte sag, men man kigger stadig væk på, hvad det vejledende rådighedsbeløb er.
Derfor vil jeg gerne høre, om ministeren mener, at der er så store udgiftsforskelle mellem Greve Kommune og Aalborg Kommune og andre kommuner i landet, så de berettiger til flere tusinde kroners forskel i rådighedsbeløbet.
Inger Støjberg (V), 2010-03-17:
Hvis fru Line Barfod nu havde brugt tiden på at lytte til, hvad jeg egentlig svarede fru Line Barfod, var vi i hvert fald sluppet for det her spørgsmål.
For hele pointen er jo, at det ikke kun er et spørgsmål om mad, det er også et spørgsmål om mange andre ting, vil jeg sige til fru Line Barfod.
Ofte har jeg netop hørt fru Line Barfod nævne vinterstøvler og vintertøj og alle de der ting.
De indgår jo også i det her, så man kan ikke bare sige madpriser og så prøve på at lave sådan en forsimplet verden.
Jeg vil sige til fru Line Barfod: Den går altså ikke.
Det her drejer sig om mennesker.
Det er ikke kasser, vi taler om.
Jeg ved godt, at det er meget nemmere, hvis man bare lige stopper folk ind i nogle kasser, og så kan man lige have nogle kolonner, og så kan man lige få folk til at passe ind der.
Jeg vil sige til fru Line Barfod
: Sådan er virkelighedens verden bare ikke, så lad være med at prøve at tegne virkeligheden sådan.
Det er jo ikke sådan, den ser ud.
Line Barfod (EL), 2010-03-17:
Jeg er fuldstændig klar over, at det er mennesker, det handler om.
Det er det, der er det fuldstændig afgørende.
Kan de gå ud og købe, så der er til tre måltider mad om dagen osv.?
Det er meget simpelt, men det er den situation, de står i.
Derfor er det jo væsentligt at vide, om det er regeringens opfattelse, at der er flere tusinde kroners forskel på madpriserne i Danmark, eller om man mener, at maden faktisk koster nogenlunde det samme over hele landet, og at det derfor ikke kan være det, der kan være grunden til at have forskellige rådighedsbeløb i kommunerne.
Inger Støjberg (V), 2010-03-17:
Nu er det ikke første gang, jeg har oplevet en sådan ualmindelig forsimplet virkelighed, når jeg diskuterer i Folketinget, heller ikke, når jeg diskuterer med fru Line Barfod.
Faktisk er det ofte sådan, at tingene bliver så forsimplede og så meget sat på spidsen, at de ingenting har med virkelighedens verden at gøre.
Det er også netop det, fru Line Barfod gør i dag.
Jeg vil sige, at det jo egentlig er et meget godt kneb, når man er debattør, men det er bare ikke rigtig noget, man kan bruge til noget, vil jeg sige til fru Line Barfod.
For netop det spørgsmål om rådighedsbeløbet drejer sig om, at det rådighedsbeløb, kommunen lægger ud, er vejledende.
Det er et spørgsmål, som den enkelte sagsbehandler/socialrådgiver selv skal tage en konkret vurdering af.
Derfor kan jeg jo ikke i dag sige, om et rådighedsbeløb på X antal kroner til mad lige nøjagtig er det antal kroner, der så skal være gældende over hele landet, og om der kan være forskelle.
For det her er ikke bare et spørgsmål om mad, det er et spørgsmål om mange andre ting.
Det er jo mennesker, vi har med at gøre, vil jeg sige til fru Line Barfod.
Jeg ved godt, at man fra Enhedslistens side rigtig godt kan lide at sætte folk i kasser, og at det hele skal være firkantet.
Men sådan er virkeligheden bare ikke, det er mennesker, vi har med at gøre, og derfor kan man ikke stille tingene så simpelt op, som fru Line Barfod forsøger at gøre her i dag.
Line Barfod (EL), 2010-03-17:
Hvis vi skræller det væk, der handler om, hvorvidt man har behov for det, man søger om hjælp til, eller ej – for det er klart, at det er en vurdering, der skal foretages – og ser på, at man har behov for f.eks. at få nyt køleskab, fordi det gamle er brudt sammen og man har små børn, eller man har behov for at få en ny tand, fordi ens tand er knækket, så er spørgsmålet: Hvad skal man have at leve for? Der er spørgsmålet altså, om ministeren mener, at der er så stor forskel på, hvad maden koster i Greve og i Aalborg, at det berettiger til, at der er flere tusinde kroners forskel på rådighedsbeløbet.
Jeg er med på, at rådighedsbeløbet er vejledende, men det giver dog en klar holdning til, hvad man i kommunen mener folk skal have at leve for.
Så mener ministeren, at der er så stor forskel på madpriserne i Danmark, eller mener ministeren ikke, at der er så stor forskel på madpriserne?
Inger Støjberg (V), 2010-03-17:
Forskellene i de kommunale rådighedsbeløb kan hænge sammen med, at der er forskellige udgiftsniveauer.
En anden forklaring kan være, at der i praksis kan være stor forskel på, hvordan kommunerne opgør rådighedsbeløbet, og hvilke nødvendige udgifter der trækkes fra ved opgørelsen.
For mig at se
Det betyder, at kommunerne gerne må bruge rådighedsbeløbene som et vejledende udgangspunkt for en individuel vurdering i hver enkelt sag.
De må bare aldrig anvende beløbene mekanisk.
En anden vigtig pointe er, at kommunerne ikke kun ser på økonomi, når de vurderer, om en person har ret til særlig hjælp.
Kommunen skal først og fremmest tage stilling til, om udgiften er rimelig og nødvendig.
Derefter skal kommunen vurdere, om ansøgeren selv kan betale udgiften ved at tilrettelægge sin økonomi efter det.
Det betyder også, at det ikke nødvendigvis er alle personer med en økonomi under kommunens rådighedsbeløb, der kan få hjælp.
Det er heller ikke sikkert, at man er udelukket fra hjælp, fordi man har et rådighedsbeløb over kommunens vejledende grænse.
Formålet er netop, at hjælpen skal målrettes de mennesker, der har det største behov, og det kan være vidt forskelligt fra person fra til person, hvilke udgifter der er helt nødvendige.
Line Barfod (EL), 2010-03-17:
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at der er så stor forskel i madpriser m.v. i Danmark, at det berettiger til en forskel på omkring 3.000 kr. i månedligt rådighedsbeløb mellem forskellige kommuner?
Mener ministeren, at der er så stor forskel i madpriser m.v. i Danmark, at det berettiger til en forskel på omkring 3.000 kr. i månedligt rådighedsbeløb mellem forskellige kommuner?
Det undrer mig lidt, for det her er jo faktisk en af de få rigtig gode lovgivninger, som regeringen har gennemført, hvor man netop er gået ind og har lavet en undersøgelse af: Hvad er leveomkostningerne?
Hvad koster det at købe mad?
Hvad koster det at købe toiletpapir osv.?
Det betyder ikke, at der ikke er plads til den individuelle vurdering; det er der.
I forhold til de sociale myndigheder har man så valgt at sige, at her skal vi ikke bruge den samme beregning; her er det åbenbart nogle helt andre beløb, folk skal leve for.
Og ministerens lange tale om, at man skal lave en individuel vurdering, holder jo ikke, når vi snakker vejledende rådighedsbeløb.
Der skal man stadig lave den individuelle vurdering af, om folk skal have hjælp til køleskabet, der er brudt sammen, eller skal have hjælp til en ny tand, når tanden er knækket, eller ikke skal vælge imellem, om de skal have en overmund eller en undermund, som jeg hørte det fra en hjemløs forleden.
Det er jo en konkret vurdering, og det har ikke noget at gøre med rådighedsbeløbet.
Rådighedsbeløbet er ligesom adgangsbilletten til, om man overhovedet siger, at folk er i en økonomisk situation, hvor de ikke har råd til selv at betale.
Derfor vil jeg gerne gentage spørgsmålet: Mener ministeren, at den lovgivning, som regeringen selv har fastsat, er udtryk for, at man faktisk har lavet et grundigt forarbejde og fundet ud af, hvad det koster at leve i Danmark, og så har fastsat reglerne ud fra det?
Kirsten Brosbøl (S), 2010-03-17:
Hvad er ministerens holdning til det konservative forslag om at skære 1 års SU fra studerende, der ikke er i gang med en videregående uddannelse senest 2 år efter deres studentereksamen?
Leif Lahn Jensen (S), 2010-03-17:
Hvordan forholder ministeren sig til, at puljen til efteruddannelse af lærere ikke er brugt, og hvordan vil ministeren fremme efteruddannelsen fremover?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-03-17:
Kan ministeren garantere, at der ikke vil ske nedskæringer på folkeskoleområdet som følge af regeringens konvergensplan, der ifølge regeringen selv kræver besparelser på 24 mia. kr. over de kommende 3 år, og at der dermed ikke skal spares så meget som en bøjet femøre på de danske folkeskoler i 2010?
Skriftlig begrundelse
Regeringens chef Lars Løkke Rasmussen er citeret for at sige følgende ved Politikens debatarrangement mellem Lars Løkke og Helle Thorning-Schmidt: »Der er en myte om, at nu skal Danmark bare på hestekur, og vi er fuldstændig ligeglad med, hvordan arbejdsløsheden udvikler sig.
Jeg siger igen, igen og igen, at vi i 2010 ikke skal spare så meget som en bøjet femøre.«
På Finansministeriets hjemmeside kan man læse følgende: »Med udsigt til et offentligt underskud på 5½ pct. af BNP i år er det lagt til grund, at Danmark i løbet af 2010 vil modtage en EU-henstilling om at forbedre den strukturelle saldo med ½ pct. af BNP om året i 2011-13, svarende til en samlet forbedring på 1½ pct. af BNP fra 2010 til 2013.
Forløbet i Konvergensprogrammet indebærer, at konsolideringskravet for at efterleve EU-henstillingen indfris frem mod 2013.
Nanna Westerby (SF), 2010-03-17:
Kan ministeren garantere, at der ikke vil ske nedskæringer på ungdomsuddannelserne og professionsuddannelserne som følge af regeringens konvergensplan, der ifølge regeringen selv kræver besparelser på 24 mia. kr. over de kommende 3 år, og at der dermed ikke skal spares så meget som en bøjet femøre på de danske ungdomsuddannelser i 2010?
Skriftlig begrundelse
Jeg siger igen, igen og igen, at vi i 2010 ikke skal spare så meget som en bøjet femøre.«
Tina Nedergaard (V), 2010-03-17:
Nej, og heldigvis for det.
Der har jo været fremdrift, og man kan også se, at i forhold til for år tilbage er de unge mere tilbøjelige til at gå lidt tidligere i gang og komme lidt hurtigere igennem.
Det er bestemt også intentionen.
Jeg synes simpelt hen bare, at spørgeren griber spørgsmålet forkert an.
For der er jo ikke nogen andre end de fremtidige generationer, som kommer til at betale prisen, hvis vi ikke tager hånd om den store økonomiske udfordring, vi står over for, i form af at arbejdsstyrken bliver mindre i de kommende år.
Fru Kirsten Brosbøl er meget inde på, at det er et problem, hvis det er sådan, at vi straffer den unge økonomisk.
Jeg kan ikke tage stilling til de konkrete forslag, i hvert fald ikke på nuværende tidspunkt.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-03-17:
Tak for svaret.
Der var jo ikke så meget konkret, i forhold til hvad det er, regeringen rent faktisk vil med SU med det, de formulerer i regeringsprogrammet om SU.
Jeg tror, at det skaber stor bekymring rundtomkring i de studerendes kredse, når man laver en sådan lidt luftig formulering, som regeringen gør i regeringsprogrammet, om, at man altså pønser på at lave nogle justeringer.
Vi kender jo nogle af regeringens tidligere forslag på området.
Der var, da vi diskuterede velfærdsaftalen i 2006, forslaget om, at man skulle skære 1.000 kr. i de studerendes SU om måneden, hvis de startede efter 2 år efter deres afsluttede ungdomsuddannelse.
Ministeren nævner her den mulighed, som også det næste spørgsmål handler om, og som Det Konservative Folkeparti altså har været ude at foreslå, altså at man skærer et års SU fra dem, der starter senere end 2 år efter ungdomsuddannelsen.
Så der er altså i høj grad tale om forslag af piskkarakter, noget, der straffer de studerende økonomisk, hvis de starter på deres uddannelse senere end de her magiske 2 år efter endt ungdomsuddannelse.
Jeg vil opfordre ministeren til at prøve at være lidt mere konkret, i forhold til hvad det er for nogle forslag, som regeringen måske mest hælder til.
Kan vi forvente, at det bliver sådan nogle piskforslag om straf over for studerende, som man vil fremlægge, eller hvad kan ministeren ligesom sige er planerne?
Og så vil jeg godt bede ministeren om at kommentere, at vi jo rent faktisk har taget en række initiativer i fællesskab, som skal få studerende til at starte tidligere på uddannelsen.
Hvordan har udviklingen egentlig været, siden vi har sat de initiativer i gang?
Tina Nedergaard (V), 2010-03-17:
Det spørgsmål vil jeg meget gerne besvare.
Det fremgår af regeringens arbejdsprogram, »Danmark 2020 – Viden > vækst > velstand > velfærd«, at et af regeringens ti mål for 2020 er, at det samlede danske arbejdsudbud i 2020 skal være blandt de ti højeste i verden.
For at nå dette mål vil regeringen bl.a. vurdere mulighederne for at justere SU-systemet, så de studerende tilskyndes til at færdiggøre deres uddannelser tidligere.
Regeringen overvejer i øjeblikket, hvordan justeringerne af SU-systemet kan udformes.
I tidens løb er der kommet flere forslag til justeringer af SU-systemet, som regeringen vil tage med i sine overvejelser.
Endvidere foreslog Arbejdsmarkedskommissionen, at der blev givet en skattefri bonus på 10.000 kr. ved beståelse af første år på en erhvervskompetencegivende uddannelse senest 3 år efter adgangsgivende eksamen.
Skattekommissionen foreslog i februar 2009 et loft på 4 års SU på lange videregående uddannelser og herefter adgang til statsgaranterede lån.
Og der har været flere andre forslag i spil.
Regeringens arbejde med at vurdere mulighederne for at justere systemet, så de studerende tilskyndes til at færdiggøre deres uddannelse tidligere, som anført i regeringsgrundlaget, »Danmark 2020«, er kun lige begyndt.
Regeringen vil foretage en grundig vurdering af allerede modtagne forslag og vil endvidere undersøge, om der kan findes yderligere forslag til justering af SU-systemet.
Det vigtige for mig er nu at samle alle gode ideer til justering af systemet med det formål at øge arbejdsstyrken og få de unge hurtigere igennem uddannelserne – ikke bare for samfundets skyld, men også for den enkelte studerendes skyld.
Jeg kan derfor endnu ikke oplyse, hvilket konkret indhold regeringens udspil på SU-området vil få, men jeg forventer, at regeringen vil fremlægge sit udspil i løbet af 2010.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-03-17:
Spørgsmålet lyder: Vil ministeren uddybe regeringens planer om at »justere SU-systemet, så de studerende tilskyndes til at færdiggøre deres uddannelser tidligere«, som det fremgår af regeringsprogrammet »Danmark 2020«?
Vil ministeren uddybe regeringens planer om at »justere SU-systemet, så de studerende tilskyndes til at færdiggøre deres uddannelser tidligere«, som det fremgår af regeringsprogrammet »Danmark 2020«?
Leif Lahn Jensen (S), 2010-03-17:
Hvilken holdning har ministeren til offentliggørelse af nationale test i folkeskolen, og hvilket indtryk gør de dårlige erfaringer fra England i forhold til offentliggørelse af test på ministeren?
Inger Støjberg (V), 2010-03-17:
Man kunne godt have lidt mistanke om, at det, som fru Line Barfod er i gang med, i virkeligheden er at undergrave hele vores velfærdssystem, nemlig at de, der har mest brug for hjælp, også er dem, der skal have hjælpen.
Derfor skal der også tages udgangspunkt i hvert enkelt menneske, som kommer ind og taler med socialrådgiveren og sagsbehandleren.
Jeg vil bare sige, at jeg har så stor tiltro til landets socialrådgivere og sagsbehandlere, at jeg ikke har det samme behov for at detailstyre, som fru Line Barfod har.
Men det er ikke første gang, jeg har hørt fru Line Barfods dybe, dybe mistillid og mistro til landets sagsbehandlere og socialrådgivere.
Det er jo det, de kan, og det er det, som jeg synes de gør godt, men det synes fru Line Barfod egentlig ikke.
Det fremgår jo tydeligt her, og jeg synes egentlig bare, at fru Line Barfod tydeligt og klart skal sige, at det er sådan, at fru Line Barfod har en mistillid til de danske socialrådgivere.
Det er bare ikke en mistillid, som jeg deler.
Line Barfod (EL), 2010-03-17:
Jamen alle de andre ting kommer jo også ved inddrivelse af gæld og gældssanering.
Der ser man jo også på, hvilken konkret situation folk er i, og der ser man også på, om de er på vej i arbejde osv., men man går altså også ind og ser på, hvad de skal have at leve for, og på, hvad det koster at leve, hvad det koster at købe mad osv., og ud fra det vurderer man, hvilken betalingsevne de har.
Hvad er det, der gør, at ministeren mener, at den beregning er rigtig god at have, når vi snakker om SKAT og om gæld, men at den er fuldstændig langt ude, når vi snakker om de sociale myndigheder?
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvad forskellen er for den samme borger, som den ene dag taler med SKAT og den næste dag taler med de sociale myndigheder.
Hvorfor er det forskellige beløb, de skal have at leve for i de to sammenhænge?
Inger Støjberg (V), 2010-03-17:
Det er jo en af de ting, der skal indgå i det her.
Det går jeg egentlig ud fra at vi er enige om.
Det er egentlig også derfor, det undrer mig lidt, at fru Line Barfod stiller den her type spørgsmål; for man kan jo ikke stille det op på den her måde.
Og så kommer alle de personlige ting, som jeg tror at jeg op til flere gange her i dag har remset op, efterfølgende.
Line Barfod (EL), 2010-03-17:
Men hvorfor ikke?
Når regeringen nu har undersøgt, hvad det koster at købe mad, hvad det koster at købe tøj, hvad det koster at købe toiletpapir og de andre ting, som man har behov for, og ud fra det har fastsat vejledningen af, hvad folk skal have at leve for, hvorfor kan man så ikke bruge det generelt?
Hvad er forskellen i leveomkostninger?
Koster maden det ene den dag, hvor de er oppe hos SKAT, og noget helt andet den dag, hvor de er oppe hos kommunen?
René Skau Björnsson (S), 2010-03-17:
Hvad er ministerens holdning til indholdet i artiklen »Kommuner klager over handicappede borgere«, Ugebrevet A4 den 8. marts 2010, hvorefter næsten halvdelen af Ankestyrelsens sager bliver rejst af kommuner, der vil afprøve den nedre grænse for servicen til handicappede borgere?
Det, som jeg gerne vil spørge ministeren om, er, hvad ministerens holdning er til indholdet i artiklen med overskriften »Kommuner klager over handicappede borgere«, der blev bragt i Ugebrevet A4 den 8. marts 2010, hvori der står, at næsten halvdelen af Ankestyrelsens sager bliver rejst af kommuner, der vil afprøve den nedre grænse for servicen til handicappede borgere.