Ulla Sandbæk (ALT), 2015-11-20:
Mange tak.
Jeg vil gerne gå ind på nogle af de kommentarer, som er kommet fra Amnesty International og fra Institut for Menneskerettigheder.
Amnesty International skriver: »Hastværk blokerer for grundigere forarbejde, andre løsninger og tydeligere retspolitiske overvejelser«.
Det er jo noget, som de fleste af os har været inde på.
Amnesty International siger også: »Overordnet set har man med L62 samlet en række ubetænkelige, rent praktiske stramninger med nogle forslag, som burde have været undergivet en langt grundigere retspolitisk drøftelse – herunder spørgsmålet om mulige alternativer til svækkelse af retssikkerheden«.
»Til gengæld kan man konstatere, at de sidste ti års anti-terrorlovgivnings væsentligste argument for en række svækkelser af domstolskontrollen med den udøvende magt, nu genfindes som eneste argument i dette lovforslag – at domstolskontrollen kan tilsidesættes eller fjernes, når opretholdelsen af den findes tidskrævende og upraktisk«.
»Det fremgår af bemærkningerne og nogle af de svar, som er givet, at en udlænding fortsat kan insistere på at få frihedsberøvelsen indbragt for en dommer«.
Det er jo det, som er undskyldningen, kan man sige, for mange af dem, som stemmer for dette lovforslag.
Men – siger Amnesty International – uanset hvordan man vender og drejer det, så får den enkelte udlænding ikke nogen konkret og individuel vurdering af sin frihedsberøvelse, så længe suspensionsperioden løber.
Og det har udlændingen jo altså krav på.
»Udlændige, som ikke insisterer og anmoder om at komme for en dommer, får således ikke nogen individuel vurdering af, om frihedsberøvelsen er lovlig og proportional med den konkrete sags omstændigheder«.
Og Amnesty International fortsætter: »Men der er næppe nogen tvivl om, at mange udlændinge vil være uvidende om deres ret – eller bange for at insistere på at få den. Integrationsministeriet må være af samme opfattelse.
Det er det, som jeg har hæftet mig ved i det høringssvar, som vi har fået fra Amnesty International.
Man kan altså ikke henholde sig til flygtningenes ret til at insistere på at komme for en dommer.
Det er også blevet sagt gentagne gange, at vores menneskeretlige forpligtelser er overholdt.
Men Institut for Menneskerettigheder siger, at lovforslagets behandling af Danmarks menneskeretlige forpligtelser er både kortfattet og upræcis.
Ja, faktisk siger Institut for Menneskerettigheder, at de foreslåede regler giver regeringen hjemmel til at træffe beslutninger, der vil være i strid med Danmarks internationale forpligtelser.
Derfor kommer Institut for Menneskerettigheder med en række anbefalinger.
Institut for Menneskerettigheder har anbefalinger vedrørende frihedsberøvelse af asylansøgere ved indrejsen i Danmark, vedrørende suspensionen af domstolsprøvelse, hvor de direkte siger, at overbebyrdningen ikke er en legitim grund for en langvarig behandling – man skal altså holde sig inden for den fastsatte tidsfrist – og de har anbefalinger vedrørende opholds- og meldepligt.
Så siger de også, at den tidsmæssige udstrækning af frihedsberøvelsen må være forholdsvis kortvarig – at den altså ikke skal foregå bare hurtigst muligt, men at den højst må være 7-14 dage – at der som sagt skal foretages underretning om baggrunden for frihedsberøvelsen, og at domstolsprøvelsen af frihedsberøvelsens lovlighed skal ske inden for højst 7-14 dage og derfor skal ske med rimelige mellemrum.
Det er jo desværre også sådan, at hvor man tidligere sagde, at det skulle være undtagelsen, at man frihedsberøvede mennesker, siger man nu, at det skal være reglen.
Det er jo simpelt hen meget, meget beklageligt for den måde, som vi har et retssamfund på.
Det er nemlig en rød tråd i forslaget, at frihedsberøvelsen skal anvendes mere end efter den gældende praksis i dag, mennesker skal så vidt muligt frihedsberøves, hvor udlændingelovens udgangspunkt hidtil har været det modsatte, altså at man kun skal frihedsberøves, hvis mindre indgribende foranstaltninger ikke er tilstrækkelige, hvor politiet skal sikre udlændingens identitet og asylsagens grundlag i selve sagsbehandlingsfasen for at sikre, at udlændingen samarbejder loyalt om sagens oplysning, og efter afslag på asyl, hvor udlændingen skal afgive de nødvendige oplysninger og samarbejde og medvirke til udrejsen.
Jeg kan ikke se, at der er nogen grund til at ophæve disse forhold, hvor man skal frihedsberøve et menneske, men at det så vidt muligt altid skal frihedsberøves, og det vil sige, at alle de mennesker, som kommer til Danmark for at søge om asyl, efter dette forslag automatisk skal frihedsberøves, hvis der bare er tilstrækkelig mange af dem.
Alternativet mener ligesom alle de andre politiske partier, som vi har fremsat forslag sammen med, at vi naturligvis skal forkaste dette lovforslag, og at vi bør sende det tilbage nu mellem anden- og tredjebehandlingen, sådan at vi kan behandle det grundigt efter de svar, som er kommet, bl.a. fra Amnesty International og fra Institut for Menneskerettigheder, og at vi i modsat fald naturligvis skal stemme et kæmpe nej til lovforslaget.