Pia Christmas-Møller (KF), 2007-10-04:
Jeg vil gerne starte med et citat, for politik handler jo om lederskab, det handler jo i bund og grund om i første omgang at få vælgernes tillid til, at man kan lede frem mod tilfredsstillende svar på de udfordringer, samfundet står over for, og så handler det lidt om troværdighed.
Godt nok kan 2 år være lang tid i politik, men alligevel tror jeg, at det kan være meget nyttigt lidt at genopfriske, hvad Socialdemokraterne havde af ambitionsniveau og vurderinger af situationen og udfordringerne tilbage umiddelbart før valgkampen i 2005.
I det meget berømte papir »Made in Denmark« fra 2005, beskriver man den økonomiske situation med mange ord.
Man skriver bl.a.: »I 2001 nåede arbejdsløsheden ned på 145.000 personer, hvilket af mange vurderes som den strukturelle ledighed.
En yderligere reduktion i den strukturelle arbejdsløshed på 20.000 personer over 10 år er et realistisk mål, når såvel arbejdsmarkeds- som beskæftigelsespolitikken styrkes væsentligt, …«.
Det står på side 13 i Socialdemokratiets »Made in Denmark« fra 2005.
Man kan deraf udlede, at Socialdemokratiet altså ville give op over for arbejdsløsheden, hvis den kom ned på 125.000, for så kunne man ikke komme længere ned, fordi det var det strukturelle gulv.
I dag står vi med en ledighed på under 100.000, og vi forventer, at ledigheden i 2008 vil synke yderligere til omkring 91.000.
Mange brancher, både inden for det offentlige og inden for det private, råber på arbejdskraft.
Det er virkningerne af den borgerlige regerings vækstpolitik, det er virkningerne af den borgerlige regerings arbejdsmarkedspolitik.
Jeg tror, at man trygt kan overlade til vælgerne at bedømme, hvem der bedst har evnet at sætte ambitionerne tilstrækkelig højt og som samtidig har evnet at gå på jorden og skabe de resultater, som gør, at løfter bliver indfriet og omsat til resultat.
I samme periode, hvor regeringen har bestået af Det Konservative Folkeparti og Venstre, har vi skaffet danskerne skattelettelser - det er sket over to omgange - svarende til 20 mia. kr.
Vi har et skattestop, vi giver boligejerne tryghed, og vi hæver ikke deres skatter.
Men nu igen skaber Socialdemokraterne usikkerhed.
I Børsen i dag fremgår det klart, at Socialdemokraterne tænker på at hæve skatterne for bl.a. boligejerne.
En gennemgang af folketingsmedlemmernes holdninger, som TV 2 og Altinget har lavet, viser, at fire ud af ti socialdemokratiske folketingsmedlemmer er klar til at hæve skatten for boliger.
Det er næppe særlig rart at høre, når man er boligejer.
Og hør så lige, hvad Socialdemokraternes skatteordfører, hr. John Dyrby Paulsen, siger i Børsen i dag: »… når man laver en skattereform så er alt principielt i spil.« Altså også boligskatterne.
Jo, det er forståeligt, at SF glæder sig.
Og som hr. Ole Sohn siger: »De« - det er så Socialdemokraterne - »er gået fra en bastant tilslutning til skattestoppet til at åbne for en skattereform, og nu sætter nogen også adresse på, hvor man kan regulere - bl.a. boligskatten.
Det har både vi og Rad. peget på, så det er med til at styrke samarbejdsmulighederne for oppositionen.
Jo, S, SF og Det Radikale Venstre er noget af et trekløver, som nok kan gøre enhver boligejers nattesøvn urolig og mareridtsagtig.
Men hvad er det så nærmere beskrevet, som dette trekløver må kunne enes om foruden altså lige at sætte boligskatten op?
Hvordan vil Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre f.eks. samarbejde på skatteområdet i øvrigt?
Der er det jo sådan, at Det Radikale Venstres nye skatteplan lægger op til at belønne de rigeste 20 gange mere end de lavestlønnede.
I Information i dag beskriver SF's Morten Homann skatteplanen ved at sige, at De Radikale er gået fra Djengis Khan til hunnerkongen Attila.
Det er vist ikke ligefrem ment som nogen ros, men hvem skal nu dømme om det?
Men det kunne da være interessant at høre, hvordan fru Helle Thorning-Schmidt har tænkt sig at samarbejde med hunnerkongen Attila.
Fru Helle Thorning-Schmidt siger jo hele tiden, at hun vil beskatte smartere, og det er måske netop gennem et samarbejde med hunnerkongen Attila.
Under alle omstændigheder er det jo forvirring, der præger Socialdemokraterne og deres politik.
Når et medlem siger ja, siger et andet nej.
Man kan måske huske, hvordan Socialdemokraternes hr. Bjarne Laustsen gjorde sig selv til grin, da han efter indgåelsen af aftalen om skattepakken skrev i nordjyske.dk:
»… de konservative fuldkommen har tabt kampen om skatten efter mandagens skatteaftale.«
Og hvad sagde hr. Bjarne Laustsens politiske ordfører, hr. Henrik Sass Larsen, så 2 dage senere til Berlingske Tidende?
Jo, han sagde: »Det er en stor konservativ sejr, så vi kan kun sige: Stort tillykke.« Hvordan kan man i den samme folketingsgruppe være så uenig om bedømmelsen af præcis det samme skatteudspil?
Hvordan kan man være så forvirret?
Hvordan kan man tro, at befolkningen kan have tillid til ens dømmekraft?
Hvordan kan man overhovedet have fantasi til at forestille sig, at befolkningen skulle kunne give en mandat til at lede landet?
I dag breder forvirringen sig i Socialdemokratiet.
I den undersøgelse, som TV 2 og Altinget har gennemført, blev de socialdemokratiske folketingsmedlemmer spurgt, om asylpolitikken bør lempes.
Helt enig, svarer nogle fremtrædende socialdemokrater, delvis uenig svarer andre fremtrædende socialdemokrater.
Helt enig, delvis uenig, ja, hvad skal man regne med?
Aner Socialdemokraterne, hvad de selv mener?
Hvordan kan befolkningen stole på, at Socialdemokraterne som hidtil lovet bakker op om regeringens fair, men stramme asyl- og udlændingepolitik?
Det er ikke hvem som helst, som vil lempe asyl- og udlændingepolitikken.
Det er udlændingeordfører fru Sophie Hæstorp Andersen og fru Lene Hansen.
Når Socialdemokraterne er så forvirrede, kan det vist ikke undre, at befolkningen også bliver det.
Og det fortsætter.
Socialdemokraterne er vendt på en tallerken, når det gælder asylcentrene og de afviste asylansøgere.
Vi får ikke noget præcist svar på, hvad det er, man vil på lang sigt.
Vil man risikere den udlændingepolitik, som har sikret, at Danmark ikke længere bare bliver opfattet som et sted, hvor man kan søge hen, når man er i problemer, eller vil man sikre, at der også fremover bliver holdt fast i en anstændig, men stram udlændingepolitik?
Fru Helle Thorning-Schmidt eksercerer meget grundigt i den disciplin, der hedder ændring af holdninger.
Vi har fået det demonstreret meget tydeligt på skattepolitikkens område i dag.
Fru Helle Thorning-Schmidt siger, at hun støtter skattestoppet, men har alligevel ikke forstået skattestoppet, vil gerne være med til at indeksere energiafgifterne, men ikke kompensere via andre dele af skattepolitikken.
Er det mon hensynet til på den ene side at skulle please SF og på den anden side at være i armene på Det Radikale Venstre?
Jeg er ærgerlig over, at debatten i dag ikke har vist os bare skyggen af dette alternativ, som man vil hævde over for vælgerne findes.
Jeg håber, at det kommende folketingsår vil vise, at der trods alt bag alle de flyvske ord også er en vilje til at se på kendsgerningerne og til at søge resultater, når det gælder de fælles samfundsudfordringer, som vi trods alt må kunne enes om eksisterer.