runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Lauritzen (V), 2011-12-20:
Man kan sige, at jo før vi i Danmark finder ud af, hvad vores stilling er, jo før vi får set på, hvorvidt logningsbekendtgørelsen fungerer hensigtsmæssigt, jo stærkere står regeringen og et flertal i Folketinget jo i forhold til at lobbye den EU-proces og den lovgivningsproces, der foregår.
Derfor burde man jo hilse det velkommen, at vi nu kigger på en evaluering af logningsbekendtgørelsen.
Så vi ønsker ikke bare sluge det, der kommer nede fra Bruxelles – vi vil gerne påvirke processen – men altså, et direktiv er jo et direktiv, og når det er vedtaget, er Danmark jo tvunget til at implementere det.
Men vi tror sådan set, at den proces, som vi kunne forestille os der skulle være i Folketingets Retsudvalg, ville styrke regeringen og et flertal i Folketingets muligheder for at påvirke det, Kommissionen arbejder med.
Pia Adelsteen (DF), 2011-12-20:
Det er så også det, jeg håber, og jeg er positiv over for, at man fra Venstres side siger, at man ikke sluger alt nede fra EU råt – det er ikke så tit, jeg hører det.
Og jeg ser frem til, at man vil sige EU en smule imod, og når der kommer noget, hvis resultatet af den danske evaluering viser sig at være negativt.
Karsten Lauritzen (V), 2011-12-20:
Jeg kan ikke andet at kvittere for meldingen fra Dansk Folkeparti.
Det glæder mig meget.
Pernille Skipper (EL), 2011-12-20:
I Enhedslisten har vi jo kæmpet mange år, for at vi skulle have en evaluering af logningsbekendtgørelsen, så vi kan få set på den her massive overvågning, som jo vel at mærke også er et indgreb i borgernes retssikkerhed.
Så jeg er utrolig glad for, at Venstre nu vil være med til sådan en evaluering.
Jeg skal dog lige høre ordføreren: Er ordføreren ikke enig i, at vi har behov for lige at komme – hvad skal man sige – et spadestik dybere, altså få fat i informationerne om, hvad logningen egentlig fører til?
Vi har jo også fra ordføreren hørt alle de her mange tal om, hvor meget vi egentlig registrerer borgere, og hvor mange tal der bliver trukket ud, eller hvor mange gange politiet henvender sig og beder om at få tal.
Er ordføreren ikke også enig i, at vi lige skal et spadestik dybere og se, hvad de her udtræk så egentlig fører til?
Hvor stor betydning har det egentlig for efterforskningen og eventuelle domfældelser?
Karsten Lauritzen (V), 2011-12-20:
Jeg kan forstå, at justitsministeren i hvert fald i regeringsgrundlaget har annonceret større åbenhed om Politiets Efterretningstjenestes arbejde, og at det jo kunne være et af de områder, hvor man så kunne se lidt nærmere på, hvad det antal trækninger, der er, fører til, hvad de i virkeligheden bliver brugt til.
I Venstre ønsker vi, at Politiets Efterretningstjeneste, som vi i øvrigt har stor tillid til, har effektive arbejdsredskaber, men vi synes også, at omkostningerne skal stå mål med det, man får ud af de redskaber, der bliver stillet til rådighed, og det finder man vel kun ud af ved at gå det der spadestik dybere.
Så jeg kan bekræfte fru Pernille Skipper i, at det vil vi meget gerne være med til i en høring, som vi kan lave med brede flertal i Folketingets Retsudvalg.
Ole Hækkerup (S), 2011-12-20:
Som udgangspunkt kan Socialdemokraterne selvfølgelig støtte det her lovforslag.
Som vi allerede har været inde på, handler det her jo på mange måder om at finde den rette balance mellem på den ene side hensynet til sikkerhed og på den anden side hensynet til borgerne og deres retssikkerhed.
Det var lidt svært for mig under det forrige ordførerindlæg at få has på, om præcis den her problemstilling bliver lidt goddag mand økseskaft, hvis vi laver en evaluering i Danmark, ændrer national lovgivning og derefter, et halvt år senere, skal ændre den nationale lovgivning igen, fordi man nu også har evalueret logningsdirektivet i EU.
Imidlertid vil jeg i forbindelse med den her problemstilling sige: Hvordan laver vi en ordentlig tilrettelæggelse af evalueringen af logningen, så vi ikke havner i en goddag mand økseskaft-situation?
Det synes jeg er utrolig oplagt at gøre i retsudvalgsregi, og derfor tror jeg i virkeligheden godt, vi kan komme hen til noget, hvor vi kan mødes om at sige, at man i en eller anden form i Retsudvalget kan lave en høring, der handler om lige præcis spørgsmålet om logning.
Bl.a. Venstres ordfører var inde på, om vi kunne tilrettelægge det.
Jeg skal med det samme sige, at når vi gerne vil det, er det selvfølgelig, fordi vi også godt kan se alle de problemer, der er, hensynet til at finde balancen, hensynet til ikke at skyde gråspurve med kanoner, men omvendt også, at vi kan se problemet i, at det, hvis vi laver en evalueringsproces i Danmark, sideløbende med at der løber en anden i EU, så giver sådan nogle goddag mand økseskaft-situationer, hvor vi laver loven om hele tiden og der er folk ude i den virkelige verden, der skal indrette sig på det.
Så det er de grundlæggende hensyn for os i det her, og når vi godt kan melde forsigtigt positivt ind på forslaget om en høring, er det selvfølgelig for at nå både det ene balancehensyn og det andet balancehensyn.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-12-20:
Ministeren siger, at det var dialogen med erhvervslivet, der fik ministeren til at indse, at de markante stramninger, nemlig en grænse på 25 pct., som regeringen og Enhedslisten lagde op til i forhold til mulighederne for, at virksomhederne kunne generationsskifte på en hensigtsmæssig måde, ville være dybt skadeligt for dansk erhvervsliv.
Det var det, skatteministeren sagde fra Folketingets talerstol.
Det er jo sådan set rart at høre, at skatteministeren bider mærke i den kritik, der rejses; jeg ville ønske, at han lyttede lidt oftere.
Men det er altså dialogen med erhvervslivet, der har gjort indtryk på ministeren.
Så skal jeg bare forstå: Hvordan kan det så være et krav fra regeringen side, at et parti, der ikke er en del af den aftale, som regeringen og Enhedslisten har indgået, skal være med til at bære den hjem?
Altså, det er regeringen og Enhedslisten, der har lavet aftalen; men regeringen har stillet som krav, at et andet parti skulle have ansvaret for at bære den hjem, selv om skatteministeren siger, at det er den kritik, der har været rejst fra erhvervslivets side, der har gjort indtryk på regeringen.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
Regeringens udgangspunkt har aldrig været og er fortsat heller ikke, at en sænkning af grænsen til 25 pct. ville være dybt, dybt skadelig for dansk erhvervsliv – naturligvis ikke, for så havde vi aldrig fremsat det oprindelige forslag.
Men naturligvis er regeringen – det er jeg helt åben om – meget optaget af at lytte til erhvervslivet, til lønmodtagerne og have en reel dialog i forbindelse med lovgivningsprocessen.
De indvendinger har fået os til at sige, at vi godt vil åbne for fornyet drøftelse med Folketingets partier om, hvorvidt der kunne blive skabt enighed, bred enighed, om en mindre lukrativ model, som måske ikke var helt lige så lav, som regeringens oprindelige forslag.
Det synes jeg er et sundt princip, og det viser, at dialog også kan føre til resultater.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-12-20:
Det står jo klart, at skatteministeren indrømmer, at dialog med erhvervslivet har gjort, at regeringen indså, at forslaget var problematisk.
Alligevel forsøger skatteministeren at sige, at det var en forudsætning, at der var et andet parti ud over de oprindelige fire partier, der skulle stemme for – til trods for at når man læser betænkningen, fremgår det, at der er tale om en stemmeaftale, som ikke binder.
Den binder ikke, og det vil sige, at skatteministeren har været optaget af at lytte til erhvervslivet, men alligevel så har forsøgt at sige, at der var nogle andre, der skulle med ind i det.
Jeg skal så bare forstå: Hvorfor skulle der ikke være et borgerligt parti, der blev spurgt, om det ville stemme for et ændringsforslag om at udskyde NOx-afgiften med 6 måneder, for det var præcis det samme?
Da sagde skatteministeren, at man havde lyttet til erhvervslivet, og så udskød man NOx-afgiften.
Hvorfor kunne skatteministerens parti ikke på præcis samme måde have stemt for det ændringsforslag, der var til afstemning i Folketinget Skatteudvalg i fredags, som er identisk med det ændringsforslag, som skatteministeren stiller i dag?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
Jeg tror nu, jeg forstår Venstres forundring, for der er tale om en ny fremgangsmåde.
Der er tale om en ny måde at føre regering på.
Man lytter ikke kun på skrømt, man lytter reelt.
Man tager de indvendinger, der kommer, så seriøst, at man som regering faktisk er parat til at genåbne drøftelser på trods af stramt tidspres.
Man lytter også til oppositionen og giver oppositionen mulighed for at få indflydelse, hvis den er parat til at tage ansvar.
Jeg ved godt, at det er svært at vænne sig til, at det er sådan, landet nu bliver regeret, men det er sådan, regeringen regerer.
Det er noget nyt i forhold til tidligere, men det er nu engang vores arbejdsmetode, og jeg tror, at virksomhederne er glade for det, og jeg tror sådan set også, at det er det, danskerne fortjener og forventer af deres regering i en krisetid.
Mads Rørvig (V), 2011-12-20:
Hold da op, det er åbenbart ifølge skatteministerens fremlægning her en nyskabelse, at man lytter, og det gør man en dyd ud af.
Jeg vil så bare høre ministeren, hvornår man ændrer de andre aftaler, man er ved at udmønte her i Folketinget, bl.a. lovgivning om NOx-afgiften.
Jeg tror, at der er endnu mere opstand omkring den, end der er omkring det her lovforslag.
Hvornår vil man tage initiativ til at ændre i det lovforslag, på samme måde som man også har ændret i det her?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
Jeg synes, at NOx-afgiften jo er et andet eksempel på, at vi har været optaget af at lytte til de konstruktive indvendinger, som dele af industrien har haft, i forhold til at man ikke har haft tid nok til at tilpasse sig det nye afgiftsniveau og nedbringe mængden af de meget, meget skadelige luftpartikler, som forurener vores alle sammens luft.
Derfor har regeringen jo også taget initiativ til at fremme et ændringsforslag, der skubber ikrafttrædelsen af NOx-afgiften ½ år.
Jeg vil da gerne levere en stående invitation til Folketingets borgerlige oppositionspartier om, at hvis man ønsker en reel dialog om skattepolitikken, hvor man er med på, at man bøjer sig mod hinanden i politiske kompromiser, og hvor man er med på, at indflydelse og ansvar følges ad, så skal man være hjertelig velkommen på mit kontor.
Mads Rørvig (V), 2011-12-20:
Det er kun tomme ord, der bliver lukket ud.
Det eneste, den her finanslovaftale fører med sig, er et tab af arbejdspladser.
Når vi hører ude i landet, hvad det her kommer til at betyde, så er det entydigt svar, at det kommer til at koste arbejdspladser – det samme, som skatteministeren laver med hensyn til forøgelse af sukkerafgiften og NOx-afgiften, som vi talte om.
Skatteministeren er ved at udvikle en ny specialitet først i sit embede, nemlig at sende arbejdspladser ud af landet.
Jeg vil høre ministeren helt konkret og helt specifikt: Hvor mange arbejdspladser koster det her lovforslag isoleret set?
Hvor mange arbejdspladser koster det, og hvor stor er beskæftigelseseffekten af det?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
Hold da op, det var lige godt en spøjs måde at svare en ellers ret fremstrakt hånd på.
Regeringen er parat til at indgå et konstruktivt samarbejde med oppositionen, også på skattepolitikken, under en rimelig fornuftig præmis om, at man i politiske kompromiser bøjer sig mod hinanden, mødes, og at indflydelse og ansvar følges ad.
Hvad er svaret til det?
Det blev en gammelkendt svada imod regeringens fornuftige økonomiske politik, der fremmer vækst og beskæftigelse.
Jeg må indrømme, at det er ærgerligt, at det kun er et parti i oppositionen, som har modet til rent faktisk at indgå politiske aftaler, som fremmer de synspunkter, man selv har, selv om man ikke får helt ret.
Det eneste, der er sket i det her forløb, hvis vi lige skal vende tilbage til spørgsmålet om succession, er jo, at Venstre har skiftet position fra at være meget glade for en 75-procents-grænse til nu at synes, at den bedste grænse i verden er 76 pct. Jeg savner stadig helt begrundelsen.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-12-20:
Jamen så vil Liberal Alliance da gerne tage imod skatteministerens fremstrakte hånd.
Vi kommer gerne til forhandlinger med regeringen.
Regeringen spiller ud med, at skatten skal hæves.
Vi spiller ud med, at skatten skal sænkes.
Og så indgår vi et forlig om, at skatten skal blive, hvor den er.
Så til det, jeg egentlig vil spørge om: Skatteministeren sagde for lidt siden, at man nu har fået et bedre lovforslag, altså at det ændrede lovforslag er bedre end det originale lovforslag.
Det er jeg enig i.
Det er bedre, men det er ikke godt nok.
Det er bare interessant – og jeg synes, at skatteministeren bør forholde sig til det – at han har været udsat for en meget hård beskyldning fra sine konservative alliancepartnere, der har beskyldt regeringen for, at den foretrak noget, der var værre end det, der nu ligger, hvis De Konservative ikke ville tilbyde deres stemmer, selv om deres stemmer ikke var nødvendige.
Vi hørte, at Enhedslisten fremlagde, at De Konservative ikke var nødvendige, for at Enhedslisten ville gå med til at gøre det her forslag bedre.
Er det rigtigt, hvad De Konservative siger, nemlig at hvis De Konservative ikke havde deltaget i det her, selv om deres stemmer ikke var nødvendige, ville regeringen have fastholdt et dårligere forslag end det, der nu ligger på bordet?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
Ja, det er korrekt.
Og det er også det, der viser styrken ved demokratiet, og det er det, der viser styrken, ved at man også på trods af politiske uenigheder, nogle gange formår at mødes og lave konstruktive forhandlingsforløb og på den måde gøre gode forslag endnu bedre.
Så det er helt korrekt forstået, at hvis ikke regeringen og De Konservative havde indgået den aftale, som vi indgik i går, var forslaget ikke blevet ændret til de 50 pct.
Det er helt korrekt.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-12-20:
Mit spørgsmål gik ikke på, om selve aftalen var en forudsætning for, at det blev bedre, for jeg ved, at der skulle en ny aftale til.
Mit spørgsmål gik på, om De Konservatives deltagelse i aftalen var en forudsætning for, at regeringen ville gøre det her forslag bedre.
Skatteministeren må lige forstå, at skatteministeren helt selv kunne gøre forslaget bedre.
Enhedslisten sagde ja til at gøre det alene på foranledning af, at skatteministeren spurgte om det.
Vil skatteministeren sige, at skatteministeren ville have fastholdt et dårligere forslag, selv om det var i skatteministerens magt at gøre det bedre, hvis De Konservatives overflødige stemmer ikke deltog?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
De Konservatives stemmer og De Konservatives forhandlingsvilje har bestemt ikke været overflødig.
Jeg vil gerne understrege, at var den situation ikke opstået, at Det Konservative Folkeparti var parat til konstruktivt at forhandle med regeringen, havde regeringen ikke fremmet og støttet det ændringsforslag om de 50 pct., som vi nu støtter.
Det er det, aftalen handler om.
Det er resultatet af den aftale.
Så det vil jeg gerne understrege igen.
Det synes jeg ikke at man kan misforstå.
Jeg vil så bare igen understrege, at det jo er et bevis på, at dialog nytter.
Det er et bevis på, at politiske forhandlinger også mellem partier, der normalt står langt fra hinanden, rent faktisk nytter.
Og jeg tror, at det er det, både danske virksomheder og danske lønmodtagere forventer af os som ansvarlige politikere.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-12-20:
Jeg synes jo, det er meget, meget interessant, at skatteministeren lytter til erhvervslivet.
Det har været umuligt at få en dialog med de regeringsbærende partiers ordførere om, hvordan det kunne være, at de regeringsbærende partier i fredags ikke kunne støtte en 50-procents-grænse, men sådan set godt kunne det mandag.
Derfor skal jeg lige finde ud af, hvad skatteministeren mener, når han siger, at han lytter til erhvervslivet, og at det sådan set er derfor, at skatteministeren og regeringen er gået med til en 50-procents-grænse.
Er det på grund af lytten til erhvervslivet, eller er det på grund af lytten til borgerlige partier, der sagde, at det kunne være rart, hvis man ændrede på det her, eller hvad er det, der har gjort, at regeringen ønsker at sige ja til 50-procents-grænsen?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-12-20:
Tak, formand, og også tak for en rigtig god debat om et vigtigt spørgsmål.
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at de nuværende successionsregler for familievirksomheder er meget fordelagtige.
Det har været regeringens hensigt fra starten af at gøre de her regler mindre fordelagtige.
Der har ikke været tale om, at vi ønskede at afskaffe skattebegunstigelsen for generationsskifter, men der har været tale om, at regeringen ønskede at gøre nogle meget lukrative regler lidt mindre lukrative.
Det er baggrunden for, at regeringen fremsatte lovforslaget, hvor pengetankgrænsen ved succession blev fastsat til 25 pct.
Det skyldes, dels at vi ønskede en rimelighed ind i regelsættet, dels skyldes det også, at vi mener, at det i en krisetid er vigtigt at tilskynde virksomheder til aktive erhvervsinvesteringer i stedet for at bruge skattebegunstigelser til at fremme passive pengeanbringelser.
Regeringen har lyttet til de indvendinger, som er kommet fra erhvervslivet og også fra den konstruktive del af oppositionen.
På den baggrund tog regeringen initiativ til at få skabt en bredere aftale.
I den forbindelse vil jeg gerne levere en stor ros til Det Konservative Folkeparti for et konstruktivt forhandlingsforløb.
Det konstruktive forhandlingsforløb og De Konservatives vilje til at indgå i en forpligtende dialog med regeringen har ført til et resultat, hvor pengetankgrænsen nu bliver fastsat til 50 pct.
På den måde er der skabt en rigtig god balance mellem rimelighed, så vi ikke skattebegunstiger pengetanke, på den ene side og på den anden side gode vilkår for familievirksomheder.
Jeg er glad for dialogen med erhvervslivet, og jeg er også glad for dialogen med De Konservative.
Den gode dialog afspejler sig i resultatet.
Ud over lempelsen til 50 pct. indeholder forslaget også en overgangsordning, som giver virksomhederne mulighed for at tilpasse sig de nye regler.
Successionsreglerne er således stadig væk fordelagtige, men de er ikke helt lige så lukrative som indtil nu, og der er ikke tale om noget urimeligt.
Det er også mit indtryk, at erhvervslivet er tilfreds med den løsning, som vi er nået frem til sammen med De Konservative.
Der er her i debatten blevet talt meget om, at der skulle være tale om et parlamentarisk nybrud.
Det vil jeg sådan set godt bekræfte.
Det nybrud indtraf ved folketingsvalget.
Der fik vi et nyt flertal, vi fik en ny regering.
Det nye flertal og den nye regering er optaget af at lytte, er optaget af en ægte dialog med erhvervslivet, med lønmodtagerne, og vi mener faktisk og tror på, at et bredt samarbejde også kan føre til bedre resultater.
Det er sådan i politiske kompromiser, at indflydelse og ansvar følges ad.
Det er også det, der har kendetegnet den her proces og ført til, at regeringens gode forslag er blevet et endnu bedre forslag.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-12-20:
Det må være muligt for en intelligent mand som hr. Frank Aaen, som også har ry for at kunne svare direkte på direkte spørgsmål, at svare på dette spørgsmål: Var deltagelsen af et borgerligt parti i den her aftale en forudsætning for, at Enhedslisten ville være med til at hæve grænsen til 50 pct.?
Karsten Lauritzen (V), 2011-12-20:
Det er sådan set nye toner.
Hvis skatteministeren kunne nævne en procentsats, ville det da være fint.
Det lytter vi da meget gerne til.
Jeg vil godt spørge skatteministeren om noget i samme boldgade.
Vi har NOx-afgiften, som LO i Nordjylland lige har advaret regeringen om måske vil lukke Aalborg Portland, lukke arbejdspladserne der.
Nu vil jeg spørge skatteministeren, om skatteministeren er villig til at indgå i en dialog om måske at fjerne NOx-afgiften helt.
Det er den her spændende dynamik, som skatteministeren omtaler så flot og så smukt, den spændende dynamik mellem politiske partier og mellem regering og opposition, den spændende dialog mellem virksomheder og regering.
Når nu skatteministeren er så glad for det, der ligger her, kunne man så forestille sig, at man kunne gøre det på den måde, så man f.eks. kunne ændre NOx-afgiften og måske få den helt fjernet?
Det ville da være dejligt, vil vi synes fra Venstres side.
Det vil være rart at høre skatteministeren, om han kun mener, at det er spændende og dialogfremmende, når det foregår med Det Konservative Folkeparti, eller om det måske også gælder på en række andre områder.
Frank Aaen (EL), 2011-12-20:
Altså, hvis hr. Ole Birk Olesen mener, at det skulle være et ufravigeligt krav fra Enhedslistens side, at Det Konservative Folkeparti skal være med i en aftale om politik, er det nok at strække den lige langt nok.
Altså, jeg kan godt høre, at jeg skal være blevet meget pragmatisk, men så langt strækker pragmatismen altså ikke, at det er et ufravigeligt krav, at Det Konservative Folkeparti er med i en politisk aftale.
Mike Legarth (KF), 2011-12-20:
Lad mig gøre det lidt utraditionelt.
Jeg hørte hr. Ole Birk Olesen referere til Det Konservative Folkeparti, med hensyn til hvem der har gjort hvad.
Det var skatteministeren, der udtalte sig om det i fredags, ikke mig.
Så kom hr. Frank Aaen i et tidligere indlæg her til at udtrykke sig sådan lidt utvetydigt om ro om lovgivningsarbejdet osv.
Jeg vil bare bruge den her lejlighed til at præcisere, at vi har indgået en aftale, og den står vi ved et hundrede procent.
Men vi har i aftaleteksten sørget for, at det her ikke er forligsbundet.
Det her er en politisk aftale, og så snart – og det fremgår af teksten – der kan findes et flertal for at hæve grænsen til 75 pct., så indgår vi den aftale, og det er vi frit stillet til, ligesom vi jo har tilkendegivet, at vi støtter det ændringsforslag på 76 pct., der er lagt op til at der skal komme i dag, for hvis der var politisk flertal for det, var det det, vi ønskede.
Men det ved vi jo desværre bliver stemt ned, og det er baggrunden for aftalen.
Frank Aaen (EL), 2011-12-20:
Jeg kan bekræfte det, der bliver sagt, og vil sige, at det, jeg mente med ro, var i forbindelse med denne finanslovaftale.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-12-20:
Tusind tak.
Jeg er da glad for, at det lykkedes at tænde mikrofonen, men jeg tror godt, at jeg kunne have råbt Folketinget op uden.
Jeg skal bare lige fuldstændig forstå det svar, som Enhedslistens ordfører, hr. Frank Aaen, gav til hr. Ole Birk Olesen.
Er det korrekt forstået, at hvis regeringen kom til Enhedslisten og sagde, at man havde behov for at lave et ændringsforslag, der hedder 50 pct. i stedet for de 25 pct., der er foreslået, så ville Enhedslisten have sagt ja, uanset om de borgerlige var med eller ej?
Det er det ene.
Det andet er, at jeg lige skal have bekræftet igen, at Enhedslisten ikke har krævet, at der er et borgerligt parti, der stemmer for 50-procents-grænsen, for at Enhedslisten ville stemme for den tilsvarende grænse.
Frank Aaen (EL), 2011-12-20:
Det kan jo blive lidt ensformigt, men jeg siger det bare igen: Regeringen kom til os og spurgte, om vi var indstillet på en sænkning til 50 pct. i forbindelse med en aftale med et eller flere borgerlige partier.
Det sagde vi ja til.
Så er det korrekt, at vi også har hørt den variant, der hedder, om vi kan gøre det alligevel.
Og der har vi sagt, at hvis ikke der er en aftale med andre, vil det jo være fint for os at lave en yderligere aftale om beskatning af de privilegerede – det er jo det ønske, der også er fra Dansk Folkeparti – altså et andet forslag.
Men det, vi sagde ja til, var at lave en aftale om at sænke til 50 pct. sammen med et eller flere borgerlige partier.