Liselott Blixt (DF), 2016-05-03:
Hvis der er noget, der har optaget min tid her i Folketinget i de sidste 8 år som sundhedsordfører, er det en sag som den her.
Vi kan nok alle nikke genkendende til sager som Omniscanskandalen, hostesaftskandalen, udenlandske læger, som kom til Danmark og ikke kunne deres erhverv, flere psykiatersager, som har efterladt en masse endnu mere syge patienter, for nogle med dødsfald til følge.
Da sagen om psykiaterne kom op, var der igen en fejlslagen arbejdsgang i tilsynet, hvor man ikke reagerede, og hvor det hele først kom frem, da Danmarks Radio begyndte at grave i sagen.
Her har vi endnu en advokatundersøgelse kørende.
Så det er bestemt ikke slut.
Jeg har så sent som i dag fået svar på nogle spørgsmål og venter stadig væk svar på nogle af dem, jeg har stillet i den her sag.
Så uanset hvad, skal de, der har lavet fejlene, holdes ansvarlige, for det har kostet menneskeliv samt et stort tillidsbrud til hele Sundhedsstyrelsen.
Og det er efterhånden svært med alle de sager, vi har set.
Derfor glæder det os nu, at vi sammen med ministeren har arbejdet os igennem, hvad et fremtidigt tilsyn skal indeholde.
Jeg blev på et tidspunkt spurgt, hvad tilsynet skulle indeholde.
Ja, dengang der var en hjemmeside, stod der jo faktisk, at tilsynet skulle reagere, når der var henvendelser, anmeldelser eller medier, der tog fat i en sag, men det gjorde man altså ikke på det tidspunkt.
Det er vigtigt, at vi har et tilsyn, der er proaktivt eller tager henvendelserne alvorligt, og som sikrer, at læger, der kommer til Danmark, ikke kommer med en stribe dårlige anbefalinger.
Så jeg håber om nogen, at det nye tilsyn bliver proaktivt og reagerer, når der kommer indberetninger.
For det vigtige for Dansk Folkeparti er, at borgerne kan føle sig trygge, og at de ved, at sundhedspersoner ved, hvad de har med at gøre, samt at de er veluddannede og saglige.
Selve forslaget indeholder mange punkter.
Jeg vil ikke gennemgå dem her, for det har vi simpelt hen ikke taletid nok til.
Men der er et par underpunkter, som jeg vil gå dybere ind i, da der kan være visse udfordringer med dem.
For selvfølgelig skal vi ikke skære alle over en kam og nærmest mistænkeliggøre samtlige sundhedspersoner.
Derfor skal vi også med den her lov sikre, at der ikke går for lang tid med den sagsbehandling, der er, når man kigger på, om en læge skal miste sin autorisation.
Ifølge forslaget kan der gå op til 2 år, og det kan være rigtig lang tid, hvis man ikke har gjort noget forkert.
Derfor vil jeg gerne have ministeren til at svare på, hvad grunden er til, at det skal være 2 år.
Jeg mener: Når vi laver en lov herinde, kan vi gøre det i løbet af en samling.
Ministeren svarer i høringssvarene, at man regner med, at det vil tage 1 år, men at man vælger de 2. Så tænker jeg: Var det ikke bedre så at sige, at det tog 1 år, men at man kunne forlænge i visse tilfælde?
Det synes jeg ville sætte et tidsrum for det nye tilsyn, der gjorde, at man måske arbejdede lidt hurtigere, for det er jo ikke lige præcis i styrelserne, vi har set, at man har arbejdet hurtigt.
En anden ting er, at Datatilsynet udtrykkeligt udtrykker betænkeligheder ved registrering og videregivelse af medicinoplysninger.
Der ønsker jeg at ministeren præciserer, hvem der har mulighed for at se ens oplysninger.
For i Dansk Folkeparti er vi meget optaget af at være varsomme med oplysninger, samt med hvor mange der kan få indblik i dem.
Vi skal sikre, at vi ikke går på kompromis.
Vi håber, at tilsynet foretager de uvarslede tilsyn som beskrevet.
At varsle tilsyn gør, at alting kan ændres, hvilket ministeren også svarer i høringssvarene.
For jeg tror ikke rigtig på, som Region Hovedstaden bemærker i høringssvarene, at det vil være væsentlig mere forstyrrende med uvarslede besøg.
Jeg har netop været på mange både varslede og uvarslede besøg med § 71, der tager ud på sikrede institutioner.
Og faktisk ser det ud, som om der er mere postyr, når man varsler, for så står der en række forskellige led af ledelsen og regionsmedlemmer, og så kan man jo ikke være helt sikker på, at det faktisk bliver det, man får ud af besøget, som man havde håbet.
Det mener jeg er et problem, da mange psykoterapeuter har en sundhedsfaglig uddannelse og behandler borgere.
I 2001 måtte Dansk Psykoterapeutforening ekskludere en læge på grund af patientklager, men først 14 år senere, i 2015, fik han frataget sin autorisation af Sundhedsstyrelsen, og det, på trods af at han forinden havde mistet sin autorisation i Norge.
Så det er en ting, jeg vil rejse i udvalget sammen med mange af de andre spørgsmål.