runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eigil Andersen (SF), 2013-05-30:
Det er altså hver måned.
Hvis man er langtidssyg og ikke får sygedagpenge på søgnehelligdage, udgør det, som vi er enige om, ca. 7.000 kr. før skat, men det er fordelt ud over adskillige måneder.
Så jeg mener sådan set, at det kan gøres op matematisk, hvilket problem der er størst: Det er at miste 17.000 kr. og gå ned på 0 pr. måned.
Det er simpelt hen et større problem end at miste 7.000 kr. over en længere periode.
Med hensyn til prioritering og om man kan skaffe pengene på andre måder, vil jeg sige, at det er klart, at der er nogle store dilemmaer i dele af det her, men en vigtig opgave for den her regering har jo også været at forsøge at skabe job, og det er en del af årsagen til nogle af de økonomiske dispositioner, man har foretaget.
Det er jo også en interesse, vi har, nemlig at der skal skabes mere arbejde i samfundet til de alt for mange arbejdsløse.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-05-30:
Vi kan ikke støtte Enhedslistens forslag.
Det kan vi ikke af de sædvanlige grunde, der er, når Enhedslisten fremsætter forslag, nemlig at der ikke er nogen finansiering med, at de koster penge, og at de mindsker arbejdsudbuddet, og det er det sidste, vi har brug for i Danmark.
Benedikte Kiær (KF), 2013-05-30:
Vi sambehandler to forslag fra Enhedslisten, der begge handler om sygedagpengeområdet.
Det er et område, der var med i genopretningspakken, som sikrede stabilitet i dansk økonomi og dermed også tillid til den danske økonomi.
Det var ganske nødvendigt, og det var væsentligt for, at vi i det hele taget kan sikre det velfærdssamfund, som vi alle sammen er rigtig, rigtig glade for.
Jeg kan forstå på den socialdemokratiske ordfører, at man ikke fra regeringens side har tænkt sig at rulle hele genopretningspakken med de 24 mia. kr. tilbage, men alligevel harcelerer man over de elementer, der er i genopretningspakken.
Det virker noget hyklerisk på mig.
Men lad det nu ligge – nu vil jeg gå tilbage til de to beslutningsforslag fra Enhedslisten, som vi ikke kan støtte.
I øjeblikket er der jo også gang i nogle forhandlinger om sygedagpenge, så hvis Socialdemokraterne eller andre synes, at de elementer, som Enhedslisten har lagt frem her, er så væsentlige, må man jo lægge dem frem under de forhandlinger, der pågår i øjeblikket.
Men vi afviser de to beslutningsforslag.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Det er jo æbler og pærer, fordi de her forslag, vi behandler her, handler om to ting.
Det ene er, at der er nogle langtidssyge, der får en betragtelig indtægtsnedgang, fordi de ikke får sygedagpenge på søgnehelligdage.
Det andet problem er jo parallelt med det problem, ordføreren omtaler, nemlig de mennesker, der falder i et sort hul.
For det handler om, at en masse mennesker, der er i en udsat position på arbejdsmarkedet, enten mister deres dagpengeret eller slet ikke kan opnå den, fordi de ikke kan opfylde det skrappe beskæftigelseskrav.
Det synes jeg er en underlig modstilling.
Og så fik jeg ikke svar på mit andet spørgsmål.
Christian Juhl (EL), 2013-05-30:
Jeg synes ikke, vi skal diskutere, om vi skal melde os ud af EU.
Vi skal diskutere, hvordan vi styrer det europæiske arbejdsmarked, og jeg går ud fra, at vi er enige om, at det europæiske arbejdsmarked er en fælles kampplads, og at kamppladsen faktisk går ud over grænser i det her spørgsmål, og at vi ikke kan klare det inden for hvert enkelt lands grænser.
Formanden for LO og formanden for FTF sendte en opfordring til statsministeren i 2011, lige efter at regeringen var trådt til, hvor de opfordrede til, at regeringen brugte EU-formandskabet til at sikre opbakningen til en social protokol til EU's traktat.
Det er mere for at sige, at det jo ikke er et forskelligt ideologisk udgangspunkt, vi har.
Vi er enige med LO-formanden.
Vi er enige med Euro-LO.
Vi er sågar enige med Kommissionen, når de prøver at tumle med de her ting.
Selv om det kan forekomme som en stor opgave, så tumler de med det, og de synes også, at politikere bør tumle med det.
Hvis vi i Danmark kun havde fire rettigheder – kapitalens, arbejdskraftens, varernes og tjenesteydelsernes frie bevægelighed, som fungerer i EU – skulle vi så ikke have nogle flere regler, hvis det nu var Danmark, vi snakkede om?
Zenia Stampe (RV), 2013-05-30:
Det er nemlig rigtigt.
Det er fremgået af debatten her i Folketingssalen, fordi Dansk Folkeparti, Venstre og andre partier har lækket fortrolige oplysninger fra Folketingets talerstol.
Hvis det ikke var sket, var der ikke nogen, der vidste, at der var en, der muligvis var til fare for rigets sikkerhed.
Den debat har vi haft.
Det kan man sagtens.
Det er sådan nogle sager, vi løbende tager stilling til, og så er der et flertal, der så alligevel ønsker at give statsborgerskab, fordi man ønsker at overholde en konvention.
Men det er decideret unødvendigt at lække fortrolige oplysninger om en helt konkret liste over navngivne personer, hvormed man dermed hænger de navngivne personer ud, når man kunne have holdt det her til at være en principiel, generel debat.
Hvis det er sikkerhed, man interesserer sig for, så må man da også anerkende, at der er en grund til, at efterretningstjenesten arbejder i hemmelighed.
Det er jo, fordi folk, der er under overvågning, da ikke skal vide, at de er under overvågning.
Så mit sidste spørgsmål til ordføreren er: Tror ordføreren, at det tjener rigets sikkerhed, at en person kan få at vide, at vedkommende er under overvågning?
Mette Frederiksen (S), 2013-05-30:
Her kommer spørgeren vel sådan set til at afsløre rigtig meget til sidst, nemlig at Enhedslisten ønsker, at Danmark skal træde ud af det europæiske samarbejde.
Det gør regeringen ikke.
Det gør regeringen ikke, og derfor kan man sige, at det bliver svært at finde en fælles vej i EU-spørgsmålet, når vores udgangspunkter for diskussionen er så langt fra hinanden, som de er.
Mig bekendt er Enhedslisten også imod det indre marked.
Det er regeringen ikke.
Det kan jo være vigtigt at minde hinanden om, at der er en grundlæggende præmisforskel for diskussionen her, for vi ønsker fortsat et indre marked.
Men vi ønsker også, at der tages de nødvendige hensyn til lønmodtagerrettigheder, og at vi i det hele taget balancerer spørgsmålet om økonomi, indre marked på den ene side og arbejdstagerrettigheder og ordnede forhold på den anden side.
Morten Bødskov (S), 2013-05-30:
Jeg må sige, at nu har jeg selv deltaget i mange politiske debatter, og dem, der er til stede i salen i dag, ved godt, at når man ikke sådan lige helt har et særlig sikkert ståsted, kan man altid hive et eller andet citat op, og så kan man personliggøre debatten, eller man kan sige, at modparten taler som en embedsmand, eller ikke er politiker eller ikke kan finde ud af, hvad han tidligere har ment.
Jeg har altid betragtet det som et svaghedstegn i debatten, og jeg synes – måske i særlig grad her, hvor vi har med et meget omfattende lovforslag at gøre – at hvis hr. Simon Emil Ammitzbøll gerne vil have argumenter for eksempelvis § 24, kunne han jo have lyttet til det, jeg har sagt her.
Og jeg ved, at hr. Simon Emil Ammitzbøll har lyttet ganske meget under de efterhånden mange samråd, vi har været i sammen om det her lovforslag.
Det, jeg sagde dengang, var udtryk for den naturlige bekymring, som kom af den debat, der var.
Nu ved jeg ikke, om hr. Simon Emil Ammitzbøll hører efter, for nu er jeg faktisk ved at argumentere for, hvad ændringerne er, altså præciseringer, så det står klart, hvordan § 24 skal anvendes.
Og det er for mig og for Socialdemokraterne og for regeringen en tilfredsstillende fremgangsmåde, som har skabt klarhed og præciseringer, og som gør, at den nervøsitet, der var i debatten sidst, for os at se ikke til stede længere.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-05-30:
Jeg skal da beklage, at jeg er kommet til at tage justitsministeren alvorligt.
Det beklager jeg virkelig meget.
Altså, jeg vidste ikke, at det var et tegn på hverken svaghed eller personliggørelse, at man tager justitsministeren alvorligt.
Jeg har nu alligevel tænkt mig at fortsætte med at tage justitsministeren alvorligt trods alt.
For det er jo ikke kun med hensyn til offentlighedsloven, at justitsministeren har sagt, som han har.
Tilbage i 2009 sagde hr. Morten Bødskov: Hver eneste gang der er tvivl, om offentligheden skal have adgang til oplysninger, ja så skal det være hensynet til åbenheden, der træder først.
Jeg beklager virkelig, hvis det er et udtryk for svaghed, som ministeren nu måtte se.
Jeg oplever det måske lidt, som om svagheden er et andet sted, nemlig hos nogen, der ikke har argumenter, nogen, der ikke ved, hvorfor og hvordan de skal forklare deres holdningsskift.
Morten Bødskov (S), 2013-05-30:
Der er den gode ting ved citater, at man får lejlighed til at kommentere på dem.
Og det citat, som hr. Simon Emil Ammitzbøll her hiver frem, blev sagt, før forhandlingerne om den åbenhedsordning, som eksisterer nu, gik i gang.
Bare så det er på plads.
Der lavede den tidligere regering sammen med den nuværende regerings partier en åbenhedsordning.
Og jeg er ked af at måtte nævne det for fru Pernille Skipper og fru Pia Adelsteen, men virkeligheden var den, at Dansk Folkeparti var med.
Den åbenhedsordning inkluderede bl.a., at man lukkede ned for mulighederne for aktindsigt i ministres kalendere.
Det er dertil, det citat er sagt.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-05-30:
Jeg vil gerne spørge hr. Simon Emil Ammitzbøll, hvad han mener om reglerne i den nugældende lov om offentlighed i forvaltningen, nemlig § 10, nr. 1, der siger, at retten til aktindsigt ikke omfatter statsrådsprotokoller, referater af møder mellem ministre og dokumenter, der udarbejdes af en myndighed til brug for sådanne møder.
Og hvad mener han om § 10, nr. 2, der nævner brevvekslinger mellem ministerier om lovgivning, herunder bevillingslove?
Mener hr. Simon Emil Ammitzbøll, at det er to fornuftige bestemmelser, som der er grund til at beholde?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-05-30:
Jeg vil sige det på den måde, at vi jo sådan set ikke har haft noget ønske om at lukke yderligere ned på nogle punkter i den nugældende offentlighedslov, men vi synes, det er godt, der hvor man åbner op.
Jeg er egentlig glad for, at hr. Jan E. Jørgensen stiller netop det her spørgsmål, fordi det giver mig lejlighed til at afkræfte en myte om, at vi ikke mener, at der skal være en vis regulering i forhold til de her spørgsmål.
Det, vi bare har sagt i al stilfærdighed, er, at det er svært at forstå, hvorfor man vil ændre det, når det fungerer så ganske udmærket i dag.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-05-30:
Jeg forstår ikke, hvorfor det ændringsforslag er kommet fra Liberal Alliance m.fl. om at afskaffe § 24, for det vil jo også medføre, at de nugældende bestemmelser i § 10 bliver fjernet.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-05-30:
Jeg vil faktisk lægge ud med at rose justitsministeren for åbent og ærligt at erkende, at der er fem indskrænkninger i offentlighedsloven.
Justitsministeren sagde til Information den 22. januar 2010: »Jeg har svært ved at se, hvordan den nuværende offentlighed skulle være til skade for lovarbejdet.
For mig at se virker det som en søgt forklaring, der skal skærme den siddende regering mod offentlighed.«
Det er meget sande ord.
Gælder de ikke mere?
Og hvad er der sket?
Morten Bødskov (S), 2013-05-30:
Men det er jo ikke med til at forringe den udvidelse, der er tale om her.
Altså, det er jo det, som fru Pia Adelsteens misforståelse består i.
Jeg har godt læst, at de her tre journalister, der skrev den her notits, som vi også har svaret på i Folketingets Retsudvalg, ligesom bruger det som argument, må man forstå, for, at det, som en enig Offentlighedskommission betragter som en udvidelse, er værdiløs.
Årsagen til, at der er svaret, som der er svaret, på de mange spørgsmål, som fru Pia Adelsteen stillede mandag formiddag og eftermiddag, er, at det sådan set bare – og det er ikke for at være fræk eller noget som helst – var for at henlede fru Pia Adelsteens opmærksomhed på, at vi allerede har besvaret det, og på, hvor det så i øvrigt står i lovforslagets bemærkninger.
Det er en helt almindelig fremgangsmåde, når man har med store lovbehandlinger at gøre.
Stine Brix (EL), 2013-05-30:
Tak for det.
Jeg tror, vi kan blive enige om, at udgangspunktet for et demokrati må være mest mulig åbenhed.
Og jeg tror også, vi kan blive enige om, at udgangspunktet må være, at borgerne kan få adgang til at se, hvad vi, der får tildelt magten, bruger den til.
Derfor må udgangspunktet jo selvfølgelig også være, at hvis man så beslutter sig for at indskrænke den åbenhed, som eksisterer i dag, ja, så skal der nogle rigtig, rigtig gode argumenter på bordet.
Et af de argumenter, som jeg hørte justitsministeren fremføre i sin tale for et øjeblik siden, var måske lidt længere formuleret end det her, men var noget i stil med: Det er rigtigt, at der er dokumenter, som ikke vil komme ud i fremtiden, men der er stadig nogle dokumenter, der kommer ud.
Altså, det er jo ikke et argument for, at de første dokumenter så ikke kommer ud, hvis det er nogle dokumenter, som er interessante for offentligheden at få kendskab til.
Så hvis nu justitsministeren får den her lejlighed til at finde sit allerallerbedste argument frem for, at vi skal indskrænke offentligheden på det her område, hvordan vil det allerallerbedste argument så lyde?
Morten Bødskov (S), 2013-05-30:
Det er fru Stine Brix meget velkommen til at se.
Der står følgende i § 1: Loven har til formål at sikre åbenhed hos myndighederne m.v. med henblik på navnlig at understøtte informations- og ytringsfriheden, borgernes deltagelse i demokratiet, offentlighedens kontrol med den offentlige forvaltning, mediernes formidling af informationer til offentligheden, tilliden til den offentlige forvaltning.
Hvis fru Stine Brix lever med den opfattelse, at når man først har skrevet § 1, bruger man så resten af tiden på at skrive sig frem til § 44 for at undergrave det, der står i § 1, så forstår jeg godt, at man har fået en fejlagtig opfattelse af det her lovforslag.
For det er ingenlunde det, der er tilfældet.
Det er et samlet hele, og det er det, der er regeringens forslag.
Det er det, to tredjedele af Folketingets medlemmer bakker op om, og det er med til at sikre, at vi får en ny afbalanceret offentlighedslov, som på den ene side har udvidelser og på den anden side også har visse indskrænkninger, fordi den sidste udgave, vi fik, er tilbage fra 1985.
Stine Brix (EL), 2013-05-30:
Så jeg synes egentlig ikke, at det er så meget at forlange, at ministeren kommer med et argument for de indskrænkninger, som ministeren anerkender ligger i lovforslaget.
Man kan jo ikke henvise til formålsparagraffen, som siger, at lovforslaget sikrer mere åbenhed, og så forsvare indskrænkningerne med henvisning til det.
Så nu giver jeg ministeren en chance til.
Kom med det allerbedste argument for, at vi skal have de her indskrænkninger, som der ligger i regeringens forslag til en offentlighedslov.
Morten Bødskov (S), 2013-05-30:
Jeg er usikker på, om fru Stine Brix var til stede, da jeg holdt min tale, for det var faktisk en pæn del af talen, der gik med at forsøge at forklare argumenterne for § 24, argumenterne for § 22 og argumenterne for § 27, stk. 2. Argumenterne for § 24 er det faktum, at godt nok findes der et fortroligt rum i dag, men efter 1985 har forandringerne af centraladministrationen været meget, meget store.
Der er sket udflytninger af den faglige ekspertise og den rådgivning, som ministre får.
Det kan være helt tilfældigt, hvor den ligger, og det har betydning for mulighederne for aktindsigten, nuvel.
Men ergo er mulighederne for aktindsigt også båret af tilfældighed.
Og regeringen og forligspartierne synes, det er helt rimeligt, at de ministre har muligheder for at trykprøve ideer, og at de kan benytte sig af den faglige ekspertise, uanset hvor den er placeret, i forsøget på at finde de rigtige svar på de mange udfordringer, som der skal tages stilling til hver dag.
Pia Adelsteen (DF), 2013-05-30:
Tak for det.
Nu har vi gang på gang hørt, at en af udvidelserne, at en af forbedringerne er, at der bliver givet ret til indsigt i dokumenter, hvor KL og Danske Regioner er omfattet.
Så jeg vil spørge om følgende: Kan man ikke få indsigt i de papirer ved enten at begære aktindsigt hos kommuner eller en bestemt region?
Det er den ene ting.
Bruger man ikke det at få KL og Danske Regioner ind i offentlighedsloven til netop at kunne mørklægge dokumenter sendt mellem KL, kommunerne, Danske Regioner og regionerne, altså i forhold til § 25?
Det er det, jeg tænker på.
Nej, jeg tror, at jeg stopper her, for jeg vil gerne høre svaret på det andet først.
Morten Bødskov (S), 2013-05-30:
Ja, det er meget svært at svare på et spørgsmål, hvis sætning stopper halvvejs, men fair nok.
Jeg har også læst det – jeg tror, at det, der bliver læst op fra, er Jyllands-Postens omtale af tre journalisters kritik af de 26 forslag til udvidelser, der er.
Vi har svaret på, hvorfor vi ikke mener, at man kan sige, som de pågældende journalister siger: at i dag kan man få al aktindsigt, må man forstå, i Kommunernes Landsforening og Danske Regioner, altså
al den stund de i dag ikke er omfattet af loven
Det er trods alt en central forskel, og det ved fru Pia Adelsteen også ganske udmærket.
Det har vi svaret på i Folketingets Retsudvalg.
Pia Adelsteen (DF), 2013-05-30:
Se, det er jo netop det, jeg ikke ved, for de svar, jeg har fået på de spørgsmål, jeg i øvrigt har stillet til det her i mandags, har jeg smidt i skraldespanden; for bedre var de ikke værd.
Det vil jeg bare sige, det var de simpelt hen ikke.
Der var en henvisning til svar på spørgsmål 77 og 161 og så i øvrigt en henvisning til lovforslagets bemærkninger.
Og hvis man mener, at det er svar på et spørgsmål, jamen så vil jeg sige, at det ikke er noget værd for mig; jeg er ikke jurist.
vil jeg sige: Nej, det var ikke bedre værd end til skraldespanden.
Jeg spørger bare igen – ministeren siger, at det er jeg helt bekendt med, at jeg har fået svar, men det mener jeg så ikke at jeg har: Men hvis man begærer aktindsigt hos en kommune eller en region, kan man så få det vedrørende noget korrespondance, der er foregået mellem KL og en kommune, mellem KL og en region?
Kan man få den korrespondance ved at begære aktindsigt hos en kommune eller en region?
Morten Bødskov (S), 2013-05-30:
Altså, Folketinget kan jo vedtage, hvad det vil.
Så langt er vi dog alligevel enige, vil jeg sige til fru Pernille Skipper.
Det kommer ikke som nogen overraskelse for fru Pernille Skipper.
Men ligefrem at sige, at de her 26 udvidelser, som Offentlighedskommissionen jo ud fra sådan generelle betingelser skriver vil være udvidelser, skulle være en undskyldning, for at man så vælger på ganske få områder at lave begrænsninger, meget snævre begrænsninger, kan jeg simpelt hen ikke genkende, al den stund jeg da ikke tror, at man i 7 år har en kommission nedsat, som skal sidde at finde på undskyldninger for, at man så vil lave begrænsninger.
Altså det her lovforslag og den betænkning, der kommer fra Offentlighedskommissionen, er jo et samlet hele; det er jo en samlet afvejning af en meget betydningsfuld lov.
Hvordan skal den se ud?
Hvilke præmisser skal den bygge på?
Hvilket formål skal den have?
Hvad er det for en virkelighed, den skal gælde for og indstille sig på, hvad angår de forandringer, der har fundet sted?
Altså, man kan læse argumenterne for de 26 forslag i Offentlighedskommissionens egen betænkning, det er et samlet hele.
Og det er en samlet vurdering, at det her – altså selvfølgelig er afbalanceret, nuvel, det er rigtigt – jo er et samlet hele og et samlet lovforslag, som giver et bud på en helt ny offentlighedslov.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-05-30:
Jeg synes sådan set, det er helt legitimt, at man sætter spørgsmålstegn ved, om en person, som er under mistanke for ulovlige aktiviteter, skal have dansk statsborgerskab.
Det er jo en helt legitim diskussion.
Men det, jeg gerne vil spørge ind til, vedrører en ven, jeg har, og som hedder Aladdin Bouhania.
Han har været i Danmark i 20 år, han er atletikudøver, han har repræsenteret det danske landshold ved flere internationale mesterskaber, og han har lige fået dansk statsborgerskab.
Han har taget uddannelse, og han har et arbejde i Danmark.
Er det rimeligt, at han nu skal finde sit navn stående på en liste, som Dansk Folkeparti smider i aviserne, og at han skal mistænkeliggøres på den måde?
Er det rimeligt?
Christian Langballe (DF), 2013-05-30:
Jamen det er ikke os, der mistænkeliggør nogen.
Det er regeringen og justitsministeren, der mistænkeliggør nogen ved at sætte vedkommende på lovforslaget.
Det har vi ikke noget som helst at gøre med.
Det er justitsministerens beslutning.
er offentlige.
Den her diskussion er foregået under førstebehandlingen, og lovforslaget kan man gå ind og se på Folketings hjemmeside, så det er fuldt offentligt tilgængeligt.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-05-30:
Det kan da meget vel være, at det er fuldt offentligt tilgængeligt, og det kan da godt være, at det er justitsministeren, der er med til at mistænkeliggøre nogen – den køber jeg nu ikke helt – men hvis Dansk Folkeparti anerkender, og det kan jeg høre ordføreren gør, at personer står opført på den liste, hvor den person, som Dansk Folkeparti gerne vil have ikke får statsborgerskab, står, og hvis man mener, det er en mistænkeliggørelse af alle de personer, der står på listen, hvorfor skal den liste så i dagbladene?
Jeg kan simpelt hen ikke se, at det er god stil.
Her har jeg så nævnt en konkret person, som har gjort alt, han har været i det her land i 20 år, han har repræsenteret Danmark, han har gået med Dannebrog, han har taget arbejde og uddannelse, og at han nu skal starte sit liv som dansk statsborger med at stå i dagbladene og der skal kastes en mistanke på ham synes jeg er at afspore den diskussion, som jeg egentlig synes det er relevant nok at Dansk Folkeparti tager.
Det synes jeg bare er drønærgerligt.
Jeg synes, det er ærgerligt for de enkelte personer, jeg synes egentlig også, det er ærgerligt for Dansk Folkeparti.
Christian Langballe (DF), 2013-05-30:
Jamen jeg kan sådan set kun svare, hvad jeg har svaret en gang, og det er: Det forhold, at justitsministeren sætter en person på lovforslaget, en person, som er mistænkt for at være til fare for rigets sikkerhed, mener vi er en meget alvorlig sag, og det er jo, når justitsministeren og regeringen vælger at gøre det, deres ansvar.
Så vil jeg godt lige minde om det, som der egentlig ikke er kommet så meget frem om at man har diskuteret her de seneste dage.
Jeg spørger: Hvad nu, hvis den potentielle terrorist, som er på lovforslaget, i morgen laver en terrorhandling, der ligner den, der foregik i London, hvor to slagtede en soldat?
For befolkningen vil med rette kunne spørge os: Hvorfor har I belønnet personen med et statsborgerskab?
Zenia Stampe (RV), 2013-05-30:
Ordføreren siger, at alle de oplysninger, der fremgår af den her usandsynlig usmagelige annonce, er offentligt tilgængelige.
Så må jeg spørge ordføreren, og jeg vil også gerne lade spørgsmålet gå videre til ordførerens formand, der også står i salen: Hvor fremgår det offentligt, at der på den her lov er en person, der er til fare for rigets sikkerhed?