Michael Aastrup Jensen (V), 2010-05-18:
Tak for det.
Israel og Palæstina – det lyder forholdsvis enkelt, men det er det absolut ikke.
Og det er bestemt ikke blevet mere enkelt med tiden.
Jeg fristes faktisk til at sige, at det har været ét skridt frem og to tilbage.
Med fredsprocessen fik Palæstina selvstyre, men de fik også korruption og et Gaza kontrolleret af terrorbevægelsen Hamas.
I mellemtiden er rabiate jødiske bosættere fortsat med at bygge huse på palæstinensernes marker og lægge hindringer i vejen for en genoptagelse af fredsprocessen.
Så enkelt er vist det sidste, vi kan tillade os at kalde konflikten mellem israelerne og palæstinenserne.
For var det bare så simpelt, lå løsning måske heller ikke så fjernt, som den gør.
Vi får ingen fred, så længe Hamas og andre fundamentalistiske grupper spreder skræk og rædsel i Israel med deres byge af raketter.
Vi får ingen fred, så længe de yderliggående bosættere fortsætter med at te sig som et herrefolk og vandalisere palæstinensernes ejendom; så længe de rabiate forældre planter vanviddet i hovedet på deres børn og opdrager dem til at tro, at de er de særligt udvalgte, vil konflikten fortsætte.
Netop børnene er de virkelige ofre for denne konflikt.
Hvad enten de lever i evig rædsel for det næste raketangreb eller mister lemmer og forældre til en selvmordsterrorist eller lever uden håb under Hamas' rædselsregime eller dagligt må lide under bosætternes ydmygelser, er de alle ofre for en konflikt, de ikke har startet, endsige har ønsket.
Det er en konflikt, de har arvet, og en konflikt, som desværre for manges vedkommende vil blive deres skæbne, medmindre vi får gang i fredsprocessen, en reel fredsproces.
For lad os ikke gøre os nogen illusioner: Der er parter i denne konflikt, for hvem konflikten er målet, ikke et middel.
Så længe de ser sig selv som de udvalgte, vil de kun sprede gift for en fredsproces.
De vil som en kræftknude suge al energi og håb ud af en fredsproces og efterlade den som en hul skal.
Sker det, vil fredsprocessen dø i sin vugge, og Gaza vil fortsætte sin færd ned i et sort, sort hul, mens bosætterne med deres entreprenørmaskiner vil grave stadig dybere ned i de mange sår, som de allerede har tilføjet Vestbredden.
Det er sår, der vil have sværere og sværere ved at hele, og Gaza vil blive stadig sværere at trække op fra afgrunden, og håbet for flertallet af både palæstinenserne og israelerne vil efterhånden være nærmest umuligt at holde i live.
Alt imens håbet visner, vil konflikten give næring til hadet blandt fundamentalisterne overalt i verden.
Derfor er en løsning på denne konflikt ikke blot et spørgsmål om Israel og Palæstina, men også et spørgsmål om hele verden.
Men det er først og fremmest et spørgsmål om at få lavet en reel aftale, der sikrer, at palæstinenserne og israelerne kan leve side om side, og som sikrer, at deres børn kan vokse op, uddanne sig og få en tilværelse uden frygt for raketter, bomber og ydmygelser.
Det er, hvad et kæmpe flertal både blandt palæstinenserne og israelerne faktisk ønsker, og derfor er det så dybt frustrerende, at vi skal lade et lille rabiat mindretal tage fredsprocessen og flertallet som gidsler i deres kamp for en profeti, hvis oprindelse fuldstændig fortaber sig i glemslen.
Tak for det.