Per Clausen (EL), 2007-02-20:
Nu har jeg ikke nogen mistillid til ministerens entusiasme og interesse i denne sag, for jeg er overbevist, at ligesom det var tilfældet for de to tidligere konservative ministre på området, er det ærligt ment, at man vil det, og det forstår jeg godt.
Men tilbage står jo, at uanset hvad ministeren og kommissæren siger, er vi i virkeligheden lige så langt fra at få et EU-mærke i dag, som vi var, da vi sidste gang diskuterede det her i Folketingssalen.
Der er ikke meget forskel på det, den nuværende minister siger, og det, den tidligere minister sagde.
Og det andet, som også er en kendsgerning, er, at uanset hvordan vi end vender og drejer spørgsmålet, er det lykkedes for supermarkedskæderne og fødevareindustrien at opfinde et nyt argument stort set hver gang, man har bøjet sig for et af deres gamle argumenter.
De vil simpelt hen ikke, så vi får ikke nogen erfaringer med et frivilligt ernæringsmærke i Danmark.
Ernæringsmærket kommer ikke til at virke, fordi brancherne ikke ønsker at bruge det.
De skal åbenbart tvinges, og det er ærgerligt.
Jeg går også ind for frivillighed som et godt pædagogisk princip, men det virker jo ikke på de brancher.
Jeg mødtes som sagt med Kyprianou, og det er højaktuelt, at man i forbindelse med vedtagelsen af EU-forordningerne om anprisninger og berigelse rent faktisk har forpligtet sig til at kigge på mærkningsreglerne
Inden udgangen af 2007 skal mærkningsreglerne i EU vurderes, og det er jo en god anledning til at drøfte, om man i den forbindelse skal lave en fælles EU-ernæringsmærFttmo055.fm Page 4030
Friday, June 15, 2007 1:58 PM keordning.
Her skal vi på banen og arbejde konstruktivt med og sige: Se, hvor langt vi er kommet, se hvad vi har fundet ud af i Danmark.
Alternativet er, som jeg kan forstå Enhedslisten synes, at vi bare skal vende EU ryggen, gå dansk enegang og lave vores eget lille mærke herhjemme, men det er der jo i øvrigt ikke mulighed for.
Jeg ved ikke, om Enhedslisten deler de intentioner, men det agter vi i hvert fald at gøre.
Jeg synes, det var rart, at hr. Svend Auken forsvarede EU, for når vi har de diskussioner i Folketinget, synes jeg, vi somme tider savner, at nogle af EU-tilhængerne forsvarer EU, så det er jeg glad for.
Men jeg vil bare spørge ministeren om sagens reelle indhold.
Er det ikke sådan, at i dag ved vi lige så lidt, som vi gjorde for halvandet år siden, om, hvornår der kommer et EU-mærke?
Og er det ikke rigtigt, at i over 2 år har fødevarebranchen, industrien og detailhandelen hele tiden været i stand til at finde på nye argumenter for ikke at acceptere de ordninger, ministrene er kommet med?
Tre konservative ministre er kommet med forslag, det ene bedre end det andet, for bare at blive mødt med en total afvisning fra brancherne, så er realiteten ikke, at hvis vi ikke går den vej, som ligger i forslaget her, får vi ikke nogen mærkning inden for en overskuelig tid?
Mit indtryk er, at det er noget, han er meget opmærksom på.
Der sker meget i landene på frivillig basis.
Danmark er i gang med at udvikle en frivillig ernæringsmærkningsordning, Sverige er gået i gang, og England er også gået i gang.
Man ser meget positivt på de lande, som gør nogle erfaringer på området, og Kyprianou har klart tilkendegivet, at de erfaringer med den frivillige model, som de lande har indhøstet, vil man se meget på, når man skal arbejde videre med den fælles EU-mærkningsordning.
Til april lancerer regeringen en frivillig ernæringsmærkningsordning, og som jeg også sagde indledningsvis, er jeg ikke tilfreds med, at vi endnu ikke har set en eneste fødevareproducent, der har tænkt sig at bruge det mærke.
Ikke en eneste fra detailhandelen har meldt sig på banen, og det synes jeg er for dårligt.
Men i stedet for at stå her og bruge tiden på, hvordan vi kan bryde EU-lovgivningen synes jeg, vi skal danne fælles front med forbrugerne og igen og igen appellere til detailhandelen og fødevareproducenterne om at bruge vores nye ernæringsmærkningsordning.
De må jo forstå, at hvis de ikke samarbejder om vores fornuftige, frivillige mærkningsordning, kan de om nogle år få et obligatorisk mærke fra EU, som er meget værre end det, de synes er så skrækkeligt ved det frivillige danske mærke, vi har her og nu, så de har altså kun alle gode grunde til at samarbejde med os.