Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
I Venstre er vi glade for, at det største og også det mest konkrete tiltag i den nye regerings politik er gennemførelse af tilbagetrækningsreformen.
En reform, som Socialdemokraterne og SF jo brugte hele valgkampen på at bekæmpe, gennemføres altså nu med Socialdemokraterne og SF i spidsen – lidt usædvanligt, det skal jeg være den første til at medgive – en reform, som VK-regeringen aftalte sammen med Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre, og som nu gennemføres fuldstændig uændret af et meget, meget bredt flertal i Folketinget.
Kun regeringens parlamentariske grundlag stemmer imod, i hvert fald mig bekendt.
Det er i sandhed tankevækkende.
Men det er godt for Danmark, det er godt for danskerne, og det er godt for dansk økonomi, at tilbagetrækningsreformen nu vedtages fuldstændig uændret.
Tilbagetrækningsreformen er en nødvendig forudsætning for at skabe vækst og holdbarhed i dansk økonomi.
Det er godt for Danmark og dansk økonomi, at regeringen på dette ene punkt udviser økonomisk ansvarlighed.
Væk er luftkastellet om de 12 minutter – det er godt, at Socialdemokraterne og SF endelig har indset, at det ikke var nogen farbar vej for Danmark.
Nej, de 12 minutter er forsvundet som dug for solen, og tilbagetrækningsreformen er den lækre kamel, som Socialdemokraterne og SF bare ikke kan modstå, efter at den nu er blevet marineret i magtens sødme.
Efterlønsordningen rammer lige ned i de to store udfordringer, vi står med, når vi ser fremad.
For det første kan vi se frem til mange år med offentlige underskud, hvis vi ikke gør noget.
Store offentlige underskud vil gøre Danmark sårbar over for udviklingen på de internationale finansmarkeder.
Efter krisen vil kravene om sunde offentlige finanser uden tvivl være skærpet.
Mange lande står i dag med nærmest uoverstigelige udfordringer, netop fordi de ikke handlede i tide.
For det andet ved vi, at vi kommer til at mangle arbejdskraft.
I dag er det kun omkring halvdelen af os, der arbejder, og fremover bliver det endnu færre på grund af den demografiske udvikling.
Når fem i dag forlader arbejdsmarkedet, erstattes de af fire.
Uden reformer bliver det svært for private virksomheder at få tilstrækkelig arbejdskraft, og det vil hæmme vækstmulighederne og dermed også grundlaget for vores velstand og velfærd.
Vi risikerer at mangle hænder til at pleje de syge og de ældre og til at undervise vores børn.
Med de udfordringer ønsker Venstre og det flertal af reformpartier bestående af Venstre, Konservative, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre, der i foråret indgik aftalen om tilbagetrækningsreformen, at prioritere en dyr efterlønsordning, som samtidig trækker mange personer væk fra arbejdsmarkedet.
Hele diskussionen om efterlønnen handler altså grundlæggende om en politisk prioritering.
Skal sunde og raske mennesker kunne trække sig tilbage fra arbejdsmarkedet tidligt med en skattefinansieret ydelse?
Nej, siger Venstre.
Vi har prioriteret.
Vi vil hellere bruge ressourcerne på fremtidige investeringer i vores fælles velfærdssamfund, så vi kan opnå vækst, velstand og velfærd.
Med tilbagetrækningsreformen, dvs. gennem de fire lovforslag, som er til behandling i dag, og som vedtages med et meget bredt flertal i Folketinget, tilvejebringer vi 18 mia. kr. frem mod 2020 til de offentlige finanser, og vi øger samtidig beskæftigelsen med 65.000 personer frem til 2020.
Tilbagetrækningsreformen er et meget væsentligt element i bestræbelserne på at få bedre orden i den offentlige økonomi, og fremadrettet sikrer vi sunde offentlige finanser og dermed vores kernevelfærd.
Jeg skal ikke bruge min taletid på at gennemgå de enkelte elementer i de tre lovforslag, som behandles samlet.
Jeg vil blot henholde mig til følgende hovedpunkter.
Velfærdsaftalen fremrykkes med 5 år.
Det betyder, at efterlønsalderen sættes gradvis op med et ½ år om året fra 2014 og frem til 2017.
Folkepensionsalderen sættes gradvis op med ½ år om året fra 2019 frem til 2022.
Efterlønsordningen bevares som en central del af tilbagetrækningssystemet.
Fremover vil efterlønnen være en 3-årig ordning med forhøjet efterlønssats og skærpet modregning i efterlønnen for pensionsformue.
Efterlønsperioden forkortes gradvis fra de nuværende 5 år til 3 år fra 2018 og frem til 2023.
Endelig vil jeg nævne, at der gives mulighed for skattefri udbetaling af efterlønsbidraget.
Med lovpakken her vil det blive vedtaget, at man kan anmode om at få udbetalt sit efterlønsbidrag i perioden fra 2. april til 1. oktober 2012.
Igennem årene har vi haft mange rigtig gode diskussioner om efterlønnen.
Personligt husker jeg lysende klart og tydeligt tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussens løftebrud tilbage i 1999 og de problemer, Poul Nyrup Rasmussen røg ind i over for særligt sit eget politiske bagland med det løfte, den tidligere statsminister brød vedrørende efterlønnen.
Et emne, som ofte har været til diskussion igennem årene har været spørgsmålet om nedslidning.
Det bliver naturligvis diskuteret i forbindelse med det næste lovforslag, som er til behandling i dag.
Det handler jo netop om oprettelsen af seniorførtidspensionen, der skal favne de nedslidte og uarbejdsdygtige.
Her er det ikke noget krav, at man har indbetalt til efterlønsbidraget, nej, det kommer til at gælde alle, men den diskussion tager vi senere i dag.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at nævne, at langt størstedelen af de personer, der går på efterløn, kommer direkte fra beskæftigelse.
Tal fra 2009 viser, at 85 pct. af dem, der gik på efterløn, kom direkte fra beskæftigelse.
Langt de fleste efterlønnere er hverken mere eller mindre syge end deres jævnaldrende på arbejdsmarkedet.
Et andet område, som vi ofte har diskuteret, har været spørgsmålet om, hvem der så rent faktisk igennem årene har gjort brug af efterlønnen.
Ofte har det været sagt, at efterlønnen først og fremmest skulle opretholdes af hensyn til de ufaglærte, men ser man på tallene, viser det sig, at gruppen af ufaglærte faktisk kun udgør knap 33 pct. af efterlønnerne, mens de udgør 34 pct. af samtlige 60-64-årige.
I det hele taget indbetaler færre og færre ufaglærte og faglærte til efterlønsordningen.
Antallet af ufaglærte danskere, der betaler til ordningen, er halveret, når man sammenligner de 30-34-årige med de 55-59-årige.
Det samlede antal personer, der bidrager til efterlønsordningen er faldende, bortset fra personer med en videregående uddannelse.
Summa summarum
: Hele argumentet om, at efterlønnen er for de nedslidte ufaglærte holder altså ikke.
Til slut skal jeg blot give udtryk for en personlig stille undren.
I dag i Jyllands-Posten har vi kunnet læse, at den socialdemokratiske politiske ordfører, hr. Magnus Heunicke, siger, at alle Socialdemokrater har lyst til at trykke på den røde knap, når vi kommer til den endelige afstemning om tilbagetrækningsreformen.
I henhold til grundlovens § 56 stemmer vi jo alle alene efter vores egen overbevisning.