Hanne Agersnap (SF), 2010-05-28:
Jeg har ikke deltaget i forhandlingerne, det har vores udenrigsordfører, hr. Steen Gade, men da han er optaget af andre forhandlinger i dag, tager jeg talen.
Jeg har også interesseret mig meget for den nye udlændingestrategi, og jeg har på de indre SF-linjer engageret mig i det.
Fattigdomsbekæmpelse er jo stadig væk det altoverskyggende omdrejningspunkt for dansk udviklingspolitik, og det skal det også være.
Derfor synes vi, at FN's 2015-mål og videreudbygningen heraf er et oplagt måleredskab for dansk udviklingspolitik.
Gennemførelse af 2015-målene bør være af højeste prioritet for Danmark, ikke mindst på grund af den særlige rolle, Danmark har ved statuskonferencen her i september, hvor vi skal lede forhandlingerne.
Seks ud af de otte 2015-mål omhandler uddannelse og sundhed, så vi synes, de burde have været opprioriteret i den nye strategi.
Der er ikke meget at bruge frihed til, hvis man er dødeligt syg, og der er ikke meget at buge de demokratiske rettigheder, hvis man er analfabet og aldrig har gået i skole.
Vi vil derfor gerne sikre os, at uddannelse og sundhed bliver en selvstændig prioritet på samme niveau som de øvrige prioriteter, altså frihed, demokrati, menneskerettigheder, vækst, beskæftigelse, ligestilling, stabilitet, skrøbelighed, miljø og klima.
Så vi har hørt om det.
Det er prioriteter, som vi i øvrigt støtter op om som vigtige for den nye danske strategi.
Initiativer, der skal tages i den her nye danske strategi, bør altid være initiativer, der bekæmper fattigdom.
Regeringens målsætning om at skabe vækst og beskæftigelse er vi enige i, for det bekæmper også fattigdom, men vi har haft nogle uenigheder om, hvordan vi skaber den her vækst.
For at sikre, at væksten kommer de fattige til gode, skal den startes fra neden.
Vi mener ikke, at man er fattigdomsorienteret nok, som det står i strategien.
Ved at støtte store og mellemstore virksomheder i byerne, støtter man ikke de fattige bønder på landet, og netop landbruget og især de fattige landløse og småbønder bør prioriteres langt højere.
Der er sket forbedringer på området efter høringssvarene, men vi mener, at man godt kunne lave en klarere markering af landbrugets betydning for vækstpolitikken.
Så er der et spørgsmål om hvilke lande.
Vi er enige i det, der angår koncentrationen, men vi mener, at det er uheldigt at flytte helt ud af Latinamerika, og f.eks. Bolivia, hvor 80 pct. af befolkningen lever under fattigdomsgrænsen, kunne vi godt ønske os var prioriteret.
Det var så til selve strategien.
Nu ser det ud, som om bemærkningerne til Socialdemokraternes ordfører mest drejede sig om bistandsniveauet.
Det er jo så også det store bump, der er opstået på vejen, efter at regeringen og DF vedtog de store nedskæringer i ulandsbistanden i tirsdags.
Det vil jo betyde markante nedskæringer de kommende år.
Selv om beløbet i kroner og øre fastholdes, bliver det jo nedskæringer, fordi der samtidig er udvikling i priser og vækst i verden.
Den danske BNP udvikler sig, og derfor vil det være en nedskæring i procent.
Det er mest som et svar til fru Tina Petersens tidligere spørgsmål.
Så den her fastfrysning indebærer, at ulandsbistanden når ned på 0,76 pct. af BNI, selv om regeringen så sent som i seneste regeringsprogram i februar lovede os, at ulandsbistanden aldrig ville komme under 0,8 pct. af BNI.
Den tidligere udviklingsminister, fru Ulla Tørnæs, gjorde meget ud af at nævne, at det netop ikke er verdens fattigste, der skal betale for vores krise, især fordi de i forvejen er ramt hårdest.
Danmark har altid været et foregangsland på udviklingsområdet, og det er vel også derfor, vi er blevet valgt som leder af konferencen, men det er meget vanskeligt at vedligeholde den her status med så kraftig en nedskæring i bistanden.