Tom Behnke (KF), 2013-02-22:
Det tror jeg er en misforståelse.
Det med de 15 år er, hvis offeret var under 15 år på gerningstidspunktet, og det er noget andet.
Men lad det ligge, der er heller ingen grund til, at vi skal stå og diskutere det.
Det var bare, om jeg havde overset noget, men det tror jeg så ikke jeg har.
Nej, jeg vil så hellere spørge om noget, der handler om politik, for det, man har gjort med den her gennemgang, er, at man har bedt Straffelovrådet om at gennemgå hele kapitel 24, bl.a. fordi man gerne vil være sikker på, at proportionaliteten er i orden, altså at forskellige forbrydelser straffes, efter hvor strafværdige de er.
Det har så fået regeringen til at fremsætte et forslag om, at i de tilfælde, hvor offeret forveksler gerningsmanden med en anden, altså i nattens mulm og mørke, nedsætter man strafferammen fra 6 år til 4 år.
Det skal i fremtiden ikke betragtes som særlig alvorligt.
Samtidig gør man det, at hvis det er sådan, at offeret har været stærkt beruset eller er blevet overrumplet, som det hedder, så udvider man strafferammen fra 4 år til 8 år.
Der er det altså bare lige, jeg vil høre, hvorfor det er mindre slemt, at offeret forveksler gerningsmanden med en anden, end at offeret bliver overrumplet?
Hvorfor er det mindre slemt?
Det bliver ikke nemt på 5 minutter at gå et så omfattende lovforslag igennem, og derfor vil jeg prøve lidt i overskrifter at fokusere på de steder, hvor vi fra konservativ side har fundet det vigtigt lige at sætte foden ned.
Udgangspunktet for hele den her debat var jo, at vi fra konservativ side før folketingsvalget havde et ønske om, at vi skulle fordoble straffen for overfaldsvoldtægt, så udgangspunktet var 5 års fængsel for en overfaldsvoldtægt.
Det var man ikke klar til, man mente, det var uhensigtsmæssigt at gennemføre den lovændring på det tidspunkt.
Man ville gerne lige afvente, at de i Straffelovrådet blev færdige med deres gennemgang af hele kapitel 24, altså om seksualforbrydelser, fordi man ville være sikker på, at proportionerne var i orden i den udformning, straffeloven ville få i fremtiden.
Så man skulle ikke bare sådan tage ét område og løfte straffen der, nej, man skulle se det i en sammenhæng og i en helhed, så proportionerne var i orden.
Så er spørgsmålet, om det er sket med det lovforslag, vi nu har liggende foran os i dag.
Og dertil er svaret: Nej, det er det ikke.
Man har slet ikke benyttet chancen for at få proportionerne i orden.
Det, der er sket med lovforslaget, er, at ved stort set alle andre former for seksualforbrydelser hæver man enten strafudmålingen eller strafferammen , undtagen når det lige nøjagtig drejer sig om egentlig voldtægt – der gør man det ikke.
Og det giver altså to problemer i det lovforslag, der ligger foran os.
Det ene er, at straffen for voldtægt og overfaldsvoldtægt ikke kommer til at stige med det her lovforslag, og det var et klart konservativt ønske – jeg vil endda sige et krav – at det skal straffes langt hårdere, end det bliver i dag.
Det vil sige, at forskellen mellem, om det er en egentlig voldtægt, eller det er alle mulige andre former for seksualforbrydelser, bliver mindre.
Det er ikke, fordi jeg mener, at alle andre former for seksualforbrydelser ikke skal straffes – selvfølgelig skal de det.
Men der skal være forskel.
Proportionerne skal være i orden, og det var egentlig det, der var hovedopgaven for Straffelovrådet at se på, og det har regeringen så ikke gjort noget ved i det forslag, der ligger.
I øvrigt er det problematisk, at selv meget forskelligartede seksualforbrydelser nu får den samme strafferamme.
Det er jo det, man gør.
Jeg ved godt, at man i bemærkningerne til lovforslaget skriver noget om, at i selve strafudmålingen skal der være forskel, men det er et problem, at selv meget forskelligartede seksualforbrydelser kommer ind i samme paragraf med samme strafferamme.
For hvad er det, strafferammen er til for?
Ja, det er jo bl.a. for, at man som borger kan se, hvad politikerne, hvad samfundet mener er strafværdigt.
Hvad er særlig strafværdigt, og hvad er meget strafværdigt?
Det kan man se i strafferammen.
Men ved det, at man lægger selv meget forskelligartede forbrydelser ind i den samme strafferamme, er det, som om det er det samme, altså at det er lige strafværdigt.
Men det er det ikke, og der synes jeg, at vi i den grad forspilder chancen.
Man burde med den her meget omfattende lovændring have sørget for, at proportionerne var i orden.
F.eks. er det jo lidt mystisk, at man siger, at det i fremtiden ikke er særlig slemt, hvis det er sådan, at offeret forveksler gerningsmanden med en anden, altså hvis man i nattens mulm og mørke ikke lige har opdaget, at det sådan set ikke var ens partner, men en anden, der havde tilsneget sig muligheden.
Der sætter man strafferammen ned fra 6 år til 4 år.
Men samtidig gør man det, at man sætter strafferammen til 8 år, hvis det er sådan, at offeret er blevet overrumplet.
Så er der måske nogle, der sidder og tænker: Hvad er det egentlig?
Ja, det er f.eks., hvis den professionelle behandler i en situation, hvor man er hos lægen, kiropraktoren, en massør eller en fysioterapeut eller lignende og er mere eller mindre afklædt, misbruger situationen til f.eks. at lave beføling.
Så er strafferammen altså 8 år!
Det er den samme strafferamme, der er for fuldbyrdet voldtægt – med vold, lemlæstelse af offeret.
Der er strafferammen også 8 år.
Det vil sige, at ser man på strafferammerne, ses det, at det er, som om det fremover er det samme; vi betragter det som værende det samme og lige strafværdigt.
Jeg ved da godt, at når man så læser ned i bemærkningerne, kan man se, at der står, at når selve straffen skal udmåles, så skal forskellen kunne ses dér.
Men det er ikke en hensigtsmæssig måde at lave lovgivning på, når nu vi har et helt kapitel om, hvad formålet er med, at man siger, at udgangspunktet for straffen for en af de her forbrydelser er 8 måneder, når strafferammen er 8 år!
Hvad er det for en vanvittig grov overtrædelse, der kan gøre, at straffen for forbrydelsen så bliver 12 gange højere?
Det sidste, jeg vil nævne, er, at der altså ligger et kæmpe problem i, at forskellen mellem strafferammen og den udmålte straf med det her lovforslag bliver endnu større, endnu mere grotesk, og at det bliver endnu mere uforståeligt, hvorfor Folketinget har vedtaget den kæmpe strafferamme, når den slet ikke bliver udnyttet.
Det burde ministeren have gjort noget ved.
Afslutningsvis skal jeg blot opfordre ministeren til, at det her kommer til forhandling – det håber jeg – og at vi kan finde hinanden, og at det her er noget, vi kan debattere, og ikke bare er et forslag, som man kan tage eller lade være.