Eigil Andersen (SF), 2014-11-13:
Desværre har der været en hel del eksempler på, at andelsboligforeninger er kommet ud i økonomisk kaos, og det er der flere forskellige årsager til.
En af årsagerne er, hvad også nogle af de foregående ordførere har nævnt, at grundlaget for andelsboligforeningen – hvor man hidtil har krævet, at kun 33 pct. af lejerne skulle være med – har været for svagt allerede ved grundlæggelsen.
En anden årsag til det økonomiske kaos har kunnet være, at man i budgetterne for en ny andelsboligforening har indregnet store indtægter fra salg af lejligheder, der så slet ikke er lykkedes.
Man har altså overvurderet mulighederne for at sælge andelsbeviserne, men da salget var indregnet i budgetterne, kom økonomien rent ud sagt til at hænge i laser.
Hidtil har der således været en del andelshavere, der er blevet bondefanget gennem sådan et røgslør af utilstrækkelige økonomiske oplysninger, som ikke har givet et reelt billede af, hvad situationen var.
En tredje årsag til økonomisk uføre i andelsboligforeninger har været, at det i en del tilfælde har været uklart for den enkelte lejer, hvilke udgifter man ville få, hvis man sagde ja til at gå ind i andelsboligforeningen, der så overtog ejendommen.
Alle de her tre punkter er naturligvis uholdbare, og derfor er SF glade for det her lovforslag, fordi det retter op på alle tre forhold.
For det første at kravet om deltagelse i en andelsboligforening bliver sat op fra 33 pct. af lejerne til 60 pct.
Det øger simpelt hen den økonomiske stabilitet, fordi der så er færre lejligheder, der skal lejes ud.
For det andet bliver der fremover også stillet krav om langt større økonomisk gennemsigtighed.
I fremtiden må et planlagt salg af lejligheder ikke længere indgå i de budgetter, som man skal have forelagt, når man som lejer skal beslutte, om man vil købe sin bolig som andelsbolig og dermed binder sin økonomiske skæbne sammen med de andre beboere.
Der bliver altså forbud mod, at det her ønskede salg af lejligheder kommer til at indgå i budgetterne.
For det tredje skal man som nævnt have fremlagt et budget med 30-årigt fast forrentet realkreditlån med afdrag, og der skal fremlægges budgetter for de første 10 år.
Alt i alt er der tale om en langt bedre og langt mere gennemskuelig forbrugeroplysning om den fremtidige økonomi, inden den enkelte person eller den enkelte familie træffer sin beslutning, og det er et meget stort fremskridt.
Til sidst vil jeg nævne, at der måske kunne være nogle, der ville mene, at man i stedet for at forhøje kravet om lejernes deltagelse i en andelsboligforening fra 33 pct. til 60 pct. i stedet burde have indført et krav om, at den enkelte andelshaver skulle stille med f.eks. 20 pct. eller 30 pct. af købesummen.
Det er en dårlig idé, fordi det ville forhindre en del lejere med jævne indtægter i at deltage.
Andelsboligforeninger er jo netop en boligform, der ligger et sted mellem lejelejligheder og ejerlejligheder, med hensyn til hvor store udgifter der er ved at bo i boligen.
I SF mener vi, at det er et godt system, fordi det giver mennesker med jævne indkomster mulighed for at vælge denne boligform.
Den idé skal vi holde fast i, og derfor er vi glade for, at der ikke er kapitalkrav i det her lovforslag, men at der som nævnt bliver stillet krav om tilslutning fra 60 pct. af lejerne, før en ejendom kan overtages af en andelsboligforening, og også at der jo bliver stillet de her krav om større økonomisk gennemskuelighed.
Det sætter simpelt hen en stopper for, at man får et falsk billede af økonomien, sådan som det hidtil er sket i mange situationer.
SF kan derfor med fornøjelse sige, at vi vil stemme for lovforslaget.