Per Bisgaard (V), 2009-05-05:
På en række udvalgte og betydningsfulde områder fastslås det med det fremsatte forslag, hvem der har ansvaret og kompetencen til at agere i folkeskolen.
Hvis der tidligere var tvivl om, hvem der havde ansvaret for folkeskolen, er det i hvert fald slået fast nu med syvtommersøm.
Kommunalbestyrelsen har det endelige ansvar for undervisningen i folkeskolen, og det er glædeligt, at det nu står på tryk, at kommunalbestyrelsen kan træffe enhver beslutning inden for gældende lovgrundlag, bortset fra de beslutninger, som forudsætter et særlig sagkundskab, og det kunne eksempelvis være den ekspertise, som skolelederen har, eller hvor beslutningen udtrykkeligt er henlagt til en anden myndighed som f.eks. skolebestyrelsen.
Med indførelsen af kvalitetsrapporter og handlingsplaner for nogle år siden står folkeskolen endnu tydeligere i det kommunale landskab, som lokalpolitikerne har ansvaret for.
Skolelederen har under den nugældende lov mulighed for at blive fanget i et ingenmandsland, hvor hans beslutninger, som baserer sig på sagkundskab, kan blive underkendt af kommunalbestyrelsen, som ikke har den eksakte viden på området.
Det er nu præcist beskrevet, hvorledes lederens rum til at agere og træffe beslutninger er udvidet på områder, som vedrører skolens elever.
Han har nu retten til uden at kunne blive underkendt af kommunalbestyrelsen, som det er efter gældende lov, at overflytte en elev fra egen skole til en anden, såfremt skolelederen på den modtagende skole giver sin accept heraf.
Det åbner på ingen måde op for en uhæmmet eksport af vanskelige elever - i citationstegn - for det er naturligvis stadig skolens opgave og dermed også lederens opgave at finde løsninger sammen med eleven og dennes forældre, som ikke er så vidtgående som en overflytning til en anden skole er.
Ligeledes har skolelederen nu mulighed for at rykke en elev op på et højere klassetrin eller undervise på samme klassetrin i 2 år, men naturligvis i samråd med forældrene.
Men såfremt det ikke fører til nogen resultater, har han fremover retten til at handle.
I Venstre er vi meget glade for den styrkelse af skolelederens ansvar og kompetence, som forslaget her lægger op til, og vi er ikke bange for, at det bliver på bekostning af eksempelvis skolebestyrelsen.
Det bliver i høringssvaret fra Skole og Samfund fremhævet, at skolebestyrelsen mister muligheden for at påvirke elev- og personalesager.
Som jeg læser og forstår den nugældende lov, har den heller ikke i dag mulighed for at blande sig i disse sager.
Så indflydelsen eller måske manglen på samme er på det område uændret.
Til gengæld er der så i lovforslaget et nyt element, som fremmer skolebestyrelsens virkeområde.
Frem over skal der ved hver skole fastsættes et værdiregelsæt, som betyder, at der laves retningslinjer for god adfærd på skolen og laves pejlemærker for, hvordan der opnås trivsel for eleverne og de ansatte.
Der skal også laves en antimobbestrategi.
Værdiregelsættet skal fremme fælles værdier og engagement og ansvarlighed, og i lighed med overgangsreglerne skal det gælde for hele skolens virke.
Det regelsæt bør helt naturligt udarbejdes og løbende forbedres gennem et samarbejde mellem skolebestyrelsen, lærere og elever og skolelederen som den øverste ansvarlige på skolen.
Som det tillige fremgår af gældende lov, har skolelederen også det overordnede ansvar for at udarbejde en undervisningsmiljøvurdering, som er en meget vigtig del af undervisningsmiljøloven.
Lovforslaget rummer ud over de her nævnte ændringer flere positive justeringer og præciseringer, som sammenlagt er med til at skabe klarhed over, hvilke aktører i folkeskolen der har ansvar og kompetence og på hvilke områder.
Klare forbedringer, som Venstre varmt kan anbefale til videre behandling.