runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2013-10-22:
Jeg tror, at de fleste af os godt ved, at der, hvor vi selv bor, kunne man gøre noget ved vinduerne, hulrumsisolere eller gøre alle de her ting, som man burde gøre, hvis ens hjem sådan skulle være helt up to date med hensyn til alt det, der handler om energibesparelser.
Hvorfor er det så, at vi ikke gør det?
Jeg tror, det i virkeligheden drejer sig om lidt af det samme som det her med oliefyrene, da de i sin tid blev skiftet ud.
Der troede man fra politisk hold, at det ville komme helt af sig selv, fordi det var så meget dyrere at have et oliefyr end at have alle mulige andre opvarmningsformer, og derfor ville det gå helt af sig selv.
Det gjorde det for så vidt også for ca. 25 pct.s vedkommende – for resten gjorde det det ikke, og de har stadig væk oliefyrene stående.
Hvorfor er det så på den måde?
Det er, fordi det er store beslutninger og det har store konsekvenser for ens private økonomi, og fordi det kan virke relativt uoverskueligt at gå i gang med de ting, der skal til.
Det er i virkeligheden det, det her forslag handler om.
Det handler om at gøre det nemt tilgængeligt at få lavet de energirenoveringer, som holder sig inden for den pris, man alligevel betaler for varme.
Det vil altså sige, at efterhånden som man sparer penge, betaler man af på det lån, som man har skullet optage for at kunne lave energirenoveringen.
Det er grundideen i det her.
Og så handler det selvfølgelig om, at man også kan være sikker på, at den rådgivning, man får, er god nok; at det sted, man henvender sig, faktisk også leverer en viden, kan levere noget finansiering og nogle håndværkere, der er dygtige nok at lave de her energirenoveringer på en ordentlig måde, så man kan være sikker på, at man får det for pengene, man gerne vil.
Det her er altså en motorvej for energirenoveringer, og jeg vil gerne lægge særlig vægt på, at der i udkanten af Danmark er rigtig mange husejere, som er teknisk insolvente, men hvor der også er et rigtig stort energirenoveringsbehov, og for dem mener jeg at man simpelt hen løser et konkret problem, fordi man gør det nemmere for dem at få adgang til finansiering til at få lavet de her energirenoveringer.
Det betyder både, at huset bliver rarere at bo i for dem, der bor der, men det betyder også, at det faktisk bliver væsentligt lettere at sælge huset, hvis man skal af med det.
Socialdemokraterne kan støtte forslaget.
Thomas Danielsen (V), 2013-10-22:
Tak for det, formand.
3 er et lovforslag om en godkendelsesordning for virksomheder, der leverer rådgivning i forbindelse med energirenovering af bygninger.
I forlængelse af »Vækstplan DK« blev den ordning besluttet som en del af grøn boligkontrakt med Venstres stemmer, hvorfor det nok ikke vil komme som en overraskelse for nogen, at vi i forbindelse med udmøntningen selvfølgelig også har tænkt os at stemme for.
Det, der sker i praksis, er, at virksomheder frivilligt kan lade sig godkende til at yde danske boligejere rådgivning om energiløsninger, der både økonomisk og miljømæssigt er bæredygtige.
Ordningen kommer i første omgang til at gælde private enfamilieshuse, række- og kædehuse samt dobbelthuse.
Senere vil det blive vurderet, om ordningen skal implementeres for andre former for ejendomme.
Det er fredede ejendomme, der er økonomisk hårdt udfordrede, bl.a. på grund af høje energiomkostninger.
Det er en udvikling, der betyder, at det ikke er motiverende at erhverve og bo i sådanne ejendomme.
Derfor håber vi i Venstre, at energisparekonceptet grøn boligkontrakt vil have fokus på, hvorledes man kan imødekomme flere af de udfordringer, som fredede ejendomme har, så vi i fremtiden kan bevare disse værdier i samhørighed med den grønne udvikling.
Det håber jeg også at ministeren vil kommentere.
Finansieringen af forslaget er en del af vækstplanen, hvor der er afsat 25 mio. kr. i 2013, 15 mio. kr. i 2014 og 10 mio kr. i 2015.
Venstre støtter som sagt forslaget med ønske om en venlig imødekommelse af de bemærkninger, der er faldet.
Merete Riisager (LA), 2013-10-22:
Det kan godt være, at man kan tvinge virksomheder til at oprette praktikpladser, men som ordføreren jo også har udtalt, kan man godt tvinge folk til være sammen i et uddannelseslokale, men det betyder ikke, at de lærer en dyt.
Så der kan jo godt komme til at sidde nogle elever ude i nogle virksomheder, f.eks. i en lagerbygning og kigge ind i en væg, eller de kan feje lidt rundt med nogle spåner.
Men er det det, Enhedslisten gerne vil opnå?
Når Enhedslisten siger, at tvang ikke virker og ikke er et godt værktøj, når det handler om de unge, hvorfor skulle det så være det i forhold til virksomhederne?
De mennesker, som arbejder i virksomhederne, er vel også en slags mennesker – eller hvad?
Jonas Dahl (SF), 2013-10-22:
Dette lovforslag er et element i en løbende opfølgning af den store, omfattende energiaftale fra marts 2012.
Med vedtagelsen af lovforslaget vil danskerne få et hjælperedskab, hvilket flere ordførere allerede har været inde på, når der skal tages stilling til renovering af boligen af hensyn til energiforbruget og af hensyn til energiregningen.
Jeg tror, vi er mange, der gerne ville have kunnet drage nytte af dette, og derfor er det sådan set et rigtig godt forslag.
Vi ved, at boligejerne sjældent har et overblik over – og det siger næsten sig selv – hvilke energirenoveringer der bedst kan betale sig, og hvilke der er de mest energieffektive.
Det kræver en specifik viden, og det kræver en erfaringsopsamling, som de færreste har mulighed for at have.
Samtidig kan der være usikkerhed om kvaliteten af den rådgivning, der er på markedet – en godkendelsesordning for virksomhederne, der kan levere hele pakken.
Og styreprocessen er sådan set også en del af løsningen på dette problem.
Så fra SF's side hilser vi lovforslaget velkommen.
Vi ser frem til gennemførelsen af grøn boligkontrakt, og vi er sådan set glade for, at det her nu er næste skridt.
Anden fase følger så på diskussionen i forhold til hele det her om grøn boligkontrakt og resultatet af de analyser, der til dels skal se på muligheden for at fremme finansieringen af energibesparende tiltag via realkredit eller bankvirksomhed.
Så fra SF's side støtter vi varmt forslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-10-22:
Vi ønsker, at alle skal kunne udfolde deres potentiale.
Vi ønsker, at alle får de bedste muligheder for at deltage aktivt i samfundet som borgere.
Og vi ønsker, at alle børn og unge får en uddannelse, der passer netop til dem.
Regeringen har en målsætning om, at 95 pct. af en ungdomsårgang skal gennemføre mindst en ungdomsuddannelse.
Det kræver, at vi gør en særlig indsats for, at alle skal have så lige muligheder som overhovedet muligt for at komme igennem uddannelsessystemet.
Med dette forslag gøres noget ekstra for at støtte elever med særlige behov, så de kan klare sig godt igennem uddannelsessystemet.
Tilskud til særlig tilrettelagte forløb for elever med nedsat psykisk funktionsevne som f.eks. Aspergers syndrom er et led i denne indsats.
Forsøg med sådanne ordninger har vist sig at være en succes.
Eleverne består studentereksamen, og mange af dem fortsætter på en videregående uddannelse; de klarer sig godt.
Det er vigtigt, at unge med særlige behov, som er velfungerende og normalt eller højt begavede, men har andre vanskeligheder, får muligheden for at gennemføre en ordinær ungdomsuddannelse.
Derfor er vi i SF også glade for, at forslaget indebærer, at forløbene sidestilles med resten af ungdomsuddannelserne, og at eleverne får det samme eksamensbevis som alle de andre.
Med dette lovforslag tager vi et skridt i retning af mere ligestilling.
At give mennesker med nedsat funktionsevne en stærkere plads i samfundet er ikke kun ord, det er handling.
SF deler ønsket om at etablere en permanent ordning for den her gruppe, der bygger videre på de succeser, vi allerede har set.
SF kan derfor støtte lovforslaget.
Peter Juel Jensen (V), 2013-10-22:
Jeg vil godt sætte spørgsmålstegn ved, at der mangler så mange praktikpladser, som ordføreren hævder.
Langt de fleste elever på erhvervsskolerne har faktisk en praktikplads.
Ikke mindre end 73.000 elever har en praktikplads i en virksomhed, og kun godt 7.000 elever var i august 2013 i skolepraktik på et af de nye praktikpladscentre på erhvervsskolerne, og mange af disse elever kommer i praktik i en virksomhed på et senere tidspunkt.
Der er 4.800 elever, der hverken er i virksomhedspraktik eller skolepraktik, men langt de fleste af disse elever kunne fortsætte deres uddannelse i skolepraktik, hvis de ville.
Kun 500 elever må skifte uddannelse, fordi den uddannelse, de er i gang med, er så lille, at der ikke udbydes skolepraktik.
Så jeg er ikke enig i ordførerens tal.
Rosa Lund (EL), 2013-10-22:
Tak for det, og tak for talen.
Jeg har bare et enkelt spørgsmål til hr. Peter Juel Jensen: Hvis de frivillige aftaler virker, hvordan kan det så være, at der mangler 12.600 praktikpladser?
Christine Antorini (S), 2013-10-22:
Jeg vil godt sige tak for den meget brede tilslutning, opbakning, der er til lovforslagets intentioner.
Jeg synes også, det er et lovforslag, vi alle sammen kan være rigtig glade for, fordi det har været vellykkede forsøg, der har kørt med at lave gymnasiale uddannelser til unge med Aspergers syndrom, og hvor erfaringerne jo er rigtig positive.
Det, der sker med lovforslaget, er, at ordningen bliver gjort permanent, sådan at der kan være mindst et særligt tilrettelagt gymnasialt uddannelsestilbud til denne gruppe af unge og mindst et i hver region.
Der er også givet hjemmel til, at det på sigt også kan være unge, der har andre diagnoser, som vil kunne gennemføre en gymnasial uddannelse, hvis der er et forsøgsudviklingsarbejde, der viser, at det vil give mening.
Så det er på alle mulige måder et lovforslag, som vi kan være rigtig glade for, og som også har den lange historik, som flere har nævnt, og derfor synes jeg også, at vi i fællesskab skal kunne sige tak til, at det kunne lade sig gøre at gøre ordningen permanent.
Der har været enkelte kritiske røster i forhold til økonomien.
Til det vil jeg sige, at det jo – bare for at få lidt proportion i det – ikke er, fordi der kommer til at ske en langsom udhuling af taxametrene.
Det er sådan, at undervisningstaxameteret til de almengymnasiale uddannelser vil komme til at blive nedsat med 0,04 pct. i 2014, og det vil så stige til ca. 0,25 pct. i 2017.
Jeg synes også, man skal se det i det lys – ud over at det er et ganske lille beløb – at det her jo er en almindelig gymnasial uddannelse til en gruppe af unge, som i øvrigt gennemfører det med rigtig gode resultater, og derfor synes jeg også, det er rimeligt at se det som en gymnasial uddannelse, så det dermed bliver finansieret inden for det undervisningstaxameter, som der er i dag.
Med de ord vil jeg bare igen sige tak for den brede tilslutning, og jeg glæder mig til, at vi når i mål med det, for det vil blive til gavn for nogle unge, der i den grad har brug for det.
Rosa Lund (EL), 2013-10-22:
I Enhedslisten mener vi, at der skal være lige adgang til uddannelse, og at alle unge skal have mulighed for at tage en ungdomsuddannelse uanset deres forældres økonomiske og sociale baggrund og uanset særlige behov, f.eks. behov som følge af autisme.
Der er ikke nogen tvivl om, at det godt kan lade sig gøre, hvis de rigtige rammer er til stede.
Og med det her lovforslag anerkender regeringen, at der skal gøres noget ekstra for at støtte elever med særlige behov gennem uddannelsessystemet.
Det anerkender vi også i Enhedslisten.
Derfor støtter Enhedslisten, at der kommer en hjemmel til permanentgørelse af de forsøg, der som beskrevet af de foregående ordførere har været på stx og på hf.
Men vi i Enhedslisten er ligesom rektorforeningen, gymnasielærerne og VUC-foreningen bekymrede for finansieringen.
Det kan ikke være rigtigt, at der for at sikre et tilbud til gymnasieelever med særlige behov skal spares på gymnasiernes taxameter.
Taxameteret er jo netop det, der finansierer gymnasiernes kerneydelse, altså undervisning, og når man fjerner penge fra en gruppe elever for at sikre en anden gruppe elever, kommer det unægtelig til at gå ud over undervisningen.
Samtidig vil finansieringstyper som den her langsomt udhule taxameteret på gymnasierne, for når gymnasierne skal lave mere for de samme penge, vil kvaliteten blive ringere.
Derfor mener vi ikke i Enhedslisten, det giver mening, at finansieringen er skruet sammen på den her måde.
Vores gymnasie- og vores hf-forløb skal være af høj kvalitet, sådan at de, der gennemfører en ungdomsuddannelse, rustes til deres videre vej gennem livet og til deres videre vej gennem uddannelse. Så vi kan i Enhedslisten altså godt støtte, at der oprettes særlig tilrettelagte forløb, men vi kan ikke støtte finansieringen.
Merete Riisager (LA), 2013-10-22:
Vi skal have et uddannelsessystem med høj kvalitet i Danmark.
Det betyder, at vi skal sætte barren højere – også meget højere, end vi gør i dag.
Vi deler dog en betænkelighed, som man også har givet udtryk for i nogle af de høringssvar, der er kommet ind.
Helt konkret vil jeg nævne Lederog Bestyrelsesforeningen for VUC, som er kritiske over for den foreslåede finansiering af de særlige forløb.
Foreningen frygter, at det, hvis andre tiltag bliver finansieret på lignende måde, kan betyde en langsom, men sikker udhuling af taxametrene og dermed af den generelle kvalitet i de almengymnasiale uddannelser, og den betænkelighed deler vi.
For vi har en udfordring med hensyn til fagligheden i vores uddannelsessystem og i høj grad også inden for de gymnasiale uddannelser – vi har et taxametersystem, som sætter fokus på færdiggørelse og nu også i stigende omfang på sociale faktorer.
I Liberal Alliance havde vi helt klart foretrukket, at man havde skabt et fagligt taxameter, altså at man også havde tilknyttet det med at få taxameterpengene op på det faglige niveau, som uddannelserne var i stand til at præstere ud fra det udgangspunkt, som eleverne nu kommer med; det ville være til gavn for alle unge uanset det sted, hvor de starter.
Tak for ordet.
Rosa Lund (EL), 2013-10-22:
I Enhedslisten er vi ikke enige i, at for at finansiere en uddannelse skal pengene gå fra noget andet i uddannelsessystemet, ligesom vi heller ikke mener, at de lærerstuderende skal betale for, at de pædagogstuderende kan få flere timer.
Det samme gælder i den her situation.
Så min opfordring skal bare være til regeringen, at jeg håber, regeringen vil gøre sig umage for at finde flere penge til uddannelsessystemet i stedet for bare at omfordele inden for taxametersystemet, og det hjælper vi i Enhedslisten gerne til med.
Lotte Rod (RV), 2013-10-22:
Hvis det ikke sådan skal være en helt gratis omgang for Enhedslisten bare at stå og sige, at det ville være rart, hvis man fandt pengene et andet sted, så må man jo i det mindste selv have gjort sig umage for at komme med et forslag til, hvordan man så vil finansiere det.
Rosa Lund (EL), 2013-10-22:
Jeg vil opfordre regeringen og ministeren til at kigge på budgettet for at finde ud af, om der ikke kan findes en pulje med uforbrugte midler et eller andet sted i ministeriets budget, som kan finansiere det her.
Det stoler jeg i hvert fald på, når det er det, både gymnasielærerne og rektorerne skriver i deres høringssvar.
Lotte Rod (RV), 2013-10-22:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge Enhedslisten, hvordan de så vil finansiere det.
Lene Espersen (KF), 2013-10-22:
Som faktisk alle ordførere har været inde på, er der jo bred politisk opbakning til det her lovforslag.
Også Det Konservative Folkeparti støtter naturligvis lovforslaget, der jo har til formål at sikre, at unge med særlige behov klarer sig igennem uddannelsessystemet.
Det var en målsætning, der blev skabt tilbage i 2006, hvor VK-regeringen sammen med Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti lavede en velfærdsaftale.
Her valgte man at fokusere på, at de unge for de penge, der blev til rådighed, fordi man valgte at sige, at tilbagetrækningsalderen skulle forøges, i takt med at folks gennemsnitlige levetid blev højere, altså så skulle have en ungdomsuddannelse, og at de for øvrigt også skulle komme hurtigere igennem uddannelsessystemet.
Jeg er rigtig, rigtig glad for, at et bredt politisk flertal i dag bakker så varmt op om 95-procentsmålsætningen.
Den evaluering, som det også fremgår af lovforslaget der har været af forsøgene, viser, at det har været en succes at køre et sådant særligt forløb, og derfor er vi selvfølgelig enige i det, der er lovforslagets intention, nemlig at gøre det muligt at yde tilskud til at permanentgøre disse særligt tilrettelagte forsøg.
Så vi mener, at det er noget af det, der skal til, for at vi når de 95 procent, som vi alle sammen politisk bakker op om.
Der har i dag i Folketingssalen været en ganske kort debat om finansieringsmodellen.
Nu kan jeg forstå, at der bliver stillet spørgsmål under udvalgsbehandlingen, men jeg må sige, at jeg nu ikke er så bekymret.
Det er ikke en særlig stor gruppe, vi taler om, og det burde være overskueligt.
Så jeg håber selvfølgelig på, at vi under udvalgsbehandlingen også får endeligt afklaret, hvad der er de økonomiske konsekvenser af at ændre taxameterfinansieringen inden for gymnasierne.
Men som sagt er det ikke noget, der har bekymret os meget i forbindelse med gennemgangen af høringssvarene.
Vi håber selvfølgelig på, at vi også får de svar, som vi ligesom har kunnet fornemme på ministerens kommenterede høringsoversigt der umiddelbart er til det spørgsmål.
Vi støtter lovforslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-10-22:
For det første ser vi ikke det her som nogen som helst gabestok, fordi det jo også er en mulighed for en uddannelsesinstitution, eller hvem der ellers er indbefattet i følg og forklar, for at gøre lidt reklame for de gode aftaler, de laver lokalt, f.eks. partnerskabsaftaler.
Det, som jeg prøvede at sige før, var, at fru Lene Espersen og Venstres ordfører var meget optaget af det her ord »kan«, og det var, fordi nogle af de beskrivelser, der er i lovteksten, giver eksempler på, hvordan man kan undgå at skulle have sociale klausuler, fordi man bruger f.eks. lokale partnerskabsaftaler, eller man er indbefattet af nogle af de EU-rammer, der er i forhold til størrelsen.
Det, der også står her, er, at det skal være af en vis størrelse for at være i overensstemmelse med EU-retten i forhold til sociale klausuler, altså det skal have en vis størrelse eller en vis pris, før det kan komme i spil.
Lene Espersen (KF), 2013-10-22:
Der er jo mange ting at tage fat på, men jeg synes sådan set, at det, SF's ordfører sagde om, at man både kunne have partnerskabsaftaler og sociale klausuler samtidig, var meget interessant.
Det vil jeg egentlig gerne bede SF's ordfører om at forklare, fordi sagen er jo den, at sociale klausuler er omfattet af EU's udbudsregler, og det betyder, at der er nogle helt særlige principper.
Det er også derfor, at hele den her gabestoksdokumentation, som man nu sætter i værk med det her lovforslag med følg eller forklar, er begrænset af nogle EU-regler.
Derfor vil jeg gerne høre, hvordan to regelsæt, hvoraf det ene for at være proportionalt kører efter EU-regler, og det andet, der er frivilligt, ikke kører efter EU-regler, kan køre samtidig på de samme udbud.
Det må ordføreren meget gerne forklare mig.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-10-22:
Igen må jeg sige, at jeg ikke vil lægge hovedet på blokken med hensyn til, hvor stor en stigning der var sket i antallet af uddannelsesaftaler i Aarhus, men det var en markant stigning.
Det var der faktisk bred enighed om i Aarhus byråd, da man evaluerede ordningen efter stykke tid.
I forhold til pris vil jeg sige, at det kan godt være, det bliver lidt dyrere – sådan er det jo med kvalitet.
Hvis du vil have bygget et hus, der ikke falder sammen om ørerne på dig, kan det også være, det koster lidt mere, end hvis det er lavet af tagblik.
Sådan er det jo.
Det må man jo opveje.
Og ligesom de ting, der skal være på plads i forhold til både pris, kvalitet, miljølovgivning osv., er det her bare endnu et element i den samlede vurdering af, hvad der skal til, når der f.eks. skal bygges.
Merete Riisager (LA), 2013-10-22:
Altså, vi kan jo godt momentant bevæge os ned på det niveau, som ordføreren foreslår – så vil jeg foreslå ordføreren at spørge statsministeren, hvor hendes nærmeste familie plejer at erlægge sin skat.
Men i forhold til den her viden om at sociale klausuler virker, vil jeg spørge: Hvorfra har ordføreren sin dokumentation for, at sociale klausuler virker, og at det overhovedet har nogen som helst vægt i forhold til det, som det koster?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-10-22:
Jeg vidste ikke, at Liberal Alliances ordfører var så bekymret for de danske skatteyderes penge, siden hovedsponsoren har sæde i Schweiz.
Men det er jo en diskussion, vi kan tage en anden gang.
I forhold til pris og kvalitet vil jeg sige, at når vi taler kvalitet, f.eks. hvis man skal bygge i træ, så taler vi både træets kvalitet og den kvalitet, der er i, at vi får uddannet unge mennesker til fremtidens arbejdsmarked, til fremtidens virksomheder.
Så det at se på pris og kvalitet handler også om at få uddannet nogle unge mennesker.
For som ordføreren jo er klar over, har vi et vekseluddannelsessystem i Danmark, og vi kan kun uddanne nok unge, hvis virksomhederne tager en del af ansvaret.
Det er jo fuldstændig op til den enkelte virksomhed ikke at tage nogen elever eller lærlinge; så får de bare ikke opgaven.
Men sådan har alle frie valg her i livet jo konsekvenser.
Merete Riisager (LA), 2013-10-22:
Ordføreren må meget undskylde, men jeg forstod ikke et klap af det der med et bord i ask.
Men det er sikkert udmærket, og det har formentlig en eller anden logisk forklaring.
Men det, som jeg forstår mig på, er faktisk skatteborgernes penge.
Og der er det jo sådan med sociale klausuler, at man bruger flere af skatteborgernes penge, hvis offentlige organisationer skal tage højde for andre ting end kvalitet og pris, når de skal ud og indkøbe en ydelse.
Og derfor vil jeg høre, om ikke ordføreren også er bekymret for skatteborgernes penge, når nu man pålægger både virksomheder og offentlige organisationer mere bureaukrati.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-10-22:
Det spørgsmål blev afgjort for 3-4 år siden, da man gik i EU-retten for at få prøvet, hvad der kunne lade sig gøre inden for sociale udbud.
Hvis ordføreren finder teksten frem, vil han se på side 3, at der nemlig også står noget om, hvilke betingelser der skal være opfyldt, for at udbuddet kan gå igennem, herunder selvfølgelig de EU-retlige bestemmelser.
Så de EU-retlige bestemmelser danner rammen for, hvad der kan lade sig gøre i Danmark både med danske virksomheder og med udenlandske virksomheder.
Endelig vil jeg gerne sige til specielt dem herinde på højre side, der hylder det frie marked, at det her jo overhovedet ikke er noget med tvang.
Det er det samme som at sige: Jeg vil gerne købe en stol af eg, og at der så er nogle nede i Liberal Alliance, der bliver kede af det, fordi de kun fremstiller borde i ask, og så siger: Det kan I ikke være bekendt, det her er jo tvang, når I ikke vil købe den vare, vi udbyder.
Der siger vi: Nej.
Det, vi vil have, skal indeholde sociale klausuler.
Peter Juel Jensen (V), 2013-10-22:
Det er det, som vi er utilfredse med.
Men jeg vil dog gerne, inden jeg lige stiller mit spørgsmål, rose ordførerens svar for at være det mest præcise af samtlige regeringspartiers ordføreres svar.
Når der står »kan« i lovforslaget, har man fået den opfattelse, at så skal man ikke forklare noget som helst, hvis man indgår en partnerskabsaftale.
De tidligere ordførere fra regeringspartierne har haft den stik modsatte holdning, så der er sådan lidt uenighed.
Jeg vil så gerne stille spørgsmålet.
De beløbsstørrelser i den periode, der nu skal bygges inden for, og hvor man skal forklare det her, er jo relativt store; det vil de være ved større byggerier.
Vil man så kunne stille de samme krav med hensyn til at skabe praktikpladser over for udenlandske virksomheder, og hvordan vil det komme danske unge til gode?