Thomas Jensen (S), 2013-12-12:
Jamen jeg kan lige så godt indlede med konklusionen: Socialdemokraterne støtter ikke, at aktstykke 37 trækkes tilbage fra Finansudvalget.
Jeg og Socialdemokraterne synes nemlig, at der er rigtig mange gode perspektiver i den løsning, hvor New Energy Investment, ATP og PFA indskyder tilsammen 11 mia. kr. i DONG Energy.
Det gælder for selskabet og dets medarbejdere, det gælder for staten og de øvrige nuværende aktionærer, og det gælder for det danske samfund.
Der har været meget turbulens i og omkring Dong Energy det seneste års tid.
Det er ikke så godt for noget selskab, men når tre private investorer nu beslutter at skyde et meget, meget stort beløb – et milliardbeløb – i selskabet, er det, fordi de har stor tillid til Dong Energy, ledelsen og medarbejderne.
Investorerne tror på, at kerneforretningen i Dong Energy er sund, og at det, vi har set det seneste år, er noget, Dong Energy nu lægger bag sig.
Jeg kan forstå, at Enhedslisten gerne vil have, at Dong Energy er hundrede procent statsejet, men det sikrer partiet ikke ved at stoppe aktstykke 37.
Siden 2006 har der været andre aktionærer i Dong Energy end staten, så det er ikke noget nyt.
Når det er sagt, vil jeg også sige, at regeringen lægger afgørende vægt på, at staten fastholder aktiemajoriteten i Dong Energy.
Det gælder i dag, det gælder med kapitaludvidelsen, og det vil også gælde den dag, Dong Energy skal børsnoteres.
Derfor er det ikke berettiget, når Enhedslisten er bekymret for, at Dong Energy skulle blive overtaget af nogle, som hverken vil selskabet eller Danmark det godt.
Vi sikrer statens aktiemajoritet.
Og ved at fastholde statens aktiemajoritet kan vi sikre, at Dong Energy vedbliver at være et dansk baseret selskab.
Dongs monopol blev brudt for 10 år siden, og selskabet konkurrerer på lige fod med andre energiselskaber om, hvem der kan levere den billigste energi.
Det er godt for forbrugerne, og vi kan derfor ikke pålægge Dong Energy særlige forpligtelser, som deres konkurrenter ikke har.
I så tilfælde vil selskabet jo ikke kunne skabe det overskud, der er nødvendigt for, at det kan udvikle sig og reinvestere.
Selskabet vil tabe konkurrencekraft og gå baglæns ud af markedet til stor skade for bl.a. skatteborgerne her i Danmark.
Vi skal sikre, at Dong Energy drives ud fra forretningsmæssige kriterier med henblik på at skabe et afkast til sine aktionærer, mens Folketinget så med klima- og energipolitikken må skabe de rammer, der sikrer opfyldelsen af de klima- og energipolitiske mål.
Og skal vi så ikke glæde os over, at Dong Energy rent faktisk udnytter de rammer, der skal sikre den grønne omstilling – tag f.eks. havvindmølleparken ved Anholt, som lige er blevet indviet.
Jeg kan derfor også afvise den underlige modsætning, som Enhedslisten stiller op, mellem på den ene side at have en veldrevet virksomhed med overskud og på den anden side muligheden for, at samme virksomhed kan gavne miljøet og klimaet.
Afsluttende vil jeg sige, at staten som aktionær har en klar interesse i et stærkt Dong Energy, der har muskler til at udnytte de muligheder, som den grønne omstilling vil skabe for de selskaber, der formår at være på forkant med udviklingen – og det er netop perspektivet med den enighed om vilkårene for indskud af 11 mia. kr. i DONG Energy, som er opnået med New Energy Investment, ATP og PFA.
Med 11. mia. kr. i kassen vil Dong Energy kunne fastholde den strategi, der blev annonceret i februar i år – en strategi, der indeholder massive investeringer inden for havvindmøller, og som betyder efterforskningsproduktion af olie frem til 2020.
Begge dele er noget, som skaber gode arbejdspladser.
Det er den vej, Socialdemokratiet gerne vil gå, og derfor afviser vi Enhedslistens forslag.