Nikolaj Villumsen (EL), 2014-05-14:
De er let blevet affejet både af Europa-Kommissionen, men også af den danske regering og af de mange erhvervslobbyister, der synes, at aftalen er en god idé.
Men i takt med at der har været en stigende modstand i civilsamfundet, er det blevet sværere og sværere at ignorere den kritik, og det er blevet sværere og sværere at fastholde, at handelsaftalen blot handler om at skabe vækst og arbejdspladser.
For den her aftale har jo konsekvenser langt ud over, hvad der er traditionel handel, altså hvad man nok sidder og antager traditionel handel for at være.
Det, der ligger i aftalen, er jo langt mere end bare handel.
Det er, hvilke præmisser vores samfund skal organiseres ud fra.
Skal det være ud fra præmisser, hvor multinationale selskaber gives særrettigheder, eller skal det være ud fra de præmisser, at man sikrer befolkningens demokratiske muligheder for regulere deres samfund?
Her tænker jeg særlig på den ISDS-ordning, som er en del af aftalen, og som vi jo diskuterer i dag i Folketingssalen.
Et eksempel på, hvad der faktisk kan ske, når man har en ISDS-ordning, har vi set i Tyskland.
Det er en fornuftig beslutning, som jeg ser det, til gavn for naturen og for det brede fællesskab.
Beslutningen betød dog, at den svenske energigigant Vattenfall, som havde investeret i to tyske atomkraftværker, mistede sine forventede fortjenester.
Vattenfall mener, at det tyske samfund derfor er forpligtet til at garantere Vattenfalls investeringer og er nu i gang med at sagsøge den tyske stat for 27,6 mia. kr. i kompensation.
I Storbritannien har regeringen af sundhedsmæssige årsager længe gået og overvejet at indføre en lov om simpel indpakning af cigaretpakker kaldet plain packaging.
Simpel indpakning skal afholde unge fra at påbegynde rygning ved at gøre cigaretpakkens design til en stor sundhedsadvarsel.
Men den britiske regering har alligevel valgt ikke at indføre en simpel indpakning, og det skyldes frygten for at blive sagsøgt af tobaksproducenterne.
Det gælder særlig det amerikanske firma Philip Morris, som i øjeblikket sagsøger Australien for at have indført simpel indpakning tilbage i 2012.
En investeringsaftale betyder altså ikke alene, at lande kan blive sagsøgt for milliarder af skattekroner, hvis de indfører lovgivning, som de private virksomheder finder besværlig eller dyr at efterleve.
En investeringsaftale kan også betyde, at truslen om et sagsanlæg kan afskrække politikerne fra at udføre deres primære opgave, nemlig at lovgive i offentlighedens interesser.
Jeg kan forstå, at ministeren mener, at Kommissionen har taget ved lære og nu arbejder på en helt anden form for investeringsaftale end den form for investeringsaftale, som Kommissionen fremlagde i juli for under et år siden.
Til det har jeg noget at sige.
Jeg vil bare slutte min tale med at citere en embedsmand fra Kommissionen, som var med i en diskussion under en konference tilbage i marts, og som udtalte sig om den her nye reformerede tilgang.
Og jeg citerer embedsmanden: Det vil ikke gøre en forskel.
Jeg synes ærlig talt, vi bør lytte til embedsmanden fra Kommissionen og bekymre os, og spørgsmålet er, om vi kan leve med, at vores muligheder for i Folketinget at regulere miljø, arbejdstagerrettigheder og forbrugerrettigheder i fremtiden skal indskrænkes.
Det synes jeg ikke, og derfor fremsætter Enhedslisten følgende: Forslag til vedtagelse
»Idet Folketinget henviser til Europaudvalgets afgivelse af forhandlingsmandat til EU-USA-frihandelsaftalen, der klargjorde, at aftalen ikke måtte få en negativ indvirkning på miljø- og forbrugerstandarder eller arbejdstagerrettigheder, opfordres regeringen til at afvise, at en ISDS-ordning skal indgå i aftalen.
Herudover bemærker Folketinget, - at ISDS-ordninger i andre aftaler har betydet omfattende indskrænkning af staters ret til at regulere på alt fra miljø-, sundheds- og forbrugerstandarder til skatteforhold og arbejdstagerrettigheder, - at den eneste måde, man kan sikre statens ret til at indføre love og regler i overensstemmelse med offentlighedens interesse, er ved slet ikke at indføre en ISDS-ordning i relationerne til USA, - at Kommissionens reformerede tilgang til investorbeskyttelse som fremlagt i ISDS-høringsprocessen ikke sikrer tilstrækkelig beskyttelse af statens ret til at regulere, - at ISDS-ordningen berettiget har frembragt betydelig kritik fra fagbevægelsen, miljø- og forbrugerorganisationer på begge sider af Atlanten såvel som fra toneangivende medlemslande som Tyskland og Frankrig.«