Høgni Hoydal (T), 2009-12-03:
Nu er der jo ikke stor tradition for, at Færøerne – og heller ikke Grønland – deltager så meget i forsvarsdebatter i Folketinget, og det har sine grunde.
Først og fremmest har forsvarsområdet jo været et område, som Danmark har sagt er et suverænt dansk område, og selv om der har været enstemmighed i Færøerne og Grønland, har man end ikke lyttet til færøske og grønlandske perspektiver på dette område.
Men jeg vil dog alligevel gøre en undtagelse og ikke resignere over for det, for det er en lidt surrealistisk oplevelse at høre de danske forsvarsdebatter.
Danmark hævder jo at have suverænitet over Færøerne og Grønland.
Grønland er 42 gange større end Danmarks land- og havterritorium, Færøerne er to gange større, men det fylder uendelig lidt i den danske debat – uendelig lidt, også i den nye forsvarsredegørelse og det forsvarsforlig, der er indgået.
Se, nu er jeg ikke utilfreds med, at man neddrosler Danmarks suverænitetshævdelse i Nordatlanten, det må jeg sige.
Og for at tale helt realistisk ved vi jo, at når det gælder forsvaret af Færøerne og Grønland, ligger Færøerne jo inden for den britiske sikkerhedszone og Grønland inden for den amerikanske.
Det vil sige, at det i en reel krigssituation jo ikke er Danmark, men Storbritannien og USA, der kører løbet.
Men dog vil jeg se lidt på, hvad det egentlig er, der sker, og hvad der er sket det sidste par år i hele den forsvarspolitiske tilgang.
Der er jo stor forskel på at se det her fra København og Bruxelles og Pentagon og så at se det fra Nordatlanten.
Som vi oplever det i Nordatlanten, handler NATO, som jo egentlig var den nordatlantiske traktat, kan man sige, meget lidt om Nordatlanten.
NATO er ude af Færøerne.
Det havde jo stor betydning, at de var der under den kolde krig, specielt for Danmark og deres forsvarspolitik.
USA var i Grønland, det er de så stadig væk.
USA var også i Island, men er væk nu.
Det har efterladt et meget stort tomrum, kan man sige, i hele det nordatlantiske og arktiske territorium.
Så har vi så det nye forsvarsforlig.
Der er det efter min mening Pentagonperspektivet, der tæller mest.
Danmark er med i en angrebskrig, NATO er blevet lige så meget en angrebspagt, som det er en forsvarspagt, og sådan er så det.
Men det har ført til, at hele det nordatlantiske og arktiske perspektiv er næsten fuldstændig udraderet.
Forsvarsministeren nævnte det jo, og det nævnes også i forsvarsforliget og i Forsvarskommissionens beretning, men det tæller ikke meget.
Det er to modsatrettede udviklinger, vi står over for; dels er der Danmark, som sammen med USA går i krig i Afghanistan, Irak osv., dels er der jo det spørgsmål, om der kun findes disse brændpunkter i verden – Afghanistan, Irak, Mellemøsten osv. – eller om Nordatlanten og Arktis er ved at blive et nyt brændpunkt på en anden måde.
Det gælder alle de forhold, der er nævnt her, at der er behov for et kriseberedskab i Nordatlanten og Arktis.
Alene f.eks. søfartssikkerheden, de nye eftersøgninger efter mineraler, olie osv., den øgede skibstrafik som følge af isens smeltning osv. skaber jo et enormt behov for i hvert fald civilt katastrofe- og kriseberedskab, miljøberedskab osv.
Og der må jeg sige, at sådan som jeg har forstået det, når jeg har forhørt mig, også hos Forsvarskommissionens eksperter, så er de investeringer, der foretages her, også med disse kampfly, efter min bedste overbevisning ikke indrettet på de udfordringer, der kommer i Nordatlanten.
Både Ruslands nye rolle som eller forsøg på at blive en ny stormagt og alle de klimatiske og ressourcemæssige udfordringer, der er, kræver, at man får et nordisk beredskab, og at de investeringer, man laver, har som mål, at også dansk materiel og danske indsatser kan indgå i et fælles nordisk beredskab for hele Nordatlanten og Arktis.
Det må jeg sige at jeg ikke helt kan se er ved at ske, og derfor må jeg sige, at jeg gerne vil støtte hr. Frank Aaens forslag til vedtagelse, som jo egentlig bare siger, at man skal udsætte det her, indtil man har klarlagt, hvad det egentlig er for opgaver, som det danske forsvar skal løse, i min optik specielt når det også gælder Arktis og Nordatlanten.