runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-02:
Jeg er som minister på området for daginstitutionerne og for børnene meget interesseret i, at der er nogle gode rammer og muligheder for at få et godt børneliv, også i dagtilbuddene.
Og lige i forhold til nogle af de tal, som fru Line Barfod nævner, om, hvor mange børn der er pr. voksen i henholdsvis vuggestuer og børnehaver, kan jeg sige, at jeg ikke kan genkende de tal, der kommer fra den undersøgelse.
Derimod har jeg tal fra Danmarks Statistik, som viser, at der er omkring tre børn pr. voksen i vuggestuerne, og at der er omkring seks børn pr. voksen i børnehaverne.
Det er nogle tal, jeg har fra Danmarks Statistik, og det er nogle tal, som Kommunernes Landsforening også har nikket til.
Det, der er interessant, er: Hvad bruger de voksne så deres tid på i forhold til børnene og i forhold til det, som vi meget gerne vil have der sker, nemlig at børnene ud over at være sammen med andre børn også gennemgår en pædagogisk udvikling.
Og der er jeg glad for, at jeg sidste år fik vedtaget et lovforslag, der virkelig går ind og fjerner nogle af de regler og noget af det bureaukrati, som vi fra Folketingets side har lagt ud over daginstitutionerne, og som i den grad også kan frigive noget tid og nogle ressourcer til børnene.
Jeg håber så også, at kommunerne tager skeen i den anden hånd og fjerner nogle af de regler og nogle af de procedurer, som tager tid fra børnene, for det, der er vigtigt, er: Hvad laver man i de enkelte daginstitutioner, og hvor meget tid og hvor meget samvær er der mellem børn og voksne?
Line Barfod (EL), 2011-03-02:
Jeg kan høre, at vi igen skal til at have en debat om tal.
Det synes jeg er lidt ærgerligt, det håbede jeg at vi kunne komme ud over.
Lad os se bort fra tallene.
Hvis ministeren taler med forældre, taler med de voksne, der arbejder i vuggestuer og børnehaver, så tror jeg ikke, ministeren kan finde mange, der ikke vil sige, at der i dag er mange flere børn pr. voksen, end der var tidligere.
Det er meget svært at finde nogen, der kan bekræfte de tal, som ministeren fremlægger her.
Jeg har ikke før her de seneste måneder nogen sinde hørt eksempler som det med, at voksne i vuggestuerne synes, de er nødt til at lade være med at skifte ble på et barn, fordi de ikke har tid til at gøre det, hvis de så skal efterlade de andre børn helt alene.
For der er nogle gange kun en voksen til at være sammen med børnene.
Derfor vil jeg gerne igen spørge: Vil ministeren tage bare ét initiativ for at sikre, at der kommer flere voksne til at tage sig af vores børn i vuggestuer og børnehaver?
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-02:
Nu vælger jeg at tro på de tal, som kommer fra Danmarks Statistik.
Jeg synes, det er trist, hvis fru Line Barfod nu står her i Folketingssalen og siger, man ikke kan stole på de tal, der kommer fra Danmarks Statistik.
Jeg mener jo egentlig, der kommer et godt og gedigent talmateriale, som er meget valideret, fra Danmarks Statistik, men fru Line Barfod kan jo igennem Socialudvalget stille spørgsmål til, hvad det er for nogle tal, som kommer fra FOA’s undersøgelse, og hvad det er for nogle tal, der kommer fra Danmarks Statistik, og få en forklaring på forskellen.
Det, som er interessant, er, hvad det er, der foregår i den enkelte institution, hvor meget tid det egentlig er, pædagogen har til barnet.
Og der kommer de jo frem med nogle interessante oplysninger, nemlig at det er lidt over halvdelen af tiden, som er samvær mellem barn og pædagog.
Det er nogle af de ting, som man skal kigge på, og det er jo der, hvor jeg allerede sidste år har taget initiativ til at fjerne en masse af de regler, som kommer fra centralt hold, ikke bare i forhold til læreplaner og børnemiljøvurderinger, men også i forhold til sprogscreening.
Line Barfod (EL), 2011-03-02:
Jeg skal gerne følge ministerens opfordring til at stille nogle spørgsmål til ministeren om tallene.
Man kan jo gøre det op på mange måder.
Pædagogernes fagforening, BUPL, har lavet en undersøgelse af, hvor mange penge der bliver brugt, hvor man kan se, at der bliver brugt færre penge pr. barn.
Der er blevet gjort en kæmpe indsats fra samfundets side for at få mange flere børn i vuggestuer og børnehaver, fordi man mener, at det er en af de bedste måder at tage sig af vores børn på og sikre, at de kan have et godt børneliv og dermed få lagt grundlaget for at have et godt liv senere.
Det er rigtig, rigtig vigtigt, at der er gode rammer i vuggestuer og børnehaver, og at rigtig mange børn kommer der – har man sagt.
Men pengene er ikke fulgt med, fordi man i dag har stort set alle børn i vuggestuer og børnehaver, men ikke samtidig har øget mængden af penge, der kommer til vuggestuer og børnehaver.
Så der er færre penge.
Jeg synes jo også, at pædagogen skulle have mulighed for at gå tur og læse højt osv., men det er bare det helt basale med at kunne skifte ble på et barn, når der er behov for det.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-03-02:
Ministeren har jo ret i, at Kræftens Bekæmpelse har enorm stor troværdighed, og når de ligger inde med andre tal eller kommenterer de tal, Sundhedsstyrelsen selv har lagt frem, om, at der er stigende ventetider, synes jeg måske, at det er lidt svært at holde det imod dem, altså at de kommenterer noget, som Sundhedsstyrelsen, måske i parentes bemærket, var ret lang tid om at lægge frem, måske fordi man lige skulle finde en grimasse, der kunne passe til at forklare, hvordan det kunne være, at ventetiderne nu er i stigning igen på kræftområdet.
Det er jo ikke særlig godt for patienterne, når man venter i lang tid, og det er vel ligegyldigt, om det er en eller flere patienter, der venter.
Jeg vil gerne have ministeren til at kommentere på den sidste del af mit spørgsmål, der handler om, hvorfor ministeren og den her regering ikke vil være med til at sætte sig konkrete mål for, hvor vi skal nå hen med dansk kræftbehandling.
Man har vedtaget Kræftplan III, men man har stadig væk ikke nået målene i Kræftplan II om at sikre akut kræftbehandling for alle dem, der bliver diagnosticeret med kræft.
Hvorfor kan vi ikke med den her regering sætte konkrete mål, så vi også kan se, om vi bevæger os i den rigtige retning med ventetider og behandlingsmuligheder osv.?
Bertel Haarder (V), 2011-03-02:
Som det fremgik, er B.T.s artikel ikke noget grundlag, som man overhovedet kan drøfte problemstillingen ud fra.
Men jeg skal supplere mit foregående svar med, at indsatsen for at forebygge overvægt er et kommunalt ansvar.
Sådan har vi jo delt tingene imellem de forskellige offentlige instanser.
Behandlingen af svær overvægt og de tilstødende komplikationer som fedtlever, forhøjet blodtryk, diabetes osv. bør ske i almen praksis og på sygehusene, som er regionernes ansvar.
Det gøres normalt, ved at der udarbejdes instrukser og vejledninger, så alle kender til de relevante retningslinjer på hospitalet.
Jeg skal imidlertid ikke udelukke, at der kan være behov for at skærpe lægernes opmærksomhed på disse forhold.
I forhold til at bekæmpe svær overvægt skal vi først og fremmest forebygge.
Sundhedsstyrelsen har udgivet en klinisk vejledning om opsporing og behandling af overvægt hos førskolebørn til almen praksis.
Det er også vigtigt, at de kommunale sundhedstilbud støtter op om den praktiserende læges indsats.
Til det formål er Sundhedsstyrelsen i færd med at udforme en vejledning til den kommunale sundhedstjeneste om opsporing af overvægt samt tidlig indsats over for førskolebørn
Den systematik, spørgeren gerne vil have, er der faktisk med de nævnte vejledninger og de årlige sundhedsaftaler, som kommunerne indgår med regionerne.
Enhver kan jo høre, at der ikke bliver spurgt her for at få svar.
Der bliver spurgt for at få lejlighed til at sige en hel masse, og så er jeg da glad for, at jeg kan kommentere det, der bliver sagt.
For det første kan det jo være, at fru Sengeløv ikke har det totale overblik – det kunne jo være.
Det kunne jo også være, at der, hvor der eventuelt spares, har man året forinden haft en kæmpe overskridelse.
Det er jo det, der er det generelle billede i hvert fald i nogle af regionerne.
Det er klart, når man har en kæmpe overskridelse det ene år, må man jo spare den næste.
Det betyder ikke, at der alt i alt spares på sundhedssektoren i Danmark.
Den har aldrig haft flere penge.
Vi har jo altså fået 12.000 flere ansatte i sundhedssektoren siden 2001, og det tal stiger og stiger, for det er det eneste område, som får lov at vokse hvert eneste år også i de kommende år.
Jeg står gerne på mål for det hele.
Jeg bortforklarer ikke noget som helst.
Jeg korrigerer bare forkerte tal, når de kommer fra Kræftens Bekæmpelse, som jeg ellers har et fint samarbejde med, men jeg er da skuffet over, at Kræftens Bekæmpelse simpelt hen kom med notorisk forkerte tal, og så skal de jo rettes.
Karsten Hønge (SF), 2011-03-02:
Det er ærgerligt nok, for jeg synes også, det er en trist afsporing af debatten om noget, der faktisk helt konkret berører en masse unge derude, og som berører deres familier.
Det er trist, at det skal afspores, ved at man siger, at man vil have en overordnet politisk diskussion om finansieringen af det, når det, der i hvert fald er et hundrede procent sikkert, er, at de, vi ikke får uddannet i samfundet, er nogle, der kommer til at koste os penge.
Vi skal være glade for hver eneste, der tager en uddannelse, for hver eneste gang, der er en, der tager en uddannelse, er det en investering i Danmarks fremtid.
Sådan vælger jeg at se på det.
Her taler vi om eksempelvis på Syddansk Erhvervsskole 12 elever, som vi sætter i gang med en uddannelse i august måned sidste år, og som er færdige her i uge 25.
Så er der virkelig tabt en investering der, hvor det for mig handler om at holde fast i de unge, så de bliver i uddannelsessystemet.
Hvis de så bare tager kvoten fra andre, er der andre elever, der bliver tabt og på den måde også bare går tabt i systemet.
For det første vil det jo være småpenge i den her sammenhæng, for her handler det om, synes jeg, at tage et ægte ejerskab til et initiativ, som er godt, et ægte ejerskab til en uddannelse, som vi ønsker det bedste for, og som ikke skal ende med at være en gøgeunge over for de almindelige lærlinge.
Hvis vi ønsker det bedste for EUX, hvad jeg gør, ja, så synes jeg – det var det, ministeren spurgte til – at vi skal lave et særligt kvotesystem, der er knyttet til EUX, sådan at man kan være garanteret, at man, når man starter på EUX og går igennem 40 ugers uddannelse, har en uddannelsesplads i den anden ende.
Og det skal ikke gå ud over andre.
Tina Nedergaard (V), 2011-03-02:
Jo, men altså garantien for, at eleven kan få en praktikplads eller en skolepraktikplads, er der jo for alle erhvervsuddannelserselever, og det er derfor, jeg simpelt hen ikke helt forstår, hvad problemet er.
Det kræver dog, at man er egnet til uddannelsen, at man er geografisk mobil, at man er fagligt mobil, og at man er aktivt søgende.
Det er de eneste krav, der egentlig stilles i forbindelse med uddannelsesgarantien.
Så er det jo, jeg er nødt til at spørge ind til, om man skal fravige de krav til EUX-eleverne?
Skal man fravige de krav til EUX-eleverne?
Så skal man da godt nok i øvrigt som erhvervsuddannelseselev være noget fjollet, hvis man ikke tilmelder sig et EUX-forløb, for det forpligter jo ikke, ud over at man siger, at man gerne vil gå i gang med det.
Så kan man få sin praktikplads eller sin skolepraktikplads, og så kan man sådan set vælge anderledes undervejs.
Så der er jo simpelt hen en definitionsproblemstilling. Jeg mener ikke, det vil være klogt at friholde en særlig gruppe af erhvervsuddannelseseleverne fra EMMA-kriterierne, som de kaldes, som skal sikre, at det er et praktikpladsmarked, der fungerer, så man ikke blot vælger skolepraktikken til.
Vi har faktisk endda blødgjort reglerne, siden vi fik flertallet i Folketinget, således at karensperioden nu er blevet begrænset fra 3 til 2 måneder.
Vi har lavet alle mulige muligheder for at komme igennem.
Og det er derfor, jeg simpelt hen ikke ved, hvad det er, hr. Karsten Hønge efterspørger, så jeg er nødt til igen for at kunne besvare spørgsmålet – åbenbart mere hensigtsmæssigt for hr. Karsten Hønge at se – at spørge, hvilken form man forestiller sig det i, og hvilke penge der skal finansiere det, at man ikke skal leve op til EMMA-kriterierne.
Det er jeg simpelt hen nødt til at spørge til.
Ole Hækkerup (S), 2011-03-02:
Hvor meget vil ministeren skønne, at det danske CO2-udslip bliver reduceret med i 2020 med den energiplan, regeringen har fremlagt?
nr. S 1255
Per Husted (S), 2011-03-02:
Hvorledes vil ministeren sikre, at førerpositionen bibeholdes, når udspillet i Jyllands-Posten den 25. februar 2011 kaldes »skuffende uambitiøst« af Danisco, Novozymes og DONG, da strategien ikke udnytter den førerposition, som Danmark har på andengenerationsbiobrændstoffer?
Hvorledes vil ministeren sikre, at førerpositionen bibeholdes, når udspillet i Jyllands-Posten den 25. februar 2011 kaldes »skuffende og uambitiøst« af Danisco, Novozymes og DONG, da strategien ikke udnytter den førerposition, som Danmark har på andengenerationsbrændstoffer?
Lykke Friis (V), 2011-03-02:
Tak for spørgsmålet og naturligvis også for interessen for regeringens energiudspil.
Regeringen støtter, at der arbejdes med forskellige muligheder for at udnytte potentialet, når vi ser på biomasse i energiproduktionen.
Derfor hilser vi jo også velkommen, at der er projekter, der kan bidrage til at udvikle, teste og markedsmodne danske cleantechløsninger.
Det er bl.a. også noget, som regeringen har støttet via EUDP, altså Energiteknologisk Udviklings- og Demonstrationsprogram, hvor DONG har modtaget 89,2 mio. kr. til etablering af forsøgsanlægget Inbicon ved Kalundborg, som netop producerer bioætanol baseret på halm.
Men selv om de ambitioner, som DONG og Novozymes har på bioætanolområdet, er spændende, så kommer vi jo altså ikke uden om, at de her og nu er temmelig dyre – for nu at sige det på den måde.
Så det bliver altså vanskeligt her og nu at finde finansiering til det.
Et tilskud til produktion af andengenerationsbioætanol skal både ses i sammenhæng med den generelle økonomiske prioritering og vejes op mod andre tiltag, der kan fremme Danmarks klima- og energimål og erhvervspolitiske mål.
For regeringen er det nemlig afgørende, at målene nås på en omkostningseffektiv måde.
Det er klart, at konkurrenceforholdet mellem teknologierne forskydes over tid, i takt med at nye teknologier modnes, og derfor gør vi det med Energistrategi 2050, at vi lægger op til, at der gennemføres en teknologivurdering i år og herefter hvert 3. år for at sikre de rette rammevilkår, for at nye teknologier kan understøtte målsætningerne om en reduktion af transportsektorens drivhusgasudledning, både på kortere sigt mod 2020 og på længere sigt frem mod 2050.
Tina Nedergaard (V), 2011-03-02:
Det er altså nogle barske udtryk, der bliver brugt – at en uddannelse skulle skabe en gøgeungeeffekt og skulle æde kvoten for andre.
Elever, der går på EUX, er jo erhvervsuddannelseselever som alle andre.
De har tilvalgt det, at de får en studiekompetence, der fuldt ud modsvarer de gymnasiale uddannelsers. Lad os nu antage, at jeg gik ind på præmissen om, at det skulle være nogle særlige vilkår.
Så er det jo bare mere relevant for drøftelsen også i Folketingssalen, hvordan hr. Karsten Hønge havde forestillet sig det finansieret.
Altså ikke bare hvilken ordning man kunne forestille sig, men også hvilken finansiering.
Og det er da yderst relevant både for mig som minister og for borgerne at vide, hvad det er, SF egentlig foreslår.
Det er jo relevant oplysning, og den kan jeg åbenbart ikke få.
Men det er jo sådan set forudsætningen for at vide, om hr. Karsten Hønge og hans parti ønsker at tage finansieringen fra andre erhvervsuddannelseselever, eller om han har en idé til, hvor man ellers kunne finde pengene.
Lykke Friis (V), 2011-03-02:
Ja, der er jo mange ting, jeg kunne fristes til at kommentere.
Jeg kunne f.eks. kaste mig ud i en citatkrig og citere alle mulige andre, der har ytret sig om energistrategien, f.eks. den britiske klima- og energiminister, den tyske miljøminister og Klimakommissionens formand, Katherine Richardson.
Men lad det nu alt sammen ligge.
Men det hænger jo bl.a. sammen med, at vi her og nu ikke har nogen teknologier, som vil gå ind og erstatte diesel- og benzinbilen; tag bare elbilen som værende et eksempel.
Nu nævner hr. Per Husted, at der sådan er overlap mellem regeringens udspil og oppositionens udspil.
Det synes jeg sådan set er meget fint, for så kan vi jo komme i gang med forhandlingerne.
Men en af de helt, helt store forskelle er nok, at vi jo har påpeget krone for krone, hvad finansieringen er.
Og der vil jeg da sige, at jeg meget gerne – når vi nu går i gang med forhandlingerne – lytter til hr. Per Husted og til, hvor han vil finde det milliardbeløb, som det så vil kræve her og nu at lave et stort testcenter, hvad angår bioætanol.
Det vil være dejligt at se, hvor han har finansieringen.
Per Husted (S), 2011-03-02:
Det kan vi komme konkret ind på senere.
Det handler nok om den skelnen, vi gør, mellem investeringer og omkostninger, men det er en helt anden diskussion, som vi kan tage på et andet tidspunkt.
Jeg vil gerne holde mig til det lidt jordnære og sige, at det gør meget stort indtryk på mig, når aktørerne inden for branchen og de folk, der har rigtig meget forstand på det, laver det her opråb i medierne.
Derfor vil jeg egentlig gerne uden at komme med den lange forklaring gentage det spørgsmål, jeg stillede, om, hvordan ministeren konkret ser erhvervslivet og landbrugets opråb indarbejdet i det energiudspil, der ligger.
Lykke Friis (V), 2011-03-02:
Altså, der er da ingen tvivl om, og det er da heller ikke underligt, at når man kommer med et udspil, vil der selvfølgelig altid være noget, som nogle er ekstremt glade for, og så vil der være nogle, som måske er lidt skuffede, og som gerne ville have set, at deres sektor spillede en større rolle.
Jeg mener ikke, at det er korrekt at sige, at landbruget generelt kommer med et opråb, når vi ser på den her energistrategi.
Ikke mindst hele udbygningen af biogas er jo ret centralt.
Når det så er sagt, hvad har vi så helt konkret tænkt os at gøre, når vi ser på biobrændstoffer?
Jeg nævnte jo en ting i mit indlæg, og det var det med, at vi ser på teknologien som sådan.
Det gør vi allerede i år, og det kommer vi så også til at gøre hvert tredje år i form af en teknologivurdering.
Så foreslår vi to konkrete ting i udspillet.
Det første er jo, at vi i EU skal arbejde for, at vi får prioriteret muligheden for at bruge andengenerationsbiobrændstoffer, altså at vi på EU-plan på den måde får skabt et marked for det her, og at vi selvfølgelig også på EU-plan vil gå ind og arbejde for, at vi får strammet og præciseret bæredygtighedskriterierne for førstegenerationsbiobrændstoffer.
Så hvad det angår, er EU altså kongevejen.
Per Husted (S), 2011-03-02:
Det er meget betryggende at høre ministeren i dag.
Det er jo et meget vigtigt område, vi har at gøre med her, og hvor vi simpelt hen har en pligt til at finde nogle løsninger så hurtigt, som vi overhovedet kan.
Men jeg er stadig væk ikke helt tryg, for sporene skræmmer lidt.
Nu nævner ministeren selv biogas, og man kan sige, at vi der jo egentlig har sat et forspring, vi havde, over styr, og man kan sige, at andre lande, som bevidst har satset på biogas, har markeret sig positivt – især Tyskland – ved at de har turdet satse, og så er de blevet førende.
Det, jeg egentlig også hører fra erhvervslivet, er, at de savner, at vi tør satse, og at vi tør være med til at skabe de nye teknologier, som kommer til at løse det her problem især med hensyn til transport.
Det, jeg egentlig gerne ser at ministeren forholder sig til, er, at vi fra erhvervslivets side hører, at vi skal være ambitiøse, at vi skal turde noget nyt og så satse.
Det er det, jeg lidt efterlyser.
Lykke Friis (V), 2011-03-02:
Ja, hvo intet vover, kunne man så sige.
Det er jo fuldstændig rigtigt, og jeg mener i høj grad også, at vi satser med den her strategi.
Vi er indtil videre det eneste land, der har været i stand til at fremlægge en strategi for, hvordan man kan blive uafhængig af fossile brændsler.
Naturligvis lytter vi da til branchen.
Det har vi jo også gjort før, og derfor er der så også det tilbud om at lave det her partnerskab med erhvervslivet og universitetsverdenen inden for biobaserede produkter og også et klart tilsagn om, at vi får løbet markedet i gang via EU.
Men jeg bliver bare nødt til at sige, at pengene jo ikke hænger på træerne, og det gør de altså desværre heller ikke inden for energipolitikken.
Og ja, der er da dele af erhvervslivet, der ønsker, at man havde været mere ambitiøs på nogle punkter.
Så er der måske andre dele af erhvervslivet, der synes, at det har været lige lovlig ambitiøst, for tingene skal jo nu engang finansieres.
Vi er kommet med en finansiering krone til krone, men jeg gentager, at hvis det er muligt for Socialdemokraterne at foreslå ting og så have pengene med, når vi går i gang med forhandlingerne, så ser vi naturligvis på det.
Per Husted (S), 2011-03-02:
Hvad forestiller regeringen sig om omstillingen fra kul til biomasse, og forestiller regeringen sig herunder, at det skal være import eller noget, som kan give arbejdspladser i Danmark?
Jeg er helt med på ministerens redegørelse.
Jeg kan så opfatte den lidt, som om de her virksomheder er lidt utaknemmelige, mens jeg jo ser det som nogle gode råd, de kommer med, til, hvad vej vi skal gå.
Jeg vil egentlig gerne rose energistrategien fra regeringens side.
Altså, det er utrolig interessant læsning, og jeg ser rigtig mange lighedspunkter i forhold til det udspil, vi er kommet med – »Klima Danmark 2050« – og det er meget tilfredsstillende at se, at der i regeringen er sket den her væsentlige holdningsændring til grøn energi i forhold til tidligere.
Jeg kan også se, at der i de borgerlige partier er en god diskussion, hvor der også er en vis uenighed om, hvor vi skal hen.
Men det er jo altid godt at udveksle holdninger.
Vores største udfordring i det her er jo transport.
Vi kan sige, at vi med hensyn til varme- og elproduktionen er godt på vej; der er mange gode tiltag, og vi skal nok nå målet sammen for det.
Men transport er akilleshælen i forhold til ambitionen.
I samme artikel, som jeg henviste til, siger direktøren for Landbrug & Fødevarer, Claus Søgaard-Richter, at han ikke er imponeret af ambitionsniveauet.
Og direktøren for Foreningen af Rådgivende Ingeniører, Henrik Garver, siger også: »I udspillet fremgår det, at man ikke ved nok om udviklingen af transportområdet endnu, men det ændrer ikke ved, at der er brug for visioner og styring af sektoren i den ønskede retning.«
Det, jeg tolker ud af de her udmeldinger fra erhvervslivet, er, at man savner større ambitioner og konkrete udmeldinger om, hvad retning vi skal i.
Jeg kan se, at min tid er ved at udløbe.
Mit uddybende spørgsmål er: Hvordan ser ministeren konkret på erhvervslivets og landbrugets opråb?
Hvordan kan det indarbejdes i energiudspillet?