runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Marinus (DF), 2013-10-08:
Tak for det.
Jeg synes, den konservative ordførers tale her faktisk kom rigtig godt rundt om det hele og var meget brugbar og også uddybende i forhold til De Konservatives holdninger til de her spørgsmål.
Så stor ros herfra for det.
Så vil jeg gerne stille et spørgsmål til den konservative ordfører, som ikke kun er ordfører på medieområdet for Det Konservative Folkeparti, men jo også leder og partiformand for Det Konservative Folkeparti.
Har hr. Lars Barfoed været i kontakt med borgmesteren på Samsø og hørt noget om den her problematik i forbindelse med Samsø Posten, eller er det måske noget, hr. Lars Barfoed har tænkt sig at gøre her efterfølgende?
Mette Bock (LA), 2013-10-08:
Det er fuldstændig rigtigt, at det ikke er en del af Dyremoseudvalgets rapport, men jeg vil så sige, at jeg heller ikke synes, at vi politisk nødvendigvis skal følge alle anbefalinger i sådan en rapport.
Tværtimod tror jeg, at hvis man sætter folk til selv at bestemme, hvilken støtte de vil have, er der punkt 1 ingen, der vil være imod, at man skal have støtte, og punkt 2 arbejder man primært for at bevare eksisterende privilegier.
Zenia Stampe (RV), 2013-10-08:
Jeg vil gerne sige tak for en rigtig interessant ordførertale, og jeg har tænkt mig at stille et totalt upolemisk spørgsmål.
Og det er helt ærligt ment, for jeg ved jo, at Liberal Alliances ordfører ved rigtig meget om det her.
Derfor kunne jeg bare godt tænke mig at komme lidt nærmere ind på det her med fremtidens mediestøtte, hvor man tænker på tværs af medier og man ikke har den her type mediestøtte, hvor man har frie og uafhængige medier.
Kunne vi få bare et par ord mere om det?
Det kunne jo godt blive interessant at mødes om om et par år.
Jeg tror faktisk, at ordføreren har noget byde på, der kunne være interessant for os andre at høre, så det kunne vi måske få løftet sløret lidt for.
Mette Bock (LA), 2013-10-08:
Altså, for det første mener jeg jo, at afsættet skal være indhold, fuldstændig uafhængigt af hvad det er for en platform, det kommer ud på.
Det gør man ikke her.
Man tager det lille skridt, at man tager de netbaserede ting med, men man tager ikke skridtet fuldt ud og kigger på medier samlet set.
En andet lille eksempel, jeg vil nævne, på, hvad jeg synes komplicerer tingene, når man ikke tænker alle medier sammen her,
er, at vi jo for øjeblikket har en voldsom debat om de trykte mediers mulighed for at lave en betalingsbarriere, i forhold til når deres kunder trækker på nettet.
Det er komplet umuligt, fordi Danmarks Radio også er på nettet, og de kan selvfølgelig ikke tage betaling.
Og det vil sige, at det forrykker konkurrencevilkårene.
Så siger de trykte medier, at så må DR bare overhovedet ikke være på nettet.
Det er jo også fuldstændig galimatias, for selvfølgelig skal DR være på nettet, for alle er på alle platforme eller er i hvert fald på vej til at komme det.
Det er bare et eksempel på, at her prøver man på at løse nogle problemer, men i virkeligheden kommer man til at gøre alle sure, og i virkeligheden forhindrer man den forretningsudvikling, den nytænkning i forhold til forretningsmodeller, som er fuldstændig afgørende.
Det er bare et lille eksempel på, at det her i virkeligheden også er med til at komplicere mere end forenkle og understøtte det, vi alle sammen gerne vil have, nemlig frie og uafhængige medier.
Zenia Stampe (RV), 2013-10-08:
Jeg forstår fuldstændig problemstillingen, den er vi også rigtig optaget af, og jeg kunne ikke helt forstå, hvem det var, der var skyld i, at den problemstilling opstod, om det var Danmarks Radio, fordi de var på nettet, eller om det var dagbladene, fordi de gik på nettet og vi nu støtter dem i det.
Det ved jeg ikke.
Men det, jeg så godt vil spørge ind til, er: Indebærer det her nye mediestøttesystem så, hvis man tænker helt på tværs, at vi ikke længere har en public service-kanal som Danmarks Radio?
Mette Bock (LA), 2013-10-08:
Altså, jeg mener, at Danmark er så lille et land, at der simpelt hen er ting, der ikke kan produceres af det kommercielle marked, og som vi også ønsker produceret i et lille sprogområde, og derfor bliver vi nødt til på en eller anden måde at finde ud af at støtte det her.
Hvis vi skal tale om Danmarks Radio, vil jeg sige, at jeg er sikker på, at vi har et Danmarks Radio, også når vi tænker 10, 20 og 30 år frem.
Det ønsker jeg også selv.
Jeg ønsker bare, at finansieringen af Danmarks Radio skal finde sted på en anden måde, og jeg ser gerne, at det, som det kommercielle marked selv kan løfte, løfter de, og så koncentrerer Danmarks Radio sig om de public service-kerneopgaver, som ikke kan løftes af det kommercielle marked.
Altså, hvis ikke Det Konservative Folkeparti har tænkt over det med mediestøttens niveau, vil jeg gerne anbefale, at Det Konservative Folkeparti begynder at tænke over det, for de frie medier er jo demokratiets salt.
Det er vi sådan set alle sammen enige om.
Spørgsmålet er bare, hvordan vi skaber rammevilkår generelt omkring denne branche, som sikrer, at vi når det, som vi alle gerne vil, og som ikke bare gør, at medierne står stille og ikke får udviklet sig på den måde, som de gerne skal.
Det var den ene ting.
Den anden ting er, at jeg vil sige, at jeg jo er hundrede procent enig i – og jeg synes, det er meget mærkeligt, hvis man går ned i detaljerne i det her forslag – at man ikke støtter et organ som Samsø Posten, men at Ekstra Bladet får mange flere midler.
Er det hovedårsagen til, at Det Konservative Folkeparti ikke bakker op om forslaget, eller hvad er sådan den mere principielle begrundelse for det?
Hvis jeg skal give et ærligt svar på det, vil jeg sige, at hvis vi som politikere altid kun skulle træffe beslutninger på baggrund af, hvad folk siger de gerne vil have, ender vi i en meget, meget mærkelig situation.
Jeg synes selv, at mediebranchen på mange måder tænker reaktionært i forhold til det, der er den nye virkelighed.
Hvis vi ser på, hvad det koster at forbruge et medieindhold i Danmark, i forhold til hvad det koster f.eks. i Norge – vi skal ikke sammenligne os med meget store lande, hvor der er et meget stort marked, men Norge har nogenlunde det samme befolkningstal, som vi har – er det langt billigere i Norge.
Hvorfor er det det?
Er det det, fordi de giver en massiv højere mediestøtte, end vi gør i Danmark?
Nej, de har simpelt hen været bedre til at nytænke og udvikle i forhold til den virkelighed, vi står over for nu.
Derfor synes jeg også, at man politisk, uanset om det handler om mediebranchen eller det handler om andre brancher, skal have modet til at udfordre, modet til at skubbe til en udvikling og ikke bare bevare velerhvervede privilegier.
Det synes jeg at det her forslag lægger op til, og derfor ser jeg gerne, at det bliver taget af bordet, og at vi så kan få en diskussion, som faktisk er fremadrettet og ikke rettet bagud.
Mogens Jensen (S), 2013-10-08:
Derfor har regeringen jo heller ikke fuldt Dyremoseudvalget til fulde.
Vi har bl.a. lavet en større innovationspulje, der giver mulighed for nye medier, og vi har også ændret det på andre områder.
Men det grundlæggende princip for fordelingen af mediestøtten følger Dyremoseudvalget og det, som branchen har været enige om.
Det er Venstre jo så løbet fra.
Men jeg må forstå på Liberal Alliance, at de så er enige med Venstre i, at det skal man bare løbe fra, og at man skal være ligeglad med, hvad branchen selv mener.
Mette Bock (LA), 2013-10-08:
Nu må Venstre jo selv stå til regnskab for, hvad de selv mener.
Men jeg vil bare sige, at Danmark jo er et rigtig lille land, og nu nedsætter man så sådan et medienævn – er det ikke det, det hedder? – som så skal sidde og uddele innovationsstøtte og andre ting.
Vi mennesker er indrettet på den måde, at vi drejer næsen hen i den retning, hvor der er puljer, der kan søges, og min erfaring er, at det ikke fremmer innovation.
Innovation skabes ikke, ved at vi i dette lille land har et nævn – jeg tror næsten, at jeg ville kunne sætte navn på de mennesker, som kommer til at sidde i sådan et nævn, og jeg vil bare sige, at det ikke er fremtidens folk.
Men overrask mig glædeligt.
Mogens Jensen (S), 2013-10-08:
Jeg synes også, at det var en spændende ordførertale, og jeg er glad for, at vi kan konstatere, at alle er optaget af det spørgsmål, der handler om, at medieformerne smelter sammen – tv, radio, net, de skrevne ting på samme platform.
Det vil selvfølgelig også på et tidspunkt skulle afspejle sig i den måde, vi indretter mediesystemerne på, lige så vel som man forsøger at finde nogle forretningsmodeller, der afspejler den her nye virkelighed.
Så det er vi jo sådan set enige om.
Jeg vil godt spørge Liberal Alliances ordfører, om ordføreren mener, at man fra regeringens side skulle gennemføre en mediestøtteordning, som går imod det, som branchen selv ønsker og mener er det rigtige, for at de kan fungere som branche og få det bedste ud af de offentlige støttekroner.
Michael Aastrup Jensen (V), 2013-10-08:
Allerførst vil jeg gerne sige til fru Pia Adelsteen, at vi jo klokkeklart sagde, at EU-forordningen selvfølgelig skal respekteres, men vores – og en lang række høringsparters – frygt er jo, at der bliver overimplementeret.
Det er jo lige præcis derfor, vi ikke kan få svar på, hvorfor de her 200.000 euro lige pludselig er kommet ind.
Altså, er det det rigtige tal, eller er det sat for lavt?
Er tidsfristen anderledes?
Der er en masse spørgsmål, der bare flagrer i vinden.
For til forskel fra Dansk Folkeparti ønsker vi jo at respektere, at Danmark er medlem af EU, for alternativet må, går jeg ud fra, være, at Dansk Folkeparti siger: O.k., vi kan ikke følge de forordninger, der er – så bliver vi jo nødt til at melde os ud.
Det må jo være konsekvensen, ikke?
Pia Adelsteen (DF), 2013-10-08:
Tak for det.
Jeg tror faktisk, det er første gang, jeg har meldt mig på som privatist.
Men der var nogle af de ting, der skete under de ordførertaler, der var her, som gjorde, at jeg i hvert fald ville op og sige et eller andet.
Så kan man hver især jo vurdere, om man synes, det er klogt eller ej.
Det, som i hvert fald undrer mig, er, at Socialdemokraternes ordfører, hr. Mogens Jensen, siger, at det er et problem, at det er de store biografer, der har fremprovokeret, at Kommissionen beder om, at forordningen bliver overholdt, vel vidende at man fra Socialdemokraternes side har sagt ja til forordningen – altså, man har sådan set selv støttet forordningen.
Og jeg går da ud fra, at det for de fem unionspartier, vi har her i Folketinget, er sådan, at når man siger ja til en forordning, er det, fordi man vil overholde den.
Det plejer i hvert fald at være sådan.
Så skal man da ikke bagefter sige: Det var også de store biografers skyld.
Det synes jeg simpelt hen er at fralægge sig ethvert ansvar.
Man har selv sagt ja, ergo overholder man de spilleregler i den klub, man så gerne vil være medlem af og sidde med om bordet sammen med.
Sådan må det være.
Det var i hvert fald det, der tændte mig.
Venstre kan jeg simpelt hen ikke finde ud af.
Jeg kan ikke finde ud af, om Venstre vil det ene eller det andet, for man holder det sådan lidt hen.
Vi har en kandidat til Europa-Parlamentet, som også sidder her i salen i dag, og som meget gerne vil have en nærhedskommissær.
Jeg ved ikke rigtig, men er der noget, der er tæt på, er det da de lokale biografer.
Men man kan ikke forholde sig til det her, og hvorfor ikke?
Ja, det må guderne vide, men jeg ved i hvert fald én ting: Venstre har også sagt ja til forordningen.
Og kender jeg Venstre fra Europaudvalget ret, er det sådan, at har man sagt ja til en forordning, overholder man den til punkt og prikke.
Jeg har aldrig oplevet andet, siden jeg kom i Europaudvalget tilbage i 2009.
Sådan er det.
Så fælles for Socialdemokratiet og Venstre er, at begge partier har sagt ja til forordningen, og fremover er det altså sådan, at når det er en forordning, er det også Kommissionen, der bestemmer.
Sådan er det, og det har man sagt ja til.
Men det er altså Venstre og Socialdemokratiet selv, der har sagt ja til det.
Lars Barfoed (KF), 2013-10-08:
Det er rigtig vigtigt, at vi gør alt, hvad vi kan, for at værne om vores kulturarv, at vi sætter ressourcer af til at bevare kulturarven, men naturligvis også, at vi gør alt, hvad vi kan, for at undgå, at der er nogen, der stjæler af vores kulturarv.
Der er desværre nogle, der har stjålet på Statens Arkiver.
Vi har i forvejen en ordning på Det Kongelige Bibliotek, og derfor synes jeg, det er helt naturligt, at kulturministeren nu fremsætter det her forslag, der giver hjemmel til også at lave visitation på en række statsanerkendte museer og kulturarvsinstitutioner.
Det står udtrykkeligt i bemærkningerne i en passus, at visitationen er begrænset til tasker, pakker og lignende samt overtøj.
Det er altså ikke en mere vidtgående visitation end det, der er tale om, og den hjemmel, ministeren har, er derfor også – som jeg kan læse det – begrænset til den ramme, og det synes jeg er fornuftigt.
Når nogle er betænkelige ved det, vil jeg sige, at det også fremgår af lovforslaget, at der skal være et skilt, inden man passerer det sted, hvor der er visitation, således at hvis man ikke synes, man vil visiteres, kan man forlade stedet igen eller få afleveret sit overtøj eller sine tasker et eller andet sted og så besøge museet ved en anden lejlighed.
Der kunne måske opfordres til, at der de steder, hvor der er visitation, er en mulighed for at deponere sin taske, hvis det er sådan, at man har fortrolige dokumenter eller andet, som man ikke bryder sig om at nogen får set, og at der måske også er en mulighed for at deponere sit overtøj, således at man uden for det areal, hvor der er visitation, kan aflevere sine egne ting, gå igennem det område, hvor der er visitation, gå ind og besøge museet og så gå ud igen og hente sine ting, så man undgår at få visiteret det, man gerne vil undgå skal visiteres, uden at det selvfølgelig medfører en risiko for, at man stjæler noget.
Den overvejelse kunne man gøre sig i forbindelse med de nærmere regler.
Jeg vil blot spørge ministeren, om der er eksempler på, at private samlinger også har ønsket en lignende hjemmel, for man kunne jo godt forestille sig, at der var private samlinger, hvor vi også havde kulturarv, vi fandt det værd at bevare, og hvor man havde et ønske om en tilsvarende visitationsmulighed.
Jeg vil bare spørge ministeren, om der har været sådanne ønsker.
Men Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Ellen Trane Nørby (V), 2013-10-08:
Altså, mener ministeren politisk set, at de ikkestatsanerkendte skal have lov til at tilmelde sig, så de kan få de samme muligheder?
Eller hvad er regeringens stillingtagen til det?
For der er jo en lang række institutioner, slotte og herregårde, besøgscentre, en lang række aktiviteter og turistattraktioner i Danmark, som på ingen måde er statsanerkendt, og som også kan have problemstillinger vedrørende bevarelse af kulturarven.
Derfor vil jeg egentlig bare gerne høre, om de må tilmelde sig, eller om de ikke må.
Er det en afgrænsning eller ej?
Marianne Jelved (RV), 2013-10-08:
Det er en afgrænsning til at omfatte statslige og statsanerkendte museer med samlinger, hvortil publikum har direkte adgang.
Ellen Trane Nørby (V), 2013-10-08:
Men er det et bevidst politisk valg fra regeringens side, eller er regeringen åben over for, at museer, institutioner, slotte, herregårde og andre aktører, der også bevarer kulturarven, aktivt kan tilmelde sig, eller er regeringen afvisende over for det?
Marianne Jelved (RV), 2013-10-08:
Altså, det er ikke tanken, at det skal omfatte andre institutioner end de statslige og statsanerkendte, men hvis det spørgsmål rejses under udvalgsbehandlingen, vil vi selvfølgelig tage en drøftelse af det.
Lars Barfoed (KF), 2013-10-08:
Nu overflødiggjorde ministeren sidste sætning måske mit spørgsmål, men nu havde jeg altså trykket på knappen.
Jeg spurgte ministeren, om det var sådan, at der var ønsker fra private samlinger om på lignende måde at have visitationsadgang.
Jeg syntes, ministeren var meget afvisende over for fru Ellen Trane Nørby, men nu forstår jeg så på ministerens sidste sætning, at man vil være parat til at se på det spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Det håber jeg så man vil være, for det kunne godt være, at lignende behov gjorde sig gældende i samlinger, der ikke var statsanerkendte, og så synes jeg, vi skal se på det samtidig.
Marianne Jelved (RV), 2013-10-08:
Jeg gjorde rede for, hvad lovforslaget omhandlede, og det omhandler på nuværende tidspunkt statslige og statsanerkendte museer.
Jeg opfattede hr. Lars Barfoeds spørgsmål sådan, at det var private samlinger, som nu var blevet statsanerkendte.
Men jeg synes, vi skal tage den her drøftelse.
Jeg kan ikke helt se for mig, hvordan vi skal administrere en masse potentielle brugere af den her ordning, men lad os drøfte det.
Michael Aastrup Jensen (V), 2013-10-08:
Tak for det.
Jeg synes jo på linje med andre, at man bliver lidt overrasket over ministerens svar på de her spørgsmål.
Det leder jo hen til det meget, meget enkle spørgsmål: Mener ministeren, at en samling på et statsanerkendt museum er mere værd, at det er noget, man skal beskytte frem for noget, der er i private samlinger?
Marianne Jelved (RV), 2013-10-08:
Det behøver ikke være tilfældet.
Igen påpegede jeg alene, hvordan lovforslaget var indrettet, og der er der altså kun tænkt på de statslige og statsanerkendte samlinger.
Til gengæld har jeg så sagt: Lad os drøfte de øvrige.
Mette Bock (LA), 2013-10-08:
Vi har igennem de senere år set nogle meget uheldige angreb på vores kulturarv, i form af at der er blevet fjernet genstande, og det synes vi er en rigtig kedelig udviklingstendens, og vi støtter derfor forslaget om at iværksætte de nævnte foranstaltninger.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-10-08:
Hr. Alex Ahrendtsen ved, at der er tusindvis af mennesker, der går på de der kulturarvsinstitutioner, og de ville aldrig stjæle noget som helst.
Der er tusindvis af mennesker.
Spørgsmålet er, om vi kan forsvare dem mod de retssikkerhedsmæssige konsekvenser af en visitation.
Hvad er en visitation for noget?
Derfor synes jeg, vi selvfølgelig skal spørge dem, der ved mere om det, end hr. Alex Ahrendtsen eller jeg gør.
Christian Juhl (EL), 2013-10-08:
Forslaget her er jo rejst fra forskellige sider.
Jeg har bl.a. selv skrevet til arbejdsministeren om forslaget, fordi flere af dem, jeg havde mødt, følte det ganske uretfærdigt, at de skulle rammes af den her beregningsmetode.
Derfor stemmer vi selvfølgelig for en forbedring af systemet på det her område, så alle bliver ligestillet.
Men jeg har bemærket, at nogle af bidragene fra høringen om forslaget, bl.a. fra FOA, påpeger en anden regnefejl eller teknisk fejl i systemet.
Det er sådan, at hvis man har fået dagpenge undervejs, så kan der være en skævhed i regnemetoderne.
Det fremkommer ved, at man siger 37 timer om ugen og 52 uger pr. kalenderår.
Men hvis der så skal trækkes f.eks. et år fra, hvor man har haft dagpenge, så trækkes der ikke kun 1.924 timer fra, så trækkes der faktisk 1.924 timer plus de enkeltdage, der måtte være.
Det er en oplagt uretfærdighed, der kan betyde et tab på over 12.000 kr., alene fordi man regner på den måde.
Og det har sandsynligvis ikke været hensigten.
Ministeren har dog afvist at rette den her fejl.
Jeg synes, det ville være en overvejelse værd, om vi kunne prøve at se, om ikke vi kunne få den rettet også.
Det er FOA's og andres vurdering, at der er flere, der mister præmieportioner på grund af den her problemstilling, end der er på grund af skudårsproblemet.
Derfor ville det være rigtig, rigtig godt, hvis vi nu, når vi er i gang med at rette fejl fra gamle dage, så også får rettet den her fejl.
Men vi kan stemme for den forbedring, der ligger i lovforslaget.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-10-08:
De øvrige ordførere har så fint redegjort for forslagets indhold, og jeg vil kun sige, at Liberal Alliance også kan bakke op om lovforslaget.
Benedikte Kiær (KF), 2013-10-08:
Det har vist sig, at man bliver straffet økonomisk, hvis man har fødselsdag i februar og når folkepensionsalderen i et skudår, og det var jo ikke hensigten, da man oprindelig lavede den her lov.
Så vi kan også støtte det her lovforslag, der gør op med det og sørger for, at det er fair for alle, uanset om man er født i februar eller ej.
Mette Frederiksen (S), 2013-10-08:
Tak for det.
Tænk, hvis enhver behandling i Folketingssalen gik så hurtigt, så effektivt og med så bredt et politisk flertal, så ville livet som regering dog være noget lettere.
Spøg til side.
Tak for de faldne kommentarer.
Det her er et lille lovforslag, som primært er af teknisk karakter, men som ikke desto mindre skal rette op på den jo helt åbenlyse fejl, som ingen har ønsket – og som ikke har været tilsigtet, vil jeg gerne tilføje – nemlig at skudårsproblematikken kan gøre, at der er nogle, der får udbetalt mindre end andre.
Det får vi rettet op på nu.
Til det første af de to konkrete spørgsmål, der er rejst, vil jeg sige, at det er fuldstændig rigtigt, at der i høringsfasen, bl.a. fra FOA, er rejst et ønske om at ændre på nogle af de regler, der så at sige ligger under lovgivningen her.
Og der skal jeg bare sige, at lovforslaget her kun har som sigte at rette op på den uheldige konsekvens, der er af skudårsproblematikken.
Så er der jo altid mange andre ting, man kan diskutere, både i forhold til efterlønsreglerne og i forhold til dagpengereglerne, men der står velfærdsforligets ord altså ved magt.
Det er der altså taget højde for, og det vil sige, at hvis man overenskomstmæssigt arbejder 37 timer, er det det, der gælder, også selv om den faktiske arbejdstid måtte være kortere på grund af den arbejdstilrettelæggelse, der er, når eksempelvis sygeplejersker eller andre arbejder på skæve tidspunkter.
Så det er der taget højde for.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2013-10-08:
Tak for det, hr. formand.
Dette lovforslag fra kulturministeren omhandler hjemmel til, at der kan skabes mulighed for, at der på kulturarvsinstitutioner kan foretages visitation af publikum, der har adgang til samlingerne på de pågældende kulturarvsinstitutioner.
I Venstre mener vi bestemt, at der er behov for at lave foranstaltninger, der kan imødegå tyverier og anden bortskaffelse af disse genstande og de arkivalier, der er på vores kulturarvsinstitutioner, men vi vil gerne under udvalgsbehandlingen have afklaret, i hvilket omfang denne visitationsregel skal gælde, og vi vil også se på, hvilke erfaringer der er fra den tid, man har haft det på Det Kongelige Bibliotek, inden vi umiddelbart vil sige ja til at støtte lovforslaget.
Derfor vil vi bl.a. gennem udvalgsarbejdet prøve at få afklaret, hvor langt man skal gå med den visitation, der skal foretages.
Vi vil også godt lige dyrke den bemyndigelse, der gives til kulturministeren, og om det er nødvendigt at stille det op på den måde, som det er blevet gjort, altså med en decideret bemyndigelse til ministeren.
Vi vil se på, om man ikke på en eller anden måde kan få det skrevet ind i loven i stedet for. Så med de bemærkninger vil vi se på, hvad vi kan få frem af oplysninger under udvalgsarbejdet, inden vi tager endelig stilling til lovforslaget.