Rasmus Prehn (S), 2008-04-24:
Jeg skal starte med at understrege, at det var interessant, at det heller ikke lykkedes for Venstres ordfører at nævne bare tre lokalpolitikere, der bakker regeringens indgreb op.
Fra Socialdemokratiets side vender vi os, som det også blev nævnt under behandlingen af de forrige lovforslag, generelt imod regeringens tendens til at styre med kontrol og mistillid frem for med tillid og frihed, og derfor tager vi fra Socialdemokratiets side også afstand fra den straffeekspedition over for kommunerne, der ligger i netop dette lovforslag.
Det er helt uforståeligt, at regeringen ikke erkender, at problemets rod i høj grad er de forventninger, regeringen selv har været med til at skabe.
Ja, statsministeren talte ligefrem om en ny velfærdsmodel for det 21. århundrede i forbindelse med kvalitetsreformen.
Problemet er bare, at regeringen i virkeligheden foretager sig meget lidt.
Regeringen taler om det og skaber dermed store forventninger hos borgerne, som kommunerne så forsøger at håndtere i den konkrete virkelighed - en virkelighed, det virker som om regeringen fjerner sig længere og længere fra.
For Socialdemokraterne er løsningen derfor ikke at indføre nye og sofistikerede straffemekanismer over for kommunerne.
Løsningen er i stedet at sørge for, at de økonomiske aftaler, man indgår med kommunerne, er realistiske, og sørge for, at de forventninger, der skabes hos borgerne, står mål med de rammer, der stilles til rådighed for kommunerne.
Herudover er Socialdemokraterne, som det også blev nævnt under behandlingen af det forrige lovforslag, meget bekymrede for, at individuelle sanktionsmekanismer vil blive helt vilkårlige og med tiden føre til en langsom, men sikker ende på det kommunale selvstyre.
Realiteten bliver jo i sidste ende, at det bliver staten, der i de enkelte tilfælde kommer til at bestemme kommunernes udgiftsniveau helt ned i den enkelte kommune.
Forslaget fjerner reelt også overførselsadgangen mellem budgetårene.
Det betyder, at en kommunal institution ikke kan spare op til noget ekstraordinært, en større investering eller lignende, alene fordi den i det år, hvor pengene bruges, bruger for meget.
Det kan være en børnehave, der ikke får mulighed for at spare op til en ny legeplads eller købe en ny bus, som den har sparet op til, eller det kan være svømmehallen, der ikke kan spare op til nye skabe i omklædningsrummene.
Når der i lovforslaget lægges op til, at sanktionerne også skal gælde, for så vidt angår anlægsudgifterne, bliver billedet helt sort.
For det første var der i økonomiaftalen for 2008 ikke noget loft over anlægsudgifterne, og når regeringen pludselig indfører et sådant, er det slet og ret et klart brud på kommuneaftalen fra i sommer.
For det andet er der netop på anlægsområdet brug for budget- og regnskabsmæssig fleksibilitet.
Et byggeri kan gå over flere år, og der kan være behov for at overføre penge fra det ene år til det andet osv.
Socialdemokratiet tager derfor stærkt afstand fra det aftale- og løftebrud, som anlægsloftet er udtryk for.
Socialdemokratiet anbefaler, som vi gjorde ved det sidste lovforslag, at man i stedet fortsætter med det nuværende aftalesystem.
Kommunerne og KL skal have en reel mulighed for at udvikle procedurer og metoder til en bedre samlet aftaleoverholdelse, end det har været tilfældet i 2008.