Flemming Møller Mortensen (S), 2009-12-08:
Sagt meget enkelt kan Socialdemokraterne ikke stemme for dette forslag, og det er der to grunde til: Dels vil det formodentlig være en overtrædelse af grundloven og konventionerne at indføre et sådant forbud, dels viser erfaringerne, at der gennem historien ikke har været den store effekt i at forbyde bestemte påklædningstyper.
Vi ved, at De Konservative har måttet skifte hest i vadestedet, så partiet og regeringen har valgt at parkere problemet i en burkakommission, som skal kigge med fornuft på sagen og forhåbentlig på et tidspunkt melde noget fornuftigt ud.
Vi gik ud fra, at den konservative justitsminister, da han foreslog et burkaforbud, så havde undersøgt lovligheden i forslaget, men det var jo ikke tilfældet.
I dette tilfælde mener vi, at forslaget er i strid med grundloven, når det taler om at forbyde en traditionel eller religiøst bestemt påklædning, der kun bruges af et mindretal.
Ifølge grundlovens § 71, stk. 1, er den personlige frihed ukrænkelig, og i den foregående paragraf, § 70, fastslås det, at ingen på grund af sin trosbekendelse eller afstamning kan berøves adgang til den fulde nydelse af borgerlige og politiske rettigheder.
Derfor kan man formentlig ikke lovgive om menneskers ret til at gå i bestemte beklædningsgenstande uden at krænke disse to bestemmelser.
Jeg siger udtrykkelig »formentlig«, fordi der jo af gode grunde ikke foreligger en afgørelse ved en retsinstans, så et lille forbehold må der være plads til.
Men det er vores holdning, at et forbud mod bestemte typer af påklædning vil være i modstrid med grundlovens ord og ånd.
Hertil kommer vores skepsis over for forbud mod beklædning.
Vi kan godt se fornuften i det herskende forbud mod maskering ved demonstrationer, men historisk har dette værktøj vist sig ubrugeligt i større udstrækning.
Før anden verdenskrig oplevede Danmark sammen med resten af Europa voldsomme uroligheder, når uniformerede ungdomspolitiske korps kæmpede med hinanden, så blodet flød i gaderne.
Derfor greb regeringen Stauning i 1933 også ind og indførte et påbud mod politisk uniformering.
Men det var uhyre nemt at omgå dette forbud.
Man kunne jo ikke straffe de unge mennesker, som tilfældigvis har taget nogenlunde ens skjorter, bukser eller slips på.
Socialdemokraterne har heller ikke forståelse for Dansk Folkepartis gentagne forsøg på at skabe et »dem« og »os«, nemlig de truende, farlige, lumske personer af udenlandsk oprindelse på den ene side og så de rigtige og frelste på den anden.
Og hele denne burkadebat er et stykke symbolpolitik, et forsøg på at forstørre et problem.
Burkaen er et begrænset fænomen.
Det siger seniorforsker Garbi Schmidt til Kristeligt Dagblad den 17. august 2009.
Samme sted slår integrationskonsulent Manu Sareen fast, at der måske er 20 på landsplan, der går med burka eller niqab.
Hermed ikke være sagt, at burka ikke er et problem i Danmark, for det er det.
Det er klart kvindeundertrykkende, og det er et problem for integrationen af den enkelte.
Som Socialdemokrater har vi den allerdybeste respekt for grundloven, og vi venter på burkakommissionens udmeldinger, de har tre uger tilbage, og vi venter som sagt på deres arbejde.
Men med baggrund heri finder vi ikke denne debat for særlig nyttig eller passende.
Vi mener i Socialdemokratiet, at vi her i salen og i debatten burde løfte de væsentlige problemer, som landet står i.
Hermed vil vi i hvert fald fra vores synspunkt signalere, at det ville være en anden og væsentlig mere ret prioritering af talerstolstid.
Med disse ord skal jeg igen afvise forslaget fremsat af Dansk Folkeparti.