Finn Sørensen (EL), 2016-05-23:
Der er bestemt nogle positive takter i det her beslutningsforslag, hvad de foregående ordførere også har bemærket.
Men som det også allerede er kommet frem nu, er der i hvert fald også en hel del uklarheder, som vi så må høre forslagsstillerne om hvordan de ser på.
Der er et udtryk her i beslutningsforslaget for en omsorg for en meget udsat gruppe mennesker, og det er jo altid glædeligt, når sådan nogle forslag, bliver fremsat her i Folketingssalen.
Men når man ser på, hvem forslagsstillerne er, er det jo en noget overraskende omsorg, kan man sige.
For de to partier har både sammen og hver for sig medvirket til adskillige lovgivninger og en økonomisk politik, der har gjort livet meget, meget sværere for lige nøjagtig den gruppe, som man nu vil hjælpe.
Vi kan tage sådan noget som en meget dårligere regulering af kontanthjælpen som følge af skattereformen fra 2012, og at man har prioriteret en økonomisk politik, hvor det er vigtigere at give nogle skattelettelser end at sørge for noget velfærd ude i kommunerne og for, at der i kommunerne er en bemanding, som kan tage sig af den socialpolitiske indsats, som den her gruppe har så hårdt brug for.
Man kan tænke på den foregående regerings kontanthjælpsreform, og man kan tænke på kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen.
Så de to partier har hver for sig og nogle gange sammen været med til at gøre livet betragtelig vanskeligere for den gruppe her. Derfor skal de jo ikke have kritik for, at de så fremsætter et forslag, som måske kan gøre livet lidt bedre for den gruppe.
Der ser vi positivt på det, der handler om en lempeligere modregning i kontanthjælpen i forhold til de løntimer, man kan skaffe sig.
I forvejen er der jo de 25 kr., som man kan tjene uden at blive modregnet i kontanthjælpen, og det så Enhedslisten meget gerne blev sat i vejret, for et af de store problemer for den her gruppe er jo deres økonomi. Det, man så skal være klar over, er, at det rejser en diskussion om, hvorfor det kun skal gælde den gruppe.
For alle mulige andre på kontanthjælp, der befinder sig i den økonomisk set samme situation, vil selvfølgelig sige: Nå, hvorfor skal det ikke gælde alle, der er på kontanthjælp?
Og det er Enhedslistens synspunkt, at det bør det gøre.
Det samme gælder diskussionen om skattefritagelse.
Det skal ikke nødvendigvis være til hinder for, at Enhedslisten kan være med til et eller andet i forbindelse med det her, når vi får opklaret nogle af de mange uklarheder.
Men det er ligesom for at sige, at man altså med det her forslag åbner nogle diskussioner, som godt kan gøre det vanskeligt at gennemføre det, fordi der straks vil komme diskussioner om, at hvis én gruppe kontanthjælpsmodtagere skal have skattefritagelse, hvorfor skal andre grupper så ikke have?
Den diskussion er man nødt til at tage med.
Det, som jeg måske synes er ret uklart i det her forslag, er, hvad det er for nogle job, man taler om, og hvad de pågældendes rettigheder i det omfang, de arbejder, er.
Hvem er de egentlig ansat af?
Er de ansat af kommunen, sådan at de går ud og arbejder for kontanthjælpen, eller er det et decideret ansættelsesforhold hos en arbejdsgiver?
Hvis det er det sidste, bør det jo være sådan, at man skal have nogle rettigheder, uanset hvor få timer man arbejder.
Det er Enhedslistens opfattelse, at som minimum skal lovgivningen om, at man skal have en ansættelseskontrakt, opfyldes, for man er i en helt ny situation og en sårbar situation over for en arbejdsgiver.
Og er det alt det der, man vil springe over, eller hvad?
Enhedslisten har samme holdning som Socialdemokraterne: Selv om man kun kan arbejde ganske få timer om ugen, skal man da have en overenskomstmæssig løn eller det, der svarer dertil.
Vi skal ikke her fra Folketingets side stille krav om, at der skal være en overenskomst.
Det er ikke den en diskussion, vi har.
Men det skal jo være en løn, der svarer til den overenskomstmæssige aflønning.
Det har også noget at gøre med de gruppers mulighed for at betragte sig som en ligeværdig del af arbejdsfællesskabet, og det, der ligger i forslaget, er jo, at det ville være godt for dem.
Og det tror jeg også at mange af dem meget gerne vil.
Men det er jo en dårlig start, hvis man ikke grundlæggende har de samme rettigheder som andre på den arbejdsplads, hvor man arbejder, men selvfølgelig med det forbehold, at man kun kan arbejde meget, meget få timer.
Til allersidst vil jeg sige, at det ville have været dejligt, hvis man havde fremsat forslag om at sikre mulighed for at lave en ordentlig socialpolitisk indsats for den her gruppe.
For det er jo nok det, de har allerallermest brug for på baggrund af de nedskæringer i kommunerne, der har fundet sted i mange, mange år, og sådan som arbejdsmarkedet har udviklet sig.