runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Frahm (SF), 2008-05-07:
Men så lad os snakke om den, vi har, og den, som vi tilsyneladende vil beholde, nemlig den, der hedder DM 642.
Med andre ord: De mener ikke, vi kan vurdere, at den her bombe er mere sikker, og at der er en lavere fejlprocent.
De mener, at det er en fejlvurdering.
De mener ikke, at den undersøgelse viser det.
Er ordføreren bekendt med det?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-07:
Der er jo noget, der tyder på, at lønnen ikke er tilfredsstillende, eftersom gaderne er fyldt med demonstranter og strejkende, som ønsker højere løn.
Og der er også noget, der kunne tyde på, at her var en mulighed for at rekruttere flere til de her fag - noget, som må ligge ministeren meget på sinde.
Kunne vi ikke her til sidst få ministerens egen holdning til det her?
Bertel Haarder (V), 2008-05-07:
Jeg har hverken udtrykt direkte eller indirekte holdninger til noget, som jeg ikke er minister for.
Jeg har blot konstateret, at Danmark sammenlignet med andre lande har mindre lønforskelle og derfor også mindre lønforskelle mellem højt- og lavtuddannede.
Og da jeg gættede på, at det var noget i den retning, som spørgeren var interesseret i, oplyste jeg det uden på nogen måde at udtrykke et ønske om, at der skal være større forskel.
Og den seneste måneds begivenheder viser jo, at der nærmest er et folkekrav om det modsatte, nemlig at der skal være mindre forskel.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-07:
Jeg kan også forstå på ministeren, at det er ministerens holdning, at det skal belønnes bedre at uddanne sig.
Og da det egentlig er ministeren, der har i hvert fald det øverste ansvar for at rekruttere personale til lige præcis de her fag, kunne man så forestille sig, at ministeren, når ministeren indirekte siger, at det ikke er en passende livsløn, man får i forbindelse med de her uddannelser, kunne tænke sig tage nogle initiativer i forhold til at sikre en bedre livsløn?
Det kunne jo være, at ministerens holdning til, at det skal kunne betale sig at uddanne sig, kunne få et løft ved, at ministeren tog nogle initiativer.
Lige præcis de her faggrupper hører jo under ministerens område.
Bertel Haarder (V), 2008-05-07:
Jeg tror, at Folketingets regler skal forstås på den måde, at det er ministerens holdning inden for ministerens arbejdsområde, det handler om.
Og sammenligninger af overenskomster, lønforhold mellem grupper er altså ikke mit område.
Alligevel var jeg høflig og besvarede det set fra en undervisningsvinkel.
Det betaler sig ikke ret godt at uddanne sig i Danmark, det er helt generelt.
Jeg gav også et aktuelt pædagogisk bidrag til forståelsen af, hvorfor vi har så stor lighed i Danmark - at det betaler sig mindre at uddanne sig end i de fleste andre lande.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-07:
Jeg kan jo ikke påstå, at ministerens svar kom som en voldsom overraskelse, men jeg tænkte alligevel, at jeg var nødt til at spørge.
Der står jo i den her fine skrivelse, vi har fået sendt ud, at Folketinget har ændret reglerne for § 20-spørgsmål, og at det betyder, at § 20-spørgsmål fra og med dette folketingsår alene kan dreje sig om spørgsmål til en ministers politiske holdning til en aktuel sag.
Og det er da en hyperaktuel sag, at vi har rigtig store problemer med at rekruttere personale til den offentlige velfærdssektor, især pleje- og omsorgssektoren.
Derfor synes jeg også, at det er rigtig relevant at få ministerens holdning til det lønniveau, der er på det her område, fordi vores gader i øjeblikket er fyldt med lige præcis de her faggrupper, som skriger på en højere løn.
Bertel Haarder (V), 2008-05-07:
Spørgsmålet om, hvad der er passende og ikkepassende målt i livsløn, er jo noget, der i Danmark ifølge den danske model afgøres ved overenskomstforhandlingerne.
Og sådan nogle har vi haft, og sådan nogle har vi stadig kørende her i det danske samfund.
Regeringen er ikke involveret i det.
Men som undervisningsminister er jeg selvfølgelig optaget af det forhold, at det i Danmark sammenlignet med andre lande ikke betaler sig særlig meget at tage en uddannelse.
Man kan jo så filosofere over, hvad det skyldes.
Jeg synes, at vi har fået anskuelsesundervisning her i den seneste måned, hvor der netop har været mange, der har talt for, at de lavtuddannede skulle have et ekstra løft, og derved reducerer man indirekte gevinsten ved at tage en uddannelse.
Men det er jo også den danske model.
Vi lægger meget vægt på lighed.
Det er også det, der varetages i overenskomstforhandlingerne, og det er som sagt ikke en sag for regeringen - det forhandles efter den danske model af parterne.
Jeg tror, vi skal passe på ikke at gøre lønnen til det eneste saliggørende, når det gælder værdien af at tage en uddannelse.
For der er sandelig andre værdier ved at tage en uddannelse, end at den giver en højere løn.
Og i øvrigt giver den en højere løn.
Men det er rigtigt, at lønforskellen i Danmark mellem højt- og lavtuddannede ikke er så stor, som i andre lande.
Jeg synes også, at regeringens uddannelsespolitik i høj grad giver indtryk af, at vi synes, at det er værd at uddanne sig.
Hele globaliseringsstrategien og hele kampagnen for at få 95 pct. til at tage en uddannelse viser jo, hvor stor vægt regeringen lægger på uddannelse, ikke bare fordi uddannelse giver økonomisk bonus for samfundet og for den enkelte, men også fordi uddannelse har en værdi i sig selv.
Og det vil jeg gerne som højskolemand understrege på det allerkraftigste!
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-07:
Er livslønsgevinsten ved at uddanne sig til henholdsvis pædagog, sygeplejerske, social- og sundhedsassistent, social- og sundhedshjælper og bioanalytiker passende, og mener ministeren, at livslønsgevinsten ved disse uddannelser giver en passende værdsættelse af at uddanne sig?
Lene Espersen (KF), 2008-05-07:
Jeg vil sige til hr. Mogens Jensen, at det nu engang er sådan, at man ikke kan bruge pengene to gange.
Når Socialdemokratiet støtter, at man udvider fodlænkeordningen, går jeg ud fra, at man også med den nyindkøbte kåbe af økonomisk ansvarlighed, som i hvert fald hr. Mogens Jensens partiformand indimellem optræder i, er indstillet på, at pengene så skal findes et andet sted.
Det, vi har været enige om, er, at vi lukker nogle af de pladser, der ikke bliver brug for, fordi man i stedet går over til fodlænkeordningen.
Jeg har stadig væk meget svært ved at forstå, at det overhovedet skulle være noget, der var grundlag for at kritisere.
Om de ottesengsstuer, som hr. Mogens Jensen i årevis har tigget om skulle nedlægges, vil jeg sige, at de regionale hensyn så ikke vejede særlig tungt for Socialdemokratiet.
Da stod man over for et valg: Ønskede man at bevare ottesengsstuerne til de korttidsindsatte, eller ønskede man at forlænge venterkøen?
Der havde regeringen en meget klar kurs: Vi vil ikke have for lang venterkø til fængslerne, og så må man leve med, at ikke alle afsoningspladser er helt optimale.
Som jeg har hørt retorikken fra Socialdemokratiet, har man også hele tiden sagt, at hvis man skal prioritere, så vil man hellere have hurtig afvikling af venterkøen end at tilse, at alle stuer er helt og aldeles optimale.
Så min konklusion er, at hr. Mogens Jensen også denne gang har en meget dårlig sag.
Men jeg vil dog opfordre hr. Mogens Jensen til at se på den regionalpolitiske redegørelse, for der vil hr. Mogens Jensen kunne se, at denne regering i langt højere grad end SR-regeringerne har været i stand til at gøre det skæve Danmark mindre skævt.
Mogens Jensen (S), 2008-05-07:
De, der hører den her debat, må jo selv høre, hvordan ministeren argumenterer.
Hun kommer her til sidst med et argument om, at jeg har bedt om, at der blev nedlagt kapacitet.
Ja, og hvorfor, vil jeg spørge ministeren?
Det tog ministeren 5 år at få nedlagt de stuer.
Så nedlægger ministeren med et fingerknips 50 velfungerende pladser i et velfungerende fængsel, fordi ministeren skal have finansieret og gennemført sin kriminalforsorgsreform, som ministeren ikke selv har sørget for at få tilstrækkelige ressourcer til at gennemføre.
Det synes jeg jo er sagens kerne her i dag.
Og det er et forslag, som yderligere trækker Danmark skævt, hvad angår statslige arbejdspladser, og det er jo en linje, vi efterhånden ser med den her regering og også det parti, som justitsministeren er medlem af.
Det synes jeg er sørgeligt at måtte konstatere.
Jeg kan høre, at der ikke er meget opblødning hos ministeren i dag, selv om jeg dog bemærkede, at ministeren sagde, at det jo er pladser, der eventuelt hurtigt kan åbnes igen.
Det tror jeg ministeren skal indstille sig på, for jeg tror, at der bliver behov for dem, også ud fra en vurdering af, hvad ophobningen af sager ved retsvæsenet og strafskærpelserne vil betyde for afsoningspladser og behovet for dem.
Lene Espersen (KF), 2008-05-07:
Jeg vil sige til hr. Mogens Jensen, at jeg synes, at det mest tankevækkende er, at Socialdemokratiet, da det gjaldt en aftale om kriminalforsorgen, der er rigtig god - den er god for alle de ansatte i kriminalforsorgen, og den er god for de indsatte i kriminalforsorgen valgte at blive Det Radikale Venstres halevedhæng og ikke indgå en aftale, men lod Det Radikale Venstre diktere, at man ikke kunne indgå en sådan aftale.
Det er jo fuldstændig uforståeligt, at man det ene år kan sige: Vi vil gerne finansiere et forlig om politiet ved at sige, at nu har statsligt ansatte ikke 50 kuglepenne at vælge mellem, men 5 kuglepenne at vælge mellem, og på den måde sparer man mange penge.
Når vi så breder det ud på andre institutioner, uha, så er det et stort problem, at man ikke mere har 50 kuglepenne og 100 forskellige mobiltelefoner at vælge imellem, men et mindre antal.
Jeg synes, at Socialdemokratiet også på det her område har et meget stort forklaringsproblem: Hvorfor duer en finansiering, man sagde ja til sidste år, lige pludselig ikke i år?
Men det er jo en forklaring, som vi må overlade til Socialdemokratiet selv at forsvare.
Jeg vil sige, at hr. Mogens Jensen gentagne gange her i Folketingssalen har bedt mig om at nedlægge kapacitet på Kærshovedgård.
Det sker så nu.
Mogens Jensen (S), 2008-05-07:
Hvis ministeren har svært ved at finde ud af, hvad Socialdemokratiet mener i denne sag, så er det, fordi ministeren ikke hører efter, hvad der bliver sagt.
Vi har sagt klart, at vi bakker op om fodlænkeordningen, og det ved ministeren jo godt, det har vi jo vedtaget her i Folketingssalen.
Vi bakker jo ikke op om ministerens finansiering af sin kriminalforsorgsreform, for der gør man jo igen det, som regeringen og Dansk Folkeparti er rigtig gode til, nemlig at gå ud og lægge endnu mere pres på andre institutioner og på andre dele af vores velfærdssamfund, som skal finansiere, at ministeren skal have gennemført en kriminalforsorgsreform.
Det lægger vi ikke stemmer til, men grunden til, at jeg rejser denne sag, og det spørgsmål, vi behandler nu, er, hvad det betyder for et lille samfund, at man så nedlægger de her arbejdspladser, som man gør, i den vestlige del af Danmark.
Ministeren bliver så nødt til at være indstillet på, at det er vi nogle der må tage op, for det her land bliver let rykket skævt, også hvad angår statslige arbejdspladser, og ministeren er med til at gøre med sit lovforslag.
Jeg skal dybt beklage, at ministeren vil stå her og forsvare det frem for måske at finde pladserne et sted, hvor det er svært at finde arbejdskraft, og det ved ministeren jo også, tror jeg.
Det er i øst.
Lige meget hvor mange gange justitsministeren forsøger at gentage, at jeg ikke skulle gå ind for fodlænkeordningen eller skulle sætte spørgsmålstegn ved fodlænkeordningen og perspektiverne i at erstatte gamle fængselspladser med fodlænker, så passer det jo ikke.
Det har Socialdemokratiet bakket op om, og det ved justitsministeren jo udmærket.
Problemet er, om ministeren har ret i, at den kapacitet, der er i Kriminalforsorgen nu, er den kapacitet, der skal være i forhold til den ophobning, der er sket med hensyn til de strafskærpelser, der er sket.
Der mener jeg bare at ministeren tænker ganske kortsigtet, for jeg tror ikke, at ministeren måske om 2 år kan stå her og sige, at det holdt.
Det vigtige i det her spørgsmål og grunden til, at jeg tager det op, er, at der, hvor pladserne forsvinder, der, hvor man skærer pladserne væk, er i en del af landet, hvor der ikke er for mange arbejdspladser i forvejen; det er med til yderligere at rykke Danmark skævt.
Det er selvfølgelig derfor, jeg står her og spørger, om ministeren egentlig ikke må indrømme, at det er dårligt at nedlægge de her pladser, både af hensyn til en langsigtet kapacitet og af hensyn til det sted, hvor de bliver nedlagt, altså i et område, som er i besiddelse af få statslige arbejdspladser i forvejen.
Lene Espersen (KF), 2008-05-07:
Jeg har jo lige redegjort for i min besvarelse af spørgsmål nr. S 1396, at der er mange gode grunde til, at det er pladser på Kærshovedgård, der nedlægges, i forbindelse med at fodlænkeordningen udvides.
Det er jo herfra, at hovedparten af de nye afsonere i fodlænkeordningen kommer.
Den tid er ovre, hvor en fængselsplads bare er en fængselsplads.
I dag er Kriminalforsorgen så specialiseret med særlige afdelinger og behandlingstilbud, at man ikke bare kan nedlægge pladser hvor som helst.
Man er nødt til at vælge de pladser, som rent faktisk aflastes mest, når fodlænkeordningen udvides, og det er altså i det her tilfælde på Kærshovedgård.
Jeg vil da gerne tilføje, at pladserne ikke gemmes længere væk, end at de relativt hurtigt vil kunne åbnes igen, hvis der på et senere tidspunkt skulle være behov for det.
Der er det altså vigtigt for mig at slå fast, at normalt ville Kærshovedgård have mange hundrede mennesker om året, der kørte igennem systemet, fordi de havde meget korte domme, de skulle ind og sidde i fængsel for, men nu gør vi i stedet for det, at den mand fra Viborg, der ellers skulle ind og afsone en dom på 2 måneders fængsel, nu bliver tilbudt at få lov at afsone i eget hjem i fodlænkeordningen.
Det vil med andre ord sige, at der ikke kommer så mange kunder i butikken på Kærshovedgård.
Derfor er det helt uforståeligt for mig og - tror jeg - for alle dem, der beskæftiger sig med retspolitik og kriminalforsorg i dagligdagen, at hr. Mogens Jensen forsøger at gøre det til et problem, at vi erstatter et lidt gammeldags fængselssystem med en ny, meget fornuftig ordning, hvor man bruger et alternativ til almindelig fængselsstraf, nemlig fodlænkeordningen, men også med den konsekvens, at man nedlægger gamle pladser til fordel for at oprette nye, moderne pladser.
Det er meget, meget uforståeligt, hvad det er, der er hr. Mogens Jensens ærinde.
Hr. Mogens Jensen har forsøgt også her i eftermiddag at lægge et røgslør ud og sige, at vi ikke har taget hensyn til, at politi- og retsvæsen meget snart begynder at arbejde hurtigere igen, og at vi ikke har taget hensyn til strafskærpelsespakker, der er på vej igennem Folketinget, og jeg må bare sige til hr. Mogens Jensen: Old news, det er der fuldstændig taget hensyn til.
Derfor har jeg meget svært ved at forstå, hvilken begrundelse hr. Mogens Jensen har for at problematisere den her ting.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-07:
Jeg takker for, at hr. Skibby bekræfter, at min hukommelse er rigtig, og når Dansk Folkeparti trykker reklameartikler på andre sprog, er det selvfølgelig, fordi man ønsker at komme ud alle steder.
Det er en smagssag, om hr. Skibby mener, at jeg sætter det enkelte menneskes sundhed over integrationen, men det er nok ikke helt forkert.
Altså, hvis det kommer dertil, at et menneske er sygt, mener jeg faktisk ikke, at man skal se på sproget.
Så skal man se på, om man kan hjælpe det pågældende menneske.
Det skammer jeg mig ikke ved at sige.
Lene Espersen (KF), 2008-05-07:
Jeg vil sige, at jeg efter at have hørt hr. Mogens Jensen jo bliver helt forvirret, for hvad er det egentlig, der er Socialdemokratiets politik?
Det er der sådan set ikke noget nyt i.
Den sidste uges tid har man jo skiftet politik på mange områder.
Men jeg vil bare gerne fastslå en gang for alle: Socialdemokratiet har indtil videre bakket fuldstændig op om, at vi erstatter almindelige, gammeldags åbne fængselspladser med nye, moderne fodlænkeordninger.
Hvis der bakkes op om det synspunkt, så er det klart, at når man så laver de nye fodlænkeordninger, så er der selvfølgelig også noget gammel kapacitet, der skal nedlægges.
Så kan hr. Mogens Jensen af lokalpolitiske hensyn have det synspunkt: Not in my backyard.
Gør det dog et eller andet sted, bare ikke derude, hvor jeg er valgt.
Men jeg må sige, at jeg egentlig synes, Kriminalforsorgens funktionalitet og det, at vi lader folk afsone på den mest intelligente måde, tilsiger, at man ikke kan tage den der slags lokalpolitiske hensyn.
Jeg har redegjort for, hvorfor Kærshovedgård er mere velegnet som et sted, hvor man nedlægger kapacitet, end f.eks. andre af Kriminalforsorgens institutioner.
Det er bl.a., fordi denne regering tror utrolig meget på behandlingstilbud.
Vi tror, at mange af dem, der sidder i fængslet, har godt af at komme igennem et behandlingstilbud, så de ikke recidiverer, når de kommer ud af fængslet.
Der har Kærshovedgård ikke så mange tilbud at give som andre åbne fængsler, og derfor er det på Kærshovedgård, at kapaciteten bliver nedlagt.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-07:
Tror ministeren, at der er en sammenhæng mellem, hvad man har udsigt til at tjene, og hvilken uddannelse man vælger, og tror ministeren f.eks., at det kan være med til at forklare, at antallet af kvote 2-ansøgere på sygeplejerskeuddannelsen er faldet med 36,8 pct. på et enkelt år?
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-05-07:
Synes ministeren slet ikke, at det giver anledning til bekymring, at vi har et parallelsamfund i Danmark, hvor vi har visse servicetilbud til en gruppe af personer og andre tilbud til en anden?
Nogle har behov for et sundhedstilbud skrevet på eksempelvis arabisk - andre skal have det på andre fremmedsprog.
Og det er jo ikke noget, der er integrationsfremmende.
Det er sådan set det, der er det bærende i mit spørgsmål, nemlig at man netop må have fokus på, hvad der er integrationsfremmende, og hvad der ikke er integrationsfremmende.
Mit spørgsmål til ministeren er altså endnu en gang, for jeg synes, at der bliver svaret lidt udenom: Er det integrationsfremmende, at kommunerne og regionerne tilsyneladende opbygger servicetilbud, hvor man oversætter til både fem og ti forskellige sprog, således at folk fra fremmede lande ikke har behov for at lære det danske sprog for at kunne begå sig i Danmark?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-07:
Denne regering har jo strammet gevaldigt op på både opholdstilladelser, familiesammenføringer osv.
Regeringen har iværksat og gennemført enorme planer om integration.
Alt dette er jo gjort i samarbejde med Dansk Folkeparti.
Der er et ret så detaljeret samarbejde med Dansk Folkeparti, når det drejer sig om udlændingepolitik, og vi har været enige om at prioritere danskundervisningen meget højt.
Så jeg kan slet ikke forstå, at hr. Skibby sætter spørgsmålstegn ved det.
For det ved hr. Skibby jo godt.
Men jeg må altså bare gentage, at det må være kommunerne, der i de enkelte tilfælde afgør, hvad sprog diverse undervisningstimer, pjecer og andet skal være på.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-05-07:
Det er jo ikke noget, der overrasker mig som spørger, at integrationsministeren svarer sådan, som hun gør.
Men alligevel vil jeg gerne spørge integrationsministeren, om det ikke giver en vis form for bekymring i regeringen og specielt i Integrationsministeriet, at folk efter mange års ophold i Danmark tilsyneladende alligevel ikke har lært sig det danske sprog.
Det er jo ikke, som ministeren sagde, folk, der lige er kommet til landet, men folk, som har været i Danmark igennem mange år.
Der må det vel være sådan, også for en integrationsminister, at netop sproget burde være det bærende element i den måde, man bliver en del af det danske samfund på, både på arbejdsmarkedet, som ministeren var inde på, og i uddannelsessystemet, men selvfølgelig også, når man har behov for service fra det offentlige.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-07:
For regeringen er det jo helt afgørende, at mennesker, der kommer til Danmark, bliver integreret, og at de får et arbejde.
Forudsætningen er, at de skal lære dansk.
Det er et vedholdende krav, og det har denne regering gjort utrolig meget ved, og vi moderniserer hele tiden sprogundervisningen.
Så selvfølgelig skal de lære dansk.
Men der kan jo altså være perioder i indvandrernes liv, nemlig lige når de er kommet til Danmark, hvor de ikke kan dansk.
Og det, der altså er tale om her, er et sundhedsfagligt, præventivt arbejde.
Jeg har egentlig den opfattelse, at det slet ikke er noget, statsmagten skal gå ind og se på - altså om Århus Kommune har fundet, at det er mere opportunt, at man også har en skole på arabisk.
Den afgørelse må kommunen selv være den nærmeste til at træffe, synes jeg.
Det er kommunen, der ved, hvad det er for et klientel, der har brug for denne skole.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-05-07:
Finder ministeren det integrationsfremmende, at Århus Kommune nu har startet en diabetesskole, hvor der undervises på arabisk frem for dansk, samt at kommunen planlægger tilsvarende skoleforløb senere på året, hvor undervisningen foregår på tyrkisk og somalisk?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-07:
Nu kan det godt være, at jeg husker helt forkert, men jeg synes, jeg mindes, at jeg også har set ting fra Dansk Folkeparti på forskellige sprog.
Jeg må bare gentage: Der er ikke nogen regering i mands minde, og siden vi begyndte at få et større antal indvandrere, der som denne har arbejdet på, at der skal integreres, og på, at vi skal undgå parallelsamfund.
Senest har vi nedsat udvalg både om forældreansvar og antiradikalisering.
Der er ikke nogen regering, der har gjort så meget, så jeg vil sige til hr. Skibby, at jeg synes, det er skudt noget over målet.
For når det drejer sig om det sundhedsfaglige præventive arbejde, er det altså vigtigt, at det sker, og at man kommer ud alle steder.
Bertel Haarder (V), 2008-05-07:
En stribe organisationer har forhandlet sig til ganske kraftige lønløft.
Det har de gjort.
Aftalerne er blevet vedtaget med meget store flertal.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal med disse spørgsmål i Folketinget.
Og jeg synes, det rejser et spørgsmål om SF.
Er det virkelig SF's mening, at hvis SF kommer i regering, skal en SF-minister stå og kommentere forhandlinger, som vedkommende ikke har nogen indflydelse på, og et arbejdsmarked, som følger de danske spilleregler, men som SF åbenbart vil lave om?
Altså, hvad er i grunden meningen med de spørgsmål?
Hvis vi byttede plads, ville jeg stille nogle spørgsmål om det.
Jeg tror ikke, der er nogen klar sammenhæng mellem aflønning og søgning.
Jeg tror, der er andre faktorer, som f.eks. at unge mennesker helst ikke vil ind i en blindgyde, hvor de føler at de kun kan blive én bestemt ting.
Derfor er jeg så glad for de nye professionshøjskoler; jeg er glad for, at der bliver en vej fra professionshøjskoler til universitetsuddannelser; jeg er glad for, at vi kan understrege, at ingen professionsuddannelser er blindgyder.
Det er én ting.
En anden ting er det forhold, at langt flere mennesker i dag skifter job, og derfor er der langt flere mennesker, som også har brug for så at sige at skifte uddannelse.
Det er for svært i Danmark, og derfor er det, at jeg er optaget af at forbedre adgangen via merituddannelser og af at sikre, at folk får en realkompetencevurdering, hvis de gerne vil skifte.
Det kunne jo være, at uddannelserne er lidt for stive i forhold til det meget fleksible danske arbejdsmarked.
Så der er mange faktorer, som spiller ind, når man skal forklare søgningen til de enkelte uddannelser.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-07:
Nu er det lige præcis sådan, at de sygeplejestuderende for nylig var på gaden for at demonstrere her i København, hvor deres slogan bl.a. lød: Vi vil gerne uddanne os, men ikke for enhver pris.
I øvrigt har op til 30 pct. af de nuværende sygeplejersker sagt, at de i nogen eller høj grad overvejer at forlade faget, netop fordi lønnen ikke er tilfredsstillende.
Det må alligevel gøre et vist indtryk, at vi nu på landsplan mangler i hvert fald 1.500 sygeplejersker rundtomkring.
Kunne man ikke forestille sig med hensyn til de her grupper, at det, at de selv peger på, at lønnen er en utrolig vigtig faktor, har en betydning for det meget faldende optag på lige præcis sygeplejerskeuddannelsen?