runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Andersen (V), 2012-03-29:
Tak for det.
Og tak til Enhedslisten for at rejse denne forespørgsel.
Jeg har lyttet til det forslag til vedtagelse, som nu foreligger fra regeringspartierne og Enhedslisten, og i forhold til det, Enhedslisten påpegede i talen, tænker jeg lidt, at der vel mangler noget i det forslag til vedtagelse.
Der er ikke engang et årstal på, hvornår den handlingsplan på handicapområdet skal være færdig.
Kan ordføreren uddybe, hvad det præcis er, der er aftalt, og hvad der menes med det her?
For ellers kan jeg ikke se, at den her forespørgsel flytter ret meget.
Stine Brix (EL), 2012-03-29:
Jamen jeg betragter formuleringen om, at det nuværende niveau for retssikkerhed skal fastholdes, som en bekræftelse på, at det er noget meget centralt for Folketinget.
Og derfor vil jeg da bruge det til at holde regeringen fast på, at vi ikke skal forringe klagesystemet fremover.
Hans Andersen (V), 2012-03-29:
Så vil jeg gerne bede ordføreren kommentere det her med handlingsplanen på handicapområdet.
Hvad har ordføreren af ambitioner på det her område?
Altså, i Venstre har vi sådan set den ambition, at vi skal holde fast i, at handlingsplanen skal udarbejdes i 2012, så vi netop kan komme videre med at udvikle handicapområdet og udvikle de ordninger, som mange mennesker er afhængige af i hverdagen.
I det forslag til vedtagelse, der nu foreligger fra Enhedslisten og regeringspartierne, er der jo ikke nævnt noget årstal.
Er det i 2013 eller 2014, at den her handlingsplan skal være færdig?
Det synes jeg står meget uklart, og jeg håber da på, at Enhedslisten kan uddybe, hvad det er, der er blevet lovet her.
For ellers er der jo overhovedet intet nyt i det her.
Stine Brix (EL), 2012-03-29:
Jeg synes da sagtens, vi kan spørge regeringspartierne, om de vil være med til at sikre, at der er en handlingsplan i 2012.
Det synes jeg er en glimrende idé.
Men jeg synes nu, der er masser af grunde til at diskutere handicapområdet, uanset om der er noget nyt eller ej.
Jeg tror faktisk, det er enormt vigtigt, at vi sammen mødes og diskuterer, hvad tilstanden er nu, og hvad vi sammen kan blive enige om fremadrettet.
Derudover vil jeg sige, at jeg da også håber, at regeringen har ambitioner om at nedsætte en retssikkerhedskommission på det sociale område, sådan at vi kan få nogle flere og nye forslag til at forbedre retssikkerheden.
Og så håber jeg da også, at Venstres ordfører vil være med i debatten, så der forhåbentlig kan komme flere nye ideer på bordet, så vi sammen kan blive klogere af den her debat.
Karen J. Klint (S), 2012-03-29:
Så kom lyden igen.
Så vidt jeg hørte, sagde hr. Hans Andersen, at der er en lang vej endnu.
Jeg kan kun være enig i, at der er en lang vej til målet også i forhold til de analyser og de handlingsplaner, der skal være, men den vej, der er lang og lagt ud, er jo sådan set lagt ud af den tidligere regering.
Jeg vil bare spørge, om ordføreren ikke er enig i den tolkning.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-03-29:
Min højtelskede kollega fru Thyra Frank kunne ikke være her i dag.
Men det gør ikke noget, for jeg er her i stedet for, og jeg vil på vegne af fru Thyra Frank læse – og det gør jeg gerne – denne ordførertale op.
Liberal Alliance kan tilslutte sig L 107, forslag til lov om ændring af lov om social service.
Lovforslaget indeholder en række initiativer, der har til formål at sikre, at de plejefamilier, der varetager omsorgen for udsatte børn og unge, får de bedste rammer for at imødekomme børnenes og de unges særlige behov.
Lovforslaget skal ses i forlængelse af Barnets Reform, der trådte i kraft den 1. januar 2011, og det er efterfølgende blevet klart, at der er brug for enkelte ændringer for at sikre, at lovgivningen er i overensstemmelse med intentionerne bag Barnets Reform.
Liberal Alliance støttede Barnets Reform, og vi stemmer derfor også for L 107.
Hans Andersen (V), 2012-03-29:
Jeg sagde, at vi jo ikke er i mål endnu.
Vi har sat en lang række initiativer i gang, og sidst vi havde den her forespørgselsdebat med nærmest samme ordlyd for over et år siden på initiativ fra Enhedslisten, blev der nævnt, at der var sat en handlingsplan i gang på handicapområdet, og det er jo derfor, at jeg er så optaget af, at vi så får færdiggjort den handlingsplan, så vi kan komme videre med initiativerne.
Det er sådan set det signal, jeg sender i dag, og jeg havde da håbet på, at regeringen ville forpligte sig til mere end at sige, at man vil lave en.
Man har ikke forpligtet sig til, hvornår den skal være færdig, og det synes jeg da er uambitiøst.
Peter Skaarup (DF), 2012-03-29:
Tak for den principielle støtte til ikke at fjerne prøveløsladelsesmuligheden fuldstændig, men til, at man skal være mere varsom i de her sager.
Sådan forstår jeg ordføreren.
Men kunne man ikke forestille sig, at man kunne konkludere det samme, som Liberal Alliance og hr. Simon Emil Ammitzbøll gør, nemlig at når der er så forholdsvis lave straffe for seksuelle overgreb mod børn, kunne der være rimelighed og en ordentlig retsbevidsthed i, at straffen tæller fuldt ud i forbindelse med seksuelle overgreb?
Kunne man ikke tænke sig, at det kunne være en måde at gribe tingene an på, også set i lyset af at hvis man kigger på gennemsnitsstraffen for pædofili, ligger den på mellem en fjerdedel og en ottendedel af maksimum?
Det vil sige, at der gennemsnitligt gives meget lave straffe, vi holder os nede i den lave ende af strafferegisteret i forbindelse med pædofile, og det er i og for sig for mig at se meget, meget kritisk for retsbevidstheden.
Tom Behnke (KF), 2012-03-29:
Jamen vi er helt enige i, at der bliver straffet for lavt.
Den faktiske strafudmåling er for lav.
Det var også derfor, at vi i sin tid sørgede for at få nedsat Straffelovrådet til at se på hele kapitel 24 i straffeloven om seksuelle krænkelser i det hele taget.
Det er, fordi vi ønsker at skærpe strafudmålingerne, vel vidende at man har prøveløsladelsesinstrumentet i slutningen af afsoningen.
Der tror jeg, at mange måske misforstår, hvad prøveløsladelsesinstrumentet er for et, for en prøveløsladelse består jo ikke bare i, at man skubber den pågældende ud af fængslet og siger, at nu må vedkommende så i øvrigt klare sig selv så godt, det nu kan gå.
Der er jo helt klare kriterier for og krav til, hvad man skal under en prøveløsladelse.
Det er det, der skal til for at undgå kommende overtrædelser, så det vil være lidt synd at kortslutte processen her, altså så man i iveren efter at straffe hårdere afskaffer det, som på længere sigt bevirker, at vi får færre kriminelle.
Vi vil gerne begge dele; vi vil gerne have hårdere straffe, men vi vil også gerne undgå nye forbrydelser.
Derfor siger vi ja til beslutningsforslag nr. B 32, men nej til beslutningsforslag nr. B 33.
Eyvind Vesselbo (V), 2012-03-29:
Det er korrekt, at lovforslaget er fremsat af social- og integrationsministeren, men det er resultatet af et fælles samarbejde på det her område, fordi forslaget jo baserer sig på Barnets Reform og på satspuljeaftalen af 2012.
Derfor er det ikke bare social- og integrationsministerens lovforslag.
Det er hele Folketinget, i hvert fald størstedelen af Folketinget, som står bag det i fællesskab, og jeg synes, ministeren skal huske, når hun udtaler sig om de lovforslag, der bliver vedtaget i fællesskab, at det ikke hedder: jeg har fremsat, men at vi i fællesskab er blevet enige om det her.
Det rummer en lang række gode initiativer.
Bl.a. flyttes plejefamiliers efteruddannelse og supervision fra den godkendende til den anbringende kommune, sådan at der ligesom bliver sammenhæng i systemet.
Så får de 12-14-årige de samme muligheder som de 15-17-årige ved domstolsprøvelse af sager om særlig støtte.
Der bliver også en øget klageadgang for de unge mennesker under 18 år, som er utilfredse med de initiativer, der bliver taget omkring efterværn, og der bliver en øget adgang til advokatbistand, når Ankestyrelsen tager sager op af egen drift.
Alle de her ting er gode initiativer, men der er bare et enkelt punkt, som vi i Venstre har forsøgt at få gjort noget skarpere, end det er i det her forslag, og det drejer sig om efteruddannelsen og supervisionen af plejefamilier.
Det, man gør her, er egentlig kun at rykke en kompetence fra en instans til en anden instans, fra en kommune til en anden kommune.
Det, som havde været det virkelig givende, ville være, at man også havde sikret sig, at de her plejefamilier fik den efteruddannelse og supervision, som de egentlig har krav på.
Jeg har i lang tid forhandlet med ministeren om at få det ind, så det kom til at stå skarpere.
Det har desværre ikke været muligt, og på et eller andet tidspunkt var vi for ikke at forsinke processen nødt til at sige, at det åbenbart var så langt, vi kunne komme.
Problemet er, at det ikke er nok at sige, at »det vil jeg snakke med kommunerne om«, som ministeren siger gang på gang, for det er der sådan set ikke kommet så meget ud af.
Sagen er jo, at det kunne stå meget skarpere.
Problemet er egentlig større, end det ved første øjekast ser ud, for det viser sig, at cirka en tredjedel af plejefamilierne ikke engang får det grundkursus, som de har krav på.
Det vil sige, at når de så heller ikke engang får den efteruddannelse, de har krav på, så ser det jo helt galt ud.
Derfor er det her lovforslag sådan set udmærket ud fra de præmisser, der ligger her, men hvis socialministeren havde ønsket, at der virkelig skulle ske noget på det her område, så var hun selvfølgelig gået med på Venstres forslag om at få kommunen til at sikre, at loven blev overholdt.
Det har vi desværre ikke kunnet nå, men vi er nået et skridt på vejen.
Det er klart, at vi ikke bare overlader det her til tilfældighederne fremover.
Vi vil holde ministeren op på, at ministeren sikrer, at den lovgivning, der er vedtaget, også bliver ført ud i livet ude i kommunerne.
Selvfølgelig stemmer vi for det her lovforslag.
René Christensen (DF), 2012-03-29:
Ja, Dansk Folkeparti kan godt være til stede i salen ved behandlingen af det her vigtige forslag.
Nu er forslaget blevet gennemgået meget nøje, så det vil jeg undlade at gøre.
Jeg vil dog sige, at det jo er regeringen og partierne bag satspuljen, der fremsætter det her ganske udmærkede forslag.
Jeg vil gerne tale lidt om baggrunden for forslaget, også i forhold til det med partsstatus for de 12-14-årige.
Der vil jeg gerne påpege, at det er meget vigtigt, at vi holder fast i, at børnene skal høres, men ikke skal tage ansvaret.
Det her er ikke et forslag, der lægger op til, at børnene skal til at være dem, der træffer de her valg i disse sager.
Det er utrolig vigtigt, at børnene bliver hørt i deres egen sag, men vi vil ikke lægge ansvaret over på børnene.
En anden ting, som jeg også vil sige om forslaget, er i forhold til det høringssvar, der er kommet fra Foreningen af Statsforvaltningsjurister – og det er bare, så vi ikke kommer ud i, at der er nogle, der kan fejltolke det – som jeg synes kommer ind på et vigtigt emne, nemlig at uddannelsen, som de tidligere ordførere også har nævnt, også gælder de kommunale plejefamilier og netværksplejefamilierne.
Det er der åbenbart opstået lidt usikkerhed om, da de gennemgik lovforslaget, og det er vigtigt, at vi får rettet det til, så vi ikke kommer ud for, at der er nogen, der fejlfortolker lovgivningen.
Det håber jeg selvfølgelig at vi kan få gjort, inden vi skal tredjebehandle lovforslaget, hvis det viser sig, at der er de usikkerheder.
En tredje ting er det, som Venstres ordfører også var inde på i sin gennemgang, nemlig om kommunerne følger lovgivningen.
Kommunerne må have en stor interesse i, når de vælger at anbringe et barn uden for hjemmet, at de familier, der vælger at varetage den opgave og vælger at tage et barn ind i deres familie, også har de kompetencer, der skal til.
Der må vi sige, at det må kommunerne kunne leve op til.
Og jeg håber selvfølgelig også, at ministeren vil følge op på, at kommunerne følger lovgivningen.
Og det er jeg sikker på at et samlet Folketing vil være med til at holde øje med.
Så Dansk Folkeparti kan støtte forslaget, og vi synes også, at der har været en god debat i forbindelse med Barnets Reform, og det her er vel efterhånden ved at være nogle af de sidste ting, vi skal have gjort klar til, at Barnets Reform kommer helt ud over rampen.
Barnets Reform har snart kørt i 1½ år, og der må man også sige, at kommunerne stadig væk mangler nogle punkter i at leve op til Barnets Reform, og det her er et af de sidste, og vi håber, at kommunerne snart viser, at de er klar til at varetage opgaven.
Liv Holm Andersen (RV), 2012-03-29:
Jeg har jo efterhånden stået på den her talerstol et par gange og talt om udsatte børn og unge.
Selv om det er et tungt emne, gør det mig egentlig lidt glad alligevel, fordi det trods alt er et emne, som vi på tværs af partierne bredt i Folketinget er opsatte på at løfte i fællesskab.
Der er altså rigtig gode takter på området, men samtidig er vi også alle sammen bevidste om, at vi kan gøre det bedre.
I forhold til at følge op, i forhold til at gøre det bedre er der fra radikal side stor opbakning til den kurs, regeringen har lagt på området, også i forhold til at samarbejde med kommunen.
Dansk Folkepartis ordfører har jo en helt central pointe i, at det her også må være noget, som kommunerne har en kæmpe interesse i.
Det her lovforslag skal ses i forlængelse af Barnets Reform og har til formål at justere nogle uhensigtsmæssigheder og sikre, at lovgivningen opfylder det, som vi egentlig ønsker.
Det drejer sig om fire konkrete pinde, nemlig at handle- og betalingsforpligtelsen vedrørende plejefamiliers efteruddannelse og supervision flyttes fra den godkendende til den anbringende kommune for at skabe en bedre sammenhæng, at vi sikrer partsstatussen til de 12-14-årige, så de ligestilles med de 15-17-årige, at vi fastsætter en klar lovhjemmel vedrørende de unges adgang til at klage over efterværnsafgørelser, inden den unge fylder 18 år, og at vi også fastsætter en klar lovhjemmel i forhold til den gratis advokatbistand i de sager, som Ankestyrelsen tager op af egen drift.
Der er altså tale om, at vi sikrer de unges retsstilling.
Så må man også føje til det her, og det er igen i forhold til Folketinget bredt, som tager den her problematik op, at punkt 2 og punkt 4 jo er aftaler, som vi har indgået i satspuljekredsen.
Men fra radikal side mener vi, at alle de her fire forslag sådan set er et led i at opfylde målet, nemlig den netop forbedrede retsstilling for vores udsatte børn og unge.
Derfor kan vi fra radikal side bakke op om det her lovforslag.
Tak for ordet.
Stine Brix (EL), 2012-03-29:
Jeg taler på vegne af vores ordfører, fru Pernille Skipper, som desværre ikke kunne være til stede.
At flytte handle- og betalingsforpligtelsen for efteruddannelse og supervision af plejefamilier betyder, at den kommune, der har ansvaret for barnet, også har ansvaret for, at det ikke kun er en god og kompetent plejefamilie, men at den også fortsætter med at være det og får de bedste forudsætninger for at hjælpe.
Samtidig er det jo netop den anbringende kommune, der har kendskab til sagen og ved, hvad plejefamilien har brug for.
Derfor er det naturligt, at de også tilrettelægger efteruddannelsen og supervisionen, og derfor synes vi naturligvis, at det er en rigtig fornuftig ændring.
Også den del i forslaget om, at 12-14-årige også skal kunne opnå partsstatus, kan vi støtte.
Det er vigtigt, at vi sikrer børn og unges retssikkerhed.
Forældre og børn har ikke altid de samme interesser, og børnene har jo en særlig stærk interesse i deres egen sag.
Derfor er det naturligt, at de også får en stemme i sagen.
Det samme gør sig gældende i forhold til den del af forslaget, der handler om at sikre en klar lovhjemmel til, at de unge får klageadgang over afgørelser om efterværn.
Jeg skal dog på vegne af Enhedslisten bemærke to ting.
Den første er, som Advokatrådet også bemærker i deres høringssvar, at dette lovforslag blev sendt i høring med en frist på 18 dage.
Høringssvar er en vigtig del af lovarbejdet, og det er via høringssvar, at vi som lovgivere får mulighed for at sikre kvaliteten af den nye lovgivning.
Enhedslisten har sammen med de nuværende regeringspartier i den her Folketingssal mange gange påpeget, at korte høringsfrister er uacceptabelt, hvis vi skal sikre god lovkvalitet, og regeringen har også selv skrevet i sit program for god regeringsførelse, at man vil sikre, at organisationer og høringsparter har ordentlig tid til at gennemgå høringssvar og udarbejde kommentarer.
Uanset at vi mener, at det er et godt lovforslag, mener vi, at korte høringsfrister er under al kritik, og jeg håber, at der er tale om en uheldig fejl, som ikke vil gentage sig.
Derudover er der nogle høringssvar, som jeg håber at ministeren vil lytte til.
Det gælder bl.a. høringssvaret fra Børnesagens Fællesråd, som påpeger, at man bør give 12-14-årige fuld adgang til aktindsigt, i forbindelse med at de får partsstatus, og vi mener i Enhedslisten, at det, når man er part i sin egen sag, er en helt naturlig del, at man så også får adgang til sagsakterne.
Desuden gælder det Dansk Erhvervs høringssvar, som påpeger, at der også bør tages stilling til klageadgangen for unge i tilfælde, hvor der ikke rettidigt er blevet truffet afgørelse om efterværn, og at en klage over efterværn ikke bør betyde, at den unge ikke får mulighed for at blive i eksisterende tilbud, indtil afgørelsen er truffet, så man ikke mister værdifuld kontinuitet, og så tillidsforholdet mellem den unge og socialpædagogerne ikke går tabt.
Til sidst skal jeg bare lade en enkelt bemærkning falde om satspuljen.
Det er jo som bekendt sådan, at Enhedslisten ikke er en del af satspuljen.
Karina Adsbøl (DF), 2012-03-29:
Jeg kan forstå, at hr. Christian Juhl vil have mig til at svare på noget om nogle forhandlinger, der foregår i øjeblikket omkring det her, hvor vi har nogle ovre at forhandle på det område.
Det er derfor, vi er med i de forhandlinger, altså for at finde ud af, hvordan og hvorledes vi kan bidrage til at finde de gode løsninger.
Så det er jo umuligt at svare på, hvordan de forhandlinger ender.
Stine Brix (EL), 2012-03-29:
Det er helt i orden.
Jeg spørger til det lovforslag, som regeringen har fremsat for nylig – som også har været i høring, og som vi skal behandle efter påske – som handler om lokale serviceniveauer og kommunernes økonomi, hvor man indskriver i serviceloven, at ankemyndighederne skal tage hensyn til lokale serviceniveauer og kommunernes økonomi, når de skal vurdere, hvorvidt kommunerne har truffet den rigtige afgørelse for en borger med handicap.
Karina Adsbøl (DF), 2012-03-29:
I Dansk Folkeparti mener vi jo selvfølgelig også, at retssikkerheden for borgerne skal prioriteres højt.
Om vi stemmer for det ene eller det andet, kan jeg jo ikke stå og svare på nu.
Det drøfter vi selvfølgelig i min folketingsgruppe, for det er jo sådan i Dansk Folkeparti, at der samarbejder vi også i folketingsgruppen, og det kan jeg forstå at Enhedslisten også gør, fordi de skal jo også have opbakning, når de skal vedtage noget.
Så når der ligger noget konkret, skal jeg gerne give et svar på det.
Christian Juhl (EL), 2012-03-29:
Der er jo flere handicaporganisationer, der har kommenteret forhandlingerne omkring fleksjobreformen, og de har udtrykt nervøsitet over, at det nuværende forslag til en fleksjobreform er i strid med handicapkonventionen på den måde, at det diskriminerer en gruppe handicappede, fordi de får lavere løn end andre – de skal altså arbejde på samme vilkår, men får lavere løn.
Hvad er Dansk Folkepartis holdning til, at den fleksjobreform risikerer at være i karambolage med handicapkonventionen?
Jeg havde heller ikke nogen tro på, at jeg kunne få at vide, hvordan de forhandlinger går, selv om det ellers kunne være dejligt at få at vide.
Men jeg vil gerne høre om det principielle i det.
Når nogle af de organisationer, der har forstand på det, siger, at fleksjobreformen – i hvert fald det oplæg, der var – er i strid med handicapkonventionen, hvad vil Dansk Folkeparti så gøre ved det?
Det vil jeg spørge om rent principielt.
Ordføreren behøver ikke fortælle mig noget om, hvordan forhandlingerne går, men mere principielt svare på: Skal handicapkonventionen gælde, eller skal den ikke gælde, når nu der er sået tvivl om det?
Karina Adsbøl (DF), 2012-03-29:
Med hensyn til om handicapkonventionen skal gælde eller ikke skal gælde, vil jeg sige, at så vidt jeg ved, har Danmark underskrevet den, og så må man jo se på det, men nu er jeg jo ikke jurist.
Vi skal selvfølgelig lytte til handicaporganisationerne – det er da klart – og vi skal også lytte til borgerne og til de borgerhenvendelser, vi får.
Vi skal tage alle henvendelser alvorligt, og dem skal vi jo også tage med i de forhandlinger, der er.
Så man skal altid lytte til både det gode og det dårlige og til, hvad man kan gøre bedre.
Hans Vestager (RV), 2012-03-29:
Da jeg læste denne forespørgsel nr. F 21 om personer med handicap, undrede jeg mig, for forespørgslen er her jo, men hvad er begrundelserne?
Det synes jeg jo tog lidt tid, inden jeg efterhånden kunne finde ud af, hvad begrundelsen for at denne forespørgsel er stillet var.
Men nu kan jeg da efterhånden forstå det, altså at det er udtryk for bekymring for fremtiden.
Der, hvor jeg kommer fra – i den kommune, som jeg har kendskab til – jamen der synes jeg da, at der, så vidt jeg er vidende om, er retssikkerhed for mennesker med handicap, og man gør da alt, hvad man kan, for at mennesker med handicap ikke kommer til at lide under, at der bliver flere mennesker med handicap. Er man nu også helt sikker på, at der bliver flere mennesker med handicap?
Men på den anden side set, er der også sket det glædelige, at der er folk med handicap, der som følge af den forbedrede sundhedstilstand også kommer til at leve længere og længere.
Jeg kender da ikke til nogen – derfra hvor jeg kommer – som har udråbt handicappede til at være en belastning for økonomien.
Vi har nogle ganske udmærkede bofællesskaber, hvor vores egne børn og unge og ældre nu kommer til at bo, og det er vi alle sammen glade for.
Jeg mener jo, at der her i Folketinget er en almindelig stemning – som der nu har været her fra begge sider i salen – i retning af, at her er et område, som man er intenst optaget af, uanset hvilket parti man tilhører.
Så jeg håber da, at de bemærkninger, der her er faldet om forholdene, betyder, at skulle nogen være kommet bagefter, jamen så vil de da gerne forsøge at komme foran, og det samme med nogen, der har en speciel viden på nogle områder.
Jeg fæstnede mig også ved – som det også blev fremdraget i dag – at der er handicappede, som altså kommer til at bo langt fra den kommune, der nu er blevet gjort til handlekommune.
Der er nok noget, som vi skal kigge på, for det er meget mærkeligt, at de forskellige kommuner kan træffe bestemmelse om, at den ene eller den anden person, der bor på en institution og som kommer forskellige steder fra, ikke skal have de samme tilbud, som de hidtil har fået.
Så der er ingen tvivl om, at der er nogle ting, som der skal kigges på, og det skyldes jo, at der hele tiden er så megen god vilje rundtomkring, men at man samtidig jo også må erkende, at samfundet i øjeblikket ikke er så rigt, som det har været tidligere, og man bliver jo også nødt til at tage hensyn til, at man ikke bare kan gøre alting.
Men jeg må fortælle historien om dengang, da Ribe Amtsråd – og vel også andre amtsråd – kom på besøg på åndssvageinstitutionerne i 1976, og kunne se, at her var der altså noget, som der skulle gøres noget ved.
At de så bagefter fik en stor opgave med at forklare borgerne, at institutionerne altså nu skulle ligge rundtomkring i landet i stedet for bare at være centrale, var så en anden ting.
Men den pædagogiske opgave tog man altså på sig, og sådan kan jeg altså se, at vi her har en pædagogisk opgave, som vi skal tage på os, for jeg fornemmer, at der er en fælles vilje, men at vi vel ikke alle sammen har den nødvendige viden om området på nuværende tidspunkt.