runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2010-10-27:
Det ligger også regeringen meget på sinde, at vi har en ordentlig og god ældrepleje, så vi sikrer, at de ældre får den omsorg og den pleje, som de har behov for.
Det er også baggrunden for, at de samlede udgifter til ældreområdet i kommunerne fra 2001 til 2009 er steget med cirka 4,1 mia. kr.
Vi kan se, at vi har et historisk højt niveau.
Men mit svar lægger også op til, at jeg ikke går ind for minimumsstandarder, og at vi fra Christiansborg skal diktere et serviceniveau og nogle minimumsstandarder, som kan risikere at gå hen at blive maksimumsstandarder.
Det er kommunernes opgave at sørge for, at de har et serviceniveau, de får kommunikeret ud til deres borgere, og at de lever op til det serviceniveau, og at de går ud og laver en konkret individuel vurdering af, hvad den enkelte borger har som behov.
Selvfølgelig er jeg som socialminister meget interesseret i at se, hvad der sker af udvikling på ældreområdet, og jeg følger det sådan set også tæt.
Det, som jeg blot er imod, er, at vi fra Christiansborgs side begynder at indføre minimumsstandarder – fordi det kan have den kedelige virkning, at de lige pludselig bliver maksimumsstandarder – i stedet for at man tager udgangspunkt i, hvad den enkelte ældre egentlig har af konkrete behov.
Jeg mener også, der skal være plads til, at man får udviklet nogle nye metoder ude i kommunerne.
Og der må jeg sige, at jeg er meget imponeret over det, som man har gjort f.eks. i Fredericia Kommune, hvor man er inde at arbejde med rehabilitering, og hvor man er inde at arbejde med, at den ældre i stedet for blot at få udført hjælpen sådan set lærer at kunne udføre nogle af opgaverne, ved at vedkommende gennemgår et træningsprogram.
Jeg har set nogle fantastiske resultater.
De ældre får bedre livskvalitet, og kommunen har så ud over den glæde, de oplever ved at hjælpe den ældre, også den glæde at spare nogle penge.
Mette Frederiksen (S), 2010-10-27:
Også jeg har fulgt udviklingen af ældreplejen i Fredericia med stor interesse, og der er ingen tvivl om, at der dér opnås gode resultater.
Men vil ministeren virkelig påstå i dag, at det store fald i udgiften pr. ældre, som man forventer i mere end halvdelen af kommunerne til næste år, skyldes ændringer i metoder og udvikling af arbejdsgange?
Altså, vil ministeren i dag fremkomme med den påstand, at der ikke er en eneste ældre, der får forringet sin hjemmepleje det kommende år som følge af de kommunale budgetter, som netop er blevet vedtaget?
For jeg er ret overbevist om, at der er rigtig, rigtig mange ældre mennesker i Danmark, der ville ønske, at det forholdt sig således.
Jeg er nemlig ikke enig med ministeren.
Jeg tror ikke på, at det fald i udgiften pr. ældre, som vi kommer til at opleve næste år, skyldes, at man rundtomkring er blive meget, meget bedre til at håndtere sin ældrepleje.
Jeg tror først og fremmest, at det skyldes en ting, nemlig ministeren og regeringens udmeldte nulvækst.
Der kommer til at ske store besparelser på ældreområdet i Danmark, og til forskel fra ministeren har jeg det sådan, at jeg ikke synes, det er rimeligt, at det er plejekrævende ældre i Danmark, der skal betale for den økonomiske krise eller for skattelettelser.
Men har ministeren ingen holdninger til, hvad kvalitet i ældrepleje er?
Har ministeren ikke selv en holdning til, hvor ofte man eksempelvis skal have gjort rent, hvis ikke man selv er i stand til at gøre rent?
Har ministeren ikke en holdning til, hvor mange timer det kræver, hvis man er kronisk syg og har behov for daglig pleje i hjemmet?
Har ministeren slet ikke nogen holdninger til det ud over i overskriftsform, hvad det vil sige som samfund at levere en ordentlig pleje og omsorg?
Så kunne jeg også tænke mig at spørge ministeren om noget andet, nemlig om ministeren vil være indstillet på at undersøge, hvordan de ældres livskvalitet har det i forhold til de her besparelser.
Vil ministeren være villig til at følge de besparelser, som der foregår rigtig, rigtig mange steder rundtomkring i landet i dag?
Inger Støjberg (V), 2010-10-28:
Jeg vil gerne sige tak for den meget positive modtagelse, som lovforslaget har fået.
Formålet er derudover at foretage de nødvendige konsekvensrettelser i ligningsloven og i lov om aktiv socialpolitik.
Til slut vil jeg blot kvittere for den tilslutning, som lovforslaget har fået, og jeg ser frem til en god og sandsynligvis ret uproblematisk udvalgsbehandling.
Line Barfod (EL), 2010-10-28:
I Enhedslisten er vi også tilhængere af og går stærkt ind for at ophæve love, når der ikke længere er behov for dem, så vi støtter også ophævelsen af den her lov.
Helle Sjelle (KF), 2010-10-28:
Det vil jeg så prøve på at leve op til.
Det her lovforslag er jo et glimrende eksempel på, at vi lovgivere en gang imellem bør gå vores love igennem og fjerne de love, der ikke længere har nogen funktion.
Vi ønsker jo heller ikke at have love, der er til for lovenes egen skyld.
Og det her er et godt eksempel på noget, som jo faktisk er blevet det.
Loven om udbetaling af ydelser til militære invalider og deres efterladte i de sønderjyske landsdele giver nemlig ministeren mulighed for at yde erstatning til personer, der før den 15. juni 1920 på grund af den tyske værnepligt har pådraget sig en invaliditet.
Med andre ord har ministeren haft mulighed for at give de krigsinvalider, der af tyskerne var blevet tvunget i trøjen, en erstatning.
Men inden for de seneste år er de sidste personer, der efter loven var berettiget til en sådan erstatning, gået bort.
Det betyder, at der ikke er udbetalt nogen erstatning siden 2007, og derfor kan vi her i Folketinget lige så godt ophæve loven, og det er præcis, hvad lovforslaget fra beskæftigelsesministeren går ud på.
Derudover lægger forslaget også op til at foretage de konsekvensrettelser i ligningsloven og lov om aktiv socialpolitik, der fritager erstatningerne for beskatning, en fritagelse, som ikke længere er relevant, hvis vi afskaffer selve loven om erstatning.
Samlet set er lovforslaget altså et fint og fornuftigt forslag, som rydder lidt ud i den skov af love og regler, der findes i Danmark, og det støtter vi Konservative.
Eigil Andersen (SF), 2010-10-28:
Mon ikke der er mulighed for, at det bliver en af de korteste lovbehandlinger her i Folketinget?
Loven har, som det er blevet sagt, haft et godt formål i den tid, hvor den har været gældende, men da formålet med loven ikke længere er til stede, skal den, som det er sagt af de tidligere ordførere, selvfølgelig ophæves, og det vil også komme til at ske med SF’s stemmer.
Bent Bøgsted (DF), 2010-10-28:
Tak, hr. formand.
Den her lov har egentlig været en god lov, fordi den har hjulpet mange af de efterladte fra første verdenskrig.
Nu er vi så kommet dertil, hvor der ikke er flere efterladte, der kan få gavn af loven, og så er det naturligt, at vi ophæver den.
Der er jo ingen grund til, at den ligger og samler støv på hylden, når der ikke er flere, der kan få gavn af den.
Derfor støtter Dansk Folkeparti selvfølgelig, at loven ophæves.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-10-28:
Jeg vil også meddele, at Socialdemokratiet støtter lovforslaget.
Jeg er ikke sikker på, at forslaget er en del af regeringens afbureaukratiseringspakke, men det ligger jo i sagens natur, at når der nu ikke længere er personer, der kan få gavn af de ydelser, som loven i den nuværende form giver mulighed for, er der heller ikke nogen grund til at opretholde loven.
Derfor støtter vi selvfølgelig forslaget om at ophæve den.
Ulla Tørnæs (V), 2010-10-28:
Man kan for så vidt godt sige, at det er en helt særlig dag i dag, fordi det jo ikke er ofte, at vi ligefrem her i Tinget behandler lovforslag, der drejer sig om ophævelse af love.
Men det gør sig gældende med lovforslaget her, og uden at skulle gå i detaljer med lovforslaget vil jeg blot sige, at Venstre varmt kan anbefale, at Folketinget vedtager lovforslaget her, da grundlaget for at opretholde loven er borte, i og med at der ikke længere er efterlevende til deltagere i første verdenskrig på tysk side.
Så vi kan varmt anbefale, at Folketinget bakker op om lovforslaget her.
Så skal jeg i øvrigt på Det Radikale Venstres ordførers vegne sige, at det også gør sig gældende for Det Radikale Venstre.
De havde ikke mulighed for at være til stede i dag.
Tina Nedergaard (V), 2010-10-28:
Det er jeg simpelt hen helt grundlæggende uenig i.
Altså, vi har verdens største offentlige sektor i Danmark.
Enhedslistens svar på udfordringerne i dag er at gøre den offentlige sektor større, og det er helt i orden, for det ved jeg er en ideologi og en tilgang, som Enhedslisten bekender sig til.
Det siger jeg ikke engang ironisk.
Det er jo helt i orden at have den filosofiske tilgang til økonomi.
Vi har en helt anden tilgang i regeringen.
Vi tror ikke på, at vi kan finansiere den offentlige sektor med en større offentlig sektor.
Vi tror simpelt hen på, at det er den private sektor, som skal skabe velstand, og at det så er den offentlige sektor, som i høj, høj grad kanaliserer velfærd til borgerne.
Det er vores målsætning også i fremtiden at sikre, at der er økonomi til rådighed for det.
Det er ikke en given sag.
Altså, hvis vi i dag bruger penge, som det danske samfund ikke har, så er der kun den mulighed at låne dem og at låne dem i udlandet.
Hvem skal så betale dem tilbage?
Ja, det bliver jo ikke nødvendigvis hr. Per Clausen og mig, men så bliver det muligvis vores børn og generationerne derefter.
Per Clausen (EL), 2010-10-28:
Nu vælger jeg nogle store klumper på indtægtssiden, fordi det bliver alt for svært at finde klumper, der er små nok, til at de modsvarer det her lovforslag.
Men det er også, fordi det jo er et led i et større hele.
Det, jeg må forstå på ministeren, er, at hun mener, at det, at man har været i stand til at friholde indtægter på jord og fast ejendom fra beskatning siden 2001, og det, at man er i stand til at sikre, at de mennesker, der tjener over 0,5 mio. kr. om året, ikke skal betale den samme andel af deres løn i 2011 som i 2009, er så vigtigt og så betydningsfuldt for samfundet, at vi for at få råd til det skærer ned på uddannelse og her altså konkret på efteruddannelse.
Tina Nedergaard (V), 2010-10-28:
De skattelettelser, hr. Per Clausen henviser til, kan vi bare ikke høste effekten af en gang mere og sige, at dem kunne vi bare have ladet være med at indfase, for vi har brugt finansieringen.
Vi finansierer jo andre tiltag med andre indtægter, bl.a. fra energiområdet.
Det har vi også gjort med de to andre skatteomlægninger, vi har lavet.
Beklageligvis er der jo ikke så mange bankdirektører i Danmark, at 0,5 mia. kr. her og der vil kunne løse de omfattende økonomiske problemer, som hele Europa er blevet sendt ud i som følge af den internationale økonomiske krise.
Det er klart, at selv om vi har det ene lovforslag efter det andet, der retter sig mod at genoprette dansk økonomi, vil man jo altid kunne spørge: Ville det være en katastrofe at trække netop dette lovforslag tilbage?
Nej, det ville det givetvis ikke, men så er der så et andet område, som skal levere mere.
Inden for mit område, uddannelsesområdet, har jeg i hvert fald forsøgt at friholde de erhvervskompetencegivende ungdomsuddannelser, fordi jeg mener, at det afgørende for vores samfund er, at vi får uddannet vores unge.
Det er det helt afgørende for mig, at jeg har kunnet friholde dem fra de generelle besparelser.
Per Clausen (EL), 2010-10-28:
Jeg glæder mig til at få Udenrigsministeriets grundige gennemgang af alle de eksempler, vi har på, at man har gjort sådan andre steder.
Det glæder jeg mig rigtig, rigtig meget til.
Er hr. Flemming Møller ikke enig med mig i, at det jo kan få ganske afgørende politisk betydning?
Vi har jo flere eksempler.
Jeg ved godt, det var hr. Flemming Møllers synspunkt, der blev stemt ned, vistnok med 1 stemme, men det kan faktisk i nogle tilfælde, hvor ting bliver afgjort med meget få stemmer, få ganske afgørende betydning, at man har givet flertallet i den franske nationalforsamling mulighed for selv at udpege sine repræsentanter i Europa-Parlamentet.
Flemming Møller (V), 2010-10-28:
En praktisk løsning på et praktisk problem?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-10-28:
Vil ordføreren ikke give mig ret i, at et af problemerne – problem og problem – var, at vi fik et irsk nej til Lissabontraktaten, som trak det i langdrag med hensyn til at få ratificeret, og at man derfor var nødt til fra Det Europæiske Råds side at gøre det muligt at kunne supplere efterfølgende, og det vil sige, at man var nødt til at lave en eller anden oprydning, fordi man i virkeligheden var for lang tid om at få implementeret Lissabontraktaten, så det er en praktisk løsning på et reelt problem?
Flemming Møller (V), 2010-10-28:
Jamen jeg går da heller ikke ind for, at man skal gøre sådan fremover.
Det er kun noget, man gør i forbindelse med en overgangsbestemmelse for at sætte systemet i kraft.
Og når man ikke har nok valgte repræsentanter fra et europaparlamentsvalg at gøre godt med på grund af afstemningsmetoden og på grund af juridiske forhold i de enkelte medlemslande, kan jeg ikke se, at det her er så stort et problem, når man sammenligner med de forskellige afstemningsmetoder, der er i de forskellige lande.
I nogle lande er der ikke engang navn på kandidaterne, der er det kun listestemmer, det drejer sig om, så det er efter min mening ikke så stort et problem, som det her bliver gjort til.
Pia Adelsteen (DF), 2010-10-28:
Man sætter jo netop med det her beslutningsforslag noget ud af kraft, fordi der i Lissabontraktaten står, at alle parlamentsmedlemmer skal være demokratisk valgt.
Det er netop derfor, beslutningsforslaget behandles her i salen, og det er netop derfor, alle EU-lande skal ratificere det her forslag, fordi man sætter en bestemmelse i Lissabontraktaten ud af kraft.
Det er det, man gør, det er netop den demokratiske del af Lissabontraktaten, man sætter ud af kraft.
Så det er da et problem.
Og hvis man tager sager, der bliver afgjort i i Europa-Parlamentet, er der bl.a. en kødklistersag, som blev afgjort med 1 stemme.
Og der kan udpegede medlemmer jo gøre en væsentlig forskel.
Flemming Møller (V), 2010-10-28:
Nej, jeg mener ikke, at man er i gang med at sætte noget ud af kraft.
Det drejer sig jo netop om at sætte bestemmelserne i kraft og få fyldt de her pladser op.
Det er et praktisk problem, der skal løses, og som jeg netop gjorde opmærksom på, er det kun en overgangsbestemmelse; det er noget, man gør her i første periode for at få de pladser besat.
Pia Adelsteen (DF), 2010-10-28:
Nu undrer jeg mig lidt over det sidste svar, for
når man udpeger medlemmer, som hr. Per Clausen tydeligt nævner, så er det jo sådan – det ved vi i hvert fald fra de europaparlamentsvalg, der foregår i Danmark – at der er en væsentlig forskel på, hvordan folk stemmer til de valg kontra til folketingsvalgene.
Og det samme gør sig sandsynligvis gældende i andre lande, også i Frankrig.
Og det er da et demokratisk problem, at man så lader et parlament udpege nogle medlemmer, som sandsynligvis ikke ville blive valgt, hvis der havde været et demokratisk valg.
Samtidig har man en traktat, der er mindre end et år gammel, og hvor man allerede nu så vil sætte noget ud af kraft, altså netop det her med, at man skal være demokratisk valgt.
Det må Venstre da synes er et demokratisk problem.
Flemming Møller (V), 2010-10-28:
Jeg mener ikke, at det har ganske afgørende betydning, når man tænker på, hvor få medlemmer det her drejer sig om, og hvor begrænset tid det drejer sig om.
Spørgsmålet er, hvad man ellers kunne gøre.
Skulle man indkalde til en ekstra parlamentsafstemning i Frankrig?
Jeg er ganske overbevist om, at det ville give et endnu mere forrykket resultat.
Så alternativet mener jeg rent faktisk ikke findes.
Så derfor er det en ganske almindelig procedure, ligesom i andre tiltrædelsestraktater.
Per Clausen (EL), 2010-10-28:
Jeg vil godt spørge hr. Flemming Møller, om han ikke mener, det er et meget principielt brud med de beslutninger, der tidligere er truffet i EU, hvor man besluttede sig til, at parlamentsmedlemmerne i Europa-Parlamentet skulle vælges ved direkte valg, at man laver den her øvelse.
Jeg vil gerne spørge hr. Flemming Møller, om han ikke er enig med mig i, at det sådan set ikke alene kan tænkes, men er meget sandsynligt, at en række vælgere stemmer anderledes ved et europaparlamentsvalg end ved et parlamentsvalg.
Jeg tror, hr. Flemming Møller, hvis han kigger på valgresultaterne fra danske valg til Europa-Parlamentet i forhold til folketingsvalg, vil se, at der er ganske store afvigelser.
Flemming Møller (V), 2010-10-28:
Årsagen er, at valg til Europa-Parlamentet foregår på forskellig måde i de forskellige lande.
Derfor har ikke alle lande kunnet vælge disse ekstra medlemmer ved sidste parlamentsvalg.
For at løse dette midlertidige problem har Ministerrådet foreslået og Europa-Parlamentet godkendt,
at de lande, der af den ene eller anden grund ikke har kunnet vælge de nye medlemmer direkte, denne ene gang kan lade det nationale parlament vælge de nye, ekstra medlemmer.
Det skal her understreges, at denne mulighed for de nationale parlamenter kun findes som en overgangsordning.
Fremover vil de ekstra medlemmer naturligvis blive valgt på samme måde som de nuværende parlamentsmedlemmer.
Da denne procedure er helt almindelig i alle tiltrædelsestraktater, og da de nationale parlamenter i sagens natur afspejler de politiske holdninger i landet, støtter Venstre forslaget.
Per Clausen (EL), 2010-10-28:
Det er jeg med på.
Så vil jeg bare have bekræftet, at det, undervisningsministeren mener, er, at det ville være så katastrofalt for samfundsøkonomien, hvis de mennesker, der tjener over 0,5 mio. kr. om året, skulle betale den samme andel af deres løn i skat i 2011, som de gjorde i 2009, at ministeren hellere gennemfører en række omfattende besparelser på uddannelsesområdet end at fastholde den beskatning, der var i 2009.
Det var jo efter 8 års borgerlig regering, så det kan ikke være fuldstændig katastrofalt.
Kim Mortensen (S), 2010-10-28:
Tak for gennemgangen.
Jeg er glad for, at undervisningsministeren lige til allersidst også nåede at beskæftige sig med det her lovforslag, som vi diskuterer i Folketingssalen nu.
Det var fint, at der blev tid til det.
Engang var det faktisk sådan, at der var en undervisningsminister til at lave uddannelsespolitik, og så havde vi en finansminister, der klarede noget finanspolitik.
Nu skal man ikke skyde på budbringeren, og jeg synes, det er fint, at finansministeren så har sendt undervisningsministeren over for at læse op, så vi kan få den polemik, vi plejer at have her i Folketingssalen.
Men det ændrer jo ikke ved, at vi nu står her med et lovforslag inden for undervisningsministerens ressortområde, som ifølge lovforslagets egne bemærkninger betyder, at der er færre, der får en uddannelse, altså gennemfører en uddannelse.
Der bliver mindre voksen- og efteruddannelse på danske arbejdspladser.
Der bliver dårligere opkvalificering af virksomhederne.
Så skal vi høre på, at undervisningsministeren beskæftiger sig med fremtiden.
Jamen er Danmarks muligheder for at overleve, for at få vækst og for at skabe beskæftigelse ikke netop, at vi investerer i uddannelse og investerer i de medarbejdere, som skal løfte de job, der kommer på fremtidens virksomheder?
Var det ikke det – det er så spørgsmålet til undervisningsministeren – undervisningsministeren burde være optaget af rent faktisk sker, i stedet for at læse finansministerens papirer op her i Folketingssalen?
Tina Nedergaard (V), 2010-10-28:
Altså, Socialdemokraterne erindrer jeg da som et parti, der også godt kunne forstå, at indtægter og udgifter skal hænge sammen.
For situationen er jo den, at vi bruger flere penge i den offentlige sektor, end vi får ind i indtægter.
Så er der to muligheder, det er jeg nødt til at sige til fru Christine Antorini: Enten henter vi flere indtægter ind, øger indtægterne – det er så det forslag, der ligger fra S og SF om, at man henter langt, langt flere skatter ind, og det mente de ville give en provenufordel i forhold til den offentlige økonomi; det mener jeg ikke, for jeg mener, det simpelt hen vil gøre det endnu dyrere at producere i Danmark, og hvis der er noget, vi ikke har brug for, er det at gøre det dyrere at producere i Danmark – eller også reducerer vi udgifterne.
Der er de to mulige veje i økonomi.
Og den vej, vi har valgt, er, at vi har sagt: Udgifter og indtægter hænger ikke sammen, og derfor er vi nødt til at reducere det offentliges udgifter, og det er så det, vi gør, bl.a. med dette lovforslag.
Men det er klart, at det har konsekvenser for voksen- og efteruddannelsen, og derfor er det utrolig dejligt, at det under VK-regeringen er lykkedes i de tidligere år faktisk at få gjort op med den store gældsætning, der var fra tidligere, sådan at vi har fået en massiv voksen/efteruddannelsesindsats.
Det er næsten en stigning på 2 mia. kr. på 3 år, et beløb, som nu bliver reduceret, men ikke til det niveau, det var på tidligere.
Karin Nødgaard (DF), 2010-10-28:
Da Dansk Folkepartis ordfører, fru Marlene Harpsøe, ikke har mulighed for at være til stede, skal jeg fremføre talen på Dansk Folkepartis vegne.
Dansk Folkeparti har aftalt en plan om genopretning af dansk økonomi med regeringen.
Vi står i en økonomisk svær tid, en økonomisk krise har været over Danmark og resten af verden, og krisen har sat sine spor.
I Danmark har vi taget flere initiativer for at modvirke krisens konsekvenser, men der er også en regning oven på krisen, som skal betales.
I Dansk Folkeparti har vi derfor medvirket til at finde de 24 mia. kr. og yderligere 10 mia. kr.
De 24 mia. kr. går direkte til regningen, mens de 10 mia. kr. er midler, der prioriteres til andre områder som sundhed, udsatte grupper og uddannelse.
Med dette lovforslag finder vi midler, der omprioriteres til andre områder.
Det sker ved at hæve deltagerbetalingen for visse hf- og stx-enkeltfag samt på tilbudsfag på avu.
Derudover skal personer med en videregående uddannelse fremover selv betale for fag på hf, stx eller avu, men der er også fag, hvor deltagerbetalingen bliver lettet, og hvor prisen dermed sættes ned, hvilket sker for fagene naturvidenskab, historie, samfundsfag, tysk og fransk.
Når det er sagt, så vi i Dansk Folkeparti helst ikke, at det var nødvendigt at finde disse penge, men vi er også økonomisk ansvarlige, så selv om smalkost økonomisk set ikke nødvendigvis er populært, er det nødvendigt for at genoprette dansk økonomi oven på krisen.
Dette forslag medvirker til, at statens regnskab hænger sammen, og til, at den ekstra udgift for krisen dermed kan betales.
Jeg skal også sige, at Det Konservative Folkepartis ordfører ikke har mulighed for at være til stede, og derfor også sige, at De Konservative støtter forslaget.
Kim Mortensen (S), 2010-10-28:
I den første runde spurgte den konservative ordfører, om jeg troede, at de folk, der har brug for de her uddannelser, ville foretrække, at der er uddannelse til rådighed, eller ville foretrække regeringens skattelettelser.
Det, jeg tror befolkningen er optaget af, er selvfølgelig, at vi har styr på de indtægter og de udgifter, som staten har.
En anden prioritering kunne måske have medført, at man havde investeret nogle flere penge og noget mere opmærksomhed i de uddannelser, som skulle være med til at sikre, at vi har et samfund og dermed også et erhvervsliv, som gør det her land i stand til at leve i fremtiden.
Det tror jeg den danske befolkning er optaget af – og ikke så meget af, om man nu kan skære lidt ned på uddannelsesaktiviteten for at redde nogle penge til statskassen.