Karina Adsbøl (DF), 2014-04-10:
Tak for det, formand.
Baggrunden for dette lovforslag er evalueringen af kommunalreformen og rammeaftalen af 26. juni 2013 om justering af kommunalreformen mellem alle Folketingets partier, der baserer sig på udspillet »Bedre kvalitet og samarbejde« af 1. juni 2013.
Initiativerne skal bidrage til en smidigere og mere effektiv offentlig sektor med et tættere og mere velfungerende samarbejde mellem kommuner, regioner og stat.
Lovforslaget udmønter dele af aftalen om en kvalificeret indsats for grupper med særlige behov, som alle Folketingets partier indgik den 13. november 2013.
Aftalen indebærer, at staten skal spille en større rolle – undskyld, jeg blev helt tør i munden af at høre på den tidligere ordfører, men vi prøver igen: Aftalen indebærer, at staten skal spille en større rolle med hensyn til at sikre, at der ikke sker en uhensigtsmæssig afspecialisering på det mest specialiserede socialområde og specialundervisningsområde.
Aftalen indebærer endvidere, at der skal skabes bedre incitamenter til at udbyde de mest specialiserede tilbud, og der etableres en ny national koordinationsstruktur, som forankres i Socialstyrelsen.
Lovforslaget har flere elementer.
Socialstyrelsen skal følge udviklingen i målgrupper, tilbud og indsatser.
Overvågningsfunktionen skal gradvis skabe et nationalt overblik over de mest specialiserede målgrupper, tilbud og indsatser.
Socialstyrelsen får kompetence til at udmåle målgrupper eller særlige indsatser, hvor der er behov for øget koordination eller planlægning på tværs af kommunerne og regionerne, for at sikre og videreudvikle den mest specialiserede indsats.
Kommunalbestyrelserne skal i forbindelse med de årlige rammeredegørelser forholde sig til disse centrale udmeldinger.
Socialstyrelsen får beføjelser til på baggrund af afrapporteringerne fra kommunalbestyrelserne i hver region at anmode kommunalbestyrelsen i en eller flere regioner om at foretage en fornyet behandling af deres tilrettelæggelse og organisering af indsatsen i forhold til de centralt udmeldte målgrupper og indsatser.
Samlingen af specialviden i VISO er en stor styrke for borgerne, hvis det rent faktisk også medfører, at kommunerne inddrager konklusionerne i deres afgørelser.
Hvad mener ministeren med, at forløbsbeskrivelserne først og fremmest er et planlægningsredskab for kommunernes kapacitetsplanlægning og sekundært skal beskrive bedste praksis på et område og gøre det klarere, hvad der anses for fagligt relevante og effektive indsatser for særlige målgrupper?
Og hvordan vil ministeren følge op på, i hvilket omfang kommunerne gør brug af forløbsbeskrivelserne i deres sagsbehandling, og hvordan vil ministeren sikre, at kommunerne anvender disse?
Hvordan planlægger ministeren, at den nye koordinationsstruktur skal finansieres i fremtiden, og er det kun i etableringsfasen, at midlerne skal findes og skal komme fra satspuljen?
Det fremgår endvidere af høringsnotatet fra Advokatrådet, at det er Advokatrådets opfattelse, at borgerens mulighed for at anmode om Ankestyrelsens inddragelse af VISO's udredning ikke er en tilstrækkelig sikring af borgerens retssikkerhed.
Hvordan forholder ministeren sig til Advokatrådets bekymring?
Som sagt er vi i Dansk Folkeparti også bekymrede, men det her lovforslag er også en forbedring.
Derfor ser vi frem til udvalgsarbejdet, og vi vil selvfølgelig stille en række spørgsmål, for man kan jo altid gøre et lovforslag endnu bedre.