runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Når man hører, hvilke begrundelser der kommer frem – og det er jo ikke bare i dag, men også ved andre lejligheder – når vi diskuterer islamisering af samfundet, får man jo næsten den opfattelse, at fordi der er religionsfrihed, kan alt lade sig gøre her i vores samfund.
Altså, så skal flerekoneri vist også tillades, hvis det er religiøst betinget.
Jeg synes, at argumentationen halter, for selvfølgelig kan man praktisere sin religion, og selvfølgelig kan vi, samtidig med at folk praktiserer deres religion, opsætte nogle rammer fra samfundets side.
Hvis der blev vedtaget et minaretforbud, ville det jo ikke forbyde nogen i at bygge en stormoské eller bygge, hvad de nu ønsker at have, et bedehus.
Det har vi jo sådan set fået afklaret, da vi havde en forespørgselsdebat i Folketinget for et stykke tid siden, nemlig at der er et stort flertal i Folketinget, som synes, at det er alle tiders, og at man bare kan begynde at klistre de større danske byer til med stormoskeer.
Fred være med det.
Det er et ønske, som et flertal i Folketing har.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge, om Socialdemokraterne er bekymrede for den islamisering, der sker i samfundet, som kommer til udtryk på forskellig vis.
Det gør den bl.a., når man taler om at etablere stormoskeer, men også i andre tilfælde.
Tager man den bekymring alvorligt, som der er, og anerkender man, at der er en islamisering af vores samfund?
Nu har vi hørt så mange gange fra Socialdemokraternes side og også fra andre partiers side, at vi skal have fokus på det og følge det.
Og det er jo fint nok at have fokus på noget og følge noget; det er skønt og dejligt, of det kan vi jo alle sammen rende rundt og gøre i tide og utide, men hvad vil man gøre?
Vil man rent konkret gøre noget?
Nej, det vil man jo ikke ud over at stå og sige, at man vil følge tingene og man vil have fokus på det osv. Så er det jo bare, at vi kommer med en helt vildt kontroversiel tanke i Dansk Folkeparti: Lad dog danskerne afgøre, om der er grund til at være bekymret eller ikke at være bekymret i forhold til at oprette minareter og stormoskeer i Danmark.
Hvorfor ikke lade danskerne afgøre det?
Det er det, vi har lidt svært ved at forstå at man ikke vil lade dem gøre.
Vi så jo eksempelvis i Schweiz, at der var store uoverensstemmelser mellem det, politikerne sagde at man skulle gøre, nemlig at man skulle tillade de her bygninger, og så det, som det endte med, og som befolkningen sagde, nemlig at det skulle man ikke gøre.
Så der var en stor uoverensstemmelse.
Hvorfor ikke give mulighed for, at man kan få en bred debat i samfundet, som så også ville kunne handle om islamisering?
I øvrigt har Socialdemokraternes ordfører stadig ikke svaret på, om man anerkender, at der er en islamisering i samfundet, og hvad man så helt konkret vil gøre ved det, medmindre man synes, at det er positivt.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-19:
Det kan godt være, at ordføreren ikke hører efter, men det svarede jeg faktisk på i mit første svar.
Vi har ikke noget ønske om at blive ligesom Schweiz.
Den demokratiopfattelse, man havde i Schweiz, gjorde, at man i Schweiz først gav kvinderne valgret i 1970'erne.
Jeg ønsker mig ikke den type demokrati, hvor man sender alt ud til afstemninger og siger, at det er den måde, man gør det på.
Jeg ønsker mig det repræsentative demokrati, vi har lige her i Danmark.
Man vælger nogle politikere til at sidde i en periode, og vi har så oven i købet givet statsministeren lov til at være den, der bestemmer, hvornår valget bliver udskrevet.
Det har de så ikke i Sverige – lige ovre på den anden side af Øresund – men det har vi faktisk her i Danmark.
Vi har kommuner og regioner, og de må også gerne udskrive vejledende folkeafstemninger.
Det så vi jo, da vi skulle lave kommunalreformen, at der faktisk var kommuner der gjorde.
Så jeg synes faktisk, at vi har muligheder for at have vejledende afstemninger der, hvor det giver mening.
Men det giver ikke mening at lave en vejledende afstemning om noget, der kommer til at overtræde nogle andre menneskers ret til religionsfrihed og til trosfrihed.
Det giver ikke mening at lave en vejledende afstemning om noget, som bagefter vil gå ud over grundlovens rammer, hvis det skulle indføres i praksis.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-19:
Det er jo mærkeligt at høre en socialdemokrat stå og tale så ringe om folkeafstemninger.
Jeg gad vide, om det også gælder paragraffen i grundloven om folkeafstemninger, og om det også gælder de afstemninger, som vi har haft om suverænitetsafgivelse til EU.
Fru Sophie Hæstorp Andersen taler en række eksperter imod, som har gjort opmærksom på, at islam i den militante udgave, hvor den trives, og hvor der bygges en stor moské med minareter, er en politisk ideologi.
Men så siger fru Sophie Hæstorp Andersen: Det tror jeg slet ikke at det er; jeg tror, det er en tro.
Må jeg ikke have lov til at spørge: Ved fru Sophie Hæstorp Andersen overhovedet noget om islam?
Det er helt givet, at der, hvor der bygges en moské af den størrelsesorden med minareter, som der nu planlægges på Vibevej, foranlediger det en voldsom radikalisering.
Det virker som et trækplaster på de mest militante islamister overhovedet.
Det er ikke folk, der bare vil knæle og bede deres fredagsbøn.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-19:
Socialdemokratiet har i det danske Folketing flere gange været med til at diskutere islamisering og også ekstremisme.
Vi har også været med til at sige, at der må fokus på det, både fra PET's og fra politiets side.
Men vi mener ikke, at holdningen eller løsningen er at sige, at der skal være et forbud mod moskeer og minareter.
Altså, der er jo tale om de ting, der foregår inden i et bedehus et eller andet sted.
Der vil jeg da sige, at et lillebitte bedehus ude ved Brøndby Strand kan være langt mere problematisk end en stor og flot moské, der står inde midt i København.
Det er da ikke bygningerne, vi skal frygte, vil jeg sige til Dansk Folkeparti, det er da det indhold, der kan være inde i det ene eller det andet sted.
Det kunne sågar også være en ekstremistisk kristen gruppe, der nedsatte sig i Danmark og lavede et bedehus.
Igen, det er da ideerne bag, vi skal angribe, menneskene, der får ideerne, vi skal gå ud og italesætte, som ministeren også var inde på, ved at have vores holdninger og vores værdier.
Det er ikke bygninger.
Jeg vil godt sige, at vores handlinger som mennesker selvfølgelig skal være inden for de love, vi vedtager her i Folketinget.
Jeg kan simpelt hen ikke genkende det her billede.
Jeg kan genkende et billede af muslimer i Danmark, som er vidt forskellige.
Jeg har oplevet, at det mange steder vil være sådan, at der er bedehuse for de muslimer, der kommer med tyrkisk baggrund; andre steder er der bedehuse for dem, der kommer med pakistansk baggrund.
Jeg kan ikke se, at det, at man bygger en moské, som oven i købet vil være mindre arealmæssigt end det bedehus, der i dag er på Vibevej, skulle være et trækplaster.
Det er altså ikke en radikalisering.
Hvis det var en radikalisering, så synes jeg da, at vi skal gå i gang med at diskutere, hvad indholdet er i det, der prædikes, frem for at diskutere, hvordan det kommer til at se ud.
Det er da det, der er vigtigt.
Jeg troede, da jeg tog ud til moskeerne i Ishøj under en valgkamp, at jeg skulle ud at mødes med danske muslimer, og jeg blev så overrasket, da jeg stod ved et lillebitte minutiøst bedehus ved Brøndby Strand og oplevede, at jeg stod ved siden af Hizb-ut-Tahrir.
Der, hvor radikaliseringen foregår, er langt væk fra de steder, vi har vores øjne rettet mod.
Det er langt væk fra de steder, for mennesker, der er ekstreme og radikaliserede, har ikke noget ønske om, at vi skal kigge på dem, og derfor gemmer de sig helt andre steder.
Karsten Lauritzen (V), 2010-04-19:
Det kan sågar være, at jeg skal finde den pågældende artikel frem og se nærmere på den.
Det vil jeg da gerne.
Jeg kan bare sige, at i Venstre har vi den holdning, at vi er tilfredse med det repræsentative demokrati, vi har.
Jeg synes også, hvis jeg skal være helt ærlig, at det måske egentlig ville være lidt problematisk at sende noget til vejledende folkeafstemning, som vi ikke kunne honorere politisk, hvis svaret fra den danske befolkning blev et ja.
Vi kunne ikke gennemføre det, som folk ville.
Vi har haft diskussionen før i en tidligere forespørgselsdebat om moskeer, og der er jo en bred religionsfrihed formuleret i grundloven, der gør, at man har lov til at udøve sin religion, og at man også har lov til at opføre bedehuse.
Det betyder, at man har lov til at opføre en moské, og at man også har lov til, at der skal være tårne på den her moské.
Man har ikke lov til at ringe fra tårnene fem gange i døgnet eller mere, og det kan jeg så med hensyn til de aktuelle moskébyggerier, der er i gang i Danmark, forstå at planloven heller ikke giver mulighed for.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-19:
Der var en litterat og kritiker, som hed Harald Nielsen, som skrev et fremragende essay i begyndelsen af det århundrede, vi lige har passeret, hvor han slog til lyd for det, man kaldte referendum.
Det er et fint ord for folkeafstemning.
Der sagde han, at det i den grad ville være – det kunne han se allerede dengang – en kvalitetsforøgelse af det politiske liv at få det ind, fordi den politiske dømmekraft i befolkningen var væsentlig større end den gennemsnitlige politiske dømmekraft i Folketinget.
Han sagde, at det ville være et konservativt element, og dermed mente han, at når politikerne kørte deres vilde ridt enten af uvidenhed, eller også fordi de havde fået en eller anden en strålende idé, så udgjorde befolkningen den besindige røst, der kunne holde igen.
Med hensyn til vejledende folkeafstemning synes jeg at hr. Karsten Lauritzen skulle skrive sig det bag øret.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-19:
Der var to dele i ministerens tale, og den ene var om folkeafstemninger, hvor argumentet var – undskyld, hvis jeg gør ministeren uret, men jeg kunne simpelt hen ikke høre andet – at det plejer vi ikke, altså at vejledende folkeafstemninger plejer vi ikke at afholde her til lands.
Næh, men derfor har Dansk Folkeparti jo netop argumenteret for, at det måske var noget, vi skulle begynde at pleje, for det er en ganske fortræffelig institution, hvilket har vist sig i Schweiz; det kan virke afspændende på en række politiske spørgsmål.
Så vil jeg med hensyn til indholdet sige, at folkeafstemninger jo bl.a. er gode, fordi uvidenheden her i Folketinget om f.eks. islam jo er så enormt stor.
Der er jo ikke tale om trosfrihed.
Vi har moskeer i bunkevis rundtomkring i landet, altså gudstjenestehuse, hvor muslimerne samles til fredagsbøn.
Sådan en moské som den, der nu skal bygges på Vibevej, er noget helt andet.
Det er en kaserne i et erobringsfelttog, det er en propagandacentral; den på Vibevej bliver så propagandacentral for det iranske præstedømme.
Det er simpelt hen en eksistenskamp for danskerne, og det er derfor, vi har foreslået det.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-04-19:
Det er jeg godt med på.
Men når regeringen ikke kan medvirke med hensyn til folkeafstemninger, er det, fordi vi vægter det repræsentative demokrati meget højt.
Jeg plejede altid som ordfører at sige: Der er en folkeafstemning om det her spørgsmål, nemlig ved at man tager det med i valgkampen næste gang og får det til at indgå i valgkampen.
Så må jeg sige, at jeg måske ikke – når man ser det i andre lande – deler hr. Jesper Langballes syn på, at det her skulle virke afspændende.
Det synes jeg nu ikke altid at det har været.
Med hensyn til eksistenskamp kan jeg jo ikke nå at svare inden for den tid, vi har, men jeg vil godt sige, at hvis danskerne har deres fædreland kært, fører de selv den eksistenskamp hver eneste dag ved deres holdninger, ved deres tilslutning til det politiske system, ved deres forståelse for vores kulturelle arv og deres forståelse for og tilslutning til den danske folkekirke.
Karsten Lauritzen (V), 2010-04-19:
Som ministeren lige har redegjort for, er der to tungtvejende argumenter, som jeg synes man skal tage stilling til under behandlingen af det her beslutningsforslag.
Forslagsstillerne har jo selv beskrevet den schweiziske tradition med vejledende folkeafstemninger.
Første gang, man i Schweiz havde en landsdækkende folkeafstemning, var ifølge beslutningsforslaget i 1802 – og det formoder jeg er rigtigt – og siden har der været afholdt flere hundrede landsdækkende afstemninger.
Og det er fint.
Det er jo den schweiziske tradition for demokrati, og det er så det, de har valgt i Schweiz.
Vi har i Danmark for lang tid siden valgt en anden vej, og det var sådan set mit indtryk, at forslagsstillerne var nogle af dem, der stod vagt om de demokratiske traditioner i Danmark.
Dermed skal ikke være sagt, at man ikke kan videreudvikle dem, men i Venstre er vi nu tilfredse med den måde, det fungerer på i dag, og det, at man ikke har demokratisk tradition for at holde særlig mange vejledende folkeafstemninger.
Vi stemmer på politikere, ikke på sager, og vi har vores repræsentative demokrati, som vi vægter meget højt, og det tror jeg sådan set også er den fornuftige måde at finde balancen på.
For det andet har vi jo ikke tradition for at lovgive om religiøse bygninger og derfor heller ikke for at holde folkeafstemninger om en eventuel lovgivning her, da vi i Danmark har en grundlovsfæstet religionsfrihed.
Danske bygninger og bygningsreglementer skal ikke reguleres af folkeafstemninger, de reguleres af de regler for bygninger og planlov, som er vedtaget af Folketinget og af kommunerne.
Sådan er det i dag, og sådan mener vi også det fortsat skal være.
Højhuse og broer er noget, som rigtig mange går op i, og det kunne da også være relevant, men jeg tror nu alligevel, det er bedst, at vi tager de diskussioner her i Folketingssalen.
Jeg tror ikke, der er ret meget fornuft i en folkeafstemning om det, og jeg mener heller ikke, at der af de årsager, jeg har redegjort for, er så meget fornuft i at holde en vejledende folkeafstemning, som det foreslås her.
kun haft to vejledende folkeafstemninger i Danmark i de seneste 100 år, hvis man ser bort fra der, hvor vi har stemt om suverænitetsafgivelse i forhold til EU.
Den første sag var om de Vestindiske Øer; det var i 1916, og den anden var i 1986, altså om det indre marked.
Så det her spørgsmål ønsker vi i Venstre ikke at sende til en vejledende folkeafstemning.
Vi mener, at man kan have en god og saglig debat om det her i Folketingssalen.
Vi ville ellers være kede af det, hvis man skulle bryde den demokratiske tradition, som man har i Danmark for at stå vagt om det repræsentative demokrati og ikke have i hundredvis af folkeafstemninger, som de har det i Schweiz, om end det kan lyde tillokkende.
Derfor afviser vi forslaget.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Nogle gange bliver vi i Dansk Folkeparti desværre mindet om, at vi på nogle områder står lidt alene med vores syn på forskellige former for samfundsudvikling i Danmark.
Vi synes i Dansk Folkeparti, at det er problematisk, at der er en stigende islamisering af vores samfund.
Det mener vi dybtfølt er virkelig problematisk.
Det er jo derfor, vi ved forskellige forespørgselsdebatter og i forskellige beslutningsforslag har rejst det her, og det er også derfor, der lige har været nogle udlændingelovforslag, der faktisk strammer op på udlændingeområdet, og også derfor, vi var med til at bremse store dele af den muslimske indvandring, som fandt sted i Danmark før 2001 og 2002.
Det er faktisk, fordi vi er bekymrede for den islamisering, der sker af samfundet.
Når man hører hr. Karsten Lauritzens ordførertale, lyder det, som om hr. Karsten Lauritzen slet ikke anerkender, at der sker den her islamisering af vores samfund, og at islamisk kultur og religion har indflydelse på en lang række områder i vores samfund.
Det synes jeg er lidt ærgerligt.
Jeg synes også, at den sammenligning, der var med broer og dronningens rosenhave, desværre viser, at man ikke har en grundlæggende forståelse for den problemstilling.
Men nu kan vi netop se erfaringerne fra Schweiz.
Jeg siger ikke, at vi fuldstændig skal kopiere den schweiziske model, men vi kan faktisk se, at der var der stor uoverensstemmelse mellem det, som politikerne sagde, og det, som befolkningen rent faktisk mente.
Kan hr. Karsten Lauritzen så ikke se, at det måske kunne være meget sundt, at befolkningen også i et så væsentligt spørgsmål, som optager mange og har gjort det i lang tid, fik mulighed for at give deres mening til kende ved en vejledende, ikke en forpligtende folkeafstemning?
Men det kan også være på den måde, som bygningsværker bliver udført på i de forskellige byer.
Hvis hr. Karsten Lauritzen og Venstre er enig med Dansk Folkeparti i det – og det er sådan set også lige meget, om man er enig eller ej – så har jeg svært ved at forstå, hvorfor man ikke, når nu man ved, at det er noget, der også politisk bliver diskuteret tit og ofte, vil give danskerne muligheden for at give deres mening til kende.
Det er jo velkendt, også i forbindelse med at vi har folkeafstemninger om forskellige EU-spørgsmål, at det netop er en lejlighed til at engagere befolkningen i spørgsmål, som er væsentlige.
Så mener hr. Karsten Lauritzen, at spørgsmålet om islamisering af samfundet er væsentligt at diskutere?
Karsten Lauritzen (V), 2010-04-19:
Det er et væsentligt spørgsmål at diskutere konsekvensen af indvandringer.
Det er jo et faktum, at der er mange muslimer, som er indvandret til Danmark.
Vi har jo en grundlovsfæstet religionsfrihed, og det vil sige, at der skal være plads til og respekt for alle regioner.
Der er også nogle, der misbruger islam til en lang række ting.
Der er også nogle – apropos den aktuelle debat – det mener, at der er nogle, der ikke opfører sig ordentligt i den katolske kirke, uden at jeg skal gøre mig til dommer i den sag.
Så ja, det giver da nogle problemer, og dem skal vi forholde os til, men vi tror bare ikke i Venstre, at det her at rette måde at gøre det på.
Vi vil hellere, som vi jo lige har gjort det her i Folketingssalen, se på, hvordan man kan forholde sig til de problemstillinger i den integrationslovgivning, vi har, og i det arbejde, vi laver i integrationshenseende.
Vi tror ikke, at løsningen er at lave en vejledende folkeafstemning, hvor et eventuelt resultat jo ikke vil kunne omsættes i egentlig lovgivning, fordi grundloven giver meget vide beføjelser i forhold til religionsfriheden.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-19:
Sagen er den, at vi jo ikke har nogen erfaringer med stormoskeer i Danmark.
Fru Sophie Hæstorp Andersen nævner den smukke moské i Hvidovre, men sagen er jo den, at det jo ikke er en rigtig muslimsk moské.
Der er i hvert fald ikke radikaliserende, for den tilhører jo Ahmadiyya-bevægelsen, som er en særlig europæisk afart af islam, og som er dybt foragtet af rigtige muslimer.
Den har slet ikke hele det der arabiske præg.
Det er også dem, der har lavet en komplet oversættelse af Koranen, som er upålidelig, fordi den har mildnet mange af Koranens udsagn i sådan en vestlig humanistisk retning.
Så Ahmadiyya-bevægelsen og moskeen i Hvidovre kan ikke rigtig bruges som eksempel.
Det er noget helt, helt andet.
Men det andet har vi ingen erfaring med, men det får vi, når den står klar på Vibevej.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-19:
Jeg vil skynde mig lidt at sige, at det ikke var fru Marianne Jelved, jeg rystede på hovedet af.
Tværtimod var jeg måske lidt enig med fru Marianne Jelved, da jeg rystede på hovedet.
Jeg vil sige, at fru Marianne Jelved virkelig har lyttet til, hvad jeg har sagt, men hun har ikke helt forstået det, og det kan så være min fejl.
Jeg har ikke sagt, at jeg mener, at den danske befolkning er frustreret over at have for lidt politisk indflydelse.
Det tror jeg faktisk overhovedet ikke at den danske befolkning er, tværtimod.
Men det, jeg tror, er, at det i en række tilfælde, hvor der er frustrationer i befolkningen i helt konkrete sager – det kan være udlændingepolitik, det kan noget med EU, det kan være mange forskellige ting, det kan være store sager – ligesom vil opløse spændingerne, hvis det kommer ud til folkeafstemning.
Jeg er ikke sikker på, at jeg vil gå med til det der med den grundlovskommission, men jeg kan da godt forstå, at fru Marianne Jelved griber det.
Jeg tror ikke, den danske befolkning savner politisk indflydelse, men det politiske liv savner, at et spørgsmål så at sige kunne finde en folkelig afgørelse, som jeg tror ofte ville være bedre end den, vi træffer her på Christiansborg.
Så fornuftig tror jeg nemlig at befolkningen er.
Marianne Jelved (RV), 2010-04-19:
Jeg er faktisk stærkt fristet til at være enig med hr. Jesper Langballe.
Jeg kan indimellem også synes, at det er ærgerligt, at vi ikke har fået en egentlig folkeafstemning – nu siger jeg noget, som jeg slet ikke har folketingsgruppens tilladelse til at sige her fra folketingstalerstolen, men vi lever jo i et frit land – om udlændingepolitikken.
For der skabes jo hele tiden billeder af, at der er et kæmpe flertal i befolkningen, som er enig med det flertal, der er i Folketinget, men min oplevelse er, at halvdelen af Venstres vælgere er uenige, og at halvdelen af de socialdemokratiske vælgere er uenige, bare for at tage to eksempler.
Der er jo mange forskellige motiver for, hvordan man sætter sit kryds, og derfor er der uklarhed over den slags argumenter om, at der er så og så mange, der mener noget ganske bestemt.
Jeg ypper ikke kiv om det her, men jeg siger bare, at jeg også en gang imellem kunne synes, at det var befriende, hvis man fik en folkeafstemning om ting af den betydning.
Naser Khader (KF), 2010-04-19:
Jeg mener ikke, det er på sin plads at få en folkeafstemning om minareter, og det hører ikke ind under de fem undtagelser, jeg nævnte, for folkeafstemninger i henhold til grundloven.
Vi kan som sagt alle have en holdning til moskébyggerier og ideologien, og vi skal diskutere det i den offentlige debat, men når det kommer til stykket, er det altså noget, der bliver besluttet lokalt i kommunalbestyrelserne, og det skal vi have respekt for.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-04-19:
Enhedslisten støtter ikke B 104, og jeg har ikke tænkt mig at bruge mange minutter på at kommentere Dansk Folkepartis forslag.
Vi kan såmænd godt bakke op om noget af det, der skrives i bemærkningerne, nemlig, at folkeafstemninger kan være et godt redskab, bl.a. til at skabe mere og bedre debat i samfundet.
Et eksempel på en folkeafstemning, som jeg mener at vi burde have haft, men som vi ikke fik, var en afstemning om Lissabontraktaten.
Vi vil som sagt meget gerne være med til at diskutere muligheden for, hvordan man kan bruge flere folkeafstemninger.
Det forholder sig til en helt konkret afstemning, som man altså ønsker sig i Dansk Folkeparti, en vejledende folkeafstemning om forbud mod minareter.
Jeg synes, at det er meget sigende, at den folkeafstemning, som man ønsker sig i Dansk Folkeparti, er en afstemning, der går ud på at fratage et religiøst mindretal nogle rettigheder.
Hvis det skulle give mening overhovedet at overveje sådan en afstemning, skulle det naturligvis foregå lokalt.
Jeg ved ikke, om man i Dansk Folkeparti forestiller sig, at der skulle være folkeafstemninger i alle kommuner, hver gang der skal gives tilladelse til et byggeri af en vis størrelse eller højde, eller hvordan det er, man har tænkt sig at gøre det, eller om folkeafstemningerne kun skal på banen, når man ønsker at genere minoriteter.
Enhedslisten støtter ikke forslaget.