runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marlene Borst Hansen (RV), 2015-03-10:
Først og fremmest vil jeg gerne takke hr. Uffe Elbæk for at tage initiativ til den her forespørgselsdebat, for det er et vigtigt emne, og det er et emne fyldt med dilemmaer.
For på den ene side tager alle politikere her i Folketinget og sådan set, tror jeg, også alle i den danske befolkning stærkt afstand fra lande, som systematisk krænker menneskerettighederne.
På den anden side hylder vi idrætten som den samlende kraft og en måde at knytte mennesker sammen på tværs af grænser og kulturelle forskelle på.
Det dilemma har vi stået i en del gange, bl.a. da forespørgeren selv var kulturminister, og det er en balancegang hver gang, og der findes ikke ét fast svar på, hvad vi skal gøre.
Men fra radikal side lytter vi bl.a. meget til Institut for Menneskerettigheder, og de anbefaler, at vi som udgangspunkt ikke boykotter ved at undlade at stille med udøvere til idrætsbegivenheder, da det kulturelle møde, som en idrætskonkurrence er, er så vigtigt i forhold til at skabe mellemfolkelig forståelse.
Skal danske politikere så boykotte sådanne begivenheder?
Ja, det må afhænge af situationen.
Men det må altid være målet, der er det vigtigste, og ofte vurderes det altså, at vi kommer længere ved at møde op, indlede en kritisk dialog med landets repræsentanter og eventuelt mødes med nogle af det pågældende lands kritikere eller kritiske organisationer, og det var nøjagtig det, som hr. Uffe Elbæk gjorde, da han var kulturminister og tog til Ukraine, da der var EM i fodbold her, og mødtes med aktivister og oppositionsgrupper.
Som vi også siger i den vedtagelsestekst, som Radikale Venstre bakker op om, så er det de internationale idrætsorganisationer, som placerer værtskabet for de internationale idrætsbegivenheder, og vi forventer – vi forventer – at de danske idrætsorganisationer i regi af de internationale idrætsorganisationer, som de er en del af, tager afstand fra trusler mod idrættens integritet, bl.a. krænkelse af menneskerettigheder.
Uffe Elbæk (UFG), 2015-03-10:
Jeg vil bare for god ordens skyld sige tak for debatten, så vi kan komme hjem, og så ellers sige, at noget af det, jeg er rigtig glad for, er, at vi tager den her samtale, tager den her debat i en situation, hvor fronterne ikke er, hvad skal man sige, trukket op, og der er konflikt i det.
Hver eneste gang, vi kommer tæt på en stor international begivenhed, bliver fronterne sådan trukket op enten af regeringen eller af oppositionen.
I den her situation havde vi en chance for faktisk at prøve at lytte til hinanden og måske finde hinanden.
Jeg er så gammel i gårde efterhånden, at jeg ved, at sandheden ikke ligger hos mig eller hos hr. Søren Espersen, som jeg kigger ned på, men den ligger nok et eller andet sted imellem os.
Det er derfor, jeg synes, at debatten her er så vigtig, sådan at vi som politikere, som Folketing kan være mere forberedte, næste gang vi måske står i en mere ophedet debat og skal sende vores gode idrætsfolk ud i verden for at repræsentere Danmark.
Så tak for debatten.
Marianne Jelved (RV), 2015-03-10:
Ja, det er jeg også enig i, og derfor vil jeg sige, at vi mødes om ikke så lang tid for at drøfte idrættens sigtepunkter.
Og der er det jo helt relevant at tage det tema op.
Leif Mikkelsen (LA), 2015-03-10:
Ja, netop, og det er måske også derfor, vi skal være opmærksomme på, at når det overhovedet vækker genklang, er det, fordi der er opbrud i det her, og der er større opmærksomhed på, at der er nogle andre værdier end dem, der har været, og som var gennemsyret af korruption.
Det har været rigtig skidt i en del internationale organisationer.
Men der er opbrud, og det er det, vi skal understøtte; det er den vind, der blæser, og måske kan Play the Game være bærere af den.
Så jeg tror bare, vi skal skærpe opmærksomheden på, at vi har et værktøj, som kan blive virkelig nyttigt i forbindelse med de her værdier, vi så ofte taler om: demokrati og almindelig ordentlig opførsel, og hvad vi nu ellers kunne sige.
Så jeg synes, vi har en vej.
Marianne Jelved (RV), 2015-03-10:
Jeg vil meget gerne bekræfte beskrivelsen af Play the Games status i det internationale idrætsregi, kan man kalde det.
Da jeg var i Schweiz i september måned sidste år for at underskrive konventionen om bekæmpelse af matchfixing, havde Jens Sejer Andersen fået et punkt på dagsordenen, hvor han gav et fremragende indlæg om de risici, der var rundtomkring, og om, hvordan det gik med korruptionsafdækning osv. rundtomkring.
Det var på opfordring af Europarådet, han skulle tale der.
Så det kan godt være, at Play the Game vækker irritation nogle steder, men de vækker altså også anerkendelse.
Søren Espersen (DF), 2015-03-10:
Men hvad er det så, hr. Uffe Elbæk vil?
Altså, jeg har ikke forstået på den måde, at hr. Uffe Elbæk vil have en politisk indgriben i forhold til f.eks. at være med og deltage i lande, som i den grad krænker menneskerettighederne.
Det har jeg ikke forstået.
Altså, vi accepterer, at alle de mange lande i verden er forskellige og ser forskelligt på tingene, og glæder os så over, at man alligevel kan være sammen om idrætten.
Så hvis man ikke ligefrem vil gå så langt, at man vil sige, at vi laver et politisk forbud mod, at danske hold spiller der og der, kan man egentlig ikke gøre andet end – og det er så det, jeg kalder skæg for sig og snot for sig – at sige: Lad så det arrangement være der, hvor man dyrker idræt sammen og har det fællesskab, og så tages alle de andre snakke, når man er i de politiske sammenhænge med diplomater, men også er sammen med politikere fra de enkelte lande.
Brian Mikkelsen (KF), 2015-03-10:
Jeg synes bare, det er vigtigt at holde skæg for sig og snot for sig i den henseende.
Idrætten kan have de relationer, de selv vil have, og så må vi jo agere som politikere.
Jeg vil være meget forsigtig med at være moralsk dommer, i forhold til hvem idrætten samarbejder med, hvem de har relationer med, og
hvad deres ageren er
Det er op til dem selv.
Jeg ved, de konstant selv har en etisk-moralsk diskussion om de ting, og dem stoler jeg hundrede procent på, specielt fordi jeg ikke vil være dobbeltmoralsk i forhold til dem.
Uffe Elbæk (UFG), 2015-03-10:
Jeg tror egentlig, at vi er enige, altså at vi skal respektere idrætsorganisationernes uafhængighed.
Men det, vi bl.a. også diskuterer her, er, hvordan vi som det officielle Danmark forholder os.
Når vi sender vores nationale hold til en international begivenhed – dermed mener jeg også, at vi som politikere og som det officielle Danmark skal bakke vores idrætsudøvere op – hvordan sikrer vi så, at vi ikke bliver brugt i en politisk sammenhæng, som vi ikke ønsker at blive brugt i.
Det er jo det, vi diskuterer i dag.
Jeg er overhovedet ikke fortaler for, at vi skal boykotte nogen som helst.
Jeg synes faktisk som ordføreren, at vi skal indgå i de relationer, men jeg mener samtidig, at vi skal give udtryk for vores holdninger på en kritisk og begavet måde, og det er jo det, som vi bl.a. diskuterer også i dag.
Brian Mikkelsen (KF), 2015-03-10:
Jo, og det er jo derfor, det er så vigtigt, der er en sondring mellem, hvad jeg og andre politikere har af holdninger, hvad vores reaktionsmønster er, hvad vi pålægger idrætten, og hvad vi forventer af idrætten
Jeg tror på handel mellem nationer.
Så er der nogle lande, som overtræder menneskerettigheder, og som jeg mener vi skal være hårdere og mere konsekvente over for, og jeg synes nærmest, det er pinligt at se, at vi ikke skrider over for dem.
Det er jo så en storpolitisk diskussion.
Men jeg vil ikke pålægge idrættens verden noget i den henseende, når jeg ikke engang selv vil følge det, altså når det danske Folketing ikke vedtager det.
Hvis det danske Folketing har vedtaget en handelsboykot eller man ikke vil have diplomatisk samkvem med x-land, var det naturligt, at jeg forventede, at idrætten fulgte op på det, for så var der sammenhæng i retorikken og i argumentationen.
Men så lang tid vi ikke har vedtaget noget eller gjort noget, kan man ikke forvente noget af idrætten, så må der være en autonomi og en uafhængighed, hvor de træffer deres fuldstændig egne beslutninger, i forhold til hvem de vil samarbejde med, og hvor de vil deltage henne i forbindelse med de forskellige begivenheder.
Uffe Elbæk (UFG), 2015-03-10:
Jeg må sige, jeg blev lidt forvirret over ordførerens indlæg.
På den ene side er jeg faktisk meget enig med ordføreren for Det Konservative Folkeparti i, at der kan være en vis form for dobbeltmoral i den her diskussion, for på den ene side diskuterer vi, om vi kan tillade os at sende vores idrætsudøvere til Kina, samtidig med at vi på den anden side i den grad sender erhvervsdelegationer af sted.
Det, jeg bare ikke kunne forstå på ordføreren, var, om man så også – for ikke at være dobbeltmoralsk – burde diskutere, om det var rigtigt at handle med de pågældende lande.
Det ligger uden for den diskussion, vi i øvrigt har her i salen, men nu bragte ordføreren det selv op.
Spørgsmålet til ordføreren, som jo også har været kulturminister og har stået i den diskussion, hvor man har skullet repræsentere Danmark i forbindelse med større internationale idrætsbegivenheder, er egentlig, om ikke ordføreren mener, at vi som politikere, når vi er der, skal give udtryk for vores holdning og måske endda også støtte op om den demokratiske opposition, der er i det pågældende land, og bruge anledningen til faktisk at være vidne til nogle af de ting, der foregår.
Leif Mikkelsen (LA), 2015-03-10:
Tak for det.
Jeg kan bekræfte kulturministerens fortælling om, hvad der egentlig var ideen med Play the Game, nemlig troen på, at det måske kunne få fodfæste forskellige steder, hvor man kunne danne sit eget.
Det er et dansk initiativ, og det er det blevet ved med at være.
Det er derfor, jeg sådan set er glædeligt overrasket over, at det har fået den tyngde og position, det har, og at det har aftvunget den respekt, det har.
Det var derfor, jeg understregede, hvilke fora man bliver inviteret til nu for at fortælle om det her.
Det startede som sådan en meget stærkt kritisk stemme om det, der foregik, og nu er det ligesom mere blevet en bærer af danske værdier, som man lytter til.
De internationale organisationer, der i hvert fald slog syv kors for sig, da vi startede det her, inviterer nu indenfor.
Derfor er det en anden situation, hvad også den her diskussion har klarlagt for mig, og det var derfor, jeg spurgte lidt ind til, om tiden måske er kommet til, at vi vurderer, om vi kan give det initiativ en stærkere position, en bedre støtte, når vi får anledning til det, for jeg tror faktisk, at det er det værd.
Det kunne måske være en opfordring til, at også idrættens organisationer er med til at støtte det, som er til deres gavn, yderligere.
Men altså vi kan bruge et fælles løft på det område, fordi det er en særlig dansk kanal til at bidrage med de her værdier, og der er faktisk dygtige folk, der gør det rigtig godt, og som har foreningslivets sjæl inde på kroppen.
Det ser jeg som en anden mulighed end at tro på, at det kunne være politiske initiativer osv.
Her har idrætten faktisk sit eget initiativ, som er stærkt og godt.
Uffe Elbæk (UFG), 2015-03-10:
Jamen det er netop derfor, at det måske kunne være en klog beslutning, at man faktisk vil flytte det pres væk fra sportsudøverne, for de skal ikke konfronteres af alle mulige journalister, der beder dem om deres politiske holdning til værtslandet, men at det faktisk er noget, som vi som Folketing og regering tager på vores kappe.
Det er vores opgave, hvis vi ønsker at lave en markering.
Vi skal ikke pålægge vores sportsudøvere at tage stilling til det på det niveau.
Det mener jeg heller ikke.
Allerførst vil jeg sige tak til Venstres ordfører for fremlæggelsen.
Jeg har et enkelt spørgsmål.
Ordføreren sagde jo meget klart, hvad det er, Venstre gerne så at idrætsorganisationerne gjorde for at blive tydeligere og klarere i deres politik på det her område, men har Venstre nogen overvejelser om, hvad man kan stille af krav til en given regering, når Danmark vælger at deltage i arrangementer i eksempelvis Ukraine i sin tid, Rusland for nylig og Qatar i fremtiden?
Bør man også stille nogle krav til regeringen, i forhold til hvordan regeringen forholder sig, når vi deltager i de arrangementer?
Uffe Elbæk (UFG), 2015-03-10:
Jeg vil give en kort begrundelse for, hvorfor jeg har foreslået den her debat.
Årsagen er ganske enkelt, at jeg igen og igen har set en sammenblanding af sport og politik, og at vi ved en lang række af de store internationale sportsbegivenheder har set, hvordan landene har brugt det pågældende arrangement til at styrke deres egen identitet, ofte på bekostning af menneskerettighederne.
Det er jo ikke noget nyt fænomen.
Sport er jo op igennem historien også blevet brugt politisk.
Ikke for at nævne alt for mange i den historiske række, men vi så det jo helt tilbage i 1936 med OL.
Jeg har selv haft det helt tæt inde på livet i forbindelse med EM i Ukraine i 2012, vi så det ved vinter-OL så sent som i 2014, og vi har set det i forbindelse med VM i håndbold i Qatar.
Så det, der har været min intention med at foreslå den her debat, er selvfølgelig at sige, at uagtet hvem der sidder i regering, at uagtet hvem der er i opposition, så skal man finde ud af at navigere i det her spændingsfelt imellem sport og politik.
Så hvordan sikrer vi, at vi gør det på den mest begavede måde, samtidig med at vi står op for menneskerettighederne og ikke kommer til at legitimere det pågældende værtsland i kraft af vores deltagelse?
Hvordan gør vi det mest begavet og eftertænksomt?
Så jeg ser frem til debatten, men det her var min begrundelse.
Henrik Høegh (V), 2015-03-10:
Nu skal jeg ikke ødelægge forbrødringen og forlænge debatten.
Jeg vil blot komme med en lille frustration, jeg har i forbindelse med lovforslagets bemærkninger under det afsnit, der hedder økonomiske konsekvenser for det offentlige.
Når man ser i tabellen, har man, så længe man opkræver 67 øre, et underskud på mellem 70 og 75 mio. kr.
Når vi når hen til kun at skulle opkræve 19 øre, så har man et overskud på 45-50 mio. kr.
Der står i teksten noget om penge mellem Skatteministeriet og Miljøministeriet.
Jeg skal bare nævne, at det tror jeg lige vi stiller et par spørgsmål om.
Umiddelbart ser det lidt svært tilgængeligt ud for sådan en almindelig folketingspolitiker.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-03-10:
Først og fremmest mange tak for den brede opbakning til lovforslaget her.
I sidste uge havde Altinget en meningsmåling om, hvilke miljøproblemer danskerne synes er de største og de vigtigste, og af alle de miljøproblemer, der var med dér, er danskerne mest bekymret for, om drikkevandet bliver forurenet.
Derfor er det jo også et meget relevant lovforslag, vi står med her i dag.
Det handler simpelt hen om selve grundlaget for vores rene drikkevand, nemlig vores grundvand.
Og som flere var inde på, bygger det her forslag jo videre på og er i umiddelbar forlængelse af den politik, som skiftende regeringer har ført, og som jo har betydet, at det danske grundvand er et særkende ved Danmark.
Det er noget af det, som vi kan bryste os af i Danmark, nemlig at vi i modsætning til andre lande faktisk kan pumpe vores grundvand stort set urenset ud i vores vandhaner og drikke det uden frygt for vores sundhed.
Det er selvfølgelig også en af baggrundene for, at vi kan eksportere vores vandløsninger til resten af verden.
Men med det her lovforslag fortsætter vi altså kortlægningen af vores grundvand fra 2015 til 2020.
Vi forlænger altså her med 5 år, og som flere også har været inde på, kan vi jo så vælge der at forlænge, hvis det er nødvendigt.
Men den tid skal vi bruge på at få kortlagt de 20-40 nye drikkevandsboringer, der etableres hvert år.
På den måde bliver vi jo stadig klogere på vores grundvand og på, hvordan vi bedst beskytter det.
Samtidig, som flere ordførere også har været inde på, nedtrapper vi gradvis det bidrag, som vi alle sammen betaler til drikkevandsbeskyttelsen, som nu er på 67 øre pr. kubikmeter, til 19 øre pr. kubikmeter i perioden fra 2018 til 2020.
Det er jo altså på baggrund af, at opgavens omfang bliver mindre, og derfor er det også naturligt, at vi reducerer den afgift, vi betaler til den opgave.
Vi har vurderet, at vi ikke vil give Danmark en permanent udgift uden at være helt sikre på, om der er behov for den fremadrettet, så derfor synes vi, det er naturligt, og det er også i forlængelse af den måde, som man hidtil har gjort det her på.
Vi har så også valgt, at staten fortsætter som den ansvarlige myndighed på området i stedet for, som nogle har ønsket, at flytte ansvaret til regionerne.
Det er jo selvfølgelig et valg, der har fordele og ulemper, men vi vurderer, at vi får en større ensartethed i implementeringen og ikke mindst jo også mindre bureaukrati ved at beholde opgaven i staten og undgå flere led i den her myndighedsopgave.
Til gengæld har vi jo så lyttet til høringssvarene, hvori man har ønsket, at vi opretter den her koordinationsgruppe, hvor vi så involverer repræsentanter fra kommunerne, fra regionerne, fra Danmark, fra FVD og GEUS, hvor vi så på den måde kan diskutere fremdriften i grundvandskortlægningen og selvfølgelig sikre, at vi får en god og åben koordinering på området.
Men jeg vil gøre det kort og takke for den brede opbakning til forslaget.
Selvfølgelig besvarer vi gerne de stillede spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Daniel Rugholm (KF), 2015-03-10:
Rent drikkevand er en af de helt store kvaliteter ved at bo i Danmark.
Efter nogle forlængelser var indsatsen planlagt til at skulle være afsluttet ved udgangen af 2015, men der er behov for at opretholde beskyttelsesniveauet og kortlægge muligheder for nye boringer og også for indimellem at revidere tidligere kortlagte områder.
Men opgaven er mindre nu, og derfor tilpasses indsatsen også.
Det samme gør bidraget.
I dag er der en afgift på 67 øre pr. m3 vand.
Det nedsættes pr. 1. januar 2016 til 39 øre og nedsættes yderligere til 19 øre pr. m3 fra den 1. januar 2018.
Modsat Enhedslisten synes vi, det er rigtig, rigtig positivt, og selv om fru Pia Adelsteen ikke var så begejstret for de 47 kr., er der jo også mange storforbrugere, for hvem det har en kæmpe effekt, og hvor det kan blive til mange tusinde kroner.
Bidraget til indsatsen bortfalder ved udgangen af 2020, og så må vi jo til den tid tage samme drøftelse, som vi har i dag, hvis det er nødvendigt.
Men Det Konservative Folkeparti bakker op om indsatsen og også om de ændringer, som vi behandler i dag.
Villum Christensen (LA), 2015-03-10:
Selv om det kan forekomme vanskeligt at se behovet for lovgivning på dette område, for det må være naturligt, at vandselskaber og kommuner udveksler informationer til staten som kortmyndighed, vælger vi at se positivt på forslaget.
Det går vi ud fra at vi får belyst undervejs i lovforberedelsen, ligesom der er en række bemyndigelser, som det kan være lidt svært at overskue konsekvensen af.
Vi har noteret os, at lovforslaget medfører en videreførelse og nedsættelse af drikkevandsbidraget.
Det er en konsekvens af de reducerede opgaver omkring grundvandskortlægningen efter 2015 og den kommunale opfølgende indsatsplanlægning.
Vi har i hvert fald ikke – i modsætning til Enhedslisten – noget imod, at man sætter satserne ned.
Vi har også noteret os, at der er tale om, at man med lovforslaget sikrer større klarhed i forhold til kommunernes rolle i vandforsyningen, og disse justeringer virker naturligvis fornuftige.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-03-10:
Vores ordfører kan desværre ikke være her i dag, så jeg læser hans tale op.
Enhedslisten er enig i, at det er nødvendigt at fortsætte den statslige grundvandskortlægning efter 2015 for at sikre en målrettet beskyttelse af grundvandet.
Enhedslisten er derfor indstillet på at stemme for L 155, selv om vi mener, at det ville have været langt mere fornuftigt at sikre kortlægning af grundvandet også efter 2020.
Her er vi enige i det, der siges i en lang række høringssvar, som peger på, at dette vil være helt nødvendigt.
Vi er usikre på, om placering af myndighedsopgaven i forbindelse med grundvandskortlægningen under staten er den bedst tænkelige placering.
Vi har i hvert fald bemærket, at der også kan argumenteres for en placering under regionerne, sådan at det bliver en samlet forvaltning af grundvandsressourcen i sammenhæng med jord- og råstofområdet.
Det vil vi bore lidt i under udvalgsarbejdet.
Vi har noteret os, at regeringen har taget hensyn til behovet for etablering af en national koordineringsgruppe på området.
Vi synes godt, at man kunne skrive dette ind i lovforslaget, men det vigtigste er jo, at den bliver etableret.
Enhedslisten finder, det er vigtigt at vedligeholde det eksisterende datagrundlag og er derfor tilfreds med, at regeringen efter høring af lovforslaget har præciseret dette.
Alt i alt er vi positive over for lovforslaget, men medvirker gerne til yderligere forbedringer af dette.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-03-10:
Det vil jeg anbefale at vi klarer skriftligt.
Det synes jeg er en rigtig god idé.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-03-10:
Det er, som min radikale kollega også var inde på, noget af det vigtigste, vi har, nemlig vores natur, vores rene vand.
Det er noget, mange misunder os rundtom i verden.
Det er jo svært som ikkefagmand at vurdere, om niveauet er lagt rigtigt.
Grundvandet kan finde en anden udbredelse og stå højere end normalt.
Det kan både betyde, at der skal etableres nye boringer, og at grundvandsforekomster ikke længere kan regnes som drikkevandsressourcer.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, om der ved fastlæggelse af niveauet er taget højde for indvirkningen fra klimaændringer, altså om indsatsniveauet så at sige er klimatilpasset.
Jeg vil også gerne spørge ministeren vedrørende fastlæggelsen af de boringsnære beskyttelsesområder, BNBO'erne.
Er det ministerens forventning, at BNBO'erne kommer af sig selv, fordi finansieringen af kortlægningen klares på anden vis, og kan ministeren oplyse, om hun forventer, at BNBO'erne er på plads alle steder?
Jeg vil omformulere det: Er samtlige drikkevandsboringer beskyttet af en BNBO i 2020?
Og jeg skal også meget gerne sende mine spørgsmål over skriftligt.
Men SF er altså rigtig glad for, at vi fortsætter indsatsen frem til 2020, og støtter lovforslaget.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-03-10:
Tak for spørgsmålet.
Og jeg anerkender også klart – det har jeg faktisk gjort igennem flere år – at det her er en svær problemstilling, og at det derfor ikke er nemt bare at sige, at her er en manual, som passer til alle begivenheder.
For der vil selvfølgelig være forskel fra begivenhed til begivenhed – også i forhold til hvordan og hvorledes en eventuel dansk, skal vi kalde det ikkedeltagelse i sådan en begivenhed ville kunne udfolde sig.
Så jeg vil ikke stå her og sige, at der er en eller anden form for manual til alle fremtidige VM- og OL-arrangementer osv., som jeg vil anbefale.
Derimod vil jeg anbefale – og det var også det, jeg prøvede at gøre i min tale – at man lader idrætsorganisationerne lave nogle etiske retningslinjer for, hvorledes de deltager, hvorledes der bliver valgt begivenheder, og så kan man jo, når man har fået vedtaget de etiske retningslinjer, tage en diskussion med os politikere om, hvordan og hvorledes vi gør det i fællesskab.
Søren Espersen (DF), 2015-03-10:
Jeg tror, at hr. Uffe Elbæk har ret i, at det er der nogle der vil synes.
Jeg tror til gengæld også, at der er nogle sportsudøvere, der vil finde det belastende, at de skulle have det oven i den forberedelse, de er i gang med.
Jeg synes også, at det på en måde er uforskammet og unfair, når den danske presse går til sportsfolkene dér, hvor de er, og spørger: Synes I ikke også, at det er et ganske forfærdeligt land at være i?
Jeg kan godt forstå, at man som sportsmand kan være irriteret over det og kan synes, at der bliver lagt noget på ens skuldre, som ikke er fair.
Det giver jeg sådan set de folk ret i.
Den anden situation kan jeg også sagtens forestille mig kunne være tilfældet.