Meta Fuglsang (SF), 2010-11-05:
Jeg kan jo starte med at sige, at SF ikke kan støtte det lovforslag, der ligger her.
Det forslag, vi ser her, er jo en del af de besparelser, der ligger i regeringens genopretningspakke.
De besparelsesforslag, vi får løbende i de forskellige sagsområder, viser jo de prioriteringer, der ligger i regeringens økonomiske overvejelser, og det er nogle prioriteringer, som vi er dybt uenige i.
Her går det ud over Momsfondet, der senest efter nogle ændringer er blevet brugt til at finansiere kommunale og regionale uddannelsesaktiviteter, AKF, KREVI og DSI.
De tre institutter bliver videreført, men derudover er det uafklaret, hvordan uddannelsesaktiviteterne videreføres.
Jeg synes, det er meget overraskende, at forslaget her er fremsat, for det trækker i en helt anden retning end de intentioner, der ligger i udmøntningen af globaliseringspuljen fra 2006.
Det er derfor svært at se en klar linje i den politik, regeringen har omkring uddannelse, betydningen af efteruddannelse, udvikling og forskning.
Der er flere problemer i forslaget, som det ligger her.
For det første at der i det hele taget sker en besparelse på uddannelse og forskning, og for det andet at man giver regeringen og staten mulighed for i større udstrækning at disponere over de midler, der er.
Det vil sige, at man ændrer den indflydelse, der er på, hvordan man bruger midler, der er tilgængelige.
Overordnet set er det yderst beklageligt, at der skæres i forskning og efteruddannelse, der vedrører, hvordan man gør den offentlige sektor bedre og mere effektiv, og det ikke mindst i en tid, hvor de krav, der stilles til kommunerne, er meget store og ofte handler om effektiviseringer.
Det er klart, det hører vi jo her, at der er et provenu, at man får nogle penge i kassen, og det kan lyde besnærende.
Men det, jeg savner, er overvejelser om de andre konsekvenser, det her forslag har, og ikke kun de konsekvenser, det har i form af et provenu.
Efter den nuværende ordning med Momsfondet i behold er der en bestyrelse med repræsentation fra kommuner og regioner, der har indflydelse på forskning og uddannelse.
Det gode ved det er, at det giver en relevant indflydelse til dem, der ved, hvor skoen trykker, dem, der er tæt på og ved, hvad der skal til.
Det forsvinder nu, og det skal jeg være den første til at beklage.
Så uanset pæne ord om betydningen af uddannelse og udvikling gør regeringen noget andet, når den faktisk handler.
Det står jo klart, at kommunerne har ansvaret for efteruddannelse, som det også blev nævnt af Venstres ordfører, og ja, kommunerne har ansvaret for det.
Men forslaget her er desværre med til at skubbe til en udvikling, hvor regeringen styrer kommunerne meget stramt, forventer meget af dem og samtidig begrænser kommunernes handlemuligheder og prioriteringsmuligheder og nu også griber ind i kommuners og regioners indflydelse på det udviklingsarbejde, der kunne understøtte, at kommunerne overhovedet bliver i stand til at leve op til de krav, der bliver stillet til dem.
Det er i bedste fald dobbeltmoralsk, at man på den måde arbejder imod det, man faktisk stiller af krav til kommunerne, og at man ikke bruger den kompetence og den viden, der ligger hos kommuner og regioner, når det handler om, hvad der er brug for af efteruddannelse, forskning og udvikling.
Så SF kan ikke støtte forslaget.