Per Clausen (EL), 2009-04-15:
Jeg skal takke for den debat, der har været om Enhedslistens beslutningsforslag om kalkuners velfærd, og sige, at jeg er glad for, at der på trods af de udtalelser, der er kommet fra Venstres og De Konservatives ordførere, jo helt tydeligt er et flertal i Folketinget for, at der skal ske en regulering af dyrevelfærden på det her område.
Det synes jeg er meget positivt.
Jeg er nemlig sikker på, at det, i lighed med da vi fik vedtaget B 14, ville have sat yderligere gang i aktiviteten, initiativet og kreativiteten i Justitsministeriet og i regeringen, men jeg kan godt forstå på debatten, at det ikke vil gå sådan.
Der er dog nogle enkelte ting, som jeg synes vi bør være opmærksomme på i det udvalgsarbejde, som vi går i gang med, og det første er tidsplanen.
Jeg kan forstå på ministeren, at han forventer, at det udvalg, der er nedsat, kan være færdige inden udgangen af 2010.
Man skal her tænke på, at det her projekt har stået i regeringens handlingsplan lige fra april 2002 og indtil i dag, uden at der skete noget som helst før den 31. oktober 2008.
Ca. 1 måned efter at dyrlægerne i deres blad havde offentliggjort en række meget uhyrlige oplysninger om forholdene for kalkuner, blev udvalget genoplivet, og nu er det så begyndt at arbejde.
Derfor tror jeg, det vil være meget fornuftigt, hvis Folketingets Fødevareudvalg sikrer sig, at der kommer en tidsplan for arbejdet, der f.eks. kan sikre, at der kan komme de fornødne ændringer af bekendtgørelse og lovgivning inden udgangen af 2010.
Så har jeg med sædvanlig tålmodighed givet mig et helt år.
Det andet er så det indholdsmæssige, hvor jeg må sige, at jeg måske er en lille smule overrasket over Venstres og De Konservatives holdning, som jo også var noget mindre positiv over for vores beslutningsforslag end ministerens.
Hvis man ser på forholdene for kalkuner, som jo af gode grunde bliver mere og mere anvendt som fødevare i Danmark - i hvert fald hvis man skal forsøge at undgå fedt - er sagen, at ingen i en årrække har interesseret sig for, hvordan de her kalkuner bliver produceret.
Det har jo ført til, at det almene kendskab til, hvordan kalkunerne har det, er meget ringe.
Det er jo også en af forklaringerne på, at det her har kunnet stå på: Overskrifterne i Ekstra Bladet har manglet.
Nu er kalkuner åbenbart, hvis man tilgiver mig udtrykket, usexede dyr, for selv da Den Danske Dyrlægeforenings blad kom med den her artikel, viste det sig, at det var meget vanskeligt at få nogen medier til at synes, at det var interessant.
Så er en muskelhunds overfald på en hest ovre i Vestjylland jo en større begivenhed.
Det er nemlig sådan, når man kigger på nogle af de forhold, som kom frem i forbindelse med beskrivelsen, at de går i lukkede huse uden krav til strøelse eller lysprogrammer med en belægningsgrad på op til 50 kg/m², hvor loven siger maksimalt 40 kg/m² for kyllinger.
Det kan jo godt være, at der er saglige grunde til den forskel, og at kalkuner ville opnå en uretmæssig god position i forhold til kyllinger, hvis de kom ned på det samme.
Men jeg tror, at de fleste, der sidder herinde, vil sige, at det ikke var følelserne, der bestemte, at der skulle være det, der svarer til 40 kg kylling på 1 m², da man lavede den lovgivning.
Det var i hvert fald nogle følelser, der var nøje afstemt med de økonomiske realiteter.
Dyrlægerne fortæller os samtidig, at der er udbredte benproblemer, fordi fuglene ganske enkelt er for tunge til deres egne ben.
Hakning og svedne trædepuder er også et kendt problem.
Transporten til Tyskland til slagterierne foregår i 40 cm høje stålkasser stablet på en lastbil.
Kalkunerne kan hverken bevæge sig mellem hinanden eller stå oprejst uden at berøre låget med ryggen.
Der er ingen regler om, at en dyrlæge skal vurdere transportegnethed før afsendelse, kun om dyrene har kliniske sygdomstegn.
Ansvaret for frasortering af ikketransportegnede kalkuner ligger alene hos producenten.
Det, som Den Danske Dyrlægeforening siger, og de ting, jeg refererer til, er jo ikke sådan et følelsesbetonet indlæg fra Enhedslisten eller fra dyreværnsforeninger, som ikke rigtig forholder sig til tingene.
Det er sådan set et referat af, hvad Den Danske Dyrlægeforening dengang skrev i sin leder.
Det, de siger, er, at det jo er ærgerligt, at når der ikke er en stram regelregulering, kører dyrevelfærden ud på en glidebane.
Og så har de i øvrigt nogle overvejelser om, at det vil føre til, at politikere - sikkert sådan nogle som mig - på baggrund af de her forhold vil kræve reguleringer og hårde straffe osv.
Så tænkte jeg, at det alligevel ikke skulle overgå mig at blive beskyldt for at være sådan rigtig strammer på det her område, og jeg tænkte, at vi kunne tage udgangspunkt i kyllingernes vilkår.
Jeg skal til orientering sige, at da den sidste forbedring af slagtekyllingernes vilkår i Danmark blev vedtaget, stemte Enhedslisten faktisk imod, fordi vi mente, at forholdene stadig væk var så fornærmende ringe, at selv om der var en lille forbedring, kunne vi ikke tillade os at stemme for.
Så det her er altså uhyre beskedne krav.
Jeg vil sige til den debat, der har været i dag, at jeg tror, det er vigtigt, at Folketinget på en eller anden måde i forbindelse med arbejdet i udvalget får to ting slået fast, for det første, at vi vil have en tidsplan for arbejdet, der sikrer, at den fornødne lovgivning og de fornødne bekendtgørelser kan være på plads inden udgangen af 2010, og for det andet, at vi også får sendt et meget klart signal om, at vi faktisk fra Folketingets side mener, at der er brug for lovgivning i forhold til hold af kalkuner.
Så kan vi godt medgive, at det kan være, at de forslag, Enhedslisten er kommet med, til, hvad sådan en lovgivning skal indeholde - som i øvrigt er fuldstændig identisk med det, dyrlægerne foreslog på den indholdsmæssige side, altså hvilke emner der skal tages med - kan udvides i det videre arbejde.
Det er jeg sådan set ikke i tvivl om, men jeg har ikke fantasi til at forestille mig, vil jeg sige, at der er nogle af de elementer, Enhedslisten har foreslået, som ikke skal indgå.
Det tredje, jeg vil sige, er, at vi naturligvis i udvalgsarbejdet vil forsøge at finde ud af, om det nu er rigtigt, hvad ministeren siger på nuværende tidspunkt, nemlig at der er fuldstændig styr på kontrollen med transporten, at der ikke er noget at komme efter.
Det skulle så være første gang nogen sinde i forbindelse med transport af levende dyr i Danmark og fra Danmark ud i EU og andre lande, at der ikke var noget at komme efter.
Men udelukkes kan det naturligvis ikke, at alle problemer her er løst.
Med de tre konklusioner vil jeg sige, at jeg for så vidt synes, at afslutningen på den her debat og behandlingen af den i udvalget godt kan blive, at vi ender med i løbet af en overskuelig fremtid at få en fornuftig lovgivning på det her område.
Tilbage står så bare i den sammenhæng at takke de dyrlæger, der tog sagen op i deres blad og sikrede, at jeg opdagede det.
For sandheden er jo, at hvis Den Danske Dyrlægeforening ikke havde skrevet om det i deres blad, ville jeg og Enhedslisten ikke have opdaget, at det her var et vigtigt dyrevelfærdsproblem, og så var sagen formentlig ikke blevet taget op sådan lige med det samme.
Det viser jo så bare, at når dyrlæger og andre ser forhold inden for dyrevelfærden, som er kritisable, og som der må gribes ind over for, er det vigtigt at få det frem i offentligheden, og undertiden kan et blad med navnet Dansk Veterinærtidsskrift måske få lige så stor virkning på den langsigtede lovgivningsproces i Danmark som Ekstra Bladet.
Og det er jo en meget, meget spændende sag, synes jeg.
Men jeg skal takke for en i grunden meget god behandling og bare sige, at jeg da håber, at Venstre og Konservative, inden der skal laves lovgivning på det her område i 2010, finder deres egne ben, så vi kan blive fri for at stemme dem ned.
Vi ved, hvor ondt det gør på regeringspartier at tabe afstemninger, og jeg har ikke noget ønske om, at det skal gøre ondt på nogen, heller ikke politikere fra Venstre og Konservative.
Så nu har man lidt tid til at tænke sig om, og jeg håber, at man når frem til en fornuftig konklusion.