Jeppe Kofod (S), 2008-02-27:
Jeg vil gerne sige, at grunden til, at Socialdemokraterne har sat dette forslag til debat i Folketingssalen, er ikke, at vi ikke også vil diskutere indhold.
Vi mener godt, at man kan diskutere både indhold og rammer for vores ngo'er.
Vi mener sådan set, at civilsamfundsstrategien - som jeg gerne vil kvittere for ministerens arbejde med - er utrolig vigtig som grundlag for indholdet i den ngo-bistand, vi giver, både den nuværende strategi fra 2000 og den opdaterede strategi, som bliver færdig i løbet af i år.
Når det er sagt, vil jeg sige, at det har været vigtigt for os at få det, vi synes er nogle urimeligheder i den måde, som ngo-bistanden bliver givet på, til debat i Folketingssalen.
Dels, og nu kan vi skændes meget om tallene, har der været en de facto nedprioritering af ngo-bistanden - det er i hvert fald de tal, som vi har læst ud af Danidas årsberetning, vi må håbe på, at det er de rigtige tal, det vil vi få afklaret i udvalgsarbejdet - dels har bestemte rammeorganisationer, som jeg har nævnt før, Ibis, MS og Folkekirkens Nødhjælp, fået fastfrosset deres rammetilskud på 2001-niveau.
Det har de fået år efter år efter år, og det har faktisk betydet et tocifret millionbeløb mindre om året til deres arbejde i 2007-kroner sammenlignet med 2001-kroner.
Det er sådan set det, der er sagen her.
Vi synes ikke, at det er særlig smart, at man har lavet en sådan nedprioritering af bestemte rammeorganisationer.
Grunden til, at vi synes, det er vigtigt at få det til debat, er også
det er vi i hvert fald meget optaget af i Socialdemokratiet - at demokrati, menneskerettigheder og levende dynamiske civilsamfund kommer til at stå helt centralt i den danske bistand.
Vi ved, at i mange af de lande, vi opererer i, står vi over for nogle regeringer, som i den grad har brug for, at der er et levende og kritisk civilsamfund over for den måde, som de forvalter vores og deres egne penge på.
Det er også, at man får engageret befolkningerne i vores samarbejdslande i, hvordan bistanden bruges, og i det hele taget, hvordan landet udvikler sig demokratisk.
Vi ved også godt, at ngo'erne kan have en stor rolle i det, som er et af kerneformålene med dansk udviklingsbistand, nemlig fattigdomsbekæmpelsen.
Vi ved, hvor vigtigt det er, at ngo'erne er fortalere for de fattige, de udstødte, de sårbare grupper i samfundet.
Derfor mener vi, at ngo-indsatsen generelt skal opprioriteres.
Jeg vil gerne sige, at det også gælder - og det vil jeg gerne kvittere for ministerens bemærkninger om - på indholdssiden, hvor jeg tror, at vi sådan set er meget enige, både i forhold til såkaldte svage eller fejlslagne stater, altså skrøbelige stater, og skrøbelige situationer, hvor ngo'erne kan spille en anden rolle, end man i visse tilfælde kan som Danida eller som stat.
Det skal vi selvfølgelig dyrke, for det er specielt de stater og specielt i Afrika, hvor der selvfølgelig er behov for vores hjælp og kompetence.
Det samme gælder i forhold til Pariserklæringen, det blev nævnt af flere her, og det vil jeg også takke for, altså hele den internationale tendens der er til, at mere og mere af bistanden bliver givet direkte til regeringerne i modtagerlandenes budgetter.
Der er det selvfølgelig vigtigt, at man dels har en kontrol i både parlament, og i hvad man har af rigsrevision og andre ting, altså den formelle kontrol, dels har civilsamfundets kontrol af, hvordan de penge, vi giver i budgetstøtte, bruges.
Det tror jeg er enormt vigtigt, og det er også derfor, vi gerne vil have det her til debat.
Jeg forstår, at ministeren også er helt enig i det.
Jeg vil også gerne benytte lejligheden til at sige, at det for os handler om, at vi selvfølgelig vedvarende skal kigge på, hvordan vi giver en effektiv og god ngo-bistand.
Jeg er fuldstændig enig, også med Venstres ordfører.
Vi er sådan set helt parate til at prioritere og kigge kritisk på, hvordan bistanden gives via ngo'erne, og ikke bare kigge på administrationsprocenten, den er vigtig, men der er også andre parametre, som vi synes er vigtige, f.eks. om ngo'erne formår at levere de resultater i Syd, som de har forpligtet sig til med vores bistand.
Det er et andet parameter, som vi synes er meget vigtigt, og der er en række ting, som vi synes er vigtige, og det er også derfor, at civilsamfundsstrategien jo må være det grundlag, hvorpå vi så giver en god bistand.
Det er sådan set det, der er hensigten.
Jeg vil gerne takke alle ordførerne, men specielt lige nævne et par ting, som ordførerne var inde på, og jeg vil gerne starte med hr. Lars Barfoed og takke for, at hr. Lars Barfoed kan bekræfte, at nogle af de tal, vi har brugt her i bemærkningerne til beslutningsforslaget, også er tal, som man kan finde i Det Konservative Folkepartis debatoplæg.
Det kan være, at vi så har taget fejl med hensyn til tallene, men vi håbede på, at det var en god kilde, plus vi selvfølgelig også har kigget i Danidas årsberetninger.
Tallene må vi vende tilbage til under udvalgsarbejdet.
Det, der er interessant, og der er jeg enig med hr. Lars Barfoed, er ånden i det her, nemlig at ngo'erne selvfølgelig skal følge med i forhold til den samlede danske bistand, altså, når vi forhåbentlig i de kommende år øger bistanden, er det klart, at så skal ngo'ernes andel samlet set også øges, og vi skal væk fra, at nogle bestemte ngo'er er blevet straffet af uforklarlige årsager.
Derfor håber jeg også, at vi i udvalgsarbejdet kan få afklaret, hvorfor regeringen i det nye finanslovforslag fortsat opererer med, at visse rammeorganisationer har fået fastfrosset deres bistand på 2001-niveau.
Jeg håber meget og appellerer til, at vi bredt i Folketinget kan blive enige om at få ophævet denne fastfrysning af visse rammeorganisationers bistand.
Afslutningsvis vil jeg bare sige, at jeg glæder mig til udvalgsarbejdet, og at vi fra Socialdemokratiet side er meget fleksible med hensyn til at få tilpasset vores beslutningsforslag, så vi kan få et bredt flertal bag det i Folketinget.