Mike Legarth (KF), 2012-01-19:
Tak, hr. formand.
Så det vil jeg her i anden runde springe over og gøre det kort, men selvfølgelig stille mig til rådighed for kritiske spørgsmål fra resten af salen.
Så vil jeg reflektere over nogle enkelte ting, som har været oppe at vende i debatten, og som jeg synes kræver lidt særlig opmærksomhed, når vi sætter fokus på det, vi har behov for, og det, vi burde samles om og arbejde hen imod, nemlig øget konkurrenceevne, vækst og velstand.
Og hvordan skaber man konkurrenceevne?
Ja, det gør man ved at kreere nye job, beholde de job, der er, give mulighed for nye job, sørge for, at de virksomheder, vi har, har nogle gode vilkår, så de bliver her, og tiltrække nye virksomheder fra udlandet.
Og hvorfor skal vi det?
Ja, det skal vi jo, fordi arbejdspladsen er den, der giver tryghed, den, der giver familien brød på bordet, den, der giver mulighed for, at man kan bo i den bolig, man ønsker sig, og den, der i det hele taget giver trivslen, som jo er det helt fundamentale for det enkelte menneske og den enkelte familie.
Hvordan udmønter vi så det samlet set, altså jobbene og de gode vilkår for virksomhederne?
Ja, det gør vi ved at give gode rammevilkår.
Gode rammevilkår for virksomhederne vil sige, at de skal have lave administrative byrder, større frihedsgrader, selvfølgelig under ansvar, de skal have lav skat, vi skal sørge for, at virksomhederne har de medarbejdere, de har brug for, at der er nok af dem, og at dem, der er der, er godt uddannet i forhold til de opgaver, som virksomhederne skal løse, og det er både dem i blå kedeldragt, de ufaglærte og de faglærte, og det er selvfølgelig også akademikerne.
Vi skal sørge for, at vores arbejdsmarked understøttes af passende forskning, uddannelse på højt niveau, innovation, så vi bliver et af verdens førende samfund, når det gælder udvikling af nye produkter og ydelser, og at vi dermed kan sælge dem til en lidt højere pris, fordi vi har et højere omkostningsniveau her i Danmark, end man har andre steder.
Så ansætter virksomhederne flere mennesker, og så betaler de mange ansatte i virksomhederne meget i skat til statskassen, og virksomhederne tjener gode penge og betaler meget i skat til statskassen, og dermed sikrer vi en stor, bugnende statskasse, som gør, at vi kan finansiere det servicesamfund, vi gerne vil have.
Det kan være, at der er nogen, der har hørt om det; vi har talt med et formiddagsblad om det i dag.
Men i Finansministeriets resumé om finansloven står der på side 8, at man i årene 2012-2015, altså i 4 år, afsætter 1 mio. kr. hvert år til tolkebistand, og det får man så til 2 mio. kr. Jeg vil ikke håbe, at finansministeren har brugt den regnemetode, at 1+1+1+1 giver 2, for så får vi andre problemer med regnskabet lidt senere.
Lad det være sagt som en morsomhed, men jeg har altså nærlæst tingene og fundet en enkelt fejl.
Det har ikke noget med skatteministeren at gøre, det skal han ikke høre noget for.
Et af de andre elementer, vi har hørt om, er en skattereform.
Der er blevet lanceret en skattereform, og ros og respekt til regeringen for at tage den op.
Det er vi Konservative selvfølgelig meget glade for; vi er især glade for, at man taler om, at man er nødt til at gøre noget ved topskatten, og jeg formoder, at det både gælder topskattegrænsen, altså grænsen for, hvornår der skal betales topskat, og en sænkelse af topskatteprocenten.
Og jeg håber jo, at man i rød blok lytter til vennerne i Dansk Metal, fagbevægelsen, som siger, at det er nødvendigt, fordi det i høj grad skal kunne betale sig at arbejde.
Der medvirker vi gerne.
Betingelsen er, at skattetrykket sænkes.
Så vi afventer et opkald fra skatteministeren.
Og vi ser gerne, at det ikke bare er en skatteomlægning, men at det er en skattereform, der omhandler nye penge.
Og hvordan finder man så nye penge til en skattereform?
Ja, det gør man ved at minimere den offentlige sektor; det gør man ved at minimere det offentlige forbrug; det gør man ved at lade flere klare sig selv og målrette de sociale ydelser til dem, som virkelig har behovet.
Dermed genererer man penge, som så kan bruges på at sænke skatten, hvilket dermed øger konkurrenceevnen, og så tjener landet faktisk flere penge.
Så den form for belønningsstruktur er vi altid fortalere for at medvirke til.
Så har vi også talt om energi og energiforlig, og det er ikke nogen hemmelighed, at vi gerne ser et bredt energiforlig, men det er også vigtigt, at vi gør det på de rigtige præmisser, og at tingene passer sammen.
Der har VK spillet ud med en ramme på 3,6 mia. kr., og nu har vi bedt ministeren om at gå tilbage i det politiske værksted i regeringen og komme med et nyt udspil.
Og når han har fundet frem til og fået et mandat til en ny udgiftsramme, der passer til det oplæg og det udgangspunkt, vi har på de 3,6 mia. kr.
og væk med NOx'en, ja, så er ministeren velkommen til at ringe, og så kommer vi gerne og fylder aftalen ud.
Vi er fremkommelige med hensyn til at modellere rundt og justere på indholdet, sådan at vi finder den passende balance, så vi netop kan indgå det brede forlig, som vil tilfredsstille både offshorevind, biogas, energibesparelser og alle de andre elementer, vi har i spil.