runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Jensen (V), 2014-11-26:
Jo, men pointen er jo så, at det kom jo ikke til at ske – det kom ikke til at ske.
Vi løb jo ikke over grænsen.
Og derfor vil jeg bare spørge i forlængelse af det, hr. Torsten Schack Pedersen nu gentagne gange har spurgt om: Hvad er det, der får ministeren til at tro, at de forudsætninger, der så ligger til grund nu, som jo skal materialiseres, for at vi ikke kommer i de problemer, kommer til at holde?
Altså, vi henviser bl.a. til olieprisen, og jeg kan spørge, om finansministeren så er enig i den vurdering, for så kan vi da måske komme det lidt tættere.
Jeg tror, at det er Sydbank, der er kommet med en vurdering af, at hvis henholdsvis vækstskønnet for økonomien og olieprisen ikke kommer på det niveau, men bliver på det niveau, som det er i dag, altså for olieprisens vedkommende, så mangler der 16-17 mia. kr. Ministeren siger så frisk og frejdigt, at nu har man så hentet de 15 mia. kr. ved at plukke i pensionsmidlerne, men det regnestykke går jo så heller ikke op, når man i forvejen er gået lige til kanten – med ministerens egne ord.
Og nu ligger der altså analyser, der siger, at vi mangler 16-17 mia. kr., hvis de her urealistiske forudsætninger ikke holder.
Hvordan hænger det så sammen?
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Jeg har utrolig mange svagheder, men ligefrem ubekymret, det tror jeg ikke man kan sige jeg er.
Og ser man igen på de her skøn, er det jo Europa-Kommissionens bud, der er det væsentligste.
Det siger 2,3 pct., altså væsentligt under de 3 pct.
De risici, der er til stede, har vi handlet på med pensionspakken, som Venstre støtter.
Det er et godt, nyt signal i dag.
Igen for at få debatten og for at få en eller anden form for faglig mening ind i noget, der jo ikke bare skal være politisk mudderkastning, så giv mig lige bare et enkelt eksempel på, at en Venstreledet regering på baggrund af svingende oliepriser og svigtende vækst er gået ud og har sagt, at nu kommer vi med et nyt økonomisk skøn, og nu strammer vi finanspolitikken på den baggrund.
Jeg beder bare om et eksempel.
Hvordan forholdt det sig egentlig, da vi fik en EU-henstilling, og da vi løb over grænserne på de 3 pct. med en Venstrefinansminister i spidsen?
Var man da ude at lave den type korrektioner?
Ikke mig bekendt.
Man det kan jo være, at man har drøftet det mere indgående i Venstres gruppe.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-11-26:
Jeg synes, det er interessant, at finansministeren så konsekvent undlader at forholde sig til bekymringen om, at de forudsætninger, der er lagt ind, markant er skredet.
Økonomer fra forskellige pengeinstitutter og universiteter siger, at det her er en stor udfordring, og at det er en markant udfordring for finansministerens finanslov.
Der er estimater på, at hvis vækstskønnet bliver det, som regeringen nok kommer til at nedjustere det til her relativt snart, og hvis olieprisen holder sig, som det ser ud nu, så er det 15-17 mia. kr., der mangler.
Det tager finansministeren sådan bare afslappet – nåh jo, det går nok nogenlunde lige op.
Men det mente finansministeren så var klogt at gøre i år.
Derfor synes jeg bare, at det er en meget ubekymret finansminister, vi har.
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Regeringen har jo allerede taget højde for de her forhold og har handlet på sagen på en måde, som vi så fandt ud af at Venstre åbenbart varmt støtter.
Men det er Venstre også nødt til, hvis det overhovedet skal hænge sammen, når det gælder Venstres egen økonomiske politik.
Så vil jeg sige, at der jo, når man skønner med faste intervaller, altid er en lang række ting, som bevæger sig op og ned og påvirker den offentlige saldo, ikke bare olieprisen, ikke bare væksten, men også renteudviklingen og en lang række andre parametre.
Nu beder spørgeren os om at udvise en bestemt adfærd i den her forbindelse, men kan spørgeren huske nogen eksempler på, at den borgerlige regering i forlængelse af svingninger i olieprisen gik ud og korrigerede skønnene sådan midt imellem de faste intervaller og tilpassede finanspolitikken i den forbindelse?
Bare ét lille eksempel – bare et enkelt?
Jeg noterer mig bare stille og roligt, at der åbenbart er dobbelte standarder her.
Det er åbenbart sådan, at det jo er regeringen, der har ansvaret for skønnene, selv om de foretages af embedsmænd.
Det er regeringen, der har ansvaret for at gøre Folketinget opmærksom på eventuelle muligheder eller behov for at handle i den økonomiske politik, på risici for at skride over de grænser, vi er bundet af.
Den opgave løfter vi fuldstændig fyldestgørende.
Det gjorde man ikke i sin tid.
Det er så, hvad det er.
Det har jeg ikke indbudt til nogen debat om i dag, det er også ved at være lang tid siden.
Men der opstår da bare et paradoks, endda af de helt store, når to spørgere fra Venstre hiver mig i Folketingssalen – og det er jo altid en fornøjelse – for at få en debat om, hvorvidt vi holder os inden for grænserne, når man selv står på en, om man så må sige, politisk arv, hvor det klart er dokumenteret, at det evnede man ikke selv.
Det er helt korrekt, at den lavere oliepris og den lavere vækst i økonomien som udgangspunkt jo isoleret set svækker de faktiske offentlige underskud, det gør sig også gældende for 2015; det tror jeg ikke vi kan blive uenige om.
Men som jeg allerede har nævnt i forbindelse med spørgsmål nr. S 332, har regeringen allerede taget højde for den her risiko for, at de offentlige indtægter kan være svækket siden augustvurderingen, som spørgeren jo refererer til.
Det var baggrunden for den pensionspakke, vi netop har debatteret, og jeg vil gerne understrege, at for regeringen er det helt afgørende, at finanspolitikken i videst muligt omfang bidrager til at understøtte vækst og beskæftigelse inden for de ansvarlige rammer, der nu er fastsat i budgetloven.
Det var baggrunden for, at regeringen i august tilrettelagde en finanspolitik for 2015, der gik fuldt til underskudsgrænserne, og det er også på den baggrund, at regeringen med pensionspakken i oktober har forbedret det offentlige underskud uden samtidig at reducere efterspørgslen og dermed væksten i økonomien.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-11-26:
Spørgsmålet lyder: Hvad får ministeren til at tro, at olieprisen vil stige med over 25 pct. til næste år, hvilket er en væsentlig forudsætning, der skal indfries, hvis regeringens finanslovsaftale skal hænge økonomisk sammen?
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Igen tror jeg bare, at mit bidrag til det, som jeg selvfølgelig synes bør være en debat – det er jo der, det bliver interessant, der, hvor vi udveksler med hinanden, og jeg takker jo meget for lejligheden – bare lige er at få ryddet op i det faglige en gang til.
Altså, den usikkerhed, der et eller andet sted truer regeringens forslag, truer jo Venstres forslag på præcis den samme måde.
Altså, vi ville jo ikke på nogen måder stå anderledes, hvis vi havde gennemført det forslag til finansloven, Venstre lagde frem.
Der havde i eksakt samme omfang været brug for en pensionspakke, og det ved Venstre jo udmærket godt.
Det er selvfølgelig også derfor, at man stemmer for, når vi kommer herned i salen og skal tage stilling, efter at der ellers har været utrolig meget støj i det offentlige rum omkring det her spørgsmål.
Venstre har præcis samme behov som regeringen på det her punkt, og Venstre ønsker derfor at gennemføre præcis samme fornuftige initiativ som regeringen på det her punkt.
Og derfor er der styr på tingene.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-11-26:
Det er jo selvfølgelig en sjov spørgetime, når spørgsmålene vendes den anden vej.
Men finansministeren kan jo være ganske beroliget.
Altså, han har jo skaffet sig sit flertal.
Men i Venstre stemmer vi da for den ændring, for når regeringen har valgt at lave en økonomisk politik, der ikke tager højde for den usikkerhed, der er, ja, så er det da nødvendigt, for ellers ville vi jo komme i karambolage med alle mulige regler.
Så derfor støtter vi det.
Men hvis regeringen havde ført en anden økonomisk politik, havde det jo ikke været nødvendigt.
Og det tror jeg såmænd også finansministeren er ganske godt klar over.
Vi må prøve at se, om vi senere kan få en melding om, hvor meget rum der er for, at olieprisen falder i forhold til det budgetterede, for at sikre, at regeringens finanslov holder sig inden for grænserne.
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Se, skønnene kommer med faste intervaller.
Det gør de under den her regering, og det gjorde de også under den tidligere regering.
Og det er, som spørgeren rigtigt siger, embedsmænd, der foretager dem; det synes jeg er fairness at få på banen.
Der er taget højde for, at tingene kan se dårligere ud, end de var skønnet sidste gang, med pensionspakken.
Taler vi politisk, holdningsmæssigt, synes jeg da, det er ægte interessant og meget, meget åbent og på en eller anden måde offensivt af spørgeren, hvis det, man tilkendegiver fra Venstres side i dag, er, at Venstres økonomiske politik går ud på ikke at gennemføre den pensionspakke, der er lagt frem – og at man så på den baggrund føler at man ville kunne overholde alle grænser, alle krav til vores økonomiske politik, med det forslag, Venstre har fremlagt.
Jeg skal bare have styr på: Var det det, der var signalet?
Altså, er det Venstres holdning, at man ikke ønsker at støtte, ikke ønsker at gennemføre pensionspakken?
Og mener man så, at man godt med Venstres finanslovsforslag, som det er fremlagt, kan holde sig på den sikre side af underskudsgrænserne?
Altså, jeg skal bare have det meget klart med hjem; det ville jeg synes var nyttigt.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-11-26:
Tak for en genoplæsning af finansministerens budskab.
Men det var så bare ikke rigtig noget svar på, hvorfor finansministeren forudsætter, at olieprisen skal stige med, ja, det er måske nærmere 40 pct. end 25 pct. næste år, for at regeringens prognose hænger sammen.
Nu har finansministeren jo fået besøg af den tidligere klima- og energiminister, og det kan selvfølgelig være, at den tidligere klima- og energiminister kan meddele finansministeren, hvorfor det er realistisk at tro, at olieprisen skal stige med omkring 40 pct., for at regeringens forudsætninger realiseres.
For det er sådan set det, der er det centrale, altså at der ligger nogle forudsætninger i finansloven, som bare er langt fra virkeligheden.
Så ved jeg godt, at finansministeren vil sige: Jo, jo, men der kommer en ny økonomisk redegørelse her engang i december.
Spørgsmålet er sådan set i al beskedenhed stillet for at være en lille smule på forkant.
For hvis regeringen venter, til den økonomiske redegørelse foreligger, begynder det jo at gå rigtig stærkt, i forhold til at finansloven skal vedtages, og så er det måske lidt hastværk, hvis regeringen så ikke kan få enderne til at nå sammen.
Eller er det noget, regeringen først vil forholde sig til til næste år?
Det vil jo ikke være første gang, at regeringen skubber finansieringen foran sig, i forhold til hvad der skal udmøntes næste år, for i forbindelse med den finanslov, der er undervejs, er der jo nogle af tiltagene, der først skal kigges på efter sommerferien, og det er jo meget belejligt.
Og der er det altså bare min bekymring, at det er for afslappet en attitude fra finansministeren at sige, at det nok går.
Finansministeren var, siden han præsenterede sit forslag, nødt til at lave et indgreb, der skulle sikre 15 mia. kr., og så bliver det sagt, at der nok kommer en ny analyse.
Vi får jo ikke noget svar på, hvad det er, der gør, at finansministeren har en forventning om, at olieprisen skal stige med over 40 pct. fra niveauet i dag, for at de forudsætninger, som regeringen har lagt ind i finansloven næste år, hænger sammen.
Jacob Jensen (V), 2014-11-26:
Jamen det kan jeg da svare meget klart på.
Altså, vi ville gerne være foruden at gøre det dyrere at være dansker, for det var ikke nødvendigt, hvis man havde fulgt det udspil til en finanslov, som Venstre lagde frem.
Men pointen her er jo bare, at vi spørger stille og roligt – og jeg kan godt forstå, at finansministeren bliver lidt ophidset over det, for det ville jeg også være, hvis det var mig, der sad i finansministerens stol – til de forudsætninger, der er lagt ind i den finanslovsaftale, som man har indgået med SF og Enhedslisten: Hvordan kan det være, at de er på et helt anderledes niveau end det, markedet siger?
Jeg tror, olieprisen skal være over 40 pct. højere end det, markedet siger den er i øjeblikket; 40 pct. skal olieprisen stige, for at man holder den forudsætning for olieprisen, som er en af de væsentligste forudsætninger, der skal holdes, hvis finansieringsgrundlaget skal være på plads.
Så spørger vi også til det vækstskøn, som man lægger ind i det.
Jeg er helt med på, at det ikke er regeringens vækstskøn; det er jo et embedsværks vækstskøn.
Men der kommer jo igen en revurdering her senere på året.
Det vækstskøn ligger jo mildest talt noget over det, som alle andre eksperter med måske en enkelt eller to undtagelser siger.
Det er derfor, vi spørger til: Hvad skal der ske, hvis det er sådan, at det vækstskøn og den oliepris ikke kommer til at stige, som der ellers er lagt op til i finanslovsaftalen?
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Jeg tror, at det egentlig har været en udmærket omgang, og vi har et spørgsmål mere til gode, så det kan jo blive endnu bedre, end det er.
Men der er jo, som vi alle sammen ved – det er jo kyndige folk, vi har i salen i dag – både en udbuds- og en efterspørgselsside i sådan en stor økonomi, altså en nationaløkonomi som den danske.
Det er jo samspillet mellem de to, der afgør, hvor høj væksten er, og hvor stor beskæftigelsen er som sådan.
Der ligger vi jo i øjeblikket i en situation, hvor vi er på vej ud af en langvarig og dyb krise.
Og gør man ikke det, vil man det i mindre omfang end regeringen, så koster det jo job.
Så koster det jo vækst, også private arbejdspladser.
Og der har jeg egentlig ikke hørt Venstre ønske sig færre arbejdspladser og mindre vækst, end regeringen lægger op til.
Jacob Jensen (V), 2014-11-26:
Når finansministeren begynder at tale om den finanspolitiske profil, og at det er noget, der skal være med til at skabe vækst og beskæftigelse, så må jeg bare konstatere, at det ikke er noget, jeg finder på.
Det var faktisk noget, økonomi- og indenrigsministeren svarede og anerkendte i sidste uge, da jeg havde ham i samme situation, som finansministeren nu er i, nemlig at finanslovsaftalen faktisk trækker arbejdskraft ud af arbejdsmarkedet i omegnen af 1.000 fuldtidsstillinger.
Så det er bare for lige at få det på plads.
Isoleret set trækker finanslovsaftalen i den forkerte retning.
Men jeg vil bare spørge om noget her til sidst.
Når Sydbank her den 3. november i Politiken kommer frem med et regnestykke, der hedder, at hvis oliepriser og vækstskøn ikke holder, som regeringen vurderer og arbejder ud fra, så mangler der 16-17 mia. kr., er det så et regnestykke, som finansministeren kan nikke genkendende til?
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Nej, man er gået præcis til kanten lige der, hvor man skal være, lige der, hvor chefen for Den Europæiske Centralbank, Mario Draghi, har anbefalet landene at lægge sig med henblik på at skabe vækst og beskæftigelse.
Altså, bare fordi man har tømt alle de stødpuder og reserver, der er, i forslaget og så har posteret dem som noget andet i det, man har lagt frem, så ligger man jo ikke mere sikkert end regeringen.
Og hvis vi ser på det her med, hvor meget efterspørgsel vi sender ud i økonomien ved finanspolitikken, hvor mange job vi skaber i den forbindelse, hvor meget privat vækst vi støtter i den forbindelse, ja, så ligger Venstre vel med nogenlunde samme profil, måske med en lidt anden sammensætning af udgifterne, som giver lidt mindre vækst og lidt færre job, hvis man regner på det, men jo dybest set ikke på nogen måde væsentligt eller betydeligt sikrere i forhold til underskudsgrænsen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-11-26:
Men der kan man jo så prioritere sine ressourcer forskelligt, og der har vi jo lagt et finanslovsforslag frem fra Venstre, der endda er til den gode side i forhold til finansieringen i forhold til det, som regeringen lægger frem, og som jo har et helt, helt andet fokus på privat jobskabelse end den aftale, som regeringen, Enhedslisten og SF har lavet, som er klinisk renset for nye vækstinitiativer.
Regeringen kan prale af forskellige initiativer, men det er jo noget, der er aftalt bl.a. med Venstre i forsommeren.
Men jeg synes egentlig godt, at finansministeren må forholde sig til, at det jo er finansministerens regering, der har sagt: Vi ville egentlig gerne have lavet et initiativ, men fordi det belaster statens likviditet med en milliard, så kan vi ikke.
Finansministeren må da give et klart svar på, om det er udtryk for, at den finanspolitik, som finansministeren har ansvaret for, nu lige pludselig ikke giver rum for at gennemføre regeringens eget lovprogram.
Det er da en tilståelsessag, for så er man jo ikke bare gået til kanten, men over kanten.
Man kan ikke gennemføre det, man havde planlagt.
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Jeg må blankt tilstå, at jeg ikke er fuldt opdateret på den tekniske behandling af et forslag om el-engrosmodellen.
Det er simpelt hen ikke en del af min forberedelse til i dag, men det kan vi jo for mig meget gerne vende tilbage til.
Hvis vi fortsætter med det, vi egentlig diskuterer, nemlig hvordan man tilrettelægger finanspolitikken, så er filosofien jo, at vi holder os inden for de grænser, vi er bundet til i Danmark, i modsætning til den tidligere regering, men også, at vi går tæt på dem af hensyn til vækst og beskæftigelse.
Og det synes jeg måske er et aspekt, der har manglet i debatten i dag, nemlig at medmindre vi ønsker at trække vækst og job, altså også private arbejdspladser, ud af økonomien, så bør vi jo ligge præcis, hvor vi ligger.
Og jeg hører i virkeligheden ikke Venstre i, hvad skal vi sige, andre sådan saglige fora end det, man måske kan få op at stå med så korte spørgsmål og svar som det her, have et andet synspunkt.
Jeg hører jo ikke Venstre stille forslag om at trække efterspørgsel, job og vækst ud af økonomien ved at have en strammere finanspolitik, end vi lægger op til.
Det er ikke den profil, jeg har fået indtryk af at Venstre egentlig ønsker sig, og hvis man ønsker sig det, jamen så synes jeg da, at det fortjener en debat.
Det ville på sin vis overraske mig, for som jeg har opfattet det, er interessen for at skabe job og få vækst vel lige så høj hos Venstre, som den er hos regeringen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-11-26:
Finansministeren gør meget ud af, at med den pensionspakke, der er aftalt, er problemerne med et budgetunderskud, der er for stort, håndteret.
Men når man ser på den finanslov, som regeringen lagde frem, så må man formode, at den finanslov skulle tage højde for at gennemføre de initiativer, som regeringen har oplyst Folketinget om i oktober i regeringens eget lovkatalog.
Og et af de forslag, der ligger i lovkataloget, er en udmøntning af energiaftalen, som skal indføre en ny el-engrosmodel.
Men det forslag har regeringen jo nu varslet er nødt til at blive udsat, fordi det vil kræve en likviditet på omkring en milliards penge i det år, det bliver indført, og det har regeringen meddelt at man ikke har mulighed for på grund af finansloven, på grund af, at man ikke vil ikke vil i karambolage med EU's 3 pct.s målsætning.
Jeg skal bare høre: Hvor er det i regeringens finanslov eller pensionspakkeinitiativ, at der er sket et skred, som gør, at regeringens eget lovprogram nu ikke kan gennemføres i finansåret 2015?
Man må jo konstatere, at det, der er hele humlen i spørgsmålet, nemlig hvor meget elastik og sikkerhed, som finansministeren mener der er rigelig af, der er tilbage, hvis olieprisen udvikler sig anderledes, kan vi så ikke få nogen vurdering af, og vi kan heller ikke få at vide, hvorfor finansministeren har et skøn på olieprisen, der ligger markant over det, der er i øjeblikket.
Så spørgsmålet er, om ikke også tallene så begynder at skride der, hvis vismændene skulle tage højde for den oliepris, der er i dag.
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Det kan for min skyld godt hedde Jensen og Corydon.
Hvis den der evne til at gætte priserne er til stede, er jeg med, også selv om jeg først bliver nævnt som den sidste.
Vi styrer efter de strukturelle saldi, og vi holder jo også fingrene fra pengene, hvis der kommer flere penge i kassen end ventet, hvad jeg har været med til et par gange som finansminister, fordi PAL-skatteprovenuerne er så enormt store, når renterne er lave og obligationskurserne er høje.
Det vigtige er bare, at vi er på den rigtige side af de 3 pct., og der føler jeg at vi er godt polstret, også i forhold til de udsving, man peger på i dag med den pensionspakke, vi heldigvis er enige om at gennemføre.
Jacob Jensen (V), 2014-11-26:
Jeg kunne ellers godt se for mig et firma, der hedder: Corydon og Jensen olie et eller andet, men det må vi jo så tage på et senere tidspunkt.
Det kan jo være, at det bliver relevant efter et valg.
Jeg håber da i hvert fald, at finansministeren skal lave noget andet end det, han laver nu.
Jeg ved så ikke, om jeg skal lave det samme, det kan man jo altid gisne om.
Men hvorom alting er, jeg anerkender selvfølgelig, hvordan de her ting hænger sammen, for det er jo også den måde, vi andre håndterede det på, sådan skal det selvfølgelig være i forhold til de strukturelle saldi, det er det, man kører efter.
Men jeg siger blot og holder fast i det spørgsmål, at det jo ikke er sådan, at man bare kan se bort fra de indsigter eller mangel på samme, der ligger, hvis de her ting, altså forudsætningerne for prisen på olie og forudsætningerne for væksten for vores økonomi, ikke kommer til at opfyldes.
Det er blot derfor, at jeg spørger: Når og hvis vi om føje tid at ser et ændret skøn for økonomien, vil man så agere politisk på det, eller siger man, at nu har vi klaret det med en pensionspakke, og så er det, lige som det skal være?
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Jeg må jo bryde sammen og tilstå, at under de rigtige omstændigheder er spørgeren jo sådan set en af de mere fair debattører, vi har her i Folketinget.
Det synes jeg faktisk.
Og det er jo rigtigt, at de her skøn, som vi ofte politisk diskuterer så intenst, som om vi på en eller anden måde havde en form for skyld involveret i det, jo foretages af eksperter, af embedsmænd, på baggrund af nogle objektive faktorer, som er svære at forudse.
Kunne man forudse dem, så ville vi – hvad vi begge er enige om – være meget rigere, end vi er, for så ville vi være i stand til at vinde på spekulation i markedet.
Det kan vi ikke.
Det, vi gør, er, at vi først og fremmest styrer efter de strukturelle saldi, og vi skal forsøge at holde os under de 3 pct.
Det gør vi også med den pensionspakke, vi har fremlagt, men når vi får mange flere penge i kassen som følge af, at de lave renter giver store PAL-skatteprovenuer, afviser vi jo, at de penge pludselig kan fyres af.
Vi forsøger altså at holde de her udsving ude af styringen af den økonomiske politik ved at styre efter strukturelle saldi.
Det er et sundt træk ved det styringssystem, vi jo dybest set har bygget sammen, altså mellem regeringen og Venstre.
Jacob Jensen (V), 2014-11-26:
Tak for det.
Jeg beskylder sådan set ikke ministeren for at komme med de her skøn – det håber jeg heller ikke ligger i spørgsmålet.
Men nu er vi jo heller ikke ude i en oliespekulationsforretning.
Vi anerkender selvfølgelig den budgetlov og de forskellige rammer, som ligger for økonomien, men uanset, hvordan man lægger det op, så betyder det jo noget, hvordan de her grundlæggende forudsætninger for økonomien udvikler sig.
Og vi peger så også på olieprisen, som i øjeblikket er enormt volatil – det må vi jo se i øjnene – og vi peger på, at de skøn for økonomien, som er forudsætningen den økonomiske politik, der bliver ført, ligger på et andet niveau end det, som man med rette må kunne forvente.
Jeg ser selvfølgelig frem til her om føje tid at få et revideret skøn for økonomien.
I den sammenhæng vil jeg så spørge, om det så er noget, man vil agere på.
Altså, hvis det er sådan, at skønnet bliver væsentlig nedjusteret, vil man så revurdere sin økonomiske politik i forhold til den eventuelle nedjustering?
Eller hvordan skal jeg forstå det svar, der blev givet lige for et øjeblik siden?