Rune Lund (EL), 2016-05-19:
Enhedslisten er glad for at være medforslagsstillere på det her beslutningsforslag, som jo kobler sig tæt op ad det beslutningsforslag, B 145, som vi lige har diskuteret.
Vores ambition er, at dobbeltbeskatningsoverenskomster og aftaler sker på et fair og rimeligt grundlag.
Der er jo desværre asymmetri i magt og ressourcer mellem ilande og ulande, og det kommer også til at spille en rolle for udarbejdelsen af aftaler om dobbeltbeskatning.
Vi så det jo konkret med sagen om aftalen mellem Danmark og Ghana, som jeg også nævnte bl.a. i min ordførertale ved behandlingen af B 145.
Men det er også et mere generelt problem.
Et uland er jo tit meget interesseret i at tiltrække udenlandske investeringer, og derfor er der som præmis et ulige styrkeforhold mellem de to forhandlingsparter.
Ulandet indgår i flere tilfælde aftaler, som måske tiltrækker investeringer til landet, men som skattemæssigt er til ulandets ugunst eller i hvert fald ikke så optimalt, som det kunne være, mens ilandet laver en aftale, der er mere favorabel for ilandet selv.
Som det er nu anvender Danmark i lighed med de fleste andre ilande OECD's modeloverenskomst ved dobbeltbeskatningsoverenskomster, og OECD-modellen kan sådan set være udmærket, når det drejer sig om forhandlinger mellem to jævnbyrdige lande.
Her placeres skattebetalingen, hvor virksomheden har hovedsæde, og når vi har at gøre med forhandlinger ilandene imellem, kan det være en holdbar fremgangsmåde.
Anderledes er det selvfølgelig, når man bruger dette regelsæt i forhandlinger mellem ulande og ilande.
Her er det oplagt, at det er i ilandet, at hovedsædet befinder sig for en multinational virksomhed, og det vil ske næsten hver gang, og dermed er det ilandet, som får skattebetalingen.
Derfor er OECD-modellen ikke fair i disse tilfælde.
FN har jo også en model for dobbeltbeskatningsoverenskomster, som er anderledes fair.
Her tages der nemlig udgangspunkt i, at beskatningen skal foregå i det land, hvor aktiviteten foregår, og det vil så typisk være ulandet.
Hvis vi reelt vil sikre, at ulandene kan stå på egne ben, nytter det jo ikke noget, at vi har en praksis, der reelt fjerner skatteindtægter fra ulandene, og derfor er vi medforslagsstillere på det her beslutningsforslag.
Som det også er blevet nævnt i debatten her, er diskussionen om at beskatte overskuddet der, hvor aktiviteten foregår, jo også en del af de diskussioner, vi har om skattely, hvor vi har haft mange og intense diskussioner, og hvor regeringen jo går ud og melder sin støtte til konkurrencekommissæren, fru Margrethe Vestagers, forslag om netop at beskatte overskuddet der, hvor aktiviteten ligger.
Og hvis man så mener, at der kun skal være én modeloverenskomst, man skal tage udgangspunkt i, og at man ikke skal have én overenskomst, som gælder for lav- og mellemindkomstlande, og en anden for højindkomstlande, så kunne man jo tage skridtet
fuldt ud og faktisk bare helt principielt gå over til FN's modeloverenskomst.
Hvis det er det, der skal forstås på baggrund af bemærkningerne, som der bl.a. var fra Dansk Folkeparti, er jeg sikker på, at forslagsstillerne er villige til at kigge på et ændringsforslag, men nu må vi se, om det kommer så langt.
Det er jo nok ikke det, som ordføreren for Dansk Folkeparti mente.
I hvert fald er vi selvfølgelig rigtig glade for det her forslag, og det er jo også derfor, at vi er medforslagsstillere på det.