runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-22:
Her for et par måneder siden havde regeringen bestilt Arbejderbevægelsens Erhvervsråd til at sende en ballon op med et forslag om, at boafgiften, arveafgiften, skulle øges.
Og alle de argumenter, der i den debat fremkom imod at hæve boafgiften, gælder lige så meget i en debat, der handler om helt at afskaffe boafgiften.
For det er jo rigtigt, som vi, der var modstandere og er modstandere af at hæve boafgiften, sagde dengang, nemlig at hvis man øger afgiften på arv, så vil det anspore folk til at bruge flere af deres penge, mens de er i live, i stedet for at spare op.
Det vil gå ud over hele samfundet, fordi opsparing er forudsætningen for, at der kan investeres i ny produktion, i bedre produktion og dermed fremtidig velstand.
Der vil også ske det, at folk vil arbejde mindre.
Altså, når man ved, at en meget stor andel af det, man sparer op, bliver beskattet, når man gerne vil give det videre ved arv til sine børn, så mindskes motivationen til at arbejde.
Lad os sige, at vi havde en arveafgift på 50 eller 60 pct. i Danmark.
Jeg tror ikke, at der ville være særlig mange mennesker, der så ville ønske at arbejde ud over det antal år, som er nødvendigt for lige akkurat at spare nok op til at kunne leve, inden man dør.
Hvis man har en idé om, at hvis man arbejder videre, sparer man op til, at tilfældige politiske flertal herinde på Christiansborg kan forbruge af ens arv, i stedet for at den går til ens børn, så vil tilskyndelsen til at yde en ekstra indsats, når man er oppe i årene, mindskes betragteligt.
Derudover er det jo grundlæggende uretfærdigt og også ødelæggende for familiens sammenhold, at vi beskatter arv.
Der er betalt skat af de penge mange gange i Danmark.
Danmark har verdens højeste skattetryk, og det er klart, at med verdens højeste skattetryk har man som arbejdende person betalt rigtig mange penge.
Hvorfor skal der så betales skat en gang til?
Det giver likviditetsudfordringer, og det giver økonomiske udfordringer i virksomhederne, som bliver løst ved, at man enten sælger ud af virksomhedsværdier, som man egentlig havde ønsket at beholde, eller at man låner penge i bankerne for at kunne finansiere det her.
Det gør det vanskeligt for virksomheder at overleve et generationsskifte, og det er en unødig vanskelighed, som vi ikke har nogen grund til at opretholde.
Vi har her i dag fra talerstolen hørt SF's ordfører sige, at man ikke har arveafgiften, fordi man har brug for pengene i statskassen.
Det er ikke derfor, at vi har den.
Vi har den simpelt hen bare, fordi SF vil svinge et gengældelsens sværd over dem, der har ydet en stor indsats og sparet pengene op.
Deres børn får ikke adgang til den fulde arv.
Det er for at sikre ligheden i samfundet, at nogle ikke må få for meget.
Ja, det kan man tænke om, hvad man vil.
Vi i Liberal Alliance tænker grimt om den holdning og synes, at den er temmelig horribel.
Tak for ordet.
Lars Dohn (EL), 2012-05-22:
Det kan ikke undre, at Enhedslisten også støtter det her forslag, dels fordi det vil give en bedre boligstandard i den almene boligsektor, dels fordi der ligger rigtig mange job og en masse energibesparelser i det.
Så det er lidt en win-win-situation.
Det er jo ikke skatteyderpenge, som skal finansiere det her.
Det er de 550.000 lejere i den almene boligsektor, som, når lånene er betalt ud, fortsætter med at betale på lånene, som om intet var hændt.
Lejerne har hidtil affundet sig med det, men retfærdigt bliver det jo ikke.
Derfor håber jeg, når vi efter sommerpausen skal til at kigge på finansieringen af den almene boligsektor, at regeringen og ministeren er parat til at se på, at vi får en ændret finansiering.
Der står også i regeringsgrundlaget, at der skal findes en anden finansiering.
Jeg håber, at man også vil gå ind at kigge på netop Landsbyggefondens område.
Den tidligere regering begik nogle uhyrlige overgreb – det var så desværre med Det Radikale Venstres støtte – på Landsbyggefonden.
Det er det, som nogle har kaldt tyveri fra Landsbyggefonden.
Man lod lejerne finansiere boligsociale formål.
Man lod lejerne finansiere bygningen af ældreboliger og andet.
Så når vi støtter det her, indebærer det ikke, at vi bakker op om de overgreb, der er sket over for Landsbyggefonden.
Så er det, fordi det er sund fornuft at fremrykke investeringsrammen, for det er der brug for.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-22:
Det er jo bare et spørgsmål om at have ambitioner.
Venstre ønsker, at det offentlige forbrug skal vokse med 0,8 pct. frem til 2020, således at der bruges 30 mia. kr. mere i 2020 om året, end der bruges i 2012.
Man kunne jo lade være med at have den ambition om, at der til stadighed skal bruges flere og flere penge i den offentlige sektor.
Så er der jo rigeligt – rigeligt – økonomisk råderum til at tage godt imod det her forslag.
Så der må vi jo bare forstå, at Venstre altså i valget mellem at afskaffe arveafgiften og øge det offentlige forbrug prioriterer at øge det offentlige forbrug over at afskaffe arveafgiften.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-05-22:
Jeg synes jo egentlig, det er rart, at man taler om lavere skatter i stedet for højere skatter og afgifter, som vi jo desværre gør mest i Folketingssalen og har gjort siden valget.
Så er det selvfølgelig rart at blive præsenteret for et forslag, hvor det går den anden vej.
Men det, der er afgørende for Venstre, er, at vi sænker skatten på arbejde.
Nu kan man sige, når det gælder boafgiften, at der har været en række prøveballoner i debatten.
Måske har nogle på opfordring eller med inspiration fra regeringen været ude at teste forslag om at hæve boafgiften.
Men vi kan så forstå, at det har regeringen heldigvis trukket tilbage.
Man må jo sige, at hvad angår de vilkår, der er gældende for en række virksomheder, særlig vores familieejede virksomheder, har boafgift og særlig de generationsskifteregler, der gælder, stor betydning for, at der kan gennemføres succesfulde generationsskifter.
Oven på regeringens finanslovaftale havde vi jo en voldsom diskussion her i salen om de stramninger, og hvad de vil få af betydning for en lang række veldrevne danske familieejede virksomheder.
Der er ingen tvivl om, at vi i Venstre var meget, meget kritiske og stemte imod alt det, vi kunne, da regeringen ønskede at forringe de vilkår og dermed gøre det vanskeligere at overdrage en familieejet virksomhed på en skattemæssig hensigtsmæssig måde, så man ikke skulle tømme virksomheden for værdier for at få betalt den boafgift, der nu skulle afregnes.
For at slå det fast er Venstres sigte, at de penge, vi kan frembringe til at sætte skatten ned, ønsker vi skal gå til lavere skat på arbejde.
Finansiering har Liberal Alliance beskrevet på, jeg tror, tre linjer.
Der står, det kan hentes på aktiveringsområdet, men det er dog ikke beskrevet synderlig konkret.
Men for Venstre er det afgørende, at vi sørger for, at det er skatten på arbejde, der skal ned.
Det er der, vores fokus ligger.
På den baggrund kan vi ikke støtte forslaget.
Thomas Jensen (S), 2012-05-22:
Jeg står hundrede procent på mål for, hvad der står i regeringsgrundlaget, og det, som de tre regeringspartier går ind i skattereformforhandlingerne med, nemlig at det skal være en skattereform, der kan sikre en rimelig social balance.
For lige at vende tilbage til Liberal Alliances påståede sammenhængende økonomiske plan vil jeg sige, at alene de fire beslutningsforslag, som vi behandler her i Folketingssalen i dag, giver et ekstra hul i statskassen på mellem 21 og 25 mia. kr.
Dertil skal lægges de kæmpe huller, der er blevet slået med andre forslag, som Liberal Alliance har fremsat her i salen.
Og det er vel at mærke forslag, som ikke er med i den der påståede sammenhængende plan, som Liberal Alliance mener at have.
Så jeg synes altså, at man skulle gå tilbage i Liberal Alliances gruppeværelse og prøve at regne det hele lidt igennem og så komme ud og erkende, at hvis man skal gennemføre det her, skal man gennemføre omfattende – omfattende! – velfærdsnedskæringer, og det er noget, der vil virke negativt på bl.a., som jeg har fremført det her i dag, arbejdsudbuddet, altså hvis det er sådan, at vi skal skære ned i vores daginstitutioner og SFO'er rundtomkring i landet, fordi der så ikke er nogen til at tage sig af børnene, mens mor og far er på arbejde.
Så Liberal Alliances politik hænger ikke sammen, den økonomiske plan hænger ikke sammen, og det ville klæde Liberal Alliance i ethvert beslutningsforslag, man fremsætter her i salen, at anvise en ansvarlig finansiering.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-22:
Når man nu kommer fra et parti, der faktisk bekymrer sig så meget om landet, at man fremlægger en reformplan, som ikke alene er fuldt finansieret, men som også indeholder så store dynamiske effekter, at den ifølge anerkendte økonomer, som også de ministerier, som hr. Thomas Jensens partifæller nu sidder i, benytter sig af, og som vil sørge for, at der er et overskud i statskassen akkumuleret frem til 2020 på 600 mia. kr., så er det ret utroligt at skulle høre, at man er ligeglad med, om der er penge til de ting, som hr. Thomas Jensen gerne vil bruge penge på.
600 mia. kr.!
Jeg kan så forstå, at det ikke var uligheden, som ikke måtte øges, men at det var den sociale balance, som skulle bibeholdes.
Hr. Thomas Jensen sagde i første omgang, at uligheden, som vi jo normalt måler ved Ginikoefficienten, ikke måtte øges af en skattereform, men det må den så gerne alligevel, og det må den så selvfølgelig også som følge af det her forslag.
Det er det mere fluffy begreb social balance, som er udfordringen.
Thomas Jensen (S), 2012-05-22:
Der er intet taget af bordet.
Regeringspartierne er enige om, at den kommende skattereform skal sikre en rimelig social balance.
Derudover skal den være fuldt finansieret, og så skal den øge arbejdsudbuddet.
Det er ligesom de sigtelinjer, der er blevet lagt ud i regeringsgrundlaget, og det er selvfølgelig også dem, vi står inde for.
For lige at vende tilbage til Liberal Alliances evne til i det her beslutningsforslag at mindske arbejdsudbuddet, vil jeg sige, at hr. Ole Birk Olesen står her i Folketingssalen og siger, at det ligger Liberal Alliance meget på sinde at øge arbejdsudbuddet.
Så vil jeg bare lige minde hr. Ole Birk Olesen om, at alle de skattelettelser, som Liberal Alliance vil give, vil slå et kæmpe hul i den offentlige velfærd.
Der vil skulle gennemføres nedskæringer rundtomkring.
Liberal Alliance har slet ikke set skønheden ved det danske velfærdssamfund, nemlig at man har en god balance mellem offentlig velfærd og en privat sektor, der er velfungerende.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-22:
Jeg er med på, og vi i Liberal Alliance er den største fortaler for, at vi skal have øget arbejdsudbuddet i Danmark.
Det skal bedre kunne betale sig at arbejde, så folk arbejder mere.
Men vi tænker altså ikke lige præcis på familier, hvor moren og faren i forvejen arbejder rigtig meget, og hvor de har problemer med at få tid til at hente børnene og få lavet de pligter, der er ved siden af.
Der tænker vi ikke at begge forældre også skal arbejde mere.
Det ville vi faktisk måske synes var en uheldig effekt, hvis det var tilfældet.
Derfor fremsætter vi bl.a. sådan et forslag her, som gør, at det for familierne bedre kan betale sig også at prioritere børnene, men tænker Socialdemokraterne anderledes her?
Det vil jeg gerne spørge om.
Så en enkelt ting mere: Hr. Thomas Jensen sagde, at Socialdemokraterne ikke vil deltage i en omlægning af skat, der øger uligheden i Danmark.
Altså, nu bliver jeg lidt i tvivl, for vi har hørt skatteministeren tidligere sige, at man ikke kan udelukke, at en skattereform vil føre til øget økonomisk ulighed.
Er det nu taget af bordet igen af det store regeringsparti, Socialdemokraterne?
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-05-22:
Vores udgangspunkt er, at vi nok ikke ligger helt skævt i øjeblikket.
Derfor lavede vi den skattereform, som vi gjorde i 2009, med de vilkår for sambeskatning, som er gældende.
Der var det selvfølgelig også en mulighed at tage det her med, men som jeg nævnte, er der bare en risiko for, at det ikke bare bliver en flytning af arbejdsudbud internt i familien, men at det reelt fører til et lavere arbejdsudbud, og det synes jeg sådan set er fair nok at vi er nødt til at forholde os til.
Men udgangspunktet er, at vi har lagt sambeskatningen, hvor vi har, det gjorde vi med den seneste skattereform, og det står jeg ved.
Jeg indrømmer og vedkender mig, at der er en sympatisk tilgang til, at man har sambeskatning, og derfor har man jo også haft det tidligere i forhold til mellemskatten.
Men man kan jo sige, at den nemmeste måde at løse problemet på er at sørge for, at skatten bliver lavere i det hele taget.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-22:
Kan vi så ikke få svar på noget, vi ikke har fået svar på?
Går Venstre ind for øget mulighed for sambeskatning af ægtefæller og registrerede partnere, eller synes Venstre, at der skal være mindre mulighed for sambeskatning af ægtefæller og registrerede partnere, eller synes Venstre, at lige præcis det niveau, der er i dag, er det rigtige?
Hvad er Venstres principielle holdning til det med sambeskatning inden for familien?
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-05-22:
Der tror jeg i høj grad der er et sammenfald i anskuelser.
Det var sådan set også det, jeg sagde i min ordførertale i forbindelse med det med at gå tilbage til mere sambeskatning.
Tidligere var det jo mere udtalt, for der havde vi mellemskatten, hvor der var mulighed for at overføre uudnyttede mellemskattefradrag.
Men i stedet for at have en lang teoretisk diskussion om det vil jeg bare konstatere, at vi har afskaffet mellemskatten, og så er der ikke rigtig noget at lave overførsler imellem.
Det, der er relevant, synes jeg, er jo at få tingene på bordet i forhold til nogle af de prøveballoner, som regeringspartierne har sendt til vejrs, for hvis man forestiller sig, at man eksempelvis forhøjer topskattegrænsen og samtidig laver en indkomstgraduering af børnefamilieydelsen, så opnår man sådan set, at lige præcis børnefamilierne står med en stigende marginalskat.
Så tingene skal altså ses i en sammenhæng, og det mener jeg sådan set også det her forslag skal.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-22:
Vi i Liberal Alliance er jo også meget fokuseret på, at det skal kunne betale sig at arbejde i Danmark, og at vi skal have arbejdsudbuddet op for at sikre fremtidig vækst og velstand.
Men det er jo ikke alle mennesker, som vi synes nødvendigvis skal arbejde mere.
Når vi tænker på børnefamilier med en mor og en far, der i forvejen arbejder fuld tid, og som har problemer med at nå hjem og hente børnene og handle ind og alt det, der skal til, så tænker vi ikke, at de begge to skal arbejde mere, og at det vil være godt for samfundet; så tænker vi, at det kan være, det ville være godt for samfundet, hvis den ene arbejdede mere, men det ville måske også være godt for samfundet, hvis den anden arbejdede mindre.
For der er andet i tilværelsen end arbejdsudbud, der er også det forhold, at der er en næste generation, som vokser op.
Har Venstre ikke det lidt bredere syn på tingene på samme måde, som Liberal Alliance har?
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-05-22:
Som skatteministeren sagde i sin redegørelse, drejer Liberal Alliances forslag sig om, at man skal kunne overføre et uudnyttet bundfradrag for topskat mellem ægtefæller eller registrerede partnere, og jeg må sige, at ideen om at sambeskatte såmænd kan være sympatisk nok, men lad mig starte med at gribe sagen an fra en lidt anden vinkel.
Jeg synes egentlig, det i den her sammenhæng er vigtigt at slå fast, hvad der tidligere er blevet gennemført under VK-regeringen.
Om særlig det sidste, som det her forslag jo vedrører, kan man sige, at vi i sidste uge var vidne til en kovending af de største i dansk politik i meget lang tid, da SF var ude at foreslå, at man skulle forhøje topskattegrænsen, og det til trods for, at SF har været inderlig imod, hver eneste gang den tidligere regering gjorde det mere attraktivt at være i arbejde, være i beskæftigelse – da vi indførte beskæftigelsesfradraget, var man imod, da vi afskaffede mellemskatten, var man imod, og da vi løftede hundrede tusinder af danskere ud af topskatten, var man imod – og nu er det så lige pludselig SF's forslag, og også regeringens, tyder noget på.
Så meget er der da sket, når det gælder topskatten.
Jeg tror, det er vigtigt at se det her i sammenhæng, og derfor er det også ret interessant at se, hvad det er, regeringen har i skuffen, når det gælder en skattereform.
Hvad er det for elementer, man vil bringe i spil?
Hvordan hænger de sammen?
Hvad har de af konsekvenser for ikke kun den direkte marginalskat, men den sammensatte marginalskat?
Jeg bemærkede også diskussionen, der har været, om risikoen for, at det her forslag fører til et lavere arbejdsudbud, fordi det, der for at blive i de tekniske termer hedder indkomsteffekten, er større end substitutionseffekten, og den risiko er det i hvert fald væsentligt at tage med i sine overvejelser, fordi det, der jo er en fælles målsætning herinde, er, at vi øger arbejdsudbuddet, og isoleret set er buddet, at det her faktisk kan reducere arbejdsudbuddet.
Som jeg sagde, kan der være mange sympatiske grunde til så alligevel at inddrage det, og jeg anerkender fuldt ud den debat, der var mellem hr. Ole Birk Olesen og skatteministeren, om, at der kan vise sig at være nogle uhensigtsmæssigheder, men fra Venstres side skal det ses i en større sammenhæng. Så vi kan godt se det sympatiske i forslaget, men der er altså nogle effekter af det i forhold til arbejdsudbuddet, som gør, at vi kommer til at skulle se noget mere om de konkrete effekter, før vi kan lægge os helt fast på, om det her nu er den mest optimale måde at gøre tingene på, når vi skal kigge på udfordringen med, om skatten på arbejde er for høj.
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-05-22:
Forslaget her vil betyde en ufinansieret skattelettelse målrettet de mest velstillede familier.
Samtidig vil det være en slags skattemæssig tilskyndelse til at leve i familieformer, hvor den ene arbejder mindre eller slet ikke arbejder, og det mener jeg sådan set ikke bør være et hovedsigte med en fornuftig skattepolitik.
De skattelettelser, der måtte blive skaffet et ansvarligt råderum til at gennemføre, mener jeg må gå til at sænke skatten på løn, øge arbejdsudbuddet, og de bør også have en rimelig social balance.
Og jeg mener sådan set ikke, at Liberal Alliances forslag lægger op til nogle af de præmisser.
Derfor er jeg imod.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-05-22:
Jamen det er jo bare, fordi vi synes, at der skal være en lige behandling af familierne.
Det skal ikke være sådan, at den ene livsstil, som en familie kan vælge, beskattes hårdere end den anden livsstil, og da slet ikke, når den livsstil, som beskattes hårdere, er en, hvor man tager mere hensyn til, at der er nogle børn, som ikke skal opleve så forjaget en hverdag, hvor mor eller far kommer hjem efter 8 timer på arbejde og både skal nå at købe ind og hente børn og det hele bliver ét stort jageri.
Der undrer det mig bare, at ministeren ikke kan se den forskelsbehandling, der er der, og at ministeren ikke er villig til at gå ind i den diskussion.
Hvorfor er det så vigtigt for ministeren at sørge for, at alle familier lever på sådan en standardiseret måde, hvor mor og far arbejder cirka lige meget og tjener cirka lige meget, i stedet for at de prioriterer i hvert fald i nogle år, at der også skal være tid til børnene?
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-05-22:
Jamen som sagt mener jeg ikke, at det vil være fornuftigt at lave yderligere fravigelser af det sådan helt grundlæggende princip, som skattesystemet hviler på, nemlig at man beskattes af sin egen indkomst.
Når det er sagt, synes jeg ikke, at det her sådan er en meget principiel, ideologisk diskussion.
Det her er en diskussion af, at Liberal Alliance igen fremmer et ufinansieret forslag til skattelettelser, der vil koste fællesskabet 2,8 mia. kr. for en skattelettelse, og som endda har en negativ virkning på arbejdsudbuddet.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå, og regeringen kan heller ikke støtte den form for prioritering.
Jeg mener, at det ville være uansvarligt og i øvrigt en forkert skattepolitik.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-05-22:
Det her beslutningsforslag handler jo om overførsel af bundfradrag for topskat mellem ægtefæller og registrerede partnere, og jeg synes egentlig, at det er en ganske rimelig problemstilling, som Liberal Alliance rejser, for det er et problem, når indkomsten er ulige fordelt imellem ægtefæller, som der også står i forslaget om to ægtefæller, som ligger lige under topskattegrænsen, hvor det er modsat i en anden familie, hvor en ligger godt over topskatten og den anden ligger under, fordi man måske har valgt en familieform, der gør, at man har en ulige indkomst.
De to familieformer bliver jo beskattet meget forskelligt, og det synes jeg da er en meget rimelig problemstilling at tage op, specielt når der ses på steder i lovgivningen, hvor man jo f.eks. har en forsørgerpligt, hvis man er gift.
Hvis man nu har en ægtefælle, som er pensionist, bliver man også modregnet i indkomsten, og hvis den ene er førtidspensionist, sker der også en modregning, hvis man er registrerede partnere eller er gift. Man kan også nævne det eksempel fra tidligere, hvor vi havde en mellemskat – den ved jeg godt er afskaffet – og der kunne det her bundfradrag netop udnyttes.
Så skulle man have en mere sammenlignelig skattepolitik set i forhold til anden lovgivning, synes jeg, det er meget principielt at se på, om man kunne udligne den her forskel.
Så den del kan vi godt være med til. Jeg vil sige, at det vigtigste argument for Dansk Folkeparti, hvis der skal kigges på det her, er, at vi meget bifalder, at man selv kan vælge den familieform, man gerne vil have, og ikke skal straffes rent skattemæssigt i forhold til det.
Når det kommer til finansieringen, er der ikke sådan rigtig angivet nogen finansiering – som sædvanlig kan man næsten sige – i forslaget.
Det er igen en af de der gaver, man gerne vil give.
Vi vil meget gerne i Dansk Folkeparti være med til at give gaverne, men vi mangler meget stærkt, at der også er en finansiering bagved.
Så der vil vi da meget gerne igennem udvalgsarbejdet og i en dialog eventuelt med Liberal Alliance foreslå at finde de her penge eventuelt igennem en skattereform, som kommer senere på året, og der vil det være oplagt at tage den her skævhed med i forhandlingerne for at se, om man kan finde en løsning der.
Nadeem Farooq (RV), 2012-05-22:
Tak for det.
Liberal Alliance vil gerne give mulighed for overførsel af et bundfradrag for topskat mellem ægtefæller og registrerede partnere.
Selv om forslaget kan have en vis intuitiv appeal, kan Det Radikale Venstre ikke støtte forslaget.
Det skyldes først og fremmest, at forslaget vil hæmme arbejdsudbuddet, og som en konsekvens af det vil en mulighed for overførsel af fradrag for topskat også føre til et provenutab, angiveligt i størrelsesordenen 200 mio. kr. Jeg mener samlet set, at det er for dyrt at give denne mulighed til ægtefæller og registrerede partnere, og derfor stemmer Det Radikale Venstre imod dette beslutningsforslag.
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-05-22:
Men der vil jo ikke være tale om dobbelt skat.
Altså, arv er jo en formueerhvervelse, som går i arv.
Det er ikke en løn eller en formue, som den, der arver, selv har tjent.
Derudover er det også vigtigt at understrege, at der jo i dag er et bundfradrag på 264.100 kr., der sikrer, at der i hvert fald er en vis fritagelse.
Jeg vil også gerne understrege, at niveauet for boafgiften er relativt beskedent, men jeg synes samtidig, den er på et rimeligt niveau, netop fordi det egentlig er fornuftigt at have en vis beskatning af passiv formueerhvervelse.
Hvis man endelig skal prioritere skattelettelser, mener jeg, det er mest fornuftigt at fokusere på at nedbringe skatten på løn, altså på arbejde, på aktiv værdiskabelse.