Kristian Jensen (V), 2011-12-20:
En stor del af debatten i dag er sådan set udgået fra en diskussion om, hvorvidt Venstre har skiftet holdning i forhold til, hvad vi har ment siden 2006.
Det synes jeg har været en mærkelig diskussion, især når den er blevet ført af en række folketingsmedlemmer, der ikke var ordførere, og som for de flestes vedkommende ikke var valgt, dengang vi havde diskussionen i 2006.
Derfor synes jeg, at der er grund til at tegne op, hvad vi egentlig snakker om i dag.
Da Venstre og De Konservative kom i regering i 2001, valgte vi meget hurtigt at forbedre de daværende regler for generationsskifte ved at gå fra 25 pct. til 50 pct. for de såkaldte pengetanksvirksomheder.
var, at 50-procents-grænsen var problematisk.
De ville gerne have den sat højere op.
En række organisationer bad om, at den helt blev fjernet, og en række pegede på, at en grænse på 75 pct. ville være rimelig.
Derfor er det helt naturligt, at det er den politik, Venstre har haft siden 2006, og at det er den politik, vi fortsat har.
Derfor er hele diskussionen om, hvorvidt vi skulle støtte de 50 pct., og at vi hellere vil have 50 pct. fremfor 75 pct., enten et udtryk for, at man ikke har fulgt med i debatten, eller et udtryk for en bevidst vildledning af, hvad der tidligere er blevet sagt fra denne talerstol af Venstre.
Det har vi sagt igennem hele udvalgsforløbet.
Det kan godt være, at Enhedslisten ikke selv siger, at det, man fik aftalt i finansloven, er skadeligt, men at man bare har lyttet til regeringen, men så er det dog glædeligt, at regeringen siger, at det, Enhedslisten fik gennemført, er skadeligt.
Det må være det, der er baggrunden for, at man nu lytter til kravet om at sætte procentsatsen op.
Vi har fra første dag tilkendegivet, at vi vil støtte enhver ændring, der forbedrer det politiske makværk, som regeringen har aftalt med Enhedslisten.
Derfor har vi også hele vejen igennem tilkendegivet, at vi vil stemme for et ændringsforslag gående på de 50 pct., men det ændrer ikke ved, at vores politik i Venstre hele vejen igennem har været og fortsat er 75-procents-grænsen.
Vi vil endda gerne hjælpe Liberal Alliance til at få gennemført deres forslag om en yderligere forbedring til 76 pct.
En af de ting, som tidligere stødte mig i debatten, var, da den radikale ordfører tillod sig at sige om Venstre, at vi burde skamme os, fordi vi står fast på 75 pct.
Det er pudsigt at skulle høre det fra et parti, der i efteråret 2006 stemte for en grænse på 75 pct., hvor den radikale ordfører, hr. Poul Erik Christensen, sagde, at der var store positive effekter ved forslaget, og at Det Radikale Venstre varmt kunne anbefale forslaget.
Det er desværre ikke tilfældet i dag.
Ligesom det desværre heller ikke er tilfældet, at vi kan få regeringspartiernes ordførere op på talerstolen for at forsvare den linje, de har lagt.
Det er en ny skik, som vi har kunnet se brede sig fra i fredags, til i går og til nu i dag, hvor det store forslag om tilbagetrækningsreformen, forslaget om NOx-afgiften, forslaget om kontanthjælpsloftet, der skal afskaffes, og 225-timers-reglen, der skal fjernes, heller ikke har ført til nogen debat, fordi regeringspartierne eller regeringsmedlemmerne ikke ønsker at deltage i den.