runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-04-19:
Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Det udspringer bl.a. af, at Ombudsmanden mente, at kursister skal have direkte besked, når en uddannelsesinstitution får svar vedrørende ansøgninger om specialpædagogisk støtte.
Derfor har vi i dag dette lovforslag.
Det er selvfølgelig en del af den fællesoffentlige digitaliseringsstrategi 2011-2015, udarbejdet af den tidligere regering, KL og Danske Regioner.
Det er, som andre ordførere også har sagt, et ganske fornuftigt forslag, og vi kan bakke det op.
Lotte Rod (RV), 2012-04-19:
Som en del af opfølgningen på den fællesoffentlige digitaliseringsstrategi førstebehandler vi i dag et forslag om, dels at uddannelsesinstitutioner, elever og kursister på ungdomsuddannelserne skal anvende digitale selvbetjeningsløsninger i forbindelse med ansøgninger om specialpædagogisk støtte, dels at de også skal modtage afgørelser, meddelelser m.v. vedrørende ansøgningen digitalt.
I dag fungerer det allerede sådan et langt stykke hen ad vejen.
Samtidig slår vi dog fast, som de andre ordførere også har lagt vægt på, at det selvfølgelig skal være en mulighed at lave ikkedigitale ansøgninger, hvis der er en særlig god grund til det.
I Det Radikale Venstre er vi optaget af at sikre en hurtig og effektiv kommunikation mellem borgere og myndigheder, og vi bakker derfor gerne op om forslaget.
Rosa Lund (EL), 2012-04-19:
Jeg tror ikke, der er nogen grund til, at jeg går dybere ind i, hvad det her lovforslag går ud på.
Jeg vil bare sige, at vi i Enhedslisten bakker op om hensigterne bag forslaget, men vi har også et par bekymringer, som vi håber ministeren vil give sin kommentar til.
Det er helt afgørende, at den digitale løsning, som bliver lavet, er let tilgængelig for alle.
Det gælder bl.a. ansøgere med handicap eller funktionsnedsættelse, og derfor vil jeg meget gerne høre ministerens kommentar til det høringssvar, som Danske Handicaporganisationer har indgivet.
Det gælder også for udenlandske studerende, og jeg ser gerne, at ministeren kommenterer høringssvaret fra Syddansk Universitet.
Når det er sagt, vil jeg sige, at vi skal være meget opmærksomme på, at unge menneskers, altså ansøgernes, adgang til digitale medier er meget forskellig.
Der findes masser af unge mennesker med adgang til computer og internet og scanner inden for hjemmets fire vægge, men der findes altså også unge mennesker, som ikke har sådanne ressourcer.
Derfor er det helt afgørende, at uddannelsesinstitutionerne fortæller og rådgiver om mulighederne for at ansøge om specialpædagogisk støtte og om, hvordan der ansøges med brug af digital kommunikation.
Derfor vil jeg gerne have ministerens forsikring om, at der tages de nødvendige initiativer for at sikre, at det bliver nemt for alle at ansøge om specialpædagogisk støtte.
Herudover vil jeg også gerne have ministerens forsikring om, at der selvfølgelig vil blive sørget for, at uddannelsesinstitutionerne, altså skolerne og andre offentlige institutioner, vil få stillet udstyr til rådighed, så det bliver muligt at benytte systemet.
Det er meget muligt, at vi kommer med en digital løsning, som institutionerne ikke har mulighed for at bruge i dag, og jeg synes, det er meget afgørende, at ministeriet stiller den økonomi til rådighed, som institutionerne vil få brug for for at gøre de digitale løsninger tilgængelige for alle.
Men hvis vi kan få de her forsikringer, vil jeg sige vi bakker op om lovforslaget.
Troels Ravn (S), 2012-04-19:
Hensigten med dette lovforslag er ud fra barnets bedste at inkludere flere børn i folkeskolen, og at kommunerne får mere fleksibilitet i deres tilrettelæggelse af undervisningen af elever med særlige behov.
Derfor foreslås det, at der fastsættes regler om bopælskommunens inddragelse og godkendelse af undervisningstilbud til børn, som er anbragt eller henvist til dagbehandlingstilbud eller anbringelsessted i en anden kommune.
Socialdemokraterne mener, det giver god mening, netop at den kommune, der kender barnet bedst, også får mulighed for at have indflydelse på børnenes skolegang.
Bopælskommunen vil således få mulighed for at foreslå, at barnet kan komme i en almindelig folkeskole med støtteforanstaltninger, hvis det er det, der er behov for.
Høringen viser, at der er en generel opbakning til lovforslaget, eksempelvis udtaler Børnerådet, Danmarks Lærerforening, Danske Regioner og Skolelederforeningen, at man kan støtte forslaget, idet det sikrer, at det henviste undervisningstilbud såvel fagligt som socialt kan tilgodese barnets behov.
Og det er det helt centrale.
Der vil også fremover være mulighed for, at forældrene kan indbringe spørgsmålet om henvisning af deres barn til specialundervisning i dagbehandlingstilbud eller anbringelsessteder for Klagenævnet for vidtgående specialundervisning, hvilket også er vigtigt, og derfor kan Socialdemokraterne støtte forslaget.
Mike Legarth (KF), 2012-04-19:
Tak, hr. formand.
Da vores ordfører er forhindret af et andet arrangement ude i byen, skal jeg på vegne af De Konservative tilkendegive, at vi som parti altid sætter mennesket før systemet, og at der kan være en gruppe borgere, som muligvis får svært ved at betjene sig af de selvbetjeningsværktøjer, vi her taler om.
Dem er vi opmærksomme på, for det må ikke være sådan, at man er afskåret fra at kommunikere med uddannelsesinstitutionerne, fordi kommunikationsvejen nu bliver digitaliseret, for det kan naturligvis i sidste ende betyde et øget frafald blandt eleverne.
Der står i lovforslaget, at brugen af selvbetjeningsværktøjer på det her område kan fraviges, hvor særlige forhold gør sig gældende, såsom manglende fortrolighed med it eller der, hvor der ikke er computere i hjemmet.
Det giver god mening, men det er spørgsmålet, om der tages højde for handicappedes muligheder for at anvende den øgede digitalisering.
Vi er ikke de eneste, der har rejst den bekymring.
Danske Handicaporganisationer har i deres høringssvar fremhævet, at det bør tilstræbes, at den digitale kommunikation kan benyttes af alle, også af de personer, der har et handicap, hvor de må bruge kompenserende hjælpemidler, når de kommunikerer digitalt.
Christine Antorini (S), 2012-04-19:
Jeg vil godt takke for den brede opbakning til lovforslaget, som sikrer, at der kommer digitale muligheder også i forhold til specialpædagogisk støtte, og at det, som alle ordførerne har fremhævet, selvfølgelig skal være på den måde, at hvis man i særlige tilfælde ikke har mulighed for at anvende de digitale løsninger, skal man på anden vis alligevel kunne søge.
Jeg vil her nøjes med at svare på de to konkrete spørgsmål, som Enhedslisten havde.
Det ene er om Syddansk Universitet, der har rejst spørgsmålet om uddannelsessøgende, som ikke har et dansk cpr-nummer.
Foranlediget af den problemstilling, som Syddansk Universitet har rejst, vil vi rette lovforslaget, så det kommer i overensstemmelse med det.
Det andet, Enhedslisten spurgte til, og som andre ordførere også har nævnt, er Danske Handicaporganisationer, som er optaget af – igen med rette – at det kommer til at leve op til de standarder og retningslinjer, der findes for tilgængelighed for mennesker med handicap, herunder bl.a. internationale retningslinjer for tilgængelige hjemmesider og formater.
Det, der her kommer til at ske, er, at ministeriet følger de almindelige normer inden for offentlig forvaltning, så det, vi anvender inden for den offentlige forvaltninger, også er det, vi anvender til e-Boks-løsningen.
Det er bare for at sige, at den her løsning fuldstændig vil følge de gængse normer, som vi har for anden offentlig digital kommunikation.
Så kan jeg også tilføje, at fordi der er så stor omskiftelighed i forhold til standarder, bliver der ikke peget på nogen konkrete standarder i selve lovteksten.
Jeg synes selv, at det er et vigtigt emne, der er blevet berørt af flere ordførere, nemlig om man er sikker på, at de lever op til de forskellige retningslinjer, og da flere har spurgt til det, vil jeg se frem til, at vi kan besvare de spørgsmål i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Karen Ellemann (V), 2012-04-19:
Tak, hr. formand.
Det lovforslag, som vi nu skal behandle, vil give børne- og undervisningsministeren bemyndigelse til at kunne fastsætte regler om, at bopælskommunen i anbringelsessager, hvor barnet bliver placeret i en anden kommune, skal kunne inddrages og godkende det undervisningstilbud, som gives af den kommune, hvor barnet bliver anbragt, og det lyder egentlig helt logisk som udgangspunkt, nærmest som en overraskelse, at det ikke er sådan allerede.
I Venstre mener vi helt grundlæggende, at det er ret vigtigt, at der tages udgangspunkt i det enkelte barn og det enkelte barns behov, og at det selvfølgelig tilgodeses i videst muligt omfang.
Det åbner så en diskussion om, hvem der har bedst kendskab til barnets behov.
Og der må man sige, at det selvfølgelig er afgørende, at de, som skal finde det korrekte skoletilbud osv., har kendskabet til det pågældende barn, når der skal foretages vurderinger af, hvilke undervisningstilbud der skal tilbydes barnet.
Spørgsmålet er så, hvor sådan et kendskab ligger bedst, men formentlig kunne man gå ud fra, at det ligger hos den kommune, hvor barnet har sin bopæl, altså i bopælskommunen, og derfor mener vi, at det er ganske rimeligt, at det er bopælskommunen, der får indflydelse på, hvilket undervisningstilbud barnet gives, da det også er bopælskommunen, som finansierer det undervisningstilbud.
Der er også det element i lovforslaget, som vi mener handler om, at det vil bidrage til at sikre inklusionen af de anbragte børn og af børn, som er henvist til dagbehandlingstilbud i en anden kommune end bopælskommunen.
Inklusion er dels vigtigt ud fra målet om, at elevernes udvikling og læring så vidt muligt bør understøttes i den almindelige folkeskole, dels fordi det kan være med til at sænke de i forvejen meget høje udgifter, der er forbundet med, at en stor andel elever udskilles til specialundervisning.
Så altså helt grundlæggende er det et lovforslag, vi støtter, for det er vigtigt at sikre, at undervisningen tilbydes med udgangspunkt i barnets behov og med målet om inklusion i den almindelige folkeskole, når dette er muligt, og det er også baggrunden for, at vi bakker det op.
Merete Riisager (LA), 2012-04-19:
I Liberal Alliance ser vi generelt et stort potentiale i øget digitalisering, især i den offentlige sektor, hvor mindre bureaukrati og mere effektive arbejdsgange kan komme både borgere, offentlige instanser og institutioner til gavn.
Mere digital kommunikation bør være en naturlig udvikling i administrationen i de tilfælde, hvor fordelene ved ny teknologi er indlysende.
Og i grunden er det bemærkelsesværdigt, at vi her fra Folketingssalen lovgiver om noget, der finder sted som en naturlig samfundsudvikling og effektivisering af offentlig service til borgerne.
Vi anerkender i LA også, at digitaliseringen skal finde sted på en måde, der giver befolkningen mulighed for at indhente informationer på andre måder.
Folk er forskellige, og offentlige myndigheder skal kunne tale med og informere alle typer af mennesker.
Generelt ligger der et kæmpe potentiale i at digitalisere processer i det offentlige, men der har også været en kedelig tendens til, at offentlige it-projekter er blevet dårligt implementeret og har overskredet deres budgetter.
Eksemplerne skræmmer, og bare på uddannelsesområdet kan vi fra de seneste år nævne de nationale digitale test og grunddataprojektet for de gymnasiale uddannelser, der alene kostede 36 mio. kr. af borgernes penge uden at føre til et produkt, der nogen sinde blev bragt i anvendelse.
Vi skal se på, hvordan styringen af de offentlige it-projekter finder sted, og hvordan vi kan forbedre det.
Vi må erkende, at it skal være i konstant forandring, og at det derfor er meningsløst at arbejde med kravspecifikationer støbt i beton, der skal munde ud i produkter mange år ud i fremtiden.
Effektivisering skal finde sted som en løbende udvikling, og vi skal huske at kreditere de mennesker, der skaber en positiv forandring i den offentlige sektor.
Jeg kan på vegne af LA støtte vedtagelsen af L 128.
Stine Brix (EL), 2012-04-19:
Tak for det.
Også her vikarierer jeg for hr. Jørgen Arbo-Bæhr.
Jeg skal sige på vegne af Enhedslisten, at vi kan støtte forslaget.
Det består jo, som flere har været inde på, af en revision af loven om Ligebehandlingsnævnet.
Vi er glade for, at ministeren i høringsnotatet kommenterer flere af høringssvarene og siger, at det fremgår af regeringsprogrammet, at regeringen ønsker at give Ligebehandlingsnævnet mulighed for at tage sager op af egen drift, og at det forventes, at regeringen vil fremsætte et lovforslag om egen driftkompetence i den næste folketingssamling.
Det ser vi meget frem til.
Det tror vi vil være en stor styrkelse af Ligebehandlingsnævnets mulighed for at sætte fokus på ligebehandling på arbejdsmarkedet.
Alt i alt kan vi støtte forslaget, men der er et enkelt høringssvar fra LGBT Danmark, som vi har bidt mærke i, og hvori de fremhæver et ønske om at indføje kønsidentitet som en kategori, som nævnet kan forholde sig til.
Det overvejer vi at stille et ændringsforslag om.
Men derudover synes vi, at det er et glimrende forslag.
Finn Sørensen (EL), 2012-04-19:
Jeg har to spørgsmål.
Det første spørgsmål er: Hvorfor spørger man Kommissionen, om nærhedsprincippet er overholdt?
Det har Kommissionen jo forholdt sig til, og jeg behøver heller ikke at citere det, for det er citeret i grundnotatet.
Så hvorfor spørger man Kommissionen om noget, man har fået svaret på?
Det står jo i forordningen, der har Kommissionen jo forholdt sig til det.
Og den mener, at nærhedsprincippet er overholdt og at det er nødvendigt at lave en sådan forordning, for det er noget, medlemslandene ikke selv kan finde ud af.
Det er det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål relaterer sig til noget, som ministeren sagde i sin indledende tale.
Jeg forstod det på den måde – og så vil jeg meget, meget gerne have aflivet en misforståelse – at ministeren mente, at det godt kunne være nødvendigt med en EU-regulering af konfliktretten.
Er det rigtigt forstået?
Mette Bock (LA), 2012-04-19:
Tak for det.
Det ser ud, som om Ligebehandlingsnævnet virker efter hensigten, men med det her lovforslag udmønter man så en generel opfølgning på Ligebehandlingsnævnets virke, og i den forbindelse er der fremsat forslag om, at formanden for Ligebehandlingsnævnet fremover udpeges blandt landsdommere, præsidenten og vicepræsidenter i Sø- og Handelsretten.
Derudover lægger revisionen op til at præcisere flere formuleringer i lovteksten.
Vi finder ændringerne positive, og Liberal Alliance støtter forslaget.
Finn Sørensen (EL), 2012-04-19:
Jeg vil gerne takke ordføreren for den ene halvdel af talen, som jo udmærker sig ved, at man holder fast ved det, som har været den danske holdning siden 1972.
Det er jeg glad for.
Jamen jeg synes, det er vigtigt, at Liberal Alliance som det eneste, skal vi sige rigtigt borgerlig parti i denne sammenhæng holder fast ved det, og jeg mener det faktisk meget seriøst – jeg holder lige Dansk Folkeparti uden for, for de har jo tidligere udtalt sig om de ting, og der ved vi jo godt, at Dansk Folkeparti og Enhedslisten er enige om, at EU ikke skal blande sig i konfliktretten.
Den anden halvdel er jeg ikke så glad for.
Den handler jo om noget, som jeg lige vil spørge til: Mener ordføreren faktisk, at det er nogle gode domme, som Domstolen har afsagt i Lavalsagen og Viking Line-sagen osv.?
For det er jo nogle domme, der betyder, at det indre markeds friheder har forrang for de faglige og sociale rettigheder.
Det er konsekvensen af de domme.
Er ordføreren enig i det?
Mette Bock (LA), 2012-04-19:
Det er jo en kompliceret sag, og det er klart, at domme jo altid vil få en adfærdsregulerende virkning, når man kigger fremad.
Som jeg sagde i min ordførertale, finder vi det meget, meget vigtigt, at man finder balancen mellem de to ben, altså på den ene side de økonomiske friheder, som ligger i det indre markeds regulering, og på den anden side at fastholde, at vi har et arbejdsmarked, som de enkelte lande selv må finde ud af at regulere, og hvor vi faktisk synes, at der er en rigtig, rigtig fin model i Danmark.
Vi forholder os kritisk til, hvilke domme, der kommer, fordi vi synes, man skal bevare den her balance.
Og den balance er jo i fare for at blive forrykket, hvis det sker, at det ene ben eller det andet ben får forrang.
Finn Sørensen (EL), 2012-04-19:
Jeg kan se, at der er voldsom konkurrence i den idræt, der hedder rygsvømning, for det, jeg spurgte om, var jo, hvad ordføreren mente om de domme.
Problemet med alle de fire domme er jo, at der har været en konflikt imellem de økonomiske friheder på den ene side og de faglige og sociale rettigheder på den anden side, henholdsvis konfliktret eller landenes lovgivning, Luxembourgdommen osv.
I alle fire tilfælde er dommene faldet ud til fordel for de økonomiske friheder.
Synes ordføreren, det er godt?
Mette Bock (LA), 2012-04-19:
Det kan ikke komme bag på ordføreren, at vi i Liberal Alliance synes, at økonomisk frihed er en værdi, som man i allerhøjeste grad skal værne om.
Men jeg håber, at ordføreren så trods alt vil glæde sig over, at selv om vi går ind for økonomisk frihed som en af de aller allervæsentligste værdier i ethvert frit samfund, sætter vi trods alt hælene i, når vi når til et forslag som det her, som skal gribe ind i den udmærkede danske arbejdsmarkedsmodel, vi har.
Christian Juhl (EL), 2012-04-19:
Det forstod jeg ikke.
Jeg er nødt til at stille spørgsmålet igen: Mener ordføreren, at de nævnte domme, som vi hørte om før, og som alle har forsvaret den økonomiske frihed, er gode domme?
Mener ordføreren, at disse fire domme er gode domme?
Mette Bock (LA), 2012-04-19:
Derfor vil jeg gerne have lov til at sige: Jeg kan ikke forholde mig til dem.
Christian Juhl (EL), 2012-04-19:
Jamen så vil jeg prøve med et andet spørgsmål, som tager udgangspunkt i fru Mette Bocks tale.
Får vi en juridisk bindende protokol ved at stemme for Monti II-forordningen?
Det er sådan, at ordføreren problematiserede de der juridisk bindende protokoller og så Monti II-forordningen, som om der var en sammenhæng.
Så jeg vil spørge: Får vi automatisk en juridisk bindende protokol ved at stemme for Monti II-forordningen?
Eigil Andersen (SF), 2012-04-19:
Det synes jeg egentlig at jeg har svaret på, men det er helt o.k., at jeg bliver spurgt, og jeg kan sagtens svare igen: Med hensyn til hvad der konkret skal gøres, er der dels tre partier i regeringen, som snakker sammen om, hvad der skal ske, dels bliver der også et møde i Europaudvalget på ganske normal vis, hvor der bliver formuleret et mandat.
Og de drøftelser om, hvad SF så mener der skal gøres konkret i den her sag, er nogle, som vi i første række tager med de to andre regeringspartier.
Det er et meget groft angreb på strejkeretten, Europa-Kommissionen er kommet med i forslaget til en ny forordning, populært kaldet Monti II-forordningen.
Med forslaget risikerer vi, at retten til at strejke bliver underordnet de økonomiske frihedsrettigheder.
Konsekvensen vil være, at retten til at strejke bliver begrænset.
Dermed truer forslaget den danske arbejdsmarkedsmodel.
Det mener vi i SF er uacceptabelt, og et sådant indgreb i strejkeretten må Danmark selvfølgelig afvise.
Heldigvis har vi, som tidligere nævnt i debatten, vetoret, når den her forordning skal behandles.
Da jeg var en ung mand, skulle vi stemme om, hvorvidt Danmark skulle være medlem af EF, som nu hedder EU, det var i 1972.
Der var en heftig debat om, hvad vi skulle stemme.
For at berolige folk og få dem til at stemme ja havde arbejdsmarkedets parter, LO og Dansk Arbejdsgiverforening, indrykket nogle meget store annoncer i aviserne.
Den daværende formand for Dansk Arbejdsgiverforening, Leif Hartwell, og daværende formand for LO, den navnkundige Thomas Nielsen, sad meget hyggeligt, nærmest som et makkerpar, på billedet i annoncen og sagde som med én stemme i en meget stor overskrift: Nødderne knækker vi selv.
Jeg er lidt i tvivl om, om de eventuelt sagde, at nødderne knækker vi stadig selv, men meningen er den samme.
Arbejdsmarkedets parter slog derved fast, at selv om vi blev medlem af EF/EU, ville det stadig væk være arbejdsmarkedets parter – arbejdsgiverforeningerne over for fagforbundene – der forhandlede overenskomster.
Det vil sige, at vi i Danmark selv bestemmer, hvordan man behandler, indgår og håndhæver overenskomsterne.
Det betyder, at man i det enkelte land gennem aftaler på arbejdsmarkedet og nogle steder også med national lovgivning f.eks. selv afgør, hvordan reglerne er for strejker og tilsvarende for lockout fra arbejdsgiverens side.
Derfor vil jeg runde det her indlæg af med at sige, at vi i SF meget håber, at det her princip kan fastholdes.
Finn Sørensen (EL), 2012-04-19:
Jeg vil gerne kvittere for ordførerens meget klare tale med hensyn til opfattelsen af, hvad det er, der er på vej her, altså at her er – nu kan jeg ikke huske det ordret, men budskabet var klart – et forslag til et klart angreb på konfliktretten.
Det nikker ordføreren til, så det har jeg forstået rigtigt.
Men så er ordføreren vel enig i, at det eneste rigtige er at meddele de andre medlemslande, at Danmark nedlægger veto mod det her forslag.
Eigil Andersen (SF), 2012-04-19:
Det er helt rigtigt, at jeg udtalte mig meget negativt om indholdet af Monti II-forordningen, og at jeg brugte udtrykket, at det er et groft angreb på strejkeretten –
det er vi helt enige om.
Med hensyn til hvad der så skal gøres i forhold til EU, er det jo noget, der bliver behandlet mellem de tre regeringspartier indbyrdes, men også i Europaudvalget, hvor der bliver givet et forhandlingsmandat, og den fase er vi ikke nået frem til endnu.
Men jeg synes, det må fremgå meget tydeligt, at vores holdning er negativ over for et sådant indgreb i strejkeretten.
Mette Bock (LA), 2012-04-19:
Det skal jeg ikke kunne sige, men jeg kan sige, at vi vil gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at påvirke regeringen til at nedlægge veto i den her sag.
Finn Sørensen (EL), 2012-04-19:
Skal det forstås sådan, at ordføreren vil arbejde for, at regeringen nedlægger et veto mod det her forslag og meddeler de andre medlemslande, at det skal tages af bordet?
Eigil Andersen (SF), 2012-04-19:
Det er et emne, som vil blive drøftet mellem regeringspartierne og ikke her i Folketingssalen.
Christian Juhl (EL), 2012-04-19:
Ordføreren for Radikale Venstre sagde, at han mente, at det var muligt at tage hensyn både til den fri bevægelighed og til retten til at konflikte, og at man kunne finde en løsning, hvor der blev taget hensyn til begge dele i en balance.
Er SF's ordfører enig i, at det vil kunne lade sig gøre?
Eigil Andersen (SF), 2012-04-19:
Det tør jeg ikke svare på i absolut forstand, men jeg vil da i hvert fald sige, at det forslag, der ligger nu, ikke opfylder det balancekrav, der bliver stillet her.
I det forslag, der ligger her, bliver den fri bevægelighed osv. – EU's principper på de områder – prioriteret over hensynet til konfliktretten.
Christian Juhl (EL), 2012-04-19:
Hr. Eigil Andersen siger, at SF meget håber, at vi kan bevare konfliktretten.
Nu er håbet jo desværre kun lyseblåt og ikke rødt, og derfor er det lidt flygtigt at håbe her, for blåt er som regel noget flygtigt noget.
Samtidig siger hr. Eigil Andersen, at det er et groft angreb på strejkeretten.
Ville det så ikke være lettere at melde ud til den undrende befolkning og især de aktive folk, der er i fagbevægelsen, hvad man mener konkret, og hvor man vil stille sig i forhold til at godkende eller afvise Monti II-forordningen, hvis ikke den bliver ændret?
Hvor langt er hr. Eigil Andersen kommet i sine overvejelser med at tage stilling til, hvad han i givet fald vil stemme i forbindelse med Monti II-forordningen?
Nadeem Farooq (RV), 2012-04-19:
Nu kender jeg jo hr. Christian Juhls holdning til EU.
Jeg tror ikke, at hr. Christian Juhl prioriterer vækstskabelse og jobskabelse, som kunne ske inden for rammerne af EU, særlig højt, og der er vi så bare uenige.
Det, jeg siger, er, at vi vil sikre den frie bevægelighed, også fremadrettet, men at det skal ske i forening med retten til at konflikte.
Og så kan man jo kalde det, at det forenes, eller at man kan finde en balance, eller at det sker i et spændingsfelt.