Kim Andersen (V), 2009-11-20:
Jeg vil egentlig gerne starte med at takke Socialistisk Folkeparti for at fremsætte dette beslutningsforslag, for hvis vi ser bort fra teknikaliteterne i det, dækker det jo i sin substans over noget meget alvorligt, noget, der nok altid har fundet sted, og noget, der nok også altid fremover i et eller andet omfang vil finde sted.
Men det ændrer jo ikke ved, at vi skal have fokus rettet på det problem, der er sagens kerne i det her beslutningsforslag, og at vi fra samfundets side skal gøre alt, hvad vi kan, for at begrænse problemet, nemlig volden inden for hjemmets fire vægge, volden mellem mennesker, som lever sammen i et parforhold.
Vold er jo modbydeligt, vold er grimt, vold er umenneskeligt, uanset hvor det finder sted, uanset hvem der forårsager det, men der er jo et eller andet særlig nedrigt ved vold inden for hjemmets fire vægge, fordi det her begås af mennesker, som forudsættes at være tæt på hinanden, som er afhængige af hinanden, som er i et følelsesmæssigt forhold, og at skulle være underlagt voldens tyranni dér er jo i særklasse nedværdigende og ydmygende.
Derfor skal der meget, meget fokus på det, og det skal ikke være sådan, at myndighederne eller politiet nedklassificerer, hvad der reelt foregår, fordi man bruger en forkert betegnelse.
Det skal ikke være sådan, at man lader hånt om det og ikke til stadighed både teoretisk, forskningsmæssigt og også praktisk i sin myndighedsudøvelse gør, hvad man kan, for at bekæmpe vold inden for hjemmets fire vægge.
Når vi i Venstres gruppe jo så alligevel ikke kan støtte det her beslutningsforslag fra SF, hænger det sammen med, at jeg synes, at forslagsstillerne har en lidt teknisk og lidt bureaukratisk tilgang til det her, som jeg sådan set godt er klar over at Socialistisk Folkeparti ikke mener og ikke dybest set har, men jeg synes, at det at behandle det her spørgsmål med en overordnet indgang, der tager udgangspunkt i nogle tekniske begreber inden for politiets dagligdag, næsten er at forfladige en alvorlig problemstilling.
Jeg synes, at justitsministeren i dag endnu en gang har givet en meget, meget grundig, seriøs og nuanceret fremstilling af tingene, og jeg synes også, at det er dokumenteret, at ministeren og regeringen tager problemstillingen her overordentlig seriøst.
Vi er også af den opfattelse, at der hele tiden skal være opmærksomhed over for politiets virksomhed også på det her område, og det skal naturligvis ikke være sådan, at det, der er vold, karakteriseres som husspektakler.
Det er, jævnfør ministerens redegørelse, bestemt heller ikke min opfattelse, at det er tilfældet.
Der kan ske fejl, javel, men det er ikke det, der er proceduren, og det er ikke det, der er det gængse.
Så det er essentielt, at man fra politiets side er overordentlig årvågen over for det her fænomen, og at vi lovgivningsmæssigt gør, hvad der er muligt.
I den sammenhæng hilser jeg også de initiativer meget velkommen, som justitsministeren og VK-regeringen løbende har taget på området, nu senest i forbindelse med GPS-overvågning af voldelige ægtefæller eller samlevere.
Så derfor er der fuld støtte til opmærksomheden over for forslagets substans.
Vi betragter det med lige så stor alvor, som jeg er overbevist om at Socialistisk Folkeparti gør, men det tekniske i forslaget her om betegnelsen husspetakler kan vi ikke støtte.