runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2014-02-21:
Det klarer man jo rigtig mange steder, og så er der nogle steder, hvor man ikke klarer det.
Og det er jo sådan set de steder, vi taler om her, altså hvor tilliden er blevet brudt – ikke alle steder, men nogle steder.
Det må vi konstatere.
I forhold til det med at give håndtryk synes jeg jo, det er bemærkelsesværdigt, at ministeren sådan set siger, at han er enig med Dansk Folkeparti på det her område, men ikke mener, der skal lovgives.
I dag er det sådan, at hvis en kvindelig patient kommer ind på et sygehus og oplever, at der kommer en læge, som med henvisning til sin religiøse overbevisning nægter at hilse på hende, og hun så siger til hospitalsledelsen, at hun faktisk synes, det er rigtig ubehageligt, og gerne vil have en læge, der kan finde ud af hilse respektfuldt, så kan hospitalsledelsen med loven i hånden henvise kvinden til et andet hospital.
Det er urimeligt.
Så vi har faktisk en lovgivning, der udtrykker den modsatte holdning af det, som ministeren står på Folketingets talerstol og refererer er regeringens holdning.
Det synes jeg ærlig talt er lidt absurd.
Man kunne da i det mindste forsøge at have den holdning, at man så tager udgangspunkt i det, som ministeren selv sagde, nemlig at en kvinde ikke skal føle, at hun er mindre værd, fordi der er nogen, der ikke vil hilse på hende.
Trine Bramsen (S), 2014-02-21:
Jeg køber ikke argumentet om, at det skulle være lige så farligt at køre på en elcykel, som det er at køre på en knallert.
Der bygger jeg på egne erfaringer, men det kan man også se af ulykkesstatistikkerne.
Men må jeg ikke sige, at det her jo i høj grad også handler om adfærd, og hvem de forskellige typer af køretøjer appellerer til.
Når jeg taler om adfærd, gør jeg det også, fordi jeg synes, det er det område, som vi politikere bør have stor fokus på, og det er det område, som vi bør sætte ind på og tage initiativer på, hvis vi vil sikre, at færre unge kommer til skade.
Nu nævnte Venstres ordfører, at der var tre unge, der blev dræbt sidste år.
Det er alt for mange
, så hvis vi på tværs af partierne kunne iværksætte yderligere tiltag og komme med gode forslag til, hvordan vi kan ændre unges adfærd i trafikken, synes jeg, det er der, hvor vi skal finde nogle samarbejdsflader.
Kim Christiansen (DF), 2014-02-21:
Det her er jo egentlig en fantastisk debat.
En af regeringens første gerninger var at rulle et fantastisk godt forslag tilbage, selv om der jo normalt ikke er tradition for, at man starter med at rulle den tidligere regerings forslag baglæns, bare fordi man er blevet tøsefornærmet.
Hvis man ikke havde gjort det, havde en masse unge mennesker, specielt i landdistrikterne, fået øget deres mobilitet fra januar 2013, nemlig ved at få mulighed for at køre knallert som 15-årig.
Det mente man så ikke var en god idé, selv om der med forslaget fulgte en langt mere effektiv køreuddannelse, som skulle være med til at bevidstgøre de unge mennesker.
Og der har vi netop noget med holdningsændringen, altså at gøre de unge mennesker bevidste om, at det ikke er helt ufarligt at køre rundt ude i trafikken; derfor ville vi gerne udstyre dem med en bedre køreuddannelse.
Men vi må jo bare konstatere, at regeringen ikke – i hvert fald ikke i dag – vil øge mobiliteten hverken for de ældre eller for de unge.
Tidligere her på måneden fik vi jo også skudt et forslag ned om at øge mobiliteten ved at tillade bilkørsel for de 17-årige – det syntes man heller ikke var nogen god idé.
Så synes jeg, at det er fantastisk med fru Trine Bramsens forsøg på at forklare både dem, der er til stede her i salen, men også dem, der måtte være ude ved tv-skærmene, at 30 km/t. på cykel og 30 km/t. på knallert er to vidt forskellige ting.
Jeg køber hr. Tom Behnkes pointe om, at knallerter i dag er fantastisk sikre, i og med at de knallert 30, der er på markedet i dag, faktisk er nøjagtig de samme med hensyn til bremser osv. som dem, der kan køre 45 km/t. Det er bare et spørgsmål om at blive droslet ned.
Så der er altså en væsentlig forskel på at blæse rundt på de sydfynske bakker på en cykel med 30 km/t. – eller inde i midtbyen i København for den sags skyld – og så køre på en knallert, der sikkerhedsmæssigt er forsvarlig i forhold til de 30 km/t., plus at personen, der kører på den, har en helt anden uddannelse.
Det kræver ingen uddannelse at køre på cykel, heller ikke på elcykel; det oplever man dagligt som fodgænger i København.
Så jeg synes, det er synd og skam, at regeringen ikke vil være med til at give de unge mennesker den her mulighed for at øge deres mobilitet, både i forhold til uddannelsessteder, men også i forhold til deres fritidsliv osv.
Det er altså ikke alle steder, der er en metro eller gode busforbindelser.
Der er masser af egne i Danmark, hvor det her kunne være med til at give de unge mennesker øgede muligheder.
Og så var de i hvert fald fri for at skulle lave andre tiltag i form af måske at køre ulovligt på knallert.. Vi er nok klar over, at det her ikke bliver vedtaget, men heldigvis er der jo ikke så lang tid til et folketingsvalg, og så kan vi jo med et regimeskifte dér få vedtaget det her glimrende forslag til glæde for de unge mennesker.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2014-02-21:
Tak, hr. formand.
Jeg vil sige det meget kort: Lille knallert er et farligt transportmiddel.
Vi kan lige tage tallene fra Rådet for Sikker Trafik igen: Risikoen for ulykker er 15-20 gange højere end ved kørsel på cykel og til fods; ca. 200 gange højere end ved kørsel i bil; ca. 1.000 gange højere end ved kørsel med bus; og sågar også 6-7 gange højere end ved kørsel på stor knallert.
Det er klokkeklare tal, og dem kan vi radikale altså ikke sidde overhørigt.
For sænker man aldersgrænsen, vil det betyde flere ulykker med tab af liv eller lemmer som konsekvens.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Lars Dohn (EL), 2014-02-21:
Jeg skal igen optræde som vikar her, men efter 38 år i folkeskolen er det ikke en helt uvant rolle for mig.
Jeg læser op fra hr. Henning Hyllesteds tale: Enhedslisten støttede i sin tid, i juni 2012, den nuværende regerings forslag om at hæve aldersgrænsen til det tidligere niveau, nemlig 16 år, og jeg kan ikke se, at så meget har ændret sig siden da.
De forbedringer af knallertuddannelsen og de skærpede og nye sanktioner, som er blevet indført, begrunder ikke i sig selv en nedsættelse af aldersgrænsen.
De kommer under alle omstændigheder færdselssikkerheden til gode, hvad der jo også var formålet med ændringen.
Man skal lade de forbedringer, der er blevet gennemført, virke.
Hvorfor skal vi hele tiden udfordre færdselssikkerheden?
Denne regering har støttet af Enhedslisten gjort ganske meget for at forbedre færdselssikkerheden, men højrefløjen vender det hele på hovedet og bruger den forbedrede færdselssikkerhed som begrundelse for at sænke aldersgrænserne for erhvervelse af kørekort til bil og knallert, slække på kravene til fornyelse af kørekort for ældre, forhøjelse af fartgrænserne m.m.
Enhedslisten er nu som dengang imod dette forslag.
Villum Christensen (LA), 2014-02-21:
Tak for det.
Når jeg synes, det er en god idé med et lidt større frirum for de unge knallertførere, er det ikke kun, fordi jeg selv kunne køre knallert som 15-årig – det var apropos debatten om elcykler faktisk dengang, man benævnte en knallert cykel med hjælpemotor – men det er også, fordi Liberal Alliance er af den principielle opfattelse, at man aldrig skal gøre regler og forbud mere snærende end nødvendigt, og hvis der ikke er brug for dem, skal de skrottes.
Dels er man med til at fratage den enkelte en lille stump af det personlige ansvar, hver gang man herinde laver regler for at beskytte dem – det gør vi jo som bekendt ret tit – dels skal det kunne begrundes fagligt i henhold til lovens hovedformål, og vi har jo allerede flere gange hørt, at det netop ikke er tilfældet.
Det ville i hvert fald være ærgerligt, hvis et ungt menneske skulle tage en elcykel, bare fordi den i modsætning til knallerten er lovlig, også selv om det er med blank isse og dårligere bremser, som vi har hørt fra hr. Tom Behnke.
Tænk, hvis vi vænner unge mennesker til at køre på elcykel hele livet.
Det ville i virkeligheden også være trist for folkesundheden.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-02-21:
I SF er vi meget optaget af, at alle grupper i samfundet oplever en god mobilitet, som giver dem en realistisk mulighed for at komme mellem bopæl og f.eks. arbejdsplads eller uddannelsessted.
Det gælder selvfølgelig også de unge under 16 år, som eksempelvis lige er startet i gymnasiet eller er i gang med en erhvervsuddannelse.
Som reglerne er i dag, skal man være 16 år for at få kørekort til lille knallert.
Hvis aldersgrænsen for knallert sættes ned til 15 år, som den tidligere regering ønskede, vil det set fra SF's synspunkt være trafiksikkerhedsmæssigt problematisk.
I SF synes vi, at vi i Danmark har fundet en rimelig aldersgrænse for både lille motorcykel og lille knallert, som der ikke rigtig er de helt gode argumenter for at afskaffe.
Det er vigtigt, at trafiksikkerheden kommer i første række, og derfor kan SF ikke støtte beslutningsforslaget.
Martin Henriksen (DF), 2014-02-21:
Tak for det.
Det paradoksale i den her debat vil jo formentlig være, at de fleste partier vil erklære sig enig med Dansk Folkeparti, men så i øvrigt ikke vil gøre noget ved det – kunne jeg forestille mig.
Altså, ministeren sagde, at der skal være plads til forskellighed osv.
Problemet er jo sådan set, at med nogle af de beslutninger, som man har truffet lokalt i visse daginstitutioner, har man sådan set afskaffet den forskellighed, som ministeren står og efterlyser oppe fra Folketingets talerstol.
Og selv om vi har lovgivning, der siger, at man ikke må diskriminere på baggrund af køn, og selv om vi har lokalt demokrati og bestyrelser kan træffe de beslutninger, de vil, i en bestemt institution, så kan de jo ikke træffe en beslutning om, at de kun vil have kvindelige pædagoger, eller at de på en skole kun vil have mandlige lærere.
Det har vi jo en lovgivning der forhindrer.
Dermed lægges der nogle rammer ned over det lokale demokrati, fordi man mener, der skal være nogle overordnede retningslinjer fra Folketingets side.
Tilsvarende kunne man jo godt sige, at man ikke må diskriminere danskere og dansk kultur ude i institutionerne, så jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor ministeren ikke vil være indstillet på det, hvis ministeren dybest set er enig med Dansk Folkeparti.
Andreas Steenberg (RV), 2014-02-25:
Da den finansielle krise rullede, blev også danske banker ramt ganske hårdt.
Derfor var bankerne truede af at gå ned, gå konkurs, og det danske samfund var truet af, at der ikke ville blive lånt penge ud.
Normalt i det danske samfund lader vi jo private virksomheder gå konkurs, men det kan vi ikke med de helt store banker i Danmark.
Deres betydning for samfundet er nemlig så stor, at vi ikke kan lade dem gå ned.
Derfor satte staten en masse milliarder på højkant i form af statsgarantier til bankerne.
Radikale Venstre mener, at banker skal drives på markedsvilkår, og vi synes ikke, det er rimeligt, at skatteborgerne skal holde for, når private virksomheder kommer i uføre.
Men som sagt var det i den her situation nødvendigt, da store bankers konkurs ville have haft uoverskuelige konsekvenser.
Vores opgave her efter krisen er at få lavet en ny bankregulering, så vi ikke ender i samme situation igen.
Efter vores mening var en af årsagerne – det kan man også læse i den meget omfangsrige rapport, der er blevet lavet af Rangvidudvalget – til krisen for dårlig regulering og for dårligt tilsyn i 00'erne.
I dag løser vi den opgave med det her lovforslag på små 900 sider.
Det primære i loven er, at alle banker vil blive mødt med kapitalkrav, så de skal sætte penge til side til at imødegå tab.
De store banker i Danmark, de såkaldte SIFI-banker, vil blive mødt med højere krav end de små.
Det skal sikre, at bankerne har buffer nok i deres drift til at kunne imødegå tab, hvis de skulle opstå.
Som en lille, men væsentlig ekstra tilføjelse indfører loven en whistleblowerordning på det finansielle område.
Vi så her i kølvandet på den finansielle krise, hvordan nogle banker og nogle medarbejdere har ageret helt og aldeles uansvarligt, og det har samfundet og alle danskere måttet rydde op i efter krisen.
Derfor støtter vi varmt op om en whistleblowerordning, så medarbejdere, der har viden om ulovligheder og alt muligt andet, i sikkerhed kan viderebringe deres viden til myndighederne.
Samlet set ser Radikale Venstre den her lov som den helt afgørende opfølgning på den finansielle krise.
Rigtig meget af lovgivningen stammer fra EU og viser, at EU i den her situation har taget ansvar.
Den finansielle krise har været ødelæggende for Danmark og danske virksomheder og jobskabelsen, vi har tabt tusinde af arbejdspladser, fordi den finansielle sektor frøs til, og med den her lov mener vi vi har skabt et reguleringsmæssigt grundlag for at få en sund og stabil finansiel sektor igen, som vil være til gavn for Danmark, og som virker.
Vi støtter varmt op om lovforslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-02-25:
Det fantastiske ved parlamentarismen i Danmark er jo, at vi har mulighed for at stille spørgsmål både mellem første og anden behandling og mellem anden og tredje behandling.
Vi har også mulighed for at stille ændringsforslag.
Vi har også mulighed for at kræve ting belyst.
Og det er jo klart, at når der er de ting, der eksempelvis er kommet frem efter den 10. oktober, og når vi kan se, at der er en række kritikpunkter af den måde, man håndterer dansk realkredit på, så er det selvfølgelig noget, der skal undersøges i forbindelse med lovarbejdet og sagsbehandlingen af det her lovforslag.
Så derfor skal vi selvfølgelig have de fakta på bordet – det siger sig selv.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Det vil altså betyde, at hvis EU-direktivet og det lovforslag, vi i dag skal gennemføre, betyder, at EU får lov til at bestemme over dansk realkredit, så er Dansk Folkeparti imod?
Eller stemmer man for alligevel?
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-02-25:
Jeg ved ikke, hvor godt hr. Frank Aaen hører, men jeg synes faktisk, at det også var det, jeg sagde i min ordførertale.
Jeg sagde, at vi jo netop har noteret os den senere tids kritik af den risiko, der er ved, at man stiller større krav til den danske realkreditsektor.
Hvad vil det få af betydning for vores realkreditsektor?
Vi ved jo også, at man slås om, hvilken værdi de danske obligationer skal have, hvordan de så at sige skal rates i forhold til andre landes obligationer.
Det er altså et stort slagsmål, der ligger, og derfor sagde jeg også i min ordførertale – og jeg synes faktisk, jeg sagde det ganske præcist – at vi er betænkelige ved det, og det er nogle af de ting, vi selvfølgelig vil stille spørgsmål om i det her lovforslag, for hvis der kommer afledte konsekvenser af det, som ligger her ifølge den her aftale, er det selvfølgelig noget, som jeg mener vi også må tage på os, og det må naturligvis også være i regeringens interesse, at man holder fast i, at vi skal bevare en god og stabil realkreditsektor i Danmark.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Ja, ellers vil der ikke komme nogen, så det er en god idé.
Undskyld, formand.
Jeg bare spørge, om Det Radikale Venstre er klar over, at det her lovforslag jo på ingen måde sikrer imod, at man igen bare låner meget mere ud, end man har på kistebunden.
Altså, der er ikke regler om, hvor meget man har lov til at geare sine udlån, og der er slet ikke klare regler om, hvordan man skal vurdere, om udlånene er usikre, eller om de er sikre.
Banken skal selv, særlig hvis det er en stor bank, vurdere, om man synes, det er et rigtig sikkert udlån, den har til en ejendomsspekulant på Amager.
Bekymrer det slet ikke Radikale Venstre, at reglen er sådan, og at den er bestemt af EU?
Steen Gade (SF), 2014-02-25:
Forslaget her er et af de afgørende forslag, når det gælder om at få styr på hele den finansielle sektor, som vi jo har brug for at få reguleret på en betydelig bedre, mere effektiv og sikker måde end det, vi har set i fortiden.
Det kunne måske være på sin plads lige at gøre opmærksom på, at det forholdsvis neutrale begreb den finansielle krise dækker over en økonomisk nedtur, som svarer til den, man havde ved det store krak i USA i 1929, når vi ser på verdensøkonomien
Når vi ser på Danmark, sidder vi jo stadig i det her Folketing dag efter dag med efterbyrden fra den finansielle krise i Danmark, som skyldes en række finansielle institutioners uforsvarlige udlån og troen på, at prisstigningerne på jord og fast ejendom bare kunne gå én vej, nemlig op og op.
Så der er brug for at rydde op, og det er jo en sag, som der kun kan ryddes op i for alvor, hvis man også ser internationalt på den.
Derfor har det jo være helt nødvendigt at få EU-regulering på det her område.
En hoveddel af forslaget handler jo så om at gennemføre EU's kapitalkravsdirektiv.
Det mener jeg er absolut nødvendigt at gøre.
Og det problem har vi jo stadig i Danmark.
Det vil sige, at vi stadig står i oprydningens tegn efter den økonomiske krise.
Men kapitalkravsdirektivet er en uomgængelig del at få gennemført.
Og der gennemfører vi jo så EU's ordninger på det her område.
Det eneste, jeg synes man måske – hvad skal man sige – kan være lidt bekymret for i den her sammenhæng, er jo, at man ikke er kommet så langt globalt, som vi burde have været.
Men der kan man sige, at EU's kapitalkravsdirektiv er en god inspiration for den fortsatte diskussion om en mere omfattende global regulering.
Så implementerer man bankpakke VI, som andre har nævnt her, og som SF også har en andel i, ligesom vi også har haft en andel i oprydningen efter den tidligere regering og den økonomiske krise i det her land.
Vi indfører det her begreb med særlige systemiske banker, og den første gang, jeg hørte om systemiske banker, tænkte jeg, at det måske var noget med, at de nærmest blev nationaliseret.
Det var det jo så ikke, og det går jeg heller ikke ind for.
Men det betød jo, at de kom under og kommer under en særlig forpligtelse.
Det er fuldstændig nødvendigt og vigtigt, at de banker, som vi er afhængige af, de banker, som vi må sige som samfund vi ikke kan lade gå ned, stiller vi nogle særlige krav til.
Og det implementeres med lovforslaget her.
Så vil jeg til sidst sige, at mit parti er en stærk tilhænger af et stærkt Finanstilsyn, og jeg tror, vi skal takke et stærkt Finanstilsyns adfærd her under oprydningen for, at vi har fået nogle banker, som ikke kunne overleve, til at lukke i tide, så de ikke gik konkurs, og så rygtet ikke blev spredt ud i verden, at bankerne i Danmark går konkurs.
Så hellere sige, at de bliver opkøbt, for hvis rygtet havde spredt sig, kan det jo godt være, at den danske ranking i de internationale systemer af, hvor stærk vores økonomi er, ville være ringere, end den heldigvis er.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Jo, jo, men hvis en bank nu har lånt ud for noget, der svarer til 30 gange dens egen egenkapital, så er det jo vanskeligt at forestille sig, at den har penge nok til at dække et tab, hvis de udlån, den har foretaget, er meget usikre
Det er jo det, vi har set i forbindelse med en stribe banker, både i Danmark og internationalt.
Og derfor: Kan det være rigtigt, som der lægges op til med det her lovforslag – sådan forstår jeg det, det kan man også spørge ministeren om – at det skal være op til de store banker selv at vurdere, om de udlån, de har foretaget, er det værd, der står på papiret, eller om de reelt er værdiløse?
For hvis ikke man kan lave en sådan vurdering ordentligt, så er det jo, vi kommer i samme situation, som vi har været i engang før, nemlig at der lånes ud for langt mere, end der er dækning for i egenkapitalen, og at det så dermed er skatteyderne, der kommer til at betale endnu en gang.
Andreas Steenberg (RV), 2014-02-25:
Nej, vi vil være rimelig sikre på, at skatteborgerne ikke ender med at betale her, og det er der jo to grunde til.
For det første kommer bankerne til at blive bedre polstret; de kommer simpelt hen til at have flere penge, og derfor får de netop ikke lov til at geare sig så højt, som de har gjort tidligere.
For det andet har vi jo et meget skrapt tilsyn, som går ind og ser på, hvad tingene er værd, som spørger, om det virkelig kan passe, at en bolig er 5 mio. kr. værd, som banken har belånt den til.
Og så kan Finanstilsynet, hvis man vurderer, at den kun er 3 mio. kr. værd, tvinge banken til at lave en nedskrivning.
Der foretages jo fra bankernes side rigtig mange nedskrivninger i de her år, netop fordi de har lånt ud til mere, end hvad tingene er værd, og det er jeg rigtig glad for at Finanstilsynet går ind i.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Vi er jo i Enhedslisten fuldstændig enige med SF og andre om, at der er brug for stærkere internationale regler, og der må vi bruge de forskellige internationale samarbejdsorganer, der er, men hvad siger SF til, at vi så samtidig med, at vi laver internationale aftaler på det her område, fraskriver os muligheden for at lave skrappere regler i Danmark?
Jeg spørger, fordi en stor del af krisen i Danmark f.eks. kom ved, at Danske Bank investerede i Irland, altså ting, der ikke havde noget med Danmark at gøre overhovedet, men som har påført det danske samfund milliardudgifter.
Var det ikke en god idé, at vi i Danmark kunne sige f.eks. til Danske Bank: Hvis I vil spekulere ude i verden, må I gøre det for jeres egne penge og ikke for noget, der kan få konsekvens for det danske samfund?
Steen Gade (SF), 2014-02-25:
Jeg opfatter det faktisk som to spørgsmål.
Det ene er, om vi fraskriver os at kunne gøre noget mere.
Det mener jeg ikke at vi gør med det her forslag.
Det var det første.
Til det andet med, om vi fra Folketingets side skulle gå ned og præcist og helt detaljeret sige, hvad man ikke må, tror jeg faktisk, at det er det klogeste at sige noget om polstringen, altså hvor meget kapital og en række andre af de instrumenter, der ligger her, der skal være til rådighed.
Jeg ved ikke, hvor detaljerede vi dybest set kan være på det punkt, som hr. Frank Aaen nævner her, men vi er da efter min opfattelse i den situation, at hvis vi i de næste år oplever, at vi får brug for at skærpe nogle af reglerne, så kan vi da gøre det.
Andreas Steenberg (RV), 2014-02-25:
Finansielle kriser starter jo, ved at banker eller andre låner mere ud, end folk kan betale tilbage.
Det, vi jo har set i 00'erne, er, at man har overbelånt f.eks. landbrugsjord eller ejendomme her i det københavnske og ikke været sikker på, at folk kunne betale pengene tilbage.
Den her lovgivning sikrer jo et meget stærkt tilsyn, som kan gå ind og sige: Hov, det der er altså belånt til mere, end det nok egentlig er værd.
Jeg tror, de fleste banker synes, Finanstilsynet er lidt for offensive.
Ud over det sikrer den her lov, at bankerne skal sætte penge tilbage, så hvis de taber penge, er det bankernes egen kapitalbuffer, der skal dække tabet, og ikke skatteborgerne, og det synes vi er meget rimeligt.
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Jeg er enig med Dansk Folkeparti i, at vi internationalt skal have nogle strammere regler for kontrol med finansielle institutioner.
Jeg er helt enig.
Men i lyset af det, som ordføreren lige har nævnt, nemlig problemer med, at de også skal bestemme over dansk realkredit, og den debat, vi har i øjeblikket, om, at EU i virkeligheden også bestemmer over de sociale ydelser i Danmark og over, hvem der har ret til dem, synes Dansk Folkeparti så ikke, at det er betænkeligt at tilslutte sig en lovgivning og et direktiv, som gør, at det er EU, der bestemmer på området?
Det er jo det, der er problemet.
Det er jo EU, der bestemmer.
Vi kan ikke her i Folketinget f.eks. beslutte os for strammere regler for virksomhederne; vi kan tilsyneladende ikke bestemme, hvordan realkreditten i Danmark skal indrettes.
Det er EU, der bestemmer det.
Er det ikke en bekymring for Dansk Folkeparti?
Frank Aaen (EL), 2014-02-25:
Mit enkle spørgsmål var jo i virkeligheden, eller nu må jeg jo rette spørgsmålet, for der blev sagt, at det kan vi gøre: Er SF ikke klar over, at det her, vi implementerer, er det, vi kalder et maksimumdirektiv, som gør, at de regler, vi vedtager nu, er dem, der gælder, og at vi ikke kan lave dem om uden at spørge EU?
Det er jo et grundlæggende problem.
Tager jeg fejl?
Kan vi lave dem om, som vi har lyst til her i Folketinget, eller skal vi spørge EU, før vi får lov til at lave dem om?