runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-26:
Vi skal sikre den reduktion af udledningen af CO2, som vi har sat som mål.
Det er jo sådan, at Danmark inden for rammerne af Kyotoaftalen har forpligtet sig til at reducere udledningen af CO2 med 21 pct. frem til 2012, og der kan jeg sige til hr. Per Clausen, at det er min klare opfattelse, at vi når det mål.
Det er ikke rimeligt af hr. Per Clausen at tage udsving i de enkelte år som udtryk for, om det nu går op eller ned, for der vil altid være store udsving fra det ene år til det næste.
Det, man skal se på, er udviklingen over en årrække.
Der er vi på rette spor, og det er min klare forventning, at vi vil opfylde målet, når vi når frem til 2012.
En af grundene til, at der i 2006, efter det, jeg har fået oplyst, var en stigning, er, at Danmark lige præcis i det år eksporterede en masse elektricitet til nabolandene.
Det betyder så, at produktionen ligger hos os, og at der kommer større udledning hos os.
Året efter så det måske anderledes ud.
Derfor er det, at hr. Per Clausen skal se udviklingen over en årrække, og set over en årrække er vi på rette spor.
Det tror jeg i meget høj grad også afhænger af, hvem regeringen er i Danmark.
Og der må jeg sige, at det synes jeg er overdreven regulering, og jeg mener også, at det var en forkert tolkning af det direktiv, der var besluttet i EU.
Men det er altså et eksempel på, at man også kan have regeringer i de enkelte lande, der går videre end det, nogle af os andre egentlig synes der er baggrund for.
Jeg kan da godt komme på nogle eksempler, men jeg tror, at mange af eksemplerne vil være begrundet i, at vi i Danmark - eller man i andre lande - har haft eller har en regering, som ønsker at regulere på et eller andet område, og så bliver det jo en ganske almindelig politisk kamp, og det er også det, Jens Rohde giver udtryk for.
Det synes jeg egentlig er meget fornuftigt.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-26:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Det er også den tilgang, jeg og mit parti har til politik.
Men det, der jo er interessant, er, at der tilsyneladende er tale om en ny erkendelse.
Altså, når en spidskandidat, som vel alt andet lige må forventes at flugte med den samme linje som landets statsminister og formanden for det pågældende parti, siger, at man har slugt for meget, altså har sagt ja til for meget, og når vicestatsministeren, statsministerens suppleant på posten så at sige, er ude at sige, at man nu skal være mere ærlig om sin EU-politik, må det jo være et udtryk for, at man tidligere har slugt for meget, og at man tidligere har været uærlig i sin politik.
Der kunne det være interessant at høre, om statsministeren er enig i den vurdering, og om statsministeren kan komme med andre eksempler på området, hvor man sådan i efterrationaliseringens lys gerne ville have sagt nej i stedet for ja.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-26:
Men som jeg forstår Jens Rohde, er det et synspunkt, som jeg i øvrigt deler, at EU-politik, om jeg så må sige, skal gøres til ganske normal politik, altså at man siger ja til de ting, som man synes er fornuftige, og at man siger nej til de ting, som man synes er ufornuftige.
Og det forhold, at noget kommer fra Bruxelles, kan ikke i sig selv begrunde, at man så bare siger ja og måske tilmed amen.
Man forholder sig til det, akkurat som hvis der kom noget fra den danske regering: Det, man er tilhænger af, siger man ja til; det, man er modstander af, siger man nej til.
Og det synes jeg egentlig grundlæggende er et meget fornuftigt standpunkt.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-26:
Tak for det, formand.
Jeg er jo næsten ked af at skulle skifte emne og afbryde en så spændende snak, som statsministeren her har fået lejlighed til at indlade sig på.
Men det, der har fået mig til at melde mig til at stille spørgsmål til statsministeren, nu hvor lejligheden bød sig, er selvfølgelig de ret interessante udmeldinger, som statsministerens partis spidskandidat til det kommende europaparlamentsvalg er kommet med.
Det er nemlig sådan, at vi inden for de sidste par dage har hørt Jens Rohde være ude med det ret opsigtsvækkende synspunkt, at den nuværende og tidligere regeringer sådan gennem tiden simpelt hen har slugt for meget fra EU, altså at man har sagt for meget ja og for lidt nej.
Man må sige, at det jo er synspunkter, som lyder utrolig godt i mine ører og i Dansk Folkepartis ører.
Vi har haft indvendinger, hver gang regeringen er kommet i Europaudvalget og har ønsket at få mere og mere flyttet over til EU.
Men det, der selvfølgelig er interessant at få spurgt ind til, er, om det her simpelt hen er et linjeskift i forhold til Venstres og regeringens politik.
Der tænker jeg selvfølgelig særligt på, at da den nye vicestatsminister trådte til som formand for Det Konservative Folkeparti for et par måneder siden, var hun ude at sige, at nu skulle man føre en mere ærlig EU-politik, altså underforstået, at man tidligere har ført en uærlig EU-politik.
Så på alle fronter ser det ud til, at der i hvert fald er en imødekommelse af Dansk Folkepartis kritik af EU.
Derfor er det selvfølgelig højaktuelt og superspændende at høre, om statsministeren deler den opfattelse, som blandt andre hans egen spidskandidat Jens Rohde er kommet med, nemlig at EU ganske enkelt blander sig i for meget, og at vi i Danmark har været for dårlige til at sige nej over for den indblanding.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-26:
Nej, regeringen har bestemt ikke til hensigt bare at vente og se.
Regeringen sidder absolut ikke på hænderne, tværtimod - vi har jo handlet allerede.
Det skridt, vi allerede har taget, var at ændre regeringens finanslov, sådan at den skattelettelse, der kommer næste år, får lov at slå fuldt igennem.
I modsætning til Socialdemokratiet, som vil fjerne skattelettelsen fra folk, ønsker vi jo, at den skal få lov at komme til udfoldelse, sådan at folk får lidt flere penge at gøre godt med, og det kan være med til at stimulere økonomien.
Altså, jeg er nødt til at sige til fru Helle Thorning-Schmidt, at det er nemt nok at gå rundt og kritisere, men når det er kombineret med et grænseløst hykleri, er det næsten for meget.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2008-11-26:
Nu opremsede jeg jo fejlanalyserne tidligere, og der kunne jeg sådan set blive ved.
Regeringen ville også genindføre SP-ordningen, men det frafaldt man så heldigvis, og det var meget fornuftigt.
Men jeg kan ikke få noget svar fra statsministeren.
Analyser påpeger, at vi til næste år får en fordobling af ledigheden.
Hvad betyder det, at statsministeren ikke vil svare?
Betyder det, at man har tænkt sig at sidde på hænderne, mens man ser, at flere mennesker bliver kastet ud i ledighed, eller betyder det, at man her og nu anerkender, at der skal handles?
Min eneste appel til statsministeren i dag - der kunne være mange, men i dag er det denne: Lad os i fællesskab anerkende, at ledigheden mindst bliver fordoblet til næste år, og lad os her og nu komme i gang med at gøre noget ved det.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge statsministeren igen: Anerkender statsministeren de tal, eller vil man bare vente og se, hvad der sker, og hvad der skal gøres ved det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-26:
Jeg vil gentage, hvad jeg rent faktisk sagde ved Folketingets åbning, nemlig at vi forudser en stigning i ledigheden.
Så det er ikke nogen nyerkendelse, det er ikke noget, jeg bare står og siger nu -
det sagde jeg allerede dengang og har sagt det flere gange.
Så føjer jeg til nu, at vi selvfølgelig hele tiden følger situationen meget opmærksomt, og at vi undervejs vil tage de skridt, der er nødvendige, hvis situationen ændrer sig yderligere.
Lad mig lige minde om, at den internationale økonomiske organisation, OECD, i går kom med en økonomisk rapport, der bekræfter det billede, jeg har tegnet, nemlig at den internationale økonomi går nedad, og at det også smitter negativt af på Danmark, men OECD siger, at Danmark er bedre rustet end de fleste lande til at klare situationen, og at den finanspolitik, regeringen har lagt frem, er den rigtige finanspolitik.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2008-11-26:
Ved årsskiftet sagde statsministeren i sin nytårstale, at, og jeg citerer: den største risiko i det nye år faktisk er, at det kommer til at gå for godt.
Det har så ikke lige holdt stik, kan man sige.
Og for bare tre måneder siden forudsagde statsministeren, at vi bestemt ikke var på vej ind i en recession.
Så når jeg spørger i dag, er det naturligvis, fordi jeg tvivler på, om statsministeren har forstået situationens alvor.
Derfor er jeg nødt til at spørge igen: Anerkender statsministeren de analyser, der vurderer, at vi mindst får en fordobling af ledigheden til næste år, og hvad agter statsministeren i givet fald at gøre ved det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-26:
Allerede ved åbningen af Folketinget gjorde jeg klart, at den internationale finanskrise selvfølgelig også vil smitte negativt af på dansk økonomi med risiko for større arbejdsløshed i den kommende tid.
Så i den forstand har jeg fuldstændig samme opfattelse som dengang.
Jeg tror, at mange er blevet overrasket over, hvor voldsomt finanskrisen har bredt sig, og også med hvilken kraft den kan risikere at få negativ betydning for den almindelige økonomi.
Derfor kan jeg sige, at regeringen hele tiden følger situationen meget nøje for at træffe de beslutninger, der skal til, for at fastholde høj beskæftigelse og lav ledighed.
Det er jo også en af grundene til, at regeringen har justeret sit finanslovforslag i forhold til det oprindelige, sådan at der nu gives lidt mere stimulans til dansk økonomi i 2009, end vi oprindelig havde planlagt.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2008-11-26:
Jeg vil gerne starte med at rose statsministeren, og jeg glæder mig selvfølgelig også til de næsten 5 minutters debat, vi får nu.
Men det er jo dejligt, at statsministeren i den her uge har valgt at engagere sig så kraftigt i dansk politik.
Men jeg håber naturligvis også, at statsministeren i den her uge, hvor han er i landet, får mulighed for også at engagere sig i nogle af de kæmpestore udfordringer, vores land står over for.
Jeg er af den opfattelse, at Danmark mangler handlekraft og lederskab.
Vi står i en global situation, hvor alle taler om, at vi er på vej ind i recession, krise; ord, som vi ikke har hørt i ganske lang tid.
Derfor er det jo interessant at vide, hvordan statsministeren ser på den situation.
I åbningsdebatten, som fandt sted for nogle måneder siden, sagde statsministeren, at den største udfordring, vi står over for, er, at vi kommer til at mangle arbejdskraft.
Der var sådan set ikke så meget andet, der udgjorde en udfordring.
Jeg og Socialdemokraterne havde en anden opfattelse.
Vi mente, at det, der var det store problem, er, at vi kan se mere ledighed, rent faktisk en fordobling af ledigheden.
Derfor er mit enkle spørgsmål: Har statsministeren ændret opfattelse, eller er det stadig den samme analyse, der præger statsministeren, når han kigger ud over Danmark?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-26:
Jeg vil gerne indlede denne spørgetime med kort at gøre rede for regeringens planer for udspil om grøn vækst.
Men jeg vil tage mit afsæt i den helt aktuelle situation, i den aktuelle finanskrise.
Verden over er der gennemført massive indgreb for at undgå, at krisen bider sig fast.
Også her i Danmark har regeringen grebet resolut ind med en omfattende garantiordning for banksektoren.
Men jeg synes også, det er vigtigt at understrege, at det er en tid, hvor kortsigtede problemer ikke må spærre for de langsigtede løsninger.
Regeringen har ambitiøse mål for klima- og energipolitikken, og det skal vi ikke nedprioritere på grund af finanskrisen, tværtimod.
Vi er nødt til at sikre en langsigtet, holdbar vækst.
Og her er klima- og energipolitikken ikke en del af problemet.
Regeringens store vision er at udvikle et samfund og en økonomi, som er fri af fossile brændsler som kul, olie og gas.
Regeringens plan har fem elementer.
For det første vil vi udbygge den vedvarende energi kraftigt.
Danmark er førende inden for vindenergi og biomasse.
Det skal vi holde fast i, og vi skal også i front på områder som andengenerationsbioætanol og udnyttelse af energien i f.eks. husdyrgødning.
For det andet skal vi satse på stigende energieffektivitet.
Danmark er allerede et af de mest energieffektive lande i verden.
For det tredje skal vi skabe et bæredygtigt byggeri.
Vi skal gøre det attraktivt at bygge det, der hedder plusenergihuse - huse, som producerer mere energi, end de bruger.
Vi skal skabe et byggeteknologisk gennembrud.
For det fjerde vil vi sigte på at gøre Danmark til det, man kunne kalde transportens grønne testmarked.
Det store perspektiv er, at vi inden for få år kan køre i velfungerende elbiler.
Vi kommer selvfølgelig ikke i en situation, hvor vi hverken kan eller skal bygge biler som sådan i Danmark.
Men vi skal være med til at udvikle løsninger, hvor bilerne f.eks. kobles til overskudsenergi fra vindmøllerne ved hjælp af brændselsceller.
Her har vi en betydelig dansk ekspertise, og der ligger et enormt produktions- og eksportpotentiale.
Endelig for det femte vil vi fremme en ny grøn fødevaresektor.
Danmark er førende i verden inden for levnedsmiddelforskning, enzymer og fødevaresikkerhed.
Dansk landbrug er storleverandør af vedvarende energi, især biomasse, og alt det skal vi udnytte til at skabe en blomstrende jordbrugs- og fødevaresektor med fortsat betydelige eksportindtægter.
Så samlet er der brug for en offensiv indsats, der trækker Danmark ind i centrum af grøn vækst, skaber tusinder af nye jobs, lægger grobunden for ny velstand og gør Danmark til en grøn vindernation.
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-26:
Jeg tror, det betyder at kapre eller sådan noget.
Jeg vil sige til hr. Morten Messerschmidt, at der jo ikke er nogen, der tager patent på sandheden.
Som forsker sidder man til sidst, når man har lavet al sin forskning og lavet alle baggrundspapirerne, med flere tusinde siders koncentreret forskning.
Så hiver man nogle repræsentanter ind, der ikke er politikere, det er forkert, men det er folk, der er ansat i regeringerne rundtomkring, som har forstand på det, og som kan se, hvordan det her kan skrives på en måde, så det også kan forstås af sådan nogle som hr. Morten Messerschmidt og mig.
Det er altså demagogisk at sige, at det betyder, at nogle tager patent på sandheden.
Altså, folk må jo se det for sig.
Der sidder politikeren og siger: Jeg tager til møde dernede, og så sidder jeg sådan og retter til i forskningen.
Det er på ingen måde det, der er tale om, og det er simpelt hen usandt.
Så er det rigtigt, at klimaet altid har varieret, ja, men det, der jo er pointen, og det, som forskerne råber vagt i gevær om, er, at det nu sker hurtigere end nogen sinde.
Men lad nu det være, for det bliver hr. Morten Messerschmidt og jeg aldrig nogen sinde enige om.
Det, jeg undrer mig over, er, at vi ikke kan være enige om, at det eftersom vi skal være 9 milliarder mennesker på kloden i dette århundredes midte; det siger forskerne, og det tror jeg vi kan være enige om - selv med hr. Morten Messerschmidts tilgang ville være en rigtig god idé, at vi fandt på mere energieffektive løsninger, mere ressourceeffektive løsninger.
Er det ikke lige præcis det, klimadiskussionen går ud på?
Er det ikke lige præcis de løsninger, der er i spil?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-26:
Jeg er godt bekendt med, at får man et rødt flertal i Danmark, får man mere regulering.
Det er der ikke noget nyt i, sådan har det altid været.
Men det, der er interessant, er at vide, hvad Venstres position er.
Hvad er statsministerens position?
Er statsministeren enig i, at EU blander sig for meget?
Er statsministeren enig med sin egen spidskandidat i, at man har sagt ja for mange gange, altså at statsministeren som statsminister fra partiet Venstre for Danmark har sagt ja for mange gange, og at man gerne ville have sagt nej?
Det er det ganske enkle spørgsmål, vi skal have svar på.
Er statsministeren enig i, at vi har slugt for meget, er han enig med sin spidskandidat, eller er det kun ren snak for at få en stemmeoptimering frem til den 7. juni?
Det er det, det er vigtigt at få klarhed over.
Er det her en ny linje i Venstre, at man angrer, at man ikke har sagt nej noget oftere, og kan vi forvente, at det kommer i fremtiden?
Jeg kunne aldrig finde på at påstå, at der ikke sker nogen ting.
Hele pointen er, at det her er sket i millioner af år, hundredvis af millioner af år - altså, mennesket anslås at have været på kloden i, tror jeg, titusinder af år, og Arktis har været smeltet bort masser af gange.
Pointen er jo sådan set, at mens Arktis forsvinder, bliver isen tykkere og tykkere på Sydpolen.
Det er jo et forhold, som ministeren ikke taler særlig ofte om.
Det, som jeg angriber, er sådan set ikke IPCC som sådan; der er mange dygtige og lødige forskere der, og det er fint.
Nej, det, jeg angriber, er den politiske - jeg kender ikke det danske ord, undskyld formand hijack, der sker af IPCC, når politikere og embedsmænd går ud og tager patent på sandheden og skriver deres politik ind i et resumé, som alle vi politikere så får lov til at læse, og hvor vi siger: Det var søreme spændende, det er den høje sagkundskab, der er kommet til udtryk her.
For det er det ikke.
Masser af forskere kommer frem til langt mindre rædselsvækkende scenarier.
Og hvad er det så, vi spilder?
Ja, hvad er det egentlig, vi spilder?
Hvis ministeren ville gå ind og læse de opgørelser, der findes over, hvad det koster at nedbringe CO2'en i tabt produktion og i manglende gevinst, ville hun komme frem til, at det er milliarder af dollars, som kunne være brugt på at afhjælpe hungersnød, på at kunne skabe bedre erhvervsbetingelser i de fattige lande osv. osv.
Men pengene kan kun bruges én gang.
Per Clausen (EL), 2008-11-26:
Jeg bemærkede ligesom statsministeren, at hr. Villy Søvndal har overskud til at tage sig af statsministerens eftermæle.
Jeg må erkende, at mine evner ikke er så store, at jeg vil påtage mig den opgave.
Jeg opfattede det så sådan, at det var en konsekvens af, at statsministeren jo havde set, hvad der var sket, siden han i 2006 for første gang sprang ud som grøn, nemlig at CO2-udslippet er steget i Danmark, at energiforbruget er steget, altså at det sådan set var den situation, hvorom statsministeren ligesom sagde: Ja, det må vi gøre noget ved.
Statsministeren har en vis evne til at få sine egne partifæller til at indrømme fejl, men tilsyneladende kun, når han selv er til stede.
For efterfølgende har jeg da ved en række behandlinger af forslag her i Folketingssalen om, hvordan vi kunne sætte gang i energirenovering, i energibesparelser, kunnet konstatere, at Venstres ordfører har afvist det med, at vi bare skal fortsætte den positive udvikling.
Og derfor er mit spørgsmål til statsministeren: Er det også statsministerens opfattelse, at den udvikling, der har været siden 2006, med stigende CO2-udslip, stigende energiforbrug, er en positiv udvikling, der bare skal fortsætte?
For så kan det jo godt tage lang tid, før statsministeren får det samfund, der er uafhængigt af fossile brændstoffer.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-26:
Jeg vil gerne sige til hr. Morten Østergaard, at der ikke er tale om at etablere et værn mod EU-reglerne.
Vi føler ikke nogen trang til at stille et værn op mod EU-reglerne.
Men vi har stillet et værn op mod misbrug af den retstilstand, der er opstået efter Metockdommen.
Det er noget helt andet, og det mener vi er berettiget, for vi ønsker en håndfast indsats mod illegal indvandring i EU.
Det håber jeg i øvrigt hr. Morten Østergaard er enig i, nemlig at man skal bekæmpe illegal indvandring.
Det er det, det drejer sig om, og det er det, det nationale værn, om jeg så må sige, sigter på.
Vi ønsker så også i EU-sammenhæng at få ændret EU-regelsættet.
Vi har på intet tidspunkt sagt noget om, hvornår det kan lade sig gøre, fordi vi er afhængige af så mange.
Vi har et mål om, at det skal være så hurtigt som muligt, men vi er afhængige af Kommissionen, af Rådet, af Parlamentet.
Så der er rigtig mange, der skal tages i ed, før de regler kan være ændret.
Morten Østergaard (RV), 2008-11-26:
Der er jo tale om nogle meget principielle problemstillinger, som handler om borgerens tillid til det offentlige, om man kan regne med de svar, man har fået, og forvaltningslovens vejledningspligt.
Og der synes jeg måske, hvis man var i statsministerens situation, at det trods alt på en eller anden måde var rimeligt at indskærpe vejledningspligten eller ekstra udmønte den i forhold til alle andre ministerier.
Der har også været andre sager, hvor EU-rettighederne tilsyneladende er blevet trådt under fode.
I hvert fald synes jeg, jeg savner at høre, at statsministeren over for de mennesker, som har fået en forkert vejledning, og som har truffet nogle forkerte valg på den baggrund, her beklager, at regeringens administration har været så kritisabel, som Ombudsmanden nu har dokumenteret.
Men mit sidste spørgsmål skal så gå på det her værn, der er opstillet mod EU og EU-reglerne.
Og der vil jeg bare spørge statsministeren, om det er statsministerens opfattelse, at regeringen kan levere det, den har lovet i en aftale med Dansk Folkeparti, nemlig at opholdsdirektivet bliver ændret inden udgangen af 2009.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-26:
Jeg ser ikke nogen anledning til at foretage mig mere end det, Ombudsmanden efter sin undersøgelse har henstillet.
Sagen er jo den, at Ombudsmanden har klarlagt en række ting, Integrationsministeriet har rettet sig efter henstillingerne, har ændret sin praksis og sine procedurer.
Det har Ombudsmanden udtrykt tilfredshed med, og det synes jeg er en fornuftig udgang på det.
Jeg vil gerne sige til hr. Morten Østergaard, at da jeg blev konfronteret med denne sag lige efter sommerferien, var min kommentar, at jeg ikke havde noget at sige om det, før Ombudsmanden kom med sin redegørelse.
Nu er Ombudsmanden kommet med sin redegørelse, og det her er min kommentar i dag, nemlig at når det har vist sig, at der har været tale om en administration af reglerne, som Ombudsmanden ikke finder korrekt,
Og det har man gjort, og det er Ombudsmanden tilfreds med.
Morten Østergaard (RV), 2008-11-26:
Nu var det jo statsministeren, som, da han vendte hjem fra sin sommerferie, sagde, at der ingen som helst grund var til at tro, at borgerne havde fået forkert vejledning.
Det må vi jo så nu sige at der var - og jeg håber i hvert fald også, at statsministeren vil erkende det og måske endda række hånden ud til nogle af de borgere, som måske på helt falsk grundlag har taget ophold i andre lande, fordi den udlændingepolitik, der er blevet ført i Danmark, har gjort, at de ikke kunne få lov til at vende hjem til deres eget land og bo med deres ægtefælle.
Og der er så nogle erstatningssager på vej, som man kan forholde sig til.
Statsministeren sagde vist også i åbningsdebatten, at der slet ikke var fejet noget ind under gulvtæppet i den her sag.
Der synes jeg også at man må spørge sig selv - når nu det kommer frem, at Justitsministeriet tilsyneladende har haft en holdning til det store spørgsmål om, hvor længe man skulle arbejde i andet land for at kunne bruge EU-reglerne, mens Integrationsministeriet har haft en helt anden holdning - om der ikke er grund til nærmere at undersøge, hvad regeringens praksis på det her område egentlig har været, for Ombudsmandens undersøgelse er selvfølgelig kun at kradse i overfladen.
Var der ikke behov for, hvis man tog det alvorligt, helt fundamentalt at undersøge tilbage fra regeringens tiltrædelse med Bertel Haarder, som får en særlig kritik, om ikke der er behov for at rydde mere op i vejledningssagen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-26:
Jo, selvfølgelig må det give anledning til overvejelser.
Det har det også gjort.
Det er jo netop kernen i det her, at Integrationsministeriet og integrationsministeren jo har rettet sig efter de henstillinger, der er kommet fra Ombudsmanden.