runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2014-11-19:
Jeg synes egentlig, det er ærgerligt, at de partier, som står bag en virkelig god og ambitiøs erhvervsuddannelsesreform og praktikpladsaftale med bred opbakning fra arbejdsmarkedets parter, nu vælger at bruge en spørgetid til at sprede en historie om, at der ikke er praktikpladser nok.
Lige nu – og jeg vil godt nævne tallet en gang til, for jeg synes faktisk, det er vigtigt at sige det til de unge og forældrene – er der 73.500 med en uddannelsesaftale, der er ude i praktik.
Lige nu er det sådan, at der er 6.000, der er i gang med en skolepraktik.
Der er 4.500, som så mangler at være i praktik, men af dem kan de 4.000 vælge at gå i gang med skolepraktik.
Det vil sige, at vi reelt står med 500 unge, der har afsluttet et grundforløb, hvor de ikke kan komme videre, hverken med praktik i en virksomhed eller en skolepraktik.
Det er udfordringen, og det er, fordi vi i fællesskab har styrket uddannelsesgarantien, og tak for det.
Det budskab skal vi fortælle, for det er afgørende for, at flere unge vælger at søge en erhvervsuddannelse.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2014-11-19:
Tak, minister.
Men grunden til, at vi spørger, er jo, at vi bare ikke ser vejen foran os, der er lagt klar som den, ministeren selv talte så meget om før 2011.
Ministeren tordnede over, at der ikke var praktikpladser nok.
Dengang manglede der 8.000.
I dag sidder vi med tal, der varierer mellem 11.000 og 13.000.
Der bliver forklaret en masse om, at der er lavet så mange løsninger, og at vi har lavet dem sammen.
Det hører jeg godt, og jeg er klar over, at vi går med, hvor et lillebitte my kan være en hjælp, men hvor er tilfredsheden, hvor er stoltheden, når tallet er blevet større siden 2011, minister?
Christine Antorini (S), 2014-11-19:
Man kunne fristes til at tænke, om Venstre med alle de her spørgsmål, der nærmest er enslydende, ikke er sikker på, at ministeren helt forstår spørgsmålet.
Jeg siger det simpelt hen, fordi jeg beklager, at jeg er nødt til at gentage, da det jo er de samme spørgsmål, jeg har fået, nemlig at vi er dybt optaget af, at der bliver skaffet praktikpladser til de unge.
Det er jo forudsætningen for, at vi har et vækstuddannelsessystem, at man også er i praktik.
Hvis man ikke kan få plads i en virksomhed, så skal man have gode muligheder for ved stort set alle uddannelser så at gennemføre det via skolepraktik på et praktikpladscenter, og langt de fleste fortsætter fra skolepraktik i en virksomhedspraktik efterfølgende.
Så vi er dybt optaget af det, og det er det, jeg også har svaret de tre andre Venstreordførere.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2014-11-19:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Er ministeren tilfreds med regeringens indsats for at sikre praktikpladser til de unge?
Christine Antorini (S), 2014-11-19:
Jeg har meget respekt for ordførerens indsigt i finanslove, bl.a. fordi ordføreren jo har været finanslovsordfører, og derfor ved ordføreren jo også godt, at når man laver aftaler, rækker de over et antal år.
Der er blevet indgået meget store aftaler om investeringer i infrastruktur, energirenoveringer, boligrenoveringer, supersygehuse osv., og alle de investeringer giver muligheder; ud over at det giver vækst på de områder og det giver jobs på de områder, giver det flere lærepladser i de private virksomheder, som byder på opgaverne.
Så er det jo simpelt hen noget sludder og vrøvl, at det skulle være en finanslov, der er renset for vækstinitiativer.
Der er masser af vækstinitiativer inklusive de konkrete udmøntninger, og der vil jeg gerne kvittere igen, for det er jo i et samarbejde med Venstre, for, hvordan man styrker bl.a. det praktikpladsopsøgende arbejde.
Tina Nedergaard (V), 2014-11-19:
Det, vi kan konstatere, i hvert fald med den finanslovsaftale, der er indgået, er, at rød blok – altså regeringen og dens støttepartier, Enhedslisten og SF – ikke agter at tage initiativer i forbindelse med finanslovsarbejdet, som jo er det centrale i det politiske arbejde, for at sikre, at der skabes flere private arbejdspladser og dermed rum og plads for, at der bliver flere lærlinge ude i de private virksomheder.
Man skaber vækst i skolerne, hvorimod man med rigtige praktikpladser sikrer vækst ude i det private erhvervsliv, fordi de jo sådan set fakturerer det arbejde, som de lærlinge udfører, plus det, at den enkelte elev og lærling jo også får nogle bedre muligheder for indtjening for det første, for det andet faglig udvikling og for det tredje sociale kompetencer.
Derfor er det ærgerligt, at regeringen har sat sig på en stol, der hedder: Vi har gjort, hvad vi kunne, og vi kan ikke gøre mere, og vi vil ikke engang bede Enhedslisten og SF om at støtte os i at tage yderligere initiativer, når der laves en finanslov.
Det synes jeg er ærgerligt.
Christine Antorini (S), 2014-11-19:
Det er jo lidt pudsigt, at det, som fru Inger Støjberg bruger som eksempel, er håndværkerfradraget, for det handler om noget helt andet.
Det er jo en politisk diskussion, der har været, om håndværkerfradraget skulle tælle eller ej.
Det, som er den vigtige diskussion, er den lille del, der var i det, som fru Inger Støjberg sagde, nemlig at det giver mulighed for, at så også kan ansætte flere lærlinge.
Den diskussion er nemlig den rigtig interessante og vigtige.
Det er nemlig en diskussion i forhold til sociale klausuler.
Det er at sikre sig, at man, bl.a. når det offentlige er udbyder af store opgaver, så også sikrer sig, at der er nogle uddannelsesaftaler, sådan at der kommer flere lærlinge på det.
Det er noget, som regeringen har været utrolig optaget af, og mulighederne for at anvende sociale klausuler er heldigvis blevet styrket.
Vi kan se, at flere og flere anvender dem også i forhold til de massive investeringer, som regeringen har gennemført her igennem de år, regeringen har været der, for at få gang i væksten.
Det er nemlig den interessante diskussion.
Der må jeg så desværre sige, at der har Venstre glimret ved sit fravær og ikke bakket op om initiativerne i forhold til sociale klausuler.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2014-11-19:
Det er jo regeringens eget valg.
Man kunne bare indkalde os.
Vi er så klar.
Vi har før vist, at vi kan være klar på no time, og vi kan også finde gode løsninger sammen med regeringen.
Det er set før, så det er slet ikke et svar.
Hvorfor siger man ikke fra ministerens side til forligskredsen, hvad forhandlingsoplægget vil være, altså: Lad os mødes, lad os lave partnerskabsaftaler, lad Venstre komme med deres bud, så vi kan lave en videreførelse af boligjobordningen, hvori der vil være jobs?
Christine Antorini (S), 2014-11-19:
Jeg må også sige, at jeg faktisk synes, det er et kæmpe fremskridt, at vi i fællesskab er blevet enige om, at det ikke giver nogen mening, at man som ung starter på et grundforløb og så ikke kan komme videre derfra, selv om det drejer sig om uddannelser, vi har brug for i fremtiden.
Det er jo det, vi har forbedret; vi har styrket uddannelsesgarantien markant.
Vi har lavet en række initiativer, og det afspejler sig også i finansloven med 100 mio. kr. til bl.a. praktikpladsopsøgende arbejde og som udmøntning af vækstpakken, hvor vi også arbejder med at skabe flere praktikpladser i virksomheder, herunder gøre det lettere for små virksomheder at oprette flere lærepladser.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2014-11-19:
Men, minister, det tal falder jo; antallet af uddannelsesaftaler er jo faldet fra sidste år til i år.
Man bryster sig af nogle tal og siger, at man var klar over, at man i den debat, vi tog, da der var en anden regering, syntes, det var for pauvert, hvad der foregik.
Men antallet af dem, der ikke har haft en aftale, der gav god mening, er jo vokset.
Og nej, vi synes stadig væk ikke, at skolepraktik er det optimale.
Vi bliver ved med at fastholde, at det ville være bedst, at man var i en rigtig erhvervsvirksomhed.
Så, minister, det kan ikke hjælpe, at man bryster sig af, at man har løst opgaven, for det har regeringen altså ikke.
Christine Antorini (S), 2014-11-19:
Så håber jeg trods alt, at det glæder fru Inger Støjberg, at der er 73.500 unge mennesker med en uddannelsesaftale med virksomheder ude i praktik.
73.500.
Det synes jeg er vigtigt at få sagt.
Der er nemlig rigtig gode muligheder for, at man kan finde en praktikplads, også i en virksomhed.
Så håber jeg, at det trods alt glæder fru Inger Støjberg, at af de 4.500, som i dag ikke er i praktik, er det kun 500 af dem, der har afsluttet grundforløbet på en uddannelse, hvor de ikke kan fortsætte i praktikcenteret med en skolepraktik.
Det vil sige, at 4.000 af de unge kunne gøre det og på den måde kunne blive færdige med deres uddannelse, herunder med bevidstheden om, at hvis de starter på skolepraktik, vil der være en rigtig god chance for, at de afslutter med en praktik i en virksomhed.
For virksomhederne vil godt tage unge, som er dygtige, motiverede og har den viden med sig fra praktikcenteret.
Inger Støjberg (V), 2014-11-19:
Prøv at høre her, minister: Der kan da forhåbentlig ikke være flere meninger om, at det bedste er at komme ud i en virksomhed.
Det er ikke skolepraktik, der må være den bedste løsning.
Den bedste løsning må da alt andet lige være at komme ud på en rigtig virksomhed, komme ind i dagligdagen og den jargon, der også er på en byggeplads, eller hvor det nu er, man er i praktik.
Det er da derfor, at det afgørende er at få skabt flere rigtige praktikpladser.
Der er lige nu 4.500 elever, der mangler en praktikplads.
Hvad er svaret til dem?
Det synes jeg ærlig talt er lidt pauvert, hvis jeg må sige det sådan lidt firkantet.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2014-11-19:
Mit billede af en regering er som regel, at man er den fremadrettede, at man er den, der politikudvikler, at man er den, der kommer med løsningsforslag og så tager dem ind, man har brug for hjælp fra.
Lige nu hører jeg ministeren være meget tilbagelænet og sige: Jeg venter og hører, hvad arbejdsmarkedets parter siger, og så gør jeg det, de synes jeg skal gøre.
For jeg har da oplevet tidligere ministre være en aktiv part, der simpelt hen sagde: Vi mødes tirsdag morgen, tror jeg, det var, en gang om måneden for at følge op på, hvordan det ser ud derude, se på, om vi har mulighed for at ændre noget, og få tilbagemeldinger, altså hele tiden, for at være helt oppe på beatet.
Jeg kan også huske, at der i Socialdemokraterne var en opposition, som simpelt hen kæmpede en kamp og blev ved med at anfægte, at ministeren ikke gjorde nok, altså i den tidligere regering.
Jeg forstår sådan set godt nu, hvorfor afmagten så lyser så meget ud af ministeren, altså fordi der ikke er løsninger; for det, som ministeren kommer med, er jo slet ikke løsningsorienteret.
Men det kan være, at vi lige kan bryde isen nu, og så kommer der simpelt hen den løsning, vi har brug for.
Så nu glæder jeg mig til at høre svaret.
Christine Antorini (S), 2014-11-19:
Det, der er den afgørende forskel – men jeg vil ikke bruge det til at slå Venstre oven i hovedet med – var, at på det tidspunkt var den daværende regering mildest talt ikke særlig varm på skolepraktik.
Det var det, der var diskussionen.
Skulle vi lave et system, hvor der var nogle bedre muligheder for, at hvis ikke der var tilstrækkelig med praktikpladser i virksomhederne, så fik man nogle bedre muligheder for skolepraktik?
Det var ikke sådan, at man skulle tage hele uddannelsen gennem skolepraktik, men at man kunne starte, og så skulle der gøres alt for, at man med det kom ud i en virksomhedspraktik.
Derfor er vi jo i fællesskab – og det vil jeg bare gerne anerkende – kommet væk fra, for det synes jeg var helt ude i hampen, at man sagde, at skolepraktikken var dårligt, og at det kun var godt, hvis de fik en virksomhedspraktik.
Vi har i fællesskab sørget for at løfte kvaliteten i skolepraktikken, og vi har i fællesskab sørget for, at man med skolepraktikstart har langt bedre muligheder for, at man også afslutter, ikke med skolepraktik, men ude i en virksomhed.
Jeg synes faktisk, at det er det, der er det vigtige, nemlig at skolepraktikken er den rigtige vej – med den rigtige kvalitet, med det praktikpladsopsøgende arbejde, med parternes opbakning, hvad der jo er.
For så kan vi faktisk få langt flere unge til at turde vælge en erhvervsuddannelse, fordi de ikke bliver bremset af, at de ikke kan blive færdige.
Inger Støjberg (V), 2014-11-19:
Hvis ministeren kendte mig lidt bedre, ville ministeren også vide, at jeg ofte smiler, også i debatter.
Men når det er sagt, er der jo egentlig ikke så meget at smile af og i hvert fald slet ikke, hvis man er ung og ikke kan få en praktikplads.
Jeg kan selv huske, hvordan det var i vores regeringstid.
Jeg kan tydeligt huske det meget store engagement, som den nuværende minister lagde for dagen, men som også mange andre lagde for dagen, for at gøre den daværende regering opmærksom på, at der manglede praktikpladser.
Og man måtte ligesom forstå, at hvis bare farven skiftede i Statsministeriet, var alle de her problemer løst, og så var der praktikpladser til alle, og så skulle det nok bare gå derudad.
Men også her må man sige, at virkeligheden jo bare har vist sig at være en anden.
Derfor synes jeg jo netop, at det er ærgerligt, at regeringen har fremlagt en finanslovsaftale, som ikke indeholder vækstinitiativer.
For jeg tror, at vi blev enige om, sidst jeg stillede spørgsmål her for bare ganske få minutter siden, at det, at der er vækst i samfundet, at det, at der er vækst i det private erhvervsliv, også betyder, at ikke bare lysten til at ansætte unge lærlinge, men jo også de økonomiske muligheder for at gøre det, rent faktisk er til stede, og at sandsynligheden for, at man tager lærlinge, er meget større.
Jeg kan også huske det fra min egen tid som beskæftigelsesminister, nemlig at når det går godt, er det alt andet lige nemmere at tage en lærling ind, også fordi mange lærepladser jo har – og det er rigtig godt – det syn på det, at man skal være sikker på, at der også er kvalitet i uddannelsen.
Det er jo ikke bare det at have en lærling, det er jo også det at uddanne en lærling, og at der er kvalitet.
Og er man bange for, at der ikke er ordrer nok, er man også bange for, at kvaliteten rent faktisk ikke er der. Derfor vil jeg bare endnu en gang sige, at jeg synes, det er ærgerligt, at man har fremlagt en finanslovsaftale uden vækstinitiativer for det private erhvervsliv, og jeg vil gerne igen henvise til boligjobordningen, som jeg synes mangler, for ifølge Dansk Byggeri – før sagde jeg vistnok Dansk Industri, men det er altså ifølge Dansk Byggeri – gav det rent faktisk 400 praktikpladser.
Christine Antorini (S), 2014-11-19:
Det glæder mig trods alt, at fru Inger Støjberg smiler, mens hun stiller spørgsmålet, for nu har stort set det samme spørgsmål været stillet før, men vi tager den bare en gang til.
Jeg ville ønske, at der var tilstrækkelig med praktikpladser til alle ude i virksomhederne, men vi ved noget, for det er en del af hele det system.
Når vi har en vekseluddannelse, hvor man både skal være på skole og skal ud i virksomheder, så er der, alt efter hvordan konjunkturerne er, færre eller flere lærepladser ude i virksomhederne.
For det er svært.
Hvis man ikke har ordrer i ordrebogen, er det svært at oprette lige så mange praktikpladser, som hvis der virkelig er gang under kedlerne.
Det er jo derfor, at der er enighed og brede politiske aftaler mellem arbejdsmarkedets parter om, at hvis man ikke kan få en virksomhedspraktik, så skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at stimulere til flere.
Og så har man heldigvis muligheden for – og det er jo det nye – at få bedre kvalitet igennem praktikcentrene; man har en pakke af praktik i praktikcentrene og ophold i flere virksomheder.
Inger Støjberg (V), 2014-11-19:
Mener ministeren, at der er nok praktikpladser i virksomhederne, og hvilke initiativer agter ministeren at tage for at skaffe yderligere pladser?
Christine Antorini (S), 2014-11-19:
For en god ordens skyld skal det siges, at boligjobordningen jo var virkelig, virkelig dyr.
Venstre var ikke en del af finanslovsaftalen, og derfor er den ordning ikke kommet med.
Men det ændrer jo ikke ved, at vi har en fælles aftale i aftalekredsen om erhvervsuddannelserne, hvor vi jo følger op.
Ud over at vi har sat konkrete penge af til praktiskpladsopfølgende arbejde, så små virksomheder bedre kan oprette praktikpladser, har vi jo en løbende drøftelse med arbejdsmarkedets parter, som jo bakker op om alle de her initiativer, og det er faktisk et fællesskab mellem aftalepartierne og arbejdsmarkedets parter.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-11-19:
Jeg vil sige, at jeg jo fuldt ud deler spørgerens bekymring over, hvis det kan gå galt i den finansielle sektor, og hvis der er spekulative bobler, som f.eks. udløser en ny finanskrise.
Men den pengemængde, der er i dag, er jo et udtryk for den efterspørgsel, der er efter penge.
Når det gælder efterspørgslen, er der jo selvfølgelig nogen, der så skal vurdere, om der er kredit bag den pengemængde, der nu engang bliver genereret, og det vil sige: Er der en reel formue bag de penge, der nu engang efterspørges?
Så længe der er det – og det er jo det, vi har sikret ved hjælp af den ene bankpakke efter den anden – så er størrelsen af pengemængden som sådan ikke noget, der skal bekymre os.
Det kan tværtimod være meget godt, for det kan også være et udtryk for, at der bliver givet øget kredit i samfundet.
At der er øget kredit, er rigtig godt, for det er med til at sætte gang i aktiviteten i samfundet.
Men så længe der er solide aktiver bag den efterspørgsel, der er efter penge, så er der ikke noget at bekymre sig over.
Peter Skaarup (DF), 2014-11-19:
Tak for svaret.
Det er jo netop, som justitsministeren sagde, en sag, der må ligge os alle sammen meget på sinde.
For hvad er det for en situation, vi har, hvis et land, vi mener at skulle have et godt forhold til, pludselig lader en mulig attentatmand, som vi gerne vil have udleveret, forsvinde i den blå luft, og vi så står tilbage med uforrettet sag og en retssag, formentlig på dansk grund, som ikke kan gennemføres, fordi den her mulige gerningsmand er væk.
Det er ikke holdbart, og man kan sige, at hvis nogen mener, der skulle være et godt forhold til Tyrkiet efter en sag som den her, er jeg nok en af dem, der vil sige, at det er der ikke.
For vi kan ikke have et godt forhold til et land, der lader sådan noget passere og nu efter, forstår jeg, tre samlede generelle henvendelser endnu ikke har givet svar til Danmark på, hvad der rent faktisk er sket med manden, og hvad hele baggrunden er.
Det er situationen nu.
Når jeg så har valgt her at spørge om ministerens holdning til det her i spørgetiden, er det jo på baggrund af det åbne samråd i Retsudvalget, vi havde i sidste uge, hvor der fremkom den oplysning, som bliver bekræftet af den tidslinje, der er kommet, for, hvad der er sket hvornår.
Ifølge de oplysninger, der ligger, var det jo åbenbart sådan, at man allerede fra fængslet i Tyrkiet den 28. august meddelte sig vedrørende den her persons status.
Man mente faktisk der, at vedkommende var af syrisk afstamning, og at han, som jeg tolker det, der står her, på det tidspunkt skulle udleveres til sit land, og det må man formode er Syrien.
Så mit spørgsmål til justitsministeren er: Er det noget, danske myndigheder har været bekendt med, har efterprøvet, altså at han efter de tyrkiske myndigheders opfattelse åbenbart var syrer, og at han, efter de oplysninger, der ligger, åbenbart skulle udleveres til Syrien?
Det er jo ret nye oplysninger i forhold til det, vi har fået at vide i Folketinget indtil nu.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-11-19:
Jamen jeg er glad for ministerens modtagelse af det her spørgsmål, for nogle gange kan det jo også være rart lige at komme op i helikopterperspektiv og diskutere de her lidt overordnede ting.
Og nu er ministeren jo minister for bankerne og har også været involveret i arbejdet med adskillige bankpakker, og noget af det, der er baggrunden for det her spørgsmål, er jo også den udvikling, der har været i pengemængden, og hvor man i hvert fald kan diskutere om den ikke har haft en stor indflydelse på den finanskrise, som også har ramt Danmark rigtig hårdt.
I 2013 var der 863 mia. kr. i omløb, heraf var en lille del, ca. 6 pct., fysiske penge.
Men alene siden 2003 er det steget med 400 mia. kr.
Det vil altså sige, at der i forhold til den pengemængde, vi har i dag, er kommet 400 mia. kr. til alene siden 2003.
Og det ved vi jo godt hvorfor er sket; det er det jo ikke så svært at regne ud.
Det var jo, fordi der var en tid, hvor der fra bankernes side blev lånt rigtig mange penge ud.
Og hver eneste gang der bliver lavet et lån, bliver der så at sige skabt penge.
Det bliver selvfølgelig annulleret igen, hvis folk betaler deres gæld tilbage.
Jeg ved jo også, at ministeren har været ude at kritisere nogle af de ting, der skete under finanskrisen.
Og der er mit spørgsmål til ministeren bare, om det her ikke vedrører så grundlæggende en del af vores infrastruktur, og at det har så stor betydning for samfundet, at det er problematisk, at i den grad er blevet afkoblet fra Nationalbanken og er kommet over på private hænder, altså med hensyn til i hvor vid udstrækning der kan ske en stigning i pengemængden.
Benny Engelbrecht (S), 2014-11-19:
Spørgeren beder mig om at sammenligne to konkrete sager, og jeg vil af rent principielle grunde ikke gå nærmere ind i de sager, og det tror jeg også vi har været inde på her i salen tidligere.
Jeg vil blot nævne, at det i sådanne sager jo som regel er sådan, at der sjældent er to sager, der er ens, da folks arbejdsmønster og ophold i øvrigt varierer meget.
Derudover vil jeg godt komme med et par generelle bemærkninger og betragtninger.
Det har høj prioritet for mig at sikre borgernes og virksomhedernes retssikkerhed på skatteområdet.
En forudsætning for det er, at reglerne anvendes ensartet for skattepligtige med ens forhold.
Derfor skal der heller ikke herske tvivl om, at der skal være fuld åbenhed om SKATs administrationsgrundlag, herunder SKATs praksis, som skal være fuldt tilgængelig for alle.
Det er den juridiske vejledning, som medarbejdere i SKAT skal lægge til grund for deres sagsbehandling.
Det er således også SKATs juridiske afdeling, som vurderer, om en dom eller en anden afgørelse har betydning for SKATs praksis, og om der derfor skal udsendes styresignal m.v.
Den juridiske vejledning sikrer dermed, at der træffes ensartede afgørelser, og den bidrager således til at sikre retssikkerheden.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2014-11-19:
Mener skatteministeren, at det er i overensstemmelse med god retssikkerhed, at man i et tilfælde, hvor en person, der bor i udlandet, men har bolig i Danmark og arbejder under sine ophold i Danmark, afgjorde, at 3 dages arbejde ikke var nok til at udløse skattepligt, og at man i en anden sag afgjorde, at 7 arbejdsdage udløste skattepligt samt fængsel i 1 år og 9 måneder og en klækkelig bøde?
Mener ministeren, at det er i overensstemmelse med god retssikkerhed, at det i et tilfælde, hvor en person, der boede i udlandet, men havde en bolig i Danmark og arbejdede under sine ophold i Danmark, blev afgjort, at 3 dages arbejde ikke var nok til at udløse skattepligt, og det i en anden sag blev afgjort, at 7 arbejdsdage udløste skattepligt samt fængsel i 1 år og 9 måneder og en klækkelig bøde?
Morten Østergaard (RV), 2014-11-19:
Det, jeg har gentaget i dag, er, at det går bedre i Danmark.
Beskæftigelsen stiger.
Vi har gennemført reformer, der har skabt en høj grad af troværdighed omkring dansk økonomi; det er bidragende til, at det nu går bedre.
Men vi fører også en reformpolitik, der gør, at vi har et råderum til, når vi laver finanslov, at hjælpe nogle af dem, der har det sværest, uanset om det er kræftpatienter, om det er de mest plejekrævende ældre eller det er nogle af de familier i Danmark, der har det sværest.
Og det er vi glade for; det er vi stolte af.
Det er det, man kan, når man vil lave reformer.
Det er klart, at Venstre ville prioritere anderledes – det er velkendt.
Der ville det jo ikke blive til samme løft af sundheden, samme hjælp til de sårbare familier.
Og det er jo en ærlig sag, at man prioriterer anderledes.
Men vores politik har det for sig, at den virker, at der er færre fattige i Danmark i dag, at det går bedre med den grønne omstilling, og at vi ser, beskæftigelsen stiger – og det står vi glad og gerne på mål for som et samlet hele.