runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erling Bonnesen (V), 2007-02-01:
Jeg forstår godt signalet om, at det ikke er groet i den radikale have.
Men jeg kan så også forstå, at det ikke helt kan afvises, at man godt vil gå ind i en drøftelse og diskussion af det fra radikal side, hvis man nu skulle komme i regering igen sammen.
Er der så ikke en fare for, når vi nu lige har fået gennemført både udligningsreformen og kommunalreformen, at vi faktisk begynder at save i den gren på det her flotte træ, som vi nu har fået til at gro?
Og hvordan spiller det så lige sammen med den tanke, jeg kan forstå at man har i Det Radikale Venstre, om, at man gerne vil lave en tillidsreform og faktisk gøre det mere enkelt, så man bedre kunne drive det lokale selvstyre?
Jeg synes ikke rigtig, at det hænger helt sammen.
Men det kan være, vi kan få en forklaring på det.
Poul Nødgaard (DF), 2007-02-01:
Jeg tror, jeg i min ordførertale – og jeg tror, fru Line Barfod var i salen – udtrykkeligt roste personalet i kommunerne, der har lavet den her kæmpe indsats for at få den her reform op at stå på en god måde.
Der skal ikke herske den ringeste tvivl om, at arbejdsvilkårene, også den måde, man arbejder på med hensyn til løft og lignende, har vores fulde bevågenhed.
Men med hensyn til om der er penge nok eller følger penge med ud, ved fru Line Barfod, der har siddet her i Folketinget et antal år, at ved de årlige forhandlinger må det være Kommunernes Landsforening, der nu fremover sidder sammen med både finansministeren og formentlig også indenrigsministeren og får de her ting til at falde på plads på en hensigtsmæssig måde.
Det, jeg kan frygte, og det, der er spørgsmålet med det stigende antal ældre, vi har, som skal passes på en rigtig god måde, er, og det vil jeg gerne have lov at sige åbent og ærligt, om der fremover – nu ser vi helt bort fra lønninger – vil blive ved med at være hænder nok til at passe vores ældre medborgere.
Det er et problem, og derfor må vi gøre utrolig meget, også de ministerier, der er omfattet af det her, Socialministeriet og andre ministerier, for at rekruttere folk og gøre folk interesserede i også f.eks. at arbejde i en sektor, der i hvert fald for os er meget vigtig, nemlig plejesektoren.
Karen J. Klint (S), 2007-02-01:
Vi ønsker alle sammen den bedste mad til de ældre, men kommunalreformen har altså indbygget en harmonisering, der ikke giver kommunalpolitikerne den frie vilje, som jeg hører hr. Nødgaard nu stå og sige.
Den ønsker vi i det kommunale selvstyre.
Det kommunale selvstyre er jo sat lidt på venteposition i forhold til, hvordan vi vil producere mad, for man skal jo harmonisere.
Så de kommunalpolitikere, der har truffet den kloge beslutning, jævnfør Dansk Folkeparti, er underlagt en harmonisering af de kommunalpolitikere, der har truffet en anden beslutning.
Så der er vel et opgør om, at kommunalreformen ikke er et frihedskort til kommunerne, men et harmoniseringskort på godt og ondt.
Poul Nødgaard (DF), 2007-02-01:
Jeg har sådan set svaret i mit første svar
, men jeg vil godt gentage, at jeg synes, at vi skal få 2006 afsløret og se, hvordan det ser ud.
Vi har også tidligere set, at regeringen, da der var lidt småhængepartier i kommuneaftalen – det har så været for 2007 –
sagde, at det var o.k., det var ikke så meget, at det var værd at nævne.
Lad os håbe og tro det.
Men at begynde på det her i dag, inden vi overhovedet kender 2006-regnskaberne for de sammenlagte kommuner, synes jeg ville være at spille lidt hasard med det, vi står og siger, så det vil jeg ikke rode mig ind i.
Fru Karen Klint plejer at optræde her i Folketinget og gør det også i dag med stor indsigt, men jeg vil godt have lov at sige noget om kommunalreformen, som vi aldrig har lagt skjul på: Når man lægger fem kommuner sammen og de f.eks. har forskellige børnetakster, så er man nødt til at lave en fælles takst og en fælles normering, og hvad ved jeg.
Det må enhver jo kunne forstå, og selv de, der gik op i normering i forbindelse med kommunalreformen, stod ude på Slotspladsen og protesterede.
Så er det altså, at det bliver meget svært for selv Poul Nødgaard at forstå, hvad der egentlig foregår i dette land.
Men det er en af priserne for kommunalreformen.
Man kan ikke have et forskelligt serviceniveau på de forskellige områder, og derfor har kommunerne, de nye sammenlægningsudvalg, brugt 2006 til præcis at fastsætte, hvordan de vil styre deres kommune fremover.
Det gælder ikke alene med hensyn til mad.
Det gælder på en lang, lang række områder.
Man er altså nødt til at sige, at der er en pris for kommunalreformen, for borgere, der bor i den nye storkommune – en, der bor dér, og en anden, der bor dér – skal naturligvis behandles fuldstændig ens.
Nu lyser den røde knap, men jeg mener også, at jeg har svaret.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-01:
Jo, men her viser systemet jo sin styrke.
Vi har en aftale.
Kommunerne og staten har en aftale om økonomien i 2007, og den aftale tager jo udgangspunkt i en vækst i de ordinære aktiviteter plus en lånepulje til investering i forbindelse med gennemførelse af kommunalreformen, plus at der oven i det er lagt et beløb af en ikke uanselig størrelse til dækning af meromkostninger i forbindelse med opgaver, man har overtaget, store tunge sociale opgaver.
Så der er en aftale, og der er det, jeg siger, at det er det, jeg kalder for en ramme, og der kan man jo inden for den ramme frit disponere, hvis man opfylder visse betingelser.
Men det er jo ikke meningen, at man efterfølgende kan komme og sige: Nå ja, der blev meget mere, det blev meget dyrere, og vi har brugt mange flere penge, end vi havde regnet med.
Det er jo ikke det, der er indeholdt i det kommunale selvstyre, og derfor er vejen frem, at man tager et ansvar og sikrer sig, at man overholder de rammer, der bliver aftalt, også kollektivt, af den forening, som man selv er medlem af.
Anne Baastrup (SF), 2007-02-01:
Vi er rent faktisk i en situation, hvor der er en overarbejdspukkel, hvor folk falder fra rundtomkring i kommunerne på grund af stress, hvilket ordføreren tidligere sagde vi skulle være opmærksomme på, og han roste de ansatte, hvad jeg er enig i.
Men hvis de kommuner, som rent faktisk ikke har kunnet få tingene til at hænge sammen, fordi hele gennemførelsen af kommunalreformen har kostet langt, langt mere, end de havde forestillet sig, kommer ud med røde tal, så kommer det jo også til at betyde noget for deres økonomi efterfølgende i 2007, 2008 og 2009, afhængigt af om Thors hammer kommer i funktion eller ej.
Og det er derfor, jeg synes, det er en anelse uheldigt, at vi står her med det der rosepapir fra regeringens side og snakker om kommunalreformen og ikke kan få klar besked om, hvorvidt kommunalreformens konsekvenser af økonomisk karakter rent faktisk vil fortsætte i 2008 og 2009.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-01:
Folketinget har vedtaget en lov, og den lov er jo gældende, og den relaterer sig til regnskabet for 2006.
Alle mine tilkendegivelser går på, hvad der skal ske fremover, og det er jo også det, vi behandler i dag.
Redegørelsen er en gennemgang af resultaterne i forbindelse med gennemførelsen af kommunalreformen og forudsætningen for at skabe mere lokalt selvstyre.
Så det er det, jeg svarer på.
Svaret til det, der skete i 2006, er: Når regnskaberne foreligger, må vi se.
Anne Baastrup (SF), 2007-02-01:
Jeg tror nok, at man i Aalborg Byråd meget ville betakke sig for at sige, at man har taget et lokalt ansvar, fordi man via KL er kommet ind under den aftale, som finansministeren påtvang Kommunernes Landsforening sidste år.
Jeg tror lige, at hr. Christian Wedell-Neergaard skal belægge sine ord med en vis omhu.
Jeg oplever blot, at det svar til hr. Ole Glahn i virkeligheden – undskyld mig udtrykket – er tvetunget.
På den ene side skal vi til nu at rebe sejlene eller køre ligeud, eller hvordan det nu var, men det kan man jo som kommune ikke bruge til noget som helst, hvis den konkrete kommune i sine egne regnskaber har nogle tal, som virkelig er røde.
Kommer Thors hammer i funktion i overensstemmelse med lovgivningen, ja eller nej, eller skal vi snakke sort, indtil den enkelte kommune pludselig rammes?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-01:
Det er således, at der i forbindelse med regnskaberne for 2006 jo er en lov, som siger, hvordan det skal håndteres.
Og hvordan den lov vil blive udmøntet, må vi jo se, når vi kender regnskabsresultaterne for 2006.
Men jeg tilkendegiver også, at sanktionslovgivning af den karakter ikke hører hjemme i en situation, hvor man har en aftale med kommunerne som helhed.
Derfor håber jeg for perioden fremover, hvor vi nu skal til at køre ligeud, som jeg siger, at vi kan være fri for, at det er nødvendigt med sanktionslovgivning.
Og det er det jo, hvis man tager et ansvar lokalt og sikrer sig, at det, der hedder mål- og rammestyring, også er et spørgsmål om at holde sig inden for nogle rammer, altså at man har frihed, men inden for en bestemt ramme.
fTTM050.fm Page 3683
Line Barfod (EL), 2007-02-01:
Man kan jo vurdere, om noget er et folkeligt projekt på mange måder.
Man kan sige, at der i hvert fald var mange folk, der i efteråret var voldsomt engagerede, og vi havde jo mange af dem herinde på Slotspladsen.
Så hvis det er på det, hr. Christian Wedell-Neergaard måler at det er blevet et folkeligt projekt, så kan man selvfølgelig godt sige det.
Hr. Christian Wedell-Neergaard roste medarbejderne, og det tror jeg vi alle sammen meget gerne vil tilslutte os, men hvad så?
Problemet er jo, at medarbejderne har oparbejdet kæmpe overarbejdspukler, og mange kommunaldirektører melder om, at medarbejderne simpelt hen bogstavelig talt falder om af stress.
Der er ikke så meget udsigt til, at det bliver afhjulpet, medmindre Det Konservative Folkeparti vil presse regeringen til, at man altså skal sikre, at der bliver de fornødne midler ude i kommunerne, så der også er de hænder, der skal til for at løfte den her kæmpe omstillingsproces og til i det hele taget at løfte opgaverne i den kommunale velfærd.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-01:
Det er en fælles opgave for hele Folketinget at sikre de hænder, der skal til for at yde service over for borgerne i de kommende år.
Det bliver en meget stor opgave at finde de mange medarbejdere, der skal til, når demografien slår igennem og der bliver flere ældre.
Så er spørgsmålet jo, hvordan vi får gjort det offentlige til en god og attraktiv arbejdsplads.
Jeg tror, at det med større lokal frihed, større muligheder for den lokale ledelse, det at fokusere på opgaven og skabe begejstring om at gøre det godt vil være en af vejene til at ændre den offentlige sektor og sikre, at folk føler, at de kan gøre en forskel i deres daglige arbejde – og dermed også en modernisering.
Om det så på sigt koster flere penge, skal jeg ikke kunne sige, men det er meget vigtigt, at attituden bliver moderniseret.
Erling Bonnesen (V), 2007-02-01:
Jeg vil allerførst gerne kvittere for den radikale medvirken til at få gennemført udligningsreformen og dermed også få skabt de bedre økonomiske muligheder for at drive kommunerne og løse opgaverne fremover.
Så vil jeg godt vende mig lidt til det socialdemokratiske forslag om minimumskvalitetsstandarder.
Det er jo efter vores opfattelse i Venstre ikke noget, vi kan lide eller vil have, fordi vi mener, det vil ensrette fra Skagen til Gedser og udhule det kommunale selvstyre.
Så jeg vil gerne lige spørge den radikale ordfører, hvordan man forholder sig helt konkret til de her forslag om minimumskvalitetsstandarder.
Hvis det nu skulle gå sådan, at man kommer i regering igen sammen med Socialdemokraterne efter valget, vil man så støtte disse minimumskvalitetsstandarder?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-01:
Jeg skal sige, at jeg er lige så bekymret som fru Line Barfod, når det drejer sig om stress og de problemer, det giver omkring arbejdsmiljøet, at nogle medarbejdere er hårdt belastet, og det er en lokal ledelsesopgave at arbejde sig ud af det, sådan at disse mennesker kommer væk fra den stressede arbejdsdag og den situation, de er i.
Jeg siger, at en ny attitude med fokus på opgaven og mere lokal indflydelse og begejstring omkring løsning af opgaven er nogle af de veje, som jeg ser til at modernisere arbejdet.
Det er jeg da meget taknemlig for og mener, at det er helt fantastisk, at nogen i den grad har kastet sig ind i det for at gøre det til en succes.
Ole Glahn (RV), 2007-02-01:
Jeg hørte med stor glæde hr. Christian WedellNeergaard sige, at man nu i forbindelse med forhandlingerne mellem regeringen og KL arbejdede på at afskaffe sanktioner i relation til det.
Jeg ved også, at Kommunernes Landsforening altid har været meget imod, at man gik efter enkeltkommuner med sanktioner.
Men nu er det jo altså sådan, at der i hvert fald i Thor Petersens kasse ligger denne Thors hammer ...
Line Barfod (EL), 2007-02-01:
Min opfattelse af langt, langt hovedparten af de offentligt ansatte er, at de i den grad gerne vil gøre det godt, og at de i den grad har en utrolig pligtfølelse i forhold til at gøre en indsats, også langt ud over, hvad man med rimelighed kan forlange, når de tager sig af ældre, når de tager sig af børn, når de tager sig af syge osv.
Det, der er problemet, er bare, at de ofte ikke kan nå deres arbejdsopgaver, og det er jo også det, mange af dem får stress af.
Hvis man går hjem fra en lang dag i børnehaven og ved, at der er nogle børn, man simpelt hen ikke har nået at snakke ordentligt med, og som man kunne se indimellem var i nogle situationer, hvor de blev kede af det, og som man ved har brug for at man læser ekstra højt for dem, og man ikke kan nå det, fordi der er så mange andre børn, man også skal tage sig af; hvis man går hjem efter en lang dag som hjemmehjælper og ved, at der er nogle af de ældre, man simpelt hen har måttet gå fra, selv om de havde behov for, at man snakkede med dem, så falder man om af stress på et tidspunkt, eller også skifter man over til noget andet.
Det er derfor, at oppositionen i sidste uge foreslog, at vi får lagt en plan for at sikre, at der er offentligt ansatte nok også i fremtiden.
Det ville regeringspartierne og bl.a. De Konservative ikke være med til, og derfor vil jeg gerne høre: Ønsker Det Konservative Folkeparti, at der kommer 200.000 nye til at erstatte de 200.000, der holder op?
Jacob Jensen (V), 2007-02-06:
Jeg tror, der står i beslutningsforslaget, at det i hvert fald forventes, at det skal være udgiftsneutralt, så jeg går ud fra, at det også er gældende for SF, når man er medforslagsstiller.
Men så kunne jeg godt tænke mig at vide, hvor mange ekstra millioner SF vil være villig til at putte i kassen i form af ekstra bevillinger, hvis det er sådan, at SF ikke mener, som der ellers står beskre vet i beslutningsforslaget, at det skal være udgiftsneutralt.
Rasmus Prehn (S), 2007-02-06:
Er det virkelig sådan, vil jeg spørge hr. Walter Christophersen, at Dansk Folkeparti ikke har nogen holdning til, hvad man skal gøre for at forbedre de studerendes vilkår, hvad man skal gøre for at forbedre lærlinges vilkår, eller hvad man skal gøre for ikke mindst at sikre, at flere vælger den kollektive trafik?
Er det sådan, at det er et ansvar, man lægger over til ministeren, til en arbejdsgruppe, til DSB; at det ikke er noget, man selv har en offensiv holdning til?
Det er jo sådan, man må forstå det ordførerindlæg, der har været nu.
Walter Christophersen (DF), 2007-02-06:
Jeg er ikke enig med den socialdemokratiske ordfører og forslagsstiller i den udlægning.
Dansk Folkeparti ser med stor alvor på det her forslag, fordi det berører og vedkommer rigtig mange mennesker.
Det er også derfor – ordføreren har jo bemærket ministerens venlige initiativ til at imødekomme forslagsstillerne – at vi bredt kan få belyst problematikken omkring det her, eftersom jeg kan forstå på ordføreren, at det berører os alle sammen seriøst.
Vi kan således få bragt det på plads.
Når vi har forholdt os til denne og har forholdt os til de møder, der måtte komme med ministeren, hvor vi i fællesskab skal diskutere problematikken, vil vi tage stilling derfra.
Rasmus Prehn (S), 2007-02-06:
Dansk Folkeparti lægger sig fuldstændig op ad, hvad regeringen mener på området.
Jeg har ved tidligere lejligheder hørt Dansk Folkeparti tale om, at det også er vigtigt at gøre noget for lærlinge og elever, men det gør sig åbenbart ikke gældende med hensyn til DSBrabat.
Der vil man ikke hjælpe elever og lærlinge, eller hvordan skal det forstås?
Walter Christophersen (DF), 2007-02-06:
Jeg kan jo henholde mig til Venstres ordfører på området, som lige har svaret hr. Rasmus Prehn.
Der er jo nogle, der allerede er indeholdt i den ordning, der er for nuværende.
Jeg kan også henholde mig til ministerens udtalelse om, at elever og lærlinge i dag jo har et vist lønniveau – vi skriver altså år 2007 – og om, at når det gælder deres skolegang osv., så har de fået deres billet betalt, den får de jo betalt af arbejdsgiveren.
Sådan er det.
Jo, jeg har bemærket, at man har taget en bred gruppe af unge mennesker med i det her lovforslag.
Men jeg har også bemærket, at forslagsstillerne hævder, at det skal være udgiftsneutralt, og når vi implementerer noget for så mange mennesker, vil Dansk Folkeparti gerne have et ordentligt grundlag for at tage stilling til et sådant forslag.
Vi er nemlig bange for, at det siver, for det at være politiker og omtale udgiftsneutralitet vil altid på et eller andet tidspunkt medføre, at det bliver dyrere.
Det siger historien.
Rasmus Prehn (S), 2007-02-06:
Nu er det meget pudsigt, at den konservative ordfører nævner netop busfirmaet Abildskou.
Det er jo sådan, at netop pågældende busselskab har introduceret en lignende rabatordning for alle studerende og vel at mærke uden at få tilskud fra staten.
De mener altså, at det er en rigtig god forretning, fordi det giver en masse kunder, de ellers ikke ville få.
Og det er sådan set på den foranledning, at Socialdemokratiet har sagt: Lad os nu give de samme betingelser til DSB, så DSB kan blive konkurrencedygtig, muligvis ikke på strækningen fra Grenå, men på en række andre strækninger.
Jeg vil da gerne kvittere for, at den konservative ordfører er meget rosende over for det socialdemokratiske forslag.
Det er jo ikke hver dag, man oplever som socialdemokrat at blive rost af en konservativ, så det er herligt.
Det vil jeg virkelig gerne takke for.
Når det så er sagt, konstaterer jeg også, at den konservative ordfører med beklagelse konstate rer, at det, der blev lovet ved sidste behandling af det her forslag, netop at man skulle være klar allerede i juli måned, ikke er blevet overholdt; at det har taget meget længere tid.
Vi er jo meget enige om, at det er dybt beklageligt, når man lover en tidsfrist, at den så ikke bliver overholdt.
Er det sådan, at den konservative ordfører kan sige her i dag, hvad den konservative ordfører har sådan som tålmodighedsfrist?
Det er ikke for at være unødig polemisk, men hvis vi nu antager, at den overskridelse af tidsfristen, som skete i første omgang, mod al sandsynlighed gentager sig i denne omgang, så vi igen først får noget at høre om et år, vil det så være sådan, at den konservative ordfører vil trække i nødbremsen, måske i juli eller august måned, og sige: Nu skal der altså ske noget, så nu stemmer vi for Socialdemokraternes forslag, for nu kan vi ikke vente på ministeren længere?
Eller vil man have samme langmodighed, som man har haft i denne omgang?
Henriette Kjær (KF), 2007-02-06:
I Det Konservative Folkeparti har vi altid stor tålmodighed, når det gælder regeringen.
Det er der ingen tvivl om, så det vil vi også have i denne sag, men jeg tror nu slet ikke, det bliver aktuelt.
Så synes jeg også lige, man skal bide mærke i, at som jeg sagde i min ordførertale, synes jeg, at den ordning, vi har nu, også er god.
Der kan være nogle uhensigtsmæssigheder i, at folk, der er på SU, ikke længere er omfattet af ordningen, når de er blevet 26 år, men det er en god ordning.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-06:
I SF vil vi også godt takke Socialdemokraterne for at have lavet et rigtig fint forarbejde til denne sag, og vi er glade for at være medforslagsstillere til forslaget.
Når vi nu snakker om at ændre ordningen, kunne det være, at vi skulle kalde den uddannelsesrejsekort i stedet for WildCard.
Jeg er enig med ministeren i, at det egentlig er et sjovt fremmedord, så det kunne da være, vi skulle lave den lille sanering ved samme lejlighed.
Forslaget går jo ud på at give ordningen en mere social balance ved at lænke ungdomsuddannelsesrabatten til et studium i stedet for til en aldersgrænse, og det synes vi i SF er en rigtig god idé.
Venstres ordfører snakkede noget om, at det er meget vigtigt, at en ændring bliver udgiftsneutral.
Jeg vil sige, at for SF er det vigtigt, at der er social balance i den, men ikke vigtigt, at den bliver udgiftsneutral.
Men vi har forstået det sådan, at der er en bred enighed i Tinget om, at der kan arbejdes videre med forslaget, og det er vi selvfølgelig med på i SF, men med den melding, at udgiftsneutralitet bestemt ikke er vores hovedmål.
Det er den sociale balance og relevansen over for uddannelser, der er det vigtige for os.
Det er også blevet nævnt, at elever og lærlinge måske er anderledes stillet økonomisk, og det er da klart, at det er en ting, der skal kigges på.
Det kan godt være, at deres rabat skal være mindre, men det skal vi have nogle tal på.
Det er også meget klart, at sådan som det kollektive trafikmønster kommer til at se ud, tegner det til, at DSB bliver mindre dækkende, og derfor vil det være meget relevant at få ordningen bredt ud til de operatører, der er på området.
Dermed har jeg ikke sagt, at SF absolut er enige i, at DSB skal reduceres, men virkeligheden er, at det ser ud til, at det vil ske, og så vil det være godt også at få ordningen udbredt til andre operatører.
Som det er nu, kan unge under 26 år, som scorer en rigtig høj løn, også få kortet, og det er ikke særlig hensigtsmæssigt.
Til gengæld kan det ske, at nogle, som er blevet kastet af uddannelsessystemet på et tidligt tidspunkt, til alles glæde – til samfundets, deres egen og deres omgivelsers glæde – starter på en uddannelse, når de er nogle og tredive år.
De vil nu få mulighed for at få kortet, og hvis man kigger nærmere efter, vil det garanteret være dem, der har allermest brug for det.
Vi hilser forslaget meget velkommen, og vi hilser også velkommen, at der er en så positiv stemning over for det, så vi går med glæde ind i de kommende forhandlinger.
Jacob Jensen (V), 2007-02-06:
Jeg bemærkede, at det ikke nødvendigvis er et krav fra SF’s side, at det skal være udgiftsneutralt.
Er det noget, man er enig om i de tre partier, som er forslagsstillerne til forslaget?
Jeg kunne godt tænke mig at få at vide, om det også gælder for De Radikale og Socialdemokratiet.
Jeg går ud fra, at man har talt sammen, før man fremsatte forslaget, så kan man sige i enighed, at udgiftsneutralitet ikke er et krav fra forslagsstillerne?