runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Lauritzen (V), 2009-05-05:
Ja tak.
Som jeg forstår på Enhedslistens ordfører og på det andet medlem af Enhedslisten, som har stillet spørgsmål til nogle af de tidligere ordførere, kan man i Enhedslisten under ingen omstændigheder acceptere diplomatiske forsikringer.
Er det korrekt?
Det må jo så være en naturlig konsekvens af det, at man så hellere vil have, at folk, der anses som en fare for statens sikkerhed - dvs. med det her lovforslag, hvor der også har været en domstolsprøvelse, er dømt for at være en fare for statens sikkerhed ved f.eks. at have begået terrorhandlinger eller haft planer om at begå terrorhandlinger - skal gå frit rundt i Danmark.
Eller hvad skal de præcis have lov til?
Ville det ikke være bedre, hvis vi nu havde mulighed for at benytte diplomatiske forsikringer i overensstemmelse med internationale konventioner, at vi så brugte det redskab?
Morten Østergaard (RV), 2009-05-05:
Det er jo altid i en konkret sag, at man afprøver konventionerne.
Der er det bare, man må spørge sig selv, om man, hvis man benytter sig af diplomatiske forsikringer, ikke bringer sig selv i en situation, hvor der i hvert fald er en overhængende risiko for, at konventionerne bliver overtrådt.
Jeg har lagt mærke til, at man i lovforslaget gør sig stor umage med at sige, at man skal have redskaber til på en eller anden måde at følge, at det går, som man vil, og have det som en del af aftalen.
Jeg tror, at det i sig selv er en af grundene til, at det måske nok ville være meget sjældent, at man får det anvendt.
Jeg forsøgte at udtrykke mig lidt nuanceret, og jeg skal prøve at gøre det klart for hr. Karsten Lauritzen.
Vi er imod diplomatiske forsikringer, og vi synes ikke, at det burde have stået i lovforslaget, men det betyder ikke nødvendigvis, at vi ikke efter en udvalgsbehandling er villige til at stemme for det samlede lovforslag, for der er mange andre positive elementer i det.
Det er vel ikke sådan en helt ny måde at gå til lovforslag på.
Karsten Lauritzen (V), 2009-05-05:
Det kan selvfølgelig være, at jeg misforstår hr. Morten Østergaard, for han udtrykker sig ikke specielt klart om, hvad han mener om diplomatiske forsikringer.
Som jeg forstår det på hr. Morten Østergaard, er man imod diplomatiske forsikringer, men alligevel kan man godt leve med, at de står nævnt i lovforslaget.
Man kunne jo anfægte det som værende lidt dobbeltmoralsk, at man på den ene side siger, at diplomatiske forsikringer under ingen omstændigheder kan bruges, men alligevel kan man godt acceptere, at de står i lovforslaget.
Den anden ting er: Vil hr. Morten Østergaard ikke forholde sig til, at der faktisk er diplomatiske forsikringer, som er godkendt af den Europæiske Menneskerettighedsdomstol?
Det vil sige, at de er i fuldstændig overensstemmelse med den europæiske menneskerettighedserklæring, hvor det er sikret, at de, man udsender i forbindelse med diplomatiske forsikringer, ikke bliver udsat for tortur, og at diplomatiske forsikringer er et redskab, som kan bruges.
Bertel Haarder (V), 2009-05-05:
Svaret er ja.
Jeg vil gøre alt for at mane forældreforeningen Skole og Samfunds bekymringer i jorden.
Jeg mener ikke, at de er berettigede, og jeg mener heller ikke, at man tager noget fra skolebestyrelsen ved at tage noget fra kommunalbestyrelsen og give til skoleledelsen.
Det betyder jo, at de konkrete afgørelser kommer tættere på skolebestyrelsen.
Og alt, hvad ledelsen gør, skal respektere de principper, som skolebestyrelsen har fastsat.
Derfor synes jeg også, det er en god idé at tage det med i evalueringen, sådan som hr. Martin Henriksen ønsker.
Karen J. Klint (S), 2009-05-05:
Til debatten om fadervor vil jeg lige sige, at jeg faktisk synes, at vores undervisningsordfører svarede korrekt i den sag.
For der står jo i fagfordelingen, at folkeskolen ikke må forkynde, folkeskolen må oplyse.
Derfor kunne der jo godt være en anden debat end den, medierne havde om fadervor, som det så i øvrigt kunne være et skolebestyrelsesanliggende at finde ud af, om det er noget, man har morgensamling om.
Men tilbage til vores sag i dag.
Jeg hørte ordføreren sige bundstyret projekt.
Folkekirken har jo et Folketing, som lovgiver i mange detaljer, så vi har jo ikke et bundstyret projekt.
Men vi har en folkekirke, der er bundstyret, når det handler om betaling.
Så jeg vil bare spørge ordføreren: Når det nu fremover bliver sådan, at det endnu mere er medlemmerne af folkekirken, der skal betale alle lønudgifter, er det så ikke urimeligt, hvis det er os herinde i Folketinget, der på finansloven skal bestemme antallet af præster i normeringen?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-05-05:
Jeg mener i hvert fald, at vi gør meget for det i fællesskab her i Folketinget ved at sætte de rammer, der gør, at man friest muligt kan arbejde i sognene og i menighedsrådene.
Vi indskærper, at man selvfølgelig skal overholde de love, der er, og jeg må sige, at fru Pernille Vigsø Bagges indkaldelse til samråd om arbejdsmiljø jo har medført, at jeg har taget en snak med formanden og sagt, at det selvfølgelig er en vigtig sag, og at lovene skal overholdes.
Men det er klart, at der på alle arbejdspladser er nogle, der ikke kan finde ud af det, og hvor det går op i en spids.
Men til trods for at præst og menighedsråd jo har meget forskellige opgaver, kæmper de for det samme - man kunne sige, at der er indbygget et konfliktstop - og jeg vil vove den påstand, at det går ganske fremragende.
Præster, menighedsråd og alle de frivillige gør en meget stor indsats ude i sognene.
Bente Dahl (RV), 2009-05-05:
Det er rigtigt, at der er rigtig mange, der gør en fremragende og stor indsats i folkekirken, det kan vi slet ikke blive uenige om.
Jeg vil nu alligevel gerne holde fast i det psykiske arbejdsmiljø i kirken, og der har været en rapport, som har belyst det.
Vi ser i hvert fald jævnligt overskrifter i pressen om dårlige samarbejdsforhold.
Det, jeg gerne vil spørge ministeren om, er det her uproblematiske samarbejde, som ministeren taler om.
Jeg vil gerne spørge, om ministeren virkelig mener, at det er så uproblematisk, som det blev fremlagt i talen.
Når vi ser de overskrifter i pressen, som vi gør, og når vi ser rapporterne om psykisk arbejdsmiljø, er det så bare selvfølgeligt og uproblematisk, eller skulle vi tage fat om nogle ting her?
Charlotte Dyremose (KF), 2009-05-05:
Jo tak.
Jeg vil godt starte med at udtrykke en vis sympati for ideen om den brede debat om mange ting, fordi den jo er vigtigt at have, og den er vigtigt at have løbende, og det er vigtigt, at vi hele tiden udvikler og justerer.
Der, hvor vi skal passe på, er, når det lyder, som om forandringen skal blive en revolution.
Det vil jeg godt komme mere ind på, men jeg må dog lige starte med at sige temmelig provokeret af fru Karen Klint om det her med fader vor-diskussionen, at jeg altså ikke tror, at en bred debat om vores folkekirkelige struktur kan forhindre den indholdsmæssige diskussion, som det jo særlig var Socialdemokraterne, der provokerede til ved at fornægte, at nogle skoler måtte fastholde en tradition, som de har haft i mange år på baggrund af, ja, måske en kristen arv, men i hvert fald en dansk kulturarv.
Den brede debat er jo vigtig, og det er også den, der gennem årene og også under denne regering har ført til et antal ændringer, mere demokrati, en ændret økonomi, flere muligheder for samarbejde - ting, som vi fra Det Konservative Folkeparti synes det er vigtigt også kommer nedefra.
Grunden til, at vi trods sympati for den brede debat og oplægget til det ikke kan støtte det her forslag, er jo netop, at vi hellere ser, som ministeren jo også var inde på, at vi løbende kan justere, når vi finder det nødvendigt netop på baggrund af den brede debat.
Men en herfra styret bred, samlet debat tror vi ganske enkelt ikke på som et topstyret projekt.
Vi tror på folkekirken som et bundstyret projekt, netop fordi udgangspunktet for vores folkekirke er og altid skal være sognet og det lokale liv.
Når vi så taler om ændrede former for samarbejde
, ændrede muligheder for at gøre noget på tværs, bl.a. jo også som tidligere nævnt nu folkekirken på nettet, som vi tror på er både vigtigt og rigtigt i moderne tid, må vi dog ikke glemme, uanset at kirken skal leve med i den moderne tid, med i den udvikling, der er, hvor vi jo bl.a. mere og mere går på nettet, hvor vi nødvendigvis ikke bor i det samme sogn hele vores liv og derfor kan have tilknytning til mange forskellige kirker, at udgangspunktet for at have en folkekirke med den forkyndelsesfrihed, der ligger i den, og med den mulighed for via bl.a. sognebåndsløsningen netop at kunne tilhøre den præst, hvis forkyndelse man føler at kunne dækkes ind under, at så skal der være en vis frihed til forskellighed inde under den samlende skal, som folkekirken er.
Jesper Langballe (DF), 2009-05-05:
Nej, det gør den ikke, og jeg vil sige, at det vil være endnu mere indgribende, end fru Karen Klint antyder, for det vil jo på en forfærdelig måde påvirke folkekirken selv og folkekirkens selvforståelse.
Hvem er det, der har prokura til at modtage bloktilskuddet og fordele det i kirken?
For mig er bloktilskuddet en mareridtsvision.
Jeg kan næsten ikke holde ud at stå her og diskutere det.
Det er ganske forfærdeligt.
Men om præsternes ansættelsesforhold vil blive ændret, har jeg aldrig rigtig tænkt på.
Jeg ved ikke, hvorfor de skulle det, men det vil have nogle ganske forfærdelige følger, og jeg håber aldrig, at det kommer.
Karen J. Klint (S), 2009-05-05:
Så vil jeg bare spørge ordføreren, om ordføreren er enig i, at når man går fra løntilskud til bloktilskud, ser verden ud som i forgårs, eller om ordføreren er enig i, at når man går fra løntilskud til bloktilskud, vil det betyde væsentlige ændringer for den relation, der er mellem stat og de i dag statstjenestemandsansatte præster.
Står verden stille, når man går fra løntilskud til bloktilskud?
Jesper Langballe (DF), 2009-05-05:
Jeg tror, at fru Karen Klint misforstod min lignelse med vandværksgeneralforsamlingen, for det var ikke sådan en demokratisk opskrift eller en manuel.
Det er klart, at der er ydre forhold, som skal være i orden, og derfor har vi et Kirkeudvalg, derfor er der menighedsrådsmedlemmer osv.
Det, jeg prøvede på at sige, var, på hvilket niveau rent konstaterende folkekirken ligger i det almindelige folkekirkemedlems bevidsthed.
Det er altså ikke sådanne demokratiske, organisatoriske spørgsmål, der optager folk.
Det er noget helt andet, og det tror jeg ikke vi kan lave om på.
Jeg tror egentlig heller ikke, at vi skal.
Så spørger fru Karen Klint, om ikke det er godt med en stor, samlet strukturdebat.
Ærlig talt, nej.
Men jeg vil sige, at hvis man skal til at have store strukturdebatter om det specielt med hensyn til folkekirken, som lever på, at der egentlig er så mange ting, der er selvfølgelige, som er nedarvede, som er lokale traditioner, tror jeg, man river mere ned, end man bygger op.
Karen J. Klint (S), 2009-05-05:
Jamen jeg vil da gerne tage fat i sammenligningen med vandværksbestyrelsen.
Det er jo rigtigt, at man forholder sig til vand.
Jeg tror også, at kirkegængerne og dem, der bruger folkekirken, forholder sig til indholdet, men det, vi taler om i dag, er jo ikke kirkens indhold - det er de vilkår, man har til at forkynde på, det er de vilkår, man har til at holde gravpladser på.
Det er vilkårene, det er strukturen, vi har til debat.
Det er jo ikke os, der er begyndt at pille ved den store lovgivning.
Det er jo regeringen.
Vi drøfter stiftsråd, vi drøfter det ene, og vi drøfter andet.
Var det ikke bedre at se lidt mere på at få en samlet plan for, hvad det er, der skal laves om?
Jesper Langballe (DF), 2009-05-05:
Hvem er mon bedst til at tilrettelægge opgavefordelingen i folkekirkens sogne?
Svar: Det er sognene selv.
Selvfølgelig er og skal der være nogle overordnede regler for kompetenceforholdene, især mellem præster og menighedsråd, men det karakteristiske ved kirkesognenes daglige drift er, at der under disse overordnede regler opstår lokale traditioner for, hvem der ordner hvad.
Og hvis man i de sidste mange år havde spurgt et bredt udsnit af menighedsrådsmedlemmer over det ganske land, om der var noget, de var utilfredse med, så ville det altovervejende svar lyde: Ja, det er lidt surt, at vi er overdænget med love og regler for ting, som vi godt kunne finde ud af selv - at vi bliver behandlet som pattebørn.
- Opstår der kompetencekonflikter, har vi jo biskopper og provster, der ad hoc kan gribe mæglende ind og løse dem.
Det beslutningsforslag, vi behandler her, synes mig at være udsprunget af en tyrkertro på, at man kan forebygge konflikter ud i alle lokale kroge med store undersøgelser og lovreguleringer.
Men der er faktisk kun én måde at totalforebygge konflikter på, og det er at sætte alle mennesker i fængsel.
Det er vores svar.
Der er indført rigelig med regler, lad sognene få fred
Forslagsstillerne siger bl.a., at de lave stemmeprocenter, senest ved menighedsrådsvalget i november 2008, har demonstreret, at mange danskere ikke føler større tilknytning til det demokratiske og organisatoriske liv i folkekirken.
Forslagsstillerne tilskriver det, at folkekirkens institutioner og arbejdsmåde ikke er fulgt med tiden.
Ja, den sang hører man efter hvert eneste menighedsrådsvalg.
Men nej!
Det skyldes, at befolkningens forhold til sin kirke ligger på et helt andet niveau.
På det plan befinder folkekirken sig i borgernes hjerter.
Det er, ligesom når vandværkets bestyrelse har indbudt til generalforsamling, og der så ikke kommer andre end bestyrelsesmedlemmerne.
Så sidder de måske og skumler over, at folk slet ikke er interesseret, men måske er det slet ikke rigtigt.
Måske er sagen, at medlemmerne ganske vist ikke interesserer sig for vandværksprocedurer og generalforsamlinger, men at de slet og ret interesserer sig for vand.
Sådan er det faktisk med folkekirken i dens medlemmers bevidsthed - den skal bare være der, ikke mindst i livets skelsættende øjeblikke.
Den lave stemmeprocent behøver jo overhovedet ikke at afspejle ligegyldighed; den kan også afspejle tilfredshed, det tror jeg den gør.
Demokrati er jo først og sidst retten til at sige nej, hvis der er noget, man er utilfreds med.
Og når så få tager del i menighedsrådsvalget, ja, så kan det udmærket være udtryk for, at de færreste har noget at klage over på det organisatoriske område.
Kirken er ikke fulgt med tiden, siger forslagsstillerne.
Nej, og det er heller ikke, hvad dens medlemmer forventer.
De forventer ikke en kirke, hvis ydre rammer er i stadig forandring, men en kirke, der står fast.
Sagt med et par linjer af Grundtvig: Skolen skal med solen gå, kirken skal på jorden stå.
Per Bisgaard (V), 2009-05-05:
Som det fremgik af ministerens tale, er der gennem de senere år sket en række tiltag, som har gjort, at vi fra Venstres side ikke finder nogen grund til at nedsætte et udvalg, som skal komme med en udredning.
I januar 2006 blev der udgivet materiale, som bar titlen »Kortlægning af den nuværende opgavefordeling i folkekirken«, og den beskriver meget fint forholdene i alle hjørner af kirken.
Det materiale blev så senere en del af det, der hed betænkning 1477, som oplyste om opgaverne i sogn, provsti og stift.
Arbejdsgruppen var godt nok ikke på de her 25-30 personer, som forslagsstilleren nu siger, men den var dog bredt sammensat af repræsentanter for biskopperne, provsterne, præsterne og menighedsrådene, således at det meste af folkekirken var repræsenteret.
Det var bl.a. med de indslag, at der også senere blev givet Den blå betænkning.
Efterfølgende er der så blevet fremsat og vedtaget flere lovforslag, som er udsprunget af Den blå betænkning, og der kunne jeg nævne blot L 27, så ved alle herinde, hvad det handler om, og L 53, som drejer sig om noget med finansiering af præstestillinger.
Så endelig i 2007, altså for 2 år siden, kom der en ny betænkning, 1491, som omhandler folkekirkens lokale økonomi, og den har jo også kastet flere lovforslag af sig om at effektivisere folkekirkens økonomi og administration samt udvidet adgang til kirkelig betaling, hvilket vi vedtog her senest i januar.
Der har været endnu en betænkning i 2008, nemlig betænkningen om evalueringen af stiftsråd.
Her er arbejdet ikke færdigt, men man kunne jo håbe på, at det blev det her inden sommerferien.
Og senest er så kommet ind ad døren betænkning 1503 om præsternes uddannelse og efteruddannelse, som en arbejdsgruppe afleverede i december 2008, og den har været til høring.
Og altså, der er faktisk muligheder nok for at være aktiv.
Rammerne er tilvejebragt, også hvad angår arbejdsmiljøet, hvilket ministeren også nævnte, således at ansatte og frivillige kan udføre deres arbejde under trygge forhold.
Men heldigvis er den danske folkekirke rummelig, som det også er sagt, således at der er plads til det traditionelle og det gennemprøvede, men også til det eksperimenterende.
Jeg synes, det er spændende at se det sidste skud på stammen om »Kirken på nettet«.
I Venstre har vi ikke noget behov for at iværksætte en udredning, men vi er naturligvis åbne over for at diskutere de muligheder og tiltag, som hele tiden dukker op.
Men det, der er allermest brug for lige i øjeblikket her et halvt år efter sidste menighedsrådsvalg, er måske tid og ro til at fordybe sig i det daglige arbejde.
Venstre kan ikke medvirke.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-05-05:
Jamen jeg kan kun sige, at der er et udredningsarbejde i gang.
Det er overhovedet ikke politisk behandlet.
Så det er at tage forskud på fornøjelserne, vil jeg nok sige.
Karen J. Klint (S), 2009-05-05:
Jeg tror, at jeg om lidt på vej op til talerstolen, når jeg skal holde min ordførertale, skal planlægge en lidt anden ordførertale, end jeg havde planlagt.
For det er jo regeringen, der nu ved at have et forslag om bloktilskud, som vi ikke kender til, er med til at så tvivl om, hvorvidt den ordning, vi har i dag, er holdbar.
Men det vil jeg tage op.
Jeg vil bare stille ministeren et spørgsmål.
Når en regering vedtager at gå fra løntilskud til bloktilskud, vil det så ikke i sig selv røre væsentligt ved, hvordan præsternes ansættelsesforhold skal være fremover?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-05-05:
Men der må jeg gentage, at vi jo alle sammen har de muligheder.
Jeg ved jo også, at fru Karen Klint er flittig til at komme ude i menighederne, så vi er jo hele tiden ude i debatfora.
Men så sagde fru Karen Klint noget meget interessant og sandt, nemlig noget om menighedsrådenes kræfter.
Og helt ærligt, jeg tror faktisk, at menighedsrådenes kræfter i højere grad i de kommende år skal anvendes på deres sogne og ikke på, at vi stiller dem alle mulige opgaver af administrativ art og smider en hærskare af nye regler ud over dem.
Karen J. Klint (S), 2009-05-05:
Tak for det.
Jeg vil give ministeren ret i, at vi, der er ordførere på B 144, har det fælles mål at beskytte folkekirken.
Det kan lyde negativt, for folkekirken er robust, men målet er også at bevare det fodfæste, folkekirken har i befolkningen.
Vores mål med forslaget er jo ikke at lave en lukket kommission, men jo netop at få en gruppe, der kan sikre, at debatten når lidt længere ud end den debat, vi når i dag.
Nogle af de betænkninger, der har været lavet indtil nu, har været sendt til høring i menighedsrådene, og kun få menighedsråd har haft kræfter til at svare.
69 svarede i den sidste sag.
Og jeg ved ikke, om 69 svar ud af 2.200 er det bedste mål i sig selv.
Så jeg vil bare spørge ministeren, om der ikke var grundlag for at få en lille debat om, om ikke vi bare kunne gøre det på en lidt anden måde end at nedsætte lukkede arbejdsgrupper, som jo ikke tager ud og debatterer med menigmand, men debatterer med andre i lukkede rum.
Det her er ikke et lukket råd.
Det er et råd, der skal åbne debatten.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-05-05:
Det ville jeg vel ikke.
Men jeg tror, at det er en dødssejler.
Jeg tror, at det vil gøre mere skade end gavn, det må jeg indrømme.
De udvalg, der sidder i dag, har jo mange forskellige formål.
Tænk, hvis man skulle samle alt, hvad der kunne rejses af spørgsmål i folkekirken, og først skulle blive enige om et kommissorium, hvad man ikke bliver, og så have en kommission, som sidder for lukkede døre.
Jeg kan virkelig ikke se, hvad formålet skulle være med det.
Det var noget andet, hvis vi pludselig havde et eller andet nyopstået og påtrængende behov for noget, ingen af os nogen sinde havde talt om.
Man kan jo sige, at det for så vidt opstod med sognebåndsløsningen, som faktisk ingen af os havde været rigtig opmærksomme på.
Men der fik vi det lavet med det samme.
Tænk, hvis vi havde ventet 3 år på den urimelighed.
Nu har Folketinget vist en velvilje ved at køre det igennem i løbet af 1 måned.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2009-05-05:
Er det ikke rigtigt, at ministeren selv har nedsat en hel del underudvalg, der kigger på bloktilskud, der kigger på åremålsansættelse, der kigger på stiftsråd, der kigger på alle de her delelementer, og at det derfor måske er en lidt tynd afvisning af, at man kunne samle et større analysearbejde, hvor man kiggede grundigt på, hvad der kunne sikre folkekirken mange år fremover, i stedet for de her små underudvalg og små skridt på stedet, som ministeren jo lægger op til?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-05-05:
Jamen jeg mener ikke, at der er behov for den bredere udredning, som man beder om.
Der er jo for nogle år siden afgivet den der mere tekniske udredning, som regeringen har lovet, og med hensyn til en ny strukturkommission kan jeg fra min ungdom huske, at det var sådan noget med nogle små røde hæfter, der stod og samlede støv alle steder;
masser af underudvalg og arbejde i årevis; det var så elitært - og også en anden tid.
I dag er der så mange fora.
Jeg ved godt, at journalisterne elsker at sige noget om de tomme kirker, men hvis man går ud i sognene og ser, hvor meget der egentlig sker, hvor mange aktiviteter der er, hvor mange der bruger mail, hvor mange der har debatfora, må jeg sige, at jeg egentlig synes, at en kommission er meget ufolkelig.
Det er jo også helt uklart, hvad den egentlig skal lave.
Man skal blive enige om en kommissorium, men det kan man jo ikke blive.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2009-05-05:
Jeg vil også gerne sige mange tak for ministerens indledende tale.
Nu ved jeg, at man skal passe på med det der med revolution, men regeringen har jo ligesom selv i regeringsgrundlaget varslet nogle forandringer, også nogle - hvad skal man sige? - seriøse forandringer på folkekirkeområdet, så jeg ved, at regeringen da også er optaget af, af der hele tiden sker en udvikling på det her område.
Der er varslet åremålsansættelse af biskopper, omlægning af økonomien til bloktilskud osv. Hvorfor er det lige, at man ikke kan forestille sig at samle alt det her i et udvalg og måske kigge meget bredere på, hvad det er, folkekirken har behov for, når man nu, også fra regeringens side, anerkender, at der er behov for det her udredningsarbejde?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-05-05:
Nu har jeg ikke brugt ordet uproblematisk, men jeg vil nok sige, at hvis vi skal til at føre kirkepolitik og forkynde kristendom efter overskrifterne i aviserne, så kommer vi ganske galt af sted.
Jeg kan godt huske, hvordan Politiken forrige jul forsøgte at smadre hele folkekirken og sætte alle præsterne op mod hinanden med en fuldstændig forkert påstand om, at en meget stor del af de kvindelige præster følte sig dårligt behandlet af deres mandlige kolleger.
Hvis man tror på sådan noget, så kan man godt smadre folkekirken.