runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Gejl (ALT), 2016-05-24:
Det beslutningsforslag, vi behandler her, har til hensigt at sikre en bedre og mere overskuelig sagsbehandling og tildeling af hjælp til forældre til børn med handicap, og når man ser på, hvem der har fremsat forslaget, ser der ud til at være flertal for det.
Det er et behov, som såvel forældre som diverse organisationer ofte har gjort opmærksom på.
Den hjælp, der opnås, kan så være udliciteret til forskellige udbydere med yderligere individuelle aftaler og retningslinjer.
Sådan skal det selvfølgelig ikke være.
Vi bør helt generelt forsimple kommunernes forvaltning og som minimum bestræbe os på, at det i hvert fald ikke skal være nødvendigt for brugeren at skulle forholde sig til kommunernes komplicerede forvaltninger.
I forbindelse med fremsættelsen af det her lovforslag har vi i udvalget modtaget en række henvendelser fra forældre, der beskriver de problematiske forhold, de hver dag må navigere i.
Og på næsten daglig basis modtager vi henvendelser fra frustrerede forældre, der nok er taknemmelige for hjælpen, men som frustreres over al den energi, både de og eventuelle hjælpere må bruge på at navigere i bureaukratiske regler og bevillinger.
Vi har et velfærdssystem, vi kan være stolte af og taknemmelige for, men det skulle altså også gerne være sådan, at det ikke gav yderligere byrder, bekymringer og frustrationer at administrere de mange komplicerede bevillinger.
Jeg håber, at den opbakning, der er til det her beslutningsforslag, kan sikre den afbureaukratisering, som de fleste partier snakker så meget om, og at vi dermed kan give en kæmpe lettelse af hverdagen til familier med børn med handicap.
Og samtidig kan vi forhåbentlig spare ressourcer
ude kommunerne, som i stedet for at administrere og kontrollere kan bruge krudtet på service og velfærd.
Johannes Lebech (RV), 2016-05-24:
Fra Radikale Venstres side kan vi udmærket se intentionerne i forslaget og anerkender dem fuldt ud.
Der er ingen tvivl om, at en stærk og målrettet koordinering mellem mange instanser i kommuner og regioner og mellem mange fagligheder er ønskværdig, men vi tror, det er ret vanskeligt at etablere i virkelighedens verden.
Der er også allerede heroppe nævnt nogle forbehold.
Måske kan der hentes erfaringer i nogle af de ressourceforløb, der i en periode er blevet gennemført i forbindelse med ansøgning om førtidspensioner, hvor forskellige fagligheder som social-, sundheds- og uddannelsesområdet er samlet omkring den enkelte borgers behov for at øge dennes muligheder for at klare sig selv på en bedre måde.
Inden der måske findes en løsning på en bedre og mere fleksibel koordination, vil Radikale Venstre foreslå, at en familie med et barn med handicap, der har brug for flere fagligheders medvirken til et bedre liv, får tildelt en familievejleder, der kan guide familien og de forskellige instanser, som familien er i forbindelse med, så det bliver meningsfuldt, og så familien er i fokus.
Familievejlederen kan også arrangere fælles møder mellem faglighederne og familien.
Det kunne være en sagsbehandler, der havde ansvaret for den enkelte familie.
Men det er selvfølgelig også ting, som man kan tage op i den arbejdsgruppe, som vi finder det interessant regeringen ønsker at nedsætte omkring hele problemstillingen.
Arbejdsgruppen bør selvfølgelig se på flere muligheder for løsningen af opgaven, og det følger vi fra Radikale Venstres side med stor interesse.
Trine Torp (SF), 2016-05-24:
At få et barn med handicap kan vende op og ned på en families hverdag, og det kræver en del af forældrene at sørge for den nødvendige støtte til deres barn.
For mange forældre er en af de største udfordringer at finde rundt i det offentlige system, som skal hjælpe dem og deres barn.
Det er intentionen med det her forslag, at det skal gøres nemmere.
Kompensation for tabt arbejdsfortjeneste, dækning af merudgifter, ansøgning om hjælpemidler, socialpædagogisk bistand og støtte i daginstitutioner og skole, aflastning, rådgivning omkring forældrerolle til et handicappet barn, familiebehandling osv. er bare nogle af de former for hjælp, som et barn og en familie kan have brug for.
Forslaget er på ingen måder et forsøg på at gøre op med sektoransvaret, men ofte er der tale om forskellige regelsæt fra f.eks. servicelov, folkeskolelov, sundhedslov osv., som helst skulle supplere hinanden, men som desværre kan komme til at modarbejde hinanden.
Fra mine tidligere erfaringer som psykologi i Pædagogisk Psykologisk Rådgivning og familieafdelinger har jeg oplevet, hvor forvirrende det kan virke set fra forældrenes perspektiv.
Det kan såmænd være vanskeligt nok at se logikken i det og få foranstaltningerne til at passe sammen som professionel.
I bemærkningerne er nævnt en række paragraffer, som hjælp kan bevilges efter, men der står også, at listen ikke nødvendigvis er udtømmende.
Men vi må se på det alt sammen i den videre behandling.
I SF er vi, som jeg sagde, hverken interesseret i at ændre på faglighedens vigtighed eller på sektoransvaret, men vi mener, at koordination og sammenhæng skal styrkes, så systemet ikke virker så fragmenteret for familierne.
I SF mener vi ikke, at det skal være borgerens ansvar at få de mange regelsæt til at hænge sammen, og vi har en vigtig opgave i at sikre en helhedsorienteret og sammenhængende indsats, som kan tage udgangspunkt i en konkret, individuel vurdering af barnets og familiens behov, og som også kan gøres så fleksibel, at det får hjælpen og støtten til at spille sammen i virkeligheden.
Derfor har vi været med til at fremsætte det her forslag, som går ud på at finde løsninger på, hvordan hjælpen og støtten kan blive koordineret noget bedre.
Jeg håber selvfølgelig fortsat at kunne samle opbakning til forslaget, helst så bredt som muligt, og hvis det indebærer nogen yderligere forhandlinger, er vi selvfølgelig også villige til det.
Preben Bang Henriksen (V), 2016-05-24:
Jamen det er der mange af os der vil have glæde af – at få hovedet med – kan jeg sige med det samme, og det gælder også med hensyn til det her forslag.
For det forslag, vi tager stilling til i dag, er det forslag, der ligger her på bordet, og jeg kan da ikke udelukke, at det andet forslag kan få en mere velvillig indstilling.
Men jeg vil altså ikke stå og love, at vi generelt går ind for peberspray.
Jeg må sige, at med de erfaringer, der ligger for øjeblikket, er Venstre modstandere af peberspray i den her sammenhæng.
Vi tror, at der kan blive tale om en falsk tryghedsfornemmelse, vi tror, der kan være tale om en konflikteskalering.
Men vi er villige til at kigge på alle mulige argumenter i den her sag.
Christina Egelund (LA), 2016-05-24:
Jeg synes, det er værd at notere sig særlig en pointe i det beslutningsforslag, vi behandler nu.
Politiet har i en årrække haft og brugt peberspray, og deres erfaringer har været gode.
Der har ikke været rejst kritik i anvendelsen af peberspray, og det er der sådan set en fornuftig forklaring på.
Peberspray er velegnet til selvforsvar eller lovligt nødværge, om man vil.
Rammes en overfaldsmand i ansigtet, vil han eller hun nemlig midlertidigt opleve blindhed og gene, men der vil ikke ske varig skade.
Den pågældende vil være ude af stand til at gennemføre vold, overgreb eller anden krænkende handling, men reaktionen på vedkommendes overfald er ikke uproportional med overfaldet.
Lige præcis den balance er helt essentiel.
Den er grunden til, at lande, vi normalt sammenligner os med på retsområdet, allerede tillader peberspray, og den er grunden til, at mange mennesker oplever en øget tryghed, når de kan forsvare sig med peberspray.
Vi kan i hvert fald notere, at der berettes om øget grænsesalg af peberspray til danskere.
Jeg må sige, at det er Liberal Alliances overbevisning, at forslagsstillerne har fundet en fornuftig fremgangsmåde, nemlig en lovliggørelse af peberspray, men med forskellige indbyggede sikringstiltag.
Liberal Alliance stemmer med disse ord for forslaget.
Josephine Fock (ALT), 2016-05-24:
Tak for ordet.
Vi behandler nu B 170, forslag til folketingsbeslutning om lovliggørelse af peberspray til selvforsvar inden for rammerne af lovligt nødværge.
Forslagsstillerne ønsker at pålægge regeringen at tage de nødvendige initiativer, således at danske statsborgere over 15 år kan få tilladelse til at anskaffe, besidde og anvende en peberspray i selvforsvar inden for rammerne af straffelovens bestemmelser om lovligt nødværge.
Anskaffelsen og besiddelsen af en peberspray skal ske efter de samme kriterier, som gælder for udstedelse af våbentilladelse med de nødvendige modifikationer.
Vi mener, det er en unødvendig optrapning, som er designet til at skabe en falsk tryghed i befolkningen.
Som Det Kriminalpræventive Råd også giver udtryk for, kan en øget tilgang til våben føre til en optrapning af konflikter og dermed til mere og alvorligere vold.
Vi mener også, at flere våben i samfundet i langt højere grad vil medføre en øget utryghed og en eskalering af volden, end den vil skabe tryghed for de borgere, der anskaffer sig f.eks. en peberspray.
Alternativet mener, at det kun er politiet, der skal have adgang til sådanne magtmidler, og derfor er vi stærkt imod et våbenkapløb i befolkningen, sådan som det her kan være en start på.
Vi stemmer imod forslaget.
Zenia Stampe (RV), 2016-05-24:
Jeg kunne jo godt gøre det så kort bare at sige, at vi er imod.
Men det ville på en eller enden måde også være at spilde en god lejlighed.
Omvendt har jeg faktisk fri efter det her forslag, men det er der måske nogle der ikke har.
Men jeg bliver også nødt til lige at sige, at jeg synes, at det er ualmindelig tåbeligt.
Jeg googlede lige peberspray, og så kommer den ene nyhed efter den anden – Dansk Folkeparti: Peberspray skal sælges i supermarkeder.
Dansk Folkeparti: Peberspray skal udleveres i borgerservice.
Altså, det lyder faktisk som en optrapning, som om man ligefrem vil opfordre alle unge kvinder, der skal i byen, til at anskaffe sig en peberspray.
En ting er, at det kan føre til en optrapning, men en anden ting er da også, at det gør folk mere utrygge, end der egentlig er belæg for, og det synes jeg faktisk man kan sige er min største anke mod det her forslag og så mange andre forslag fra Dansk Folkeparti.
Man spekulerer konsekvent i at skabe utryghed og fortæller folk, at nu skal du altså gå i byen med et våben, fordi du risikerer at blive overfaldet af en overgrebsmand.
Og det sker, og det er meget alvorligt, og det skal vi gøre alt muligt for at undgå, men det sker altså ikke i et omfang, der berettiger til, at alle unge kvinder nu skal gå rundt med en peberspray i tasken.
Når det så er sagt, hvem ved så, om man overhovedet når at få brugt den mod overgrebsmanden, hvem ved, om det ikke er overgrebsmanden, der køber pebersprayen og bruger den til at passivisere kvinden, eller hvem det ellers er, man er ude efter.
Så jeg tror på ingen måde, det her forslag tjener formålet, nemlig at være en effektiv nødværge mod overgrebsmænd, men det skaber en falsk tryghed, og at det kan ende med, at folk kommer til at bruge pebersprayen mod nogle uskyldige, og så mener jeg faktisk, at Danmark er blevet et mere utrygt sted at være, end det var før det her forslag.
Pernille Skipper (EL), 2016-05-24:
Jeg synes altså, det er en sjov argumentation.
Konflikteskalering handler jo om den konkrete situation, og hvis der opstår en konflikt, vil det, at der eksisterer en mulighed for at bruge en peberspray, øge risikoen for, at den faktisk bliver brugt, hvorimod man kunne have undgået den konfliktoptrapning i den konkrete situation.
Jeg ved ikke, om vi måske bruger ordet lidt forskelligt.
Jeg har ikke noget konkret land ud over det, jeg allerede har nævnt, nemlig Danmark, og vi har nogle erfaringer, som viser, at politiets anvendelse af peberspray har ført til øget magtanvendelse og ikke mindre
Søren Pind (V), 2016-05-24:
Tak for det.
Forslaget går ud på at sikre, at alle politikredse får en natur- og miljøfaglig specialanklager med særlige kompetencer inden for natur- og miljøkriminalitet.
Det er svært at være uenig i, at politikredsene skal have den pågældende kompetence, som kræves for at behandle sager om overtrædelse af miljølovgivningen.
Når regeringen imidlertid ikke kan støtte forslaget, at det da heller ikke, fordi regeringen er uenig i, at det skal være sådan, men fordi politikredsene allerede er organiseret, så det sikres, at miljøsager behandles af folk med særlige kompetencer.
Det anføres, at der alene i 3 af landets 12 politikredse er oprettet særlovsenheder på natur- og miljøområdet.
Til brug for behandlingen af beslutningsforslaget har Rigsadvokaten anmodet samtlige politikredse om at oplyse, hvordan sager om overtrædelse af natur- og miljølovgivningen behandles i kredsene.
På baggrund af politikredsenes besvarelse oplyser Rigsadvokaten, at 10 politikredse er organiseret sådan, at de mere komplicerede sager behandles i særlige afsnit i anklagemyndigheden.
De resterende 2, Københavns Politi og Bornholms Politi, har organiseret sig anderledes, men også her behandles de mere komplicerede sager i et særlovadvokatur eller af en anklager med særlig viden på området efter visitation fra chefanklageren.
Det gør man for at sikre, at sagerne bliver behandlet med den nødvendige faglige viden.
Rigsadvokaten har desuden oplyst, at der i anklagemyndigheden er etableret tre faglige fora, hvor Rigsadvokaten, Rigspolitiet, statsadvokaterne og politikredsene deltager, og hvor der behandles strategiske og faglige spørgsmål.
Her kan generelle spørgsmål i relation til lovgivning på natur- og miljøområdet også behandles.
Der er endvidere etableret faglige netværk, herunder netværket for særlove, hvor meget fagspecifikke og konkrete anklagefaglige og juridiske spørgsmål behandles.
Endelig har Rigsadvokaten oplyst, at Rigsadvokaten som noget nyt udbød et tredageskursus i fjor om behandlingen af særlovssager, og det indeholdt bl.a. en gennemgang af de særlige problemer, som sager inden for natur- og miljøbeskyttelse rejser.
Der er altså taget en række skridt til at sikre, at den nødvendige kompetence er til stede i anklagemyndigheden.
Beslutningsforslaget er uden tvivl båret af de bedste hensigter og intentioner fra forslagsstillerne, men regeringen kan, som det fremgår, ikke støtte beslutningsforslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-24:
Jeg var rigtig glad for at høre både ministeren og ordføreren for regeringspartiet Venstre tale imod det her, for det må jo betyde, at man er kommet på bedre tanker.
For 2 år siden, i januar 2014, foreslog den daværende ordfører fru Inger Støjberg nemlig, at det skulle være lovligt, og der støttede både DF og De Konservative også op om det.
Det er jeg glad for ikke længere er Venstres eller regeringens holdning.
Når vi i SF er modstandere af det her, er det ud fra nogle af de samme argumenter, som nogle af mine kolleger har været inde på, altså at det kan betyde en eskalering af volden, og at det er en falsk tryghed.
Vi står i den lidt specielle situation i Danmark, at borgerne generelt set er tryggere – eller lad mig omformulere det, har grund til at være tryggere end nogen sinde før; kriminaliteten er faldet, men utrygheden er stigende.
Der synes jeg at det her forslag bærer brænde til bålet ved at sige: I det her land skal du have en peberspray på dig, for ellers kan der ske forfærdelige ting.
Jeg synes, vi skal lytte til nogle af de eksperter, der arbejder med det her til daglig.
Det Kriminalpræventive Råd udtaler, at det kan give en falsk tryghed, og at det kan eskalere volden.
Og Claus Oxfeldt, formand for Politiforbundet, udtalte i 2014: »Der er virkelig en risiko for, at volden vil eskalere, hvis vi gør det her lovligt.« Så SF er imod det her beslutningsforslag, og jeg er rigtig glad for, at nogle af de partier, der tidligere har udtalt sig positivt om det, ikke kan støtte det.
Christian Poll (ALT), 2016-05-24:
Tak for det.
Det er en rapport, der altså viser, at der har været mange eksempler på sager, der er trukket ud, og som er blevet behandlet sådan lidt stedmoderligt i forhold til andre områder.
Kender ministeren til den rapport, og er det ministerens indtryk, at der er sket store ændringer, siden den rapport kom?
Preben Bang Henriksen (V), 2016-05-24:
Det er utroligt så meget gratis reklame, vi får her i Folketinget.
Tak for det
Ja det er rigtigt, at det skal være korrekt, og det er også korrekt at sige, at jeg tillige taler på vegne af Det Konservative Folkeparti i den her sag.
Det er svært for et lille parti at nå alt her på Christiansborg.
Med forslaget her ønsker Dansk Folkeparti at lovliggøre peberspray til selvforsvar inden for rammerne af lovligt nødværge.
Jeg har forståelse for hensigten bag forslaget.
Det er også det, jeg tidligere har givet udtryk for, og det er også værd at overveje og drøfte her i Folketinget og undersøge nærmere.
Som forslaget ligger nu, kan Venstre imidlertid ikke støtte det.
Danskernes tryghedsfølelse og generelle sikkerhed har længe været en prioritet for Venstre.
Det afspejler sig også tydeligt i det arbejde, som justitsministeren har lagt for dagen til dato.
Når vi er forbeholdne over for forslaget i den form, det ligger i i dag, så skyldes det bl.a., at vi kunne frygte, at det medfører en konfliktoptrapning, som også justitsministeren var inde på – en eskalering, om man så må sige.
Herudover vil det give en falsk tryghedsfornemmelse.
Jeg har i diverse undersøgelser også fundet ud af, hvordan politiet stiller sig i den her sag, og i den forbindelse kan jeg jo se, at politimester Jens Kaasgaard ovre i Vestjylland fortæller, at der er en stor risiko for, at tyven vil få fat i den pågældende peberspray først, når han bryder ind i soveværelset.
Det kan give en falsk tryghedsfornemmelse.
Normalt er det jo politiet, der påser, om betingelserne i henhold til våbenlovgivningen er opfyldt eller ej.
Man foreslår fra forslagsstillernes side, at aldersgrænsen for at få eller købe en peberspray skal være 15 år.
Under alle omstændigheder, vil jeg sige, vil det introducere peberspray i rigtig mange skoler.
Det er jeg desværre bange for – og vi har rigeligt med skidt i skoler og gymnasier af den slags.
Så hvad er de nødvendige modifikationer?
Det er et andet element i forslaget, men dem kan jeg umiddelbart heller ikke se.
Forslagsstillerne ønsker, at køberen skal kunne købe pebersprays.
Man skriver klart og tydeligt, at disse pebersprays skal det være muligt at erhverve i et supermarked.
Det er rene ord for pengene, må jeg sige.
Man præciserer så også, at det skal være uden kontrol fra sælgerens side.
Jeg synes, at køberen er lidt inhabil i den diskussion, det må jeg ærligt indrømme, og jeg tror desværre, at der vil være en stor risiko for, at de forkerte mennesker mener sig berettigede til at købe pebersprays, og at de derfor kan anvendes som egentligt angrebsvåben.
Men når alt det er sagt, må jeg sige, at jeg har fuld forståelse for baggrunden for forslaget her.
Det er jo på grund af folks utryghed, og det kunne overvejes, drøftes og vurderes nærmere, om det eventuelt under nærmere omstændigheder skulle være tilladt at have peberspray i hjemmet.
Det vil jeg bestemt ikke afvise.
Men med de kriterier, der er lagt ind i forslaget her, er jeg nødt til at afvise forslaget.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-24:
Tak til ordføreren for at fortælle, hvad ordførerens parti mener.
Jeg kan ikke rigtig finde ud af, hvad det er, der er lavet om.
Altså, det her er fra den 21. april i år.
Jeg ikke rigtig forstå, at Venstre den 21. april kan være meget imødekommende over for det, der er forslagets intention, og også den måde, det er skruet sammen på, og så alligevel stille sig på hælene over for det her.
Det synes jeg da er noget underligt.
Det vil jeg slet ikke afvise.
Vil ordføreren være villig til det?
Altså, kunne man forestille sig, at Venstre stemte for et forslag, der gik på, at det så bare var private hjem?
Preben Bang Henriksen (V), 2016-05-24:
I forhold til det citat, som blev forelagt justitsministeren før, og som jeg dårligt nok husker nu, tror jeg, der var tale om, at jeg sagde, at vi var åbne for en drøftelse af omstændighederne her, og at vi overvejede mulighederne – det var vist noget i den retning, ellers må spørgeren korrigere mig – og det kan jeg kun bekræfte at vi er.
Folk, der er i deres hjem og er i en vis utryghed og angst kan jeg ikke undgå tænke på selvfølgelig gerne vil have en peberspray.
Og derfor kan der være omstændigheder, hvorunder vi skal overveje at kunne udlevere en sådan til dem.
Jeg må ærligt indrømme, at den måde, forslaget er fremsat på i dag, hvorefter det skal kunne hives ned af hylden i et supermarked af ethvert barn, og jeg siger barn, der lige er fyldt 15 år, er slet, slet ikke i overensstemmelse med Venstres holdning.
Hvis vi skal introducere peberspray, skal der i hvert fald være grundigere undersøgelser over konsekvenserne af det end dem, der foreligger i dag.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-24:
Altså et eneste land.
Jeg har medbragt en lang liste her over europæiske lande, der har legaliseret peberspray i en væsentlig mere liberal udgave end det, Dansk Folkeparti foreslår med det her beslutningsforslag.
Der har vi sådan highlightet nogle ting og fundet ud af, at et flertal af lande i Europa faktisk har en meget videre lovgivning for peberspray end det, vi foreslår.
Og der er jo ikke nogen af de lande, der bærer præg af, at peberspray på nogen som helst måde skulle få noget til at eskalere.
Der er man jo rigtig glade for at have den her mulighed.
Så kan ordføreren pege på et land, hvor peberspray skulle have givet anledning til situationer, hvor noget eskalerer?
Undskyld, formand, men formanden må mene hr. Peter Kofod Poulsen.
Nu kom så supermarkedsargumentet på banen, og det er jeg sådan set også villig til at tale med ordførerens parti om.
Sådan er det jo.
Altså, alt er åbent for en drøftelse.
Jeg kan også forstå, at aldersgrænseargumentet kom ind igen, og det forstår jeg helt grundlæggende ikke, for jeg hører ordføreren sige, at hvis det her er i private hjem, vil man gerne.
Altså, jeg vil da gerne stille et ændringsforslag til mit eget beslutningsforslag om private hjem, hvis det betyder, at Venstre kan love, at man vil stemme for et ændringsforslag og efterfølgende stemme for forslaget.
For os er det sådan set vigtigere, at vi starter den her udvikling.
Så får vi nogle erfaringer, og efterfølgende kan man så se på, om ordningen skal udvides.
Vil Venstre være med på det?