runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Andersen (V), 2012-03-02:
Jeg anerkender, at der er hjemmel i forretningsordenen til den behandling, vi her er i gang med, men jeg undrer mig bestemt over, at Enhedslisten som parlamentarisk grundlag for regeringen i den grad vil være med til at trække en for regeringen så vigtig sag i langdrag.
Men det er jo Enhedslistens og regeringens problem.
Vi har jo behandlet en række bankpakker, og vi har i kredsen bag Finansiel Stabilitet ønsket at holde hånden under den finansielle sektor her i landet i en situation, hvor en global finanskrise naturligvis også rammer Danmark.
Det begyndte den tidligere VK-regering at gøre, og det har den nuværende regering fulgt op på.
Det tror vi er fornuftigt i forhold til at sikre mest mulig stabilitet i almindelige danskeres hverdag og økonomi.
Og vi tror også, det er bedst for eksporten, valutaindtjeningen og arbejdspladserne.
Frank Aaen (EL), 2012-03-02:
Venstre klager over, at det her kommer til debat i Folketingssalen.
Det siger alt.
Lad os så gå til substansen.
Mener Venstre som et liberalistisk parti virkelig, at staten skal yde statsgarantier for 50 mia. kr. mod nogle meget beskedne krav – o.k. krav, men beskedne krav – om, at man ikke må lave udbyttebetaling eller andre ting?
Jeg ved ikke, om hr. Kim Andersen er klar over, hvilket nummer vi er i gang med.
De fleste andre er i tvivl, men det kan da være, at hr. Kim Andersen kan fortælle, hvilket nummer bankpakke vi er i gang med.
Var det ikke en god idé med en helhedsløsning i stedet for den her drypvise udstedelse af milliardgarantier?
Kim Andersen (V), 2012-03-02:
Jeg har ikke sagt, at det her beslutningsforslag er udemokratisk.
Så spørgsmålet er ganske enkelt forkert.
Jeg synes, det er hyklerisk, at man i Enhedslisten – fordi man ikke er med i kredsen, der vil sikre finansiel stabilitet her i landet – i den grad benytter sig af en hjemmel i forretningsordenen til at stikke en kæp i hjulet i forhold til behandlingen af et aktstykke, som netop har til formål på regeringens vegne at medvirke til at sikre en højere grad af finansiel stabilitet.
Hr. Frank Aaens snak om hykleri i forhold til sagen her og dens behandling er jo det rene vrøvl.
Frank Aaen (EL), 2012-03-02:
Nu kan der jo også være grænser for hykleriet.
Man har siddet og forhandlet med ministeren og har trukket forhandlingerne i langdrag, så ministeren åbenbart er kommet i klemme.
Jeg har udtrykt min kritik af ministeren, men jeg vil sige, at man jo også skal passe på med hykleriet, når man selv har et ansvar for den udvikling, der er sket.
Er det virkelig Venstres opfattelse af demokrati?
Frank Aaen (EL), 2012-03-02:
Der vil komme en hel stribe skriftlige spørgsmål.
Det er helt klart.
Jeg vil sige, at mødetidspunktet her jo er fastlagt af ministeren selv, altså den ikkefungerende minister – sådan hedder det vist, jeg er ikke helt klar på terminologien.
Derfor synes jeg altså, at det her er dybt utilfredsstillende.
Men der kommer skriftlige spørgsmål i stedet for.
Det er et aktstykke, der drejer sig om statsgaranti på i alt 50 mia. kr., og så må vi jo notere os, at den ansvarlige minister ikke har lyst til at være til stede i salen, men sender en vikar, som jeg overhovedet ikke har noget at udsætte på, men som jo heller ikke med nogen rimelighed med få timers varsel skal kunne redegøre for detaljerne i det, vi debatterer i dag.
Man skal heller ikke prøve på at gøre det.
Erkender Dansk Folkeparti, at de bankpakker, der er gennemført, ikke har løst krisen?
Der er stadig væk problemer i Udkantsdanmark, f.eks. med at låne til at kunne udvikle erhverv, og der er stadig væk det ene bankkrak efter det andet på vej.
Det eneste, der måske er reddet, er nogle bankaktionærer i Danske Bank og andre af de store banker, som også var på vej til at lide skibbrud, men som altså blev reddet af staten, og dermed fik aktionærerne kursstigninger.
Er det ikke rigtigt, som det ene?
Det andet er, at når man nu så foreslår endnu en gang at spænde et sikkerhedsnet ud under banker, og vi så samtidig ser, at bankdirektørernes lønninger eksploderer, havde det så ikke sådan rent moralsk været en god idé at sige, at i banker, der skal have statsstøtte, må man også lægge loft over bankdirektørernes lønninger?
Christian Juhl (EL), 2012-03-02:
Jeg er nødt til at spørge Liberal Alliance, hvad årsagen egentlig er til, at det ikke kan nytte noget at stille disciplinerende krav fra offentligheden til direktører.
Da vi f.eks. for nogle uger siden diskuterede vilkårene for arbejdsløse, var der næsten ingen grænser for, hvor stor en pisk vi skulle finde frem for at disciplinere de arbejdsløse til at stå til rådighed for arbejdsmarkedet.
Hvad er forskellen på den direktør, som vi skal have til at opføre sig ordentligt, og den arbejdsløse, vi skal have til at opføre sig ordentligt?
Ole Birk Olesen (LA), 2012-03-02:
Vi mener, at de krav, vi stiller, er de rigtige krav.
Og så kan det godt være, at hr. Frank Aaen mener, at der skulle stilles nogle andre krav, men der er vi bare ikke enige i de krav – i hvert fald ikke for nuværende.
Så hr. Frank Aaen kan jo ikke herudfra konkludere, at vi ikke ønsker at stille krav.
Det gør vi, men det er bare nogle andre end hr. Frank Aaens.
Frank Aaen (EL), 2012-03-02:
Men vi er altså enige om, at når staten er ejer – og det er jo faktisk det, vi taler om nu – og har aktiemajoriteten i en bank, så skal staten også tage ansvar som ejer.
Det er jo et helt fundamentalt princip hos liberalister, at ejerne skal tage ansvar og være aktive ejere og ikke bare passive ejere.
Så er det bare, jeg spørger
: Hvor er det aktive ejerskab i det her aktstykke?
Hvor er kravet om, at en uduelig ledelse skal smides på porten?
Og hvor er kravet om, at ejerne også skal bestemme lønnen?
Det kan godt være, man så synes, at den skal være høj – det gør man sikkert i Liberal Alliance, så det vil jeg ikke udelukke – men er det ikke korrekt, at ejerne bør bestemme lønniveauet for bankdirektørerne?
Det står der ikke noget om i det her aktstykke.
Så jeg synes helt ærligt, at når nu Liberal Alliance er kommet i den lykkelige situation at være en del af en ejerkreds i en stor bank, kunne man måske godt udvise lidt mere ansvarlighed over for banken og som ansvarlige ledere stille nogle krav i stedet for bare at sige, at det her drejer sig om at redde et lån, vi har givet til banken.
Det er jeg også med på at vi skal, men skal vi ikke også være en ansvarlig ledelse?
Ole Birk Olesen (LA), 2012-03-02:
For det første er der ikke noget modstridende mellem, hvad der står i Liberal Alliances annoncer, og så vedtagelsen af det her beslutningsforslag.
Aktstykket handler om, at der er – jeg kan ikke på stående fod huske det præcise tal – x antal milliarder og millioner ude at svømme.
Det tal bliver ikke større med det aktstykke.
Aktstykket sikrer, at en fusioneret bank kan have maksimalt det samme beløb i individuel statsgaranti, som de to banker før fusionen allerede har i dag.
Så derfor kommer der ikke flere penge ud her.
Og som sagt handler det om at optræde som en rationel kreditor.
For det andet vil jeg i forbindelse med staten som medejer af bankerne sige, at mit svar fortsat vil være, at staten også som medejer har en interesse i, at banken drives bedst muligt, og banken drives ikke bedst muligt, hvis man fastsætter et lønniveau, der er under det niveau, som skal til for at rekruttere de rigtige direktører.
Frank Aaen (EL), 2012-03-02:
Hr. Ole Birk Olesen må vel erkende, at der er meget, meget langt fra de store annoncer i dagbladene og Liberal Alliances normale tilgang til, at markedet skal bestemme det hele, og så til det, der foregår her, hvor staten skyder milliardgarantier af sted ad libitum, og hvor vi altså i dag kommer til at stå i den situation, at staten faktisk ejer en bank, eller i hvert fald har aktiemajoriteten i den pågældende bank.
Så når hr. Ole Birk Olesen siger, at det er ejerne, der skal bestemme, vil jeg sige, at så ejerne jo er her.
Skal vi så ikke stille krav til, hvordan den bank skal ledes?
Skal vi så ikke stille krav til, hvordan der skal lønnes?
Skal vi ikke stille krav om, at den ledelse, der har vist sig uduelig, bliver smidt på porten?
Det er jo sådan set det, vores forslag går ud på.
Er Liberal Alliance i virkeligheden ikke enig i, at vi – når vi nu er ejerne – bør stille den slags krav?
Ole Birk Olesen (LA), 2012-03-02:
Det aktstykke, der ligger bag det beslutningsforslag om at fjerne aktstykket, som vi behandler i dag, handler om at give mulighed for, at staten kan redde nogle af de penge, helst de fleste og helst alle, som staten i forbindelse med bankpakkerne i dag har ude at svømme.
Det handler om, at mindst et nødlidende finansieringsinstitut, en bank, skal have mulighed for gennem en fusion – der vil gøre de to, der fusionerer, mere levedygtige, end de var forinden – at få en ny individuel statsgaranti til erstatning for de gamle statsgarantier.
Det er sådan set en måde, hvorpå staten kan optræde som det, man kan kalde for en rationel kreditor: Når man nu har lånt nogle penge ud, skal man sørge for at få dem hjem igen til gavn for de skatteydere, som har dem ude at svømme.
Det skyldes også, at vi er uenige med Enhedslisten, som mener, at banker bedst drives, hvis der laves strikse krav til aflønning af bestemte medarbejdere.
Vi tror fortsat på, skønt verden ikke er perfekt, at den bedste måde at bestemme en aflønning af f.eks. en direktør i en bank på er, at ejerne bestemmer det i så høj grad som muligt.
Vi tror ikke på, at man får bedre ledere i dansk erhvervsliv, ved at Christiansborg bestemmer deres lønninger.
Vi mener, at netop i en situation, hvor staten har penge ud at svømme i forskellige banker, er det vigtigt, at der er de bedst mulige ledere derude.
Og de skal kunne rekrutteres med den løn, de kræver, af en bestyrelse, der agerer på vegne af nogle ejere, som har alle interesser i, at banken bliver drevet godt og lønsomt.
Så vi stemmer imod beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
Annette Vilhelmsen (SF), 2012-03-02:
Jamen det ligger slet ikke til mig at skælde ud, så jeg har heller ikke skældt hr. Frank Aaen ud.
Tværtimod var det sådan set en opfordring og invitation til, at Enhedslisten også er med i det her.
Så skældud er det bestemt ikke, og jeg sætter også pris på, at vi får debatten.
Så jeg håber, at debatten vil fortsætte.
Jeg håber også, at hr. Frank Aaen forstår, at det lyder helt anderledes, når jeg skælder ud, end den måde jeg har sagt tingene på her i dag.
Frank Aaen (EL), 2012-03-02:
Nu er der flere, der har sagt, at det er ærgerligt, at Enhedslisten ikke er med i forligskredsen.
Må jeg først lige sige, at hvis alle partier havde været med i forligskredsen, havde vi ikke haft den her debat.
Så var det hele foregår bag lukkede døre, først ovre i ministeriet og bagefter i Finansudvalget, uden en åben debat, som danskerne kan følge med i.
Så alene af den grund er det en god ting, at der er bare et parti, der ikke er med.
Med hensyn til det andet skal man også lige huske historikken: Forligskredsen blev dannet omkring udstedelsen af garantier i størrelsesordenen flere tusinde milliarder kroner til danske banker – og det var uden betingelser.
Der sagde Enhedslisten altså fra.
Vi synes ikke, at skatteyderne bare for at redde spekulanter skal risikere at få en regning på flere tusinde milliarder kroner, uden at der er stillet betingelser.
Derfor kom vi ikke med i forliget.
Men sådan blev forligskredsen altså dannet.
Den er SF så også via regeringsdannelsen kommet med i.
Det er så noget andet.
Men at skælde os ud for ikke at være med i et forlig, der startede på den måde, synes jeg ikke er fair.
I forhold til det her aktstykke, vi diskuterer i dag, undrer det mig meget, at regeringspartierne ikke har benyttet lejligheden til at gå ind og stille nogle krav vedrørende lønninger, for det kom jo, samtidig med at vi hørte om de ekstreme lønstigninger i bankerne.
Jeg tænker ikke på optioner – det er meget fint, at man har droppet dem – men på, at man ikke tog det ind som en helt naturlig betingelse for at kunne få bankstøtte, at der skulle være loft over selve den løn, der bliver udbetalt fra banken.
Med hensyn til det lidt mere fremadrettede læste jeg for et par dage siden i Berlingske Tidende, at redaktøren for Økonomisk Ugebrev, Morten W. Langer, mener, at når staten nu har fået magten, altså flertallet, i Vestjysk-BANK og Århus Lokalbank, burde den bank så ikke udvikles til at være en egentlig statsbank, så den kunne gå ind og tilbyde nogle af de ydelser, som Danske Bank og Nordea i dag nægter at tilbyde, så vi altså havde en statsbank, der f.eks. kunne løse problemet med at få lån i Udkantsdanmark.
Annette Vilhelmsen (SF), 2012-03-02:
I SF er vi helt enige i, at der skal stilles krav til de banker, der får en statsgaranti, og med aktstykke 51 stilles der netop også en række krav til bankens fremtidige drift.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi i SF er meget enige i, at direktionen ikke skal aflønnes uhensigtsmæssigt.
Derfor er vi glade for, at der allerede eksisterer strengere begrænsninger for aflønning af direktion og bestyrelse i banker, der modtager statsstøtte.
Vi afventer Europa-Kommissionens arbejde vedrørende regler for aflønning i den finansielle sektor, før vi måske vedtager yderligere stramninger for de danske pengeinstitutter.
Vi synes, det er en rimelig fornuftig rækkefølge.
Vi har stor forståelse for Enhedslistens synspunkter, men på baggrund af ovenstående – og som andre ordførere har sagt – så kan vi ikke i SF stemme for beslutningsforslaget.
Andreas Steenberg (RV), 2012-03-02:
Jamen vi siger ja til det, og der er også blevet stillet en masse krav til den her nye fusion.
Så kan det godt være, at Enhedslisten gerne ville have haft nogle andre krav igennem, men der er stillet krav af den art, som Enhedslisten vil have indført.
Det kan godt være, at Enhedslisten ville have haft nogle andre og skrappere krav, men der er i hvert fald stillet krav.
Frank Aaen (EL), 2012-03-02:
Hvad svarer De Radikale – ja eller nej?
Altså: Krav til ledelse, krav til, hvilke principper en bank styres efter, og krav til, at man ikke har de der afsindige lønstigninger.
Det må man da kunne sige ja eller nej til.
Andreas Steenberg (RV), 2012-03-02:
Vi mener jo, at den løsning, vi har lavet, er samfundsnyttig, for ellers ville staten have tabt en masse penge på det, hvis de her banker var gået ned.
Derfor synes vi, det er en god løsning for samfundet.
Jeg kan forstå, at ministeren også har redegjort for, at der jo sådan set i de aftaler, vi har, ligger, at man kan sige, at der ikke kan være aktieoptioner, og at der faktisk også ligger, at der kan lægges et loft over lønningerne, når man giver en statsgaranti til en bank.
Så det ligger sådan set allerede i de aftaler, der er.
Frank Aaen (EL), 2012-03-02:
For dem, der måske ikke lige kunne høre, hvad Det Radikale Venstre mener om indholdet i vores beslutningsforslag – det kunne jeg i hvert fald ikke –
Går det Radikale Venstre ind for de principper, når staten skal træde til?
Andreas Steenberg (RV), 2012-03-02:
Erhvervsministeren har jo redegjort for regeringens holdning til det her beslutningsforslag.
Vi har lavet en redningspakke for Vestjysk-BANK og Aarhus Lokalbank, som gør, at de to banker fusionerer.
Vi har haft statsgarantier til dem begge to, og den nye fusion får også en statsgaranti.
Der er stillet en lang række krav både til det med, hvad man kan give af f.eks. aktieoptioner til ledelsen og selvfølgelig til, at denne nye bank gerne skulle kunne overleve, når statsgarantien udløber om 5 år.
Vi har altså stillet en masse krav, og derfor kan vi ikke støtte Enhedslistens forslag om at trække det her tilbage, for vi synes, det er en fornuftig løsning på det problem, der har været i de to banker.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-03-02:
Jeg synes, der er mange sider af den sag.
Den allerallervigtigste, den, der sætter overliggeren i forhold til Dansk Folkepartis engagement i at være en aktiv aftalepartner – og tage ansvar for at være med til mange af de reformer og mange af de initiativer, som er kommet fra både den forrige regering og den nuværende regering for at sikre en stabil finanssektor i Danmark – har været, at vi nogle steder har måttet indgå kompromiser.
Det erkender vi blankt.
Men jeg synes også, det er vigtigt at pointere, at overliggeren altså skal sættes efter, at vi har en utrolig stor interesse i at sikre, at vores små og mellemstore erhvervsvirksomheder får langt, langt bedre muligheder for at overleve på et internationalt marked.
Vi har mange virksomheder, som ikke kan få fornyet deres kassekredit.
Vi har mange virksomheder, som har svært ved at finde penge til at produktudvikle deres varer, simpelt hen fordi basisindtjeningen er for lille, og de er udsat for et stort konkurrencepres fra andre landes leverandør.
Sådan nogle ting er vi altså også nødt til at forholde os til.
Jeg ved godt, at Enhedslisten ikke er sådan særlig glade for de private virksomheder.
Man kerer sig kun om de private virksomheder, når det drejer sig om at tage penge fra dem, fordi man skal bruge dem til andre ting.
Men vi andre påtager os ansvaret, og det synes jeg også at Enhedslisten skulle have gjort frem for at udstille sin egen inkompetence.
Frank Aaen (EL), 2012-03-02:
Det er jo ikke private virksomheder.
I en af de banker, vi diskuterer i dag, har staten jo flertal i aktionærkredsen, og i det hele taget drejer det sig jo om banker på støtten.
Når det gælder arbejdsløse, har man jo ikke noget problem med at udstede det ene krav efter det andet og lave dem om med kort varsel, men når det gælder bankdirektører og banker, er man åbenbart tilbageholdende.
Jeg forstår ikke, hvorfor man ikke går ind – når man nu har chancen i forbindelse med at lave bankgaranti og en vedtagelse – og siger, at til gengæld vil vi ikke se de der vanvittige lønstigninger til bankdirektøren.
En anden ting er: Kan det virkelig være rigtigt, at man tillader, at den ledelse, der har kørt en bank ud i fallit, så den derfor bliver overtaget af staten, bare fortsætter?
Er det korrekt, vil jeg spørge Dansk Folkeparti, at den ledelse, der har vist, at den ikke evner at drive en bank, uden at den går ned og nu bliver reddet af staten, så fortsætter?
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-03-02:
Det ville jo være et udtryk for regelregulering i helt udvidet grad, hvis man skulle til at gøre det.
Vi anerkender, at danske banker har lov til at honorere deres medarbejdere, som de har lyst til, men samtidig har vi i Dansk Folkeparti jo sagt, at vi er villige til at se på, om der er nogle steder, hvor det her med bonusser og optionsrettigheder osv. er gået over gevind.
Så det med optionsrettigheder på aktier for ledere i kreditinstitutter og det med ublu bonusordninger osv. mener vi er noget, der er helt fair og legitimt at gå ind og se på, men decideret aflønning af folk, der er ansat i private kommercielle banker, er ikke noget, som Dansk Folkeparti synes at man på nogen måde har legitim ret til at gå ind og blande sig i.
Vi erkender, at der er nogle banker, som giver alt for høje lønninger, og vi kan også se, at der er nogle bankdirektører, som har fået nogle lønforhøjelser, som simpelt hen er uanstændige, men vi er nødt til at holde fast i, at der også er tale om en privat sektor.
Det er kommercielle virksomheder, hvor der er en bestyrelse, som beslutter, hvad de vil give deres ledere, og det er man nødt til at forholde sig til.
Annette Vilhelmsen (SF), 2012-03-02:
Som SF'er synes jeg jo på mange måder også, at det kunne være en mulighed.
Men det, jeg egentlig allerhelst havde set, var, at Enhedslisten havde været med i vores forhandlinger, altså at man havde været en del af forligskredsen.
Det er på mange måder ærgerligt, at vi ikke alle står sammen om den udfordring.
Vi har sådan set også brug for de kritiske spørgsmål, som hr. Frank Aaen nu rejser på vegne af Enhedslisten, og som vi også deler et stykke ad vejen f.eks. omkring det her med aflønningen af bankdirektører.
Det er fuldstændig urimeligt, og min opfordring skal også være, at de kunder, der er i bankerne, begynder at stille kritiske spørgsmål, så vi måske på den måde kan få den enkelte forbruger til at være mere kritisk over for, hvad det er for en virksomhed, man handler med.
Ulla Tørnæs (V), 2012-03-02:
Nu kan jeg forstå, at hr. Christian Juhl har en fortid i en dynamisk fagforening, og det er jo godt.
Men hvis den fagforening er så dynamisk, som hr. Christian Juhl hævder, må det jo nødvendigvis også være sådan, at den dynamiske fagforening hjælper sine medlemmer til at komme tilbage på arbejdsmarkedet.
For reglerne er sådan, at så kan man gå hen og banke på døren i jobcenteret, og så kan jobcenteret til enhver tid tildele en det kursus, på trods af at det ligger over prisloftet, som blev indført for 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Og så kan den dynamiske fagforening klappe i hænderne på vegne af sine medlemmer, for så har man hjulpet et ledigt medlem tilbage på arbejdsmarkedet.
Det er jo den ideelle situation, vil jeg sige til hr. Christian Juhl.
Christian Juhl (EL), 2012-03-02:
Jamen nu kan man jo høre det, man vil høre.
Og jeg vil gerne endnu en gang give et tilbud om, at ordføreren kan komme med i praktik i min gamle fagforening.
Den er nemlig så dynamisk, at hvis en arbejdsgiver siger, at han egentlig gerne vil have en bestemt mand, men at denne ikke har det bestemte kursus, så siger vi i fagforeningen eller a-kassen, at vi har en kvinde her, der har kurset, eller en mand, der har kurset – der er jo nemlig rigtig mange ledige at tage af.
Og det vil sige, at arbejdsgiverne altså får tilfredsstillet deres behov – ikke lige præcis det behov, de gerne ville have opfyldt, for lige den mand kendte de jo, men han manglede bare lige det kursus.
Og det er jo derfor, at arbejdsgiverne i stort tal jubler over, at vi nu har fjernet loftet, for de kan se, at så er det endnu sjovere næste gang, for så kan det være, at den person, man har tillid til, også har fået det kursus i mellemtiden, fordi vedkommende har skullet gå arbejdsløs i en periode.
Jeg kan slet ikke forstå det der med, at den her ændring skulle være for lille, som ordføreren sagde.
Hun ville meget hellere have en stor ændring – den koster jo så sandsynligvis flere penge.
Hvordan hænger det sammen?
Den her ændring er altså for lille, til at Venstre kan stemme for den, men noget andet stort, som ikke er foreslået endnu, vil Venstre hellere have.
Ulla Tørnæs (V), 2012-03-02:
Jeg kan roligt sige til hr. Christian Juhl, at det jo ikke var en lovgivning, vi var vilde med at indføre, men den var nødvendig – den var nødvendig for at bringe orden i dansk økonomi og for at sikre den langsigtede holdbarhed.
Vi lavede en benhård prioritering, hvor vi fandt områder, hvor vi mente – og det mener vi stadig – at det var fornuftigt og relevant at gennemføre besparelser, herunder indførelse af prisloftet på 6 ugers selvvalgt uddannelse, fordi vi ikke kan måle nogen som helst effekt af 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Det, vi fik lavet her, var en målretning af 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Så vil jeg bare som opfølgning på min dialog med hr. Leif Lahn Jensen sige til hr. Christian Juhl: Jeg har heller ikke fået et eneste konkret eksempel på en arbejdsgiver, der ikke har kunnet ansætte en ledig, fordi den ledige ikke kunne få et eller andet kursus, der lå ud over prisloftet.
Jeg har ikke kunnet få et eneste eksempel, på trods af at den her lovgivning blev vedtaget tilbage i 2010, og så har vi skullet lægge øre til alt det vrøvl fra både Enhedslisten og regeringspartierne og andre.
Men ingen – ingen – har kunnet komme med et eneste eksempel.
Christian Juhl (EL), 2012-03-02:
Derfor vil jeg nøjes med at spørge om nogle, som ordføreren måske kender, nemlig virksomhedsejerne.
Gør det slet ikke indtryk, at rigtig mange virksomhedsejere har glædet sig over, at ledige nu – altså når vi får vedtaget det her lovforslag – kan få de nødvendige kurser, mens de går ledige, f.eks. lovpligtige chaufførkurser, metalområdets certifikatkurser osv.?
Jeg har mødt mange af de arbejdsgivere, jeg har forhandlet overenskomster med, som sagde: Det var da godt, I tog fat i det, for det er en af de ting, som vi har skældt Venstre og Konservative ud over, selv om vi er rigtig gode venner med dem.
Gør det slet ikke indtryk, at arbejdsgiverne synes, at det er en rigtig god idé, at regeringen nu fjerner loftet over de her uddannelser?