Henning Hyllested (EL), 2012-03-20:
Der er allerede blevet sagt meget, og jeg tror ikke, at jeg, når vi er nået til dette fremskredne tidspunkt, vil stå og gentage noget.
Den socialdemokratiske ordfører har tidligere ligesom redegjort for de ganske voldsomme prisstigninger, som der har været i den kollektive trafik, og som jo er nogle, der ligger langt over, hvad der er den almindelige prisudvikling i samfundet.
Hr. Kim Christiansen har på et tidspunkt remset op, hvad det rent faktisk koster at køre mellem landsdelene, og det er jo nogle tal, der i høj grad taler for sig selv.
Jeg tror, vi roligt kan slå fast, at taksterne, priserne, for at bruge den kollektive trafik i dag er for høje, og at de i hvert fald af befolkningen opleves som alt for høje.
Derfor er vi selvfølgelig også glade for, at vi på baggrund af den, skal vi sige triste udvikling, der har været i forhold til trængselsringen, jo trods alt har fået et trafikforlig – nu kaldet trafikmilliarden – hevet i land med regeringen og med Dansk Folkeparti, som også koblede sig på.
Og der er vi da for så vidt glade for, at Dansk Folkeparti også er kommet til en erkendelse af, at der var behov for at styrke den kollektive trafik.
Vi ser det faktisk også som noget, der ligger lidt i forlængelse af den finanslovaftale, vi har lavet med regeringen, som også har været nævnt tidligere her i dag, altså at man på et tidspunkt skal se et provenu fra nogle kørselsafgifter på lastbiler, og hvor pengene jo også er øremærket til en bedre og billigere kollektiv trafik.
Så har der i dag været snakket en del om, at det er bilisterne, der må holde for, at det er bilisterne, man hiver pengene ud af, at det er bilisterne, man brandskatter, og man så overfører pengene til den kollektive trafik.
Jeg har i mine spørgsmål til hr. Kristian Pihl Lorentzen sådan været inde på, at det godt kan være, at vi i det her land har nogle registreringsafgifter, som er ganske høje.
Men ikke desto mindre må vi jo konstatere, at de siden 1990 faktisk er faldet, i og med at man har forhøjet beløbet for det her skalaknæk, som jeg var inde på, og som altså i virkeligheden betyder, at det er nogle nedsættelser af anskaffelsesprisen på biler, der er ganske voldsomme.
Det samme gælder for benzinafgifterne, som jo siden 1989 er steget ganske, ganske lidt.
Jeg konstaterer også, at ordførerne på trods af den her diskussion for så vidt alle starter deres indlæg med at bakke op om den kollektive trafik og hylde den, og alle har i virkeligheden lod og del i, at man har investeret i den kollektive trafik.
Så må man jo bare undre sig over, hvorfor der rundtomkring er så store problemer i den kollektive trafik.
Som hr. Kristian Pihl Lorentzen på et tidspunkt selv gjorde opmærksom på, er der jo mange rundtomkring, især uden for byerne, lad os bare sige det sådan, der er henvist til at køre i bil, og de har ikke andre muligheder.
Det er rigtigt, men det skyldes vel et eller andet sted, at der har været nogle forsømmelser i forhold til den kollektive trafik, og det ved vi jo alle sammen: Der er rundtomkring i det ganske land blevet lukket busruter en masse, og så bliver folk henvist til at tage bilerne.
Det tyder da ikke på, at opbakningen omkring den kollektive trafik er voldsomt stor.
Jeg har, kan vi sige, med lidt undren siddet og hørt på, at man, når man var i en forligskreds – det kan jeg forstå –
så var venner.
Jeg ved så ikke, hvad de andre er, men jeg vil sige, at jeg nu ikke betragter andre folk som fjender i den forstand.
Men nogle af vennerne har ligesom været fremme i forhold til at have mange ønsker til, hvad de mener der kan komme ud af vores fælles trafikforlig om trafikmilliarden.
Der har været nævnt fjernbusser, HyperCard og rejsekort, og jeg ved ikke hvad.
Det er klart, at Enhedslisten jo også har en lang række rigtig gode forslag til, hvordan vi synes at de her penge skulle udmøntes, men dem vil jeg undlade at komme med her, for dem vil jeg da ligesom gerne prøve at diskutere i forligskredsen, og så lad os dér prøve at finde ud af noget fælles.
Jeg vil bare slå fast, at Enhedslisten er et parti, der fra sin oprindelse har kæmpet hårdt for den kollektive transport, og at vi altså mener, det på alle ledder og kanter er noget, der er en offentlig opgave.
Det skal også være et valg for dem, som ikke har råd til at anskaffe sig en bil, også selv om de bor i yderområderne.
Og det er i virkeligheden det, der er problemet.
Desuden er den kollektive transport jo altså en måde at transportere folk på, der er langt, langt mere klima- og miljøvenlig, end at det er sådan, at der sidder en mand i hver sin bil og kører rundt.