runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-17:
Tak, formand.
Det kan godt være, det er trist og ærgerligt og irriterende, at man skal stå her og være ordfører på en sag, der er en nøjagtig genfremsættelse af det, man selv har været med til at fremsætte tidligere, og nu forklare, hvorfor man ikke kan støtte det, og finde alle mulige krumspring, som at så skal der være bred enighed om det.
Altså, sagen er jo, at da hr. Holger K. Nielsen – kan det ikke bekræftes? – var med til at stå bag det her forslag i 2006, var der intet om, at det kun skulle gennemføres, hvis der var et bestemt flertal, måske endda enighed, bag det.
Havde der været et flertal i 2006 for det her forslag, var det blevet gennemført, uanset hvor stort et mindretal der havde sagt nej.
Kan hr. Holger K. Nielsen ikke bare bekræfte det og bekræfte, at det, at man nu begynder at sige, at man kun vil gennemføre det, hvis der er et bestemt kvalificeret flertal for det, er noget nyt?
Det var ikke noget, vi hørte om tidligere, heller ikke i valgkampen.
Jeg synes da, det vil være interessant at få beskrevet fra hr. Holger K. Nielsens side, at det er sådan, det forholder sig.
Jeg hørte egentlig ikke noget større spørgsmål blive stillet, og jeg kan bare understrege endnu en gang, at det her forslag er noget, vi har overvejet.
Det er ikke bare noget, der lige kommer ud af det blå.
Vi synes faktisk, det er en god idé at tage det her initiativ, og jeg ville blive forbløffet, hvis det kunne lykkes regeringspartierne at fastholde deres modstand mod det og deres forsøg på at give indtryk af, at der er bestemte politikere her i salen, der har vetoret, i forhold til om de vil gennemføre det.
Jeg var f.eks. inde på transportministerens hjemmeside i dag, og på transportministerens hjemmeside har han et debatindlæg, hvori han forklarer, hvorfor det er vigtigt at gennemføre den her regel om, at 40 pct. kan gennemføre en undersøgelseskommission – og det er i dag!
Altså, det er jo mageløst, at man kan høre Socialdemokratiets ordfører her i dag tale imod forslaget, samtidig med at transportministeren selv på sin hjemmeside har et indlæg, hvori han argumenterer for det, som Dansk Folkeparti har fremsat forslag om, og som Socialdemokratiet stemmer imod.
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Når jeg hører hr. Kristian Thulesen Dahls ordførertale her, bliver jeg lidt bekymret for, om hr. Kristian Thulesen Dahl har fulgt opmærksomt med i hele debatten, for jeg synes, at der var nogle elementer i ordførertalen, der ikke tydede på det.
Men det kan vi jo tage ved en anden lejlighed.
Nu har jeg en begrænset taletid, så derfor vil jeg godt gå direkte til det spørgsmål, jeg har.
Det er lidt det samme spørgsmål som det, hr. Per Clausen stillede, og jeg synes ikke, at hr. Per Clausen fik et svar.
Jeg er glad for, at man i Dansk Folkepartis ledelse har haft en grundig debat om det her emne, men hvornår var det, man i Dansk Folkeparti skiftede holdning til det her spørgsmål?
Lars Barfoed (KF), 2011-11-17:
Jeg er ikke i stand til at tilføje meget til de mange kloge ord, der er sagt om denne sag allerede.
Så jeg vil tilslutte mig de foregående talere og meddele, at Det Konservative Folkeparti også kan tilslutte sig forslaget.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-11-17:
Jeg skal også blot meddele, at Liberal Alliance kan tilslutte sig forslaget.
Holger K. Nielsen (SF), 2011-11-17:
Jeg kan sige på vegne af Det Radikale Venstre og SF, at vi støtter det her forslag.
Søren Espersen (DF), 2011-11-17:
Jeg skal ikke forlænge den her debat yderligere.
Jeg kan tilslutte mig det, der er blevet sagt, både af Venstres ordfører og af Socialdemokraternes ordfører.
Det er en række gode og fornuftige og nyttige ændringer, der er foretaget, og Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Kristian Jensen (V), 2011-11-17:
Det her lovforslag er et eksempel på noget af det, som fru Marianne Jelved efterspurgte tidligere, nemlig at når der er en sag, som vi i Folketinget i fællesskab er optaget af, vedrørende vores interne arbejdsforhold og den måde, som man efterprøver de beslutninger, der tages fra ministerier, styrelser og andet, kan man i fællesskab tage en grundig drøftelse og forhandle sig frem til et godt kompromis om, hvorledes man kan justere reglerne.
Det sker også her i forbindelse med reglerne for rigsrevisors arbejde.
Der er fem elementer i lovforslaget, som har været til drøftelse, først blandt kredsen af statsrevisorer og siden i Udvalget for Forretningsordenen.
Det drejer sig om en tidsbegrænsning af rigsrevisors mandatperode, således at den maksimalt kan blive på 10 år, fordelt med 6 år med mulighed for forlængelse med 4 år.
Det drejer sig derudover om en smidiggørelse af proceduren for udpegningen af det, der kaldes for en sætterigsrevisor, altså at der, hvis den faste rigsrevisor af en eller anden grund er inhabil, er en fast afløser for vedkommende.
Det drejer sig ydermere om den forsøgsordning med mere fleksible tidsfrister, vi har haft, som vi nu stadfæster som en permanent ordning.
Så springer vi en gammel regel over, der gjorde, at ansættelse af visse medarbejdere i Rigsrevisionen skulle godkendes i Folketingets Udvalg for Forretningsordenen – en ret gammel skik, som ingen hverken kan se formålet med eller forklare, og som derfor ophæves her.
Og endelig stilles der forslag vedrørende Rigsrevisionens mulighed for opkrævning af honorarer fra de virksomheder, der af anden grund skal have revideret deres regnskaber af Rigsrevisionen.
Alt i alt mener jeg, at der her er tale om lovforslag med fem rigtig gode elementer, som efter min vurdering vil kunne få en bred opbakning i Folketingssalen, og som i hvert fald vil have Venstres fulde opbakning.
Per Clausen (EL), 2011-11-17:
Jeg tror, hr. Kristian Thulesen Dahl, når han ser det færdige resultat af finanslovforhandlingerne, vil forstå, hvorfor Enhedslisten synes, at det er ganske fornuftigt at støtte den nuværende regering.
Hr. Kristian Thulesen Dahl kan jo se, at nu demonstrerer gymnasieelever udenfor, ikke for at protestere mod regeringen, men for at støtte en aftale, som regeringen og Enhedslisten har indgået.
Det siger noget om, at det er nye tider, men de nye tider er ikke anderledes, end at hvis hr. Kristian Thulesen Dahl vil levere stemmer til Enhedslistens politik, og hvis de øvrige borgerlige partier vil det, så gennemfører vi Enhedslistens politik sammen med de borgerlige partier.
Når det ikke sker – og det er nok det mest almindelige – kommer vi så langt, som vi kan, med regeringen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-17:
Tak, formand.
Altså, jeg tror ikke, Enhedslisten helt har vænnet sig til den nye rolle.
Det er, som om det egentlig er den ikkesocialistiske opposition, der hurtigere har vænnet sig til situationen efter valget, end Enhedslisten har.
Enhedslisten sidder med muligheden for at sige til regeringen: Vi indgår kun en finanslovaftale, hvis vi får det, vi tidligere lovede vælgerne, nemlig en gennemførelse af en reel undersøgelse, også med vidneafhøringsmulighed, af CIA's flyvninger over Grønland – ikke den discountudgave, man har talt om.
Og der er det bare, jeg prøver at finde frem til, hvorfor vi ikke ser de undersøgelser, for én ting er, at vi diskuterer den her mindretalsbeskyttelse, altså at 40 pct. af Folketingets medlemmer skal kunne iværksætte en undersøgelse af et konkret begivenhedsforløb, men her taler vi jo om, at hr. Per Clausen indgår i et flertal og derfor har mulighed for med de eksisterende regler at få gennemtvunget nogle af de undersøgelser, som han talte for, af ting i de såkaldte 00'er, og som S og SF jo i øvrigt også talte for.
Så nu kan man jo bare gennemføre det, nu har man flertallet.
Hvorfor er det så, vi ikke ser de undersøgelser?
Per Clausen (EL), 2011-11-17:
Jeg ved ikke, om hr. Kristian Thulesen Dahl er i stand til at præstere et flertal for en mere omfattende CIA-undersøgelse end den, Enhedslisten kan aftale med regeringen.
Hvis hr. Kristian Thulesen Dahl er i stand til det, er jeg da helt villig til at forhandle om, hvordan det skal skrues sammen.
Indtil nu tror vi sådan set, at vi kommer længere med udenrigsministeren, end vi kommer med hr. Kristian Thulesen Dahl.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-17:
Selvfølgelig kvitterer jeg for, at der er enighed om – dog i forskellige forslag – hvad vi går efter.
Men det, der slog mig, var, at hr. Per Clausen understregede vigtigheden af det her nye instrument med at sige, at der er en række undersøgelser, som man burde foretage.
Bl.a. var der åbenbart i 00'erne, som hr. Per Clausen siger, nogle ting, som burde undersøges, men som ikke er undersøgt.
Se, den nuværende regering kom jo også til magten på at ville gennemføre en række af de undersøgelser, bl.a. – for at nævne et konkret eksempel – CIA's flyvninger over Grønland.
Der er det ikke et spørgsmål om, om der er en mindretalsbeskyttelse på 40 pct.; der er det jo et spørgsmål om, at hr. Per Clausen er en del af et flertal og derfor kan sige til regeringen, f.eks. i de igangværende finanslovforhandlinger: Vi vil have gennemført en undersøgelse af CIA-flyvningerne over Grønland.
Ikke sådan en DIIS-discount undersøgelse, men en rigtig undersøgelse, hvor man også kan lave vidneafhøringer og lignende, som Enhedslisten jo tidligere har talt for.
Vil Enhedslisten det?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-17:
Det er sådan lidt forunderligt.
Vi burde jo opleve sådan en strøm af glæde op mod talerstolen fra de fire partier, der fremsatte det her forslag, og som nu har en chance for at få det gennemført, ikke bare med sit eget flertal, som man jo har efter valget, men med et større flertal og med en bredde bag flertallet.
Det virker nærmest på hr. John Dyrby Paulsen, som om man er sådan lidt irriteret over, at Dansk Folkeparti har fremsat det her forslag.
Altså, det kommer lidt ubelejligt.
Man havde egentlig ikke lige tænkt sig det.
Nu havde man lige fået pakket det væk.
Jeg kunne forstå på den radikale ordfører tidligere, at der, hvor hun fik oplevelsen af, at det her måske ikke var et rigtig godt forslag, medmindre alle kunne støtte det, var efter diskussionerne ude på Crown Plaza.
Det er måske derfor, at vi har den her oplevelse af, at det faktisk er irriterende for Socialdemokratiet at have den her debat – det er, lige fra justitsministeren tog ordet og nu til Socialdemokratiets ordfører.
Man burde glæde sig over, at flere partier når frem til den erkendelse og bakker det op, der tidligere har været sat på dagsordenen, og som har været udtalt som noget meget vigtigt for Socialdemokratiet; at der nu er større opbakning til det.
Det burde man jo bare glæde sig over.
I stedet for forsøger man så at granske, hvornår vi i alverden nåede frem til, at det er en god idé.
Vi synes, det er en god ting, og vi vil gerne være med til at gennemføre Socialdemokratiets forslag, så sig da bare tak og se at få det gjort.
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Så kan det jo undre mig, at Dansk Folkeparti ikke støttede og gav opbakning til det synspunkt for lang tid siden, altså før valget.
Der har været masser af lejligheder, hvor Dansk Folkeparti har kunnet tilkendegive, at de har skiftet mening.
Men det har vi ikke hørt noget som helst om fra Dansk Folkepartis side.
Så kan hr. Kristian Thulesen Dahl ikke forklare mig, hvorfor man ikke har tilkendegivet den principielle holdning, som jeg har meget sympati for, for lang tid siden?
For det er åbenbart lang tid siden, at Dansk Folkeparti skiftede holdning på det område og nu indtager det standpunkt, som reflekteres i lovforslaget.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-17:
Jeg har sådan set stor respekt for lysten til at finde ud af, hvornår og hvordan, for det er også det, der har optaget hr. John Dyrby Paulsen det meste af dagen i dag, nemlig hvordan Dansk Folkeparti har ageret i sagen.
Han har ikke så meget givet klare svar på, hvad der er grunden til, at man ikke kan støtte det, som man selv var medforslagsstiller på i 2006.
Altså, jeg har givet den forklaring til hr. Per Clausen, som jeg gerne vil gentage, at vi længe har haft sympati for tanken om, at et stort mindretal skulle have nogle forstærkede rettigheder.
I 2006 reflekterede vores holdning meget, at forslaget kom som en direkte udløber af Muhammedkrisen, altså en konkret politisk strid, som udløste ønsket om den her mindretalsbeskyttelse.
Det farvede nok også vores holdning en del.
Det var også med i vores ordførertale på daværende tidspunkt.
Efterfølgende har vi så haft lejlighed til ved forskellige lejligheder at drøfte det, og vi har selvfølgelig også haft den overbevisning efter valget, at når vi så regeringsgrundlaget efter møderne i Crowne Plaza, det berømte tårn, ville vi se, om det ville være en del af regeringsgrundlaget.
Der har vi selvfølgelig også drøftet forventningen om, at vi så skulle støtte det.
Derfor var vi jo overraskede, da det ikke var med, og havde så en diskussion om, om vi så ikke burde fremsætte forslaget, og nåede frem til, at det ville vi, fordi vi er nået frem til den erkendelse, at det faktisk er godt at give mindretallet en sådan beskyttelse.
Socialdemokratiet burde jo så glæde sig over, at der nu altså er endnu større opbakning til det, som Socialdemokratiet kæmpede for i 2006.
Tak til hr. Kristian Jensen for en meget, meget klar ordførertale både om Venstres holdning til forslaget, som vi jo aldrig været i tvivl om, og også i forhold til at få afsløret det hykleri, som finder sted på venstrefløjen.
Altså, jeg skal jo bare bede hr. Kristian Jensen om at bekræfte, at grunden til, at det her løftebrud fra venstrefløjens side virker så voldsomt, er, at man i den grad har markedsført sig på, at når man kom til magten, ville man lave fuldstændig om på spillereglerne for at sikre mindretallet en beskyttelse, en mulighed for at kunne rejse sager – endda i en grad, som man har markeret ved at gøre det til en del af de ni principper, der skal gælde for den kommende regeringsførelse.
Man har med det understreget, at man var meget ydmyg over for magten, og at der ikke skulle være nogen tvivl om, at den dag, man selv sad med flertallet, ville man gennemføre det her.
Det, at man nu pludselig begynder at tale om, at der skal være et bestemt kvalificeret flertal for at gennemføre det, hørte vi ikke et ord om inden valget den 15. september.
Kristian Jensen (V), 2011-11-17:
Jeg er nødt til at sige, at det ikke er nok at skrive en side i et regeringsgrundlag; man skal også i praksis efterleve det.
Og jeg har faktisk indkaldt statsministeren i samråd i Folketingets Udvalg for Forretningsordenen, fordi vi ikke mener, at regeringen på en stribe punkter lever op til sine egne ord på den side i regeringsgrundlaget om god regeringsførelse; på en stribe punkter bryder regeringen med sine egne ord om, hvordan den vil være regering i samarbejde med Folketinget.
Vi vil naturligvis møde op til enhver politisk forhandling, som vi bliver indbudt til, men jeg synes hr. John Dyrby Paulsen forsøger at afspore debatten.
Kernen i den debat, vi har i dag, er, hvorfor Socialdemokratiet ikke vil leve op til sin egen politik fra før valget, for før valget ville hr. John Dyrby Paulsen jo gerne stemme for præcis det forslag, vi har her i dag.
Nu vil man ikke.
Jeg forsøger egentlig bare at finde ud af, hvad der har ændret sig for hr. John Dyrby Paulsen og for Socialdemokraterne, siden man ikke længere tør stå ved sin egen politik.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-11-17:
Liberal Alliance vil gerne takke justitsministeren og måske nærmest også den tidligere justitsminister for det her lovforslag, for jeg går ud fra, at der sådan set bare er tale om en fremsættelse af noget, der allerede var forberedt under den tidligere regering.
Det er vel også derfor, at der er så bred en tilslutning, som der er blevet givet udtryk for rundtomkring.
Det er jo en vigtig sag, som Retsudvalget også har beskæftiget sig med, og jeg tror ikke, der er noget menneske, der ønsker for sig, sine eller nogen som helst andre, at de skal udsættes for stalking.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi husker på, at det ikke kun er kvinder, der kan blive udsat for stalking – det er faktisk også mænd.
Når man lytter med her, lyder det, som om det er en ren kvindesagsting, vi diskuterer her, og det er det bestemt ikke.
Vi synes, at de tiltag, som ministeren foreslår, er gode; vi synes, at det er godt, at man er på offerets side i den her sag, og vi synes jo generelt, det er vigtigt, at man ser på, hvordan de, der er ofre for forbrydelser, får så gode forhold som muligt.
Og det er jo et bredere emne end som så – det bliver tit en diskussion om, hvorvidt man går ind for strenge straffe eller ej, men der er meget mere i det, hvis man virkelig er interesseret i at beskytte ofrene, og her er der jo i hvert fald nogle meget konkrete bud på, hvad man kan gøre. Så har der jo været en diskussion om overvågning, og det vil jeg bare knytte en enkelt bemærkning til.
Vi ønsker mindre overvågning af ganske almindelige mennesker, der bare går rundt og lever deres liv; det er jo sådan set ikke overvågning af folk, der generer andre mennesker, vi har et problem med.
Så kunne man jo strække det ud og spørge: Er det også et problem, at man overvåger fængslerne, at man ved, hvem der er der?
Hvor går grænsen?
Vi synes sådan set, at det er vigtigt, at man adskiller de to ting, og har ikke noget problem med overvågning af de mennesker, som stalker andre.
Pernille Skipper (EL), 2011-11-17:
Det er fuldstændig rigtigt.
Det er derfor, at vi i dag er positive over for, at man får lavet en strammere lovgivning, der handler om tilhold, om opholdsforbud, om bortvisning, sådan at man i højere grad kan beskytte de kvinder, der bliver udsat for overfald, for stalking, for psykisk og fysisk terror af andre enkeltpersoner.
Det synes vi er rigtig, rigtig positivt.
Det skal indgå i en afvejning.
Afvejningen drejer sig bl.a. om, at man kan udstede et tilhold.
Kan en person ikke finde ud af at overholde det tilhold, er der en konsekvens.
Der er en strafferamme i den her lovgivning, og det mener vi sådan set er vejen frem.
En GPS, hvilket jeg også tidligere har sagt her, vil, hvis vi indfører det i dag, medføre, at alt for mange data om den pågældende person vil blive lagret.
Det er bekymrende for Datatilsynet, og det synes jeg vi skulle lytte til.
Jan E. Jørgensen (V), 2011-11-17:
Men så har man jo også foretaget en afvejning af hensynet til offerets personlig frihed og forbryderens personlige frihed, for så vægter man altså fra Enhedslistens side forbryderens personlige frihed højere end offerets personlige frihed.
For der er jo ikke meget hjælp for et offer i at kunne trykke på en overfaldsalarm, når overfaldet er sket.
Pernille Skipper (EL), 2011-11-17:
Nu vil jeg sige, at jeg såmænd ikke tror, at det er noget nyt, at Enhedslisten taler om menneskerettigheder og personlig frihed og frihedsrettigheder.
Det mener vi er noget meget grundlæggende, og det er også derfor, at vi især på det retspolitiske område altid måler de tiltag og de forslag, der er, op imod hensynet til retssikkerheden, den personlige frihed og de grundlæggende menneskerettigheder.
Det skal vi selvfølgelig også gøre i dag i den her situation, når vi taler om GPS til tiltalte.
Det er et indgreb i sig selv.
Det mener vi er gode indgreb at kunne foretage over for en stalker, eventuelt en tidligere voldelig ægtefælle, for at beskytte de kvinder, som det typisk er, der bliver udsat for det her.
Skal vi så gå skridtet videre og sætte en GPS på gerningspersonen?
Nej, det mener jeg ikke.
Jeg mener, at det er et for stort indgreb i den personlige frihed og i de grundlæggende frihedsrettigheder.
Og det mener jeg er det, vi skal måle det her op mod.
Jan E. Jørgensen (V), 2011-11-17:
Jeg kan konstatere, at socialismen antager nye former.
Tidligere på dagen hørte vi Enhedslisten plædere for flere gudstjenester i danske fængsler, og nu hører vi Enhedslisten tale om den personlige frihed.
Så det synes jeg da er en interessant udvikling på den yderste venstrefløj.
Men jeg vil stille et spørgsmål til Enhedslisten, nu der bliver talt om den personlige frihed.
Vi taler jo om to personers personlige frihed, nemlig friheden for den, der bliver udsat for angreb fra en stalker, og for den, der udfører angrebene.
Og alternativet til en form for elektronisk fodlænke er jo, hvilket ordføreren selv er inde på, at man så tager stalkeren og sætter stalkeren i fængsel.
Det er da et væsentligt mere nådigt indgreb over for stalkeren, at han udstyres med en elektronisk fodlænke, som kan aktiveres, når tilholdet overtrædes.
Pia Adelsteen (DF), 2011-11-17:
Nu er en GPS jo ikke noget ultimativt.
Altså, det er noget, hvor en dommer skal sige: Du kan åbenbart ikke finde ud af at overholde de regler, vi har udstukket for dig, ergo får du den her på.
For alternativet er jo, at vi fra f.eks. Dansk Folkepartis side siger: O.k., når vedkommende ikke kan finde ud af det, så må vedkommende ind at brumme.
Og så kan vi jo vælge.
Jeg ved godt, hvad jeg ville vælge, for så synes jeg altså, at man skal lukkes inde – måske ikke for livstid, det er vi helt enige om, det er nemlig det helt ultimative.
Men hvis man ikke kan finde ud af at overholde de tilhold, den bortvisning eller det opholdsforbud, man har – og det kan man jo kun registrere på nogle enkle måder, for man kan jo ikke bare sige, at det er nok, når kvinden, offeret, har sagt, at hun har set vedkommende – skal det jo stadig væk bevises.
Det går jeg ud fra; jeg går ud fra, at vi stadig væk har retssikkerhed.
Og så kunne GPS'en jo netop være et effektivt middel til at vise, at det kan vedkommende ikke finde ud af, og hvis denne gentagne gange overskrider det, synes jeg da, at vedkommende skal ind at sidde – sådan må det da være – så vi kan beskytte de kvinder.
Pernille Skipper (EL), 2011-11-17:
Jamen fru Pia Adelsteen kan jo vælge at høre det, hun vælger at høre.
Men altså, det er jo klart, at det er en balance.
Hvis vi, som jeg også sagde tidligere, skal tage et ultimativt hensyn til offeret, kan vi sætte alle gerningsmænd bag lås og slå; så har vi ikke engang brug for en GPS, for så ville de aldrig nogen sinde komme ud igen, og så ville det ligesom være ude af verden.
Det er vi ikke villige til, og det tror jeg sådan set heller ikke Dansk Folkeparti ville være villige til.
Selvfølgelig skal der være en balance mellem på den ene side at sikre ofrene – det er derfor, vi er så positive over for den her lov, som giver en yderligere mulighed for offerbeskyttelse – og på den anden side at sikre, at hvis nogen er dømt og har fået tilhold mod at nærme sig en person, kan vedkommende måske vælge at leve et almindeligt liv alligevel og stoppe igen, så man derfor ikke skal kunne registrere, hver eneste gang vedkommende bevæger sig rundt i verden med en GPS.
Jeg synes, at vi skal tage Datatilsynets bekymringer alvorligt.
Der findes ifølge dem heller ikke teknik, som gør, at vi kan gøre det her forsvarligt for den enkeltes frihed.
Pia Adelsteen (DF), 2011-11-17:
Det, der lige fik mig til at reagere, var faktisk, at jeg blev en lille smule forarget.
For ordføreren mener rent faktisk, at det er vigtigere at tage hensyn til en, der er dømt som stalker, har et tilhold, i forhold til en GPS, altså sådan at man ikke skal kunne registrere, at han helt legalt har været nede i Brugsen – hvad man så end skulle bruge det til – frem for den kvinde, som man rent faktisk kan risikere bliver banket gul og blå, fordi han altså lige kom forbi.
Sådan hører jeg det, altså fordi man skal fastholde en balance.
Jeg er enig med ordføreren i, at der bør være flere overfaldsalarmer.
Jeg synes, det er en rigtig god ting, og at det kunne være dejligt at få det.
Men jeg synes altså, det er et mærkeligt hensyn at tage til en, der har et tilhold, en, man ved gør nogle ting, at sige, at en GPS er alt for indgribende i forhold til vedkommende, som måske banker den kvinde, der er udsat for det her.