Benny Engelbrecht (S), 2009-04-21:
De glade økonomiske tider i Danmark er slut.
Vi oplever en finanskrise, hvis rødder stikker meget dybt i den danske økonomi.
Danmark går mod en særdeles alvorlig lavvækstperiode, og den forventes at strække sig over ganske mange år.
Finanskrisen har ikke kun betydning for det danske erhvervsliv.
Et stigende antal danskere oplever for tiden stigende problemer med at få privatøkonomien til at hænge sammen, og der er intet, der tyder på, at vilkårene bliver forbedret en rum tid.
Danskernes køb på klods har været stigende i de seneste år.
Tal fra Danmarks Statistik viser, at ved udgangen af 2008 udgjorde danskernes lån uden om banker og realkreditinstitutter ca. 21 mia. kr.
Cirka halvdelen af disse lån er de såkaldte blankolån, som er lånt uden kreditvurdering og uden sikkerhedsstillelse, og øvrige ca. 36 pct. er købe- og kontokort.
Problemerne viser sig desværre i meget konkret grad.
I en undersøgelse fra april 2008 fra Det Nationale Forskningscenter for Velfærd ses, at over halvdelen af de mennesker, der har måttet forlade deres hjem, giver stor gæld skylden.
Der er intet, der tyder på, at tvangsudsættelserne falder i 2008 eller i 2009.
Det bør ligeledes nævnes, at antallet af danskere, der står registreret som dårlige betalere i RKI, nærmest er eksploderet i de seneste 6-7 år.
Der er et presserende behov for, at der sættes ind over for et hastigt galoperende lånemarked, der i for høj grad i disse år baseres på de frie markedskræfter med de store problemer, det har vist sig at give for borgerne.
Paradoksalt nok er det finansielle marked i en række andre lande langt mere reguleret på låneområdet.
Reguleringstiltagene i disse lande er med til at forebygge overdreven og uoverstigelig gældsætning, og derfor er der al mulig grund til, at vi også i Danmark sætter ind på områder, hvor der er åbenlyse problemer for låntagerne, samt øger hjælpen til gældsatte og endelig forøger den samlede viden om gældsætning og de efterfølgende konsekvenser.
Jeg synes, at denne aftens debat understreger, at der er brug for debatten, og jeg er glad for de mange relevante synspunkter, der er blevet udvekslet både under behandlingen af dette beslutningsforslag og det foregående, ligesom vi også oplevede en meget flittig debat under behandlingen tidligere på året af forslaget om loft over ÅOP.
Vi har i Danmark ikke et samlet overblik over omfanget af overgældsætning.
Vi ved stort set intet om de konsekvenser, som overgældsætningen har.
De registre, der f.eks. findes over dårlige betalere, eksempelvis RKI, er drevet af private virksomheder, og adgang til data, og det er jo det væsentlige, ud over de standardiserede tabeller, er ikke mulig.
Vi taler altså ikke om at lave selvstændige myndigheder, vi taler om at give adgang til data på et dybere og mere vidensbaseret niveau.
Det er et problem, at vi har så lidt viden om omfanget af den gæld, som borgerne ikke er i stand til at indfri.
Den svenske regerings Kronofogden offentliggjorde sidste år en rapport, der analyserer overgældsætning i Sverige og de konsekvenser, det har.
Bl.a. viser rapporten, at omfanget af en række sygdomme, f.eks. hjerte-kar-sygdomme, diabetes, mave-tarm-sygdomme, allergier og cancer, optræder ni gange - ni gange! - så ofte hos overgældsatte som hos ikke gældsatte.
Der er næppe grund til at antage, at det alene er overgældsætningen, der er grund til overhyppigheden af disse sygdomme, men overgældsætningen har ganske givet en stor betydning for den enkeltes generelle levevilkår, den enkeltes stressniveau og ikke mindst muligheden for at købe sund og nærende kost samt at deltage i idrætstilbud.
Ud over en række direkte udgifter ved overgældsætning såsom offentlig gældsadministration, offentligt finansieret gældssanering og tvangsudsættelser er der en række tilstødende udgifter, der skal indregnes i den samlede opgørelse.
Det er her, hvor vi peger på at der er mangler.
Den svenske rapport viser nemlig, at overgældsatte har langt højere sygefravær, har et langt højere træk på sundhedssystemet og generelt set har en lavere tilknytning til arbejdsmarkedet.
Rapporten konkluderer, at den svenske overgældsætning udgør en samlet samfundsmæssig udgift på mellem 30 og 50 milliarder svenske kroner.
Der er ikke nogen grund til at antage, at billedet skulle være anderledes i Danmark, hvorfor de samlede danske udgifter til overgældsætning meget vel kan ligge på 20-35 milliarder danske kroner.
Derfor mener vi altså, at der er brug for at få øget viden om den danske gældsætning, så der kan sættes ind med virkningsfulde initiativer, der kan reducere omfanget af overgældsætningen og de negative konsekvenser.
Derfor foreslår Socialdemokraterne i dette beslutningsforslag, at der etableres en permanent gældskommission, der skal følge overgældsætningen i Danmark samt rådgive Folketinget om nødvendige initiativer.
Til ministerens kommentarer vil jeg blot understrege, hvad jeg også allerede har sagt, nemlig dette, at vi på ingen måde ønsker at erstatte de private aktører, der allerede findes.
Det er klart, at man har en virksomhed, som vi på ingen måde skal ødelægge med dette, men vi vil netop sikre, at vi kan få adgang til den information, som findes der.
Selvfølgelig er det fortrolige informationer, det er vi klar over, men vi skal kunne grave dybere i den information, som man allerede har.
Det tror jeg faktisk også at branchen vil være interesseret i.
Ministeren henviste også til Penge- og Pensionspanelets undersøgelse af unge forbrugere.
Jeg mener i virkeligheden, at den undersøgelse understreger, at når vi blot kigger på dette lille udsnit, så kan vi se, at der er nogle initiativer, og som ministeren også selv sagde, så er der bl.a. et iværksætterinitiativ, og disse tiltag er faktisk ganske gode.
Spørgsmålet er naturligvis: Kigger vi bredere på en større målgruppe end kun lige de unge i 18-25-års-aldersgruppen, kan det meget vel være, at vi netop kan finde yderligere initiativer, og hvorfor dog afskære os fra det?
Og der mener jeg netop, at svagheden i den nedsatte arbejdsgruppe understreges, fordi vi netop ikke kan grave dette spadestik dybere.
Lad mig i den sammenhæng også lige komme med en bemærkning til Enhedslistens ordfører, som ganske interessant lægger op til netop en drøftelse af, om det skal være en kommission.
Også forslaget om et videncenter er interessant, og lad mig i den sammenhæng også koble til SF's ordfører, der inddrager andre landes erfaringer netop med at lave tværministerielle arbejdsgrupper.
Det er helt oplagt, at dette ikke alene er et spørgsmål, som vedrører Økonomiog Erhvervsministeriets område, men naturligvis er mere bredt funderet inden for bl.a. sundhedsområdet, det sociale og andre områder.
Til Det Radikale Venstre også meget stor tak for de positive tilbagemeldinger.
Blot vil jeg afslutningsvis komme med en bemærkning til især De Konservative, der har fremhævet, at vi ikke har behandlet de fremsatte forslag under ét.
Nu er det jo således, at Socialdemokraterne allerede i december fremlagde en samlet pakke, og derfor har der været god mulighed for at drøfte det.
Det synes jeg ikke ligefrem udpræget at tiden har været brugt til, men ikke desto mindre er det klart med hensyn til regeringspartierne, at når især Venstre særlig har været ude at markere, at der var enkeltdele af vores udspil, som man kunne støtte, synes vi, det var helt oplagt at fremsætte dette i enkeltelementer.
Med dette vil jeg blot sige, at vi ser frem til det kommende udvalgsarbejde vedrørende dette forslag og takker for debatten.