Helle Sjelle (KF), 2011-03-15:
Formålet med det her lovforslag er jo, som også andre har været inde på, at udmønte den aftale, som regeringen har indgået med Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne om en ghettostrategi, der gerne skulle forbedre forholdene i ghettoområderne og styrke integrationen.
Forslaget skal med andre ord gerne sikre, at folk kommer i beskæftigelse og dermed kommer ud af offentlig forsørgelse.
Hvis ikke man gør en reel indsats, bør det have nogle konsekvenser.
Hvad angår selve lovforslaget, omfatter det tre store ændringer.
For det første medfører forslaget, at 450-timers-reglen ændres til en mere passende 225-timers-regel.
Hermed stilles krav om, at ægtefæller hver for sig har udført 225 timers ordinært og ustøttet arbejde det sidste år for at være berettiget til kontanthjælp.
I praksis betyder det et krav om at arbejde ca. 5 timer om ugen.
Ændringen skulle gerne være med til at sikre en mere kontinuerlig tilknytning til arbejdsmarkedet samt sikre, at folk vender hurtigere tilbage i arbejde.
Det er med til at understrege vigtigheden af, at kontanthjælpsmodtagere skal gøre en reel indsats for at komme væk fra passiv forsørgelse.
For det andet medfører forslaget en ændring af reglerne for boligstøtte, så kontanthjælpsmodtagere, der får reduceret offentlig ydelse, ikke skal kompenseres via boligstøtten.
Forslaget sikrer, at vi ikke uhensigtsmæssigt mindsker incitamenterne til at komme i arbejde, og vi undgår dermed først at reducere kontanthjælpen for senere hen at kompensere for selve tabet.
For det tredje bliver der indført en mulighed for en reduktion af boligstøtten, hvis forældre ikke lever op til deres forældreansvar, eller hvis den unge ikke samarbejder om en uddannelsesplan.
Dermed understreger forslaget, at forældre skal tage deres forældreansvar alvorligt, at de skal udvise omsorg og hjælpe deres børn i den rigtige retning.
Jeg synes, at vi med de her tre ændringer tager vores ansvar for at hjælpe folk væk fra passiv forsørgelse.
At tillade, at alt for mange i ghettoområderne er på passiv forsørgelse i lange perioder, er at gøre dem en bjørnetjeneste.
Det isolerer dem og fremmedgør dem over for resten af samfundet, og det er derfor, at vi med det her forslag synes, det er i orden, at man skaber nogle incitamenter til, at folk kommer i arbejde og væk fra den passive forsørgelse.
Vi mener, at almindelige funktionsdygtige danskere bør sætte en dyd i at være selvforsørgende, vi har en forpligtelse til at stå til rådighed for arbejdsmarkedet og udnytte vores evner.
Det fremsatte forslag styrker samtidig integrationen, da det at få en tilknytning til arbejdsmarkedet er en forudsætning for at integrere sig her i landet.
Afslutningsvis vil jeg sige, at der er to aspekter ved forslaget, som jeg også gerne vil fremhæve.
For det første reducerer forslaget udgifterne for den offentlige sektor, og for det andet vil forslaget ud fra et ligestillingsmæssigt perspektiv fremskynde mere ligestilling.
Samlet set finder vi Konservative således, at forslaget er meget positivt, da det støtter integrationen og hjælper folk i beskæftigelse.
Forslaget stiller krav og hjælper dem, der har behov for et skub i den rigtige retning, og det er derfor, vi støtter forslaget.