Line Barfod (EL), 2011-02-01:
Jeg vil gerne sige tak for debatten og selvfølgelig især tak til Socialdemokraterne, SF og Radikale Venstre, som støtter forslaget.
Finansieringen skal vi nok finde ud af, når vi får et nyt flertal og kan komme i gang med at gennemføre nogle af de her gode ting, der kan forebygge problemer, i stedet for, som man fra regeringens side helst vil, at sætte ind, når problemerne er blevet for store.
Jeg synes, det er nogle gode ting, som bl.a. hr. Manu Sareen var inde på, men også både fru Maja Panduros og fru Karina Lorentzens helt praktiske eksempler på, hvad det er, man kan, var gode.
Og jeg vil gerne anbefale regeringens og Dansk Folkepartis ordførere at prøve at tage ud i en retshjælp og overvære, hvad det egentlig er, man foretager sig i en retshjælp.
Der kommer folk, som ikke altid selv har styr på, hvad det er for nogle problemer, de egentlig skal have hjælp til.
De starter ét sted med et spørgsmål, og så viser det sig måske, at det er et helt andet sted, man skal hen.
Retshjælpskontorer kan utrolig mange ting, men som hr. Manu Sareen og andre har været inde på i debatten, er der altså mange af dem, som bor i de udsatte boligområder, som slet ikke ved, at den mulighed eksisterer, som aldrig nogen sinde selv ville tage hen til en retshjælp eller tage hen til en advokat for at få offentlig retshjælp.
Derfor er der altså behov for at have noget opsøgende arbejde.
Ligesom et stort flertal i Folketinget får et par år siden anerkendte, at vi havde behov for det opsøgende arbejde på gaden, som Gadejuristen og andre så fik penge til, er der altså også behov for, at vi i de udsatte boligområder får en retshjælp.
Hr. Tom Behnke sagde jo meget flot
: Det, der er vores mål i retspolitikken, er, at alle mennesker skal have adgang til retshjælp.
Alle skal have adgang til retfærdighed, hedder det også meget flot internationalt.
Men det har mange borgere ikke i dag.
Der er rigtig mange, som ikke kender deres retsstilling, som ikke ved, hvad deres rettigheder er, og som slet ikke ved, hvordan de skal opnå dem.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at man fra regeringens og Dansk Folkepartis side slet ikke er interesseret i, at de mennesker skal kunne få kendskab til deres rettigheder, skal kunne få hjælp til at få deres ret.
Til andre tider hører vi rigtig meget om, hvor forfærdeligt det er med de kvinder, der bliver undertrykt.
Hvis man virkelig gerne vil hjælpe nogle af de kvinder, så de ikke er undertrykte længere, så skal man da give dem en mulighed for at komme et sted hen, der ikke ligger langt væk, et sted, der er tæt på, hvor de, når de er hjemme om dagen og manden ikke er der, kan komme hen og få lidt viden om, hvad deres rettigheder og deres muligheder faktisk er, og så børnene og de unge kan komme hen og høre om det.
Det vil kunne hjælpe rigtig, rigtig mange mennesker.
Jeg forstår simpelt hen ikke det her.
Vi er nede i så små beløb, at det altså ikke kan være hensynet til statskassen, der er afgørende.
Som ministeren sagde, er vi nu nede på, at det er 12 mio. kr. om året, der bliver brugt på gratis retshjælp.
Det er jo ingenting.
Det er altså mindre end de 25 mio. kr., man sagde man ville sætte af, jeg tror, det var i 1979, man indførte moms på advokatsalærer og sagde, at de penge skulle gå til offentlig retshjælp ved advokat og til de gratis retshjælpskontorer.
Det løfte har man ikke levet op til i dag, må jeg sige, når det i dag er over 1,7 mia. kr., der kommer ind i moms.
Jeg kan slet ikke forstå det, når man sammenligner med den ordning, som en række advokater og borgerlige politikere har kæmpet meget hårdt for at få indført på skatteområdet.
Og den handler ikke om virksomheders fradrag, den handler om, at når borgere fører en sag ved skattevæsenet, kan de, hvis de vinder sagen eller bare får delvis medhold, få dækket alle de udgifter, de har haft til advokat og revisor.
Og det er altså over 100 mio. kr. om året, vi betaler for, at borgere, der tit kan have mange penge – der er ikke noget indkomstkrav, før man får dækket sin advokatregning og revisorregning – altså kan få dækket udgifter, når de fører en skattesag.
Der synes man der er brug for, at borgerne kan få retshjælp, og det bruger vi over 100 mio. kr. om året på.
Men når vi taler om nogle af de mest udsatte borgere, hvor det altså er nogle helt andre alvorlige ting, der er på spil, end om de skal betale nogle få tusinde kroner mere i skat, synes man altså, at så er det for meget at skulle bruge 5 mio. kr. på det.
Her taler vi altså om kvinder, der er undertrykt, og som har brug for at få noget hjælp til at finde ud af, hvad de egentlig har af rettigheder, hvis de bliver skilt.
Vi taler om mennesker, der slås med det offentlige system i årevis, og hvor nogle af dem risikerer at gå fuldstændig ned med flaget eller ende på gaden med kæmpestore sociale problemer, fordi de slet ikke aner, hvad det egentlig er, der foregår, ikke forstår det, der foregår, ikke forstår de breve og derfor måske ender i en helt anden situation, end hvis de havde fået lidt juridisk rådgivning om, hvad deres rettigheder egentlig var, og måske fik forklaret det, der stod i brevet fra det offentlige, og fandt ud af, at det slet ikke var så farligt, og at de kunne snakke med det offentlige.
Man ville altså, er vores påstand, ret hurtigt kunne tjene de her 5 mio. kr. ind igen ved at undgå en masse sociale problemer, så jeg har svært ved at tro, at det er økonomien, der gør, at regeringen og Dansk Folkeparti afviser forslaget.
Så må det jo være ren ideologi, selv om man ikke vil sige det her.
Ellers har jeg i hvert fald svært ved at forstå, hvad det er.
Og jeg håber, at vi under udvalgsarbejdet kan få lidt flere svar fra ministeren på, hvorfor det er, man ikke vil være med til at sikre, at der bliver sat nogle midler af til retshjælp.
Så skal jeg lige sige til hr. Tom Behnke, at selvfølgelig mener jeg ikke, at vi skal sidde i Folketinget og bestemme, præcis i hvilke bygninger der skal være retshjælp rundtom i Danmark.
Det skal selvfølgelig være noget, som nogle søger om, der skal også være nogle mennesker, der vil arbejde i de retshjælpskontorer, en masse frivillige, der vil komme og være der.
Men det er også mit indtryk, at det er der faktisk mange, der gerne vil rundtom i landet.
Forhindringen i dag er, at der er alt, alt for få penge til retshjælpskontorer, og at mange jo får afslag, når de søger om bidrag til retshjælpskontorer.
Der må vi så ved at sætte nogle penge af få folk til at søge, og så må de finde ud af, hvor det er, de gerne vil slå sig ned henne i udsatte boligområder og lave det gode arbejde, som bl.a. bliver gjort i Gellerup ved Aarhus af retshjælpen der.
Det tror jeg på vil løfte rigtig meget.
Derfor håber jeg altså, at det under udvalgsarbejdet kan lykkes også at få overbevist regeringen og Dansk Folkeparti om, at det faktisk er et godt forslag, og at det er noget, som vil kunne hjælpe rigtig meget.
Ellers må vi jo vente på, at der forhåbentlig meget snart kommer et nyt flertal i Folketinget og det så bliver gennemført.