Jesper Petersen (S), 2014-12-12:
Tak for det.
For Socialdemokraterne er det en afgørende værdi i vores samfund, at vi tilstræber en relativt høj grad af lighed og bekæmper fattigdom.
Jeg synes, at vi med vores socialdemokratiske velfærdssamfund i Danmark har vist, hvordan velstand og lighed kan gå hånd i hånd.
Vi mener, at lighed er afgørende for det trygge og tillidsfulde samfund, som vi har.
Og vi skal stræbe efter, at alle har samme gode muligheder for at skabe sig det liv, de gerne vil have.
Regeringen har fra dag et taget initiativer til, at flere danskere kan komme ud af fattigdom og leve på ordentlige vilkår, og med investeringer i uddannelse og reform af uddannelse på forskellige områder, i sundhedspolitikken og flere andre områder forsøger vi også at mindske uligheden inden for de emner, der ikke kun har med økonomi at gøre.
Men vi er selvfølgelig ikke i mål endnu.
Der er stadig fattigdomsproblemer, selv om kurven er knækket for første gang siden VK-regeringens start tilbage i starten af 00'erne.
Uligheden findes jo, både hvad angår økonomi og sundhed og chancer bredere set.
Så vi er enige med SF i, at det er et essentielt emne i et samfund og i vores samfundsdebat, men vi er ikke enige med SF i, at der mangler statistik.
Det er der masser af.
Diskussionen om ulighed og fattigdom er et politisk spørgsmål.
Er nogen i tvivl om, at det ville øge uligheden og fattigdommen, hvis Venstre skulle få held til at genindføre fattigdomsydelserne, hvis Venstre skulle lave flere skattereformer med lavere topskat, som de gjorde i 00'erne, eller hvis de kunne komme til at indføre det højst usikre eksperiment med nulvækst i den fælles velfærd?
Der er jo ingen, der er i tvivl om, at det ville øge uligheden i økonomi og chancer, og at det ville øge fattigdommen.
De statistikker og analyser, som SF efterlyser i beslutningsforslaget her, findes i udpræget grad allerede, og det synes jeg egentlig også at baggrundsbemærkningerne til SF's forslag er et godt eksempel på.
Altså, der er jo mange sider med både statistikker og opgørelser osv., som egentlig viser, at det er ligetil at tegne et billede af, hvordan situationen er på det her felt.
Danmark har nu også fået en årlig fattigdomsredegørelse, nemlig den, som regeringen har besluttet skulle udgives som en del af publikationen »Familiernes økonomi«.
Det er et værk, der udkommer en gang om året.
I øvrigt kan jeg tilslutte mig, hvad økonomi- og indenrigsministeren sagde om, at det har en stor værdi, at det er kommet til, i modsætning til hvad den tidligere regering ville, men også at det er noget, der kommer hvert år, så man hele tiden har syn for sagen og hele tiden kan følge udviklingen, i stedet for at der er et enkeltstående kommissionslignende udvalg.
I øvrigt udarbejder Danmarks Statistik, SFI, Arbejderbevægelsens Erhvervsråd og mange andre statslige eller uafhængige analyseinstitutter også både statistikker og analyser på området.
Helt aktuelt er regeringen ved at gennemføre en afsavnsundersøgelse, der skal belyse, hvilke sociale og materielle afsavn børn og voksne i økonomisk fattigdom lider under.
Og som optakt til den her debat har Økonomi- og Indenrigsministeriet også lavet en analyse af udviklingen hos den øverste rigeste procent i Danmark.
Så det er ikke tal, vi mangler, og vi mener, at forslaget mest sandsynligt vil føre til forskelligt dobbeltarbejde inden for det her statistiske felt.
Af samme grund afviste regeringen idéen i finanslovsforhandlingerne, og vi har i finansloven i stedet valgt at bruge pengene på de initiativer, som faktisk sikrer mere lighed i sundhedssystemet, bedre vilkår for kontanthjælpsmodtagere, bedre ældrepleje, flere pædagoger i daginstitutionerne, bedre arbejde med inklusion i folkeskolen, dvs. helt konkrete initiativer, der bidrager til at skabe flere reelt lige muligheder.
Så konkluderende vil jeg sige, at vi deler værdier med SF og tankegangen i det her forslag, som SF står bag, men vi støtter ikke at bruge penge på at nedsætte nye udvalg til at lave noget, som vi i høj grad mener allerede findes.
Tak for ordet.