Per Clausen (EL), 2011-01-13:
Enhedslisten er positiv over for de intentioner, der ligger bag lovforslaget.
Det formål, man beskriver med at forbedre trafiksikkerheden, skærpe trafikanternes opmærksomhed over for, hvad der sker omkring dem, samt ændre på risikobetonet adfærd, er jo rigtige, gode og fornuftige formål, og det er jo også fornuftigt nok at se på, om bødestørrelserne trænger til en regulering, efter at de i en årrække har ligget fast.
Det er jo sådan, at vi skal sikre, at færdselsloven respekteres, at fartgrænserne overholdes, og at køretøjet skal kunne føres på betryggende vis, hvilket jo betyder, at trafikanterne hverken må være berusede, skæve eller påvirkede på anden vis, så de er til fare for omgivelserne.
Det er vi helt enige i.
Men der er nu alligevel i hvert fald tre problemer i det lovforslag, der ligger her.
Det første er den konfiskationsbestemmelse, som alle andre tilsyneladende er rigtig glade for bliver en »skal«-bestemmelse.
Hr. Tom Behnke sagde, at så blev det meget enklere.
Og det er jo rigtigt, at hvis vi laver lovgivningen om til »skal«-bestemmelser, minimumsstraffe osv., så bliver domstolenes arbejde betydelig nemmere, for så skal man jo bare sætte et stempel, når man har konstateret, at folk har overtrådt reglerne.
Vi tror sådan set, domstolene er i stand til at løfte den opgave at administrere en »kan«-bestemmelse – eller i hvert fald en »skal«-bestemmelse med nogle klare undtagelsesmuligheder – på en hensigtsmæssig og fornuftig måde, og vi er lidt bekymrede, når man vil lave retssystemet så entydigt, at der i virkeligheden sættes spørgsmålstegn ved, om domstolene har nogen frihedsgrader at bevæge sig inden for.
Det kan jo være rigtigt, at nogle bødestørrelser for de fleste af os, der sidder herinde i Folketinget, kan opfattes som ubetydelige og ligegyldige, men derfor kan de jo godt være af stor betydning for andre mennesker.
I Enhedslisten synes vi, at man skulle have koncentreret sig om at gå målrettet efter de overtrædelser af færdselsloven, som giver de største risici, og det er mobiltelefoner, fart og spritkørsel.
Det skulle man have gjort i stedet for at gå alle mulige og umulige bødestørrelser igennem.
Og netop på cykelområdet – jeg tror, fru Anne Baastrup var inde på det – kan det godt virke lidt besynderligt, for nogle af de ting, vi nu vil sætte bøden op for, kan det være vi om 2 år beslutter os til skal være lovlige, og det synes jeg måske er en lille smule paradoksalt.
Vi har jo tidligere set eksempler på, at man ændrer lovgivningen på det her område.
Så til det allersidste
og det drejer sig om, at det at have et aktivt stof i blodet, som er euforiserende eller narkotiserende, ligestilles det med at have en promille på 1,21.
Det er jo forholdsvis vilkårligt.
Det var forholdsvis vilkårligt, da man for nogle år siden sagde, at det svarede til 0,5 promille, men da tog man udgangspunkt i, at man jo i virkeligheden havde lægevidenskabens udsagn for, at det, at der bliver påvist sådan nogle stoffer i blodet, ikke nødvendigvis med sikkerhed påvirker bilkørslen, præcis ligesom vi jo stadig væk går ud fra, at hvis man har under 0,5 promille alkohol i blodet, så kan man køre bil på rimelig forsvarlig vis; det kan måske ikke anbefales, men det kan lade sig gøre.
Nu vil man så indføre det, selv om det har været helt umuligt at finde egentlig dokumentation for, hvorfor man vælger at sige, at hvis en trafikant bliver pågrebet med et narkotisk stof i blodet, f.eks. hash, som jo kan måles i hvert fald 14 dage efter at det er indtaget, skal vedkommende straffes med 1,21.
Måske skyldes det, at nogle partier her i Folketinget ikke synes, at vi straffer folk hårdt nok for at indtage narkotiske stoffer, men så var det vel et andet sted, man skulle tage fat.
Vi mener sådan set, at man her gennemfører en fuldstændig vilkårlig, usaglig og ubegrundet generalisering i forhold til de her ting, som vi ikke mener er holdbar, og vi vil i hvert fald ikke støtte, at man gennemfører en sådan lovændring.
Så der er altså, må jeg sige, tre vigtige elementer i det her lovforslag, som vi ikke er enige i.
Man kan sige, at debatten i dag jo ikke giver den store forhåbning om, at det kan lykkes, men det vil vi.
Jeg er også nødt til at sige, at vores konklusion altså er, at hvis man opretholder de efter vores mening urimelige elementer, der indgår i lovforslaget, som det er nu, vil Enhedslisten ved tredje behandling stemme imod lovforslaget, på trods af at vi sådan set i forhold til en række af de konkrete tiltag, der ligger i lovforslaget, er enige i, at det er fornuftigt og rigtigt at gøre det, der bliver foreslået.
Jeg forstår selvfølgelig godt den vanskelighed, man står i, når det handler om narkotika og andre euforiserende stoffer såsom hash, fordi man ikke rigtig kan måle, hvor alvorligt folk er påvirket.
Det forstår jeg godt.
Jeg synes så bare, at det er en meget, meget rigoristisk løsning, man nu anfører, for den vil betyde, at folk, hvis de 14 dage eller en uge tidligere har røget hash – og det bliver man straffet for, i den udstrækning man bliver straffet for det, hvis det bliver opdaget – og så kører i bil, kan risikere at få frataget kørekortet.
Det mener jeg faktisk er urimeligt, hvis jeg skal være helt ærlig.
Omkring det med cykler vil jeg bare sige, at det, der er vores hovedindvending i den sag, i virkeligheden er, at vi synes, at i hvert fald nogle af bødestørrelserne burde man nøjes med, om jeg så må sige, at regulere i forhold til løn- og prisudviklingen, siden den blev reguleret sidst, og så ville man få et lavere beløb end det, man har fået nu, i hvert fald i nogle tilfælde.
Det tredje, jeg nævnte, var spørgsmålet om konfiskation, hvor vi ikke er tilhængere af, at man ændrer en »kan«-bestemmelse til en »skal«-bestemmelse.
Det kan godt være, at man skal skærpe formuleringerne omkring »kan«-bestemmelser, sådan at det sker oftere, end det gør nu.
At man gør det med en »skal«-bestemmelse, er vi ikke tilhængere af.