runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2007-02-23:
Først og fremmest vil jeg gerne kvittere for, at ministeren er villig til at se på de konkrete formuleringer, hvad angår bisiddere til børn og unge, sådan at vi kan sikre, at det er barnet, der vægtes højest, og ikke alle mulige andre aktører i de her sager.
Jeg er til gengæld meget, meget bange for, at ministeren ikke har ret i, at lovgivningen i dag i tilstrækkelig grad beskytter de anbragte børn eller de børn, der burde anbringes.
Lad mig give et konkret eksempel.
Det er fra en jysk kommune, efter at anbringelsesreformen er trådt i kraft.
Kommunen ønsker at hjemgive et barn.
Det kan de, fordi kommunen mener, at det, der var årsag til, at anbringelsen overhovedet blev iværksat, er ophørt, og så kan kommunen vælge at lade anbringelsen ophøre.
Barnet er imod, barnets plejefamilie er imod og – hold nu fast – barnets biologiske forældre er imod.
Kommunen hjemgiver barnet alligevel.
Vi har et utal af eksempler, også konkrete, der har været fremme i pressen, på børn, der bliver anbragt, kaldt tilbage, enten fordi forældrene ønsker at hjemtage dem, eller fordi kommunen ønsker at hjemgive.
Det går ikke, de skal anbringes igen, og de skal tages hjem igen, fordi der i vores øjne ikke er den tilstrækkelige beskyttelse af barnet med hensyn til, hvad der er væsentligst og vigtigst i forhold til barnet.
Så jeg synes, der er al god grund til, at Folketinget har de kritiske øjne på, også selv om anbringelsesreformen er ny.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-02-23:
Da vores ordfører på området ikke kan være til stede, har jeg lovet at sige følgende: Som det allerførste er det vigtigt at slå fast, at man ikke forbedrer forholdene for folk i nød ved at anvende tvang over for dem.
Der er ganske særlige undtagelser, bl.a. når der er tale om psykisk syge, men her har vi jo allerede en lovgivning, der tillader tvang, så dette lovforslag er blot uhyggeligt og skadeligt.
Det skal slås fast, at på dette område hjælper regeringen ingen ved at bruge tvang.
For det andet er det vigtigt at slå fast, at det virker grotesk, at man vil tvinge mennesker i døgnbehandling i en tid, hvor de, der rent faktisk gerne vil, ikke kan komme i døgnbehandling.
Inden for 14 dage skal stofmisbrugere tilbydes behandling, men det sker ikke, for der er ikke penge nok på grund af udgiftsloftet, og den lader vi lige stå: Endnu en behandlingsgaranti, som regeringen ikke kan overholde, fordi den ikke vil bruge penge på velfærd, men på krig, skattelettelser til de rige osv.
At lovforslaget er en form for rendyrket hykleri, bliver særlig tydeligt, når man prøver at lede efter initiativer over for gravide alkoholmisbrugere.
Vi ved alle, at der fødes langt flere børn med skader som følge af alkoholmisbrug, end der fødes børn med skader som følge af stofmisbrug, og vi ved også, at skader forårsaget af alkohol er langt værre og mere uoprettelige og giver barnet livslange problemer i modsætning til skader som følge af stofmisbrug.
Efter Enhedslistens mening skyldes regeringens diskrimination af stofmisbrugerne i forhold til alkoholmisbrugerne, at de sidstnævnte er folk fra egne rækker.
Det er veluddannede, velhavende kvinder, der vil blive ramt af et såkaldt tilbud om at blive tvangstilbageholdt, og det ønsker man vel ikke.
Der er mange muligheder for at forbedre forholdene for de mennesker, vi snakker om.
Regeringen kunne f.eks. støtte Enhedslistens forslag om for det første at ophæve kontanthjælpsloftet og for det andet at løfte socialrådgiverfaget, så de kan komme til at lave det, de faktisk er uddannet til, nemlig at rådgive, frem for som nu udelukkende at skulle dokumentere, at de har kontrolleret folk.
Man kunne også sikre, at de medarbejdere, der nu skal betjene denne klientgruppe, har den fornødne faglighed.
Vi hører allerede i dag om socialarbejdere, der sidder med 100 sager, som de ikke har de nødvendige og særlige forudsætninger for at behandle, og det er efter vores mening en udløber af den alt for forhastede og uigennemtænkte strukturreform.
Man kunne også sikre klienterne juridisk bistand ved at støtte Enhedslistens forslag om gadejurister i landets største byer.
Kort sagt: Der er faktisk uendelig mange muligheder, hvis man virkelig ønsker at hjælpe de mennesker.
Men med forslaget her er det klart, at det ikke er regeringens hensigt, og derfor stemmer Enhedslisten imod forslaget.
Tom Behnke (KF), 2007-02-23:
Nu tror jeg, det er vigtigt, at vi holder tungen lige i munden, for nu bevæger fru Mette Frederiksen sig ud i, at hvis man får kendskab til, at en gravid enten er stofmisbruger eller alkoholiker, skal kommunen med magt kunne tilbageholde den pågældende.
Men det er jo ikke det, forslaget lægger op til.
Forslaget lægger op til, at hvis en gravid stofmisbruger henvender sig for at få behandling og selv siger: Vil I ikke godt være søde at holde mig tilbage, hvis jeg ønsker at forlade behandlingen på grund af abstinenser – ja, så skal det kunne lade sig gøre alle steder, hvor man henvender sig, altså en frivillig tvangsafvænning.
Men forslaget lægger jo ikke op til en regulær tvangsafvænning, end ikke over for stofmisbrugere, så vi skal passe på at holde kategorierne adskilt.
Det er vores klare opfattelse, at det er vigtigt, at vi sikrer, at de gravide stofmisbrugere eller alkoholikere går frivilligt i behandling, og at vi sikrer, at de bliver i behandlingen, når de først er kommet i den, men det skal selvfølgelig ske med deres samtykke.
Med hensyn til abstinenserne er der altså en forskel, alt efter om man er stofmisbruger eller alkoholiker.
Derfor er der den sondring i lovforslaget, og den er vi tilfredse med fra konservativ side.
Mette Frederiksen (S), 2007-02-23:
Hvad angår det sidste, er jeg bange for, at ordføreren ikke har ret.
Man kan jo være i et så stærkt alkoholmisbrug, at man fuldstændig glemmer, hvad der er op og ned, og hvad der er ret og vrang, og derfor bliver bragt i en misbrugssituation, hvor man ikke er i stand til at tage vare på sig selv som menneske og derfor helt åbenlyst heller ikke er i stand til at tage vare på det barn, man bærer.
Derfor synes vi, at misbruget skal være underordnet, og at det centrale må være, at vi som samfund siger, at hvis misbruget er så voldsomt, at den misbrugende gravide ikke selv kan træffe beslutning om behandling, skal kommunen pålægge den enkelte misbruger at underkaste sig behandling af hensyn til det ufødte barn og i virkeligheden også af hensyn til misbrugeren selv.
Må jeg så afslutningsvis sige, at vi bestemt ikke glemmer forældrene.
Det tror jeg ikke der er nogen der kan gøre, og slet ikke de mest udsatte børn selv, som jo ofte bliver ved med at holde meget af deres forældre og sætter deres forældre meget højt.
Det centrale i diskussionen er jo, om vi som samfund tør tage det principielle skridt, at vi siger, at det vigtigste i sager om udsatte børn og unge er, hvordan vi bedst beskytter de udsatte børn, og at den bedste beskyttelse af dem en gang imellem er at beskytte dem mod deres egen mor og far i stedet for det, vi gør i dag.
Tom Behnke (KF), 2007-02-23:
Med hensyn til den første del af fru Mette Frederiksens korte bemærkning kan jeg bekræfte, at det er vi enige i.
Fra konservativ side mener vi også, at der er forskellige grader af behov for hjælp til forskellige familier, til forskellige forældre og til forskellige børn, og derfor er det vigtigt, at man har mulighed for at sætte ind med lige præcis den hjælp, der skal til i den enkelte sag og i det enkelte tilfælde.
Men jeg synes nu ikke, jeg vil gå så vidt, som fru Mette Frederiksen gør, så vi helt glemmer forældrene.
Men i de tilfælde, hvor det ikke kan lade sig gøre, bør der være mulighed for en egentlig tvangsbortadoption, altså i de helt sjældne tilfælde.
Angående gravide alkoholikere er det ikke vores opfattelse, at der er det samme behov for en mulighed for tvangstilbageholdelse i en behandling.
Grunden er, at alkoholikere ikke på samme måde som stofmisbrugere har så stærke abstinenser, at de stikker af fra behandlingen, før den er tilendebragt.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-02-23:
Jeg vil simpelt hen gerne bede fru Pernille Frahm om at sende spørgsmålet over, og så finder vi ud af, hvad vi har af tal på området.
Jeg er opmærksom på, at der rundtomkring har været en diskussion om steder, der er blevet lukket, fordi kommunerne ikke har trukket så meget på deres pladser.
Og der vil jeg sige, at forløbet op til det, som fru Pernille Frahm kalder en egentlig behandling, jo er en del af den egentlige behandling.
Der kan jo være nogle ting, man skal sætte ind med.
Men som sagt fremgår det altså af lovgivningen, hvad man ikke kan nøjes med, for jeg er fuldstændig enig med spørgeren i, at målet her er, at folk bliver afvænnet, og derfor skal det være en ordentlig behandling, man sætter ind med.
I øvrigt har behandlingsgarantien jo medført, at der i dag er langt, langt flere i behandling, end der tidligere har været, og det er så på de forskellige måder, man tilbyder behandling på.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Tina Petersen (DF), 2007-02-23:
Det synes jeg egentlig fremgår meget tydeligt, for vi har jo sagt ja til det forslag, som er fremsat her i dag.
Vi vil selvfølgelig gerne have, at man genvurderer deres sager og går mere specifikt ind og kigger på, hvordan man kan undgå de situationer, de bliver sat i i dag.
Det gør man, ved at man får de informationer, der skal bruges, lige netop så man imødekommer deres behov, før skaden er sket og de bliver sat ud af deres lejemål.
Mette Frederiksen (S), 2007-02-23:
Ja, og den går såmænd ikke så meget på, at Venstre støtter forslaget, for det regner alle vel med, og det er jo også sådan isoleret set et godt forslag, men synes Venstres ordfører ikke, at det er lidt bizart, at antallet af udsættelser er steget markant de senere år?
Det, regeringen så vælger at komme med initiativ til, er at sikre en lidt bedre opfølgning på de familier, der er blevet smidt ud af deres bolig, i stedet for at komme løbende ind i Folketingssalen med en masse gode tiltag, der kunne hindre f.eks. børnefamilier i at blive smidt på gaden.
Var det ikke mere oplagt, at vi ligesom fik vendt tingene om, så lovgivernes opgave først og fremmest er at sikre, at børnefamilier kan blive boende i deres boliger i stedet for først at blive smidt ud, og hvor man så efterfølgende forsøger at dulme smerten lidt med en bedre retssikkerhed?
Tina Petersen (DF), 2007-02-23:
Nu vil jeg gerne bede fru Mette Frederiksen om at komme tilbage til det, forslaget drejer sig om.
Det drejer sig om den minimalt lille del af den gruppe, vi snakker om, hvor vi siger, at vi gerne vil have genvurderet deres sager lige netop for at tilgodese dem, og så skal det her i dag ikke dreje sig om, hvordan kontanthjælpen i det hele taget former sig på arbejdsmarkedet, og hvorledes man yderligere kunne lave tiltag på området.
Det her drejer sig om den lille kerne, hvor vi snakker familie, børn, unge, der bliver sat ud og højst sandsynligt i nogle af tilfældene ryger så langt ud, at de ikke har deres lejemål mere.
Og det er det, vi skal undgå med det forslag, der ligger i dag.
Så hjælper det ikke noget, at fru Mette Frederiksen bruger koldkrigsretorik og alt muligt andet til, hvordan andre tiltag skal være på området.
Mette Frederiksen (S), 2007-02-23:
Nu synes jeg jo ikke, det er nok at lovgive på baggrund af fornemmelser.
For det, der meget tydeligt viser sig på kontanthjælpsområdet, er jo, at langt de fleste stærke kontanthjælpsmodtagere, der primært har haft ledighed som problem, er kommet ud af kontanthjælpssystemet.
Det skete op igennem 1990’erne, og det er fortsat her i det nye årtusind.
Den gruppe, der er tilbage i kontanthjælpssystemet, er i høj grad mennesker, der har andre problemer end ledighed.
Det er f.eks. psykisk syge, mennesker med lav tilknytning til arbejdsmarkedet i det hele taget, meget ringe danskforudsætninger eller ligefrem misbrug.
Derfor undrer det mig, at Dansk Folkeparti i dag kan stå og sige, at kontanthjælpsloftet har bidraget til at få folk i arbejde, når det, vi har set i den ene undersøgelse efter den anden, har vist det modsatte, nemlig at kontanthjælpsloftet ikke i særlig høj grad har bidraget til at få folk i beskæftigelse, men måske netop har bidraget til en ringere økonomi, til, at mennesker er blevet skubbet længere væk fra arbejdsmarkedet og – i forhold til det, vi diskuterer i dag – har så ringe en økonomi, at de faktisk ikke engang har råd til at betale deres husleje.
Det er da en sørgelig måde at lave politik på.
Tina Petersen (DF), 2007-02-23:
Jamen for mig at se er det selvfølgelig en helt klar mulighed.
Man kan så synes, kontanthjælpsloftet ikke er en god idé, men vi synes, at det giver nogle positive muligheder.
Men for at vende tilbage til det konkrete forslag, der ligger her, drejer det sig om den minimale del af gruppen, som skal hjælpes.
Det skal de selvfølgelig, og forslaget går ud fra, at de, som ikke kan betale deres husleje, skal have deres sager genvurderet.
Det synes jeg er et positivt tiltag.
Mette Frederiksen (S), 2007-02-23:
Jeg studser over, at ordføreren for Dansk Folkeparti nu kan åbenbare, at en del af de mennesker, der har været ramt af kontanthjælpsloftet, er kommet i beskæftigelse og har kunnet drage nytte af loftet som en hjælp til at komme i arbejde, for det er der nemlig ingen andre der har sagt før.
Selv den regering, der er ophav til kontanthjælpsloftet, har i sine egne rapporter og i sine egne svar til f.eks. Arbejdsmarkedsudvalget tilkendegivet, at man ikke rigtig har kunnet se nogen beskæftigelsesstigning på baggrund af kontanthjælpsloftet.
Bl.a. har beskæftigelsesministeren jo på et tidligere tidspunkt sagt, at ca. 95 pct. af dem, der har været berørt af kontanthjælpsloftet, aldrig er kommet i beskæftigelse, så jeg vil gerne høre, hvad det er for nogle nye oplysninger, Dansk Folkeparti kan referere til her i dag.
Tina Petersen (DF), 2007-02-23:
Jeg må sige, at de ordførere, der har været oppe indtil nu, lige ved og næsten har taget pusten fra mig.
Men fra Dansk Folkepartis side skal det lyde, at det forslag, som er fremlagt af ministeren i dag, synes vi er et godt forslag.
Jeg kan høre på de ordførere, der har været oppe, at problemerne bunder i kontanthjælpsloftet, men jeg må sige, at for vores vedkommende mener vi, at der er nødt til at være et loft, også for at hjælpe folk tilbage på arbejdsmarkedet.
For mange mennesker har det været en god hjælp at blive bakket op, så de har kunnet komme tilbage på arbejdsmarkedet og få sig et job.
Det er klart, at der er en gruppe af kontanthjælpsmodtagerne, der skal hjælpes, og det bliver gjort med forslaget her.
Man skal genvurdere de menneskers sager, kigge på sagerne, og formoder man, at der er en situation, hvor de har et behov, er det klart, at de også skal hjælpes, lige netop for at undgå den situation, at de bliver sat ud af deres lejlighed.
Det synes jeg er positivt, det kan simpelt hen ikke være anderledes.
Forslaget tager lige netop sigte på at beskytte familier.
Der er tænkt på både børn og unge, så jeg synes helt klart, at ministeren er inde på det rigtige, og Dansk Folkeparti kan fuldt ud tilslutte sig forslaget, som det ligger her i dag.
Hans Andersen (V), 2007-02-23:
Det kan man ikke, fordi stigningen begyndte før indførelsen af kontanthjælpsloftet.
Det er det ene.
Det andet er, at man da skal dybere ned i problemstillingen om, hvorfor familier ikke betaler deres husleje, og vi begynder med dette lovforslag og siger: Nu forpligter vi kommunerne til at gribe ind og vurdere, om der er problemer, de kan hjælpe med til at løse.
Jeg har bl.a. nævnt administration af huslejebetalingen.
Det redskab har kommunerne allerede i dag, men med dette lovforslag forpligter vi kommunen til at gribe ind meget tidligt og hjælpe familien, hvis det er det, den har brug for hjælp til.
Pernille Frahm (SF), 2007-02-23:
Er hr. Hans Andersen opmærksom på, at han nu besidder en viden, som socialministeren ikke besidder?
For jeg har forstået det sådan, at vi ingenting aner om det, og at det skal undersøges.
Socialministeren er nu ved at undersøge, om der er en sammenhæng.
Og så er det, jeg spørger: Hvis det nu viser sig, når nu vi har undersøgt det endnu en gang, at der er en sammenhæng, er ordføreren så med på, at der skal gøres noget ved det?
Hans Andersen (V), 2007-02-23:
Vi kan jo se af de tal, som de senere år har fortalt os noget om antallet af mennesker, som er blevet sat ud af deres bolig på grund af eksempelvis manglende betaling, at den helt store stigning foregik før indførelsen af kontanthjælpsloftet.
Så det er ikke korrekt, når SF og Socialdemokraterne påstår, at det er som følge af kontanthjælpsloftet, at vi nu ser en stigning i antallet af udsættelser.
Det er bare for at præcisere, at jeg ikke mener, at det her handler om kontanthjælpsloftet.
Det handler om, at vi går ind med det her lovforslag og forpligter kommunen til at yde en hjælp til familier, der står over for at blive sat ud af deres bolig, og yde en hjælp, der gør, at de forhåbentlig kan blive boende.
Pernille Frahm (SF), 2007-02-23:
Jeg savner lige det lidt mere præcise svar på det her.
Hvis nu det viser sig, at folk, der er blevet ramt af kontanthjælpsloftet, eller mennesker, der er på integrationsydelse, ikke er i stand til at betale husleje i de boliger, som kommunen er i stand til at anvise dem, vil det så gøre indtryk på Venstre?
For sagen er jo, at når man gør folk fattigere, når man tager pengene fra dem, så har de mindre at betale husleje med.
Vi har jo ikke just oplevet, at huslejerne er blevet justeret i tilsvarende nedadgående retning, så mon ikke der er en sammenhæng?
Og så spørger jeg: Hvis der er den sammenhæng, vil ordføreren så være indstillet på, at vi gør noget ved det?
Hans Andersen (V), 2007-02-23:
Jeg svarede på det helt grundlæggende, om det offentlige altid skal sikre folk og sørge for at betale huslejen.
Det mener jeg ikke det offentlige skal.
Men, og det står allerede i den nuværende lovgivning, det offentlige skal gå ind og hjælpe med husly, med at sikre en midlertidig bolig, i tilfælde af at der er familier og specielt børnefamilier, der står uden tag over hovedet, og det bakker jeg meget op omkring.
Det er afgørende, og det er vigtigt.
Men vi må holde fast i, at man som familie ikke sætter sig dyrere, end man har råd til.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-02-23:
Jeg vil godt takke for det meget klare svar.
For som jeg forstår hr. Hans Andersen, så mener hr. Hans Andersen, at hvis vi har en børnefamilie i Danmark, som ikke er i stand til at betale sin husleje og dermed bliver sat på gaden, så er det familiens eget ansvar.
Er det Venstres politik over for de mennesker, at det er familiens eget ansvar, og at man ikke vil gøre noget for at hjælpe dem?
Hans Andersen (V), 2007-02-23:
Jeg synes, det er vigtigt at fastholde, at familierne først og fremmest har et ansvar for at finde en lejlighed, de kan betale med de indtægter, de har.
Det skal vi holde fast i.
Jeg mener ikke, at det skal være sådan, at det er det offentlige, der går hen og betaler husleje for samtlige familier, der løber ind i problemer med, at de ikke kan betale huslejen hver den første.
Det mener jeg er et skråplan.
Jeg kan forstå, det er noget, Enhedslisten tilstræber at vi skal.
Men jeg mener altså, at hver især har et ansvar for at have en indkomst og have udgifter, der ikke overstiger denne indkomst.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-02-23:
Jeg forstod på hr. Hans Andersen, at hele det der problem med, at mennesker kan komme i en situation, hvor de ikke er i stand til at betale deres husleje, ikke er noget, som i hvert fald Venstre anerkender.
Det fremgår også af lovforslaget, at det ikke kan være det, der er problemet, for der er jo ikke nogen økonomi i det her forslag.
Men hvis det nu viser sig med den undersøgelse, der vil blive lavet, at der er nogle mennesker i det her land, som har for lille en indtægt til, at de er i stand til at betale husleje i den lejlighed, som de kan få anvist af kommunen, hvad vil Venstre så gøre ved det?
Hans Andersen (V), 2007-02-23:
Jeg synes, det er overordentlig vigtigt, af familierne i Danmark netop håndterer det med at betale deres husleje og selv har et ansvar for det først og fremmest.
Og så handler det jo bl.a. om at få mennesker i job og sige, at det altid kan betale sig at gå ud og få et job, at få et arbejde.
Det er ad den vej, vi skal have en bevægelse i gang, og det lykkes jo rigtig godt, og vi skal fortsætte ad den vej, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Og så handler det jo om, at hver især, også lejere, har et ansvar for at betale sin husleje.
Mette Frederiksen (S), 2007-02-23:
Men kunne vi ikke blive enige om, at den bedste forebyggelse af, at børnefamilier bliver smidt på gaden, er, at de selv samme familier faktisk har råd til at betale deres husleje?
Ser vi på den undersøgelse, som socialministeren selv har iværksat, viser den jo meget klart, at i næsten alle de tilfælde, hvor familier eller individer bliver sat på gaden i Danmark i dag, skyldes det manglende betalingsevne.
De har ikke råd til deres husleje, og der er da noget dybt, dybt beskæmmende i, at i et af verdens rigeste samfund, hvor værdistigningerne suser derudad, og hvor boligejerne får flere og flere muligheder i deres hverdag og i deres liv, har vi en gruppe af mennesker, der er så trængt på deres økonomi, at de reelt ikke har råd til at betale noget så basalt og i øvrigt så banalt som en husleje.
Var det ikke bare lidt mere interessant, om man også fra Venstres side ville sikre, at alle familier i Danmark har et økonomisk grundlag at leve på, der gør, at de faktisk også kan blive i deres bolig, i stedet for at man kommer med et plaster, som det her lovforslag er udtryk for?
Hans Andersen (V), 2007-02-23:
Det, lovforslaget går ud på, er netop, at vi skal forebygge.
Det handler måske om administration af det med at betale huslejen hver måned, hvis det er det, der er problemet.
Det er jo derfor, der står, at så snart kommunen bliver klar over, at der er tale om en fogedforretning med henblik på at sætte beboere ud af deres lejemål, skal den gå ind og vurdere, om der er forhold her, man kan hjælpe med.
Og det kan handle om eksempelvis administration med hensyn til at betale huslejen hver måned, som borgerne kan have problemer med.
Så det er netop med henblik på at forebygge, at vi gør det her.
Lovforslaget her handler om, at borgere, der udsættes af et beboelseslejemål af fogedretten, får ret til at få deres behov for hjælp revurderet hos kommunen, og dermed kan det være med til at styrke borgerens retssikkerhed på dette område.
Lovforslagets baggrund er, at når der rejses en fogedsag, har kommunen nu pligt til at genvurdere borgerens behov for hjælp, så snart kommunen modtager fogedrettens underretning om, at en borger udsættes af et beboelseslejemål.
Lovforslaget betyder også, at Socialministeriet skal udarbejde en generel orientering om, hvordan borgeren kan få rådgivning og hjælp i kommunen, og det er således meningen, at fogedretten skal udlevere denne orientering til alle borgere, når fogedretten indleder behandlingen af en sag om udsættelse af en lejer.
Kommunen får med lovforslaget endvidere pligt til af egen drift at revurdere, om borgerens behov for hjælp er ændret, og det skyldes, at når en borger udsættes af en eventuel lejerbolig, kan det være, fordi borgeren har sociale problemer.
Jeg synes, det er et udmærket lovforslag, og Venstre kan støtte dette forslag.
Lise von Seelen (S), 2007-02-23:
Det betyder altså, at svaret på mit spørgsmål er: Nej, De Konservative er ikke villige til at lave studier i, at man kan lave to forskellige modeller eller eventuelt flere forskellige modeller.
Det kunne jo godt tænkes, at man vinder større forståelse for hinandens synspunkter, når parterne taler sammen alle sammen.
Men jeg forstår, at det er et konservativt nej.
På den måde vil man ikke være med til at lave eksperimenter og udvikle dialogen parterne imellem.