Mette Abildgaard (KF), 2016-02-11:
Tak for det.
Jeg skal lige have mikrofonen lidt ned; jeg har ikke helt samme højde som den forrige.
Jeg synes, det er rigtig fint, at vi får en anledning til at debattere klimaet, og at vi har fået den her årlige klimaredegørelse.
Det er jo et resultat af den klimalov, som blev stemt igennem i 2014, hvor også Det Konservative Folkeparti stemte for, og vi synes, det er et vigtigt initiativ.
Man kan sige, at nu har klimadebatten jo sådan set fyldt ganske meget indtil videre i det her folketingsår, men det har den jo nok, først og fremmest fordi vi har haft et klimatopmøde, som naturligvis optog os alle sammen og var med til at sætte klimaet på dagsordenen.
Men vi ved også, at klimaet nogle gange skal kæmpe lidt om opmærksomheden med de mange andre vigtige dagsordener, der også er i verden, og som naturligvis også fortjener en opmærksomhed.
Man må sige, at Paris på mange måder var et vendepunkt.
Vi fik indgået en global klimaaftale med rigtig mange lande, der sluttede sig til.
Det var første gang, man ikke gik efter den her top-down-model, men i stedet for en bottom-up-model, hvor det i stedet for er baseret på, hvad landene melder ind på egen hånd via de her handleplaner.
Det var så at sige den gode nyhed, at mange lande har meldt de her handleplaner ind, og som ministeren også var inde på tidligere, dækker det en meget stor del af den udledning, der sker.
Således den gode nyhed.
Men den dårlige nyhed er desværre bare, at de handleplaner, som er meldt ind, ikke på nogen måder er dækkende i forhold til den udfordring, vi står over for.
Det er i hvert fald cirka i den skala.
Det understreger jo, at Paris var en god begivenhed, men det kræver, at alle parter går hjem, kigger sig selv i spejlet og overvejer, hvordan man kan levere den samme ambitiøse tilgang, som gav den gode aftale i Paris.
Det er vigtigt, at revidering blev skrevet ind, og det skal ske hvert femte år, så man sikrer sig, at vi hele tiden sætter os nye mål og følger op på, hvordan det går.
Det er også vigtigt, at det her princip om no backsliding blev skrevet ind i aftalen, og det er naturligvis også et princip, som Danmark skal leve op til.
Vi skal altid tage et skridt i den rigtige retning og må aldrig trække den forkerte vej.
Det leder mig jo over til at se på Danmark og vores indsats herhjemme.
Der er ingen tvivl om, at vi sagtens kan være stolte af den indsats, Danmark leverer.
Vi er langt fremme, når man kigger på Europa, men også på hele verden.
, både fordi der er arbejdspladser i det, men også fordi vi forhåbentlig kan være med til at presse andre lande i samme retning ved at gå forrest.
Jeg er glad for, at det lykkedes os før jul at få regeringen med på, at der skal sættes et 2030-mål.
Vi har snakket meget 2020-mål, men 2030 er på mange måder et skridt imod den fælles ambition, vi har for 2050, nemlig at Danmark skal være uafhængig af fossile brændsler.
I dag er der også blevet talt lidt om Danmarks rolle i EU.
I min optik og i Det Konservative Folkepartis optik skal Danmark presse på i europæisk sammenhæng, presse på for, at Europa, EU, viser sig som den ambitiøse spiller, som sætter høje mål for sig selv og er med til at presse andre til at komme hurtigere på vej, end hvad vi ellers ligger til lige nu.
Så det er vigtigt, at Danmark er ambitiøs i europæisk regi og presser på der.
Vi ved jo, at vi har en forpligtelse til at levere 10 pct. vedvarende energi i de ikkekvotebelagte sektorer inden 2020.
Her kan jeg ærgre mig over at vi ikke har mere fokus på, hvordan vi når at få indfriet det mål, men jeg har lidt en fornemmelse af, at det bliver udsat lidt hele tiden, og man må jo sige, at det er ganske mange år siden, det her mål blev besluttet, så Danmark har haft mange år til at komme nærmere, hvordan vi ville nå en indfrielse.
Så det vil være min opfordring herfra.
Vi har også øjnene rettet mod et 2030-mål, som vi også ved kommer på et tidspunkt, men vi må aldrig lade det, at vi sætter os målsætninger og kigger frem i tiden, være en stopklods for at tage beslutninger nu og her, som er ganske nødvendige.
Til sidst vil jeg sige, at den danske eksport er uhyre interessant.
Jeg tror, det var Socialdemokraternes hr. Jens Joel, der sagde det tidligere, altså det her med, at Paris gav et større marked.
Vi så Dansk Energi, Dansk Industri, som gik ud med armene hævede og så et kæmpe eksportpotentiale, men Paris gav også bare rigtig mange flere på markedet, som har lyst til at tage del i det eksporteventyr, som venter.
Vi snakker om statslig udflytning af arbejdspladser og alt muligt andet, men jeg tror, der er rigtig mange jobs i at bevare den ambitiøse profil, vi har på klima- og energiområdet, og det er jobs, som netop ligger fordelt over hele Danmark, og jo sådan set særlig i det jyske.
Til allersidst vil jeg også sige, at vi ser meget, meget frem til den her afgiftsanalyse, som vi nu efterhånden har ventet på i et stykke tid, og som også på mange måder er blevet noget, der udsætter, at vi får truffet nogle nødvendige beslutninger om omlægninger i vores energisystem.
Tak til ministeren for den klimapolitiske redegørelse og en god debat.