Kristian Jensen (V), 2012-06-06:
Tak for debatten om god regeringsførelse.
Der har været en debat, der mest af alt kan karakteriseres som en debat om de fede ord og de magre resultater, de fede ord, nemlig side 76 i regeringsgrundlaget, hvor regeringen har slået sig selv meget voldsomt op på en selvros i form af initiativer, som man agter at tage, intentioner, som man foregiver at have, og holdninger, som man giver udtryk for i ord, men desværre ikke i handling.
For langt hen ad vejen har debatten jo været en diskussion om, hvad det er for handlinger, der mangler, handlinger med hensyn til at svare fyldestgørende, handlinger med hensyn til at møde i samråd til tiden, handlinger med hensyn til at acceptere de normale spilleregler mellem Folketing og regering.
Det, som vi har kunnet opleve, har været en total mangel på konkrete initiativer til at komme med noget konkret, der skulle gøre, at vi fik en bedre lovkvalitet, at vi fik en bedre regeringsførelse, at vi fik de initiativer på plads, der ville gøre, at vi kunne være tilfredse.
Her til sidst var det så justitsministeren, der skulle forsøge at forsvare regeringens position, og det endte med, at han nævnte, at man havde taget nogle konkrete initiativer.
Da hverken jeg selv, gruppeformanden for Liberal Alliance eller gruppeformanden for Det Konservative Folkeparti kunne erindre, hvilke initiativer regeringen havde taget, blev jeg nødt til at stille spørgsmål om, hvad det så var for nogen ting, der var sket.
Det må jeg bare rette.
Det møde, der har været med statsministeren i Udvalget for Forretningsordenen har været et samråd, som jeg har indkaldt til den 10. november.
Dermed har regeringen ikke taget nogen selvstændige initiativer for at omsætte de fede ord i regeringsgrundlaget til resultater.
Jeg synes, at det har været ærgerligt for debatten.
Jeg synes, at det har været ærgerligt for lovkvaliteten og for regeringsførelsen, at vi ikke har fået en mere kvalificeret besvarelse fra regeringens side.
Så må jeg sige, og nu håber jeg, at statsministeren sidder og lytter efter, at det undrer mig meget – jeg venter bare, til statsministeren har tid, for det er sådan set en forespørgsel, vi har indkaldt statsministeren til, så når statsministeren har tid til at lytte, vil jeg gerne afslutte med at sige, at det overrasker mig meget, og jeg venter igen, for det må være vigtigt, hvis statsministeren under en forespørgselsdebat om en forespørgsel rejst til statsministeren mener, at det er vigtigere at snakke med beskæftigelsesministeren, det må være vigtigt, og det respekterer jeg gerne, men hvis det er muligt at få statsministerens opmærksomhed et øjeblik, vil jeg sige, at det undrer mig meget – at på en forespørgsel rejst til statsministeren om noget så væsentligt som en god regeringsførelse, så vælger statsministeren ikke at deltage i debatten, så vælger statsministeren ikke at være til stede til at besvare spørgsmål om, hvilke initiativer statsministeren har tænkt sig at statsministerens regering skal tage for at få omsat de mange fede ord til resultater.
Det, vi har hørt indtil videre, har været magert.
Det bliver desværre ikke bedre af, at statsministeren fortsætter med at føre en dialog, der ikke har noget at gøre med den forespørgsel, der er i gang med resten af Folketinget.
Jeg vil sige, at det eneste, man kan sige der konkret kommer ud af forespørgslen her, bliver, at lige om lidt vil regeringen stemme for en næse til sig selv.
Det synes jeg er glimrende.
Jeg synes, at det, der er problemet med det forslag til vedtagelse, som hr. Magnus Heunicke og de øvrige regeringspartier plus Enhedslisten har fremsat, er, at det så snævert fokuserer på spørgsmålet om høringsfrister i forbindelse med lovforslag.
Det er et stort problem, og regeringen har fejlet fatalt på det område,
men jeg synes bare, at spørgsmålet om god regeringsførelse bør være bredere og mere omfattende end alene spørgsmålet om høringsfrister.
Og derfor synes jeg ikke, at det er tilfredsstillende med det forslag, der er fremsat, også selv om der med forslaget ligger en næse til regeringen.