runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Bramsen (S), 2015-10-20:
Lige præcis når det handler om forældremyndighed, og når det handler om børnebortførelser, som jo også er en del af det her, så er vi Socialdemokrater meget optaget af barnets tarv og af, at vi ikke ser situationer som dem, der desværre har været mange af de seneste år, hvor børn ender som kastebolde mellem forskellige retssystemer.
Der er det altså barnets tarv, der skal tages udgangspunkt i, og vi skal ikke se den slags episoder, der som sagt har været mange af.
Derfor synes jeg, det er helt rimeligt, at vi får en fælles europæisk lovgivning på det her område, en fælles europæisk udvekslingsaftale, så vi undgår, at børnene kommer i klemme mellem retssalene.
Jeppe Jakobsen (DF), 2015-10-20:
Mange tak.
Jeg kan forstå på ordføreren, at der på ingen måde er tale om en afskaffelse af retsforbeholdet.
Lad os nu opstille et scenarie, hvor befolkningen lader sig overtale og stemmer ja den 3. december.
Vil ordføreren så ikke være så venlig at forklare mig, hvordan Folketinget ved et simpelt flertal kan overgive suverænitet uden at komme i karambolage med grundlovens § 20, når nu ordføreren påstår, at aftalen ikke er en afskaffelse af befolkningens retsforbehold over for EU?
Trine Bramsen (S), 2015-10-20:
Forslaget her er ikke i strid med grundloven.
Det er jo den klare juridiske vurdering, der ligger allerede tilbage fra 2007 i forbindelse med tiltrædelse af Lissabontraktaten.
Så jeg køber ikke den præmis, som ordføreren her stiller op.
Den juridiske vurdering er, at det ikke er i strid med grundloven, når vi sætter det her til afstemning.
Når man vil være en del af et samarbejde, betyder det også, at man selv går ind i det samarbejde, og at der kan være nogle områder, hvor man giver sig lidt.
Men når LO på bundlinjen vurderer, at det her er et samlet plus for Danmark, jamen så ser vi positivt på det.
Det betyder jo ikke, at man selv ikke går ind i samarbejdet og bidrager med nogle ting, herunder også eventuelt går på kompromis med nogle ting.
Men LO vurderer altså samlet, at det her er en markant styrkelse af danske lønarbejdere.
Det synes jeg er værd at lytte til.
Søren Søndergaard (EL), 2015-10-20:
Altså, jeg skal bestemt ikke imødegå hr. Rasmus Jarlov i spørgsmålet om, at det kan være nemmere, men jeg bliver nok nødt til at sige, at det, vi diskuterer her, er nogle lidt større principper end spørgsmålet om, hvad der er nemmest.
Altså, det er et spørgsmål om demokrati og folkestyre.
Det er et spørgsmål om retssikkerhed og gennemskuelighed.
Jeg må nok erkende, at jeg tilhører de der lidt gammeldags konservative typer, som synes, at spørgsmål om demokrati og retssikkerhed og gennemskuelighed faktisk er ret afgørende, og hvis det nogle gange betyder, at nogle ting ikke kan gå helt så hurtigt, så er det en pris, man skal være villig til at betale.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-10-20:
Jeg ikke helt sikker på, om jeg vil tildele hr. Søren Søndergaard den ære at være en gammel konservativ type.
Det er jo den vigtigste ting, vi stemmer om den 3. december.
Hvis vi skal lave en parallelaftale på det område – Norge har jo noget lignende, en form for parallelaftale – så betyder det bl.a., at man ikke har direkte adgang til at søge i EU's informationsdatabase, og dermed kan dansk politi ikke få adgang til information ved selv at søge i databasen.
I stedet skal de hver gang ansøge om at få lov til at søge i databasen.
Det betyder, at de søger meget, meget mindre, end det danske politi gør.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Hør, der er jo ikke tale om, at vi sådan fuldstændig ud i den blå luft og generelt skal til at anerkende domme fra andre lande.
Det er jo meget afgrænset i forhold til de problemstillinger, som er med i de her direktiver.
Nu får Enhedslisten det til at lyde, som om det lige pludselig bliver domme og afgørelser fra Bulgarien og Rumænien, der kommer ind i Danmark og kommer til at være bestemmende for Danmark på alle mulige områder.
Det er jo ikke det, der er tilfældet.
Det, vi synes er afgørende, er, at der bliver bedre muligheder for efterforskning, at politiet får bedre muligheder for at arbejde sammen – og det gør de, hvis vi siger ja ved folkeafstemningen – og også at der f.eks. omkring konkurslovgivning bliver mulighed for at komme efter de banditter, der forsøger at snyde ved at flytte til et andet land.
Det synes jeg da er vigtigt, for det er jo noget af det, som det har handlet meget om, altså at der er mennesker, der spekulerer i, at der er forskellige retssystemer i de forskellige lande.
At man får bedre muligheder for at komme det til livs, synes jeg da er en fordel, hvis man vil bekæmpe kriminalitet.
Søren Søndergaard (EL), 2015-10-20:
Det er et aldeles uklart svar.
Altså, kan hr. Holger K. Nielsen ikke svare klart på, om hr. Holger K. Nielsen går ind for, at vi skal have gensidig anerkendelse med Tyrkiet?
Det vil f.eks. sige, at hvis tyrkiske domme tilsiger, at man skal lave ransagninger i bestemte lejligheder i Danmark, så skal politiet bare effektuere det, uden at det skal godkendes af en dansk domstol.
Eller hvad med overvågning for den sags skyld?
Det kræver så lidt mere, men i princippet.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Altså, jeg forstår slet ikke, at Tyrkiet skal inddrages i det her.
Det her har da intet at gøre med Tyrkiet.
Så jeg fatter ikke en lyd af, at hr. Søren Søndergaard pludselig inddrager det.
Det, som det her handler om, er, at man på en række forskellige områder – på efterforskningsområdet, inden for politisamarbejdet, på domstolsområdet – får et tættere samarbejde op at stå, et mere smidigt samarbejde, for netop bedre at kunne bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet.
Pernille Skipper (EL), 2015-10-20:
Altså, SF og Enhedslisten plejer at skændes kærligt med hinanden, men vi plejer også at være enige om en ting på retsområdet.
Og det er, at når man bekæmper kriminalitet og terrorisme, skal man gøre det med alt, hvad man har, men borgernes retssikkerhed skal være intakt.
Det er simpelt hen sådan en grundlæggende præmis, som vores partier har delt i stort set alle sager, jeg overhovedet kan komme i tanke om.
Derfor kan jeg ikke forstå, at man fra SF's side ikke er mere bekymret for den gensidige anerkendelse.
Det kan godt være, at man i SF så har valgt, at det er en dårligdom, man må give køb på, men jeg kan ikke forstå, man ikke er mere ærligt bekymret.
Er man ikke bare lidt bekymret i SF?
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Vi er selvfølgelig opmærksomme på de problemstillinger, som Enhedslisten tager op, det er klart.
Men det, som jo er udfordringen i det her, er, at man på den ene side har forskellige retssystemer i de forskellige lande – det går jeg ud fra at heller ikke Enhedslisten mener vi skal have harmoniseret, så ville man virkelig få en føderation, et Europas forenede stater – og også forskellige lovgivninger på forskellige områder, og det er sådan set okay nok.
På den anden side skal vi så kunne håndtere, at der er mennesker, der spekulerer i at udnytte de forskelligheder, og det kan vi gøre ved at få en mere effektiv efterforskning og et mere effektivt politi og domstole, der i højere grad kan fungere på en måde, så man får fat på de banditter, der gør det.
Der kan man jo altid diskutere, om der er ting, der, om jeg så må sige, kunne håndteres anderledes.
Men vi er sådan set meget godt tilfredse med den måde, det er beskrevet på i de retsakter, vi skal tage stilling til her, og vi er helt overbeviste om, at det vil give en styrkelse af mulighederne for at komme den grænseoverskridende kriminalitet til livs, uden at det går ud over retssikkerheden.
Pernille Skipper (EL), 2015-10-20:
Det sidste, hr. Holger K. Nielsen sagde, forstår jeg simpelt hen ikke.
For det er jo et faktum, at danske borgeres retssikkerhed på en række områder vil blive forringet, fordi domstole i andre lande, som har ringere retssikkerhed end Danmark, og som adskillige gange er blevet dømt ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol – altså, Italien blev sidste år dømt atten gange ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol for manglende adgang til retfærdig rettergang – vil kunne træffe beslutninger, der gælder direkte for danske borgere.
Vi har set eksemplet med de europæiske arrestordrer, hvor egne statsborgere bliver udleveret til andre lande for helt bagatelagtige forhold.
Skræmmer sporene ikke bare en lille smule der?
Tror hr. Holger K. Nielsen virkelig på, at det pludselig bliver bedre, og at retssikkerheden pludselig bliver forbedret?
Søren Søndergaard (EL), 2015-10-20:
Jeg vil godt rose hr. Holger K. Nielsen for at være i stand til at få nogle almindeligheder til at bære en fantastisk stærk konklusion.
Altså, almindeligheder om grænseoverskridende kriminalitet bærer en konklusion om gensidig anerkendelse.
Vi ved, at meget narkotikasmugling historisk set er kommet gennem Tyrkiet.
Går hr. Holger K. Nielsen også ind for gensidig anerkendelse af domme, når det gælder Tyrkiet?
Er det hr. Holger K. Nielsens mål?
Betyder det, at kriminaliteten er grænseoverskridende, at vi så skal anerkende en hvilken som helst dom rundtomkring i verden og udlevere statsborgere til at blive retsforfulgt der?
Jeg forstår simpelt hen ikke sammenhængen mellem på den ene side, at man godt vil bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet – det tror jeg de fleste vil – og så på den anden side hr. Holger K. Nielsens konklusion, nemlig at derfor skal vi også lave gensidig anerkendelse, hvor vi bliver nødt til at acceptere en masse, som vi egentlig ikke går ind for.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Nej, altså, vi har ikke påstået, at retssikkerheden bliver forbedret af det her.
Det har vi da ikke sagt.
Vi har sagt, at udfordringen er at få mere effektiv opklaring af kriminaliteten.
Det går jeg også ud fra Enhedslisten mener er en udfordring – eller hvad?
Jeg går ud fra, at også Enhedslisten mener, det faktisk er vigtigt, at vi får fat på forbryderne, men at man samtidig fastholder retssikkerhedsgarantier.
Men vi har aldrig sagt, at det her vil forbedre retssikkerheden, det har vi da ikke sagt.
Det, vi har sagt, er, at man i en meget svær situation med forskellige retssystemer vil få bedre muligheder for at få fat på de banditter, der spekulerer i de forskellige retssystemer, uden at det går ud over retssikkerheden.
Det er udfordringen, og det mener jeg faktisk er løst i det her.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-10-20:
Jeg skal ikke blande mig i, hvor meget grund der er til at feste i Det Konservative Folkeparti, men jeg glæder mig da over, at man stadig holder humøret oppe.
Nu bragte hr. Rasmus Jarlov jo selv både i et tidligere indlæg og her i debatten spørgsmålet om tilhold ind i debatten.
Derfor vil jeg spørge hr. Rasmus Jarlov, om hr. Rasmus Jarlov er bekendt med, at den problematik, som blev drøftet i Europaudvalget om, at en person, som har fået tilhold mod at opsøge f.eks. en ekshustru, skal have at vide, når ekshustruen flytter til et andet land, at vedkommende altså er flyttet til det andet land, er blevet løst.
Hvis den ikke er blevet løst, er jeg ikke sikker på, hvor god en idé det er at vide, at vedkommende, som f.eks. har tævet sin ægtefælle, får at vide, at nu kan vedkommende altså finde hende i Tyskland eller Østrig, eller hvor ved jeg.
Men er ordføreren bekendt med, om det problem er løst?
Mener ordføreren ikke, at det ville være fornuftigt, hvis ordføreren undersøgte sådan nogle ting, inden ordføreren lovpriste sådan en bestemmelse – selvfølgelig forudsat at ordføreren er enig med undertegnede i, at det ikke er særlig hensigtsmæssigt, at en voldelig ægtefælle får at vide, hvor han kan finde sin ekshustru?
Rasmus Jarlov (KF), 2015-10-20:
Jeg mener bestemt, at det er et spørgsmål, som jeg også gerne vil høre svaret på.
Men jeg mener ikke, at det rokker ved, at det er en god idé, at et tilhold, som bliver idømt ved en dansk domstol til fordel for en dansk kvinde eller mand, også gælder, hvis den her danske kvinde eller mand flytter til Tyskland, og derfor mener jeg, at det er en god idé, at vi har den retsakt, og at vi har tilvalgt den.
Christian Juhl (EL), 2015-10-20:
Hr. Rasmus Jarlov nævnte Europol.
Sandsynligvis får vi ikke engang resultatet at vide før den 3. december, og det vil sige, at vi skal sige ja eller nej til noget, vi ikke ved hvad bliver til, når man får forhandlet de ting på plads.
Ud over det vil jeg gerne spørge om noget: Hvis nu danskerne skulle finde på at sige nej, fordi de synes, at det her godt nok virker for rodet og for usikkert fra jasiden, tror hr. Rasmus Jarlov så, at EU er interesseret i, at der er et helle her, og ikke have en aftale med Danmark om Europol, hvis Danmark skulle ønske det?
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Jamen det var da det, som vi kæmpede for.
Det var da netop den mulighed, som Enhedslisten dengang var imod.
I var jo imod det, I stemte jo nej ved folkeafstemningen i 1993.
Vi blev jo kritiseret sønder og sammen, fordi vi havde formastet os til at få gennemkæmpet de her undtagelser.
Vi gik frem til folkeafstemningen 1992 og sagde, at vi godt ville have et nej, og vi havde en plan for, hvad der skulle ske, hvis det blev et nej.
Det var de her undtagelser, som Folkebevægelsen mod EU i øvrigt sagde ja til før folkeafstemningen, men ikke turde stå ved efter folkeafstemningen.
Vi gik ind og kæmpede det igennem ved ganske hårde forhandlinger med Poul Nyrup Rasmussen.
Jeg husker det tydeligt, for det er faktisk præcis 23 år siden i de her dage.
Men så fik vi folkeafstemningen i 1993.
Hvem var imod?
Det var Enhedslisten.
Det var hr. Christian Juhl, hr. Søren Søndergaard og Jens Peter Bonde, alle dem, som egentlig havde sagt, at det kunne være meget fornuftigt, at vi fik de her undtagelser.
Så det med, at man nu står og taler pænt om undtagelserne, kan jeg ikke tage særlig alvorligt.
Pernille Skipper (EL), 2015-10-20:
Altså, det er en oprigtig nysgerrighed efter, om man faktisk tror på, at Danmark som et ud af 28 lande har så stor gennemslagskraft, at vi kan overtale alle de lande til at få en lige så progressiv og fremsynet holdning, som vi har i Danmark, f.eks. når det kommer til abort, homoseksuelle ægteskaber, homorettigheder generelt og ytringsfrihed.
Der er virkelig store problemer i de lande, og det kommer jo også til at gælde direkte i Danmark.
For med en tiltrædelse, altså med et tilvalg af de her retsakter, vil der komme gensidig anerkendelse fra domstole i de lande, og deres afgørelser vil kunne få konkret betydning for danske borgere.
Er det ikke – i det mindste i de konkrete sager, det så måtte ske i – bekymrende for Radikale Venstre?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2015-10-20:
Tak for det.
Lad mig tage det sidste først: Dermed vil så også danske domstoles afgørelser kunne hjælpe danske borgere i f.eks. de lande, der her bliver fremført.
For det her er noget, der går begge veje.
Og dermed mener jeg, at en dansk domstols afgørelse også vil have retsvirkning i f.eks. Litauen i en eller anden sag.
Så dermed går det jo begge veje.
Jeg vil også gerne trække lidt på mine egne erfaringer, når det gælder, i hvor høj grad man kan påvirke Europa.
Og det vil jeg gøre med udgangspunkt i klimaforhandlingerne, hvor jeg kan se, at det europæiske mandat ved klimaforhandlingerne er langt mere progressivt end de mindst progressive lande i EU, men ikke lige så progressivt som de mest progressive.
Det vil sige, at det samlet set er lykkedes os at trække de mindst progressive lande i den rigtige retning.
Til gengæld er vi ikke kommet lige så langt, som vi måske selv ville.
Pia Adelsteen (DF), 2015-10-20:
Tak for det.
Og tak for de klare ord.
Jeg skal spørge Socialistisk Folkeparti om to ting.
Vil en omdannelse af retsforbeholdet og et ja til tilvalgsordningen rent juridisk betyde, at et flertal i Folketinget kan tilvælge andre retsakter inden for RIA-området og inden for asyl- og udlændingepolitikken?
Det er det ene.
Og det andet er: Vil Socialistisk Folkeparti tiltræde det ændringsforslag om en folkeafstemning i forbindelse med asyl- og udlændingepolitik, som er varslet af regeringen?
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Det sidste kan jeg bekræfte: Det vil vi da.
I forhold til det juridiske vil jeg sige, at man jo havde den samme diskussion i 1993.
Jeg kan huske, hvordan der blev slæbt jurister over fra England, og jeg ved ikke hvad, og der var folk, der ligesom gik ud og sagde, at det her holder juridisk ikke en meter, og man kan gøre hvad som helst efterfølgende, hvor det, som var pointen, jo var, at det ikke var jura, det var politik, og det er det her jo også.
Det her er politik, og derfor er det jo helt uholdbart, at man går ud i en stor juridisk øvelse omkring de her ting.
Som jeg sagde tidligere, er der jo det, at Venstre og Socialdemokratiet er hundeangste for at gå ud i det her.
De er hundeangste for det, og jeg synes, det er ærgerligt.
For jeg ville egentlig godt have, at man havde mere samarbejde om asylpolitik, så jeg synes, det er ærgerligt.
Men den faktiske sandhed i jernindustrien er, at det er en meget, meget holdbar politisk aftale.
Pia Adelsteen (DF), 2015-10-20:
Det kan jeg jo så bare håbe på.
Men når jeg spørger til juraen, er det jo, fordi vi før har set de her juridiske vurderinger, og nu kommer jeg godt nok med noget, der måske ikke vedrører debatten i dag så meget.
Men alt andet lige kan jeg da huske tobaksdirektivet, som to gange har været til mandatafgivelse i Europaudvalget, hvor jurister har vurderet, at vi stadig væk måtte fortsætte med at sælge snus, mens vi tredje gang så ikke måtte.
Politiske aftaler er én ting, men det her vil jo rent juridisk i mine øjne betyde – og det er derfor, jeg beder Holger K. Nielsen bekræfte det – at et flertal i Folketinget til enhver tid kan ændre eller kan tilvælge nogle retsdirektiver og nogle ting inden for det her område i EU.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Jeg kan dårligt se sammenhængen med tobaksdirektivet, det må jeg så tilstå, men okay.
Men jeg er da udmærket klar over, at Dansk Folkeparti til evighed vil køre det her argument, men det er bare ikke rigtigt.
Altså, det holder ikke i den faktiske verden, fordi der er lavet en politisk aftale, der er så stærk, som noget kan være.
Som jeg sagde før, er den efter min mening alt for stærk i forhold til asylpolitik, men den er uendelig stærk, og det skyldes i høj grad Dansk Folkeparti.
De står dér og vipper Venstre med pisken, så det burde I da sådan set ikke være så utilfredse med.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-10-20:
Ordføreren sagde i sin ordførertale, at han har svært ved at se, hvori det negative ligger.
Det er jo lidt pudsigt, for i 1993 kunne hr. Holger K. Nielsen jo godt se, hvor det negative lå i ikke at have et retsforbehold, men der har hr. Holger K. Nielsen ændret synspunkt.
Jeg vil derfor bare spørge lidt ind til, hvorfor hr. Holger K. Nielsen har ændret synspunkt.
I 2008, hvor SF begyndte at ændre holdning på det her område, sagde hr. Holger K. Nielsens efterfølger som formand, hr. Villy Søvndal, at det skyldtes: »Mange SF'ere synes jo, at det har været dybt ubehageligt at stå sammen med den yderste europæiske højrefløj. Vi har aldrig villet nationalismen, men er blevet koblet på en nationalistisk argumentation.
Det flyttede også mig selv, at jeg ville ud af det selskab.«
Det sagde hr. Villy Søvndal til Information.
Så vil jeg bare spørge hr. Holger K. Nielsen, om det er sådan, at Socialistisk Folkeparti har skiftet politik, fordi Socialistisk Folkeparti ikke ønskede at agitere for EU-kritik, når Dansk Folkeparti eller andre partier, som tilhørte den yderste europæiske højrefløj, havde samme synspunkt.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Det har da spillet en rolle, det må jeg da sige.
Og jeg må så indrømme, at jeg ikke forstår, at Enhedslisten ikke har det ræsonnement.
De går også arm i arm med den yderste højrefløj i Europa, ikke bare her i Danmark, men også i Europa.
Så det spillede da dengang en rolle for os, men det er ikke det eneste.
Det afgørende og det substantielle er, at da vi sad på Poul Nyrups kontor der i oktober i 1992 – det er faktisk på det her tidspunkt for 23 år siden – vidste vi ikke, hvad det ville udvikle sig til.
Hvis man så på Maastrichttraktaten, som vi havde sagt nej til, var der på det retspolitiske område en række målsætninger, som på det tidspunkt rent faktisk ikke var særlig konkretiseret.
Vi var da meget bange for, at der ville blive en fælles anklagemyndighed, et fælles politi, fælles retssystemer osv. – hele vejen igennem.
Det var vi da meget bange for.
Men det er jo ikke det, der er tilfældet.
Der er tale om et pragmatisk samarbejde om grænseoverskridende problemer, og i det omfang, det bliver mere end det, så er det jo, at vi kan vælge det fra.
Det, der er det afgørende i det her lovforslag, er, at det er en tilvalgsmodel, hvor vi selv kan vælge til, hvad vi vil være med i.
Er der noget, vi ikke vil være med i, melder vi os ikke til.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-10-20:
Det viser jo en vis form for desperation sådan at slå Enhedslisten i hartkorn med den yderste europæiske højrefløj, men det kan være, at Enhedslisten vil komme tilbage til det.
Nu var jeg måske ikke helt retfærdig, da jeg citerede hr. Villy Søvndal for det her synspunkt, for han nævnte også to andre ting.
Det er dels, at EU repræsenterer et progressivt alternativ til USA's reaktionære politik, og så må vi spørge, om EU's politik i dag er mindre reaktionær end den politik, som Barack Obama, som jeg forstår der i Socialistisk Folkeparti sådan er en vis fornøjelse ved at citere, repræsenterer.
Og det er dels udvidelsen med de ti lande i 2004, hvor jeg så må spørge ordføreren, om udvidelsen med de ti nye primært østeuropæiske lande har ført til en politik i Europa, der mere huer Socialistisk Folkeparti, jævnfør den debat, som Enhedslisten har rejst.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Puha, det er nogle meget svære spørgsmål at svare på på 1 minut.
Det må jeg sige.
Det er rimelig komplekse spørgsmål.
Med hensyn til Østeuropa støttede vi østudvidelsen først og fremmest af sikkerhedspolitiske grunde, fordi det var vigtigt at få samlet Europa efter murens fald.
Det har været det afgørende, og det har i virkeligheden været en succes på mange måder.
Hvis man ser på, hvordan Østeuropa har udviklet sig, hvordan man trods alt er blevet integreret i en europæisk økonomi på et tidspunkt, hvor det kunne være gået fuldstændig galt, har det egentlig været en succes.
Christian Juhl (EL), 2015-10-20:
Også SF har jo en ret markant profil i forhold til retssikkerhed, og det er jo et spørgsmål om, hvordan man får sikret retssikkerheden i et system, hvor der er overstatslige beslutninger, især når der er forskellige retskulturer.
Hvad er grunden til, at SF ikke har stået fast på det, som Holger K. Nielsen og andre tidligere i debatterne har sagt er vigtigt, hvis vi skal have ophævet retsforbeholdet, nemlig de fravalgte retsakter?
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Jeg får næsten lyst til at sende det spørgsmål tilbage til hr. Christian Juhl.
Hvis vi nu havde tilvalgt det, ville det så have betydet, at Enhedslisten havde stemt ja til det her?
For det synes jeg ligefrem kunne være meget interessant at få afklaret, når man er så interesseret i, hvorfor det ikke er med.
Men altså, vi havde da ønsket, at der kom nogle flere ting med, men sådan er det jo.
Desværre har vi jo ikke så mange mandater, som vi gerne ville have, og det giver jo en vis begrænsning, når man sidder og forhandler den slags.
Vi har ligesom syntes, at okay, det var ikke muligt at få de ting med, men de ting, der er med, er fornuftige, og det er jo det afgørende for os, altså at der ikke er noget ufornuftigt med i det her.
Vi ville godt have haft flere fornuftige ting med, men okay, det lykkedes så ikke.
Men de ting, der er der,
er faktisk også fornuftige og værd at gå ind for og stemme ja til.