runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2011-11-30:
Jeg synes, for at sige det ærligt, det er småkedeligt, at spørgeren bliver ved med at hænge fast i den samme rille.
De problemer af den her karakter, der er i Randers og i andre byer, skal selvfølgelig håndteres.
Der er væsentlige årsager til, at der er problemer.
Nogle af problemerne skyldes eksempelvis den tidligere regerings svigt i forhold til udsatte boligområder.
Den her regering påtager sig selvfølgelig nu ansvaret for at sikre, at det bliver forbedret, eksempelvis på politiets område, hvor vi som sagt lige sammen har lavet en stor, bred politiaftale, der kan styrke politiets tilstedeværelse i udsatte boligområder, således at man kan få skabt grobund for så at sige levedygtige, aktive lokalsamfund, så det her ikke sker.
Så er det jo ikke bare sådan – og det er det vigtige – at den nuværende regering bare gør, som den tidligere regering gjorde.
Det er jo det, der er hele humlen.
Vi har set problemerne i øjnene; vi har set, at der er problemer i udsatte boligområder.
Derfor laver vi på politiområdet en meget bred aftale, som tager fat og giver politiet muligheder for at tage bedre fat i de problemer, der er i de her områder.
Det er et væsentligt supplement i forhold til det, den tidligere regering var i stand til.
Da var der store problemer.
Det er der endnu.
Den nye regering har tænkt sig at gøre noget ved det.
Morten Bødskov (S), 2011-11-30:
Det er rigtigt nok, at de udfordringer, som den nye regering står over for på bl.a. det retspolitiske område, på en række områder er resultatet af efterladenskaber fra de sidste 10 år.
Jeg tror dog alligevel, at en stor del af den danske befolkning godt vil kunne forstå, at når vi taler om problemer med udviklingen i ungdomskriminaliteten, er det meget vanskeligt at give den nye regering hele skylden for det.
Vi har siddet i 2 måneder, og hvad har vi lavet de 2 måneder?
En ambitiøs politiaftale, som har lige nøjagtig det her fokus, og hvis man kigger i regeringsgrundlaget, vil man se en perlerække af forslag, som kommer rullende her inden for den kommende tid og de kommende år, og som vil tage fat på det her problem.
Nu ved jeg jo, at spørgeren har en fortid som borgmester i den pågældende by.
Det må næsten være et spørgsmål mod bedre vidende, når man nægter at se i øjnene, hvad der rent faktisk er af muligheder for at sætte ind over for unge og børn, som havner i den her type problemer.
Der er, som jeg har sagt to gange nu, tale om en bred vifte af muligheder, helt fra de mildere tiltag med kontaktpersoner til i de alvorlige sager om tvangsanbringelser på institutioner.
Så det at forsøge at tegne et billede af, at det er rundbordssnak, at det er fællessang, at det er guitarspil, tror jeg godt at spørgeren ved er så langt ved siden af skiven, som det nogenlunde kan være.
Det kan jeg jo se på spørgeren.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-11-30:
Jeg må indrømme, at jeg bliver overrasket over justitsministerens evne til at kunne se på mig, hvad jeg mener om forskellige ting.
Det kan vi eventuelt tage en diskussion om.
Det lyder rigtig interessant at have den evne.
Men lad os nu komme tilbage på sporet.
Sagen er, at vi altså har nogle 14-årige, som, hvis regeringens forslag går igennem, hvilket vi jo desværre nok forventer, reelt vil være straffri.
De vil ikke kunne blive straffet efter de regler, som de kan blive straffet efter i dag.
Der er det altså bare sådan, at man har spurgt de 14-årige om, hvad de selv mener.
Det vil ministeren også kunne se, når han går tilbage, hvis han interesserer sig for den konkrete sag.
TV 2/Øst Jylland, den regionale tv-station, tog faktisk op og spurgte forskellige 14-årige i en klasse, hvad de mente om det her.
Alle dem, der blev spurgt af det her TV 2-hold, sagde, at de faktisk mente, at 14-årige stadig væk skulle kunne blive straffet, fordi de havde kendskab til, at flere af deres kammerater og lignende på samme alder havde brug for, at der blev sat hårdt mod hårdt.
Morten Bødskov (S), 2011-11-30:
Det, der ville gøre indtryk, ville være, hvis spørgeren i højere grad ville vedkende sig de problemer, som han har efterladt til den nye regering.
Det, der ville gøre indtryk, ville være, hvis spørgeren ville erkende, at den tidligere regering valgte at nedsætte den kriminelle lavalder mod anbefalinger fra folk, der har indsigt i det her, mod dem, der sad og arbejdede med det.
Det, der ville gøre indtryk, ville være, hvis spørgeren ud over at vedkende sig eget ansvar for bl.a. manglende indsats i udsatte boligområder anerkendte de aftaler, der rent faktisk er lavet.
For hvad er det, det her handler om?
Det handler om en bred indsats.
Vi ved jo alle sammen godt, at når vi har at gøre med børn i den her alder, som havner i kriminalitet, så er der nogle bagvedliggende problemer, som vi skal have fat på for at få børnene ud af kriminaliteten.
Hvis de så begår kriminalitet, er der jo de her sanktionsmuligheder, som betyder, at der bliver taget hånd om dem.
Der er jo intet, der tyder på, at det, som den tidligere regering har lavet med at sætte den kriminelle lavalder ned, var andet end det, det var tænkt som, nemlig symbolpolitik og måske en gave til den tidligere regerings parlamentariske grundlag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-30:
Nej, jeg tror heller ikke, at det nødvendigvis er det, at en Filuris stiger med 15 øre, der får folk til at løbe skrigende bort.
Det drejer sig jo i virkeligheden om, at når man laver afgiftsstigninger på alle de områder, som er meget følsomme i forhold til grænsehandel, så rykker man på den psykologi, der hedder: Hvornår kan det betale sig at køre til Tyskland at handle?
Så kan det godt være, at man med en reklameafgift forsøger at forhindre Fleggaard og andre i at levere for mange reklamer rundt til de danske husstande, men ikke desto mindre kan man alligevel se på grænsen for, hvor de reklamerer, hvor de har deres kundegrupper.
Og det er jo en meget stor del af den danske befolkning, der oplever det i den praktiske hverdag.
Må jeg bare anholde det ene synspunkt her til slut, som finansministeren blev ved med at fremføre?
Altså, for nu bare at få genfundet ærligheden hos finansministeren: Det, man sagde før valget, var, at almindelige danskere ikke ville opleve stigende skatter.
Det, der nu kommer, er stigende skatter, også for helt almindelige danskere – er det ikke korrekt?
For er det ikke også sådan, at finansministeren definerer en person, der tjener lidt over 249.600 kr., som en almindelig dansker?
Altså, er vi ikke enige om, at definitionen på en almindelig dansker i valgkampen stoppede ved 1 mio. kr., og at det var derfor, Socialdemokratiet kæmpede for en millionærskat, som man så er gået bort fra?
Det var der, man i virkeligheden satte skillelinjen mellem, hvad man ud fra en økonomisk tankegang betegnede som almindelige danskere og ualmindelige danskere.
Men er der ikke almindelige danskere blandt folk, der tjener over 249.600 kr.?
vil jeg spørge finansministeren.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Der er masser af almindelige danskere.
Jeg holder bare fast i som afrunding på en, synes jeg, udmærket diskussion, at det, vi har fremlagt og aftalt med Enhedslisten, når man ser på sammenhængen mellem indtægter og udgifter, har den fordelingsmæssigt rigtige profil.
Og når det gælder grænsehandelen, som jeg ved spørgeren går meget op i, så er det jo sådan, at det er der taget højde for i de provenuer, vi har beregnet; der er taget højde for effekter på grænsehandelen.
Så pengene kommer i kassen uanset de bekymringer, spørgeren rejser.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-11-30:
Mener ministeren, at borgerne i Randers og resten af Danmark overreagerer, hvis de er bekymrede for at blive overfaldet af en eller flere kriminelle 14-årige, som kan begå voldelige overfald, uden at de behøver at frygte for retsvæsenets sanktioner?
Morten Bødskov (S), 2011-11-30:
Som jeg sagde i min indledning, og det synes jeg også bliver antydet i spørgsmålet her, handler det om at mistænkeliggøre det, der nu sker med de her unge.
Og som jeg sagde i mit indledende svar, er det korte svar, at der som udgangspunkt vil ske det samme i sådanne sager, som der skete, inden spørgerens partis egen regering ændrede den kriminelle lavalder i 2010.
Det er det.
Og hvad sker der?
Ja, det vil sige, at de her unge lovovertrædere vil blive mødt med de reaktioner, der følger af lovgivningen om social service.
Og så kommer det, hvis spørgeren vil høre efter: i øvrigt de samme typer af institutioner, hvor man i dag anbringer 14-årige, der idømmes fængselsstraffe.
Jeg synes sådan set, at svaret er relativt klart.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-11-30:
Tak for det, formand.
Og spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at borgerne i Randers og resten af Danmark overreagerer, hvis de er bekymrede for at blive overfaldet af en eller flere kriminelle 14-årige, som kan begå voldelige overfald, uden at de behøver at frygte for retsvæsenets sanktioner?
Morten Bødskov (S), 2011-11-30:
Tak, formand.
Jeg må starte med at sige, at jeg ikke har noget nærmere kendskab til den konkrete sag, som spørgeren henviser til.
Jeg vil derfor undlade at kommentere den.
Det håber jeg i øvrigt at spørgeren har forståelse for.
Men jeg forstår egentlig også spørgsmålet sådan, at spørgeren er bekymret for, hvad der vil ske i sager med 14-årige lovovertrædere, hvis den kriminelle lavalder føres tilbage til 15 år, sådan som regeringen foreslår.
Det er også den bekymring, som er kommet til udtryk i de øvrige spørgsmål fra samme spørger om emnet.
Det korte svar er jo det, at der som udgangspunkt vil ske det samme, som skete i sådanne sager, inden den daværende regering i 2010 sænkede den kriminelle lavalder til 14 år.
Det vil sige, at de helt unge lovovertrædere vil blive mødt med de reaktioner, som følger af lovgivningen om social service.
Der er som bekendt tale om en bred vifte af muligheder lige fra kontaktpersonordninger til tvangsanbringelser på institutioner, i øvrigt de samme typer af institutioner, hvor man i dag anbringer 14-årige, der idømmes frihedsstraffe.
Så vil jeg gerne sige til spørgeren og til borgerne i Randers og andre steder, at børn naturligvis ikke skal have lov til at begå voldelige overfald og anden kriminalitet, uden at samfundet reagerer.
Det vil som nævnt heller ikke blive situationen, hvis den kriminelle lavalder føres tilbage til 15 år, for det er selvfølgelig ikke sådan, selv om spørgeren måske gerne vil have det til at lyde på den måde, at regeringen blot vil lade stå til og være ligeglad med unge kriminelle i Randers og andre steder.
Som det således klart og tydeligt fremgår af regeringsgrundlaget, vil regeringen sikre en forstærket indsats mod ungdomskriminalitet, fordi der er store problemer.
Men jeg tror, at der, hvor vandene skilles mellem regeringen og spørgeren, jo er i spørgsmålet, om straf skal anvendes over for børn.
Jeg vil gerne sige det meget, meget klart: Efter regeringens opfattelse skal børn ikke behandles som kriminelle voksne.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-11-30:
Tak for det.
Jeg må indrømme, at jeg er lidt overrasket over, at ministeren ikke har kendskab til den konkrete sag, for det kræver nu ikke meget mere end en simpel søgning på Google, så vil man kunne læse rigtig mange artikler om sagen.
For det her er noget, som rigtig mange mennesker – ikke bare i Randers, men i hele Østjylland – interesserer sig rigtig meget for, ikke mindst på baggrund af de mange tilfælde, der har været.
Lad mig læse et par eksempler op: Det drejer sig simpelt hen om en 54-årig mand fra Randers, der voldeligt blev væltet omkuld på stisystemet i byen.
Senere hen gik det ud over en 58-årig mand, der blev vælte af sin cykel, slået med en flaske i hovedet, sparket og slået på kroppen, efter han var væltet.
Så drejer det sig om en 63-årig mand.
Så drejer det sig om en jævnaldrende mand.
Her taler vi altså ikke om 80-årige ældre damer, som nemt bliver væltet omkuld.
Her taler vi om mænd i deres bedste alder, som godt kan finde ud af at stå på egne ben og kæmpe imod, men som stadig væk bliver voldeligt overfaldet af den her ungdomsbande, hvoraf tre medlemmer var 14 år.
Så det er ikke en teoretisk diskussion, det er en reel diskussion.
Derfor har jeg også taget den op, for jeg synes, det sender et meget klart signal, og det er et spørgsmål om, hvad man vil gøre over for de her 14-årige.
Vil man prøve at omfavne dem med den pædagogiske virkelighed og så sige: Uha, nu skal I ind på en eller anden institution et eller andet sted?
Hvor lang tid vil de kunne holde på sådan nogle 14-årige, som synes, det er helt i orden at overfalde 50-årige med spark og med decideret voldelig adfærd?
Tror man virkelig på, at en pædagog vil kunne holde på sådan nogle i ret mange sekunder?
Jeg tror, at svaret er nej.
Derfor leder det tilbage til det spørgsmål, der hele tiden er i borgernes bevidsthed i Randers, nemlig: Føler vi os sikre i byens gader?
Morten Bødskov (S), 2011-11-30:
Jeg troede sådan set, det var grundlæggende for spørgerens parti, at man havde en forståelse for, at man som minister og måske især justitsminister skulle holde sig fra at involvere sig i konkrete sager.
Men også dér kan jeg jo så konstatere at spørgerens parti, siden man har forladt regeringskontorerne, har skiftet holdning.
Men nok om det.
Jeg er af den overbevisning, at det altid er den bedste indgang for en justitsminister at afholde sig fra at kommentere konkrete sager.
Når det så er sagt, så er det rigtigt, at der er reelle problemer.
Det er også rigtigt, at når det handler om problemer med unge kriminelle i udsatte boligområder, så er en af de store udfordringer, som den tidligere regering har efterladt den nye regering, netop at sætte ind over for unge kriminelle i eksempelvis udsatte boligområder.
Så derfor synes jeg, at man, inden man sådan skruer sig for langt op, som minimum skulle tage at vedstå sig de aftaler, man selv og ens eget parti har lavet til håndtering af lige nøjagtig de her spørgsmål.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-11-30:
Jamen som justitsministeren jo også godt ved, er vi rigtig glade for det meste af aftalen, og den har vi også tilsluttet os, men vi er jo dybt uenige om den kriminelle lavalder, og det vil vi stadig væk være.
Og der leder det her jo helt konkret hen til den konkrete sag i Randers.
Jeg har stor respekt for, at justitsministeren ikke kan være inde i alle ting, men jeg har da i det mindste en forventning om, at man, når et folketingsmedlem tager en sag op, har et meget stort sekretariat – hvoraf nogle er til stede i salen i dag – som måske kunne have briefet eller underrettet justitsministeren lidt konkret om, hvordan sagen er.
Men al ære og respekt for det; justitsministeren må jo afgøre med sig selv, hvad han vil gøre, før han kommer op i Folketingssalen.
Men lad os vende tilbage til den konkrete sag.
Vi har en situation her, hvor selv vicepolitikommissæren for Østjyllands Politi går så langt som til at sige: Det er meget afstumpet og grov vold, der har været anvendt, og det er vi glade for at have fået sat en stopper for.
Men det svar, som justitsministeren gav til mig lige før, var jo et ikkesvar, kan man sige, for han svarede nemlig ikke på, hvad man skal gøre i forhold til det pædagogiske i det her.
Jacob Jensen (V), 2011-11-30:
Ja tak.
Mener ministeren, at det skaber flere eller færre job i Danmark, når regeringen med finansloven øger skatter og afgifter for mindst 5 mia. kr.?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Jeg mener, at effekterne af regeringens finanslov samlet set sikrer et løft i beskæftigelsen i 2012, hvilket også er dokumenteret af mit ministerium efter gængse regneregler.
Og så har jeg den opfattelse, at det, når vi hæver skatter og afgifter med 5,5 mia. kr., naturligvis har en sammensat virkning.
Det påvirker arbejdsudbuddet svagt negativt, hvilket er klart tilkendegivet også her i Folketingssalen og i de svar, jeg har sendt over til Folketinget, og det giver så mulighed for at investere i nogle ting, som for mig at se har en ubetinget positiv virkning på beskæftigelsen set fremadrettet: praktikpladser, uddannelse, forskning, udvikling i miljøteknologi og andre initiativer.
Så det er et sammensat spørgsmål, og sådan er det jo med økonomi i almindelighed.
Jacob Jensen (V), 2011-11-30:
Spørgsmålet ligger jo meget godt i forlængelse af den diskussion, i hvert fald en del af diskussionen, som der var her i spørgetimen med statsministeren for et øjeblik siden, hvor der var en del af spørgerne, som bragte helt konkrete eksempler frem med virksomheder, som på baggrund af den politik, der nu bliver ført fra regeringens side i forhold til primært afgiftsdelen, nu siger: Vi kan ikke længere investere i Danmark, vi bliver nødt til at flage ud, vi kan forudse, at vores virksomhed må skrumpe, måske oven i købet flytte fuldstændig på grund af den regering, vi har nu, på grund af den politik, som regeringen fører.
Derfor lyder mit spørgsmål i forhold til det specifikke: Afgiftsniveauet i Danmark er blandt verdens højeste, hvis ikke det er verdens højeste, gør det så ikke indtryk på finansministeren, at de virksomheder, der jo ikke bare kommer for sjov skyld, men for at sige, det her er alvor – de har også deputationer i udvalgene – siger: Det her koster arbejdspladser, det giver ikke arbejdspladser?
Mener ministeren, at det skaber flere eller færre job i Danmark, når regeringen med finansloven øger skatter og afgifter for mindst 5 mia. kr.?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Jo, det gør indtryk sammen med en masse andre forhold, bl.a. det forhold, at spørgeren er medlem af et parti, der har haft regeringsansvaret i 10 år, hvor man entydigt har sænket skatter og afgifter og ikke investeret i nogen af de ting, der har gjort Danmark til et rigt og stærkt samfund, og på den baggrund har haft ansvar for en udvikling, hvor vores konkurrenceevne er blevet massivt svækket, hvor ledigheden er steget, hvor vi sakker bagud i forhold til nogle af de nye ting, man kan konkurrere om globalt, bl.a. når det gælder miljø og energi.
Jacob Jensen (V), 2011-11-30:
Men jeg er glad for, at finansministeren så – det gik jeg også ud fra var tilfældet inden mit spørgsmål – er af den opfattelse, at man selvfølgelig konkurrerer i Danmark, og at man konkurrerer i forhold til, hvordan omkostningsniveauet er i andre lande.
Det er jo helt afgørende, når man som virksomhed skal vurdere, hvordan man skal planlægge sine fremtidige investeringer, hvor man skal investere, i hvad man skal investere, om der er mulighed for at investere.
Det er derfor, jeg godt vil holde fast i mit spørgsmål i forhold til den politik, som regeringen og finansministeren fører, nemlig om det vil give flere job, når man nu pålægger virksomheder og andre for mindst 5 mia. kr. ekstra afgifter alene med finansloven.
Og så har vi slet ikke talt om energiafgifterne, som også kommer.
Jeg tror det sidste, men jeg vil godt høre finansministerens bud.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Jeg føler mig faktisk fuldstændig i stand til at tage en respektfuld debat med spørgeren om det her, og jeg er enig i, at omkostningerne spiller en rolle for private virksomheder – naturligvis gør de det.
Det er bare fuldstændig umuligt at forklare for spørgeren, hvordan det kan være, at Danmark befinder sig i gruppen af verdens rigeste lande, når vi har så relativt høje skatter, så relativt høje afgifter og så relativt høje lønninger, som vi har, hvis vi sammenligner med mange andre lande.
Det kan kun lade sig gøre at forklare det forhold ud fra et noget bredere perspektiv på økonomi og økonomisk politik, end spørgeren lægger for dagen.
Jeg er jo bekendt med forhistorien, den intellektuelle historie, der ligger i spørgerens parti, hvor man også tidligere har haft meget mere indsigtsfulde refleksioner over det her forhold, bl.a. fra den tidligere statsminister, Anders Fogh Rasmussen.
Nu er man så åbenbart i en fase af Venstres historie, hvor man fokuserer fuldstændig entydigt på skatterne igen og går stærkt ind for lavere skatter finansieret med hvad ved jeg.
Jeg tror bare, det er sådan, at hvis man vil føre effektiv økonomisk politik i Danmark, bliver man nødt til at have et bredere perspektiv.
Det har regeringen, og det tror jeg også spørgeren ved nærmere eftertanke på et tidspunkt vil vende tilbage til.
Jacob Jensen (V), 2011-11-30:
I sidste ende er det de mennesker, der skal tage de job og dermed tjene penge til dagen og vejen i familierne, hvis mening betyder noget.
Det er dem, vi i Venstre lytter til, men det er ikke helt mit indtryk, at det er dem, regeringen lytter til, når man siger, at det ikke rigtig betyder noget med 5-10 mia. kr. ekstra her og der i afgifter; først lidt på finansloven, så lidt på nogle energiafgifter, det kommer nok tilbage igen, og vi kan skabe nogle nye, spændende, interessante job på et eller andet tidspunkt ude i fremtiden.
Vi lytter til dem, som virkelig ved, hvad det her drejer sig om, og det er selvfølgelig dem, for hvem det er afgørende, hvordan omkostningsniveauet, herunder skatte- og afgiftsniveauet, er i Danmark, og de siger, det er for højt, og det bliver ikke bedre med den regering, som vi har nu, der pålægger os ekstra afgifter og skatter.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Der er jo ikke nogen grund til at karikere hinandens synspunkter.
Jeg er enig med spørgeren i, at omkostninger spiller en rolle, men det er bare ikke det eneste parameter, der afgør, om det er attraktivt at drive virksomhed i Danmark eller ej.
For havde det været det, ville der ikke være en eneste virksomhed i Danmark, hvis man sammenligner med løn- og skatteniveauet i f.eks. Østeuropa eller Asien.
Der er heldigvis en lang række andre forhold, der gør sig gældende, bl.a. vores uddannelsesniveau, vores fleksibilitet, vores evne til at innovere og skabe nye løsninger og bruge ny teknologi.
Det har der tidligere i Venstre været udmærkede refleksioner omkring, i hvert fald i momenter.
At man så ikke rigtig har fået gjort så meget ved det rent politisk, er måske en af årsagerne til, at vi nu efter 10 år, hvor man har taget Venstres medicin, står i en dyb økonomisk krise med store offentlige underskud, pres på konkurrenceevnen og udsigt til, at vi har svært ved at klare os i forhold til udlandet.
Christine Antorini (S), 2011-11-30:
Jeg er rigtig stolt af og glad for regeringsgrundlaget og for de initiativer, der skal gennemføres på Børne- og Undervisningsministeriets område.
Vi har et fremragende samarbejde på uddannelsesområdet, hvad vi i øvrigt også havde, da vi var i opposition.
Det afspejler sig i en række konkrete initiativer, vi faktisk allerede går i gang med at udmønte nu.
Derfor vil jeg bare en gang til nævne, at der bliver afsat 1,7 mia. kr. til initiativer, der på forskellig vis skal løfte folkeskoleområdet, heraf en reserve på 1,1 mia. kr. i 2012-2015.
Bare for at nævne en række af de initiativer, der allerede bliver taget hul på i regeringsgrundlaget – i fællesskab, fordi vi faktisk vægter et tæt samarbejde om at give et uddannelsesløft – er det, som vi har sagt, en indførelse af et fleksibelt loft på 28 elever i gymnasieklasserne finansieret med et løft på 120 mio. kr., en styrkelse af kvaliteten i undervisningen i grundforløb, en tilbagerulning af besparelserne på elevstøtte, et it-løft i folkeskolen, et forsøg med tolærerordning, helhedsskole og et læseløft og et nationalt ressourcecenter for specialundervisning og inklusion, som jeg slet ikke har fået nævnt endnu, men som også er med i finansloven.
Der er en vifte af initiativer, som skyldes, at den her regeringen vægter et løft af hele uddannelsesområdet.
Martin Geertsen (V), 2011-11-30:
Vil ministeren redegøre for sin holdning til, at den nuværende regering bruger flere offentlige midler på særlige rådgivere end den tidligere VK-regering?
Tak for det, og spørgsmålet lyder: Vil ministeren redegøre for sin holdning til, at den nuværende regering bruger flere offentlige midler på særlige rådgivere end den tidligere VK-regering?