runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-05-13:
Jeg kan høre på ordføreren, at Socialdemokratiet er indstillet på at gå solo med de 30 pct. CO2-reduktion i 2020.
Er det rigtigt, at man er villig til at gå op på 30 pct., uanset hvad der sker i det øvrige EU, og hvad kommer det her til at koste?
Ole Hækkerup (S), 2011-05-13:
Se, i den kommentar var der i virkeligheden to ting.
Det ene var: Der er lande, der er værre end os, og som udleder meget mere CO2 pr. indbygger.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Væsentlig større lande udleder væsentlig mere CO2 pr. indbygger end Danmark.
Det ændrer bare ikke på, at hvis man forestiller sig, at indbyggerne her i verden havde et CO2-udslip pr. indbygger, som svarede til det danske, så ville det være uholdbart.
Jeg siger det for også at understrege det helt fundamentale problem i, hvordan vi i den rige verden bliver ved med at skabe et problem, som det i vid udstrækning er andre der skal bære byrderne af.
Det var det ene.
Det andet, hvis jeg skal kommentere hr. Per Dalgaards politiske pointe, var: I virkeligheden hjælper det ikke særlig meget – sådan forstod jeg Dansk Folkeparti – hvis vi gør noget med det meget lille danske CO2-udslip, for der er så mange andre store lande, der belaster klimaet meget mere.
Her tror jeg, at vi har fat i en central forskel på Dansk Folkeparti og Socialdemokraterne.
Vi synes, at det her er en chance for at gå foran med et eksempel på, hvordan man gerne vil forandre verden.
Det er selvfølgelig, fordi det er en af de få muligheder, vi som relativt lille land i en global verden har for at forandre verden.
Per Dalgaard (DF), 2011-05-13:
De tal, jeg har, lyder jo ikke på 11 t, men jeg kan da informere om, at på en sådan graf her ligger Danmark faktisk ret langt nede.
Så det er sludder og vrøvl, når det fremføres, at den danske udledning af CO2 pr. indbygger er tårnhøj.
Det er den absolut ikke.
Vi ligger et langt stykke nede på den liste, der bliver lavet af forskellige organisationer.
Ole Hækkerup (S), 2011-05-13:
Hvis man måler den danske udledning af CO2 pr. indbygger, vil man se, at vi er på knap 11 t.
Hvis man forestiller sig, at alle de mennesker, der findes i verden, havde en CO2-udledning pr. indbygger, der svarer til den danske, så tror jeg, det ville være lysende klart, hvor lynhurtigt klimaet ville blive bragt fuldstændig ud af kontrol.
Det var det, jeg sigtede til.
Jeg er glad for at have opklaret misforståelsen, hvis det har hjulpet Dansk Folkeparti til også at se det som et afgørende problem i dansk energiog klimapolitik.
Per Dalgaard (DF), 2011-05-13:
Efter at have hørt hr. Ole Hækkerups ordførertale tænker jeg: Hvad er det egentlig, ordføreren taler om?
Hvad er det for noget, hvad vil gå under, og hvordan?
Med hvilken begrundelse siger ordføreren sådan noget?
Er det ikke bare skrækscenarier, som ingen bund har i den virkelige verden?
Jeg vil gerne have nogle tal, der viser, hvad det er for noget, der er så galt, at verden går under, hvis alle opfører sig som danskerne?
Ole Hækkerup (S), 2011-05-13:
Mit spørgsmål rettede sig mod, om den energistrategi, regeringen selv har fremlagt, vil medføre, at man reducerer CO2-udslippet med 30 pct. i 2020.
Jeg er jo enig med ministeren i, at det vil være fremragende, hvis EU påtog sig det mål, jeg synes bare, det bliver lidt dobbeltmoralsk, hvis vi i øvrigt i de tilstundende energiforhandlinger sætter os ned og siger: Det synes vi resten af EU skal påtage sig.
Så kan de med rimelighed spørge: Lever den politik, I selv fører, så op til det, I synes alle andre skal påtage sig?
Det er derfor, jeg siger, at noget af det, jeg godt kunne tænke mig var anderledes ved regeringens nuværende energipolitik, var, at man satte sig ned og præcist spurgte: Vil den energipolitik, vi har lagt frem for den kvotebelagte sektor, betyde, at vores CO2-udslip reduceres med 30 pct. i 2020?
Viser det sig, at regeringens forslag til strategi kun medfører, at man reducerer med, lad os sige 28 pct., så synes jeg da, vi skal se på, hvordan man kan få de sidste 2 procentpoint i hus, så vi faktisk opnår det, der hedder practice what you preach.
Per Dalgaard (DF), 2011-05-13:
Jeg forstår udmærket begreberne sort varme og sort el, som ikke er en pind andet end skrækscenarier over for folk, som måske ikke helt ved, hvad det handler om.
Med hensyn til afgifterne er det korrekt, at jeg ikke har set et eller andet papir, hvor der står i et kommende regeringsgrundlag – hvis det er det, der finder sted – at afgifterne skal stige; det har jeg selvfølgelig ikke set.
Det er bare en fornemmelse, en historisk fornemmelse, ud fra hvordan det altid går, når vi har S-SF-regeringer – måske også med De Radikale – altså at afgifterne stiger og stiger.
Må jeg gøre opmærksom på, at Danmark har verdens højeste skattetryk, vi har verdens højeste moms, vi har verdens højeste energiafgifter, og hvis de stiger, så ved jeg godt, at der så er mange virksomheder, der simpelt hen flytter til udlandet.
Bare på den anden side af grænsen kan de få lov til at producere til en meget, meget billigere pris.
Og har klimaet vundet ved det?
Overhovedet ikke.
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-05-13:
Indgår de massive milliardomkostninger, det vil medføre, i Socialdemokraternes 2020-udspil?
Ole Hækkerup (S), 2011-05-13:
Vi ved ikke, om regeringens udspil vil føre til en reduktion af vores CO2-udslip på 30 pct. for den kvotebelagte sektor.
Da vi ikke ved det, er der nok en difference til de 30 pct.
Vi ved ikke, hvor stor den er, vi har ingen idé om det.
Det koster nok usandsynlig mange penge, og det er usandsynlig mange penge, som vi ikke ved hvad drejer sig om – dem har oppositionen aldrig gjort rede for.
Det er en meget teknisk og konstrueret diskussion.
Lige før havde vi eksemplet, hvor regeringen i løbet af nul komma fem havde kunnet regne ud, at det ville koste mellem 50 mio. og 100 mio. kr., hvis elselskaber skulle give besked til kommunerne, når de lukkede for strømmen.
Mon ikke det ville være muligt for regeringen også at sige præcis, hvor vi for den kvotebelagte sektor ligger henne med alt det, der ligger i 2050-strategien; når vi vores mål i 2020 for den kvotebelagte sektor?
O.k., den manko, der er, kan så finansieres på en lang række forskellige områder, og det ved ordføreren jo præcis lige så godt som jeg.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-05-13:
Ja, hr. Per Dalgaards store kærlighed til kul svigter jo aldrig: Jo mere, jo bedre.
Man kan sige, at der jo er sket en interessant bevægelse, for vi kan, hvis vi går 10 år tilbage, se, at Dansk Folkeparti stod last og brast med regeringen i energipolitikken, og det gør Dansk Folkeparti bare ikke mere, og det synes jeg da er interessant.
Så er det sådan, at det jo er fair nok at være uenig – sådan er det i politik – men hr. Per Dalgaard sagde undervejs, at hvis oppositionen fik magt, som de har agt, så ville afgifterne tordne op.
Det er ikke pænt at tale usandt, vil jeg lige sige, så nu vil jeg gerne bede hr. Per Dalgaard om at sige, hvor han har det fra, altså om han har det fra sin egen fantasi, hvad han tror, eller hvad han vågner med om morgenen af skrækvisioner, eller om det sådan er baseret på lidt fakta.
Per Dalgaard (DF), 2011-05-13:
Jeg vil indrømme, at jeg måske nogle gange om morgenen vågner med det skrækscenario, at vi har fået en S-SF-regering, det vil jeg indrømme at jeg måske gør, men alligevel ikke helt, for det er ikke sikkert, at det kommer til at gå så galt.
Med hensyn til kul vil jeg sige, at jeg altså med min bedste vilje ikke kan se, hvorfor vi skal afskæres fra at danne energi, producere energi, på den allerbilligste måde og den mest ikkeforurenende måde overhovedet, det kan jeg simpelt hen ikke få ind i mit hoved.
Den model, som venstrefløjen fremfører, betyder, at man vil have det lukket ned, at man med det samme, hvis man får magt, som man har agt, vil have forbudt al kulfyring herhjemme.
Og hvad vil det medføre?
Det bliver bare rasende dyrt.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-05-13:
Så lad mig nu give svaret, som er faktuelt og sagligt baseret.
SF har meldt meget klart ud, at vi ikke ønsker, at det provenu, man får fra energiafgifter, skal stige, men vi ønsker, at afgifterne skal lægges om, sådan at de understøtter den omstilling, vi ønsker, nemlig en omstilling til maksimal energieffektivitet, så man ikke spilder energien, for det er rigtig dyrt, og så man bevæger sig fra sorte til grønne brændsler.
Det her med sort og grønt er et godt billede, for det er til at forstå, og det troede jeg sådan set var noget, Dansk Folkeparti også kunne lide.
Lykke Friis (V), 2011-05-13:
Fru Anne Grete Holmsgaard kan trygt regne med, at Danmark vil præge denne proces.
Det gør vi allerede.
Det er lykkedes at samle en kreds af lande, som synes, at vi skal være mere ambitiøse.
Vi diskuterer jo så, hvordan vi kan komme til de 30 pct., men vi diskuterer i høj grad også andre ting i den gruppe, der jo så ledes af Storbritannien og Danmark, og så deltager Tyskland, Spanien og en stribe andre lande.
Danmark og Storbritannien er indtil videre de eneste lande, der har sagt, at vi har regeringsmandat til at gå til 30 pct.
Vi startede her for nogle uger siden den første uformelle drøftelse i den kreds i Budapest, og vi har besluttet at mødes, når vi så kan se, at timingen er den rette for at præge processen, og det kan så enten være i forbindelse med det formelle ministerrådsmøde eller det uformelle møde.
Så der vil det i høj grad fortsat være Danmark, der vil sætte sig i spidsen for den proces, også for at få det konkretiseret, ikke kun omkring milepælene fremadrettet, men selvfølgelig også, hvordan vi får løftet hele problemstillingen om de 30 pct.
Ole Hækkerup (S), 2011-05-13:
Jeg skal spørge hr. Per Dalgaard om noget andet.
Er det rigtigt, at det, der ligger i regeringens forslag til energistrategi, herunder forsyningssikkerhedsafgift og flere midler, der drives ind fra PSO, har Dansk Folkeparti ikke været ude at sige at de ikke kan acceptere?
Er det faktisk ikke rigtig, at Dansk Folkeparti har sagt: Ja, vi må lægge det her til grund for vores forhandling af det næste energiforlig?
Villum Christensen (LA), 2011-05-13:
Jeg noterede mig, at ministeren i rigtig mange tilfælde er optaget af, at vi på det her område skal være meget ambitiøse, og at vi fastholder vores position som en nation, der vist endda står i den absolutte verdenselite.
Det er jo en både prisværdig og på mange måder imponerende vision, men nu er det jo ikke fodbold alt sammen – mønten har en bagside.
Vi er også verdens mest ambitiøse, når det handler om at beskatte virksomhederne og borgerne.
Bekymrer det ikke ministeren, at netop fordi man skal kunne bryste sig af det i denne sag, vil man uvægerlig medvirke til at sende virksomheder og arbejdspladser ud af landet, samtidig med at de oser et andet sted og faktisk er meget mindre energieffektive end i Danmark?
Jeg kunne tænke mig at spørge helt direkte: Skal vi være ambitiøse for hver en pris?
Lykke Friis (V), 2011-05-13:
Nu vedkender jeg mig fuldt ud, at der til tider kan komme en enkelt sportsmetafor, når jeg taler, også fra Folketingets talerstol, men jeg erindrer nu ikke, at jeg sagde noget om verdenseliten.
Men det kan vi jo selvfølgelig hitte ud af bagefter om jeg gjorde.
Derimod gjorde jeg jo en del ud af at sige: Ja, vi skal være ambitiøse.
Og det er vi også med det her udspil, men det skal være finansieret, det skal være økonomisk ansvarligt.
Og det er også det, vi i høj grad har forsøgt at gøre, altså at ramme den balance med udspillet, hvor vi jo bl.a. så ikke kommer til at belaste den energiintensive og konkurrenceudsatte industri.
Så de bliver altså fritaget for nogle af afgifterne.
Så det er i høj grad et spørgsmål om at finde en balance og ikke bare sige: Vi skal være ambitiøse for hver en pris.
Villum Christensen (LA), 2011-05-13:
Nu indgår ordet verdenselite faktisk i regeringens oplæg, men lad det være.
Jeg går over til noget lidt andet.
Vi kan jo altid diskutere, om man nu kan få den her grønne omstilling sat i værk, uden at det går ud over konkurrenceevnen – det mener vi er utrolig vanskeligt at få øje på, når man kigger i regeringens udspil – og ud fra den betragtning vil jeg egentlig gerne høre, om ministeren er indstillet på at gå andre veje.
Vi ved godt, at det koster rigtig mange penge at stille om, men kan vi ikke finde finansieringen andre steder end på nogle områder, som belaster virksomhedernes konkurrenceevne?
Her tænker jeg specielt på den meget dyre kabelhandlingsplan, hvor vi har vedtaget – det var faktisk før finanskrisen – at vi skal nedlægge kabler for noget, der ligner 14 mia. kr.
Det var i de gode tider.
Kunne ministeren forestille sig, at vi eventuelt udskød denne plan eller i hvert fald forlængede det lidt og så brugte nogle af de penge, i stedet for at vi igen skal lægge nye afgifter på virksomhederne, når det handler om at nå de her målsætninger?
Lykke Friis (V), 2011-05-13:
Det, der refereres til her, er jo netop en gammel aftale, så den har jeg ikke tænkt mig at ændre ved.
Så vil jeg altså også lige anholde det her med, at det kommer til at gå ud over konkurrenceevnen.
Det kunne det gøre, hvis ikke man var opmærksom på at finde den rette balance, som jeg nævnte før.
Og det har vi jo i høj grad forsøgt at gøre.
Der, hvor det virkelig kan gå ud over dansk konkurrenceevne, er, hvis vi bare sætter os ned og siger: Nu gør vi intet.
Og man kan bare se på de olieprisstigninger, der har været i starten af året – nu er olieprisen jo lige faldet noget, og det må jeg selvfølgelig også lige vedkende mig – som altså har kostet dansk erhvervsliv 2 mia. kr.
Det har det kostet bare med den stigning, der har været.
Det går i høj grad ud over dansk erhvervsliv.
Så kan man jo også sige, at nu har vi lige i går oplevet den sydkoreanske præsident rejse til Danmark, fordi han mener, det er her, vi har de grønne løsninger.
2 pct. af BNP har Sydkorea nu afsat til at investere i grøn teknologi.
Det er nok ikke sådan, at vi får alle de over 80 mia. dollar, men mon ikke vi er i stand til at få en hel del af dem.
Så det er jo i høj grad også en måde at skabe arbejdspladser, beskæftigelse og vækst på.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-05-13:
Tak til formanden.
Det er jo altid formandens opgave at sikre, at vi følger forretningsordenen.
Hr. Lars Christian Lilleholt fremhævede eksporten af danskproduceret energiudstyr og sagde, at den jo er vokset siden 2000.
Det er jo rigtigt, men er hr. Lars Christian Lilleholt ikke enig i, at den faktisk faldt sidste år?
Og er han ikke enig i, at det er et alarmsignal?
For den øvrige vareeksport steg, mens lige præcis det, der burde være og har været et af vores guldæg, nemlig eksporten af vindmøller, vindmøllekomponenter, fjernvarmeudstyr, termostater osv., faktisk faldt sidste år.
Er hr. Lars Christian Lilleholt enig i den konstatering?
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-05-13:
Når man ser på den seneste 10-årige periode, ser man, at der er sket en markant stigning i eksporten af energiudstyr.
Sidste år var der ganske rigtigt i det, vi har set indtil nu, et mindre fald.
Det skyldes jo bl.a. den økonomiske krise, men de meldinger, der kommer fra branchen, lyder, at man rent faktisk er meget optimistisk med hensyn til fremtidsudsigterne.
Man forventer, at man både kan øge eksporten og antallet af beskæftigede.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-05-13:
Nu var det jo altså faktisk sådan, at de i energiindustrien udsendte signaler om, at det ikke gik godt, her for nylig ved deres årsmøde.
Men jeg forstår ikke, hr. Lars Christian Lilleholt er så ubekymret og bare siger, at det er på grund af krisen, for det, der er bemærkelsesværdigt, er, at den øvrige vareeksport steg, mens den faldt for energiudstyr.
Og når man sammenligner med resten af EU eller med EU-15, gik det fremad der.
Så undskyld mig, men vil hr. Lars Christian Lilleholt dog ikke give den lille indrømmelse, at der faktisk er et problem her, og at det er nødvendigt at speede op for at sikre, at vi har et stærkt dansk hjemmemarked på det her område, for uden det får vi altså ikke øget vores eksport.
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-05-13:
Vi har et stærkt dansk hjemmemarked.
Vi har aldrig afsat flere midler til forskning og udvikling på området, og jeg er meget optimistisk med hensyn til fremtidsudsigterne.
Når vi ser på, hvad andre lande skal i gang med af omstilling frem mod 2020, ikke mindst i Europa, så tror jeg på, at der er rigtig store potentialer for dansk erhvervsliv på energiområdet.
Ole Hækkerup (S), 2011-05-13:
Jeg forstod jo, at Venstre og Venstres ordfører helt i tråd med regeringens og ministerens oplæg til energistrategi ønskede, at EU påtog sig at reducere sit CO2-udslip med 30 pct. i 2020.
Mit spørgsmål til ordføreren er derfor: Havde det ikke været oplagt, når nu man synes, det er et mål, EU skal påtage sig, så at sikre sig, at den energistrategi, man selv fremlagde for Danmark, levede op til det selv samme mål?
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-05-13:
For os er det helt afgørende, at vi sikrer, at dansk erhvervslivs konkurrenceevne opretholdes, og der er det afgørende, at det her foregår i international sammenhæng.
Klima- og energiministeren kæmper i EU for, at vi kommer op på 30 pct.s reduktion samlet set i 2020, og det skal foregå ad det spor.
I forhold til dansk erhvervsliv vil det være ganske ufornuftigt, at Danmark går enegang.
Ole Hækkerup (S), 2011-05-13:
Men er det ikke lidt svært at se Danmark som foregangsland, hvis vi lover, at vi ikke gør mere, end alle de andre gør?
Og havde vi opnået de styrkepositioner, vi har netop med hensyn til den grønne energi, hvor vi er længere fremme end en lang række lande, hvis man altid havde holdt sig til den filosofi, som Venstre nu støtter?
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-05-13:
Vi er foregangsland.
2020-målene i EU er ikke mindst Danmarks skyld.
Det var os, der over for de øvrige lande pressede hårdt på for meget bindende politiske målsætninger på 20-20-20-målene, herunder reduktionen af CO2, så der er ikke noget at skamme sig over.
Per Clausen (EL), 2011-05-13:
Ministeren sagde, at oliepriser går op og ned, men er ministeren ikke enig med mig i, at når man laver en aftale baseret på en oliepris frem til 2010 på 22 dollar pr. tønde og ser på den almindelige prisudvikling, hvor prisen jo i dag er oppe på 115 dollar og sådan set både har været højere og lavere, det medgiver jeg, men dog sjældent på 22 dollar siden, så er man nok gået helt galt i byen?
Det andet, jeg gerne vil spørge ministeren om,
er: Er ministeren enig med mig i, at den olie, der er ude i Nordsøen, sådan set er ejet af det danske samfund?
Man betaler f.eks. A.P. Møller for at hive olien op.
Synes ministeren ikke på den baggrund, at det er underligt, at man laver en aftale om at udføre en bestemt opgave, og at den aftale så medfører, at operatøren kan tjene rigtig, rigtig meget ekstra på at udføre den opgave, uden at vedkommende har været nødt til at investere mere, og uden at vedkommende har været nødt til at arbejde mere?
Lykke Friis (V), 2011-05-13:
Årsagen til, at jeg sagde, at olieprisen til tider går op og så ned, er, at jeg jo i den offentlige debat om vores energiudspil har gjort en del ud af, at prisstigningen, der har været på olien, har smækket en ekstraregning på dansk erhvervslivs bord på 2 mia. kr. Så synes jeg, at jeg også herfra må sige, at olieprisen altså også godt kan falde, og vi har jo da set et betydeligt fald lige på det seneste.
Det var sådan set det, der var den overordnede pointe og grunden til, at jeg ønskede at drage det ind i sammenhængen her.
Altså, jeg kan kun sige, at den aftale, der er indgået, jo af gode grunde er indgået meget før min tid – jeg forstår, at det var i 2003.
Der er det jo forkert, at man nu efterfølgende siger, at de store stigninger i olieprisen har ændret forudsætningerne for Nordsøaftalen, og at det så også på en eller anden måde skulle kalde på en genforhandling, som jeg har kunnet læse mig til i pressen.
For der blev faktisk, har jeg ladet mig orienteret om, gennemført følsomhedsberegninger i 2003 af oliepriser op til 100 dollar pr. tønde, og de viste faktisk også dengang, at aftalen var meget robust over for prisstigninger.
Per Clausen (EL), 2011-05-13:
Jeg kan også godt huske, at man lavede følsomhedsberegninger op til 100 dollar.
Jeg tror, at en del af de undersøgelser blev gennemført, fordi der blev stillet spørgsmål om det.
Jeg mener at kunne huske, at den daværende energiminister var meget omhyggelig med at gøre opmærksom på, at det var nogle teoretiske regnestykker, der næppe havde nogen sandsynlighed bag sig.
Jeg vil bare spørge klima- og energiministeren, om hun ikke er enig med mig i, at når man betaler nogle for at udføre et stykke arbejde – og det er sådan set meget enkelt det, man gør her – og man så gør det på en præmis, der hedder, at man forventer, at priserne er på et ganske bestemt niveau, og det viser sig at være fuldstændig forkert, og det så giver en massiv ekstraindtægt til den, man har sat til at udføre arbejdet, så ville det være rigtig godt, hvis man havde mulighed for at lave en genforhandling, så ville det være rigtig godt, hvis man havde mulighed for at lave om på de aftaler, man havde lavet.
Lykke Friis (V), 2011-05-13:
Jamen jeg ønsker ikke at lave om på noget.
Og det gør jeg ikke af den simple grund, at den aftale, der er blevet indgået, har været en win-win-situation, en gevinst for begge parter, altså både for staten og for virksomhederne.
Så jeg vil ikke skabe usikkerhed om, hvad det er for vilkår, vi byder denne sektor i Danmark.
Det har allerede skabt betydelig debat.
Vi ved selvfølgelig ikke, hvad konsekvenserne bliver endnu.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-05-13:
Jeg synes egentlig, det er mærkeligt, at ministeren er så lidt optaget af de milliarder, der ligger i olien og gassen i Nordsøen, når man tager i betragtning, at der virkelig bliver talt på de helt små knapper, når vi diskuterer investeringer i vedvarende energi og energibesparelser.
Derfor synes jeg, at det ville være godt, hvis ministeren også ville være lidt mere optaget af, hvad vi får ind på den olie og gas, der jo er vores, altså samfundets ejendom.
Under normale omstændigheder ville man jo have sagt, at vi skal have en operatør eller flere operatører ude i Nordsøen til at hive olien og gassen op.
De skal selvfølgelig have betaling for deres investeringer, og de skal tjene på det.
Men det ville man jo normalt lade gå i udbud.
Altså, ganske små opgaver i det danske samfund er underlagt krav om udbud, men opgaven med at indvinde nordsøolien har aldrig været i udbud.
Derfor er det forkert at kigge på marginalbeskatningen.
Per Clausen (EL), 2011-05-13:
Hr. Per Dalgaard fik det næsten til at lyde, som om grunden til, at vi har et stort CO2-udslip pr. indbygger i Danmark, er, at vi producerer en frygtelig masse i vores industri, som vi så sender ud af landet, og på den måde påtager vi os en ekstra byrde i forhold til CO2-udslippet.
Der bliver jeg nødt til at sige til hr. Per Dalgaard, at det i hvert fald er et helt nyt synspunkt.
Jeg har endnu ikke mødt nogen, som ikke erkender, at danskerne i forhold til deres forbrug har et betydelig større CO2-udslip, end hvis man tog udgangspunkt i produktionen i Danmark.
Dem har jeg ikke mødt.
Så vi har altså en måde at leve på, som fører til et ret stort CO2-udslip.
Jeg vil bare gentage over for hr. Per Dalgaard, at jeg ikke tror, at det har nogen mening, at f.eks. borgerne i et par af de rigeste kommuner i Nordsjælland meddeler: Vi er så få, at det i grunden ingenting betyder, om vi betaler skat.
Det kunne I andre godt dække for os.
Jeg tror ikke, det holder.
Jeg tror heller ikke engang, at Dansk Folkeparti støtter det.
Det er på samme måde her.
Hvis man rejser ned til Afrika og skal forhandle og siger, at vi er så få, at vi næsten ikke forurener, og derfor må I virkelig holde igen, tror jeg altså ikke, man kommer nogen vegne.