runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Liselott Blixt (DF), 2012-11-01:
Ordføreren sagde lige til sidst, at det var så godt, at vi støttede andre felter inden for sundhedssektoren, fordi der er brug for det.
Men er der ikke noget med, at de 70 mio. kr., man ville spare på tilskuddet til håndkøbsmedicin, går helt over i en anden pulje, til et helt andet ministerium?
Er det ikke det, man diskuterer i øjeblikket, nemlig at det skal gå til noget forskning i stedet for?
Er det den måde, regeringen forvalter sin prioritering af sundhed, altså at man bliver ved med at tage penge fra en kasse, som man faktisk i forvejen, som ordføreren også siger, gerne vil lægge nogle flere penge i?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre ordførerens svar på.
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-11-01:
Det her forslag handler om, hvordan man kan skabe større patientsikkerhed ved at skabe et mere gennemsigtigt sikkerhedsnet i forbindelse med falske lægemidler.
Selve lovforslaget består af mange dele, og mange af de tidligere ordførere har nævnt dem, så det vil jeg ikke gentage herfra.
Der er både dele om, hvordan man kan lave nye registrerings- og kontrolordninger for virksomheder, der fremstiller, indfører eller distribuerer aktive stoffer, og også en del om, hvordan man kan gå ind og skabe et mere gennemsigtigt system på nettet.
Når man læser høringssvarene, fremgår det, at mange af dem er meget, meget positive.
Mange af dem er også meget ambitiøse, og det vil jeg rigtig gerne kvittere for herfra.
Hvis der er nogle ting, der skal justeres, er vi selvfølgelig også åbne over for efterfølgende faktisk at kigge på det, så det bliver til gavn for patienterne.
SF støtter lovforslaget.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Tak for det.
Nærværende lovforslag har til formål at minimere risikoen for, at forfalskede lægemidler kommer ind i den lovlige forsyningskæde til skade for patienter og brugere.
Baggrunden for lovforslaget er et EU-direktiv om samme.
Det giver da også rigtig god mening at sikre fælles regler på tværs af Europa på dette så væsentlige område.
Uanset at lovforslaget er både væsentligt og velkomment, er det værd at bemærke, at problemet med forfalskede lægemidler mig bekendt ikke hidtil har været kendt på apoteker i Danmark, der er karakteriseret ved få store grossister og omfattende kvalitetsprocedurer på apotekerne. Det er i de ulovlige distributionskanaler, der er en hel anden problematik.
Der må man jo antage, at formålet med at oprette en ulovlig kanal til forbrugerne netop er at sælge ulovlige produkter.
Samlet set er forslagene om øget registrering, indberetning og offentliggørelse af information om sager både helt nødvendige og relevante.
Lovforslaget indeholder endvidere et forslag om lægemiddelvirksomheders mulighed for at søge om generelt klausuleret tilskud til lægemidler samt et forslag om at udligne bløderudligningsordningen.
Begge disse forslag har til hensigt at mindske unødigt bureaukrati og undgå irritationsbyrder, som det så malerisk hedder i bemærkningerne til lovforslaget.
Det kan vi alle ønske os mere af på flere områder.
Vi kan støtte forslaget i sin helhed.
Liselott Blixt (DF), 2012-11-01:
Det her forslag støtter vi i Dansk Folkeparti, men et par enkelte ord vil jeg da godt give det med på vejen.
Forslaget omhandler tre punkter, hvoraf det vigtigste er at stramme lovgivningen vedrørende de forfalskede lægemidler.
Det er rigtig vigtigt, at man i Danmark samt i resten af EU som patient kan føle sig sikker på de lægemidler, som man køber, og som er lovlige og godkendte.
Jeg ville blot ønske, at man også havde den samme lovgivning vedrørende medicinsk udstyr.
Jeg mener, at det er under al kritik, at man fra EU's side først kommer med en lovgivning om 5 år på det her område, så jeg håber, at ministeren vil sikre de samme regler for udstyr som for det, man kan putte i kroppen, altså piller, som man spiser.
Det er den samme krop, det handler om.
Om man synker produktet eller sætter det i brystet eller i hoften, kan det give de samme sundhedsmæssige udfordringer.
Jeg kan især godt lide § 47 a i det her lovforslag om overvågning og advarsel.
Der står: »Sundhedsstyrelsen opretter et system til forebyggelse af, at lægemidler, der kan udgøre en sundhedsfare, når frem til brugerne.
Ministeren for sundhed og forebyggelse fastsætter nærmere regler herom.«
Der er også § 47 b, som man med et enkelt ord kunne ændre til at lyde:
Vurderer Sundhedsstyrelsen, at et medicinsk udstyr, der forhandles eller udleveres her i landet, udgør en alvorlig sundhedsfare, sender styrelsen omgående en hasteadvarsel til de kompetente myndigheder i de andre EU-lande og til alle relevante aktører i forsyningskæden her i landet efter regler, som fastsættes af ministeren for sundhed og forebyggelse.
Hvis Sundhedsstyrelsen vurderer, at et sådant medicinsk udstyr kan være nået frem til brugerne, skal styrelsen omgående udsende en offentlig advarsel mod at anvende udstyret.
Se, nu skiftede jeg lige ordet lægemidler ud med ordene medicinsk udstyr.
Og mit håb var, at vi kunne få præcis det samme, når det drejer sig om medicinsk udstyr, og det kan jeg ikke forstå skal tage 5 år at få.
Det tager i hvert fald ikke 5 år at skifte et ord ud og sikre, at det her sker, i hvert fald i form af advarsler.
De to andre punkter i forslaget er afbureaukratisering, med hensyn til hvordan lægemiddelvirksomheder nu kan søge direkte om klausuleret tilskud, uden at man skal igennem en gennemgang af enkelttilskudsreglerne først, og det lyder da yderst fornuftigt.
Så tænker man: Hvorfor har vi ikke gjort det noget før?
Men man skal vel finde fejlene først.
Det sidste omhandler en ordning, man har haft om blødermedicin, hvor regionerne har udlignet udgifterne.
Men da udgifterne efterhånden er små, mener regionerne, at det er unødvendigt.
DF støtter alle tre dele i forslaget.
Flemming Møller Mortensen (S), 2012-11-01:
Den rigtige medicin til den rigtige patient på det rigtige tidspunkt er et fast og meget forståeligt motto for alle sundhedsprofessionelle.
Det førstnævnte er altså den rigtige medicin, og det forstår jeg godt er nævnt først i det her motto – altså det her med, at den rigtige medicin er den medicin, der er ordineret af lægen, og at det så vitterlig også er den medicin, som bliver udleveret til patienten; at det glas eller den flaske, man får udleveret, altså rummer den medicin med den ønskede effekt.
Det er desværre et stigende problem med forfalskede lægemidler i Danmark og mange andre steder i verden.
EU har vedtaget et direktiv, og det skal vi sørge for at få indarbejdet i dansk lovgivning; derfor dette lovforslag.
Det drejer sig om at højne sikkerheden for patienten generelt.
Hvad er det, vi gør ved det, hvad gør vi med den danske lovgivning?
Der er primært seks punkter.
Vi laver en registrerings- og kontrolordning for virksomheder, som formidler køb og salg af lægemidler på vegne af andre virksomheder.
Vi stiller nye krav til dem, der fremstiller, og til dem, som har engrosleddet i forbindelse med distribution af medicin.
Vi stiller også krav til apotekere og andre forhandleres onlinesalg af medicin.
Det er også et spørgsmål om at få stillet nye krav til den dialog, der er mellem lægemiddelvirksomhederne og Sundhedsstyrelsen.
Sluttelig bliver det i lovforslaget præciseret, at Sundhedsstyrelsen skal sørge for at markere tilbagekaldelsen af stoffer og præparater, som man har fundet ud af er ikkelegale præparater på markedet.
Det er et rigtig godt og et nyttigt lovforslag, der her er fremsat.
Det vil utvivlsomt medføre en højnelse af patientsikkerheden, fordi man er sikker på, at man får en væsentlig mere rigtig medicin.
Men det er også et spørgsmål om – og det synes jeg er nok så væsentligt – at man får højnet den generelle tillid til medicin i det danske samfund og i Europa som helhed.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-01:
Det var da noget af en stråmand at sætte op: Som om der er nogen af os – nu taler jeg så på vegne af alle de borgerlige partier – der skulle have den opfattelse, at der i både den offentlige og private sundhedssektor skulle være nogle, der gerne ville lave fejl.
Det er der da ikke nogen der mener at de gerne vil.
Det vil de da heller ikke i den private sektor.
Der er da heller ikke nogen læger eller sygeplejersker ansat på private hospitaler, der ikke har en høj faglig stolthed osv.
Det gør sig da gældende i begge sektorer, går jeg ud fra.
Men jeg synes faktisk ikke, at jeg fik noget ordentligt svar på det spørgsmål, jeg stillede sidst.
Jeg synes også, at ministeren snakkede udenom.
I regionerne er det jo sådan, at det er regionen, der betaler ind til patientskadeforsikringen.
Det er jo ikke det enkelte hospital, f.eks. Herlev Hospital eller Rigshospitalet, eller hvilket hospital det nu måtte være, der betaler for de skader, som de forvolder.
Det er jo en pulje, der ligger et andet sted.
Nu vil man så indføre den struktur, som kun gælder for de private hospitaler, at begår de fejl, skal de selv betale.
Så er det bare, jeg spørger: Hvorfor ikke indføre en struktur også i det offentlige, der gør, at de selv skal betale, når de forvolder skader?
Astrid Krag (S), 2012-11-01:
Som flere af ordførerne også har svaret hr. Joachim B. Olsen, har vi jo et system, hvor det er regionerne, der er driftsherrer for vores sygehuse, og hvor det også er regionerne, der betaler for de skader, der bliver forvoldt.
Så den sammenhæng, som hr. Joachim B. Olsen efterspørger, er altså allerede i dag til stede i systemet. Så vil jeg bare sige, at jeg har svært ved at genkende det billede, der ikke kun i den her debat, men også i tidligere debat, bliver tegnet af oppositionen af personalet i vores sundhedsvæsen, nemlig som nogle, der helst vil behandle så få patienter som muligt, og stod det til dem, skulle ventelisterne vokse i det uendelige.
Jeg synes, det er rigtig ærgerligt.
Jeg tror ikke, at det kun er, fordi vi herindefra indgår økonomiaftaler med regionerne, hvor vi sætter måltal for, hvor meget antallet af patientskader skal nedbringes, at det sker.
Jeg tror faktisk, at man både på det enkelte sygehus, på den enkelte afdeling og hos den enkelte fagperson er dybt optaget af at levere sundhedsydelser af høj kvalitet – og i øvrigt i forlængelse af fredagens debat om den differentierede behandlingsgaranti også er optaget af at behandle patienter så hurtigt, som det kan lade sig gøre, henset til deres sygdom.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-01:
Nu siger sundhedsministeren, at når nu den her forsikringsordning kommer, vil det betyde, at alle klamphuggerne osv. i den private sektor vil forsvinde, fordi det vil blive dyrt for dem at tegne forsikringer, og at det jo er godt for alle.
Jeg er som liberal fuldstændig enig i princippet; det er super fint.
Men når det nu er så godt og vi får fjernet alle klamphuggerne, hvorfor gør vi så ikke det samme i det offentlige system?
Altså lader dem alle sammen, hele den offentlige sundhedssektor, forsikre sig privat, for så får vi også fjernet alle klamphuggerne fra det offentlige sundhedssektor.
Der sker jo også fejl.
Astrid Krag (S), 2012-11-01:
Jeg vil først sige, at vi måske må tage nogle skriftlige spørgsmål-svar om den norske model.
Jeg skal ikke stå her og lægge hovedet på blokken.
Som jeg har forstået det, kigger man på skadesrisikoen i de enkelte erhverv, og så laver man en standardtakst.
Og det er jo ikke det samme, der vil ske med den her model, hvor præmien vil stige for den, der forårsager mange skader.
Men lad os fortsætte diskussionen om den norske model i udvalgsbehandlingen.
Så er det jo fuldstændig rigtigt, at det er muligt, at de private sygehuse og klinikker vil forsøge at overvælte nogle af udgifterne på regionerne, i forbindelse med at de nu skal forsikre sig.
Men hvorvidt det lykkes,
afhænger jo altså af, hvor gode regionerne er til at forhandle.
Hans Andersen (V), 2012-11-01:
Det er jeg nu ikke enig i, for i den norske ordning betaler man jo også i forhold til det, man historisk har forvoldt af skader.
Så der vil jeg bare sige, at der er vi uenige.
Men i forhold til det her med det udvidede frie sygehusvalg, hvor regionerne køber behandlinger på privathospitalerne, kan ministeren så med det her lovforslag garantere, at prisen ikke bliver højere?
Stine Brix (EL), 2012-11-01:
Der har allerede været mange udmærkede bemærkninger om, hvad hensigten med det her lovforslag er.
Jeg kan tilføje, at ulovlige og forfalskede lægemidler bestemt hverken lyder som noget særlig rart eller tiltalende.
Når jeg kigger tilbage på debatten, kan jeg se, at der en række gange tidligere har været strammet op på kontrol og sanktioner i forbindelse med ulovlige lægemidler.
Vi har også fra Enhedslistens side bakket op, når vi har kunnet se en fornuftig og saglig begrundelse for det.
Og det kan også sagtens være, at vi skal være med den her gang, men jeg har et par spørgsmål, som jeg godt kunne tænke mig at få belyst lidt mere.
Det, der er baggrunden for forslaget, er jo, som flere ganske rigtigt har sagt, at EU har lavet et direktiv, som stiller krav om en række nye kontrolmekanismer med de to formål at undgå forfalskede lægemidler i den sådan almindelige, lovlige, legale forsyningskæde og også for at undgå, at brugerne køber de her lægemidler via internettet.
Mit spørgsmål går på to ting.
Det ene har De Radikales ordfører allerede været en lille smule inde på, og det er, om der er noget nyt om, hvorvidt der egentlig er konstateret fund af forfalskede lægemidler i den danske forsyningskæde.
Jeg synes i hvert fald, at det er rart at få det belyst, når vi skal kigge på, om vi skal stramme kontrollen yderligere.
Det andet drejer sig om den anden del, altså om den del, der handler om salg via hjemmesider.
Jeg løftede i hvert fald øjenbrynene en smule, da jeg læste lovforslaget i går, for jeg kunne se, at man har valgt at videreføre den temmelig omdiskuterede regel om, at vi skal kunne pålægge internetudbydere, at de skal blokere for en hjemmeside, hvorfra der sælges ulovlig medicin.
Det var jo en temmelig stor debat for et par år siden og med rette, synes jeg – det er meget vidtgående at bruge blokering af hjemmesider, noget, som jeg mener kan sidestilles med censur.
Derimod kan jeg ikke læse det som et krav i EU's direktiv; der taler man om en mærkningsordning af hjemmesider, altså om, at man vejleder forbrugerne om, hvilke hjemmesider der er troværdige at købe medicin via.
Så mit spørgsmål er egentlig, om jeg læser bemærkningerne rigtigt, nemlig at det ikke er et krav fra EU's side, at hjemmesider skal kunne blokeres, og som en følge af det, om der er nogen særlig grund til, at man fra regeringens side gerne vil opretholde den her ret vidtgående bestemmelse, eller om vi ikke skulle harmonisere med EU på det her punkt, som man siger.
Så med de bemærkninger vil vi følge lovforslaget, skulle jeg sige.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-01:
Det er godt nok sjældent, at jeg må sige, at jeg er rørende enig med Enhedslisten.
Der er nogle gode ting i det, men vi er lidt nervøse for, om der sker en overimplementering.
Vi er også betænkelige ved den del, der handler om blokering af hjemmesider.
Så vi vil også meget gerne have belyst, om der er tale om en overimplementering, og det vil vi så følge i det videre udvalgsarbejde.
Mange tak.
Flemming Møller Mortensen (S), 2012-11-01:
Tak for det.
Et væsentligt grundlag for, at en lov er god, er, at den med jævne mellemrum bliver gennemgået med kritiske øjne, for at man kan se, om den fortsat lever op til den ønskede standard og intentionen med loven, og om lovens funktionalitet er god nok, men også, at man får kigget på, om det er en lov, der udviser en rationel ramme for brug af tid og penge.
Det sker nu her med sundhedsloven og med apotekerloven.
Man ønsker at regelforenkle og sikre bedre udnyttelse af ressourcerne.
Indholdet angriber tre områder: Først er det den kommunale tandpleje for børn og unge og omsorgsdelen i den kommunale tandpleje; så er det for det andet fjernelse af tilskud til visse pensionisters håndkøbsmedicin, uden at det ligesom er lægefagligt begrundet; og for det tredje er det apotekerudnævnelsen.
Det her er et spørgsmål om, at man i ministeriet har været inde at kigge på, at rigtig, rigtig få gør brug af det her, og det står ikke i forhold til hinanden med de ressourcer, der bliver brugt, og de få personer, der gør brug af det.
KL bakker den her del af lovforslaget op, men jeg har også bemærket, at Ældre Sagen har stillet et par spørgsmål om det.
De mener, at det her måske kan være en svækkelse.
Derfor er der fra socialdemokratisk side ikke den store skepsis over for punktet omkring omsorgstandplejen.
Alle, der har fået pension tilkendt sidenhen, kan ikke gå på apoteket og købe deres håndkøbsmedicin og få tilskud.
Vi synes, det er rigtigt, at man yder støtte til syge borgere, men samtidig også tilgodeser borgere, der måtte have en meget lav indkomst, så de har mulighed for at få et tilskud.
Den ret og mulighed opretholdes stadig væk, ved at man kan gå til sin kommune, hvis man er i den situation, at man har en meget lav indkomst, og få et tilskud også til sin håndkøbsmedicin.
Jeg har her bemærket, at høringssvaret fra Ældre Sagen siger, at de faktisk bakker helt op om, at man laver en ensretning i forhold til håndkøbsmedicintilskuddet.
Det sidste og tredje punkt er apotekerudnævnelsen.
Der flytter man simpelt hen, kan man sige, myndigheden fra ministeren til Sundhedsstyrelsen.
Det er sådan, at det i forvejen er Sundhedsstyrelsen, der laver det store udredningsarbejde i forhold til de ansøgere, som søger om at blive apotekere.
Det ligger som sagt allerede i Sundhedsstyrelsen, hvorfor det giver rigtig god mening.
Socialdemokratiet støtter de her ændringer, og vi glæder os over den forenkling, der bliver resultatet af lovændringen.
Vi ser også frem til, at der bliver frigivet nogle ressourcer, som er så hårdt tiltrængte på så mange andre områder og felter i sundhedsvæsenet.
Det er baggrunden for, at Socialdemokraterne synes, det her er et godt lovforslag, og derfor støtter det.
Hans Andersen (V), 2012-11-01:
I Venstre er vi sådan set optaget af, at man kan vælge frit og på så mange områder som overhovedet muligt.
Vi synes, det er en forkert vej at gå at indskrænke det frie valg.
Og det er det, det går på her; man indskrænker det frie valg, og det synes jeg er meget beklageligt.
Vi kan diskutere størrelsen af de administrative byrder, men jeg tror, der er stor usikkerhed forbundet med det her.
Og det foregår altså helt automatisk i dag.
Så jeg har svært ved at forestille mig, at byrderne er så tunge.
Så det handler om, at regeringen her ønsker at indskrænke det frie valg, og det ønsker vi ikke at gøre.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Det var den sidste meningsudveksling, der gav mig anledning til at bede om ordet, for lovforslaget indskrænker jo ganske vist det frie valg i forhold til at gå til en privatpraktiserende tandlæge, men man kan jo stadig væk vælge et andet kommunalt tilbud.
Der er altså ikke tale om, at borgerne ikke længere har nogen form for frit valg.
Er det ikke tilstrækkeligt for Venstre, at man i det mindste kan vælge et andet kommunalt tilbud, eller skal det være sådan, at vi på alle områder har et frit valg, også til det private, uanset at det både medfører udgifter og bureaukrati, og i det her konkrete tilfælde næsten kun bureaukrati, fordi der ikke er ret mange, der benytter sig af det?
Hans Andersen (V), 2012-11-01:
Jamen det er jo der, hvor den helt afgørende forskel er mellem Venstre og Socialdemokraterne.
Vi er sådan set optaget af, at mennesker skal kunne vælge frit, og det kan man med den ordning, der eksisterer i dag.
Derfor har vi ingen ambition om at få den ændret.
Vi synes, at man indskrænker det frie valg med det her lovforslag, sådan som det ligger nu.
Og selv om det er 0,6 pct. af den samlede population af børn og unge under 16 år, er det jo altså stadig væk mange mennesker, der benytter sig af det frie valg i dag, og derfor synes jeg, de skal have mulighed for fortsat at gøre det.
Flemming Møller Mortensen (S), 2012-11-01:
Jeg vil godt komme med et par tal, for lige nøjagtig i forhold til børn under 16 år er vi altså helt nede på 0,6 pct., som i 2011 gjorde brug af ordningen.
Og en anden ting, man kan sige, er, at i forhold til omsorgstandplejen ligger det på omkring 1 pct.
Vi taler altså om usandsynlig små tal, i forhold til hvor mange borgere der måtte gøre brug af den frit valg-ordning, der er.
En anden ting, jeg gerne vil spørge ordføreren om, er, at der vel ikke er noget til hinder for, at man stadig væk kan gå til en privat tandlæge og få tingene gjort, blot man selv betaler.
Tak for det til Venstres ordfører.
Jeg vil gerne stille et spørgsmål om det punkt i lovforslaget, som Venstre umiddelbart ikke kan støtte, altså om kommunal tandpleje.
Spørgsmålet går på ordførerens udredning af, at her er der ikke nogen besparelse, her er der ikke noget at komme efter, og det bliver udlagt som et ideologisk ridt i forhold til frit valg-ordningen.
Jeg bemærker, at Kommunernes Landsforening i deres høringssvar bakker op om ophævelsen af de her to frit valg-ordninger.
Hvilket incitament og hvilken begrundelse kan Kommunernes Landsforening vel have, hvis ikke det er et spørgsmål om, at her er der penge at spare, og at det her er en administrativ byrde for kommunerne, netop – som ordføreren også sagde – fordi der er utrolig få, der gør brug af det her?
Astrid Krag (S), 2012-11-01:
Tak for det, og tak for bemærkningerne og den gode modtagelse af lovforslaget her, som jo har til formål bl.a. at gennemføre et EU-direktiv i dansk ret.
Det er fuldstændig afgørende at sikre, at patienter og andre medicinbrugere kan have fuld tillid til, at den medicin, de køber på apotekerne og hos detailhandlere med tilladelse til at sælge medicin, lever op til de krav, der gælder for kvalitet, for sikkerhed og for effekt for godkendt medicin.
Det siger sig selv, at det kan være forbundet med en alvorlig sundhedsrisiko at indtage såkaldt forfalskede lægemidler – det lyder i sig selv ikke rart, som Enhedslistens ordfører sagde.
Det kan være lægemidler, som indeholder andre stoffer end dem, der står angivet.
Det kan være lægemidler, der indeholder stoffer i andre mængder, end der står angivet på emballagen.
Og det kan jo også være lægemidler, der er fremstillet af andre og andre steder, end der står på pakningen, og som dermed er nogle, man som patient overhovedet ikke har mulighed for at kende risiciene ved.
Lovforslaget tager fat i noget, der er meget vigtigt, nemlig i at sætte ind over for risikoen for, at forfalskede lægemidler kommer ind i den lovlige forsyningskæde og på den måde når frem til patienter og andre medicinbrugere.
Jeg ser frem til udvalgsbehandlingen og til at svare på de spørgsmål, der måtte være i forbindelse med den,
og svarer selvfølgelig på, hvad udvalget i det hele taget måtte have af spørgsmål.
Mai Henriksen (KF), 2012-11-01:
På vegne af den konservative sundhedsordfører, fru Benedikte Kiær, skal jeg oplyse følgende: Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget, som gennemfører dele af et nyt EU-direktiv i dansk lov for dermed at reducere risikoen for, at forfalskede lægemidler kommer ind i den lovlige forsyningskæde for lægemidler.