Per Clausen (EL), 2007-01-19:
Det skal erkendes, at ikke alle de problemer, det danske fiskeri og miljøet i havene står over for, kan henføres til vedtagelsen af den nye reguleringsordning for fiskeri i Danmark.
For grundlaget er fuldstændig håbløst.
Grundlaget for den regulering er jo baseret på en accept af en EU-fiskeripolitik, som er så bureaukratisk, at jeg tror, at den næsten er uforståelig for de embedsmænd, der skal administrere den, og som også har den helt fantastiske evne, at den ikke er i stand til at sikre, at fiskeriet er miljømæssigt bæredygtigt.
Til gengæld er den i stor udstrækning i stand til at sikre, at fiskerne ikke kan leve af at fiske.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at Enhedslisten i grunden synes, at det er der, vi skal starte, og at det er det, vi skal diskutere.
For hvordan får vi en fiskeripolitik, der på den ene side sikrer havmiljøet, sikrer, at der stadig er fisk også til efterfølgende generationer, og på den anden side sikrer, at så mange som muligt får mulighed for at leve af fiskeri?
Det, der er galt med den aftale, regeringen og Dansk Folkeparti har indført, er selvfølgelig først og fremmest, at den accepterer den grundlæggende EU-præmis, men også, at den formentlig sikrer, at der bliver så få som muligt, der i fremtiden kommer til at leve af fiskeri, og at de miljømæssige effekter bliver negative.
Det er også det, vi allerede nu kan se.
Vi kan se, hvordan de centraliseringstendenser, der er i fiskeriet, er blevet forstærket.
For det er klart, at nogle mennesker er i stand til at låne mange penge og i stand til at opkøbe både med andele osv., mens andre sælger og afvikler.
Så centraliseringen er altså en konsekvens af den her lovgivning, og jeg medgiver gerne, at et miljømæssigt forsvarligt fiskeri i fremtiden også ville kræve, at der forsvandt fiskere.
Jeg ville bare ønske, at den måde, vi reducerede antallet af fiskere i Danmark på, var sådan, at vi startede med at fjerne det fiskeri, som var miljømæssigt mest belastende, i stedet for at starte med at fjerne det, som miljømæssigt er det mest fornuftige.
Så udgangspunktet for den her lov er grundlæggende forkert.
Ministeren sagde tidligere i dag, at han også mødte utilfredse mennesker.
Jeg kunne forstå, at det var, når han mødte fiskere.
Det udmærkede ved fiskere er jo, at hvis man snakker med tre fiskere, har man jo fire forskellige standpunkter på, hvordan problemerne skal løses.
Men det, man i hvert fald kan konstatere, er, at uroen blandt fiskerne i forlængelse af det her er vokset.
Så bare to afsluttende bemærkninger, hvor jeg ser nogle meget store problemer, og jeg har været inde på begge i mine korte bemærkninger.
Det ene er spørgsmålet om de her kvotejoller.
Den ny regulering giver ret til, at fisk også kapitaliseres, og at fiskerne kan slutte sig sammen i puljer osv.
Hvordan sikrer man sig, at det i virkeligheden ikke er dem, som har været bedst til at være kreative bogholdere, som løber med fisken i fremtiden?
Der har jeg ærlig talt fået nogle nok troværdige, men ikke særlig præcise og særlig uddybende svar.
Det andet er: Når nu kravet til at tjene penge, så mange som muligt, kommer endnu mere i forgrunden, fordi man også skal betale af på alle de her dejlige lån – vi ved alle sammen, at det er dejligt at låne og mindre dejligt at betale tilbage – hvordan sikrer vi så, at det ikke får den konsekvens, at fiskeriet bliver yderligere miljømæssigt belastet, fordi man smider fisk ud, som man ikke kan tjene så mange penge på, fordi man siger, at man håber på, at man får fat i nogle i næste måned eller næste måned igen, hvor der er større muligheder for at tjene penge?
Alt det fører jo til, at Enhedslistens indgang til udvalgsarbejdet vil være kritisk og grundig, men det er ikke særlig sandsynligt, at vi ender med at kunne stemme for det her lovforslag.