Marianne Jelved (RV), 2010-05-04:
Da den radikale ordfører desværre ikke kan være til stede her, skal jeg gøre rede for den radikale folketingsgruppes opfattelse af lovforslaget her.
Jeg tillader mig alligevel at komme med en lille personlig betragtning som indledning.
I 1987 blev jeg valgt til Folketinget første gang, og jeg kom straks i lære hos den daværende landbrugsordfører for det Radikale Venstre, hr. Hans Larsen-Ledet.
Det var jeg rigtig glad for, og jeg lærte rigtig meget.
Det, der står for mig som en virkelig markant oplevelse, som rystede mig noget, var, at selvejet i dansk landbrug var gældsat ud over alt.
Derfor må jeg indrømme, at jeg, når jeg sidder og overværer forhandlingen her i dag, synes, det er umådelig trist, at dansk landbrug er kommet i en gældsat situation, som går ud over alle grænser, og som gør landbruget uhyre sårbart over for svingninger i konjunkturerne.
Så jeg har sådan set meget stor forståelse for, at regeringen og dens flertal finder det nødvendigt at gøre et eller andet.
Sådan ville jeg også have det, hvis det var mig, der sad i regeringen.
Det, vi behandler nu, er udmøntningen af en del af en aftale mellem Venstre og Konservative som regering og Dansk Folkeparti som parlamentarisk grundlag.
Det går så ud på, at grundskyldspromillen for ejendomme – og jeg citerer – »der må anses for benyttet til landbrug, gartneri, planteskole, frugtplantage eller skovbrug« nedsættes med 5,1 promillepoint pr. 1. januar 2011.
Og det er 500 mio. kr. værd.
I virkeligheden er 500 mio. kr. jo i den her sammenhæng ikke mange penge.
Det finansieres så af en fremrykning til 2011 af lønsumsafgiften for finansielle virksomheder.
Der må jeg komme med endnu en lille personlig bekendelse.
Jeg har før haft rigtig meget med finansielle virksomheder at gøre, og det er første gang i mit politiske virke, at jeg må konstatere, at der ikke kommer nogen indsigelse fra den finansielle sektor imod, at man fremrykker eller rører ved deres lønsumsafgift.
Jeg har siddet og funderet lidt over, hvad årsagen kan være til det, og måske er det i virkeligheden, fordi den finansielle sektor også holder vejret i disse tider og tænker på, at når man nedsætter skatten på landbrug, på jorden, så kapitaliseres det straks, og det vil sige, at der sker en vis form for værdistigning af jorden på papiret, i hvert fald så længe der ikke er nogen, der vil købe den, og det kan lette presset lidt på de lokale pengeinstitutter.
Men jeg ved ikke, om det er sådan, det hænger sammen.
Der er også forhøjelser af pesticidafgifterne, og der er kvælstofregulering fra 2013 til finansiering, og kommunerne kompenseres.
Jeg synes, det er bemærkelsesværdigt, at man vil bruge en løsning, der faktisk fører til en kapitalisering af jordpriserne, medmindre det er en indirekte sikring af, at pengeinstitutterne kan holde vejret lidt længere.
Man kunne jo også have fundet andre måder at gøre det på, man kunne f.eks. have lavet en tidsbestemt nedsættelse af skatterne på jord, man kunne lave en indefrysningsordning, men nu er det altså blevet en blivende foranstaltning, og man kan spørge sig selv, om det er pengene værd, når det kommer til stykket.
Det kan kun fremtiden vise.
Det, jeg vil slutte med, er den tredje personlige betragtning, nemlig at jeg ønsker dansk landbrug alt godt fremover.
Men jeg vil da indrømme, at det ser svært ud, og Det Radikale Venstre kan ikke støtte det her forslag.