runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Tak for det.
Jeg kunne jo ikke lade være med at bemærke, at hr. Jacob Lund hverken i sin tale eller i det forslag til vedtagelse, som han læste op, nævnte ordet folkedrab.
Det, jeg godt kunne tænke mig at høre, er, om det skyldes, at Socialdemokraterne ikke mener, at der var tale om et folkedrab.
Jacob Lund (S), 2015-05-12:
Jeg skal ikke her fra talerstolen definere, om det er et folkedrab eller ej.
Jeg har sagt, at der er slået rigtig mange mennesker ihjel, og at der er sket nogle frygtelige tragedier i området i den her periode.
Men jeg synes også, at jeg i min tale har redegjort for, at det er historikere og folk, der har forstand på den del, der skal definere, om det er et folkedrab.
Det er ikke en politisk afgørelse.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Det absurde i den her diskussion er jo, at historikerne bredt er enige om, at der var et folkedrab, men at der er en tyrkisk regering og en aserbajdsjansk regering, som officielt har besluttet, at der ikke var et folkedrab.
Det betyder jo, at det ikke er, hvad kan man sige, historikerne, der blokerer for, at det her kan blive kaldt et folkedrab; det er regeringer, der har en officiel benægtelsespolitik, der blokerer for, at folkedrabet kan blive kaldt et folkedrab.
Så igen: Hvorfor kalder Socialdemokraterne det ikke folkedrab?
Skyldes det ene og alene, at der er et pres fra den tyrkiske regering?
For det er jo det, vi har, og det er jo så på baggrund af det, at Enhedslisten har fremsat et forslag til vedtagelse, hvor der står, at vi i anledning af 100-året opfordrer Tyrkiet til at sikre grundlæggende rettigheder for minoriteterne.
Altså, jeg må sige, at jeg er fuldstændig uforstående over for, at Venstre ikke kan bakke op om det, medmindre Venstre reelt mener, det er forkert at mindes 100-året for det armenske folkedrab.
Og det går jeg ikke ud fra at Venstre gør.
Lars Barfoed (KF), 2015-05-12:
Spørgsmålet giver ikke mening.
Man kan ikke sige, at et folkedrab ikke er et folkedrab.
Men jeg har i mit indlæg anvendt de ord, som jeg har valgt at anvende i forhold til de grusomheder, der fandt sted fra 1915 og i årene fremover, imod armenierne.
Det mener jeg er ord, som er dækkende for de grusomheder, der fandt sted.
Der var mennesker, der blev dræbt.
Der var mennesker, der blev drevet i landflygtighed.
Der var nogle, der begik de grusomheder, som desværre aldrig blev stillet til ansvar for det.
Det er vel det.
Det, jeg så synes er det vigtige, og det var det, jeg brugte mit indlæg til, er at sige, at vi både skal mindes, men vi skal også minde hinanden om, at vi slet ikke på trods af de mange år, der er gået siden, er nået dertil, hvor vi kan sige, at nu har vi et internationalt samfund og en international retsorden med en handlekraft, der kan forhindre, at noget lignende sker igen, for der sker gang på gang noget lignende.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Tak for det.
Når ordføreren bevidst vælger ikke at bruge ordet, bør man jo have en forklaring på, hvorfor man skal undlade at bruge ordet lige præcis i det her tilfælde – ikke mindst fordi det er et udbredt udtryk, som eksempelvis Europa-Parlamentet og Sverige, Tyskland og Østrig har vedtaget at bruge.
Så hvorfor vil De Konservative ikke betegne det som et folkedrab?
Lars Barfoed (KF), 2015-05-12:
Jeg ved ikke, hvorfor det er sådan, at hr. Nikolaj Villumsen mener at være i en situation og i en position, hvor han kan bestemme, hvilke ord jeg skal bruge, og hvilke begreber jeg skal bruge.
Jeg har valgt at bruge de ord og begreber, som jeg nu har valgt at bruge, og det er så det.
Hr. Nikolaj Villumsen kan bruge de ord, hr. Nikolaj Villumsen vælger at bruge.
Jeg tror, at det, vi er enige om, og det er vel det væsentlige, er, at der skete drab, at der skete grusomheder, at mennesker blev sendt i landflygtighed.
Det burde ikke være sket.
De, som gjorde det, burde have været stillet til ansvar for det.
Vi skal gøre, hvad vi kan, og det synes jeg er det vigtige, for at det ikke sker igen.
Men vi er ikke nået dertil.
Christian Juhl (EL), 2015-05-12:
Jeg hørte nu ikke min kollega sige noget om, hvilke ord hr. Barfoed skulle bruge.
Han spurgte om, hvorfor man ikke brugte et bestemt ord, nemlig folkedrab.
Jeg vil gerne høre hr. Lars Barfoeds mening om, at en række europæiske lande og Europa-Parlamentet udtaler, at de mener, at der er sket folkedrab og det vil sige går imod ministerens fortolkning af, om der har været et folkedrab eller ej.
De mener helt klart, at der har været et folkedrab.
Hvad mener hr. Lars Barfoed om, at de officielt fra deres parlamenter udtaler den slags ting?
Lars Barfoed (KF), 2015-05-12:
Jamen de må jo udtale, hvad de vil.
Vi har lavet et forslag til vedtagelse her, altså nogle af os, som er det forslag, som jeg og mit parti kan tilslutte os.
Andre har lavet andre udtalelser og vedtagelser i andre parlamenter, og det er de jo velkomne til.
Det har jeg ikke nogen bemærkninger til at de gør.
Jeg synes, at det er et fornuftigt forslag til vedtagelse, der er fremsat her af Socialdemokratiet, Radikale Venstre, Socialistisk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti.
Christian Juhl (EL), 2015-05-12:
Nu er der jo en afgørende forskel på, om man siger, som hr. Lars Barfoed gør, eller om man erkender, at der er tale om et helt bevidst forsøg på at udrense en etnisk gruppe.
Derfor er der forskel på, hvilke ord man bruger, også om man bruger udtrykket folkedrab eller ej.
Jeg vil gerne spørge hr. Lars Barfoed, om ikke han tror, at det kunne være rigtigt over for Tyrkiet at hjælpe dem på vej til at sige undskyld til armenierne, til at skabe en forsoning i stedet for dumstædigt at blive ved med at sige: Vi har ikke begået noget folkemord, vi har ikke gjort nogen fejl.
Jeg mener, en forsoningsproces handler jo om, at den store og stærke part gør et eller andet.
Var det ikke en idé, at Danmark også hjalp det store og stærke land lidt på vej i den proces, sådan at der kunne blive et bedre naboskab og en mere fredelig del af verden dernede?
Lars Barfoed (KF), 2015-05-12:
Det er netop det, der bliver udtrykt i forslaget til vedtagelse, hvor vi giver udtryk for et håb om, at der netop sker en forsoning og en normalisering af forholdet mellem Armenien og Tyrkiet.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-12:
Jeg nævnte f.eks. lige kort Grækenland.
Jeg ved, at hr. Nikolaj Villumsen har en direkte linje til den nye græske regering.
Han kunne f.eks. ringe ned til dem og spørge om deres forhold til det makedonske mindretal i Grækenland, som ikke bliver anerkendt.
Det synes jeg da i og for sig kunne være lige så relevant.
Med andre ord: Hr. Nikolaj Villumsen har ligesom udvalgt Tyrkiet som sådan hovedskurken i al det her.
Der er mange dårlige ting i Tyrkiet, det går tilbage, og der er grund til at kritisere på mange, mange forskellige måder.
Men hele den del af Europa, hele Balkan, er jo fuld af mindretalsproblemer, er fuld af historiske blodsudgydelser, er fuld af begivenheder, som trækker linjer op til dagen i dag.
Derfor er det faktisk, synes jeg, noget problematisk, hvis man tager bare en enkelt del ud og så begynder at ville diskutere det isoleret og ligesom bebrejder os, at vi ikke vil stemme for det, når vi nu har det principielle synspunkt om det her, at det ikke er noget, som Folketinget skal forholde sig til.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Hr. Holger K. Nielsen har jo ret i, at der er mange problemer i Europa.
Nu har vi så et af dem, som vi drøfter i Folketinget i dag.
Jeg mener ikke, at det er for meget at forlange, at SF forholder sig til det problem, at vi har undertrykkelse af minoriteter i dagens Tyrkiet, og slet ikke, at man gør det på 100-året for det armenske folkedrab.
Jeg kunne meget godt tænke mig at høre fra hr. Holger K. Nielsen: Hvis nu den græske regering eller den russiske regering eller den serbiske regering kommer i morgen og siger, at de nu benægter forskellige overgreb, der er sket i deres historie, skal Danmark så også holde op med at betegne de her overgreb som de forbrydelser, de nu engang er, eller er det kun, når det gælder Tyrkiet, at vi ikke skal kalde et folkedrab for et folkedrab?
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-12:
Overhovedet ikke.
Jeg har da en fuldstændig ensartet tilgang til de her problemstillinger.
Jeg mener ikke, at den danske regering nogen sinde er gået ind i at forholde sig til Slaget på Solsortesletten – ikke mig bekendt i hvert fald – og heller ikke til Alexander den Stores rolle i og omkring Makedonien og sådan set heller til bosætternes historiske ret til Vestbredden, hvor de også bruger historien.
For jeg synes, at vi er nødt til at diskutere nutidens problemer ud fra nutidens udfordringer og muligheder for løsninger.
I mange konflikter bliver det særdeles vanskeligt at finde løsninger, når der er nogle mennesker, der vil bruge historien til at legitimere nogle nutidige handlinger.
Og det bryder jeg mig ikke om.
Christian Juhl (EL), 2015-05-12:
Jeg siger tusind tak, både når jeg får ordet uden at skulle have det, og når jeg ellers får det.
Og så må vi vurdere det nøgternt og sige, at det er fuldstændig fejlagtigt, og I har ikke ret til at være der, I er besættere.
Så siger vi jo også altid, når vi skal diskutere det problem, for at eksemplificere det, hvad der f.eks. skete i 1967.
Så er spørgsmålet, om vi godt kan diskutere den historie, vi selv er en del af, eller om det også er den historie, vi ikke kan bruge til noget.
Jeg mener bestemt, at jeg ikke kunne agere politisk, hvis jeg ikke brugte historien til netop at forstå verden.
Man kan jo ikke forstå verden uden at bruge historien.
Så ville man være et ganske apolitisk menneske, som ville gå fuldstændig fejl i byen hver anden gang.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-12:
Det er jeg meget enig i, og jeg er også glad for, at den kommentar kommer, fordi det var ikke min hensigt at sige, at vi skulle være ahistoriske, selvfølgelig ikke.
Naturligvis er du nødt til at forstå historien for også at forstå nutiden, det er jeg fuldstændig enig i, og derfor synes jeg også, at det er okay nok, at vi diskuterer de her ting også i nogle politiske sammenhænge.
Det, som jeg anholder, er, når man bruger historien til sine egne politiske mål, til at legitimere sine egne politiske mål, som Anders Fogh Rasmussen gjorde, da han brugte opgøret med samarbejdspolitikken til at legitimere sin Irakkrig, eller når serberne bruger Slaget på Solsortesletten.
Det er der, det går galt efter min mening, og så vidt jeg kan se, er det, Enhedslisten gør her, at de bruger det armenske folkedrab til at fortsætte deres meget hårdhændede kritik af Tyrkiet.
Det er det, det handler om her, og det er jo det eneste, som hr. Nikolaj Villumsen stort set taler om.
Det handler i virkeligheden om nogle helt andre ting.
Så derfor er det også et eksempel på, hvordan historiske begivenheder bliver brugt politisk i nutidig sammenhæng på en ikke særlig hensigtsmæssig måde efter min mening.
Christian Juhl (EL), 2015-05-12:
Om Irakkrigen er der jo kun en ting at gøre, nemlig at sige, at vi har en konkret historisk erfaring med Irak, der gør, at vi bestemt i sådan en situation måtte anbefale ikke at gå i krig, nemlig hvad der var sket op til, at hr. Anders Fogh Rasmussen ville i krig.
På den måde bruger vi selvfølgelig også historien til at argumentere imod det.
Jeg tror, at jeg er enig med hr. Holger K. Nielsen i, at de af os, der var imod den krig, havde ret i, at det var vores opfattelse af historien, der var rigtig.
Men f.eks. synes jeg at det er en positiv udvikling, at ledere på et tidspunkt i nogle landes historie siger undskyld til undertrykte mennesker, til mindretal, der har lidt overlast, altså Tyskland og andre steder, eller lidt mere patetisk anerkender, at der er foregået folkemord i deres land.
Jeg mener, at det jo ikke ville skade, og jeg er uenig med dem, der siger, at det ville skade Tyrkiet at anerkende, at der var et folkemord.
Tværtimod ville det give Tyrkiet en eklatant god mulighed for at komme på god fod med Armenien og få etableret et godt naboskab.
Det er jo helt vanvittigt ikke at benytte sig af den mulighed, og der synes jeg da at det er fint at opfordre Tyrkiet til at tænke lidt mere pragmatisk i stedet for at blokere for en mulighed.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-12:
Jamen det sidste er jeg enig i.
Jeg synes da, at Tyrkiet skulle anerkende det som et folkedrab og give den undskyldning.
Det er jeg fuldstændig enig i og også i, at det kan have en positiv effekt.
Det er jo ikke det, der er spørgsmålet, men det er så et valg, de træffer, og det synes jeg at de burde gøre.
Men spørgsmålet er, om vi her fra Folketingets side skal begynde at involvere os i alle mulige historiske begivenheder.
Det er der, hvor jeg synes, at kæden hopper af.
Jeg har flere gange forsøgt at udfordre Enhedslisten på, hvor grænsen går for det.
Hvad er det næste, vi skal diskutere?
Hvor langt skal vi gå tilbage?
Det er jo det, som jeg ligesom synes er vigtigt at få diskuteret.
Så som sagt skal vi selvfølgelig ikke det ahistoriske, selvfølgelig skal vi da bruge historien, men jeg synes bare, at hvis vi bruger historien til at legitimere nutidige handlinger eller til at definere nutidens politik, uden at vi tager udgangspunkt i, hvad der er af muligheder på det foreliggende grundlag for at løse forskellige konflikter, så kan det blive et problem.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Jeg ser frem til at høre fra Liberal Alliances side, om man vil støtte Enhedslistens forslag, som jo ganske rigtigt er meget stille og roligt.
Så så jeg i mellemtiden, at man i Europa-Parlamentet havde lavet en vedtagelse, som var identisk med det, vi foreslår fra Enhedslistens side i dag, og jeg tænkte, at da de fra Folketingets partiers side bredt havde stemt for det i Europa-Parlamentet, ville det jo være logisk, at de så også stemmer for det her i Folketinget.
Så jeg vil sige, at jeg ser frem til at høre, hvad Liberal Alliance gør, og jeg vil da opfordre til, at Liberal Alliance stemmer for Enhedslistens forslag, når det nu er så fredeligt og også ganske korrekt, som jeg kan høre på ordføreren at man har bekræftet i sin tale.
Mette Bock (LA), 2015-05-12:
Jeg kan så glæde ordføreren med, at hvis miraklet skulle ske, at det her forslag til vedtagelse skulle komme til afstemning, vil Liberal Alliance stemme for.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Det vil jeg bare kvittere for og sige tak for; det er da positivt, at vi så er to partier i Folketinget, som, hvis vi får chancen, vil stemme for et forslag til vedtagelse, som i anledning af folkedrabet på armenerne opfordrer Tyrkiet til at sikre mindretallenes rettigheder.
Det synes jeg er positivt, og så må vi håbe, at vi bliver flere partier, der gør det hen ad vejen.
Lars Barfoed (KF), 2015-05-12:
Tak for det.
Vi skal lære af historien.
Vi skal lære både af sejre og af nederlag, vi skal lære af gode begivenheder og gode tider, og vi skal lære af tragedier og sørgelige tider.
Armenernes skæbne i 1915 og årene derefter frem til og med 1922 er en tragedie og en meget sørgelig tid i Europas historie.
Der er grund til, at vi mindes de tusinder af armeniere, som blev dræbt i de år, og de tusinder, som blev fordrevet og led en tung skæbne i landflygtighed.
Hver gang noget sådant er sket, siger vi, at det aldrig må ske igen.
Men Europa blev et par årtier senere scenen for forfølgelserne af de europæiske jøder, og også i vores tid oplever vi mennesker, der i tusindvis bliver dræbt, mens andre når at flygte fra de grusomheder, som de bliver udsat for – jeg behøver bare at nævne situationen i Syrien lige nu som et sørgeligt eksempel på det.
Efter anden verdenskrig fik vi så FN, og vi fik Den Europæiske Union, som den nu er kommet til at hedde.
Vi har brug for internationale spilleregler, vi har brug for internationale aftaler om rettigheder for mennesker, og vi har også brug for, at lande arbejder tæt sammen på grundlag af demokratiske spilleregler, så man kan håndhæve de retsprincipper.
Vi skal i et tæt samarbejde holde hinanden fast netop på de internationale retsprincipper, som vi aftaler.
Desværre er der ikke den tilstrækkelige internationale beslutningskraft og evne til at gribe ind i alle de tilfælde, hvor mennesker bliver udsat for grusomheder.
Derfor skal 100-året for grusomhederne mod armenerne både bruges til at mindes, men også til at minde os om at styrke det internationale samfunds handlekraft for at forhindre den slags grusomheder.
Søren Pind (V), 2015-05-12:
Jeg ved ikke, hvor hr. Nikolaj Villumsen har fra at vi stemmer for noget som helst.
Det har vi sådan set ikke tilkendegivet, og det kommer vi heller ikke til at gøre.
Jeg har netop tilkendegivet, hvad Venstres holdning er.
Så enkelt er det.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-05-12:
Måske skulle ordføreren for Dansk Folkeparti have fulgt sin første indskydelse og ikke stillet mig det spørgsmål eller have lyttet efter, hvad jeg sagde.
Vi har forædlet vores kornsorter.
Det er vi selvfølgelig ikke imod.
Vi er imod nogle af de eksempler, eller alle de eksempler stort set, vi kender til i dag, hvor man har brugt gmo til at være resistent over for Roundup og i forhold til en række giftarter, og derfor må man jo også bare sige, at så længe gmo bliver brugt til at forurene f.eks. produkterne fra økologiske landmænd, er det jo helt absurd.
I princippet kunne der indledes erstatningskrav mod økologer, fordi gmo er blæst over en mark.
Så længe, at det er de gmo-produkter, vi ser, er vi selvfølgelig meget skeptiske over for det.
Jeg er ikke imod forædling.
Det er SF ikke, det er Enhedslisten ikke, det er fødevareministeren ikke.
Så jeg synes, vi skal holde os til gmo, som vi kender det i dag.
Det er også det, der er udtrykt i Enhedslistens beslutningsforslag.
René Christensen (DF), 2015-05-12:
Men hvad er det, man gør, når man forædler?
Så tager man de bedste gener fra de bedste planter.
Altså, noget gmo er jo, at man gør det, man kan være 20 år om at gøre ude på et areal.
Det kan man gøre på kortere tid, fordi man tager de bedste gener.
Det er altså ikke alt gmo, der er af det onde.
Noget af det kan godt være af det gode.
Derfor skal man stadig væk være meget påpasselig med at sætte det ud på arealerne, i forhold til hvad det så er for egenskaber, sådan en plante har, når man nu gør noget, som normalt tager 20 år.
Men det, landmanden har gjort i generationer ude på marken, er det, man nu i dag kan gøre i et laboratorium forholdsvis hurtigt.
Det, jeg bare er ked af, er, at ordføreren kalder gmo for gift.
Gmo er ikke gift.
Gmo er en måde, som man laver en forædling på, hvor man gør det meget hurtigt.
Det skal vi være skeptiske over for, men det er kedeligt at få en diskussion om, at et produkt, som man laver i et laboratorium, så kaldes gift.
Det er rigtigt, at der er nogle af produkterne, som man har gjort resistente over for gift, men selve produktet er jo en forædling af en fødevare.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-05-12:
Jamen jeg tror, at ordføreren har hørt forkert.
Jeg har ikke kaldt gmo for gift.
Jeg har sagt, at det er i forhold til gifte som sprøjtegiften glyphosat, Roundup – det er de eksempler, vi taler om, når vi taler om gmo i dag.
Jeg synes også, og der er jeg jo enig med ordføreren, at vi skal være helt præcise med, hvad vi taler om.
Taler vi om forædling, at gøre sorter mere modstandsdygtige, bedre, så er vi vel alle sammen for det.
Men i forhold til hvad gmo bliver brugt til i dag, kan jeg bare ikke komme på et eksempel, som ikke kunne gøres i forhold til forædling ud fra det, som landbruget har brugt tusindvis af år på.
Men derfor bliver vi jo også nødt til at være helt præcise med, hvad vi taler om, når vi taler om genmodificerede afgrøder, altså om vi laver fuldstændig om på afgrøder, og om vi markedsgør afgrøder, så du ikke længere kan dyrke det, fordi Monsanto eller nogle andre ejer det.
Mette Bock (LA), 2015-05-12:
Tak for det.
Jeg vil gerne indlede med at sige, at i Liberal Alliance kan vi ikke støtte Enhedslistens forslag til folketingsbeslutning om forbud mod gmo-dyrkning i Danmark.
Der er altså et eller andet underligt i, at man skal forbyde noget, som man ikke ved hvad er.
Hvis vi havde skullet gøre det op igennem hele den danske politiske historie, så havde vi godt nok stået stille for mange hundrede år siden.
Jeg forestiller mig elektricitetens indførelse, og at vi fik biler i Danmark, ja, talrige er de ting, hvor vi har frygtet at de mest forfærdelige ting ville ske.
Hvis vi f.eks. havde vidst, at det, at vi kom til at køre i bil, ville betyde, at flere hundrede mennesker om året ville omkomme – nu er antallet heldigvis ved at være langt nede igen, men det har været rigtig, rigtig slemt – så havde vi nok ikke vedtaget det. Vi har jo faktisk i dag allerede nogle regler for, hvordan vi behandler gmo-produkter, både hvad vi gør i forhold til de gmo-produkter, som allerede er i landet, men også i forhold til, hvis der var nogen, der skulle finde på gerne at ville dyrke gmo-afgrøder; vi har allerede regler for, hvad der skal til, med hensyn til ansøgning, med hensyn til godkendelse, med hensyn til kontrol og med hensyn til vejledning om dyrkning af genmodificerede afgrøder.
Jeg synes, at man skal være skeptisk og man skal være kritisk over for alt i dette menneskeliv, herunder også over for at indføre sådan noget som dyrkning af gmo-afgrøder på dansk territorium, men jeg synes, det er ualmindelig dumt, at man på forhånd skal sige nej til noget, som man i virkeligheden ikke ved hvad er, og derfor kan Liberal Alliance ikke støtte forslaget.
Lars Barfoed (KF), 2015-05-12:
Det Konservative Folkepartis ordfører i den her sag, hr. Daniel Rugholm, kan ikke være til stede, og derfor har jeg lovet at sige, hvad han ellers havde tænkt sig at sige.
Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte dette beslutningsforslag.
Det er jo sådan, at der i forvejen ikke dyrkes genmodificerede afgrøder i Danmark, bortset fra de forsøg, som forskere beskæftiger sig med, og derudover er det kun tilladt for danske landmænd at dyrke gmo-afgrøder, hvis de vel at mærke bliver godkendt.
Disse godkendelser bliver givet efter en længere proces og en aktuel risikovurdering, som laves i et samarbejde mellem den europæiske fødevaresikkerhedsautoritet, NaturErhvervsstyrelsen, Danmarks Miljøundersøgelser ved Aarhus Universitet og DTU Fødevareinstituttet.
Samarbejdet administreres af Miljøministeriet.
Ud fra de risikovurderinger vurderer myndighederne naturligvis forhold, der knytter sig til miljøet og menneskers og dyrs sundhed. Så har vi derudover her i landet fastsat de såkaldte sameksistensregler for at sikre, at hvis der dyrkes gmo-afgrøder side om side med konventionelle og økologiske afgrøder, så kan de genmodificerede afgrøder ikke blandes med de andre.
Derfor finder vi beslutningsforslaget overflødigt.
Blandt eksperterne bliver det udtrykt, at der er både fordele og ulemper ved gmo, men vi er trygge ved de risikovurderinger, som laves af myndighederne og landets dygtigste forskere inden for miljø- og fødevaresikkerhed.
Det mener vi er helt tilstrækkeligt for at opnå den sikkerhed for borgere, dyr og miljø, som også er forslagsstillernes hensigt med forslaget.