runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Adelsteen (DF), 2015-10-20:
Det forstår jeg også godt, og jeg tror heller ikke så meget, at det decideret er i Europaudvalget, at aftaler bliver brudt, men måske bare brede politiske forlig.
Det er da sket, i hvert fald at de er blevet opsagt op til et valg, og at man så har lavet nye forlig osv. osv., og det kunne jo også være tilfældet her.
Det ved man jo aldrig.
Det kunne jo også være tilfældet, at de fem partier på et tidspunkt blev så små, at det overhovedet ikke nogen relevans havde, at den aftale eksisterede, og så ville jeg da være meget, meget ærgerlig over, at retsforbeholdet var forsvundet.
Christina Egelund (LA), 2015-10-20:
Med hensyn til det her med tillid og brudte forlig flyver det jo lidt i medierne og andre steder med garantier i forhold til det her spørgsmål, og senest oplevede vi statsministeren i forbindelse med åbningsdebatten udstede en garanti om Danmarks tilslutning til en fælles EU-asylpolitik, og den garanti må vi forstå er gældende, til solen brænder ud.
Mig bekendt er det sådan, at man har et mandat, så længe man har det, og jeg har bestemt en forventning om, at Lars Løkke Rasmussen fortsætter med at være statsminister i ganske mange år, men at han fortsætter med at være det, indtil solen brænder ud, har jeg dog mine tvivl om, uden at jeg sådan er ekspert udi astrofysik, eller hvad sådan noget hedder.
Og derfor er det jo rigtigt, som fru Pia Adelsteen pointerer, at de garantier og løfter, som jo helt sikkert præger den her debat, kan man sådan set ikke tage for andet end politiske hensigtserklæringer.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-10-20:
Alternativet anbefaler et ja-men til den tilvalgsordning, som partierne i forligskredsen er blevet enige om.
Faktisk mener vi, at den er så uperfekt, at vi har valgt at takke nej til at sidde med i forligskredsen.
Når vi har fravalgt at sidde med i forligskredsen, skyldes det især to ting.
Den første handler om borgerinddragelse og gennemsigtighed, som er helt afgørende for Alternativet.
Uanset om vi taler om nedlæggelse af Irakkommissionen, salg af DONG eller retsforbehold, er det afgørende.
Det synes vi tværtimod er problematisk og kritisabelt, og det ønsker vi at problematisere.
Vi taler om problemer med mennesker uden pas, og de problemer skal løses i fællesskab, og her mener vi at EU er en oplagt ramme.
Derudover er vi uforstående over for, at man har valgt at undlade asylog flygtningespørgsmålet i folkeafstemningen, for det er jo helt klart et spørgsmål, som virkelig optager befolkningen.
Men det kommer vi til at vende tilbage til senere, når beslutningsforslaget fra Alternativet skal behandles her i salen.
Når vi så alligevel anbefaler et ja til den her tilvalgsordning, skyldes det, at vi mener, at det trods alt er bedst for Danmark, fordi vi mener, at ved at erstatte retsforbeholdet med den foreslåede tilvalgsordning kommer vi i det mindste med ind i samarbejdet og er med til at præge det i en retning, som vi fra dansk side ønsker. Der er flere gode grunde til det, og en af dem er jo selvfølgelig, at vi med tilvalgsordningen også fortsætter i politisamarbejdet.
Det kan man også på rigtig mange andre måder, men igen: Vi mener altså ligesom mange organisationer, at den bedste måde er ved at træde fuldt ind i det her politisamarbejde, netop fordi vi så også kan præge udviklingen af det og ikke bare tilslutte os en eventuel parallelaftale, efter de andre lande er blevet enige om det.
Pernille Skipper (EL), 2015-10-20:
Tak for det, og tak til ordføreren.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om Alternativet har et overblik over, om der f.eks. er fælles forældremyndighed i Rumænien, hvor stort ægtefællebidrag man sådan cirka bliver pålagt i Polen, om Italien eller Spanien anerkender medmødre og medmødres rettigheder og ikke mindst børns rettigheder i forhold til deres medmødre i Italien eller Spanien, altså om man har ret til samvær, eller over, hvor mange lande i Europa der anerkender homoseksuelle ægteskaber.
Jeg spørger jo selvfølgelig, fordi jeg ikke ved det, men jeg regner med, at Alternativet ved det.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-10-20:
Men det, der er vigtigt for mig, når vi taler om det her, er jo netop at sige ja.
Lovgivningen er ikke perfekt i alle lande, men vi tror på, at et forpligtende samarbejde kan være med til at udvikle tingene.
Vi tror på, at vi gennem det her samarbejde, ved at gå med ind i det kan være med til at skubbe tingene i den rigtige retning.
Hvis vi skal lave parallelaftaler om de her ting, kan vi sidde og vente på, at de andre har besluttet tingene, og så kan vi komme og sige: Må vi gerne være med?
Vi vil gerne være med inde i samarbejdet, hvor vi kan skubbe på, og hvor vi forhåbentlig også kan ændre nogle af de ting, for jeg kunne forestille mig, at jeg ikke er lige begejstret for alle de forskellige love i de forskellige lande, som fru Pernille Skipper remsede op.
Pernille Skipper (EL), 2015-10-20:
Det synes jeg også er en interessant diskussion.
Altså, jeg synes, det er et interessant synspunkt, at når der skal vedtages fremtidig lovgivning, og det skal der jo i EU, hvis vi afgiver suveræniteten og vi skal være enige med 27 andre lande, hvoraf et flertal har forbud mod homoægteskaber, så får Danmark lige pludselig muligheden for at præge dem alle sammen med vores dejlige politik.
Men jeg spurgte faktisk ikke af den grund.
Jeg spurgte, fordi der i de retsakter, som vi tilvælger, og som Alternativet støtter, ligger en gensidig anerkendelse, som betyder, at afgørelser om forældremyndighed, skilsmisse og alt mulig andet – også i de lande, som ikke anerkender homoægteskaber, som ikke anerkender medmødre og børns ret til dem – kommer til at gælde også i Danmark; vi skal respektere dem også i Danmark, også over for danske børn.
Hvad synes Alternativet egentlig om det?
Er I villige til at tage de konsekvenser med?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-10-20:
Det, der er vigtigt for os at sige, er, at det her er et samarbejde, for man kan også vende den om og stå og være superpolemisk og sige: Ja, men de her lande skal altså også anerkendte den danske måde at se tingene på, den danske lovgivning, hvis sagerne bliver vendt om.
Jo, det her er jo et samarbejde, hvor vi arbejder på tværs.
Hvis vi skal anerkende eksempelvis forældremyndighed i Litauen, skal det også anerkendes den anden vej rundt, hvis folk bor her.
Det handler jo om, at vi har den frie bevægelighed, og derfor skal vi have samarbejdsmulighederne på tværs, og det mener vi faktisk er en god idé.
Søren Søndergaard (EL), 2015-10-20:
Ja, tak til ordføreren.
Jeg hører jo til dem, som har hilst fremkomsten af Alternativet velkommen, fordi Alternativet på mange områder, ikke bare på det grønne område, men også på det retspolitiske område, står for værdier, som Enhedslisten også har stået for.
Så det kan jeg kun byde velkommen.
Jeg er ikke blevet skuffet her, når ordføreren så klart taler om vigtigheden af borgerinddragelse.
Men så er det bare, der er to ting, jeg ikke forstår.
Der kommer aldrig nogen sinde flere folkeafstemninger.
Er det borgerinddragelse?
Det andet spørgsmål – lidt i forlængelse af det – er, at vi jo ved, at hvis der er tvivl om de til enhver tid eksisterende retsakter, er det EU-Domstolen, der går ind og fortolker.
Det har vi jo set hvad har ført til.
Altså, jeg kunne godt tænke mig at høre Alternativets kommentar til det.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-10-20:
Først tak til hr. Søren Søndergaard for de rosende bemærkninger.
Når vi siger, at vi trods alt anbefaler et ja, fordi vi mener, det er et skridt i den rigtige retning, ligger der jo også en stor kritik af den måde, man gør det på.
Vi så gerne, man tog retsforbeholdet til afstemning.
Det er jo det, vi har meldt ud hele tiden: Vi så gerne, man tog retsforbeholdet til afstemning.
Det gør man ikke.
Så det er da min forhåbning.
Det er også derfor, vi går ind i det her.
Det er, fordi vi tror på, vi kan være med til at skubbe til de her aftalepartier.
Søren Søndergaard (EL), 2015-10-20:
Tak for den forhåbning, men altså, selv hvis nu Alternativet havde fået sin vilje og man havde afskaffet retsforbeholdet en gang for alle, havde det jo netop betydet, at der på alle fremtidige retsakter på retsområdet ikke ville have været folkeafstemning.
Det vil sige, at Alternativet sådan set går videre end forligspartierne i forhold til at forhindre borgerne i at blive inddraget.
Altså, man vil med det samme, her og nu, forhindre, at der nogen sinde igen på retsområdet kommer en folkeafstemning, for man skal bare gå med i det hele.
Det andet er, at det, at det er EU-Domstolen, der skal fortolke, hvordan politiske tekster skal udmøntes, vel heller ikke er borgerinddragelse.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-10-20:
Hvis vi satte hele retsforbeholdet til afstemning, ville vi netop spørge befolkningen: Ønsker vi at indtræde i et fælleseuropæisk samarbejde på det her område fuldt og helt?
Det, man gør nu, er, at man siger, at det er en tilvalgsordning med 22 retsakter, og så er det op til forligspartierne eller ved vejledende folkeafstemninger at gøre noget videre.
Så jeg mener, at det er borgerinddragelse klart og tydeligt at sige, at vi sætter retsforbeholdet – hvis man gjorde det – til afstemning, og så kan borgerne jo sige, om de ønsker at være med eller ikke være med.
Vi mener, at et samarbejde på det her område giver mening, fordi det handler om grænseoverskridende ting, og det er nu engang noget, vi mener vi bedst løser i et samarbejde.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-10-20:
Tak for det.
Det var interessant at høre ordførerens tiltro til, at EU kommer til at fungere som en slags basisdemokratisk snakkeklub, hvor Alternativet også kan komme med.
Men det, som jeg egentlig var interesseret i at høre hr. Rasmus Nordqvists holdninger til, er, hvad omfanget af Alternativets tilslutning til det her EU-projekt egentlig er, for jeg tror at mange vælgere, borgere, har lidt svært ved helt at finde ud af, hvor Alternativet står i forskellige sammenhænge.
Så jeg kunne godt tænke mig at spørge, om Alternativet er parat til f.eks. at afgive kompetence, så EU kan træffe beslutninger om strafferammer for overtrædelser af straffeloven.
Er det f.eks. noget, som Alternativet går ind for?
Pia Adelsteen (DF), 2015-10-20:
Tak for det.
Må jeg ikke starte med at sige, at jeg har siddet i Europaudvalget i omkring 6 år, og det er jo sådan, når man sidder der og afgiver mandat, at man tæller det antal mandater, man har i Folketinget, og det vil sige, at den ordfører, vi har for Dansk Folkeparti på nuværende tidspunkt, tæller 37, og det er jo dejligt.
Men ikke desto mindre deler jeg faktisk den mistillid, som ordføreren har til Europaudvalget eller til de andre fem partier, der er i Folketinget, for selv om de har et flertal i Europaudvalget, er det meget, meget sjældent, man hører et nej til et mandat, næsten uanset hvad der bliver foreslået i Europaudvalget, og det går altså lige fra partierne Venstre og Konservative til Socialdemokraterne, Socialistisk Folkeparti og Radikale.
De er fuldstændig enige, bare forslaget kommer nede fra EU.
Det har jeg i hvert fald oplevet i 6 år.
Så derfor deler jeg den mistillid.
Mit spørgsmål til ordføreren skal så gå på den aftale, der er lavet de fem partier imellem, og om man nogen sinde her fra Folketingets side har oplevet aftaler, forlig, der bliver brudt.
For den aftale bliver jo ophævet til noget, der er lavet sådan, at det aldrig kommer til at ændre sig.
Og jeg har da i den tid, jeg har siddet i Folketinget, i hvert fald oplevet forlig, der er blevet brudt.
Christina Egelund (LA), 2015-10-20:
Nej, det er det bestemt ikke et udtryk for.
Og vi har jo også sagt tidligere i løbet af den her debat, i medierne og andre steder, at vi er med på, også i forhold til Europol, at afgive dansk suverænitet.
Det er slet ikke der, vores problem er i forhold til den her afstemning.
Det, som vi bekymrer os om, og grunden til, at vi anbefaler et nej ved afstemningen den 3. december, er behandlingen af kommende retsakter, altså tilvalg af yderligere retsakter, og hvordan man håndterer spørgsmålet om afgivelse af dansk suverænitet.
Søren Søndergaard (EL), 2015-10-20:
Jeg er glad for, at hr. Rasmus Jarlov rejser det spørgsmål.
Det er nemlig rigtigt, at det danske politi søgte 70.000 gange i Europol i 2014.
20 pct. af alle søgninger, der var i Europols register, blev foretaget af Danmark.
Vi udgør 1 pct. af befolkningen.
Er det ikke lidt mærkeligt, at vi udgør 1 pct. af befolkningen, men har 20 pct. af søgningerne?
I Norge søger man kun nogle få tusinde gange på 1 år, altså 35 gange mindre.
Betyder det så, at antallet af børnepornografitilfælde og antallet af pædofile og antallet af kriminelle og antallet af menneskesmuglere er 35 gange større i Norge, end det er i Danmark?
Okay, hvis det var tilfældet, så var det vel værd at overveje, men hvis ikke det er det, er antallet af gange, man søger, jo en fuldstændig ligegyldig målestok.
Trine Bramsen (S), 2015-10-20:
Det var jo en meget lang tale om teoretiske finurligheder.
Kan ordføreren sådan set ikke bare svare på, hvorfor det er, at Liberal Alliance ikke ønsker, at vi fortsat skal have et stærkt værn imod kriminelle?
Og hvad er det, der er Liberal Alliances alternativ?
Det tror jeg der sidder mange her i salen der godt kunne tænke sig et svar på i højere grad end sådan en gang teoretisk lektion.
Christina Egelund (LA), 2015-10-20:
Det, som fru Trine Bramsen kalder teori, handler jo sådan set om, hvordan man afgiver suverænitet i det her land, og det kan man selvfølgelig godt bagatellisere, men det synes jeg ikke man skal, og det er heller ikke vores politik.
Hvordan man afgiver suverænitet, og hvordan man omgås folkestyre og demokrati, er ikke sådan en løs snak om teori.
I forhold til det med Europol sagde jeg det i min tale, men jeg vil gerne sige det en gang mere: Liberal Alliance vil ikke stå i vejen for fortsat dansk deltagelse i Europol.
Det siger sig selv.
Trine Bramsen (S), 2015-10-20:
Men det handler jo netop ikke kun om Europol; der er 22 retsakter, som skal sikre større tryghed for danskere og for danske virksomheder og gøre det lettere at være dansk virksomhed.
Jeg konstaterer også, at der er en række høringssvar fra netop det danske erhvervsliv, som understreger, at det her er vigtigt for dem for at kunne agere på det europæiske marked.
Kan Liberal Alliances ordfører ikke give et meget klart svar på, hvad det så er, Liberal Alliance vil i stedet?
Christina Egelund (LA), 2015-10-20:
Vi har i Liberal Alliance faktisk ingen problemer med nogen af de retsakter, som man gerne vil tilvælge.
Der, hvor vi har et problem med den model, regeringen lægger op til, er, hvordan man håndterer de retsakter, som man ikke tilvælger i første omgang, og det er det, som fru Trine Bramsen omtaler som løs teori.
Så det er jo ikke de enkelte retsakter, for dem er vi sådan set enige i
det er sund fornuft at Danmark deltager i, men vi vil ikke gøre det på bekostning af, at man afskaffer befolkningens mulighed for en folkeafstemning og overlader det til et flertal i Europaudvalget at afgive suverænitet på Danmarks vegne.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Altså, man er sådan set enig i alt det, som vi skal stemme om her, og som vi skal sige ja til, men man er bange for, hvad der kan ske på lidt længere sigt.
Det vil sige, at hvert af aftalepartierne har en vetoret, i forhold til om vi skal sige ja eller nej til fremtidige retsakter.
Og som med andre forlig kan man så opsige det før et folketingsvalg, men så får vi jo mulighed for at diskutere emnet ved et folketingsvalg.
Det er jo ikke sådan, at man uden videre med et lille flertal tilfældigvis kan overgive suverænitet i højere grad til EU.
Christina Egelund (LA), 2015-10-20:
Jamen det er korrekt forstået, at vores problem i forhold til den her afstemning ikke berører de retsakter, som japartierne ønsker at tilvælge, men berører proceduren for tilvalg af kommende retsakter.
Og så kan man jo godt sige, som hr. Holger K. Nielsen siger, at det ikke bare er et eller andet tilfældigt lillebitte flertal, men det ændrer jo ikke ved, at man fundamentalt ved den her afstemning ændrer proceduren for afgivelse af suverænitet på Danmarks vegne fra i dag, hvor man har en procedure, som tilsiger, at enten skal man have en fem sjettedeles flertal her i Folketingssalen, eller også skal man spørge befolkningen om det.
Den procedure – det tror jeg hr. Holger K. Nielsen vil give mig ret i – vil efter den 3. december være fjernet til fordel for en procedure, hvor man med et stort eller lille flertal i Europaudvalget kan tilvælge nye retsakter og dermed afgive suverænitet på Danmarks vegne.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Men altså, jeg synes, det er interessant, at man sådan set er enig i alt, hvad vi konkret skal stemme om, men at man er bange for det fremtidige.
Og så kommer ordføreren sådan ind på debatten omkring § 20 og suverænitetsafgivelse.
Men det er jo en gammel diskussion, som man også havde i 1972, og da baserede man meget debatten på et responsum fra Max Sørensen, en meget klog professor fra Aarhus.
Ud fra den fortolkning kom man jo frem til, at der ikke skulle folkeafstemninger til hver gang, der skulle være vedtagelser i EU.
Men det var sådan en statsretslig diskussion, som jeg da synes vi skal tage, når vi behandler det her forslag i udvalget.
Lad os da få det gennemtrawlet, når vi behandler det i udvalget, så vi ligesom får de ting fuldstændig klart, for jeg er ikke i tvivl om, at det statsretlige og spørgsmålet om § 20 har man altså styr på i det her lovforslag.
Christina Egelund (LA), 2015-10-20:
Men det er jo med al respekt ikke et spørgsmål, som man skal diskutere i et udvalg.
Jeg synes, at det er ret afgørende for, hvordan folkestyret fungerer, om spørgsmål om afgivelse af suverænitet er noget, man vedtager, sådan som det er foreskrevet i grundloven, eller om man sender det til udvalgsbehandling i et udvalg.
Man skal da ikke sidde i Europaudvalget og debattere statsretlige spørgsmål.
Morten Løkkegaard (V), 2015-10-20:
I lighed med de tidligere spørgere synes jeg, det er utrolig interessant, at vi her fra Folketingets talerstol hører Liberal Alliance sige, at man er fuldstændig enig i indholdet af det, der skal stemmes om, og at man dermed reducerer diskussionen til et spørgsmål om § 20 i grundloven.
Vi har jo lige hørt fra en mand, som burde vide bedre end de fleste, nemlig hr. Holger K. Nielsen, hvad den diskussion startede med, og hvor vi stadig væk er, og hvor vi altså har fået den juridiske ekspertise fra Justitsministeriet til at sige, at § 20 er debatteret færdig, om jeg så må sige.
Det, jeg vil rette henvendelse til ordføreren om, er et andet aspekt, nemlig den mistillid, som det her er udtryk for, nemlig jeg havde nær sagt en populistisk mistillid til politikere som sådan og det, at et flertal i Folketinget ikke kan tage vare på de interesser, Danmark har på danskernes vegne.
Er ordføreren opmærksom på, at man jo i tilfælde af parallelaftaler overlader, om man så må sige, den endelige beslutning om, hvad Danmark skal kunne og ikke kunne, til de europæiske institutioner, nemlig Kommissionen og nu også Europa-Parlamentet i henhold til de seneste aftaler?
Er ordføreren opmærksom på det?
Christina Egelund (LA), 2015-10-20:
For at starte med det sidste først er det jo sådan, at man kan indgå parallelaftaler om spørgsmål, som er mellemstatslige og ikke overstatslige.
Derfor er det jo i statsretlig forstand ikke en afgivelse af suverænitet, og jeg synes, at det er det, der er afgørende.
Så kan man sige, at det er en bagatel, og at det er underligt, når vi nu er enige i indholdet af de retsakter, som man ønsker at tilmelde sig.
Dem er vi enige i.
Men dem er vi enige i.
Men jeg synes ikke, at det er en lille ting, hvis man stemmer ja den 3. december, at man så tager det skridt, at man går fra en situation, hvor det i dag enten kræver fem sjettedeles flertal i Folketinget eller et flertal blandt befolkningen at afgive suverænitet på Danmarks vegne, at man går fra den tilstand til en tilstand, hvor man kan sidde i Europaudvalget og under en udvalgsbehandling afgive suverænitet.
Det synes jeg ikke er en lille detalje, men det er åbenbart et temperamentsspørgsmål.
Morten Løkkegaard (V), 2015-10-20:
Jeg deler ikke den mistillid, det stakkels Europaudvalg skal udsættes for hele tiden.
Jeg mener sådan set, at Europaudvalget i sin udformning og i sit antal er repræsentativt for Folketinget, sådan som det er nedsat.
Det var det i hvert fald, sidste gang jeg slog efter.
Så der kan vel også træffes afgørelser der.
Men tilbage til det spørgsmål, som jeg ikke fik svar på.
Det, at man laver parallelaftaler, betyder jo i praksis, at EU's institutioner skal godkende det, man når frem til.
Er det et udtryk for, at Liberal Alliance har mere tillid til de europæiske institutioner end til de danske politikere?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-10-20:
Jeg er da glad for nysgerrigheden for vores europapolitik, og jeg skal nok sende vores EU-politiske oplæg til spørgeren, så han kan læse det igennem.
Det, som vi synes er positivt ved at ophæve retsforbeholdet, er, at så bliver vi nødt til at løse tingene i et samarbejde på tværs af landene, når det drejer sig om grænseoverskridende kriminalitet.
Vi tror ikke på, at det nytter noget at stå og ville gøre det hver især eller gennem bilaterale aftaler eller parallelaftaler, men vi tror på, at det nytter noget at være med i et samarbejde og være med til at præge det i de rigtige retninger.
Det, det her handler om, er, at det, der har interesse for landene, også de andre EU-lande, jo netop er, at det handler om grænseoverskridende kriminalitet.
Det er jo ikke interessant for nogen lande, at EU går ind og bestemmer, hvad der sker nationalt, det er de grænseoverskridende ting, der er fokus på i det her samarbejde, og det er det, der er det interessante.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2015-10-20:
Jeg ved ikke, hvad spørgeren sigter til, men jeg kan sige, at jeg opfatter det som utænkeligt i den virkelige verden, at der skulle komme en dansk tiltræden af asylarbejdet i EU uden en forudgående folkeafstemning, baseret på de politiske udmeldinger, der har været.
Pia Adelsteen (DF), 2015-10-20:
Tak for det.
Og også tak for det, som jeg opfatter som et svar, nemlig at det rent juridisk er muligt for et flertal efterfølgende at beslutte at tiltræde nogle retsakter.
Der må jeg så bare stille et andet spørgsmål, for det kunne jo være sådan, at de fem partier, der nu har lavet den her aftale, blev så små, at der rent faktisk var et andet flertal i Folketinget, som så gik hen og sagde: Det tilslutter vi os, for vi er jo ikke en del af den aftale.
Kunne det ske?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2015-10-20:
Jamen Pia Adelsteen har selvfølgelig fuldstændig ret i, at man ikke kan foruddiskontere noget i al evighed.
Det er også, må jeg sige, ekstremt usandsynligt.
Og jeg må sige, at den her frygt for noget, som jeg opfatter som ekstremt usandsynligt, skal vejes op imod en sikkerhed for, at vi ryger ud af Europol-samarbejdet, hvis ikke vi siger ja til det her.
Så jeg synes ærlig talt, at det er at balancere en meget seriøs ting i den ene vægtskål med en meget, meget flygtig skrækfantasi i den anden.
Jeg synes ikke, at det hører virkelighedens verden til, som vi kender den i dansk politik, at det her skulle kunne ske.
Pia Adelsteen (DF), 2015-10-20:
Altså, jeg ved ikke, om det er en skræk hos mig, at der kunne komme et andet flertal end lige de der fem partier; det tror jeg egentlig ikke.
Men jeg har i hvert fald en skræk for, at retsforbeholdet forsvinder.
Det vil jeg da gerne påpege, for det synes jeg ville være ganske skrækkeligt for danskerne, os alle sammen, fordi vi så er prisgivet et til enhver tid siddende flertal i Folketinget, med hensyn til om man tilslutter sig nogle ting, som borgerne ikke nødvendigvis ønsker.