runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2010-10-13:
Jeg vil gerne gentage, at jeg på ministeriets vegne har beklaget, at rigsrevisor ikke fik, hvad han mener han har bedt om, men det skyldes altså, som jeg sagde, at ministeriet vurderede, at det udredningsarbejde, som aldrig blev godkendt og dermed aldrig blev færdigt, handlede om de offentlige priser, altså priserne på de offentlige hospitaler og ikke priserne på de private, som var det, som rigsrevisor undersøgte.
Dertil kommer, at rigsrevisors undersøgelse var bagudrettet, hvorimod beregningerne, som vi taler om, var fremadrettet.
Jeg mener ikke, at den såkaldte rapport viste, at de private sygehuse havde fået overkompensation, men nok om det.
Jeg har forstået, at Sundhedsministeriet ikke anså det interne udredningsarbejde for relevant for Rigsrevisionens arbejde med beretningen, men jeg respekterer også – og det har jeg givet udtryk for i tale og skrift – at når rigsrevisor nu vurderer, at ministeriets arbejde ville have været relevant, så er det rigsrevisor, som har ret i sådanne spørgsmål.
Ministeriets vurdering baserede sig på, at Rigsrevisionens undersøgelse handlede om de hidtidige køb af sundhedsydelser hos de private og om, hvorvidt de var foretaget inden for lovgivningens rammer og under skyldig hensyntagen til økonomien, hvorimod det interne udredningsarbejde omhandlede overvejelser om det fremtidige afregningssystem mellem det offentlige og de private sygehuse baseret på omkostningerne på de mest effektive offentlige sygehuse.
Det siger sig selv, at Rigsrevisionen har ret til at få alle oplysninger og dokumenter, som Rigsrevisionen efterspørger, og jeg har noteret, at Rigsrevisionen ikke finder, at ministeriet tilstrækkelig tidligt har udleveret materiale, som Rigsrevisionen har efterspurgt.
Jeg har derfor over for rigsrevisor som sagt beklaget, at en sådan situation er opstået.
Heldigvis kan jeg forstå på rigsrevisor, at et tidligere kendskab til materialet om ministeriets interne udredningsarbejde ikke ville have ændret ved de konklusioner, som Rigsrevisionen nåede frem til i sin beretning.
Rigsrevisors notat til statsrevisorerne om sagen i november 2009 – altså næsten et halvt år efter at rigsrevisor havde fået udredningsarbejdet – nævner således alene dette udredningsarbejde på sidste side i et bilag.
Intet sted af notatet fremgår det, at rigsrevisor har måttet stramme eller slække sine konklusioner til statsrevisorerne som følge af udredningsarbejdet.
Per Clausen (EL), 2010-10-13:
Mener ministeren, at Indenrigs- og Sundhedsministeriets repræsentanter talte sandt, da de lovede rigsrevisor Henrik Otbo, at han havde modtaget alt materiale, der var relevant i forbindelse med hans undersøgelse af, om privathospitalerne var blevet overbetalt, når man ikke udleverede den rapport, som Indenrigs- og Sundhedsministeriet selv havde udleveret, og som viste, at de private sygehuse har »fået overkompensation for at modtage patienter fra de offentlige sygehuse«?
Orla Hav (S), 2010-10-13:
I lyset af, at det er erkendt fra regeringens side, at den daværende sundhedsminister ønskede at »løbe« et privatsygehusvæsen i gang med en overbetaling i forhold til det, man kunne have fået ydelserne for, er ministeren enig i, at sådanne økonomisk favorable ordninger rummer risiko for, at der bliver gået på kompromis med kvaliteten i sundhedsvæsenet?
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-10-13:
Jeg synes, det er rigtig vigtigt, at vi hele tiden følger sikkerheden, hele tiden er opmærksomme.
Og der synes jeg at både de sikkerhedsforanstaltninger, der er iværksat, samarbejdet med bl.a. finanssektoren, og det at lave en borgeranalyse, det at finde ud af, om der er noget i kommunikationen omkring NemID, der kan gøres bedre, er vigtige tiltag.
Og sådan skal det være.
Altså, det skal være sådan, at vi hele tiden lærer af det her.
Det er et nyt og stort projekt, og derfor er jeg også rigtig glad for, at borgerne reagerer, hvis der er ting, vi kan gøre anderledes.
Omvendt vil jeg sige, at det også er vigtigt at holde øje med, at vores sikkerhedssystemer virker, og med hensyn til det aktuelle spørgsmål, jeg er blevet stillet her, om nogle borgere, der har fået spærret deres konto, så er det jo netop udtryk for, at vores sikkerhedssystemer virker.
Jeg beklager meget den ulempe, det måtte være for borgerne, men jeg synes, det er udtryk for, at vores sikkerhedssystemer virker.
Yildiz Akdogan (S), 2010-10-13:
Når ministeren siger, at der kan være nogle problemer, man ikke kan forudse, vil jeg sige, at man vel godt kunne have forudset dem.
Man har to domænenavne, som man i ministeriet er bekendt med – ministeren er til min store overraskelse ikke bekendt med det – og de ligner hinanden så meget.
Der er det ene, der hedder nemid.dk.
Her kan borgerne ikke logge sig ud, og de data, der bliver logget ind i det, kan gå hen og blive misbrugt.
Det er heldigvis ikke blevet misbrugt, men det er så takket være en borger; ministeriet har ikke selv opdaget den her fejl.
Det andet er nemid.nu.
Kunne ministeren i det mindste ikke have forudset, at det er to domænenavne, der minder rigtig meget om hinanden, hvilket har skabt meget stor forvirring hos brugerne?
Det kunne man da godt have forudset, allerede året før man lancerede NemID.
Så vil jeg sige, at der har været stillet spørgsmål både i forhold til sikkerhed og brugervenlighed, men også i forhold til hvor tryg man kan føle sig ved det her system, netop fordi der har været for mange opstartsproblemer siden den 1. juli, og jeg vil så høre: Vil ministeren påtage sig et større ansvar med hensyn til sikkerheden omkring NemID?
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-10-13:
For nu ikke at risikere at blive fejlciteret vil jeg gerne lige gentage, at jeg sagde, at der altså ikke findes hundrede procents sikkerhed i nogen systemer.
NemID er et nyt projekt, og som alle større nye it-projekter er det et udfordrende projekt, hvor der kan opstå problemer, vi ikke havde forudset.
Men jeg kan altså garantere for, at jeg, når problemerne opstår, så gør jeg, hvad der skal til for at få dem løst.
Jeg har f.eks. etableret en ekstra taskforce, vi har revurderet kommunikationsplaner, vi har med stor glæde involveret forskellige organisationer, bl.a. handicaporganisationer, og som nævnt har vi nu iværksat en borgertilfredshedsanalyse.
Jeg synes, det er vigtigt at have den løbende dialog og de løbende tilbagemeldinger fra borgerne, for det er vigtigt, at borgerne er trygge ved NemID.
Bertel Haarder (V), 2010-10-13:
Men hvis man analyserer motivet, er det jo svært at se, at det var udslag af et eller andet fordækt, for det, hun havde sagt, var: Nu kan priserne vist snart nedsættes.
Og de blev nedsat.
Men de blev ikke nedsat på baggrund af den berømte redegørelse eller de berømte beregninger, for de beregninger blev aldrig godkendt i regeringens styregruppe.
De blev så senere brugt til at hjælpe Carsten Koch med at fastsætte taksterne ved juletid sidste år.
Der fik de så en vis anvendelse, men det var jo længe efter, at de var offentliggjort.
Per Clausen (EL), 2010-10-13:
Det, som jo fremgår af sagen, er, at Rigsrevisionen ikke havde adgang til det fuldstændige materiale i Sundhedsministeriet, men fik oplyst, at der ikke var yderligere dokumenter, som havde væsentlig karakter i forhold til den undersøgelse, Rigsrevisionen var i gang med.
Jeg vil godt spørge ministeren: Når nu Rigsrevisionens arbejde handlede om en beretning om pris og nogle andre ting på privathospitaler og man var i færd med et udredningsarbejde, som havde titlen udredningsarbejde for afregning med private sygehuse, synes ministeren så ikke, at det er meget mærkeligt, at man selv kan mene, at det er sandfærdigt, når man ikke udleverer det udredningsarbejde og alligevel holder fast i, at statsrevisoren har fået alt, hvad der var relevant?
Det synes jeg jo at ministeren må kunne forholde sig til.
Man har et udredningsarbejde og en beretning, som har næsten enslydende titler.
Alligevel vurderer Sundhedsministeriet, at man ikke behøver at udlevere det arbejde, som man har lavet.
Bertel Haarder (V), 2010-10-13:
Det er min opfattelse, at der generelt er et godt samarbejde mellem ministerierne og Rigsrevisionen, og jeg kan forsikre, at begge parter har til hensigt, at der også i Sundhedsministeriet skal være et godt og tillidsfuldt samarbejde mellem ministeriet og Rigsrevisionen.
I forhold til den konkrete sag fremgår det af mit brev til rigsrevisor, som jeg har nævnt under det sidste spørgsmål, at det fra ledelsens side i Sundhedsministeriet efter det forløb for halvandet år siden, som der refereres til, er tilkendegivet, at ministeriets medarbejdere altid skal medvirke til et smidigt og fleksibelt samarbejde, så Rigsrevisionen har et godt grundlag for sit arbejde.
Jeg vil i den forbindelse gerne tilføje, at ministeriet i efteråret sidste år tilførte yderligere ressourcer til varetagelsen af de opgaver, som vedrører samarbejdet med Rigsrevisionen, og det var til trods for, at ministeriet jo som andre ministerier og staten i det hele taget har været udsat for visse budgetbegrænsninger.
Jens Peter Vernersen (S), 2010-10-13:
Der er vel ikke nogen som helst tvivl om, at når man over en så lang periode som tilbage fra september 2008 gør alt for at chikanere rigsrevisors arbejde, er det, fordi man er helt tryg ved, at det sker der nok ikke noget ved.
I regeringen har man et sikkert flertal sammen med Dansk Folkeparti, og når man har sådan et sikkert flertal, er det jo helt åbenbart, at der så udvikler sig en særlig kultur.
Det var i øvrigt noget, som den tidligere statsminister Anders Fogh Rasmussen gjorde meget ud af i sin grundlovstale tilbage i 2001: Når man har siddet ved magten for længe, udvikler der sig en negativ kultur.
Her er vel tale om præcis den samme negative kultur, når ledende folk gør alt for at undgå, at revisionen får oplysninger.
Det gør den tidligere sundhedsminister, men det er jo også det, der er fremgået af de svar, som statsministeren har givet.
Når man så i øvrigt ser på de forarbejder, der er til den beretning, rigsrevisionsnotatet, den første beretning og den endelige beretning og statsrevisorernes behandling, så er det jo helt åbenbart, at man i ministeriet har gjort alt for at undergrave rigsrevisors arbejde.
Men heldigvis er det jo så alligevel lykkedes at få så meget til at stå tilbage, at rigsrevisor kunne drage den konklusion, at der var sket overbetaling.
Med et sådant forløb kan der jo altså kun være tale om, at det er noget, man gør i en regering, fordi man er tryg ved, at der intet ondt sker.
Man har et flertal bag sig med Dansk Folkeparti, så går det hele nok.
Dermed har der udviklet sig den her ufattelig negative kultur, som har kostet ufattelig mange penge, måske 1 mia. kr.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-10-13:
Vil ministeren oplyse, i hvilket omfang den tidligere sundhedsminister Jakob Axel Nielsen har modtaget instruktioner fra den daværende finansminister Lars Løkke Rasmussen om spørgsmål, der vedrører overbetalingen af privathospitaler?
Bertel Haarder (V), 2010-10-13:
Jeg må gøre opmærksom på, at der ikke var sket noget som helst, ved at ministeriet havde udleveret de beregninger.
Det havde overhovedet ikke påvirket konklusionerne.
Det har rigsrevisor også selv sagt.
Han har så føjet til, at han synes, det var meget forkert, at han ikke fik dem.
Det har jeg så beklaget.
Men det skal lige huskes, at beregningerne aldrig blev godkendt og aldrig blev brugt, fordi man tog udgangspunkt i noget helt andet, nemlig i de udbud, der var fra regionerne til den private sektor.
Det var det, der blev brugt, og ikke disse beregninger.
Det er også derfor, at prisnedsættelsen blev på 17 pct. og ikke på 25 pct.
Og da der senere ved lov kom en opmand – det var tidligere minister Carsten Koch – blev de nedsat med yderligere 3 pct., men jo ikke med 25 pct. Mit argument er, at der jo intet ville være sket, ved at man havde givet de beregninger til rigsrevisor, men som sagt var de ikke godkendt, og de blev ikke brugt, og som sagt fandt ministeriet ikke, at de var relevante.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-10-13:
Jeg synes bare, at det, der er det vigtige i den her sag, jo er at komme til bunds i, hvem der har truffet beslutningerne om ikke at udlevere det her materiale.
Ministeren har sagt, at materialet var fremadrettet, men ikke desto mindre ved vi også alle sammen, at et materiale, der skal bruges fremadrettet, jo bygger på analyser af noget, der er bagudrettet.
Det kan jo virke ekstremt mærkværdigt, når en rigsrevisor udfører et arbejde i selv samme periode, hvor vi ved at der foregår et internt udredningsarbejde om lige netop betaling af privathospitaler, at man så ikke finder det relevant at udlevere det materiale til Rigsrevisionen.
Kan ministeren ikke selv se, at det forekommer at være yderst mærkværdigt, at ministeriet i den selv samme periode, hvor Rigsrevisionen arbejder og oven i købet giver udtryk for, at man ikke synes at samarbejdet går så godt, har vurderet, at det her ikke var relevant?
Bertel Haarder (V), 2010-10-13:
Det følger af det, jeg har sagt, at årsagen var ministeriets vurdering af relevansen af materialet.
Det var fremadrettet; det handlede om noget andet.
Det var det, der var begrundelsen, og ikke nogen instruktion fra regeringen.
Så vil jeg i øvrigt give både spørgeren og Rigsrevisionen fuldstændig ret i, at man af egen drift skal udlevere alt, hvad der kan være relevant.
Og jeg har beklaget, at ministeriet, når rigsrevisor finder, at det nævnte beregningsarbejde er relevant, så ikke af egen drift udleverede det.
Det har jeg klart beklaget.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-10-13:
Jeg kan forstå, at ministeren bruger ord som man osv., men jeg mangler stadig væk helt klart at få at vide, om det var en besked fra ministeren om, at man ikke skulle udlevere materialet, der gjorde, at man ikke udleverede det til Rigsrevisionen.
Det er jo sådan, at rigsrevisor modsat det, ministeren sagde i et tidligere svar, faktisk allerede sidste år den 2. juli kritiserede samarbejdet med Sundhedsministeriet, hvor han er citeret i Ritzau:
Det skal ikke være svært at få oplysninger af et ministerium, når vi undersøger en sag.
De skal flyde af sig selv til os.
Og det har oplysningerne ikke gjort her.«
Det sagde rigsrevisor til Politiken sidste år, og det er så gengivet i Ritzau den 2. juli.
Skyldes det, at det her ikke foregik så godt, som rigsrevisor kunne ønske sig, en besked fra den daværende minister?
Bertel Haarder (V), 2010-10-13:
Jeg er blevet informeret om, at når ministeriet ikke udleverede beregningerne, var det, fordi man ikke fandt dem relevante, og man føler sig bekræftet i, at rigsrevisor faktisk ikke brugte beregningerne, da han fik dem.
Det er det, jeg har fået oplyst fra ministeriet.
Det er jo det, jeg så må holde mig til.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-10-13:
Tak for redegørelsen.
Jeg kan ikke høre, at der blev svaret på mit spørgsmål.
Det, jeg spurgte til, var, at da man i Sundhedsministeriet vurderede, at rigsrevisor ikke skulle have udleveret materialet omkring den her interne rapport, som man var i gang med, om undersøgelse af overbetaling af privathospitaler – altså det interne udredningsarbejde – hvem var det så, der gav besked til embedsmændene om, at det her ikke skulle udleveres til rigsrevisor?
Var det ministeren selv, eller hvem var det, der gav den besked?
Vurderingen må jo være blevet foretaget et eller andet sted.
Det er jo sådan, at i rigsrevisorloven og i de forvaltningsretlige regler forpligter man jo regeringen til at udlevere alt materiale i forbindelse med en undersøgelse, også det, som Rigsrevisionen ikke nødvendigvis beder om sådan med navns nævnelse.
Rigsrevisor har også krav på internt materiale.
Derfor spørger jeg igen: Vil ministeren redegøre for, hvorvidt ministeriets embedsmænd fik at vide af deres minister, at de ikke skulle udlevere det her interne udredningsarbejde, man havde gang i?
Bertel Haarder (V), 2010-10-13:
Det har som sagt været ministeriets vurdering, at arbejdet ikke havde relevans for Rigsrevisionens arbejde, fordi udredningsarbejdets fokus var den fremtidige takstfastsættelse og ikke spørgsmålet om overbetaling eller ej i fortiden, som Rigsrevisionen undersøgte.
Begge arbejder omhandler altså den økonomiske side af det udvidede frie sygehusvalg, men ud fra to forskellige vinkler.
Netop det udvidede frie sygehusvalg efter 1 måneds ventetid er et resultat, som regeringen er meget stolt af, med de 300.000, der fik opfyldt deres ønske, og som benyttede sig af sygehusvalget, og de flere hundrede tusinde ekstra operationer, det medførte om året, med deraf følgende fald i den gennemsnitlige ventetid med en hel måned.
Med denne individuelle ret blev alle danskere sikret en betydelig hurtigere adgang til sygehusbehandling, en ret, der bidrog til, at de lange ventelister fra årtusindskiftet er nedbragt med over en fjerdedel.
Desværre jo også en ret, som jeg kan forstå at fru Sophie Hæstorp Andersen og Socialdemokraterne og oppositionen i det hele taget vil afskaffe, hvis de en dag kommer til magten.
Det er vel også det, der er årsagen til, at denne debat er så hidsig.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-10-13:
Vil ministeren redegøre for, hvorvidt ministeriets embedsmænd af deres minister har fået besked om ikke at videregive udredningsarbejdet om afregning med private sygehuse til rigsrevisor i forbindelse med rigsrevisors undersøgelse af overbetalingen af privathospitaler?
Bertel Haarder (V), 2010-10-13:
Jeg kan ikke tvinge spørgeren til høre efter, hvad jeg siger, men jeg har lov til at gentage, at den nedsættelse af priserne på 17 pct. sidste sommer ikke var begrundet i den meget omtalte rapport med det meget omtalte udredningsarbejde.
Den var begrundet i de udbud af operationer til den private sektor, som regionerne havde foretaget under sygeplejerskestrejken og under suspensionen af det udvidede frie valg.
Det var på den baggrund, at priserne blev nedsat med 17 pct., og ikke med baggrund i det udredningsarbejde, vi taler om.
Det kan man også læse i loven fra 2002, hvor der udtrykkeligt står, at de enkelte amtskommuner fortsat frit vil kunne indgå aftaler på andre vilkår end de enkelte private sygehuse og klinikker om betaling for patienter, hvor amtskommunen selv henviser.
Det er jo præcis det, man allerede i 2002 siger til amtskommunerne: I kan udbyde operationerne.
Det var det, Carl Holst i Region Syddanmark gjorde, men som de andre regionsformænd af ideologiske grunde lod være med.
Og se, det kostede penge!
For man sparede 100 mio. kr. i Region Syddanmark.
Hvad kunne man ikke have sparet, hvis alle havde gjort, som man gjorde i Region Syddanmark?
Jens Peter Vernersen (S), 2010-10-13:
Jeg vil godt sige, at den rapport, vi taler om, kom meget sent frem.
Det er også fremgået her på det seneste, at rapporten kom frem, efter at regionerne forhandlede med privathospitalerne om de nye priser for 2010, hvor man fik en prisreduktion på omkring 17 pct. Som vi hørte regionsformanden sige: Havde man haft den rapport, da man forhandlede, kunne man have nået et bedre resultat; man kunne have fået en reduktion på 25 pct. i stedet for 17, fordi rapporten viser, at det er i den størrelsesorden, besparelsen kunne ligge.
Det var jo også det, som økonomi- og erhvervsministeren tilkendegav på regeringens vegne: Der er besparelsesmuligheder på 25 pct. Bare fordi den rapport blev holdt tilbage, kommer man altså til at betale en højere pris.
Har man på 1 år indkøb af behandlinger på de private hospitaler for 1 mia. kr., er det vel i størrelsesordenen 80 mio. kr., man betaler ekstra, fordi man holdt rapporten tilbage.
Alt det har regeringen ansvaret for.
Og jeg siger ikke ministeren, jeg siger regeringen, for regeringen er jo et kollektiv, som har stået bag ved det her med statsministeren i spidsen.
Bertel Haarder (V), 2010-10-13:
Det er et fuldstændig meningsløst regnestykke, som jeg sagde i mit første svar, fuldstændig meningsløst, blottet for enhver økonomisk sans, blottet for forståelse for det, at man var nødt til at have en pris, som på den ene side ikke var for høj, men som på den anden side var høj nok til, at der i den private sektor blev skabt tilbud, som borgerne kunne benytte sig af, når de blev udsat for disse ulidelige ventetider i den offentlige sektor.
Det er jo det, det handler om: ulidelige ventetider i den offentlige sektor, som regeringen ville bekæmpe med loven af 2002, og som det lykkedes at bekæmpe.
Og det kostede noget, dels at der blev udført mange flere operationer, dels at 300.000 benyttede sig af det frie valg, men på længere sigt pressede det jo også priserne i det offentlige system, hvad vi jo har manges ord for.
Jens Peter Vernersen (S), 2010-10-13:
Når jeg siger, at man gjorde alt for at undgå at give disse oplysninger til rigsrevisor, hænger det jo sammen med, at jeg her har revisionsnotat nummer et fra den 2. marts 2009; jeg har det, der blev fremlagt fra Rigsrevisionen den 22. april; jeg har det, der blev fremlagt i juni 2009; og jeg har også den endelige rapport.
De rettelser, ministeriet har forsøgt at komme igennem med, levner jo ikke nogen som helst tvivl om, at man har gjort to ting: For det første har man forsøgt at undergrave rapporten, og for det andet har man forsøgt at undgå at give oplysninger.
Og det er da, fordi der i regeringen har udviklet sig en sådan kultur, at man tror, at man kan tillade sig hvad som helst, fordi man har et komfortabelt flertal.
Når jeg siger, det koster 1 mia. kr., er det jo, fordi der i den periode blev købt behandlinger hos de private hospitaler for i nærheden af 4 mia. kr.
Af Rigsrevisionens rapport kan det ses, at hvis der havde været tale om udbud, havde man kunnet få priser, der lå 30-40 pct. lavere, og hvis tallet havde været 25 pct., ville man kunne regne ud – og jeg ved, at indenrigs- og sundhedsministeren er så velkvalificeret i hovedregning, at han godt kan se det – at 25 pct. af 4 mia. kr. er 1 mia. kr.
Bertel Haarder (V), 2010-10-13:
Det er fuldstændig meningsløst at tale om, at der er noget, der har kostet 1 mia. kr.
Det har jeg sundhedsøkonomers ord for.
Selv hvis man følger den betragtning, at den tidligere sundhedsminister skulle have fulgt amternes forslag og blæst på modpartens forslag, så ville det højst være 100 mio. kr. Men selv det er jo overhovedet ikke rimeligt.
Når den tidligere sundhedsminister lagde sig midtimellem, gjorde han det samme, som enhver forligsmand ville have gjort, og han lagde sig midtimellem, for at man jo ikke skulle forhindre borgerne i at kunne gå ud i den private sektor og få en operation.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at den rapport, som rigsrevisor nu har afleveret her for en time siden, ikke taler om, at man har gjort alt.
Den handler om én ting, nemlig den såkaldte rapport, vi taler om.
Det er den og ikke alt, det handler om, og den blev som sagt aldrig godkendt.
Den blev heller aldrig brugt, fordi det jo allerede den 1. april 2009 blev aftalt med regionerne, at man skulle benytte udbuddene, som regionerne havde sendt ud til den private sektor, som grundlag for prisfastsættelsen.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-10-13:
Tak for det.
Vil ministeren oplyse, i hvilket omfang den tidligere sundhedsminister Jakob Axel Nielsen har modtaget instruktioner fra den daværende finansminister Lars Løkke Rasmussen om spørgsmål, der vedrører overbetalingen af privathospitaler?
Lykke Friis (V), 2010-10-13:
Vi kan jo altid diskutere, hvad det vil sige at være ambitiøs, hvad det vil sige at ligge foran.
Jeg må altså sige, at jeg har meget svært ved at se, at man kan blive fremstillet, som om man nøler og er bagud, når man nu som den eneste regering sammen med Storbritanniens i morgen i Luxembourg vil fremføre synspunktet om, at nu skal vi forsøge i EU i fællesskab at gå til de 30 pct. i 2020.
Men som jeg så også flere gange har givet udtryk for, virker det desværre ikke, som om vi har den helt, helt store koalition bag os i det spørgsmål.
Per Husted (S), 2010-10-13:
Det, jeg vil spørge om, er ambitionsniveauet.
Er det at være foran, når vi i 2020 faktisk har de samme ambitioner som de andre lande?
Skulle vi ikke se at få nogle ambitioner, der var lidt større, end de øvrige EU-lande har på klimaområdet?