Kirsten Brosbøl (S), 2015-01-15:
Mange tak for en, synes jeg, rigtig god debat her i eftermiddag om Danmarks natur, om, hvor vi vil hen med Danmarks natur, og hvilke ambitioner vi har på naturens vegne.
Regeringen har en klar vision for vores fælles natur.
Vi vil skabe et grønnere Danmark med en rigere og mere sammenhængende og mangfoldig natur frem til 2050.
Det er den langsigtede vision, og vi vil arbejde målrettet for at standse tilbagegangen for vores vilde dyr og planter og give dem mere plads og bedre mulighed for at sprede sig.
Vi vil sikre, at endnu flere mennesker og også de kommende generationer kan få glæde af de fællesskaber, som naturen danner ramme om, og skønheden og roen i vores natur.
Med Naturplan Danmark har vi sat en tydelig retning for, hvordan vi vil nå visionen om en rigere og mere mangfoldig natur i Danmark.
Naturplan Danmark er Danmarks biodiversitetsstrategi, altså den strategi, der skal sikre, at vi frem mod 2020 får standset tilbagegangen i vores artsrigdom, og den følger op på FN's og EU's mål for biodiversitet i 2020.
Med det her lovforslag realiserer vi så tre af de centrale indsatser i Naturplan Danmark.
Ordføreren har jo været rundt om de centrale elementer, men bare for at repetere, vil jeg nævne dem.
Vi foreslår at forpligte kommunerne til at udpege det, vi kalder Grønt Danmarkskort.
Vi foreslår et forbud mod gødskning og sprøjtning på alle vores såkaldte § 3-arealer, altså den i forvejen beskyttede natur.
Og vi foreslår at hæve bødeniveauet, så det ikke kan betale sig at skade vores fælles natur.
Med de tre tiltag følger vi samtidig op på flere væsentlige naturanbefalinger fra Natur- og Landbrugskommissionen.
Lad mig starte med det grønne danmarkskort.
Det er jo allerede sådan i dag, at kommunerne lægger planer for deres værdifulde naturområder, men der er behov for at udvikle større og mere sammenhængende naturområder, og her er det en klar fordel også at tænke på tværs af kommunegrænserne.
Ved at skabe det her fælles grønne danmarkskort får vi en langsigtet grøn masterplan for, hvordan naturen kan udvikle sig på tværs af kommunegrænserne.
Bedre og mere sammenhængende natur vil bidrage til at standse tilbagegangen i biodiversiteten og altså til, at vi opfylder vores internationale forpligtelser.
Vi stiller krav til, at kommunerne samarbejder og anvender nogle nye nationale kriterier i deres udpegninger.
Vi stiller samtidig nogle nye redskaber til rådighed for kommunerne, nemlig digitale naturkort, så kommunerne har det samme grundlag at planlægge ud fra.
Det skal jo skabe en større ensartethed og sammenhæng i deres udpegning.
Det grønne danmarkskort er jo allerede inden fremsættelsen af lovforslaget her er blevet kritiseret for – vi hører det også lidt i dag – på den ene side at være for slapt, fordi man ikke får et bestemt antal kvadratkilometer ny natur og der ikke er tilstrækkelig finansiering, og på den anden side, som vi også hører her i dag, at være for stramt, fordi f.eks. de her grønne streger og pletter på kortet kan få konsekvenser for lodsejernes jorde og begrænse erhvervet.
Det hører vi også bekymringer om i dag.
Jeg deler ikke de bekymringer for, at det grønne danmarkskort ender i den ene eller den anden af de grøfter.
De planlagte streger på kortet vil gradvis blive til virkelighed gennem en frivillig indsats af private lodsejeres, kommuners, statens og fondes mange forskellige naturprojekter.
Inden længe vil vi også have en stor aktiv spiller på banen i form af Den Danske Naturfond, som bl.a. vil opkøbe ny natur for millioner.
Men det er lidt centralt, at man husker – og det vil jeg måske særlig sige til Dansk Folkepartis ordfører, som fik blandet tingene lidt sammen – i forbindelse med om det her med, at det grønne danmarkskort bare bliver trukket ned over hovedet på lodsejerne, at der jo netop er tale om frivillige aftaler, hvor man vil gå ind og laver aftaler og også kompenserer der, hvor der er tale om et tab.
Så det er vigtigt, at man lige husker at skille tingene ad.
Det er en sammenblanding, der primært blev lavet af Dansk Folkepartis ordfører.
Men lad mig også slå fast, at der vil gælde de samme regler inden for det grønne danmarkskort som uden for det .
Det vil altså ikke i sig selv få indflydelse på kommunernes afgørelse, f.eks. i sager efter husdyrreglerne, som der også er blevet spurgt ind til her i dag.
Kommunerne skal udpege områder til det grønne danmarkskort første gang med kommuneplanerne i 2017 og selvfølgelig i de følgende kommuneplaner løbende justere det.
Opgaven ligger i direkte forlængelse af kommunernes eksisterende opgaver på natur- og planområdet.
Derfor vil jeg også opfordre til – og det siger jeg måske primært til Venstres ordfører, som sagde, at hun i udgangspunktet havde været positivt indstillet over for det her med det grønne danmarkskort –
at man bevarer den optimisme i forhold til måske på det her område at kunne nå en fælles løsning i udvalgsbehandlingen, og at man går konstruktivt ind i det, og at vi får en snak om det, som jeg forstår Venstre har været meget optaget af, nemlig den lokale inddragelse, den lokale forankring af forberedelsen til det her grønne danmarkskort.
Lad os drøfte det i udvalgsbehandlingen.
Jeg håber, at man vil forsøge at bevare en positiv indstilling til den del af lovforslaget.
Jeg mener faktisk, at det er noget, der bør kunne samle Folketinget bredt.
Til den Konservative ordfører vil jeg også sige, at hvis man også i handling ville vise, at man gerne vil naturen det godt, så var det måske et af de områder i det her lovforslag, man kunne kigge lidt mere positivt på, så vi der kunne finde fælles fodslag.
Den anden del af lovforslaget, som der jo har været meget debat om her i dag, er jo, at vi ønsker at styrke indsatsen for vores vilde dyr og planter.
Vi skal gøre noget for at stoppe tilbagegangen i arterne, ikke bare fordi vi har forpligtet os til det i EU og FN, men så sandelig også, fordi vi ønsker – og det er jo selvfølgelig et politisk ønske, som regeringen har – at kommende generationer skal kunne opleve en natur, som er rig på arter, og som er i bedre forfatning end den, som vi har overtaget.
Det kræver selvfølgelig en indsats, for naturen har været under pres og er under pres.
Som sagt ønsker vi en rigere natur, men det er jo også, fordi vi ved, hvilket også flere ordførere har været inde på, at vores samfund i høj grad, og ikke mindst vores økonomi, baserer sig på vores natur.
Vi lever i høj grad af naturen, og derfor skal vi passe på den.
Derfor vil vi forbyde sprøjtning og gødskning på alle de naturområder, der allerede er beskyttet af naturbeskyttelseslovens § 3.
Vi tager så at sige skridtet fuldt ud i forhold til naturbeskyttelsesloven, for langt de største dele af § 3-arealerne er jo allerede sprøjtnings- og gødskningsfrie.
Nu tager vi skridtet
fuldt ud.
Det er også en anbefaling fra Natur- og Landbrugskommissionen, som jeg synes gav et afbalanceret bud på, hvordan der skulle ske forbedringer for landbrugserhvervet, og det er noget af det, som Liberal Alliances ordfører er inde på, nemlig at der var lagt op til en balancering af de forskellige hensyn.
På den ene side hensynet til erhvervet, altså hvordan vi kan skabe vækst og udvikling for erhvervet, og på den anden side, hvordan vi kan skabe forbedringer i naturen.
Regeringen ønsker den afbalancerede tilgang, og derfor har jeg også en appel om, at man ser den opfølgning på Natur- og Landbrugskommissionen, som regeringen har foretaget, i en sammenhæng og i en helhed, nemlig at vi både har taget initiativer, der sikrer, at vi imødekommer nogle af ønskerne fra erhvervet f.eks. på miljøreguleringen, altså at vi der giver mulighed for en smidigere proces i godkendelserne, men altså også, at vi nu leverer på naturdelen.
Forslaget vil have – og det har jeg også tilkendegivet og svaret på en række spørgsmål om – erhvervsøkonomiske konsekvenser, altså det her med § 3-arealerne.
Vi giver også lodsejerne mulighed for, hvis der er tale om ekspropriation, altså hvis det har et omfang, der har ekspropriationskarakter, at der så kan opnås erstatning eller dispensation.
Det er jo en vigtig pointe at få med i dag, i forhold til at man altså kan søge om dispensation eller erstatning, hvis man bliver særlig hårdt ramt.
Men det er altså vores vurdering, at langt størstedelen vil bliver ramt i et omfang, hvor der ikke vil være tale om ekspropriation, og det har vi også kammeradvokatens ord for.
Samtidig bliver der givet en overgangsperiode på tre dyrkningssæsoner til at kunne indrette sig på de nye forhold, sådan at lodsejerne også får mulighed for at tilrettelægge driften af jordene efter de nye regler.
Så jeg mener altså, at vi med vores samlede opfølgning på Natur- og Landbrugskommissionens anbefalinger har fundet den balance, der er mellem på den ene side hensynet til vækst og udvikling og så hensynet til naturen.
Det tredje element i lovforslaget, som jeg lige skal nå at berøre, er det her med, at vi ikke mener, at det skal kunne betale sig at skade vores beskyttede natur.
Derfor ønsker vi at hæve det vejledende bødeniveau for overtrædelse af naturbeskyttelsesloven, så det kommer til at ligge på niveau med tilsvarende overtrædelser for tilsvarende miljølovgivning.
I dag gives der relativt lave bøder på mellem 2.000 og 8.000 kr. for skader forvoldt på naturen.
Det synes regeringen er for lavt, og derfor vil vi hæve det vejledende niveau.
Naturen er et fælles gode, som vi også har et fælles ansvar for at sikre både for vores egen og for fremtidige generationers skyld.
Det her lovforslag er et vigtigt skridt på vejen mod det mål.