runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benny Engelbrecht (S), 2011-02-09:
Vi har i forbindelse med denne dioxinsag haft stillet mange spørgsmål, der har været holdt samråd m.v., hvilket er meget naturligt, al den stund det tyske fødevaremarked ligger lige syd for den danske grænse.
Det er vores naboer.
Det er en stor skandale.
Det er noget, som har optaget hele den tyske befolkning.
Det er noget, der har fyldt utrolig meget.
Det har betydet nedlukning af en række produktioner i Tyskland.
Med andre ord er det noget, som på mange måder har fyldt meget.
Når vi så spørger ind til disse sager, ja, så er oplevelsen den, at det nærmest virker, som om der er bedre styr på dyrefoderet, end der er på den mad, vi mennesker går og spiser.
I hvert fald er det jo positivt, at man meget hurtigt kunne efterspore, hvor dyrefoderet var leveret til.
Det er bestemt ikke det, jeg på nogen som helst måde har i sinde at klandre nogen.
Vi havde bl.a. flere forslag oppe at vende omkring, hvordan man kunne efterspore, hvilke producenter der eksporterede til Danmark, hvilke importører der var, og ministeren har bl.a. også stået her i salen og gjort opmærksom på, at det faktisk var ret komplekst at få et fuldt overblik over lige præcis det spørgsmål.
Det er netop det, der har foranlediget mig til at stille dette spørgsmål.
Er det således, at man med hensyn til selve sporbarheden skal ind at se på, om der er nogen forbedringer, der kan foretages?
Det er sådan set ikke, fordi jeg nødvendigvis vil have ministeren til at sige ja eller nej til det, men blot høre, om det er muligt at få tilsagn om, at det i det mindste er et spørgsmål, vi kan vende, når det nu er, at sagen i øvrigt er fuldt belyst.
Henrik Høegh (V), 2011-02-09:
Umiddelbart har Kommissionen sagt, at de med den viden, de havde på det tidspunkt, ikke mener, at myndighedernes behandling af det her i Tyskland kunne give anledning til nogen ændringer.
Og selve producentens, virksomhedens ansvar, er det, der bliver vurderet på i øjeblikket.
Da det er en verserende sag med en politianmeldelse, kan man jo ikke gå ind at kontrollere på den lige nu.
Så har vi med glæde konstateret, at når vi får sådan en rapid alert, så kunne både fodermodtageren, dvs. hønseavleren Tybjergfarmen, tydeligt og klart dokumentere, hvad de har modtaget, og hvad de har afleveret.
Da vi kom videre til modtageren af knækæggene, kunne de tydeligt og klart dokumentere, hvad de havde modtaget, og hvilke blandinger det indgik i, og hvor de produkter var henne.
Dem har vi analyseret, og vi har fundet, at der ikke er noget af det, der ligger over grænseværdierne, og heldigvis for det.
Det skal vi være glade for.
Vi har så også kontaktet samtlige de foderproducenter, vi var bevidste om havde samhandel med Tyskland, for at høre, om nogen havde hentet foderfedt ved den pågældende virksomhed, hvilket de ikke havde.
Rasmus Prehn (S), 2011-02-09:
Mener ministeren, det er muligt at skabe en folkeskole i verdensklasse, når regeringens nulvækst har presset kommunerne til at skære 0,5 mia. kr. på folkeskolens normalområde ifølge Danmarks Statistik?
John Dyrby Paulsen (S), 2011-02-09:
Det kan man jo så godt være enig i, men jeg tror, at man skal lægge mærke til det, der i virkeligheden ligger bag skatteministerens ord, og jeg er glad for, at ministeren i virkeligheden siger, at det, han har sagt til Berlingske Tidende, står han fuldstændig ved.
Det må også gælde det her.
Det er i virkeligheden det, ministeren kommunikerer til erhvervslivet.
Det hænger meget godt sammen med det, som vi snakkede om under det foregående spørgsmål, nemlig at set fra ministerens stol kan man enten vælge den ene vej, oppositionens vej, og så er man i virkeligheden bare en, der forsøger at kræve penge ind til sig selv, som i øvrigt ikke har forstået, hvad samfundet går ud på, og i øvrigt ikke udviser samfundssind, eller også kan man vælge den nedskæringsvej, som er ministerens og regeringens vej, og så er man lige pludselig overordentlig samfundsbevidst, tænker på samfundet og udviser samfundssind ud over alle grænser og er en, som overhovedet ikke tænker på sig selv, nej, så er det sund fornuft.
Jeg må spørge ministeren: Er det udtryk for en ærlig debat?
Er det et udtryk for, at vi diskuterer fakta og forudsætningerne for de fakta?
Mit svar er selvfølgelig et nej.
Det er det ikke.
Så min opfordring til ministeren er bare, om vi ikke kunne forsøge at lægge de der floskler til side og diskutere forskellen på vores veje, og hvad der er forudsætningen for vores løsninger på den krise, som Danmark står i.
Derfor vil jeg godt lige vende tilbage til det første, jeg sagde.
Ministeren bekræfter, at de virksomheder, der ikke synes, at ministeren og ministerens regering gør det helt fantastisk, ikke udviser samfundssind.
Tak for det svar.
Men betyder det så også, at virksomheder, der er kritiske over for den nuværende regering, heller ikke udviser samfundssind, eller hvordan skal ministerens holdning i virkeligheden forstås?
Benny Engelbrecht (S), 2011-02-09:
Dette er jo spørgsmål til ministeren, men lad mig ikke desto mindre lige klarlægge i hvert fald, at det ikke er en socialdemokratisk holdning, at vores kontrol er for skrap, på ingen som helst måde.
Så skulle det gerne være slået fast.
Ministeren siger ganske rigtigt, at Rapid Alert-systemet, RAPEX, fungerer på den måde, at man melder ud i det europæiske fælles system, når man opdager problemer.
Det er yderst velfungerende, som ministeren også rigtigt siger, det er jeg sådan set ikke uenig i.
Vi ser desværre også i Danmark, at der er brodne kar, og især nogle af de programmer, der har været i DR's Kontant, viser og understreger jo, at der selv i Danmark desværre er brodne kar blandt virksomhederne.
Derfor skal vi selvfølgelig også have en skarp kontrol, fordi der jo netop desværre er – det er undtagelser – virksomheder, der ikke lever op til deres ansvar.
Så spørgsmålet er, om ikke det var passende på nuværende tidspunkt at lægge et ambitiøst niveau og gøre netop Kommissionen opmærksom på, at vi ønsker dette ambitiøse mål.
Henrik Høegh (V), 2011-02-09:
Først skal jeg bare være helt sikker på, at jeg forstår hr. Benny Engelbrechts spørgsmål, for jeg mener næsten, at hr. Benny Engelbrecht startede med at sige, at vi måske har en lidt for skrap kontrol herhjemme.
Som sagt lægger vi selvfølgelig som en del af kontrollen herhjemme an til, at virksomhederne har en egenkontrol, og at det i dagligdagen er deres ansvar.
Så kan jeg oplyse, at der i EU er et centralt kontor, som ved regelmæssige inspektioner – de såkaldte fødevareoplysningsinspektioner – går ind i hvert enkelt medlemsland og ser på, om der leves op til i EU's standard for fødevaresikkerhed.
Der vil også, som jeg nævnte i mit første svar, blive foretaget en vurdering af erfaringerne af det, der er sket i Tyskland, og på den baggrund vil man gøre sig overvejelser om, hvorvidt der skal strammes op, eller om der er nogle ting her, der skal rettes op på.
Troels Lund Poulsen (V), 2011-02-09:
Lad mig bare lige rette et par småfejl, som hr. John Dyrby Paulsen bevidst eller ubevidst kom til at lave.
Det er ikke kun et spørgsmål om, hvilke tilskudsordninger der skal laves, men også et spørgsmål om, hvilke rammer der skal til, og ikke mindst at man spørger: Hvad kan vi gøre for at få det danske samfund til at hænge bedre sammen?
Det var sådan set det, jeg sagde.
Hr. John Dyrby Paulsen valgte så helt bevidst at misforstå og fejlfortolke.
Det må jeg så bare her tage kraftigt afstand fra.
Det er dybt manipulerende.
Den anden del er så, at hr. John Dyrby Paulsen kommer til at sige, at der er to veje.
Ja, det er der.
Der er afgiftsvejen med de 31,5 mia. kr., plus 10 mia. kr., plus hvad ved jeg – et stort milliardbeløb – som er den vej, S og SF lægger frem.
Det har jeg jo lige stået og diskuteret med hr. Jesper Petersen.
Det er jo det, der står tilbage, når vi spørger om, hvad der skal til, nemlig flere skatter og flere afgifter.
Det er det, der gør Danmark til et vækstsamfund.
Det er jeg inderligt imod.
Så er der den anden vej, som er regeringens vej, hvor der er styr på økonomien, og hvor der er en klar strategi for, hvad det er, der skal til for at få samfundet til at hænge sammen.
Det er to veje, der går i hver sin retning.
Og der må jeg bare sige, at jeg vil gerne diskutere det – det har jeg lige gjort med hr. Jesper Petersen – for vi mangler stadig væk at få en forklaring.
Ud af de 31,5 mia. kr. er der et hul på over 10 mia. kr., fordi skatter og afgifter ikke giver 31,5 mia. kr., men kun giver 20 mia. kr. Så jeg må sige til hr. John Dyrby Paulsen, at der er nok at komme efter.
Vi venter i spænding på at se, hvad det helt præcist er Socialdemokratiet vil gøre for at skabe vækst.
Jeg tror i hvert fald ikke på den vækstdagsorden, der indeholder flere skatter og flere afgifter.
John Dyrby Paulsen (S), 2011-02-09:
Det sker jo, at vi bliver engageret i debatten, og det gjorde ministeren også – fred være med det.
Men jeg kunne godt tænke mig at vende tilbage til det her med forskellige syn på det.
Nu begynder ministeren at snakke om afgiftssamfund, afgiftsmodeller og det ene og det andet, men sandheden er jo, at hvis man ser tilbage i historien, er Danmark blevet et rigt land under en socialdemokratisk ledet regering.
Og det er vi blevet, fordi vi har den skandinaviske samfundsmodel, vi har.
Det gjorde i 1999 Danmark til et af verdens rigeste lande, blandt de fem rigeste.
I dag ligger vi vel nede omkring en 15. plads takket være ministeren og hans regering.
Det, ministeren nu holder fast i, er, at hvis ikke man synes, at regeringen har gjort det godt, så har man ikke samfundssind.
Der bliver jeg bare nødt til at sige: I Berlingske Tidende er ministeren blevet citeret for direkte at beskylde virksomhederne for at mangle samfundssind – hvis man f.eks. synes, at vindmølleindustrien har haft gode forhold under en socialdemokratisk ledet regering i forhold til de kummerlige forhold, den har haft under den nuværende regering.
Det er da en besynderlig indgangsvinkel til at inddrage erhvervslivet i den her debat.
Troels Lund Poulsen (V), 2011-02-09:
Jeg skal dybt beklage over for formanden, at man bliver grebet af den politiske debat; det er jo bl.a. det, debatten her i Folketinget skulle gå ud på, men jeg skal prøve at fatte mig i korthed.
I forhold til vindmølleindustrien vil jeg bare rette en lille misforståelse.
Der er vel ikke nogen regering, der har gjort så meget for dansk vindmølleindustri som den her regering.
Og igen kommer der et glædesudbrud fra hr. John Dyrby Paulsen – sarkastisk ment, tror jeg.
Lad mig blot minde om, at den her regering bl.a. har taget en meget stor beslutning om at lave et stort testområde til gavn for dansk vindmølleproduktion, hvor nogle af de partier, der var inderligt imod, kan jeg huske som miljøminister, var S og SF.
Så hykleriet kender ingen grænser.
Så er vi bare tilbage ved det, der er hele kernen i det, som hr. John Dyrby Paulsen siger, og det er: Ja, der er to veje.
Det er afgiftsvejen, som fører én vej, nemlig frem mod afgrundens rand – og der har vi jo været før, der har vi set en socialdemokratisk regering bringe os hen, og hvor vi var helt på vej ned i dybet – og så er der den ansvarlige vej, som er den, regeringen står for.
Det er jo så i bund og grund et meget enkelt valg.
Det er nok noget, der kræver en vis politisk diskussion, og det får vi jo rig lejlighed til her i løbet af foråret.
Benny Engelbrecht (S), 2011-02-09:
Vil ministeren, i lyset af den tyske dioxinskandale, arbejde for, at der i det øvrige EU stilles lige så høje krav til fødevaresikkerheden som i Danmark?
Vil ministeren i lyset af den tyske dioxinskandale arbejde for, at der i det øvrige EU stilles lige så høje krav til fødevaresikkerheden som i Danmark?
Henrik Høegh (V), 2011-02-09:
Når det drejer sig om fødevaresikkerhed, har vi fælles regler i alle medlemslande.
Nogle af de fælles regler skal gennemføres, ved at landene hver især fastsætter bestemmelser om administration, kontrol og lignende, og her kan der selvfølgelig forekomme mindre forskelle medlemslandene imellem.
Vi har en risiko- og behovsbaseret kontrol, og vi mener, at vi har indrettet os, så vi bedst muligt sikrer fødevaresikkerheden.
Vi kan derfor indpasse nye kontrolbestemmelser i de eksisterende, og vi kan bevare et overblik over kontrollen i hele fødevarekæden.
Når det er sagt, vil jeg også godt understrege, at det jo altså er virksomhedernes ansvar at kende og overholde reglerne, og det er kun virksomhederne, som i det daglige kan sikre, at reglerne bliver overholdt.
Vi søger en god dialog med vores virksomheder, for det er nødvendigt at have en gensidig forståelse for hinandens opgaver og ansvar.
Virksomhederne skal forstå, at vi ikke går på kompromis med fødevaresikkerheden, og at vi som udgangspunkt lader usikkerheden falde ud til forbrugernes fordel.
Derfor kan det danske valg, når vi skal indrette os på de fælles regler, af og til synes skrappere end dem, vi ser i andre medlemslande.
I Tyskland blev problemet opdaget, da egenkontrolprøver viste, at der var noget galt.
Desværre var der allerede solgt og anvendt forurenet foderfedt, før analyseresultaterne forelå.
Det kunne f.eks. være ved at forbyde, at man producerer foderfedt på virksomheder, som også producerer fedtstoffer til industriel brug.
Det står dog fast, at det er klart forbudt at markedsføre det pågældende foder, og at det er forbudt i alle lande.
Det ligger mig meget på sinde, at vi har det bedst mulige niveau for fødevaresikkerhed i EU, og jeg arbejder for, at vi får vedtaget de bestemmelser, som skal sikre dette på bedste vis.
Benny Engelbrecht (S), 2011-02-09:
Tak til fødevareministeren for besvarelsen.
Jeg deler til fulde den holdning, at vi naturligvis skal sikre, at vi i Danmark har den bedst tænkelige fødevarekontrol, og som ministeren selvfølgelig er klar over, er det også en fortsat bestræbelse for Socialdemokraterne at være med i de forlig, som er indgået på dette område.
Så der tror jeg ikke at vi på nogen som helst måde kan blive uenige her i dag.
Vi kunne måske godt blive enige om, at den er mere effektiv end i andre lande, men det er ikke desto mindre en kritik, der ikke sjældent bliver fremført.
Set i lyset af det og set i lyset af, at vi nu har oplevet en ret betydelig dioxinskandale – jeg husker, at ministeren tidligere har redegjort for netop denne skandale, herunder at der er meget, der tyder på, at der har ligget deciderede strafbare handlinger bag, og der er i hvert fald foretaget politianmeldelse i Tyskland – må man jo konstatere, at der er et behov for at se på lige præcis kontrollen.
Så spørgsmålet er: Hvordan kan vi sikre et ensartet kontrolniveau i Europa?
Som ministeren så ganske rigtigt siger, er det op til de nationale regeringer at sikre, at den nationale lovgivning tager højde for, at reglerne efterleves.
Når det nu er, at Europa-Kommissionen netop lægger op til, at der skal foretages overvejelser om fælles bestemmelser, ville det være meget naturligt, ikke mindst set i lyset af, at Danmark snart overtager formandskabet i EU, at vi lægger et fælles højt ambitionsniveau på dette område.
Tina Petersen (DF), 2011-02-09:
Mit første spørgsmål til ministeren er: Vil ministeren oplyse, med hvilken begrundelse og hvilken hjemmel hun har ret til med øjeblikkelig virkning at lukke alle tiltag på det, man kalder hjemmetræningsprogrammer, og er ministeren bekendt med, at Sundhedsstyrelsen bevidst vildleder og tegner et totalt skræmmebillede af disse hjemmetræningsprogrammer, hvorefter kommunerne ikke ønsker at tilbyde disse?
Benedikte Kiær (KF), 2011-02-09:
Fru Tina Petersen stiller mig to spørgsmål her.
Som jeg forstår det, handler det første spørgsmål om udmøntningen af de midler, vi har afsat til at kvalificere træningsindsatsen for handicappede børn.
Udmøntningen af midlerne blev sat i bero i marts 2010 efter en fælles beslutning i satspuljekredsen.
Baggrunden var de væsentlige sundhedsfaglige spørgsmål, der var rejst fra flere sider.
Beslutningen blev truffet via de procedurer, vi sædvanligvis følger i satspuljekredsen, og alle ordførere, inklusive ordføreren for Dansk Folkeparti, var enige i at sætte udmøntningen af midlerne i bero, indtil vi fik mere styr på de sundhedsfaglige bekymringer.
Som fru Tina Petersen nok erindrer, aftalte vi på det møde, vi holdt den 15. december 2010, at jeg på det kommende møde, som bliver den 16. marts, ville præsentere et forslag til, hvordan vi kan få gang i udmøntningen af midlerne.
Her vil jeg også henvise fru Tina Petersen til mødet den 16. marts, hvor Sundhedsstyrelsen vil deltage for at svare på spørgsmål.
Jeg vil derfor henvise yderligere drøftelser af Sundhedsstyrelsens udtalelser til det kommende møde.
Tina Petersen (DF), 2011-02-09:
Sundhedsstyrelsen har udtalt sig i den her specifikke sag om træningsprogrammer.
Til mødet i foråret fik jeg det indtryk, at udvalget ikke var helt klar over, at der faktisk eksisterer godt 32 forskellige træningsmetoder her i Danmark og på verdensplan, hvis man kan sige det sådan, men at der faktisk var tale om én konkret metode.
Og det, som jeg også påpegede på det møde, var netop, at konsekvensen af, at man kiggede på denne ene træningsmetode, kunne være, at det kunne ramme resten af de 32 metoder.
En anden ting er, at det jo kun er Sundhedsstyrelsen og en enkelt læge, der har udtalt sig.
Når jeg hører det, tænker jeg: Med hvilken begrundelse?
Jeg har nemlig efterfølgende været i kontakt med alle de her familier, 97 familier alt i alt, her i Danmark, og der er ikke en eneste af dem, som har set Sundhedsstyrelsen eller den læge, som har udtalt sig, deltage i nogen programmer, til trods for at både Sundhedsstyrelsen og lægen har modtaget invitation til at deltage.
Hvordan kan man så se med så stor alvor på den udtalelse – for det er jo ikke dokumentation, men bare en udtalelse – der ligger her?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Men det kan være, at ministeren vil besvare det spørgsmål.
Benedikte Kiær (KF), 2011-02-09:
Som ansvarlig minister kan og vil jeg ikke sidde det overhørig, når der fra sundhedsfagligt hold, herunder fra vores allerhøjeste myndighed, Sundhedsstyrelsen, bliver givet udtryk for nogle bekymringer over elementer i min lovgivning, og især ikke, når bekymringen vedrører den ordning, vi har i forbindelse med hjemmetræning, og de ting, vi ellers vil sætte i gang.
Jeg vil henvise til, at vi her den 16. marts får mulighed for at stille Sundhedsstyrelsen en lang række spørgsmål, og der vil en stor del af de spørgsmål, som fru Tina Petersen også stiller her, kunne blive besvaret af Sundhedsstyrelsen.
Det er nogle gange bedst at få svarene fra nærmeste hold.
Det, som blev gjort i foråret 2010, var, at satspuljekredsen på baggrund af de bekymringer, der var givet udtryk for, og de udtalelser, der var kommet, blev enig om at indstille udmøntningen af midlerne, indtil vi havde aftalt nærmere, og det er jo ligesom på baggrund af den enighed, at jeg har stoppet programmet.
Tina Petersen (DF), 2011-02-09:
Jamen efterfølgende vil jeg så tage ministeren med ud på en lille rejse og fortælle historien om, hvordan det her startede.
Lad os rejse tilbage til 2006, hvor Dansk Folkeparti fremsatte forslaget om hjemmetræningsprogrammer.
Se, nu har der jo været fire ministre på socialområdet siden, så jeg kan godt forstå, at det er svært, men allerede dengang – i min tale den 23. oktober 2006 – gjorde jeg opmærksom på dokumentationsdelen og på, at det var op til ministeren efterfølgende at sørge for at dokumentere effekten af de her træningsprogrammer.
Det var i forbindelse med B 20 i folketingsåret 2006-07.
Efterfølgende bliver der i udvalget lavet en beretning, som samtlige partier i Folketinget står bag, og hvor man også bruger en hel A4-side på at forklare, at den dokumentationsdel her skal udføres, at man bliver nødt til at tage imod invitationen og sige: Ja tak, vi vil meget gerne være med hos jer familier og dokumentere de her ting.
Man kan ikke dokumentere, hvis man ikke deltager.
En anden ting er, at der i sin tid blev …
Benedikte Kiær (KF), 2011-02-09:
Ja, det er rigtigt, at min forgænger modtog en henvendelse fra Lægeforeningen om en sag fra Århus og også informerede satspuljepartierne den 12. februar.
Efterfølgende – efter et møde, som Kontoret for Handicap i mit ministerium har holdt med Lægeforeningen og Sundhedsstyrelsen, og på baggrund af nogle af de bekymringer, som er blevet udtrykt, og på baggrund af, at der så har været en orientering af satspuljekredsen – er det så blevet sådan, at vi har sat udmøntningen af nogle satspuljemidler i bero.
Der mener jeg sådan set som ansvarlig minister, at jeg på baggrund af de ting, der er kommet ind, skal handle og høre, hvad satspuljepartierne mener om den her sag.
Og jeg må også lige erindre fru Tina Petersen om, at den her beslutning er blevet truffet i enighed af alle satspuljepartierne, herunder også Dansk Folkeparti.
Tina Petersen (DF), 2011-02-09:
Nu har jeg jo ikke været en af forhandlerne, for så kunne det godt have været, jeg havde stillet nogle bekymrede spørgsmål.
Det ved ministeren også, for jeg har stillet rigeligt med spørgsmål på området.
Det, der undrer mig her, og jeg håber så, ministeren kan svare på det, er, at på side 21 i den tværfaglige ministerielle udredning, der i sin tid blev lavet, står der noget om en systematisk dokumentation og evaluering af programmerne.
Hvor er det blevet af?
Trods det, at der er blevet bevilget 6,8 mio. kr. til at dokumentere det, kan jeg ikke se, hvor dokumentationen er henne.
Ministeren bliver da nødt til at erkende – uanset hvilket papir man tager frem – at man ikke har sørget for, at det blev dokumenteret.
Benedikte Kiær (KF), 2011-02-09:
Jeg mener simpelt hen, at alle de spørgsmål, der bliver stillet her om, hvad det er for nogle bekymringer, Sundhedsstyrelsen kommer med, og om de her satspuljemidler, der er blevet sat i bero, og om baggrunden for, at Sundhedsstyrelsen og Lægeforeningen har de bekymringer, som de har – og i øvrigt også Dansk Pædiatrisk Selskab – bør blive endeligt stillet på det møde, vi har den 16. marts, hvor jeg også kommer med et forslag om, hvordan satspuljemidlerne så kan udmøntes, som vi aftalte det på mødet her i december sidste år om udmøntningen af satspuljemidlerne.
Men jeg vil også lige påpege, at der jo ikke er blevet ændret på rammerne for hjemmetræning.
Det er stadig væk kommunernes ansvar at vurdere, om betingelsen for hjemmetræning er opfyldt.
Og det agter jeg ikke at blande mig i.
Tina Petersen (DF), 2011-02-09:
Vil ministeren oplyse, med hvilken begrundelse og hvilken hjemmel hun har ret til med øjeblikkelig virkning at lukke alle tiltag på hjemmetræning/undervisningsprogrammer, og er ministeren bekendt med, at Sundhedsstyrelsen bevidst vildleder og tegner et totalt skræmmebillede af hjemmetræningsprogrammerne, hvorfor kommunerne ikke vil tilbyde disse?
Tina Nedergaard (V), 2011-02-09:
Jo, men det vil jeg også gerne gå lidt mere i detaljer med, men det forudsætter nok lige en samtale med KL, for jeg står stadig væk meget uforstående over, hvordan det kan være, at den samlede besparelse ryger over på lærerlønninger, når der faktisk er sket nogle besparelser i form af f.eks. nedlæggelse af skoler – hvilket jeg ikke bifalder, men det er sket.
Folkeskolen får også færre elever, fordi nogle elever søger ud i friskolerne, og der er anmeldt 32 nye friskoler.
Vi påtager os det fulde ansvar for den samlede økonomi.
Men det er ikke vores opgave at prioritere, hvordan man griber det an ude i kommunerne.
Som undervisningsminister finder jeg det selvfølgelig beklageligt, at man finder pengene på folkeskoleområdet, men jeg gider ikke tale ned til kommunerne og sige, at de er dårlige til at administrere.
De penge under jeg godt de få elever at få, hvis det virker, men det virker ikke engang.
Finland, hvis resultater i folkeskolen absolut er blandt verdens bedste, bruger i størrelsesordenen det, der svarer til to tredjedele af vores ressourcer, og det skyldes muligvis, at de ekskluderer elever i et langt mindre omfang; de rummer simpelt hen mere i skolen, og det skal vi blive bedre til.
Derfor har jeg en appel til Socialdemokraterne om i forligskredsen at arbejde konstruktivt med henblik på at skabe den bedre skole igennem at gøre det tiltag.
Rasmus Prehn (S), 2011-02-09:
Og jeg skal læse op igen: Mener ministeren, det er muligt at skabe en folkeskole i verdensklasse, når regeringens nulvækst har presset kommunerne til at skære 0,5 mia. kr. på folkeskolens normalområde ifølge Danmarks Statistik?