Naser Khader (NY), 2008-05-08:
Tak for en spændende debat.
Men det ærgrer mig lidt, at der var begrebsforvirring.
Mange ordførere startede med at sammenblande de anerkendte med de godkendte, og der var en masse motivfortolkning.
Det, der er baggrunden for det her beslutningsforslag, er, at imamen for Det Islamiske Trossamfund, Mostafa Chendid, på et tidspunkt var ude at sige, at islamisten, Al-Qaradawi, der talte om vredens fredag, og som var med til at oppiske stemningen under den første Muhammedkonflikt, var hans åndelige vejleder.
Denne Al-Qaradawi udsteder mange smukke fatwaer.
Han har udstedt fatwaer mod jøder og homoseksuelle, og han har anerkendt selvmordsbombere.
Alligevel siger han, at han udsteder nogle smukke fatwaer.
Der var jeg ude at sige, at jeg synes, det er et problem, at det er Al-Qaradawi, der er fundamentet for Det Islamiske Trossamfund.
Derfor mener jeg, at det er på tide at diskutere de retningslinjer, der er for at godkende trossamfund, og jeg står ikke alene med det.
Formanden for Det Rådgivende Udvalg vedrørende Trossamfund har selv udtalt, at han savner nogle retningslinjer, nogle regler fra politikernes side, i forhold til at godkende trossamfund.
Så det, vi med det her beslutningsforslag ønsker os, er nogle klare retningslinjer.
Så er der flere, der har talt om sindelagskontrol.
Vi mangler kontrol og overvågning af trossamfundene, og det kræver først og fremmest ressourcer.
Det er formanden for det udvalg, der godkender trossamfund, der savner kontrol.
Han siger samtidig, at det er lidt problematisk, at når man først godkender et trossamfund, så har man gjort det for evigt.
For der kan ske det, at nogle andre overtager trossamfundet.
Der kan eksempelvis komme en ny islamistisk imam og ledelse i et islamisk trossamfund, og det må medføre, at man er nødt til at revurdere godkendelsen.
Beslutningsforslaget handler om alle godkendte trossamfund og ikke kun de islamiske.
Men vi skal også indrømme, at det største problem i øjeblikket altså kommer fra de islamistiske, og derfor bliver de islamistiske også nævnt eksplicit.
Jeg mener, at det er problematisk, at flere partier går ud og bruger hård retorik mod islamisterne, men at de, når det kommer til stykket og de skal konkretisere det, ikke vil være med alligevel.
Regeringen har sat mange ressourcer af til at bekæmpe radikalisering, men i denne sag vil man hellere kaste statspenge efter ekstremisterne frem for at stille krav.
Jeg mener, der er behov for en opstramning af reglerne.
Det strider simpelt hen mod sund fornuft og den almindelige retsopfattelse, at vi via skatten skal støtte antidemokratiske foreninger.
Det handler ikke om at forbyde foreninger.
Det handler om at sige nej til at give dem nogle økonomiske fordele og privilegier.
De kan også vælge ikke at lade sig godkende.
Vi har omkring 120 moskeer i Danmark.
Kun 20-25 stykker er godkendte.
Flertallet af moskeerne er ikke godkendte.
Så man kan selv vælge, om man vil være godkendt eller eventuelt foretrække at lade sig finansiere af medlemmerne.
Men når de får skattekroner, må vi også som minimum kræve, at de forpligter sig på retsstaten og demokratiet.
Det handler altså om demokratiet, og intet er helligere end demokratiet.
Der må kunne stilles helt klare krav til trossamfund om at understøtte demokratiet for at kunne oppebære statsstøtte.
Vi har religionsfrihed i Danmark, og vores forslag medfører ikke sindelagskontrol, men samfundet har ikke pligt til at understøtte alle sekter økonomisk, slet ikke, hvis de ikke som minimum forpligter sig på retsstaten og demokratiet.
Men jeg glæder mig til udvalgsarbejdet.
Selv om regeringen afviste beslutningsforslaget, hørte jeg en vis imødekommenhed fra justitsministerens side.
Jeg glæder mig til udvalgsarbejdet, og jeg håber da, at vi ender med, at vi som minimum opdaterer retningslinjerne, for det er der virkelig behov for.