Karin Gaardsted (S), 2012-04-20:
Tak for det, formand.
Først og fremmest tak for en god og gennemarbejdet redegørelse, der viser den seriøsitet, som regeringen går til udfordringerne med de nordiske grænsehindringer med – eller mobilitet i Norden, som jeg hellere vil kalde det, for det er jo faktisk det, vi gerne vil opnå.
Tak for ministerens klare udmelding om, at vi nu skal have gjort noget ved grænsehindringerne, og også tak til de øvrige ministre.
Det er, som det også er nævnt, en ganske historisk debat, vi har i Folketinget i dag.
Alligevel er det jo med en vis stolthed, at jeg hører nordiske kollegaer rose den danske regering for i sit regeringsgrundlag at ville opprioritere det nordiske samarbejde og styrke den frie bevægelighed i Norden.
Jeg tror også, at debatten i dag kan inspirere vore kollegaer i de øvrige nordiske lande – ikke mindst det forslag til vedtagelse, som vi netop har hørt blive fremsat, og som alle Folketingets partier står bag.
I den sammenhæng skal der lyde en særlig tak til formanden for delegationen; samtidig bør vi lytte til de forslag, der jo selvfølgelig kommer frem under de øvrige nordiske landes debatter, og tage det med i det videre arbejde.
Arbejdet for at sikre fri bevægelighed i Norden har historisk set været en af de vigtigste opgave for Nordisk Råd, hvor ambitionen ved Nordisk Råds etablering for netop i år 60 år siden var et fælles uddannelses- og arbejdsmarked.
Man er jo nået langt, men det er et arbejde, som aldrig stopper og hele tiden skal tilpasses den aktuelle situation, som i dag jo bl.a. inkluderer et EU, der både bidrager med mange løsninger, men så sandelig også med mange nye udfordringer.
Norden er det største eksportmarked for Danmark.
Børne- og undervisningsministeren har lanceret et større arbejde om Ny Nordisk Skole, hvilket er fornuftigt, da det er nærliggende at forbedre det danske uddannelsessystem gennem erfaringer og best practice fra vores nordiske nabolande.
Høj kvalitet i uddannelsessystemet kan således opnås gennem nordisk samarbejde.
Det er med andre ord samlet set økonomisk fornuftigt at styrke det nordiske samarbejde og den frie bevægelighed i Norden.
Det styrker målsætningen om et Danmark i vækst.
Mangel på nye standarder inden for byggebranchen er eksempel på et område, hvor vi lider økonomiske tab.
Det gør vi bl.a., fordi der er op til 10 mm forskel på et trappetrin i de nordiske lande.
Vi kan more os lidt over det, men sådanne små forskelle gør faktisk en stor økonomisk forskel.
I en rapport til Nordic Innovation anslår Sveriges Tekniska Forskningsinstitut, at forskelle i byggeregler for nyproducerede boliger koster Sverige mellem 40 og 60 mio. euro pr. år.
At man valgte at nedlægge det relevante ministerråd for området i 2006 hjælper desværre nok ikke, men det må ikke være undskyldningen for ikke at handle på det politisk; det har vi simpelt hen ikke råd til.
Et andet vigtigt område er autorisationerne og gensidig anerkendelse af erhvervsuddannelserne i Norden, som hr. Bertel Haarder også nævnte.
Dette er en opgave, som kræver aktiv deltagelse af arbejdsmarkedets parter og relevante myndigheder i de nordiske lande.
Socialdemokraterne i Nordisk Råd har for nylig fremsat et forslag i Nordisk Råd om problemstillingen, som vi forventer kan vedtages på Nordisk Råds session i november.
Herefter er det op til Nordisk Ministerråd at løse opgaven, men jeg vil da opfordre relevante myndigheder og arbejdsmarkedets parter i Danmark til allerede nu at begynde at se på nogle mulige løsninger.
En nordisk ekspertgruppe om grænsehindringer inden for social- og arbejdsmarkedsområdet har netop udgivet en præliminær rapport med beskrivelser af 35 grænsehindringer og forslag til løsninger.
Nordisk Grænsehindringsforum har sociale velfærdsordninger og arbejdsmarkedet som to af de vigtigste områder at løse grænsehindringer indenfor.
Det er to områder, der er meget komplekse at finde løsninger indenfor, og det er samtidig her, der virkelig kan findes nogle tragiske eksempler på borgere, der i den grad er kommet i klemme på grund af nordiske landes myndigheders forskellige afgørelser, uklare regler og mangelfuld information. Med høringen om grænsehindringer i tirsdags, som jeg desværre ikke kunne deltage i – men nu har jeg fået linket, så nu skal jeg ind at se det på nettet – har jeg efterfølgende kunne sætte mig ind i tingene, og der deltog jo bl.a. to kvinder med hver deres fortvivlende historie.
Der er derfor ingen tvivl om, at der er et stort behov for at finde løsninger på de udfordringer, og jeg ser frem til, at vi skal drøfte disse mere indgående med regeringen og i delegationen i den kommende tid.
Desværre kommer vi nok aldrig i den situation, at de nordiske landes lovgivninger i tilstrækkelig grad har taget højde for de øvrige landes lovgivninger, og jeg står heller ikke her i dag og taler for, at vi skal være ens i hele Norden.
Derfor vil der nok også desværre i fremtiden være borgere, der oplever at komme i klemme, når de arbejder, de bor, de studerer i flere nordiske lande.
Det må ikke føre til, at flere vælger at blive hjemme.
Det er økonomisk og kulturelt set godt for os, at borgere og virksomheder bevæger sig over de nordiske landes grænser, og derfor siger vi nu, at der er brug for en instans, nordiske borgere kan henvende sig til, hvis de oplever urimelige afgørelser eller mangelfuld information fra nordiske landes myndigheders side.
Ved etableringen af nordisk Grænsehindringsforum fik vi et politisk organ, der arbejder med at identificere grænsehindringer og komme med forslag til løsninger til de nordiske lande og Nordisk Ministerråd.
Men der er behov for en juridisk instans, der dels kan sikre en vis grad af juridisk bistand til borgere, dels kan bidrage til en hurtig og fair afgørelse fra de involverede myndigheders side.
Socialdemokraterne i Nordisk Råd har foreslået, at der oprettes en nordisk ombudsmandslignende instans.
Et lignende forslag er tidligere blevet behandlet i Nordisk Råd, men er blevet afvist, bl.a. fordi Grænsehindringsforum skulle oprettes.
Hvilken form en sådan instans skal ende med have, skal selvfølgelig diskuteres, men det er afgørende, at borgerne ikke lades i stikken, blot fordi de har valgt at tro på den frie bevægelighed i Norden, og at det rent faktisk er en fri bevægelighed.
Det er ikke enkelt at løse nordiske grænsehindringsproblemer, men meget tyder på, at momentum er nu.
Jeg er glad for, at Socialdemokraternes forslag om en arbejdsgruppe om grænsehindringer under delegationen nu kan føres ud i livet.
Med arbejdsgruppen har vi mulighed for at gå mere i dybden med de enkelte områder og dermed også presse på for at finde de gode løsninger.
Arbejdsgruppen vil få vigtig hjælp af Foreningen NORDEN, Hallo Norden og ikke mindst regeringens repræsentant i Grænsehindringsforum, Ole Stavad, som har stor indsigt i disse spørgsmål.
Det er også her, vi kan få konkretiseret intentionerne i forslaget til vedtagelse, hvad angår opgaverne med at få lovgivningsproces og processen med forberedelse og implementering af EU-ret til ikke at skabe nye grænsehindringer.