runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2007-01-12:
I Venstre noterer vi os, at Socialdemokraterne ikke agter at lade dette forslag komme til afstemning.
Det er vi tilfredse med, da vi jo netop har forlig på dette område.
Omvendt er vi lidt forundrede over tidspunktet for beslutningsforslaget, da vi netop står over for forhandlinger om at skabe bedre sammenhæng i elevernes hverdag, herunder gennem styrkelse af skolefritidsordningen.
Vi ser frem til de her forhandlinger, som jo bl.a. skal pågå sammen med Socialdemokraterne.
Men til forslaget: Socialdemokraterne foreslår, at kommunerne frit skal kunne vælge at gennemføre helhedsskoler, og at der samtidig nedsættes et udvalg, som skal give et bud på, hvordan en sådan bedst tilrettelægges, og at der oprettes et videncenter til at udvikle, videreformidle og evaluere helhedsskolen.
I Venstre mener vi imidlertid ikke, at tiden er kommet til at give frit løb til at etablere helhedsskole.
For det første giver det mening at evaluere og udvikle helhedsskolen, før man åbner op for den overalt.
For det andet vil det også være hensigtsmæssigt, at man havde nogle bud på, hvordan en sådan bedst tilrettelægges, før der åbnes fuldt og helt op – altså en anden takt, end den Socialdemokraterne lægger op til.
Dette er regeringen faktisk i færd med, da der i øjeblikket køres forsøg.
Så den side af sagen er fuldt dækket ind.
Desuden vil vi på et principielt plan tilføje, at helhedsskolen givet har en mission under visse betingelser.
Det kan f.eks., som ministeren var inde på, være i områder, hvor en høj koncentration af tosprogede elever betyder, at man har brug for særlige værktøjer.
Det er der mulighed for med det gældende regelsæt og med den nuværende minister, som er åben over for at give tilladelse til disse forsøg.
Omvendt mener vi ikke, at tiden er kommet til en generel adgang til at etablere helhedsskoler, hvor børnene i mange timer forpligtes til at følge et fastlagt program.
Tværtimod finder vi faktisk, at børn også kan lære meget ved at deltage i andre tilbud end de offentlige.
Mange børn har glæde af at deltage i de frivillige organisationers eftermiddagstilbud, og mange børn hentes tidligt hjem af forældre med skiftende arbejdstider en eller flere gange om ugen.
Den positive effekt heraf tillægger vi stor betydning i Venstre.
Den største mangel i mange børnefamiliers tilværelse er vel egentlig tid sammen med børnene og fleksibilitet i forhold til at kunne være sammen med børnene.
En generelt udbredt helhedsskole risikerer at forværre dette problem, hvorfor vi ikke kan støtte forslaget.
Vi ser derfor frem til de forhandlinger, der skal pågå herom, når ministeren inviterer dertil om ikke så lang tid.
Venstre støtter ikke forslaget.
Martin Henriksen (DF), 2007-01-12:
Dansk Folkeparti er ikke overbevist om, at heldagsskoler ubetinget er en fornuftig ting.
Set fra vores side er det et sundt princip at holde SFO-ordningen og selve skolegangen adskilt, og vi synes, at beslutningsforslaget i for høj grad blander de to ting sammen.
SFO-ordningen er en fritidsordning, som forældrene kan vælge til deres børn af flere forskellige grunde, men netop fordi det i dag er et frivilligt tilbud, og netop fordi det er et pædagogisk tilbud, bør det ikke som hovedregel indarbejdes i den normale skolegang.
Dansk Folkeparti mener som udgangspunkt, at skolen skal tage sig af fagligheden, og at SFO’en skal tage sig af det pædagogiske, såfremt forældrene vurderer, at det er et godt tilbud til deres børn.
Jeg synes, det er positivt, at forskellige kommuner har gode erfaringer med heldagsskoler, og at mange forældre er tilfredse med den form for skole, hvilket bl.a. står oplyst i beslutningsforslaget.
Jeg synes, det er positivt, at man i visse kommuner opretter heldagsskoler med henblik på at bryde enten den negative sociale arv eller den negative kulturelle arv.
Det er vi naturligvis villige til at diskutere, dog stadig væk med det forbehold, at SFO’en og skolen ikke bør smelte sammen alt for mange steder i landet.
I SFOordningerne er der pædagoger, og selv om der utvivlsomt er mange gode pædagoger, er de ikke lærere, ligesom lærerne ikke er pædagoger.
Den skillelinje bør vi i princippet fastholde.
Det udelukker jo ikke, at der kan være et samarbejde mellem de to grupper, som jo allerede i dag fungerer mange steder, også selv om der ikke er oprettet en heldagsskole.
For at opsummere kan Dansk Folkeparti ikke støtte en så markant ændring af folkeskoleloven, og vi mener i øvrigt, at Socialdemokratiet burde have rejst denne sag i forligskredsen omkring folkeskolen, hvilket Socialdemokratiet mig bekendt ikke har gjort.
Jeg troede faktisk ikke, at man kunne gøre sådan noget her uden om en forligskreds.
Jeg mener, det er udtryk for dårlig stil, og jeg kan ikke få øje på den dybere mening med den her fremgangsmåde.
Jeg mener, at forslaget skaber tvivl om det brede forlig på folkeskoleområdet, og det finder jeg især er en lille smule mystisk, når vi ved, at Socialdemokratiet gerne gør sig til talsmand for, at der ikke må føres blokpolitik i Folketinget, og så synes jeg, det er underligt, at man skaber tvivl om et bredt forlig præcis på så vigtigt et område som folkeskoleområdet.
Vi kan som sagt ikke støtte forslaget, og vi indstiller til Socialdemokratiet, at man fremover tager lignende sager op i forligskredsen.
Ellers kunne vi jo stå hernede hver uge med et forslag fra Dansk Folkeparti på skoleområdet.
Måske jeg sammen med fru Charlotte Dyremose kunne fremsætte et forslag om obligatorisk kristen domsundervisning i folkeskolen; det ved jeg i hvert fald at vi deler ønske om med Det Konservative Folkeparti.
Så det kan jo være, at vi mødes her i næste uge – og i næste uge igen finder vi på noget andet.
Margrethe Vestager (RV), 2007-01-12:
I Det Radikale Venstre er vi på sin vis charmeret af en fra Socialdemokratiet helt uvant lyst til at give kommunale frihedsgrader.
Det kommer lidt bag på os, at en sådan idé har kunnet snige sig ind i det socialdemokratiske vokabularium, men ikke desto mindre synes det jo her at være det, der kan fremme formålet.
Ikke desto mindre finder vi, selv om Det Radikale Venstre er meget aktivt arbejdende for flere kommunale frihedsgrader, at den pludselige socialdemokratiske omvendelse ikke skal få os til at miste fokus på det, der er forslagets indhold, for sådan som forslaget er formuleret, er det sådan set ikke et spørgsmål om flere kommunale frihedsgrader, det er et spørgsmål om at fremme helhedsskolen så meget som overhovedet muligt.
Der synes vi, at der er nogle ting, som man ikke har taget stilling til.
Man har f.eks. ikke taget stilling til det helt fundamentale, at det må være et barns rettighed hver dag at have tid, som ikke er direkte struktureret af voksne.
Det at give plads og rum – der skal selvfølgelig være en voksen ansvarlighed, for børn skal ikke have lov til at blive udsat for forskellige typer af farer – til, at børn selv kan bestemme, hvad de vil, og hvad de ikke vil, finder vi helt afgørende.
Det er jo meget tydeligt, at det, som er forslagets intention, er at lette for den begrænsning, der er på, hvor meget skolen må fylde.
Og dermed synes vi også, at man aner, hvad der vil være forslagets konsekvens, nemlig at skolen kommer til at brede sig langt, langt ud over barnets hverdag i forhold til, hvad vi finder rimeligt.
For selv om der er bemærkninger om, hvordan tingene skal hænge sammen, synes vi i høj grad, at det bliver på skolens præmisser.
Vi synes, der foregår forsøg i øjeblikket, som er interessante, vi synes også, der foregår forsøg i øjeblikket, som vækker til debat.
For det, at børnene tilsyneladende bliver meget trætte i nogle af forsøgene og har svært ved at finde et engagement i forhold til det, de laver, synes vi er et problem.
Vi synes, der er mange måder at styrke mulighederne for specielt børn med indvandrerbaggrund med hensyn til et aktivt fritidsliv og også en stadig større danskkompetence, men vi ser ikke helhedsskolen som svaret på alt det.
Vi vil følge de forsøg, som er sat i gang i øjeblikket, og også vurdere dem, når det kommer dertil, men grundlæggende finder Det Radikale Venstre ikke, at det er skolens opgave at strukturere hele barnets hverdag.
Christine Antorini (S), 2007-01-12:
Jeg tager den konservative ordføreres tilkendegivelse som udtryk for, at når vi nu skal snakke skolestart, vil der også fra De Konservatives side være opbakning til at få nedsat et egentligt udvalg, der skal kigge på mulighederne, og at der skal ske en systematisk evaluering og et pædagogisk videncenterarbejde.
Det er de to af de tre elementer, som vi lægger meget vægt på, og det skal ikke være dispensationsadgangen, der forhindrer, at vi kan sætte de to andre ting i gang.
Jeg vil så sige om Odense og Århus, at der er én skole i Århus, og der er én skole i Odense.
Det er da rigtigt, at man skal være meget opmærksom på, hvis det ender med at blive et tilbud, hvor alle bliver kede af det, men det har jo også vist sig, at der har været en voldsom debat, og kommunalpolitikerne er meget opmærksomme på og meget indstillet på at få løst de problemer, der måtte være.
Hvis der er noget, man ikke kan leve med, er det jo selvfølgelig, at forældrene bare ender med at tage børnene ud af skolerne, så jeg må sige, at jeg faktisk har stor tillid til, at lokalpolitikerne tager fat der.
Det har det jo vist sig at de har gjort her.
Martin Henriksen (DF), 2007-01-12:
Jeg har godt forstået – og det havde jeg også før den her debat – at Socialdemokraterne har det syn, at det vist er en god ting, hvis man kan holde børnene i en institution så lang tid som overhovedet muligt, og så skal det selvfølgelig være en offentlig institution – så er det selvfølgelig endnu bedre.
Har Socialdemokraterne sådan en øvre grænse for, hvor lang tid man synes at børnene skal være i en institution og dermed ikke se deres forældre?
Er der en øvre grænse for det?
Jeg tror, man et sted i beslutningsforslaget nævner et eksempel, hvor tidsrummet er fra klokken 8 til klokken 16 for de små klasser.
Hvad mener Socialdemokraterne, kunne det også være klokken 17, 18, 19?
Jo længere tid de går der, jo bedre er det, er vel logikken bag forslaget, eller hvad
Christine Antorini (S), 2007-01-12:
Nej, det må jeg afvise, det bygger fuldstændig på en misforståelse.
Vi synes ikke, det er en gave til børn, at de skal gå i institution nærmest døgnet rundt, som hr. Martin Henriksen lægger op til.
Vi vil netop gøre det til en valgfrihed lokalt.
Jeg vil godt understrege, at det er det, vi gør.
Vi har et eksempel, der siger, at det kunne være fra 8 til 15, men det vil vi ikke blande os i, for vi tror faktisk, at de institutionstyper, der skal samarbejde om det her, vil være bedst til at kunne tilrettelægge det tilbud, som passer godt på den pågældende skole.
Igen vil jeg understrege, at det jo ikke er alle skoler, som vi siger absolut skal være helheds- eller heldagsskoler, men muligheden skal være der.
Jeg vil også sige, at for langt hovedparten af børnene i Danmark er virkeligheden jo, at først går de i skole, derefter går de i en fritidsordning, og efterfølgende går de i en klub.
Danske børns hverdag er sådan, at de er lang tid i institution, og heldigvis har vi rigtig gode institutioner.
Men det er netop den opdeling mellem skoletid og fritidshjemstid, som vi siger godt kan blødes op, og det er der som sagt gode erfaringer med.
Martin Henriksen (DF), 2007-01-12:
Jeg er udmærket klar over, at der er mange børn, som går i en institution i lang tid hver dag, men der er altså også forældre, som mener, at de har tid til at tage sig af deres børn, og mener, at børnene skal komme hjem, så de kan bruge deres tid sammen med dem.
Der er også forældre, der mener, at børn ikke nødvendigvis skal gå i en SFO-ordning, der er forældre, der tager sig tid til at læse lektier sammen med deres børn osv.
Jeg mener også, at Socialdemokraterne har været fremme med et forslag om at gøre børnehaven obligatorisk.
Bør man ikke i højere grad fastholde princippet om, at det er forældrene, der træffer afgørelserne om eksempelvis SFO-ordningen, end Socialdemokraterne tilsyneladende gør?
Christine Antorini (S), 2007-01-12:
En af de kommuner, som allerførst eksperimenterede med helhedsskole og leg og læring, var Skive Kommune.
De etablerede et tilbud i tidsrummet kl. 8-14, og det interessante var, at der skete det, at forældrene hentede børnene fra kl. 14, hvilket førte til en diskussion blandt pædagogerne i de fritidsordninger, der var, fordi der ikke længere var så mange, der brugte fritidsordningerne, og det syntes de var rigtig ærgerligt.
Men forældrene havde det sådan, at de kunne flekse og hente deres børn tidligere.
Hvis det er vigtigt for forældrene – og det respekterer jeg fuldt ud – og de gerne vil have, at deres børn går et sted, hvor de kan blive hentet tidligt, og forældrene selv vil arrangere fritidsaktiviteter osv., skal de selvfølgelig have den mulighed, og sådan vil det sikkert også være de fleste steder.
Men de steder, hvor man har lyst til at lave et mere sammenhængende tilbud, skal man selvfølgelig også kunne gøre det.
Tina Nedergaard (V), 2007-01-12:
Tak til fru Christine Antorini for en fin redegørelse for, hvorfor beslutningsforslaget er fremsat.
Jeg har sådan set sympati for meget af den motivation, der ligger bag, for jeg er ikke i tvivl om, at Socialdemokraterne ønsker at gøre det så godt og så fornuftigt for børnene som overhovedet muligt.
Det er imidlertid midlet, som bekymrer os i Venstre, for vi sætter i hvert fald næsten lighedstegn mellem en heldagsskole og en helhedsskole.
Hvis der skal proppes en lang række flere ting ind, og undervisning, fysisk bevægelse, sociale færdigheder osv. skal kombineres, kræver det mere tid, og så skal børnene altså være der længere.
Derfor vil jeg gerne spørge fru Christine Antorini, om hun ikke er bekymret for de børn, hvis forældre f.eks. er sygeplejersker og disc jockeys og andre, som har skæve og skiftende arbejdstider.
I dag benytter de muligheden for at være sammen med især deres små børn fra tidligt på eftermiddagen, og kommer de ikke i klemme?
Og er der ikke også et geografisk problem?
Hvis man går i skole i en lille landsbyskole, men alle de spændende fritidstilbud er inde i storbyen, betyder det jo, at man bliver udelukket fra aktiv deltagelse i frivillige organisationers arbejde.
Christine Antorini (S), 2007-01-12:
Tak for de pæne ord fra Venstres ordfører om intentionerne bag beslutningsforslaget.
Forslaget må have konsekvenser for, hvad deres børn kan gå til.
Der skal være mulighed for, at man kan gøre det.
Tina Nedergaard (V), 2007-01-12:
Forslaget har tre elementer.
Dels ophæver det maksimumstimesatsen på 6 timer for de små børn, så timetallet kan øges, dels vil man gerne høste nogle erfaringer, og dels vil man gerne have et videncenter, der skal arbejde med modellerne.
For så vidt man deler Socialdemokraternes principielle stillingtagen til heldags/helhedsskolen og mener, at det er noget positivt, ville det så ikke have været mere hensigtsmæssigt, at man startede med at foreslå, at der skal høstes flere erfaringer, så vi vidste, om det overhovedet er hensigtsmæssigt at etablere flere helhedsskoler, frem for det, der sker her, hvor man faktisk ophæver beskyttelsen af barnet mod meget lange skoledage, samtidig med at man forsøger at høste erfaringer?
Havde det ikke været mere naturligt at gøre det i en anden takt?
Christine Antorini (S), 2007-01-12:
Når vi foreslår at ophæve dispensationsbestemmelsen nu, er det jo, fordi en række kommuner har arbejdet med helhedsskolen.
Ikke alene har de arbejdet med den, arbejdet er også blevet evalueret nogle steder, og derfor føler vi os parat til at sige: Jamen så lad kommunerne selv gå i gang.
Men vi supplerer med, at man løbende skal følge udviklingen og virkelig styrke det forsknings- og udviklingsbaserede arbejde med pædagogikken, når der skal tænkes på tværs mellem leg og læring, så vi synes, vi har taget højde for, at der selvfølgelig stadig både kan og bør indhøstes erfaringer, og at det også er blevet professionaliseret, samtidig med at vi gerne vil give kommunerne friheden.
De elementer vil jeg også tage med i de forhandlinger om skolestart i folkeskolen, som vi snart skal åbne.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-01-12:
Jeg er helt enig med fru Rosenkrantz-Theil i, at vi alle sammen har et ansvar for det her, og dermed også, at skolen og det offentlige har et ansvar.
Jeg synes for øvrigt også selv, at jeg som politiker har et ansvar i det her spørgsmål, og derfor synes jeg, at mit ansvar som politiker er at være med til bl.a. at rådgive og give nogle gode muligheder for at oprette gode madord ninger rundtomkring på skoler og i daginstitutioner.
Der, hvor vandene så skilles, er præcis i spørgsmålet: Hvordan skal det her finansieres?
Er det forældrene, eller er det ikke forældrene, der skal gøre det?
Jeg tror i virkeligheden nok, at vi er meget enige om, at madordninger er en god ting, men det er selve finansieringen, vi er uenige om.
Med hensyn til fagene i folkeskolen så har jeg altid undret mig lidt over, at man ikke brugte faget hjemkundskab lidt mere aktivt med hensyn til ernæringslære og sådan nogle ting.
Så, ja, vi har et fælles ansvar: Skolen har et ansvar, det offentlige har et ansvar og forældrene har et ansvar.
Der, hvor vandene skilles, er, når det gælder, hvem der skal have det økonomiske ansvar, hvem det er, der skal bære den byrde.
Mette Gjerskov (S), 2007-01-12:
Jeg er glad for, at ordføreren siger, at hvis der er nogle ting, som ikke er helt i orden, vil han være villig til at kigge på dem under udvalgsarbejdet.
For det er jo netop det, de ikke er.
Altså, det punkt, som handler om, at afrapporteringen skal kunne bruges, sådan at man kan finde ud af, hvilket pesticid der giver anledning til rester i frugten, og som ordføreren siger faktisk er løst, er jo ikke løst.
Hvis ordføreren er bekendt med noget, som jeg ikke er blevet bekendt med i min store research forud for det her forslag, så hører jeg det meget gerne, men jeg har ikke set nogen som helst steder, at man bruger den afrapportering til at finde ud af, præcis hvilket pesticid der giver pesticidrester i et dansk æble.
Den anden ting, jeg heller ikke kan se er gennemført, men som ordføreren sagde var gennemført,
handler også om afrapportering.
Det, der ligger i det her forslag, er jo, at man på baggrund af afrapporteringen skal udvikle behandlingsstrategier, som det så fint hedder, altså, at man, når man ved, hvor det går galt med pesticiderne, skal lave nogle planer for, hvordan man så skal sprøjte frugt og grønt, så dan at der i sidste ende ikke kommer pesticidrester i det.
Det kan være, at man skal sprøjte tidligere; det kan være, at man skal sprøjte mindre.
Det har jeg heller ikke set nogen steder, og jeg vil gerne høre fra ordføreren, om han er bekendt med det.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-01-12:
Der skal ingen tvivl herske om, at børns og unges kost er utrolig vigtig.
Derfor er det også et emne, som vi i Venstre sætter meget højt på dagsordenen.
Derfor er børns kost kombineret med motion en yderst vigtig sag.
Det er også et stort problem, at ikke alle børn spiser frokost, og at nogle endda springer morgenmaden over, da det jo svækker koncentrationen og dermed også indlæringen.
Men løsningen er altså bare ikke gratis økologisk mad på alle skoler og i alle daginstitutioner.
Det er måske endda næsten tværtimod, for forældrenes engagement er altafgørende i den her sag.
Hvad hjælper det, at børn får sund og nærende mad, når de er i skolen eller daginstitutionen, hvis den daglige kost ikke er sat på dagsordenen derhjemme?
Desuden er det efter Venstres mening helt forkert at fratage forældrene deres ansvar for den daglige kost til deres børn.
Jeg tror i øvrigt også, at mange forældre ville betakke sig for at få frataget ansvaret for at bestemme, hvad deres barn skal have at spise, og om det eventuelt skal deltage i en madordning.
I Venstre vil vi meget gerne have, at der bliver oprettet flere madtilbud på skoler og i daginstitutioner, men det skal være frivilligt, om man som forældre vil have sit barn tilmeldt, og så skal det øvrigt også være forældrene selv, der betaler.
Derfor ser vi også til stadighed på, om der er mulighed for at gøre det endnu lettere at oprette madordninger rundtomkring, og hvordan vi får skoler og kommuner til at få en kostpolitik, som er diskuteret grundigt igennem i alle led – altså både i ledelsen og selvfølgelig også med lærere, elever og ikke mindst også forældrene.
Derfor er vi også meget glade for det rejsehold, der hedder Alt Om Kost, og som jo rejser rundt og giver gratis rådgivning til bl.a. skoler og daginstitutioner om at få oprettet madordninger.
Må jeg så lige her til sidst anfægte Enhedslistens økonomiske betragtninger.
Der findes altså ikke noget i den her verden, der er gratis.
Der er altså ikke noget, der hedder gratis frokost.
Der er altid nogle, der skal betale, og i det tilfælde her er det altså skatteyderne, så egentlig skulle det her forslag hedde skatteyderbetalt økologisk sund mad på skoler og i daginstitutioner.
Jeg er godt klar over, at det måske ikke lyder nær så flot, som når man nu kalder det for gratis, men det burde det hedde.
Jeg er også godt klar over, at det måske ikke er sådan helt den samme salgsvare ude i medierne, når det nu hedder skatteyderbetalt økologisk sund mad i skoler og daginstitutioner.
Men der er altså ikke noget, der er gratis.
Det er en virkelighed, som selv Enhedslisten – trods stor modvilje, ved jeg – bliver nødt til at acceptere.
Da den konservative ordfører desværre ikke kan være til stede på grund af en forhandling, skal jeg fra Det Konservative Folkeparti sige, at de afviser det her forslag, og Venstre kan heller ikke støtte beslutningsforslaget.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2007-01-12:
Det er der jo andre, der er i det parti.
Derfor kan jeg heller ikke forvente, at fru Støjberg har tjek på finanspolitikken, men jeg skal gøre fru Støjberg bekendt med, at vi har overfinansieret vores finanslovudspil med knap 30 mia. kr., hvilket er væsentlig mere end regeringen har.
Så hvis vi skal tale om at køre stram finanspolitik, kan fru Støjberg godt få en time hos mig på et tidspunkt, hvis hun har lyst.
Derfor skal jeg også fortælle, at vi selvfølgelig har finansieret det her forslag, og når vi taler om en god og gratis folkeskole, er vi også godt klar over, den er skattefinansieret.
Men som sagt skal fru Støjberg være velkommen til at komme og få en lektion.
Jeg skal sige, at når vi taler om at tage ansvaret fra forældrene, har vi den overbevisning i Enhedslisten, at forældre sådan set udmærket kan lære deres børn at tale dansk.
Lærerne er bare bedre til det, fordi de har 4 års udannelse i at gøre det.
Det vil altså sige, at vi ikke har noget ønske om at fratage forældrene ansvaret for at lære deres børn at spise sund mad; vi mener bare, at de, der er uddannet inden for kost og sundhed, ville være bedre til det end forældrene, og derfor foreslår vi den her håndsrækning til at lære ungerne at spise ordentligt.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-01-12:
Jeg ved snart ikke, hvad jeg skal forstå som et spørgsmål og en kommentar i det her, i og med der ikke rigtig var noget spørgsmål, men jeg kan da i hvert fald måske svare på invitationen til at få sådan en økonomisk læretime hos Enhedslisten.
Det er lige før, må jeg sige, jeg ikke kan stå for fristelsen, så jeg tror næsten gerne, jeg vil sige ja tak.
Jeg tror måske, at den virkelighedsopfattelse, som Enhedslisten lægger for dagen, når vi sådan snakker økonomi, simpelt hen er en virkelighedsopfattelse, som ligger mig meget fjern.
Derfor tror jeg, at jeg af ren interesse – og jeg tror i øvrigt også godt, jeg allerede nu kan røbe, at jeg vil være ret spændt på den økonomiske læretime, som fru Pernille RosenkrantzTheil her har tilbudt – meget gerne vil sige ja tak.