Finn Sørensen (EL), 2016-05-04:
Tak for det.
Sandheden om det lovforslag, vi behandler her, er, at VK-regeringen og Dansk Folkepartis forringelser fra 2010 står ved magt.
De er mejslet i granit og støbt i beton.
Der er stadig væk kun en 2-årig dagpengeperiode.
Hvis du har mistet din dagpengeret, skal du stadig væk skaffe dig 1.924 timers ordinært arbejde for at genoptjene retten til dagpenge.
Genoptjeningskravet er ikke blevet mildnet.
Det er jo lige nøjagtig de to ting, der er årsag til, at mere end 70.000 har mistet deres dagpengeret.
Sidste år mistede 16.500 deres dagpengeret.
Der er intet, der tyder på, at beskæftigelsessituationen vil ændre sig afgørende i de kommende år.
Derfor maler jeg desværre ikke fanden på væggen, når jeg siger, at mindst 10.000 årligt vil miste deres dagpengeret som følge af det her lovforslag.
Er det så blevet et mere trygt system for dem, der mister dagpengeretten?
Nej, tværtimod.
De midlertidige lappeløsninger, arbejdsmarkeds- og kontantydelsen, udløber, og det betyder, at endnu flere af dem, der mister deres dagpengeret, også vil miste deres forsørgelse.
Ovenikøbet bliver de så lige ramt af kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen.
Man kalder det trygt, det er det ikke, det er et utrygt system, man har skabt for mere end 10.000 mennesker.
Solidarisk er det heller ikke.
Der er forbedringer, og det har vi aldrig bestridt.
Der er mulighed for forlængelse af dagpengeperioden, hvis du kan skaffe dig tilstrækkelig mange timer og du har den rigtige indtægt.
Der er forbrug af dagpengeret, som opgøres i timer, hvilket er et klart fremskridt.
Men det er jo altså de ledige selv, der først og fremmest betaler for de her forbedringer, og det gør de gennem lavere dagpengesatser til enlige dimittender.
Det er helt op til 22.500 kr. om året, man kan miste.
Det gør de gennem indførelse af karensdage, som kan koste op til 2.500 kr. om året.
Den form for ansvarlighed vil vi gerne være fri for i Enhedslisten, det beskæftiger vi os ikke med, især ikke i en situation, hvor der ifølge finanslovsforslaget for i år spares 3,5 mia. kr. på dagpengekontoen.
De penge skal selvfølgelig tilbage til de ledige, så vi kan få det trygge dagpengesystem.
I hele sin indretning rammer det her lovforslag de timelønnede med den lave løn og de kortvarige ansættelsesforhold.
Det sandsynlige er, at de nye regler vil føre til, at færre lavtlønnede får mulighed for at optjene dagpengeret, men det er jo også en måde at spare penge på.
For at føje spot til skade er der i lovforslaget indført lavere satser for endnu flere grupper end beskrevet i forliget, unge ufaglærte under 25 år, ledige i løntilskudsjob og værnepligtige uden børn, for nu at nævne nogle af striben af nye forringelser, der ligger ud over det, man har aftalt.
Helt absurd er det for dem på supplerende dagpenge.
Når de har opbrugt retten til supplerende understøttelse efter maks. 42 uger, mister de en hel måneds dagpenge, hvis de har blot 1 dags arbejde.
Det er en ringe trøst, at det først træder i kraft efter næste folketingsvalg.
Vi skal jo nok få tudet ørerne fulde af, at nu har vi et langt mere fleksibelt og gennemskueligt system, der forbedrer mulighederne, og blablabla.
Prøv at læse A-kassernes Samvirkes høringssvar.
De mener tværtimod, at der er tale om endnu mere bureaukrati, at det bliver endnu mere uigennemskueligt, at de ledige får meget vanskeligere ved at gennemskue, om de egentlig får det, de har ret til.
A-kassernes Samvirke frygter ovenikøbet, at den nye månedsbaserede model kan føre til en væsentlig lavere dagpengesats for de lavtlønnede, hvis de i perioder ikke er i stand til at finde fuldtidsarbejde.
I forvejen er det jo sværere for denne gruppe at optjene dagpengeret end for andre, som ligger over det loft, man skal nå.
Konklusionen er, at vi må fortsætte kampen for et trygt og solidarisk dagpengesystem.
Konklusionen er desværre også, at den kamp er blevet meget sværere.
Bundlinjen er jo, at Socialdemokraterne har bundet sig til kerneelementerne i VKO's såkaldte dagpengereform.
Det er der ikke noget der tyder på efter dagens debat.
Det er jo utroligt, når man tænker på, hvor markante Socialdemokraterne var, dengang vi kæmpede sammen imod VKO's forslag.
Glemt er også Dansk Folkepartis løfter om en halvering af genoptjeningskravet.
Der er ikke meget hjælp at hente hos de to partier.
Hvorfor er denne kamp så vigtig for lønmodtagerne?
Det handler jo ikke kun om de mange tusinde, der bliver ramt.
Det handler om trygheden for alle lønmodtagere, og vi ved godt, hvordan det går, hvis alle lønmodtagere er bange for at blive fyret.
Konklusionen er, at fagbevægelsen forhåbentlig vil presse på fremover for at få nogle grundlæggende forbedringer, som må bestå i en 2-årig job- og uddannelsesgaranti.
Vi vil gøre vores.
Vi starter med at stemme imod dette lovforslag, så vi har friheden til at kritisere det, hver eneste gang vi får eksempler på, hvordan det rammer lønmodtagerne.