runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inger Støjberg (V), 2009-11-25:
Nu er det jo fru Pernille Frahm, der er med til, som fru Pernille Frahm udtrykker det, at skrue ned for blusset, men sådan er det jo at være forligsparti, må jeg sige til fru Pernille Frahm.
Det kan man jo ikke løbe fra efterfølgende ved at komme og sige: Nå, men det var for resten ikke vores skyld og vores idé, det var alle de andre.
Næh, SF har været med i det her forlig, og når man med i et forlig, så er man med hele vejen.
Så synes jeg i øvrigt, det er lidt underligt, at fru Pernille Frahm vil nøjes med at diskutere vold i nære relationer eller vold over for kvinder på én dag.
Det synes jeg da man skal gøre over 365 dage, så det med at sige, at nu skal det lige pludselig være her i dag, den 25. november – det er den eneste dag, man kan diskutere det, i morgen skal vi diskutere noget anden – er altså en lidt pauver indgang til det her spørgsmål.
Pernille Frahm (SF), 2009-11-25:
Nu står jeg så igen og undrer mig over, hvad svaret var.
Jeg spurgte om, hvad regeringens prioritering og strategi var på det område, men jeg fik ikke noget svar på det.
Jeg kan så oplyse ligestillingsministeren om, at grunden til, at vi stiller de her spørgsmål i dag, er, at det i dag er den europæiske dag for bekæmpelse af vold mod kvinder, og det er en dag, som har gjort, at der i mange parlamenter i hele Europa foregår debatter om mænds vold mod kvinder.
Derfor har vi prøvet her at rejse nogle spørgsmål om, hvad den danske regering har tænkt sig at gøre.
Jeg ved jo, der har været noget kritik fra bl.a. det FN-udvalg, CEDAW, der overvåger Danmarks strategier på ligestillingsområdet, også med hensyn til bekæmpelse af vold mod kvinder.
Inger Støjberg (V), 2009-11-25:
Jeg kan bare sige til fru Pernille Frahm, at jeg jo egentlig har haft det indtryk, at Socialistisk Folkeparti efterhånden ønskede at blive betragtet som et parti, man kunne stole på, når man indgik forlig.
Socialistisk Folkeparti har selv været med til at afsætte de her millioner på det her område.
Og jeg må sige, at jeg stiller mig noget undrende over for – det er vel kun knap en måned siden, vi indgik satspuljeforliget – at Socialistisk Folkeparti så lige pludselig igen kommer med sådan en eller anden overbudsidé på det her område.
Det forstår jeg ganske enkelt ikke.
Jeg må sige, at det jo ikke er det her, der sådan ligefrem øger respekten for Socialistisk Folkeparti, når det gælder at lave forlig.
Pernille Frahm (SF), 2009-11-25:
Altså, man kan jo altid undskylde sig med, at man ikke har lavet noget.
Nu har regeringen været regering siden 2001, og man kan altid undskylde sig med, at man ikke har lavet noget, ved at sige: Nu kommer det, nu kommer det, nu kommer det!
Og den sang har vi jo hørt før.
Fordi jeg ved, at jeg ikke får så meget ud af det sidste spørgsmål – det plejer man ikke at gøre i den her sal – vil jeg konstatere, at ministeren ikke svarer på spørgsmålet, om det er udtryk for en strategi.
Jeg vil konstatere, at ministeren ikke har tænkt sig at tage selvstændige initiativer, og jeg kan konstatere, at ministeren synes, at alt, hvad der skal laves på det her område, skal dækkes via satspuljen, altså penge, vi tager fra det her samfunds allermest udstødte grupper.
Og ud over det er der ikke så meget at komme med.
Liselott Blixt (DF), 2009-11-25:
Hvad er ministerens holdning til, at ikke alle neurologiske centre kan tilbyde speciel medicinsk behandling af sklerosepatienter, så man derved ødelægger unge patienters mulighed for at arbejde og uddanne sig?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-11-25:
Jeg vil gerne diskutere ventetider, for jeg er også enig i, at 10 ugers ventetid til den her MR-scanning er for lang tid.
Men jeg synes heller ikke, at vi i et lille land som Danmark skal lade det hele gå op i, om der er nogle regionale grænser.
Nu er jeg ikke læge, så jeg skal ikke begynde at sige, at der er en direkte årsag, men det var dog nærliggende at tro, at der var en årsagssammenhæng mellem de ting.
Så jeg synes ikke, at vi skal ud på en galej, hvor vi spreder behandlingen af sklerose med Tysabri til andre steder.
Men selvfølgelig skal vi hjælpe de patienter, der aktuelt står på en venteliste, over i en anden kø, der er meget, meget kortere, for tiden er da vigtig.
Selvfølgelig er tiden vigtigt.
Det er jeg helt enig med fru Liselott Blixt i.
Liselott Blixt (DF), 2009-11-25:
Det er ikke mit andet spørgsmål endnu, men så kan jeg fortsætte med det her.
Ministeren taler stadig væk om behandlingssteder, og man kan jo sige, at med hensyn til behandlingstiden betyder det også noget, hvor i landet man bor.
Det er rigtigt nok, at vi vil have de specialiserede steder.
Som ministeren også siger, er det i Region Sjælland, der er ventetider, men det er søreme også i Region Sjælland, der ikke er nogen specialiserede steder.
Det er i Region Sjælland, man skal køre langt for at komme til et behandlingssted, f.eks. til Rigshospitalet.
Er det eventuelt det, der spiller ind, i forhold til at der bliver en ventetid i Region Sjælland?
Er det Region Sjælland, der bliver taberen, fordi der netop ikke kommer noget specialiseret sted på det her område?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-11-25:
Jo, jeg kan sagtens se, at det er godt at komme hurtigt i behandling.
Vi skal bare sikre, at vi sætter patienter med den her alvorlige diagnose i den rigtige behandling.
Det er fair nok, at fru Liselott Blixt her vil tale om ventetider.
Man er altså nødt til at få et billede af patientens hjerne for at sikre, at vedkommende ikke udvikler den her alvorlige hjernehindebetændelse.
I Region Sjælland er der alt for lang ventetid, men så har vi også det frie sygehusvalg – ikke det udvidede frie sygehusvalg, men det frie sygehusvalg – som altså gør, at patienterne kan hoppe over i andre køer.
Jeg vil da opfordre patienterne i Region Sjælland til at tage ind til København eller at tage over til Fyn, som er en del af Region Syd, og stille sig i de korte køer.
For MR-scanningen i Region Sjælland er blokaden.
Men jeg vil altså holde fast i, at vi skal gøre det her få steder, fordi det er et højspecialiseret område.
Det er i virkeligheden også den tese, der ligger bag hele vores forudsætning for at bygge nye sygehuse.
Liselott Blixt (DF), 2009-11-25:
Jeg kommer ind på det med centrene i mit andet spørgsmål, der handler om behandlingssteder.
Jeg vil stadig væk kun tale om ventetiderne i det her spørgsmål.
Men når ministeren er inde på det, kan man jo spørge sig selv, om økonomien nogle gange kommer før effekten.
I Sverige bruger man også disse medicinske præparater, der er rimelig nye, og der har man regnet på, hvad det koster samfundet.
Det koster årligt samfundet i Sverige 5 mia. kr. at have multipel sklerose.
De største udgiftsposter og omkostninger er i forbindelse med nedsat arbejdsevne samt plejeomkostninger.
Udgifterne til medicin er det mindste af det hele.
De udgør 10 pct. af det samlede beløb.
Kan ministeren ikke se, at ved at sætte hurtigere ind ville vi kunne spare menneskelige samt økonomiske omkostninger, og kunne ministeren forestille sig, at vi fik lavet en garanti for, at man kom i medicinsk behandling, så man ikke skulle vente lang tid?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-11-25:
Det er i sandhed en alvorlig diagnose, de her patienter har, og når man giver det her Tysabri, er det, fordi den er meget alvorlig.
I andre lande, f.eks. i Tyskland, er man ikke så restriktiv med at give Tysabri, som man er i Danmark, men der har man altså også konstateret op til 27 tilfælde af den meget alvorlige hjernebetændelse PLS, som den hedder, og den er dødelig.
I Danmark har vi endnu ikke haft nogen af de tilfælde.
Nu må vi snakke videre, når min lampe ikke blinker!
Liselott Blixt (DF), 2009-11-25:
Jeg har nu stillet ministeren to spørgsmål, og jeg prøver at holde dem lidt adskilt.
Jeg tror, ministeren svarede på begge spørgsmål nærmest på en gang, men jeg holder mig til det om ventetiden.
Tre ting er vigtige, når det gælder multipel sklerose-patienter: at behandlingen sættes ind tidligt, at den er rigtig i forhold til patienternes særlige forudsætninger, og at den bliver fulgt til punkt og prikke.
Jo tidligere behandlingen bliver sat ind, jo flere attakker undgår man.
Det betyder, at risikoen for ardannelse i centralnervesystemet undgås, og at man dermed undgår at få et permanent handicap.
Ministeren siger, at der ikke er så lang ventetid, og det kan kun glæde mig, at man får mindre ventetid.
Men når vi taler om det specielle produkt, som ministeren var inde på, ved jeg, at der de fire steder, hvor det gives, er opstået flaskehalse, fordi der er flere og flere patienter, der vil have det, og jeg kender til patienter, der har ventet i op til 2-3 måneder.
Kan jeg udrede af ministerens svar, at det ikke er tilfredsstillende, at man venter i så lang tid?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-11-25:
Jeg kan forstå, at spørgsmålet vedrører patienter med dissemineret sklerose, der skal have behandling med lægemidlet Tysabri.
Fra januar 2008 blev den også foretaget på Odense Universitetshospital og på Aalborg Sygehus.
Sundhedsstyrelsen følger behandlingen med Tysabri ekstremt tæt i samarbejde med kliniske eksperter, og der gøres hvert år status over behandlingen, bl.a. med henblik på, hvordan vi skal organisere den her behandling.
På anmodning af Sundhedsstyrelsen har de fire behandlingssteder i sidste måned givet en samlet tilbagemelding om behandlingen af den her multipel sklerose med Tysabri pr. 1. juli 2009.
Heraf fremgår det, at der aktuelt ikke er nogen nævneværdig ventetid i behandlingen med Tysabri, når der ses bort fra de ventetider, der kan være til en MR-scanning.
MR-scanninger er ifølge Sundhedsstyrelsens retningslinjer for behandling påkrævet for at iværksætte behandling, idet en scanning af patientens hjerne før behandling er meget, meget afgørende for løbende at følge symptomer på den potentielt meget, meget livsfarlige hjernebetændelse, også kaldet PML, der kan være en alvorlig bevirkning af behandling med Tysabri.
Og ventetid til MR-scanning på landets offentlige sygehuse er ifølge Sundhedsstyrelsens oversigt over forventede ventetider på venteinfo.dk aktuelt ned til 2 uger på fire ud af fem regioner.
Den er 10 uger i Region Sjælland.
Men med det frie sygehusvalg kan sklerosepatienter jo vælge at stille sig i den korteste kø til en MR-scanning i en anden behandling og dermed få reduceret ventetiden på behandling med Tysabri.
Det er i øvrigt sådan, at de her sklerosepatienter er i anden behandling for deres sygdom, idet det er en forudsætning for behandling med Tysabri, at der kun i meget, meget sjældne og alvorlige tilfælde gives Tysabri til en første behandling af patienter med den her alvorlige diagnose.
Liselott Blixt (DF), 2009-11-25:
Mit spørgsmål til ministeren lyder: Hvad er ministerens holdning til, at sklerosepatienter skal vente i flere måneder på en medicinsk behandling og derved har risiko for flere attakker i ventetiden?
Hvad er ministerens holdning til, at sklerosepatienter skal vente i flere måneder på en medicinsk behandling og derved har risiko for flere attakker i ventetiden?
Inger Støjberg (V), 2009-11-25:
Jamen altså, for det første vil jeg sige til fru Pernille Frahm, at jeg sandelig ikke har bebrejdet fru Pernille Frahm ikke at have læst en rapport, som endnu ikke er lagt frem.
Jeg har alene sagt, at fru Pernille Frahm ikke allerede nu kan konkludere, at det, der står i rapporten, er forkert, eller at det ikke lever op til fru Pernille Frahms ønsker.
Jeg går ikke ud fra, at fru Pernille Frahm på den måde kan se ind i fremtiden.
Det må man jo tage lod og del i, når man selv er med i et forlig.
Sådan er verden altså i politik, vil jeg sige til fru Pernille Frahm: Der skal prioriteres.
Pernille Frahm (SF), 2009-11-25:
Jeg synes, det er lidt urimeligt at bebrejde mig, at jeg ikke har læst noget, der først kommer om et par måneder.
Jeg synes, det er lidt urimeligt at bebrejde mig, at jeg bemærker, at den sum penge, som regeringen har afsat til området, er blevet mindre, og at den alene skal tages fra satspuljemidlerne – alene skal tages fra satspuljemidlerne.
Der er ikke nogen kommentarer til, om ministeren har sine egne projekter, om ministeren selv kan finde penge til det her, eller om det alene er det her samfunds dårligst stilledes penge, der skal gå til at bekæmpe vold mod kvinder.
Inger Støjberg (V), 2009-11-25:
Det var dog et ufattelig mistrøstigt syn, fru Pernille Frahm har på livet, når nu fru Pernille Frahm udmærket godt er klar over, at det er et område, som regeringen prioriterer, og at det er et område, som regeringen oven i købet har valgt at prioritere sammen med Socialistisk Folkeparti.
Det må da glæde fru Pernille Frahm, at Socialistisk Folkeparti nu er med til at gøre noget godt.
Og så kan man altså ikke konkludere, at regeringen ikke vil gøre noget, så længe fru Pernille Frahm end ikke har set strategien, som bliver fremlagt om et par måneder.
Så siger fru Pernille Frahm: Jamen der sker jo slet ikke noget på det her område.
Og det siger hun, til trods for at fru Pernille Frahm i det spørgsmål, som jeg svarede på lige før, mente, at det var meget bedre i årene fra 2005 til 2008.
Og nu står fru Pernille Frahm og siger, at der aldrig nogen sinde er sket noget, mens den borgerlige regering har været der.
Det er da egentlig talt noget underligt noget, må jeg sige til fru Pernille Frahm.
Det her område er et område, som regeringen prioriterer, det er et område, som satspuljepartierne prioriterer, og så synes jeg ærlig talt, at fru Pernille Frahm lige må tage og væbne sig med lidt tålmodighed og vente på, at strategien kommer.
Den er lige på trapperne; inden for et par måneder, der omkring, vil den ligge her, og så må vi jo tage debatten derfra.
Troels Lund Poulsen (V), 2009-11-25:
Til hr. Ole Vagn Christensen kan jeg sige: Ja, det er rigtigt, at der blev lavet en aftale med Kommunernes Landsforening i foråret 2009.
Den er en del af »Grøn Vækst«, og den går på, at der skal laves flere husdyrgodkendelser.
Der var to dele af den aftale – dels var der et måltal, der hed ca. 2.300 sager, der skulle laves i 2009, dels skulle der pr. 1. oktober være en sagsbehandlingstid på 12 måneder.
Og i den forbindelse må man med hensyn til den første del, de 2.352 sager, sige, at situationen desværre er den, at kommunerne ikke når det tal.
Hvor langt kommunerne når, kan jeg ikke sige på nuværende tidspunkt, men jeg har et møde med KL om aftalen på fredag, hvor vi evaluerer den.
Med hensyn til den anden del af aftalen, de 12 måneder, må man sige, at der er en målopfyldelse på over 95 pct.
Vi må sige, at der desværre stort set ikke kommer nogen ansøgninger om miljøgodkendelser i øjeblikket på baggrund af den finansielle situation, dansk landbrug er i.
Ole Vagn Christensen (S), 2009-11-25:
Nej, det er jo netop det ret alvorlige, at ved at der er blevet sløset med at anerkende godkendelserne, er krisen så kommet ind over.
Og det kan man selvfølgelig så bruge som undskyldning for, at man nu ikke bør foretage sig noget, altså fordi behovet nu ikke er der.
Men jeg kan ikke lade være med alligevel at stille det frække spørgsmål: Hvorfor er der ikke gjort en mere aktiv indsats i den periode?
Man vidste jo, da man lavede strukturreformen, at der var behov for, at der på det her område blev tilført ressourcer, så kommunerne blev i stand til at håndtere disse midlertidige opgaver.
Min opfattelse er, at regeringen ikke har haft det med i sine overvejelser.
Og det var det, jeg spurgte efter: Hvad er grunden til det?
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-11-25:
Nu tror jeg helt generelt, at hr. Frank Aaen skal vænne sig til, at man altså ikke kan imødegå alt, hvad hr. Frank Aaen kommer med fra Folketingets talerstol – bare man har det in mente i de kommende debatter, bare vi får det på det rene.
Princippet er såre simpelt.
Vi ønsker, at kommuneskatterne under ét skal holdes i ro, og hvis kommunerne under ét sætter skatterne mere op, end de sætter dem ned, går vi ind og kompenserer via bundskatten.
Det er klart, at det er en landsdækkende effekt, der kommer ved at sænke bundskatten, og det er klart, at der ikke er en krone til krone-kompensation for den enkelte.
Det er fuldstændig korrekt.
Men vi sikrer, at skattestoppet under ét overholdes.
Det er det, der siden 2001 har været definitionen af skattestoppet, og det vil det være lige så længe, som VK-regeringen sidder.
Frank Aaen (EL), 2009-11-25:
Vi er altså enige om, at opretholdelsen af skattestoppet betyder, at de, der bliver ramt af en stigende skat, må aflevere penge, og det er typisk folk i de fattige kommuner, hvorimod folk i de kommuner, hvor der er nok penge, får en skattelettelse.
Man tager altså fra de fattige og giver til de rige.
Er det ikke korrekt?
Sådan forstod jeg det.
Der var i hvert fald ikke nogen imødegåelse af, at det er mekanismen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-11-25:
Det kan jeg kun blive bekræftet i, når jeg nu hører hr. Frank Aaens udlægning.
Det har vi gjort tidligere, og det er det, som vi igen i dag gennemfører.
Frank Aaen (EL), 2009-11-25:
Det er jo ikke så mange penge, det drejer sig om, men er hr. Torsten Schack Pedersen ikke enig i, at grundprincippet i det her er, at de fattige kommuner kommer til at betale, mens skatteyderne i de rige kommuner, som ikke havde brug for at sætte skatten op, fordi de i forvejen havde penge nok i kassen, får en skattelettelse?
Man har altså her en mekanisme, der gør, at der tages penge fra de fattigste og gives til de rigeste.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-11-25:
Venstre står vagt om skattestoppet, og skattestoppet betyder, at kommunerne under et skal holde skatten i ro.
For 2010 har regeringen og KL dog valgt, at udvalgte kommuner må hæve skatten med 500 mio. kr., men at regeringen så vil sikre overholdelsen af skattestoppet ved at sænke den statslige bundskat med et tilsvarende beløb.
Imidlertid overholdt kommunerne ikke aftalen, og kommuneskatten blev sat mere op end aftalt.
Det er naturligvis ikke tilfredsstillende, at indgåede aftaler ikke overholdes.
Men da skattestoppet som sagt er helt centralt for Venstre, lettes den statslige bundskat yderligere, således at skattestoppet fortsat bliver overholdt.
Derfor indeholder dette lovforslag en nedsættelse af bundskatten med 0,09 procentpoint.
Pæne ord og aftaler gjorde det altså ikke alene.
Det har VK-regeringen så strammet op på.
Derfor får det også konsekvenser, hvis aftalerne ikke overholdes.
Reglerne herfor er der tidligere lovgivet om, og de er velkendte.
Men regeringen sørger gennem nedsættelse af den statslige bundskat for, at skattestoppet under et overholdes, og det bakker vi varmt op om i Venstre.
Et af de mest åbenbare brud på skattestoppet sådan igennem tiden med Socialdemokratiet har jo været partiets længe nærede ønske om at fjerne skattefriheden for sundhedsforsikringer.
Det er et eklatant brud på skattestoppet.
Men dem om det.
Men med S og SF's fælles skatteudspil begraver partierne fuldstændig skattestoppet.
Partierne vil øge skatterne med omkring 30 mia. kr., mens der kun lettes med cirka en tredjedel af skattestigningen.
Jeg hæfter mig dog ved, at Socialdemokratiet og SF i deres fælles skatteudspil skriver, at kommuneskatterne under et skal holdes i ro, og at eventuelt stigende kommuneskatter skal kompenseres ved tilsvarende nedsættelser af den statslige bundskat.
I Venstre støtter vi i hvert fald forslaget fra skatteministeren om, at bundskatten nedsættes næste år for at kompensere for stigende kommuneskatter.
Kristian Jensen (V), 2009-11-25:
Altså, hvis landene aftaler det hver for sig, vil hr. Frank Aaen gerne have afgifter, men hvis det er EU, hvor landene har sat sig sammen og i øvrigt aftalt det i fællesskab,
så vil hr. Frank Aaen ikke have afgifter.
Man skal være særlig Enhedslisteagtig i tankegangen for at mene, at hvis de gør noget i fællesskab på et område, hvor hvert land har vetoret, så er det forkert, men hvis de gjorde det i et andet rum ved siden af, individuelt, så ville det være helt fantastisk.
Derfor er kvotesystemet glimrende, og jeg er glad for, at der er en bred politisk opbakning til det, både i Danmark og internationalt.
Frank Aaen (EL), 2009-11-25:
Jeg kan høre, at vi er nogenlunde enige, i hvert fald om hvad der i udgangspunktet er virkningen af kvoter.
Ministeren var jo, så vidt jeg kunne høre, lige ved at sige, at man, når man sparer et sted på forureningen, får ret til at svine et andet sted, men så tog ministeren sig i det og fik drejet ordene lidt.
Men det er jo det, der er essensen i det, og derfor synes jeg, at kvotesystemet er et rigtig dårligt og også upædagogisk instrument, fordi det netop giver mulighed for bare at sælge eller selv at svine et andet sted.
Så det er et godt argument imod hele systemet.
Det, jeg sagde omkring minimumsafgifter, var jo, at hvis man kan aftale det med andre lande, går vi ind for det.
Men vi ønsker ikke, at EU skal have den ret til at bestemme, som de her har tiltaget sig, og som jeg oven i købet kan forstå at ministeren og jeg er enige om ikke var noget vi syntes at EU skulle bestemme.
Kristian Jensen (V), 2009-11-25:
Allerførst sagde jeg ikke, at Enhedslisten var imod forslaget; jeg sagde, at Enhedslisten overraskende var imod, at vi havde fælles minimumsafgifter på miljøforurening og klimaforurening.
Jeg er tilhænger af, at vi i EU har minimumsafgifter, og at vi dermed presser de fodslæbende lande til at bekæmpe CO2 -udledningen og forureningen.
Det undrer mig bare, at Enhedslisten er modstander af, at vi gennem EU kan presse de mest fodslæbende lande til også at tage deres del af ansvaret på området.
Vedrørende kvoter er det korrekt, at kvotesystemet er så godt indrettet, at man, hvis man sparer et sted, så har et økonomisk incitament, som man kan bruge til at sælge retten til at udvide et andet sted.
Sagen er den, at det er vores opgave som politikere at sørge for, at der hele tiden er pres på det, og at der ikke uddeles flere kvoter, end at der altid er knaphed og dermed altid en økonomisk tilskyndelse til at reducere.
Fordelen ved kvoter er jo omvendt, at virksomhederne ikke uden at ramme en meget hård straf samlet set kan udlede mere CO2, hvorimod der, hvis der ikke var kvoter, så i højere grad ville være en økonomisk mulighed for, at nogle virksomheder valgte at udlede mere CO2.
Frank Aaen (EL), 2009-11-25:
Jeg sagde ikke, at vi var imod.
Jeg sagde, at vi overvejede forslaget, og det gjorde vi ud fra, om det er godt eller skidt miljømæssigt.
Og det er vi ikke blevet helt overbevist om ved det, vi indtil videre har haft tid til at studere i det her lovforslag.
Når vi har gennemarbejdet det, ser vi, om det bliver et ja eller et nej; det må vise sig.
Men nu nævnte jeg ikke det med kvoter i mit ordførerindlæg; det kunne jeg godt have gjort.
Altså, er vi ikke enige om, at kvoter betyder, at hvis man sparer på forureningen i Danmark, kan man sælge retten til at forurene til et andet land?
Sådan er systemet jo, og det går vi imod.