runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nanna Westerby (SF), 2010-03-03:
Synes ministeren, der skal tages initiativer, hvis det viser sig, at den påtænkte besparelse ved indførelse af administrative fællesskaber på erhvervsskolerne ikke kan indhentes?
Skriftlig begrundelse
Som følge af krav om administrative fællesskaber på erhvervsskolerne er skolerne blevet pålagt en besparelse på ca. 170 mio. kr. til næste år.
En undersøgelse lavet af Danske Erhvervsskoler -Lederne og gennemført blandt lederne på erhvervsskolerne viser, at et højt sat skøn siger, at besparelsespotentialet er 10 pct. af udgifterne i 2009, svarende til maksimum 17 mio. kr.
Der er dermed en manko på ca. 150 mio. kr., som erhvervsskolerne p.t. står overfor at skulle dække via andre besparelser.
Synes ministeren, der skal tages initiativer, hvis det viser sig, at den påtænkte besparelse ved indførelse af administrative fællesskaber på erhvervsskolerne ikke kan indhentes?
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Nej, det synes jeg ikke, fordi jeg mener, det må være et benhårdt mål for os alle sammen, at vi ikke bruger pengene på unødigt bureaukrati i administrationen ude i institutionerne, men at vi frigør ressourcer til at uddanne vores unge.
Og det må også være gået op for SF, at vi er i en situation, hvor man ikke bare kan blive ved med at sige, at der skal sendes flere penge – sendes flere penge – sådan som SF altid foreslår det. Vi gør jo det her for at geare systemerne til at frigøre ressourcer, sådan at vi bl.a. har kunnet gennemføre den meget store indsats for at skabe praktikpladser og ungdomsuddannelse i en tid, hvor arbejdsmarkedet er presset som følge af den internationale økonomiske krise.
Så nej, jeg agter ikke at gøre yderligere i den sag.
Mette Frederiksen (S), 2010-03-03:
Hvilke nye initiativer vil regeringen tage i forbindelse med, at det af regeringens nye arbejdsprogram fremgår, at regeringen vil løse problemet med hjemløse, der ikke har nogen form for bolig, senest i 2014?
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Nej, jeg agter ikke at tage nogen som helst initiativer i den her sag, og derfor kan jeg jo lige så godt slutte den på den måde.
For det, jeg frigør ressourcer til, er uddannelse, det er ikke til administration, og derfor vil det arbejde, jeg påtager mig for at skaffe ressourcer til uddannelsesområdet og udnytte de massive ressourcer, der i forvejen er tilvejebragt af den her regering, jo koncentrere sig om uddannelse og om at skabe praktikpladser og muligheder for de unge, ikke at genetablere et unødigt stort administrativt bøvl.
Så vil jeg gerne henholde mig til, at man altså har valgt at se på det gennemsnitlige effektiviseringspotentiale ude i sektoren; man er ikke engang gået efter de mest effektive.
Nanna Westerby (SF), 2010-03-03:
Jeg er virkelig ærgerlig over, at ministerens svar bare er: Jeg agter ikke at tage nogen som helst initiativer i den her sag.
Jeg synes, det er et rigtig fattigt svar, når der er en masse uddannelsesinstitutioner, som jo i den her undersøgelse lige nu står og siger til ministeren: Prøv at høre, de her penge kommer til at blive taget ved at indføre flere lærerfri timer, ved at komme flere elever på holdene, ved at forringe undervisningen.
Det er der, hvor de bliver taget, det er det, der er virkeligheden; når man ikke kan hente dem på administrationen, så er det undervisningskvaliteten, der bliver dårligere.
Det synes jeg virkelig er ærgerligt, og jeg vil meget ønske, at ministeren vil igangsætte – og det vil jeg også gerne høre om ministeren vil – en ordentlig undersøgelse af, hvor de her penge bliver taget fra.
Altså, er det undervisningen, eller er det administrationen, de her penge bliver taget fra?
Vil ministeren gøre bare noget som helst for at sikre, at det her ikke kommer til at gå ud over undervisningen endnu en gang og ikke skaber et endnu mere tårnhøjt frafald, som vi, synes jeg, har fået nok af under den her regering?
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Altså, jeg vil bare slå fast, at der aldrig er blevet givet så meget til uddannelsessektoren, som der bliver nu, overhovedet ikke.
Og hvis det er sådan, at fru Nanna Westerby længes tilbage til SR-regeringen, kan vi godt gå tilbage til det niveau.
For faktum er jo netop, at vi har brugt flere og flere ressourcer på at få unge i gang, og senest har vi brugt 1,5 mia. kr. til at skabe nye praktikpladser og skolepraktikmuligheder for de unge, der er under pres, fordi den internationale krise koster arbejdspladser.
Så vil jeg også gerne sige, at jeg hellere vil bruge de ressourcer, som jeg har til rådighed, på at forfølge de mange gode penge, vi nu sender ud i systemet i kraft af de lovforslag, som jeg netop har aftalt med forligskredsen at jeg kunne sende i høring.
Det er bl.a. omkring en fleksibel tilrettelæggelse af 10. klasse, det er f.eks. i forbindelse med, at kommunerne nu bliver forpligtet til at tilrettelægge forløb for unge, som ikke kan gå direkte ind i en ungdomsuddannelse, og f.eks. at følge de penge, vi bruger på en ekstra vejledningsindsats, både internt i sektoren og i forhold til unge, der står i risiko for aldrig at gennemføre en ungdomsuddannelse.
De penge finder jeg det langt mere interessant at forfølge.
Nanna Westerby (SF), 2010-03-03:
Det var en lille smule usammenhængende i forhold til det, jeg spurgte om.
Nu sidder man så ude på nogle erhvervsskoler, og der skal man altså spare rigtig mange penge – på ungdomsuddannelserne generelt er det mere end 300 mio. kr.
Det er altså noget, der kan mærkes; uanset hvad ministeren påstod lige før, er det altså noget, der kan mærkes.
Og så har ministerens svar bare været, at man ikke agter at foretage sig noget som helst i denne sag.
For det er jo ikke det, vi hører ude fra skolerne.
Det, vi hører, er, at det kommer til at gå fra undervisningen.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Altså, lad os lige få proportionerne ind i det her.
De effektiviseringer, som skolerne er blevet bedt om at gennemføre, fordi vi gerne vil frigøre ressourcer fra administration til uddannelse, svarer til under 2 pct. af det samlede budget for erhvervsskolesektoren, som er på 18 mia. kr.
Derudover kommer der en lang række initiativer, ikke mindst som følge af globaliseringsaftalen, som betyder, at der bliver tilført massive – massive – ressourcer til at tage hånd om den enkelte elev og få en bedre gennemførelsesprocent.
Og fru Nanna Westerby må også erkende, at hvis der virkelig er noget, der kan hjælpe på erhvervsskolernes økonomi, så er det saft … osv. at få bibragt ressourcer til, at man kan få de unge til at gennemføre ungdomsuddannelserne, fordi frafaldet dels vil koste i forhold til vejledning, dels i forhold til tabt taxametertilskud.
Nanna Westerby (SF), 2010-03-03:
Problemet med det her er, at det jo ikke er effektiviseringer.
Som jeg lige sagde, ville det være rigtig godt, hvis regeringen lige fik et realitetstjek og snakkede lidt med de skoler, som man jo har bedt om at effektivisere.
For det, som skolerne melder ind, er: Man henter ikke de her administrationseffektiviseringer; det kommer ikke til at kunne lade sig gøre at nå de mål, som regeringen har sat.
Og så må man jo tage pengene et andet sted fra.
Så kommer der til at ske det, som er sket år efter år under den her regering, nemlig at vi får flere lærerfri timer, at vi får flere elever på holdene, for så er det der, der bliver skåret ned i stedet.
Og det er jo derfor, jeg er rigtig bekymret over det her, nemlig fordi regeringen påstår, at man laver nogle administrationseffektiviseringer.
Men nu har vi så fået at vide, at det kun er 10 pct. af besparelsen, som kommer til at ligge på administrationen, og så bliver resten altså hentet på undervisningen, og det er det, jeg synes er rigtig bekymrende.
Der må jeg faktisk sige, at jeg må kvittere hos den tidligere undervisningsminister, som jo flere gange sagde, at hvis ikke de her effektiviseringer var lige så store som nedskæringerne, jamen så ville man gerne være med til at justere nedskæringerne.
F.eks. sagde den tidligere undervisningsminister til internetportalen Altinget.dk, at hvis der er noget, der er forkert, skal det selvfølgelig rettes.
Selv om besparelserne på over 300 mio. kr. blev brugt på fængselsforliget fra den seneste finanslov, så kan de kommende finanslove jo stadig rettes ind.
Så vil jeg jo gerne høre, om det er, sådan som jeg håber på, nemlig om den nye minister vil gøre ligesom den tidligere minister og sige: Hvis der er noget, der er galt her, må vi rette det ind; vi kan ikke bede dem om at effektivisere noget, som i virkeligheden kommer til at gå ud over undervisningen.
Det har vi jo ikke råd til lige nu, når der er så mange unge, der ikke tager en ungdomsuddannelse.
Så er den nye minister enig med sin forgænger i det, og vil man tage initiativer nu, hvor det viser sig, at der faktisk ikke er det effektiviseringspotentiale, som man havde håbet på?
Mette Frederiksen (S), 2010-03-03:
Tak for det.
Hvilke nye initiativer vil regeringen tage, i forbindelse med at det af regeringens nye arbejdsprogram fremgår, at regeringen vil løse problemet med hjemløse, der ikke har nogen form for bolig, senest i 2014?
Se, nu begynder diskussionen jo at blive rigtig interessant.
Lad os så tage de studerende ud af den her diskussion.
Lad os sige, at vi også tager gruppen af selvstændige erhvervsdrivende, som kan opleve perioder med lav indtægt, ud af diskussionen.
Lad os sige, at vi også piller mennesker, der har valgt ikke at have nogen indtægt, ud af diskussionen.
Lad os nøjes med at diskutere forholdene for de mennesker.
Synes ministeren, at det er et problem, at der er kommet flere i den gruppe, eller ej?
Synes ministeren, at det er et problem, at antallet af børn, der vokser op hos enten eneforsørgere eller forældre med meget lav indtægt, som ikke er selvstændige eller SU-modtagere, er steget?
Synes ministeren, at det er et problem, at der er stadig flere danske børn, der vokser op i familier med meget, meget lave indtægter – så lave indtægter, at andre vil kalde det fattigdom?
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
I forhold til hvor mange der vokser op hos sådanne familier, kan jeg næsten forstå, at spørgeren henviser til begrebet relativ fattigdom.
For der er ikke noget tal på, hvor meget, hvordan og hvorledes det er steget.
Men jeg er fuldstændig enig med spørgeren i, at det er den gruppe mennesker, som spørgeren definerer, som vi skal have fokus på.
Det er den gruppe mennesker, vi skal ind at hjælpe og sørge for kan komme ud af det, som de oplever som fattigdom, og kan komme ud og bruge de ressourcer, de har.
Det er der, vores fokus skal være, og ikke på en eller anden fattigdomsgrænse.
Mette Frederiksen (S), 2010-03-03:
[Lydudfald]
... fortsætte ad samme spor, for det er ikke korrekt, at vi ikke har tal for, hvordan den relative fattigdom har udviklet sig i Danmark.
Det har vi ret god statistik på.
Der har vi en række indikatorer: Antallet af lejere, der bliver sat på gaden, fordi de ikke har råd til at betale husleje, er stigende; antallet af danskere, der søger julehjælp er stigende.
Så vi har ret præcise indikatorer på, at både den absolutte og relative fattigdom er steget.
Jeg skal bare spørge ministeren om en enkelt ting.
Ministeren bliver ved med at sige, at de mennesker oplever at være fattige.
Mener ministeren, at de mennesker er fattige, og hvornår synes ministeren at man er fattig i Danmark?
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
I forhold til det med den absolutte fattigdom og fattigdomsrisiko refereres der til den der CASA-undersøgelse, der lige er kommet, og den viser faktisk, at der ikke er sket en ændring i andelen, der oplever det.
Så det siger ikke noget om, hvordan situationen er i dag.
I forhold til det med udsatte lejere vil jeg sige, at regeringen har været med til at tage initiativ til et forslag, der er blevet vedtaget her i Folketinget, ifølge hvilket man netop skal gøre en indsats for at undgå og for at forebygge udsættelse af lejere.
Der er nogle, der oplever fattigdom.
Det anerkender jeg, og det er dem, vi skal hjælpe.
Det er dem, vi skal sikre kan komme videre med deres liv og bruge de ressourcer, som de har.
Thomas Jensen (S), 2010-03-03:
Nu bliver det interessant, for nu begynder ministeren jo at sætte nogle ansigter på.
Ministeren begynder at understrege, at regeringen har fokus på en gruppe, og ministeren begynder at sige, at regeringen gør rigtig meget for den her gruppe.
Det er jo sådan, at fra 2002 og frem til 2009 har der været en støt stigning i antallet af familier og borgere, der bliver tvangsudsat af deres boliger.
SFI har lavet et stort, digert værk, der konkluderer, at årsagen til, at der er flere, der bliver sat ud, er, at der er flere og flere, der ligger i lavindkomstgruppen.
Med andre ord: Vi har fået flere fattige i Danmark.
Så jeg spørger her og nu ministeren: Vil ministeren ikke anerkende, at det store værk, som SFI har lavet med en masse interviews og en masse undersøgelser, understreger, at vi har fået flere fattige i Danmark, og at det er det, der er årsagen til, at der er flere, der bliver tvangsudsat under den borgerlige regering?
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
Spørgeren henviser til SFI-undersøgelsen, og den synes jeg også er ret interessant, for den fremhæver også, at nogle af de lejere, der bliver udsat af deres bolig, faktisk har en stor gæld.
Derfor er det jo også godt, at regeringen har taget initiativer.
Faktisk har regeringen taget en række initiativer.
Man har taget initiativer i forhold til det med gæld, og hvordan man kan håndtere gæld som enkeltperson og familie.
Der er faktisk sat en række initiativer i gang.
Sidste forår vedtog man jo faktisk en række initiativer for at forebygge udsættelsen af lejere, herunder enkeltpersoner og børnefamilier.
Thomas Jensen (S), 2010-03-03:
Ministeren siger, at man, uha, allerede har gjort en hel masse.
Det varer ikke ret længe, før vi får nogle nye tal for, hvor mange der er blevet tvangsudsat i andet halvår af 2009, præcis i den periode, hvor den her nye lov skulle virke.
Jeg tør godt forudsige, at antallet af folk, der bliver tvangsudsat, stadig væk er stigende.
Det kan jeg sige med sikkerhed, fordi de store almene boligorganisationer i København allerede så sent som i oktober og november har været ude at sige, at den her lov ikke virker.
Antallet af folk, der bliver tvangsudsat, stiger støt og lå allerede på det tidspunkt langt over, hvad det gjorde i første halvår af 2009.
Med andre ord: Det der med at gå ind og sige, at man bare skal lære folk at administrere deres egen økonomi bedre, er små justeringer oven på det, at vi ved, at antallet af fattige i Danmark er støt stigende, og at antallet af folk i lavindkomstgruppen, der bliver tvangsudsat, er støt stigende.
Mit spørgsmål er bare: Vil ministeren ikke anerkende, at størrelsen af lavindkomstgruppen er steget støt under den borgerlige regering?
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
I forhold til det med udsættelse af lejere er der en stor forskel på regeringens politik og den, som Socialdemokraterne fremlægger.
Vi vil gerne ind og hjælpe den enkelte til at kunne styre sin økonomi bedre, hvorimod Socialdemokraterne med det beslutningsforslag, der blev behandlet i går, vil ind og lave en tvangsadministration.
Vi vil gerne ind og hjælpe den enkelte, vi vil gerne ind og forebygge en udsættelse.
I forhold til hvad der er sket sidste år, synes jeg ikke, man skal foregribe de tal, som kommer fra andet halvår.
Lad os forholde os til, at vi faktisk har taget nogle initiativer sidste år og vedtaget lovforslag, og så synes jeg, vi skal se på den undersøgelse, der også er sat i gang, af, hvad man ellers kan gøre for at styrke området.
Maja Panduro (S), 2010-03-03:
I forhold til ministerens ønske om at forebygge tvangsudsættelser er det jo et ønske, som jeg bestemt deler, men man kunne godt få lyst til at spørge ministeren, hvordan ministeren selv synes, det går, når nu vi kan se den her nærmest eksplosive stigning.
Men det vil jeg nu lade være med, for der er noget andet, som jeg meget hellere vil have svar på, og det er i forbindelse med de forskellige småinitiativer, som ministeren bliver ved med at hive frem.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Tror ministeren, at antallet af fattige i Danmark, at antallet, der oplever at blive tvangsudsat fra deres hjem og stå ude på gaden med deres møbler, antallet af danskere, som bliver nødt til at gå ned og søge om hjælp til julemad, er blevet større eller mindre som følge af de fattigdomsydelser, som den her regering har indført, nemlig 450-timers-reglen, kontanthjælpsloftet og starthjælpen?
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
I forhold til den økonomiske situation sidste år, ja, så er der sket nogle ændringer i mange familiers økonomi, hvilket også giver sig udslag i, hvordan og hvorledes boligsituationen er for nogle familiers vedkommende.
Det er også derfor, der er sat en række initiativer i gang.
I forhold til at man som børnefamilie bare står på gaden, må jeg henvise til, at der faktisk er en husvildebestemmelse, og i forhold til træk på julegaverne sidste år hænger det også meget fint sammen med, at der faktisk er en økonomisk krise, ikke kun i Danmark, men faktisk globalt set, som selvfølgelig har indflydelse på os alle sammen.
Vi er ikke ude på at skulle parkere folk på en ydelse, vi er ude på, at det altid skal kunne betale sig at gøre en indsats og tage et arbejde.
Thomas Jensen (S), 2010-03-03:
Kan ministeren, som det fremgår af loven om plejeboliggarantien, garantere, at de ældre borgere, som i 2009 er blevet visiteret til en plejebolig, og som her i marts 2010 bliver visiteret til en plejebolig, kan få en plejebolig inden 2 måneder, som de har krav på uanset hvilken kommune de bor i?
Tina Nedergaard (V), 2010-03-03:
Det er overhovedet ikke nedskæringer, det er effektiviseringer – slut, finale, færdig!
Sådan er det, når man siger, at man ikke vil bruge penge på administration og bureaukrati og flere ansatte i den del af sektoren.
Fru Nanna Westerby er meget chokeret over, at man kan hente 170 mio. kr. på at effektivisere administrationen i et område, der er næsten 18 mia. kr. værd, men jeg vil bare lige sige, at samtidig med at vi gør det, har vi afsat over 1,5 mia. kr. til at skaffe nye praktikpladser.
Det er jo sådan ret typisk for SF, at man stiller sig op hernede i salen og taler om nedskæringer, nedskæringer og nedskæringer i de der småbitte ting, man kan finde, men der er faktisk aldrig ros til regeringen for, at vi med de store klumper tilvejebringer finansiering sammen med Dansk Folkeparti og andre partier til at sikre, at vi kan sætte gang i uddannelserne.
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
[Lydudfald]
... en række spørgsmål fra spørgeren, men jeg vil forholde mig til det med, hvad jeg mener med oplevet fattigdom.
Man kan tage en studerende, som ikke har særlig mange penge at arbejde med, at rutte med, som har en billig bolig, og som virkelig skal stramme sig an nogle gange for at få tingene til at hænge sammen, og så kan man tage en enlig mor med to børn og se på, hvordan og hvorledes de hver især oplever deres situation.
Den enlige mor på kontanthjælp med to børn i et boligområde med sociale problemer og uden uddannelse oplever fattigdom, hvorimod den studerende faktisk, vil jeg mene, ikke oplever fattigdom, fordi han faktisk har rigtig mange ressourcer. Så det der med bare udelukkende at kigge på indkomst og på, hvor mange penge man har, siger ikke noget om, hvordan og hvorledes den enkelte oplever fattigdom.
Man bliver nødt til at have en mere bred vifte.
Maja Panduro (S), 2010-03-03:
Nu er det her jo ikke noget nyt problem.
Vi har, siden den her regering kom til, set, hvordan antallet af fattige er steget.
Det er det sådan set, uanset hvilken af de forskellige definitioner vi bruger, også selv om vi bruger – som jeg forstår ministeren vil – sådan en eller anden oplevet fattigdom som definition.
Skal det forstås sådan, at det er det, der hedder afsavnsmetoden, eller hvilken definition er det, ministeren hælder til?
Det kunne da være interessant at høre.
Uanset hvad: Når flere og flere danskere må søge om julehjælp – i år var antallet af ansøgninger steget 100 pct. – når der i første halvår af 2009 var dobbelt så mange familier, der blev sat ud af deres hjem, som i hele 2002, så er det jo altså et massivt problem i Danmark, og det er ikke noget nyt problem.
Så er det ikke bare lidt fattigt at sige: Nu begynder vi at kigge på nogle indikatorer, og bagefter kan vi så se på, hvad vi vil gøre?
Benedikte Kiær (KF), 2010-03-03:
Som det fremgår af regeringsprogrammet, vil regeringen i forlængelse af hjemløsestrategien arbejde målrettet for, at der på landsplan etableres et tilstrækkeligt antal rummelige og fleksible botilbud til hjemløse, herunder skæve boliger, så problemet med hjemløse uden nogen form for bolig kan blive løst senest i 2014.
En kortlægning af boliger og botilbud til hjemløse fra august 2007 konkluderer, at der er brug for ca. 1.000 nye boliger og botilbud for at kunne dække behovet for boliger til hjemløse.
Hvordan får vi så dækket behovet?
Det vil ske på flere måder.
For det første vil kommunerne, der er med i hjemløsestrategien, opføre i alt 373 nye boliger og botilbud, herunder 50 skæve boliger, i projektperioden.
Herudover er der 119 skæve boliger under opførelse, og der er stadig penge i puljen på 12 mio. kr. årligt, så kommunernes støttemulighed til yderligere nye skæve boliger er ikke udtømt.
I det seneste år er der givet tilsagn om at opføre ca. 20 nye skæve boliger årligt.
Det gennemsnit vil jeg gerne have forhøjet.
Satspuljekredsen besluttede jo også i forbindelse med satspuljeaftalen for 2010, at vi skulle forbedre informationen om støttemulighederne til etablering af skæve boliger.
Endelig er der også regeringens mål om at nedbringe antallet af udsættelser af lejere, fordi en del af de udsatte lejere har en ustabil boligsituation og har svært ved at komme ind på boligmarkedet igen.
En indsats mod udsættelser er derfor også en indsats mod hjemløshed.
Vi igangsætter i 2010 en større undersøgelse af effekten af indsatsen, og vi følger op på resultaterne.
Dertil kommer kommunernes mulighed for at etablere udslusningsboliger og anvisningsretten til hver fjerde almene bolig.
Alt i alt er vi godt i gang med at løse problemerne med, at alle hjemløse ved udgangen af 2014 skal have mulighed for at have tag over hovedet.
Regeringen vil også tæt følge op på indsatsen mod hjemløshed gennem en tilbagevendende landsdækkende hjemløsetælling, og den næste tælling sker i februar 2011.
Mette Frederiksen (S), 2010-03-03:
Det var jo en lang opremsning af initiativer, som allerede er velkendte, ministeren kom med.
Det er jo selvfølgelig fint, at regeringen finder anledning til at læse op af hjemløsestrategien og genopfriske alles kollektive hukommelse, i forhold til hvilken anvisningsret kommunerne har, men det, der er af vital betydning for de mennesker, der er ramt af hjemløshed, er jo, hvilke nye initiativer man kan forvente sig.
Vi ved, at der i de seneste hjemløsetællinger i hvert fald er bevidnet at være omkring 5.000-6.000 hjemløse på det tidspunkt, hvor man har talt.
En række frivillige sociale organisationer peger på, at tallet givet er højere.
Det antal rækker jo overhovedet ikke til at dække det behov, der reelt er, for de mange mennesker, der er overladt til gaden eller til herberger.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, hvilke nye initiativer ministeren forestiller sig at søsætte ud over den hjemløsestrategi, der allerede er besluttet og finansieret, og ud over de aktiviteter, der pågår i nogle af landets kommuner.
Jeg er lidt interesseret i at få ministeren til at uddybe sit svar.
Nu taler ministeren pludselig om tag over hovedet.
Betyder det, at ministeren, når vi er fremme i 2014, vil stille sig tilfreds med, at en række af de mennesker, der er ramt af hjemløshed, eksempelvis overnatter på herberger eller i midlertidige boliger?
Forestiller ministeren sig, at det skal tælle med i opgørelsen over, om der er mennesker, der er ramt af hjemløshed eller ej?