runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-05-04:
Jo, jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at det er sin sag at få forlænget middellevetiden.
Men det er måske også netop derfor, at det er mit mål at prøve at presse regeringen til at opstille et mere ambitiøst mål og i hvert tilfælde også gribe til handling, som netop kan forlænge danskernes liv.
Ministeren har jo fuldstændig ret i nu at give mig ret i, at de 3 år kommer af sig selv, men det at komme op i eliten og være blandt de ti lande med den længste middellevetid kræver noget andet.
Og så skal mit spørgsmål jo være: Hvilke initiativer er det, sundhedsministeren vil sætte i værk, for at det sker?
Det er jo her, jeg synes, det halter noget.
Det halter med de initiativer, som virkelig vil få gjort, at Forebyggelseskommissionens anbefalinger i højere grad vil blive lyttet til, og at man vil gøre noget ved det.
Lad mig lige citere daværende indenrigs- og sundhedsminister Lars Løkke Rasmussen fra 2007, hvor han sagde: Det er en meget, meget ambitiøs målsætning.
Hvis vi skal løbe 3 år ind på 10 år, så skal der virkelig en kæmpe indsats til, og der skal lovgivning til.
Hvilken lovgivning er det, ministeren har med i forhold til at blive blandt de ti længstlevende befolkninger?
Bertel Haarder (V), 2011-05-04:
Mit svar er, at vi jo har gennemført adskillige stykker lovgivning, og det har vi jo gjort i fællesskab med et bredt flertal i Folketinget.
Vi har fremsat en handlingsplan, som blev forberedt i Forebyggelseskommissionen, og som også er under udmøntning hele vejen igennem.
Vi har fået de kommunale sundhedsprofiler for et par måneder siden, som giver kommunerne et meget nyttigt redskab til at vurdere effekten af deres indsatser.
Vi har sat fokus på især børn og unge.
Det er hos dem, vi kan grundlægge en bedre livsstil med mindre druk, mindre tobak og mere motion og sundere kost.
Og endelig vil jeg nævne ulighed i sundhed, som er et problem i sig selv, fordi vores fælles ønsker og budskaber om et sundere liv jo er blevet hørt a den brede middelstand i Danmark, men der er altså også nogle, som ikke har hørt det, og på hvem vores kampagner preller af: De læser ikke vores pjecer, de er ligeglade med vores kampagner.
Hvordan når vi den gruppe?
Det er noget, vi arbejder med i ministeriet, og det er jeg personligt dybt optaget af.
Det er også vigtigt at få forældre til at tage ansvar.
Forældre gør så ofte skyldige i en misforstået solidaritet med de unge, også når det gælder dårlige vaner, som forældrene burde sige fra over for.
Så det er en meget bred indsats, der skal til på en række fronter.
Rockwool Fonden har hjulpet os for nylig med en rapport, som jo påpegede sammenhængen mellem røg og alkohol og hårdere stoffer.
Det synes jeg var meget vigtigt at få frem.
Jeg kan forsikre, at jeg opfatter det her som en permanent kamp med masser af indsatser.
Det punkt, hvor hr. Møller Mortensen og jeg måske ikke kan blive enige, er, hvis han vil have en række ekstra forbud.
Der er jeg nok lidt mere på ansvarsholdet.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-05-04:
Hvad er ministerens holdning til Skolebørnsundersøgelsens karakteristik af regeringens rygepolitik som værende »slap« frem til 2008, jf. Skolebørnsundersøgelsen 2010, side 8?
Hvad er ministerens holdning til skolebørnsundersøgelsens karakteristik af regeringens rygepolitik som værende »slap« frem til 2008
, jævnfør »Skolebørnsundersøgelsen 2010«, side 8?
Bertel Haarder (V), 2011-05-04:
Det, der er bemærkelsesværdigt, og jeg studsede da også over det, da jeg fik spørgsmålet, er, at der skulle være en skolebørnsundersøgelse, som siger, at regeringens rygepolitik er slap.
Hvis det var tilfældet, skulle vi i hvert fald gøre noget ved det, for når det gælder skolebørn, og når det gælder dem under 18 år, skal vi absolut ikke være slappe.
Der står noget om en slap rygepolitik i rapporten side 8, men udtrykket refererer ikke til den nuværende rygepolitik i skolerne.
Det afsnit i undersøgelsen, som der refereres til i spørgsmålet, handler om, hvilke gevinster der er ved at deltage i det internationale samarbejde, som skolebørnsundersøgelsen er en del af, og som hedder Health Behaviour in School-aged Children.
Forklaringen er, at landene tilrettelægger deres undervisningssystem, sundhedssystem og forebyggende indsatser meget forskelligt.
Den variation giver mulighed for at studere effekten af sådanne forskelle.
Der står på side 8: »I mange lande ville man fx anse det for uetisk at gennemføre forsøg med at tillade elever at ryge i skolen.
Men indtil for relativt få år siden var det tilladt de ældste elever at ryge i mange danske skoler.
Kollegaer i andre lande kunne således betragte Danmark som det laboratorium, hvor man kunne studere effekten af en slap rygepolitik.«
Der er altså tale om et eksempel på, hvordan landene kan lære af hinanden.
Der er ikke tale om nogen kritik af den danske rygepolitik, som den har udviklet sig siden 2001, for vi har jo allerede fra august 2001 forbudt elever at ryge i folkeskolen.
Det omfatter jo ændring af lov om røgfri miljøer i offentlige lokaler, transportmidler og lignende, som blev vedtaget i december 2000, og som siden blev erstattet med loven om røgfri miljøer fra maj 2007.
Det var bare for at få det historiske på plads.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-05-04:
Men hvorom alting er, så står der i hvert fald i referencen, at man kan tage Danmark som et laboratorium, hvor man kan studere slap rygepolitik.
Jeg er godt klar over, at regeringen har gjort noget siden da.
Man har hævet priserne en smule, men langtfra nok i forhold til det niveau, som oppositionen vil hæve dem til.
Jeg er også klar over, at man har lavet nogle billedadvarsler, som kommer på et tidspunkt i 2012.
Vi har været med til at hæve aldersgrænsen, men jeg vil gerne høre, om ministeren er tilfreds med den kontrol og sanktion, man har koblet på det.
De skal kunne forstås, de skal være let forståelige, de skal kunne kontrolleres, og det skal også kunne sanktioneres, hvis de ikke overholdes, for ellers har danskerne altså en tendens til ikke rigtig at tage loven alvorligt.
Synes ministeren, at vi i forhold til salg af tobak til unge under 18 år har det, når vi ved, at en meget stor procentdel af de 15-årige ryger?
Her er der i hvert fald et problem.
Det er jo også korrekt, at regeringen skriver, at den vil opfordre skoler og uddannelsesinstitutioner til at lave en ryge- og alkoholpolitik, men det er kun en opfordring til det.
Er det her så ikke et af stederne, hvor man godt kunne skærpe det?
Ministeren siger jo til mig, at vi ikke må være slappe i koderne, når det drejer sig om børn og unge under 18 år.
Er det ikke at være slappe i koderne, som ministeren ellers siger at vi ikke skal være, når regeringen kun opfordrer til det?
Det tror jeg at ministeren og jeg kan blive enige om.
Men vi har jo også sagt, at vi skal hæve priserne væsentligt.
Vi skal også sørge for, at tobakken ikke er synlig.
Der husker jeg jo stadig væk ministerens holdning til det, nemlig at det er et spørgsmål om at være formynderisk, men er det ikke et spørgsmål om at hjælpe dem under 18 år?
Karen Ellemann (V), 2011-05-04:
Det, vi jo netop gør med det her arbejde i forhold til at få implementeret et forbud, er, at vi tager en helt ny måde, en helt ny vidensform, i brug, vi argumenterer med cocktaileffekten, altså det her, at man som bruger kan blive udsat for små mængder, men at det er den samlede effekt, vi så bruger som forklaringsgrundlag.
Inden man bare med sådan et snuptag siger, at nu bruger vi det vidensgrundlag til at skabe et forbud i Danmark, sker der det, at vi som medlemmer af EU er forpligtet til at forelægge det her reguleringsforslag for Kommissionen.
Sådan er reglerne ganske enkelt.
Vi skal forelægge det for Kommissionen, det skal notificeres efter sådan et informationsproceduredirektiv, blot for ikke at gøre det mere vanskeligt, end det er, men der er nogle helt logiske regler, en helt logisk rækkefølge, som hr. Per Clausen jo også udmærket kender til, for at kunne komme videre ad forbudsvejen.
Det, der er vigtigt for mig i den her diskussion, er sådan set, at vi får det her til at virke, så det kommer forbrugerne til gavn, og der er det ikke alt om at gøre for mig alene at få et forbud i Danmark.
Og det tror jeg stadig væk på at vi har en mulighed for netop med den her banebrydende måde at gøre det på og med al den dokumentation i orden.
Per Clausen (EL), 2011-05-04:
Jeg er enig i, at ministeren med det udspil, hun kom med den 30. april, kom med noget helt nyt, i hvert fald noget nyt fra ministerens side, nemlig både at man tog afsæt i kombinationseffekterne, og at man anerkendte, at det også kunne være fornuftigt som et element i en strategi at gennemføre et nationalt forbud, to synspunkter, som Enhedslisten har haft i rigtig lang tid, og som vi er glade for at vi i første omgang fik et flertal i Folketinget til at støtte og derefter naturligt nok også fik ministeren til at udføre i praksis.
Men jeg står alligevel tilbage med spørgsmålet om, hvornår det her forbud kommer til at virke i Danmark.
Det var jo sådan, at da vi efter meget besvær og efter en udskiftning på fødevareministerposten fik gennemført forbuddet mod bisfenol-A i nogle bestemte produkter i Danmark, blev det jo sådan set indført rimelig hurtigt, og så blev det sendt til høring i EU, det er rigtigt, og så ændrede EU holdning og alt muligt andet, men det virkede bare, som om da man først havde fået ministeren til at træffe afgørelsen, da vi snakkede om bisfenol-A, så gik det rimelig hurtigt i Danmark.
Karen Ellemann (V), 2011-05-04:
Vi ville ganske enkelt foretage os noget, der ikke er lovmedholdeligt, og det giver ikke god mening.
Derfor tror jeg på, at vi netop i det arbejde – det er jo Miljøstyrelsen, der nu sender forslaget til det europæiske kemikalieagentur, netop for at få et fælleseuropæisk forbud mod import og salg – for alvor kommer til at se, at det får en effekt.
Jeg mener, at vi har en forbrugerinteresse i at folde det her ud, så det rent faktisk også foregår på EU-sporet.
Men lad os nu lige stadig væk give det et forsøg i forhold til at få det foldet ud i hele EU.
Per Clausen (EL), 2011-05-04:
Nu bliver jeg endnu mere uklar på, hvornår det her forbud kan komme til at træde i kraft i Danmark, for nu forstår jeg, at først vil ministeren indlede en proces for at få gennemført et forbud i EU, og hvis det ikke lykkes, vil hun igangsætte en procedure omkring et nationalt forbud.
Det forstår jeg ikke.
Det må jeg ærlig talt indrømme at jeg slet ikke forstår.
Det er jeg med på, men jeg kan ikke forstå, hvorfor man ikke straks tager initiativ til at gennemføre et nationalt forbud.
Ministerens vurderinger af, hvilke konsekvenser det vil have, minder mig jo om den meget, meget lange proces, vi havde med en tidligere fødevareminister, som blev ved med at sige, at hvis vi gennemførte et nationalt forbud mod bisfenol-A, ville vi få EU på nakken og blive slæbt i retten, og alt ville gå virkelig gruelig galt.
Så fik vi en ny fødevareminister, og så blev forbuddet gennemført i Danmark relativt hurtigt.
Så jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor man ikke igangsætter den proces omkring det nationale forbud nu.
Karen Ellemann (V), 2011-05-04:
Jeg vil gerne takke for muligheden for at få lov at præcisere det her, for det er jo et parallelt spor.
Det er meget vigtigt at slå det fast.
Det, der bare er vigtigt at få sagt, og det var det, jeg egentlig gjorde i første omgang, er, at det stadig væk er usikkert, om det bliver muligt at gennemføre et nationalt forbud, fordi mange af de her produktkategorier jo er omfattet af totalharmoniseringer i EU.
Det er derfor, jeg siger, at det her er et parallelt spor.
Så det er blot for at sige, at der arbejdes på et nationalt forbud mod de fire ftalater, samtidig med at der også sendes det her forslag til EU for at få forbuddet til at gælde alle 27 lande.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-04:
Tak, formand.
Jeg vil godt vende tilbage til spørgsmålet om Tøndermarsken, og jeg vil faktisk gerne starte med at korrigere en misforståelse.
Jeg vil ikke klandre ministeren for det, men det kunne fremgå af den tidligere besvarelse af fru Mette Gjerskovs spørgsmål til ministeren, at det var borgmester Laurids Rudebeck fra Tønder Kommune, der har udtalt sig til pressen om Tøndermarsken.
Det er ikke tilfældet, det er formanden for Det Rådgivende Udvalg for Tøndermarsken, Bo Jessen, der har udtalt sig til pressen, og det er også derfor, det undrer os så meget, som det gør.
Konkret er der udsendt en pressemeddelelse den 3. maj, altså i går, og overskriften for den er: »Nej til yderligere fredning i Tøndermarsken«.
Den første linje i pressemeddelelsen tillader jeg mig at læse op.
Der står: »Anbefaling fra Miljøministeriet om bekæmpelse af ræve og bedre udnyttelse af frivillige aftaler til beskyttelse af fuglene i Tøndermarsken får lokal opbakning«.
Sidst i pressemeddelelsen fremhæves det: »Miljøministeriets redegørelse og svaret fra Det Rådgivende Udvalg for Tøndermarsken vedlægges.«
Det er jo netop af den årsag, at både fru Mette Gjerskov og undertegnede er meget forundret, fordi vi naturligvis har en forventning om, som jeg også synes det meget klart er fremgået, at det må være sådan, at vi her i Folketinget og i Miljøudvalget bliver orienteret om de anbefalinger, der ligger, og når vi så netop kan læse om det i pressen, bliver vi selvfølgelig stærkt forundret.
Al den stund at pressemeddelelsen fra formanden for Det Rådgivende Udvalg for Tøndermarsken, som er udsendt, er af formel art og er af formel karakter og så netop oven i købet også indeholder Miljøministeriets redegørelse, så bliver vi ærlig talt meget forundret.
Så først og fremmest vil jeg gerne have ministeren til at bekræfte, at den undersøgelse og redegørelse, som vi kommer til at få, rent faktisk vil omfatte fordele og ulemper ved en fredning, og selvfølgelig også, at vi får afklaret, hvordan det kan være, at en pressemeddelelse af den her karakter udsendes, og at materialet tilstedes offentligheden, før det kommer til vores kendskab.
Karen Ellemann (V), 2011-05-04:
Hr. Benny Engelbrecht kan godt se, at mit ansigt i forbindelse med de ting er ét stort spørgsmålstegn.
Jeg fik den opfattelse, da jeg lyttede til fru Mette Gjerskovs spørgsmål, at det var borgmesteren, der havde været ude at udtale sig, så det antog jeg det var.
Jeg har slet ikke selv set nogen af de udtalelser, og derfor sidder jeg og er noget forundret over, at der skulle være kommet en officiel pressemeddelelse fra Det Rådgivende Udvalg for Tøndermarsken, for det er jeg overhovedet ikke blevet forelagt, og jeg er altså ikke informeret om det.
Jeg må blot fastholde det, jeg sagde i den første besvarelse, nemlig at den her redegørelse, som Naturstyrelsen jo burde have hånd i hanke med på nuværende tidspunkt, end ikke er kommet ind på mit bord.
Derfor kan jeg kun tilslutte mig den forundring, som både fru Mette Gjerskov og hr. Benny Engelbrecht giver udtryk for, når der er tale om en offentliggørelse af en redegørelse nærmest ad bagvejen – en redegørelse, som altså ikke har været forbi mit bord og dermed heller ikke været forbi udvalgets bord.
Den skal jo komme ind til mig, så jeg kan bære den videre til Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg fuldstændig som aftalt.
Så jeg kan kun bekræfte den forundring.
Jeg kender ikke noget til, at der skulle være udsendt en pressemeddelelse.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-04:
Jeg vil først og fremmest takke for et meget klart og meget præcist svar.
Jeg håber også, at ministeren vil lægge sig i selen for at få undersøgt, hvordan dette er sket, og om der er nogen, der har offentliggjort noget, som de ikke burde have offentliggjort.
For god ordens skyld skal jeg lige gøre opmærksom på, at jeg tillod mig at kigge nærmere i ministerens presseklip, som ligger offentligt tilgængeligt på ministeriets hjemmeside, og det fremgår ikke af ministerens presseklip, at der også har været en historie i DR Syd i går med overskriften »Mikkel han skal dø«, som handler om netop den her historie.
Men som sagt er jeg glad for, at ministeren bekræfter, at der vil ske ting.
Jeg går ud fra, at ministeren også kan bekræfte, at der dermed heller ikke er slået søm i, om jeg så må sige, i forhold til redegørelsens endelige udformning, og at ministeren som sagt også vil få undersøgt, hvordan det kan være, at de her informationer er kommet ud.
Karen Ellemann (V), 2011-05-04:
Ja, jeg kan fuldstændig bekræfte, at jeg vil gå hjem og bede om at få forklaret, hvordan i alverden det kan være, at andre mener, at de er i en position, hvor de skal offentliggøre en redegørelse, som end ikke har været forbi mit bord.
Det vil jeg bekræfte fuldstændig uden undren.
Men til gengæld vil jeg tilslutte mig en undren over, at der overhovedet skulle ske en eller anden offentliggørelse af en redegørelse, som ikke har været forbi mit bord endnu.
Når alt det så er sagt, er der stadig væk en diskussion.
Nu kunne jeg så forstå, at der åbenbart har været en pressehistorie i går om, at »Mikkel han skal dø«, som overskriften åbenbart skulle være.
Og det er jo blot for at vende tilbage til måske noget af substansen i det, der handler om at fremme fuglelivet i Tøndermarsken, og diskussionen om rævenes tilstedeværelse.
For jeg kan forestille mig, at der må komme nogle diskussioner om, om det ikke er et af de håndtag, et af de virkemidler, der alt andet lige vil have en effekt.
Men både miljøministeren og dermed også hele Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg kan jo så se frem til at skulle læse om, hvad der må stå i en redegørelse om rævebestanden i Tøndermarsken.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-04:
Tak for det klare tilsagn om at få gravet nærmere i sagen om offentliggørelsen.
For lige at runde debatten om ræve eller ikke ræve af vil jeg sige, at jeg også går ud fra, at man under alle omstændigheder tager udgangspunkt i bl.a. det glimrende materiale, der er udarbejdet af DMU, og som blev offentliggjort sidste år.
Både ministeren og jeg og også fru Mette Gjerskov har jo haft den store fornøjelse faktisk at besøge Tøndermarsken sammen og se på forholdene der, og det er jo ganske klart, at det er et komplekst område, og derfor må man også nødvendigvis have mange farver med på paletten og ikke alene kigge på én model.
Man kan sige, at rævene er én ting, at vand er en anden ting, og der er selvfølgelig en række andre elementer, som også spiller ind i den sammenhæng.
Det går jeg også ud fra at ministeren kan bekræfte.
Men vi ser frem til nærmere at få uddybet de elementer, der ligger i den her offentliggørelsessag.
Karen Ellemann (V), 2011-05-04:
Jeg kan bekræfte, at vi som aftalt i forbindelse med hele bestillingen af den her redegørelse jo netop går ind og undersøger mulighederne og konsekvenserne, dvs. miljømæssigt og økonomisk, bl.a. i forhold til de sammenhængende virkemidler, og også gennemfører tiltag, herunder eventuelt en fredning, der så sikrer en forbedring af beskyttelsesniveauet i Tøndermarsken.
Det gentager jeg blot for at sige, at jeg bekræfter, at det er det, der er bestillingsopgaven i forbindelse med den redegørelse, som nu har været under udarbejdelse, og som – det må alle jo formode – så er lige på trapperne.
Det er i hvert fald det, jeg har fået at vide: at man har haft et udkast klar og har rådført sig med Det Rådgivende Udvalg for Tøndermarsken.
Så der er altså ikke tale om, at der eksisterer en endelig redegørelse, for der er først tale om en endelig redegørelse, når den har været forbi ministerens bord og ministeren så offentliggør den endelige redegørelse.
Og når den så er blevet offentliggjort, ser jeg frem til, at vi kommer til at fortsætte debatten om Tøndermarsken.
Per Clausen (EL), 2011-05-04:
Jeg tror, at rigtig mange danskere blev glade, da de i lørdags kunne konstatere, at ministeren meddelte, at nu ville hun indføre et nationalt forbud mod fire farlige ftalater.
Det er jo en sag, der har været behandlet i Folketinget flere gange i de seneste år, fordi det har været en klar opfattelse hos et flertal i Folketinget, at man skulle forbyde de farlige ftalater, som indeholder hormonforstyrrende stoffer, som der også har været enighed om at det var vigtigt at få sat en stopper for.
Det er også baggrunden for, at et flertal i Folketingets Miljøudvalg for godt et år siden vedtog en beretning, hvoraf det klart fremgik, at det var det, der skulle ske, at der kom et nationalt forbud.
Selv om det så har taget lidt tid, og vi har været i løbende dialog med ministeren i det år, der er gået, før ministeren endelig havde et forslag parat,
så er det såmænd ikke det, jeg vil træde rundt i, for det har vi jo snakket om, og nu er vi jo kommet dertil, hvor ministeren er kommet med sit udspil.
Men der er et spørgsmål, som jeg godt vil stille til ministeren, og det er: Hvornår kan vi forvente at det forbud træder i kraft?
For umiddelbart lød det jo, som om det ville ske i morgen, men når man så læste lidt længere ned i teksten, viste det sig, at det skulle indføres, når det havde været til en eller anden form for høring i EU, og derfor synes jeg måske, det er spændende at høre fra ministerens egen mund, hvornår hun forventer at de her fire farlige ftalater faktisk bliver forbudt i Danmark.
Karen Ellemann (V), 2011-05-04:
Det er på ingen måde det modsatte.
Tilbage for mange år siden indgik man en aftale om, at man nu skulle have stoppet tilbagegangen i naturens mangfoldighed, og at det skulle lykkes i 2010, og så stod man i 2010 og kunne konstatere globalt set, at det ikke var lykkedes.
Og noget af det, jeg gjorde som dansk forhandler, var jo netop at insistere på, at vi arbejder med målbare delmål, at det ikke kan nytte noget, at man bare udskyder målsætningen og siger, at vi skal stoppe tilbagegangen i 2020, men ikke noget om, hvordan.
Det er jo sådan set også det, der indgår som elementer i hele det her debatoplæg.
Det er stenene på vejen, det er skridtene i retning mod at få stoppet tilbagegangen.
Jeg synes, det er mærkværdigt, at hr. Steen Gade kritiserer, at jeg kommer med et debatoplæg, og nærmest efterlyser, om der dog ikke bare kunne være kommet en strategi, så vi kunne gøre, som der stod i den, frem for at jeg netop inviterer til den her umådelig vigtige debat og bidrager til, at vi får foldet det her ud.
Steen Gade (SF), 2011-05-04:
Altså, det er ikke mig, der er imod, at der kommer en debat, tværtimod.
Det er heller ikke mig, der er imod, at man involverer folk.
Men det er da let at involvere folk i noget, man vil gøre, så de kan forholde sig til det, og så vi kan få en ordentlig diskussion om det.
Så vil jeg bare minde ministeren om, at det, hun nu siger, når hun tager afstand fra det, jeg siger, er det modsatte af det, hun sagde i november 2010, og af det, hun sagde i januar 2011.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-04:
Jo, det hænger særdeles godt sammen, og jeg vil også gentage, at det ikke er rigtigt, når ministeren siger, at 5.000 ufaglærte i Danmark hvert år kan få lov til at uddanne sig på dagpenge i op til 3 år – det passer simpelt hen ikke.
Derfor vil det her være et markant nyt skridt fremad for at opfylde fremtidens og samfundets behov for arbejdskraft og vel at mærke arbejdskraft, som har de rigtige kvalifikationer i form af en erhvervsuddannelse eller en voksenlærlingeuddannelse, hvilket også indgår i det her, og flere vil kunne få muligheden for det end i dag.
Hvilke forslag har ministeren til det?