runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Sass Larsen (S), 2014-01-15:
Jeg er godt bekendt med, at der er ganske mange danskere, der har oplevet, at de har fået stærkt stigende bidragssatser, og at der for nogle ligger en fordelagtighed i forhold til kursskæring og andet inden for bl.a. realkreditsektoren.
Jeg har jo fulgt debatten meget nøje, men har også givet udtryk for følgende: Jeg har forståelse for, at såvel banker som realkreditinstitutter er nødt til at polstre sig bedre – det har jeg ikke alene forståelse for; det har jeg lavet lovgivning om – og at de nødvendigvis også er nødt til at få nogle indtægter, for at det skal kunne lade sig gøre.
Og når vi har så lavt et renteniveau, som vi har i øjeblikket, skal de jo hente indtægterne et eller andet sted fra.
Derfor har jeg haft en forståelse for, og det har jeg givet udtryk for, at det nødvendigvis må være sådan, at de må øge indtjeningen i branchen.
Når de så på et tidspunkt er polstret, og tilstrækkeligt polstret, og når vi er på den gode side af den finansielle krise og vi har nogle solide og sunde realkreditinstitutter og pengeinstitutter i det hele taget, har jeg også en forventning om, at bl.a. bidragssatserne igen går ned.
Og jeg vil godt minde om, at vi tidligere igennem historien har set, at bidragssatser har været stigende i en periode, hvorefter de så er faldet – også som følge af den almindelige konkurrence.
Det har jeg svaret, og det synes jeg er det eneste rimelige, vi kan gøre, for vi skal huske på, at vi herinde i Folketinget faktisk har pålagt banker, herunder også realkreditinstitutter, at polstre sig meget bedre og have en øget soliditet.
Så det har været svaret.
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-01-15:
Tak, hr. formand.
Jeg kvitterer selvfølgelig for ministerens gode hensigter med hensyn til at sikre de danske boligejere og låntagere nogle gode fremtidige betingelser.
Jeg er jo også enig med ministeren i, at vi har gode lånebetingelser i Danmark stadig væk.
Danmark er jo et billigt land at låne penge i.
Det er jo det, der egentlig er en af problemstillingerne, for det er ikke boligejerne, som har kostet de mange milliarder i tab.
Det er faktisk forsvindende få danske boligejere, som ikke betaler deres terminer til tiden.
Jeg tror, at jeg fik tallet her forleden i Danmarks Radio.
Det er 99,7 pct., som betaler deres realkreditlån til tiden og sådan, som det skal være.
Derimod har bankerne jo tabt rigtig mange penge på bankopkøb, bl.a. i Irland og andre sjove steder, og man har også tabt rigtig mange penge på de her 16 store milliardlåntagere i den danske ejendomsinvestorkreds.
Der har de store tab været.
Det, jeg bare synes er problemet, som vi skal have set på her i Folketinget, er jo, hvordan vi får sikret, at de her danske låntagere, boligejerne, ikke kommer til at betale så stor en del, som det ser ud til nu, fordi bidragssatserne er et af de steder, som man virkelig har skruet op for på indtægtssiden.
Det er så det, jeg gerne vil have ministeren til at reflektere over.
Jeg ved jo også, at ministeren har bebudet en undersøgelse af hele konstruktionen.
Er der noget, vi kan gøre bedre?
Den fæster jeg selvfølgelig lid til.
Men det ændrer ikke ved, at der er et problem og et skisma i, at realkreditinstitutionerne og bankerne i forening ser ud til at tage rigtig mange penge hos de danske boligejere.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-01-15:
Jeg deler fuldt ud spørgerens harme, forstår jeg, over, hvem det er, der får lov til at betale regningen oven på den finansielle krise.
Problemet er, at det, når der kommer en global og verdensomspændende kæmpe finansiel krise, går ud over alle.
Nogle gange går det allerhårdest ud over dem i bunden, dem, der mister deres arbejde.
Det går også ud over boligejerne, som har lidt et kolossalt formuetab som følge af den finansielle krise.
Derfor er der mange, der kommer til at bidrage.
Man kan ikke bare udelukke nogen fra det.
Og jeg kan ikke plukke fjerene af bankerne, for de har ikke nogen penge.
Så det, vi har gjort, er at sørge for, at pengeinstitutterne bliver sunde fremover, så vi ikke havner i den samme suppedas en gang til.
Det betyder nødvendigvis, at de skal spare mere op.
De skal være mere solide.
De skal øge deres soliditet.
Og der skal de have indtjening et sted fra.
Og det har jeg respekteret at de er nødt til at få.
Der er altså kun et sted, de kan hente den.
Det er ikke hos hinanden.
Det er derude, hvor kunderne er.
Ja, det mener jeg bestemt.
Jeg mener faktisk, at »Fair Løsning« havde en meget, som også antydet, fair balance i den måde, hvorpå erhverv, borgere, vi alle sammen skulle bidrage, og jeg tror, at alle de tiltag ville have fungeret fint.
Heldigvis er der også en del af dem, der er blevet gennemført.
Jeg ser det sådan i øjeblikket, at netop den grundlæggende respekt for, at det er privat vækst og erhverv, som skal bidrage til, at der kommer gang i væksten i Danmark, som jeg også svarede ved det første spørgsmål, jo også er logikken i forhold til »Fair Løsning«, og det ser jeg i øjeblikket som små tegn på, at det er ved at begynde at fungere, så derfor er jeg meget fortrøstningsfuld, med hensyn til at »Fair Løsning« på den måde har bidraget konstruktivt til, at vi også har en fin politik i dag, og at vi bevæger os i den rigtige retning.
Indtil da er det et skøn.
Og jeg kan sige, at på det tidspunkt skønnede vi, at de indtægter kom, og derfor aktiverede vi tilsvarende udgifter.
Så opstod der, som der selvfølgelig altid gør i forbindelse med sådan nogle planer, en diskussion om, hvorvidt det nu gav nok eller det ikke gjorde.
Så sagde vi: Jamen det er fint.
Og for at være helt sikre sagde vi: Jamen vi kommer ikke til at aktivere flere udgifter, dvs. valgløfter af forskellig art, medmindre indtægterne er der.
Det sagde vi klokkeklart i sidste valgkamp.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-01-15:
Tak for det.
Er det ministerens holdning, at »Fair Løsning« fuldt implementeret ville have gavnet væksten i Danmark?
Henrik Sass Larsen (S), 2014-01-15:
Det kan man også se af de spørgsmål, der er blevet stillet.
Det er det ene.
Det andet er: Hvis vi nu kigger på, hvordan man laver økonomiske beregninger og planer, så ser vi, at der jo ofte sker det, at når de først på et tidspunkt måtte blive realiseret, så gennemregner man alle forudsætninger og alle konsekvenser i forbindelse med de tiltag, man nu engang har tænkt sig at tage.
Og det er jo først dér, man for alvor får det fulde billede af, hvordan tingene er.
Lad mig give et eksempel, som jeg faktisk synes er udmærket.
Eksempelvis havde vi i »Fair Løsning« illustreret, at vi mente, vi kunne spare 2,3 mia. kr. på, at man kunne komme hurtigere igennem videregående uddannelser.
I sin tid blev det beregnet til, at det kun kunne give 1 mia. kr.
Vi gennemfører en reform, hvor vi nu får 2,2 mia. kr. ind på det.
Så det viste sig faktisk, at vi havde ret og andre i sin tid havde uret.
Men alt afhænger jo af forudsætningerne for det.
Mads Rørvig (V), 2014-01-15:
Fortryder ministeren, at han beskyldte forhenværende finansminister Claus Hjort Frederiksen for at være opfindsom i vurderingen af Socialdemokraternes og SF's katastrofalt underfinansierede økonomiske plan »Fair Løsning« i programmet 1240K på på TV 2 News den 22. november 2013?
Henrik Sass Larsen (S), 2014-01-15:
Svaret er nej.
Jeg har nu heller ikke indtryk af, at hr. Claus Hjort Frederiksen følte sig specielt stødt over det.
Så det fortryder jeg ikke.
Jeg mener: I forhold til alt, hvad jeg ellers nogle gange har insinueret at hr. Claus Hjort Frederiksen står for, så var det en af de milde beskyldninger i den kategori.
Så nej, det fortryder jeg ikke.
Det vil jeg gerne, og jeg vil godt prøve at uddybe eksemplet.
For det første mener jeg, at det er fejlagtigt hele tiden at tage finansministeren til indtægt for noget.
Men igen, for lige at blive ved eksemplet: Vi satte os ned og lavede en økonomisk plan forud for sidste valg og præsenterede den for vælgerne.
Det var jo ikke en plan, som var sådan en Venstreluskeplan, hvor man siger, at man vil en masse, og så ikke er særlig konkrete.
Vi er meget konkrete – meget konkrete – i forhold til det, vi fremlægger.
Vi sagde til danskerne forud for sidste valg, at det ville blive både hårdere og endda også dyrere at være dansker.
Vi er meget, meget direkte i forhold til det.
Men igen: Alt afhænger jo af, lige præcis under hvilke forudsætninger man aktiverer et sådant tiltag.
Mads Rørvig (V), 2014-01-15:
Det er jo en ren tilståelsessag for ministeren her i dag.
Vi kan jo se sort på hvidt i et svar til Finansudvalget fra finansministeren, at »Fair Løsning« er underfinansieret med op til 39 mia. kr. – sort på hvidt.
Så jeg synes, det er en lidt mærkelig debat, og man får erindringer om det irakiske pressemøde med Komiske Ali, der desperat holdt fast i en sandhed, som alle andre end Komiske Ali selv kunne se ikke var rigtig.
Altså, jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan ministeren kan stå hernede og sige, at »Fair Løsning« er fuldt ud finansieret.
Jeg skal bare lige minde ministeren om, at ministeren som medlem af regeringen er under ministeransvar.
Jeg synes, det er dybt besynderligt.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-01-15:
Jamen jeg siger tak for påmindelserne.
Men jeg prøver bare at redegøre for, hvad der var grundlaget for den plan, vi i sin tid arbejdede med.
Jeg kan jo ikke gøre for, at spørgeren ikke vil lade sig inspirere af de svar, man giver.
Jeg vil bare siger, at eksempelvis står der i vurderingen af, hvilket provenu det giver, at hvis man lige pludselig arbejder 1 time mere – det blev jo aktiveret som et forslag i vores plan til 15 mia. kr. – så er svaret fra Finansministeriet, så vidt jeg erindrer, at det kan give mellem 0 og 15 mia. kr., og det indtægtsfører spørgeren som 0.
Sagen er, at vi jo aldrig får gennemført forslaget af alle mulige andre grunde.
Og det er da egentlig meget enkelt og en udmærket forklaring, som jeg synes spørgeren skulle tage til sig frem for at stå og gøre grin med det.
Mads Rørvig (V), 2014-01-15:
Ministeren har jo også ved det foregående spørgsmål bekræftet, at ministeren mener, at »Fair Løsning« er fuldt finansieret, i modsætning til finansministeren, der mener, den er underfinansieret med op til 39 mia. kr.
Altså, hvad er det, der gør, at et minus på 39 mia. kr. lige pludselig kan gå i nul?
Henrik Sass Larsen (S), 2014-01-15:
Så prøver vi at gå igennem, hvad Venstre sagde op til forrige valg ville blive dansk politik og om, hvad der ville komme til at ske i dansk politik.
Og så tester vi igennem, hvad Venstre sagde om dagpenge, hvad Venstre sagde om efterløn – det er bare sådan et par eksempler, der er givetvis mange flere – og så kigger vi på, hvad Venstre faktisk gjorde.
Jeg tror, at Venstre vil tabe den konkurrence.
Nej, det er jeg ikke utilfreds med.
Det er jo et vilkår, også når man er i opposition – det var, hvad vi var i sin tid – at når man fremsætter nogle forslag, har man en måde at regne på, og man lægger jo alle sine forudsætninger ind i sine regnestykker.
Så der tager man selvfølgelig nogle forhold, og på den måde er det vel meget naturligt at være ret konservativ i mange af sine beregninger og i sit udgangspunkt – det skal et finansministerie i øvrigt være.
Så det er kun en naturlig måde at arbejde på og en naturlig måde at regne på.
Og hvis de ikke holder, er det dér, hvor vi har givet den stik- og nagelfaste garanti – og vi var af den overbevisning, at de holdt – at vi ikke aktiverer nogen udgifter, før vi har indtægterne.
Det var det, vi i sin tid lagde ind som et forsigtighedsprincip.
Mads Rørvig (V), 2014-01-15:
Det er ikke sikkert, at alt kunne blive til noget.
Det kunne være, at man skulle have fortalt vælgerne det før sidste valg, for der var man ret stålsat, med hensyn til at det var sikkert, at man fik ekstra penge til pensionister, studerende og alle mulige andre.
Det kunne være, at ministeren i sin tid i opposition skulle have gjort opmærksom på, at det godt kunne være, at alle de ting, som man havde lovet, ikke ville blive til noget.
Men jeg synes, det er tankevækkende – og det er jo en ren erkendelsessag fra ministerens side, at det var rent fugle på taget – og det undrer mig, at ministeren stadig holder fast i, at »Fair Løsning« er fuldt finansieret, når chefen for de økonomiske beregninger, Finansministeriet, siger noget andet.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-01-15:
Tak for svaret.
Vi bliver selvfølgelig nok ikke enige, men jeg har fået en bedre forståelse af bevæggrundene.
Nu skal jeg selvfølgelig passe på med at gætte, men kunne man forestille sig, at erhvervs- og vækstministeren er en smule utilfreds med den måde, man regner på i Finansministeriet?
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at finansministeren har overtaget den række regnemodeller, vores tidligere regering brugte, og erhvervs- og vækstministeren kunne måske have ønsket, at man brugte nogle regnemodeller, der var lidt mere venligt stemte over for »Fair Løsning«.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-01-15:
Altså, jeg er jo nødt til at lade finansministeren svare for finansministeren.
Det vil jeg ikke påtage mig.
Jeg prøver at give en redegørelse for, hvad vi i sin tid, da vi udarbejdede programmet, byggede vores økonomiske politik og vores politik i det hele taget på, altså hvad der lå til grund for det.
Så sagde jeg, at grundlaget var, at det skulle være fuldt ud finansieret, og at vi så oveni indførte et forsigtighedsprincip, så vi sagde: Skulle det vise sig, at det ikke er fuldt ud finansieret, jamen så kan man ikke aktivere udgifterne.
Den sikkerhedsventil lagde vi ind.
Så har jeg jo givet to eksempler på, hvordan man kan se på tingene, når man laver den type skøn over, hvor meget provenu man får.
Det ene er i forhold til det at arbejde 1 time mere.
Det kan give alt mellem 0 og 15 mia. kr.
, ja, det afhænger af, om det kommer til at virke eller ikke kommer til at virke, og det har man jo fuldstændig ret i, også da Finansministeriet i sin tid beregnede det.
Og det vil sige, at hvis det nu var kommet til at virke, så havde vi fået 15 mia. kr. for det.
Nu kom det ikke til at gøre det, nu er det 0, ergo har vi heller ikke, om jeg så må sige, realiseret nogen udgifter i den forbindelse.
Det samme gælder i forhold til det at komme hurtigere igennem videregående uddannelser, hvor vi i sin tid skønnede, at det ville blive 2,3 mia. kr.; hvor Finansministeriet skønnede, at det ville blive 1 mia. kr.; og hvor det endte på 2,2 mia. kr.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-01-15:
Når vi har en så massiv interesse for »Fair Løsning«, skyldes det jo, at man i lighed med aktier, væddeløbsheste og andre ting selvfølgelig vurderer ting på deres track record.
Og derfor er det jo for os besynderligt, at der kan være så stor forskel på de svar, ministeren og hans kollega finansministeren giver.
Jeg har jo ikke været her i så lang tid, så ministeren må selvfølgelig undskylde min sløvsindighed med hensyn til at forstå svaret, men kunne ministeren ikke prøve at gentage det, han tidligere sagde til min kollega hr. Torsten Schack Pedersen, om, hvorfor der er så stor forskel på finansministerens svar og ministerens eget svar i forhold til »Fair løsning«?
Carsten Hansen (S), 2014-01-16:
Jeg er enig i, at der er nogle af vores landdistrikter, der har nogle voldsomt store udfordringer, men man kan se, at antallet af offentlige og i hvert fald statslige arbejdspladser er gået op i alle regioner inden for de sidste 5 år, og det er ikke noget, jeg har fundet på.
Det er simpelt hen noget, vi har undersøgt og også har beskæftiget os med, og vi har afgivet en redegørelse til Folketinget om det.
Det tyder ikke på, at der ikke er sket nogen omstruktureringer bl.a. som følge af boligjobordningen, som vi jo overtog i sin tid, hvor man skulle spare 5 pct. på de statslige arbejdspladser, og det er dybt ulykkeligt, så der skal man foretage en helhedsvurdering hver gang.
Det, jeg har forsøgt at sige her, er i virkeligheden, at det her forslag er for snævert, når det alene fokuserer på økonomien, men økonomien skal indgå i det.
Jeg synes, det er meget relevant med det, fru Mai Mercado – undskyld, jeg skal lige lære at kende det nye efternavn, og i øvrigt tillykke med det – siger.
Det er helt relevant at tage et helhedssyn her, og derfor synes vi også, at det fokus, der er i beslutningsforslaget, i virkeligheden er for snævert.
Men lad mig bare lige gøre op med en myte, når nu jeg har ordet, nemlig myten om, at der skulle være forsvundet statslige arbejdspladser i vores regioner.
Det er faktisk sådan, hvad angår regionerne som helhed, at der ikke er nogen regioner, der har mistet statslige arbejdspladser de sidste 5 år.
Jeg skal også minde om, at når der kommer to undervisere mere på det lokale gymnasium eller der bliver udvidet lidt på en forskningsinstitution, er det ikke nogen stor historie, men det er det selvfølgelig, når man omstrukturerer og flytter arbejdspladser.
Men der er faktisk sket en nettotilgang af statslige arbejdspladser i provinsen over de sidste 5 år.
Mai Mercado (KF), 2014-01-16:
Det tror jeg både Fødevarestyrelsen, Naturstyrelsen og Miljøstyrelsen, som jo er blevet lukket ned på Fyn eller i hvert fald har fået flyttet fynske arbejdspladser, vil være ked af at høre, for det er jo arbejdspladser med højtuddannet arbejdskraft, der flytter væk fra øen.
Men jeg vil egentlig bare stille et spørgsmål, fordi det undrer mig lidt, at ministeren ikke kommer ind på centraliseringens grimme billede af medaljen, hvis vi kan kalde det det. Finder minsteren ikke anledning til rent faktisk at problematisere det, at de her udflytninger af statslige arbejdspladser netop har betydet, at der er kommet øget ledighed, at der er sket en større affolkning, og at der er sket mere afvikling fremfor udvikling i de her landdistrikter, og at det tilsammen jo har medført, at udfordringen er blevet større ude lokalt for det, ministeren er ressortminister for, hvorfor det vel egentlig giver rigtig god mening, at Venstre stiller det her beslutningsforslag?
Mette Hjermind Dencker (DF), 2014-01-16:
Jamen i Dansk Folkeparti er vi slet ikke uenige med ministeren i, at det er en helhedsvurdering, man skal foretage sig, og at man også skal se på it, økonomi og alt det andet.
Det er en helhedsvurdering.
Det er vi sådan set helt enige i.
Som jeg ser det, er en omkostningsvurdering også en helhedsvurdering, så det er derfor, jeg undrer mig over, at ministeren er så afvisende.
Carsten Hansen (S), 2014-01-16:
Jeg har jo forsøgt at sige et par gange, at jeg synes, at fokus er alt for snævert, men selvfølgelig skal økonomivurderingerne indgå som en del af det, når det enkelte ministerium træffer sine beslutninger.
Det, vi nødig skulle gøre, var kun at fokusere på økonomi, og derfor synes jeg, vi skal afvise det.
Så har jeg jo sagt, at det i landdistrikterne er den meget store tilbagegang i antallet af private arbejdspladser, der er den helt store udfordring.
Samtidig har jeg også påvist heroppefra, at der faktisk er sket en stigning i antallet af statslige arbejdspladser i samtlige regioner i Danmark over de sidste 5 år.
Det er jo sådan, at jeg er nødt til at tage stilling ud fra det forslag, der er leveret til Folketinget, og som vi diskuterer her i dag, og der er det udelukkende økonomi, der er fokuseret på.
Derudover vil jeg godt sige, at der kræves en lang række andre parametre, som jeg har redegjort for.
Vi er ikke afvisende over for at diskutere forskellige ting, men det er vigtigt, at der ikke kun er fokus på det økonomiske Så vil jeg bare til slut i spørgsmålsrækken fra VKO glæde mig over, at man nu er så optaget af landdistrikterne, for de her ting var jo ikke noget, man tænkte over, da man var i regering eller havde indflydelse på regeringen i sin tid.
Det vil jeg have lov at glæde mig over i dag, for det er rigtig rart, at vi er mange, der er optaget af landdistrikterne og deres udvikling og af at skabe arbejdspladser og gode ramme- og vækstvilkår.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-01-16:
Lad mig starte med at slå fast, at ideen om at udflytte statslige arbejdspladser ikke er fremmed for Socialdemokraterne.
Når arbejdspladser flyttes fra hovedstaden til andre dele af landet, sikres der både arbejdspladser og større potentiale for vækst i den pågældende kommune eller det område, hvor arbejdspladserne kommer hen.
I en tid, hvor udfordringerne for landdistrikterne bliver stadig mere synlige, kan en løsning være at flytte statslige arbejdspladser dertil.
Der findes allerede rigtig mange statslige arbejdspladser uden for hovedstadsområdet, som ministeren også har orienteret om.
Og vi ser gerne, at endnu flere flyttes til landdistrikterne, når det giver mening.
Det er derfor fint, at Venstre med dette beslutningsforslag også retter fokus på emnet.
Sådan skal det blive ved med at være.
Udflytning af statslige arbejdspladser kan nemlig være rigtig dyrt.
Det gælder både etableringsomkostninger og fremskaffelse af f.eks. kvalificeret arbejdskraft.
Det er ikke muligt at give et kvalificeret overslag på, hvad omkostningerne generelt vil være.
Kun de enkelte ministerier har den nødvendige viden til at vurdere, hvor store omkostninger der vil være forbundet med at flytte f.eks. en af ministeriernes styrelser til en anden del af Danmark.
Ministerierne må altså vurdere fra gang til gang, om det kan betale sig at flytte.
Så ud fra den betragtning, at der allerede foretages en vurdering i de enkelte ministerier, anser Socialdemokraterne forslaget fra Venstre som overflødigt og i visse dele også som forkert og kan derfor ikke støtte forslaget.
Mai Mercado (KF), 2014-01-16:
Jeg tror ikke, at der hersker nogen tvivl om, at vi fra konservativ side har været meget bekymret over den udvikling, vi hat set ske gennem de senere år, med udflytning af de her statslige arbejdspladser.
Og som jeg i hvert fald læser intentionen med det her beslutningsforslag, er det vel egentlig bare sådan, at man ikke blindt centraliserer i centraliseringens hellige navn, men at man rent faktisk tænker sig om og altså er med til at beregne et helhedsbillede, og det kunne jeg måske godt tænke mig at ministeren fortalte lidt om.
Så mit spørgsmål er, om han ikke også mener, at det er nødvendigt at kigge på helhedsbilledet de lokale steder, hvor der eksempelvis flytter en styrelse væk – det kunne være Miljøstyrelsen på Fyn, som altså flytter til København, og hvad der så kommer til at ske med de byer på Fyn.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2014-01-16:
Mange af de statslige arbejdspladser, vi har, ligger jo det sted, de ligger, mere på grund af tradition, end fordi det er det bedste og mest fornuftige sted for dem at ligge.
Som jeg ser forslaget, er det jo en meget sund refleksion, det lægger op til, nemlig at man, når man har de her store omstruktureringer, også lige tænker over, om det nu ligger det bedste sted.
Hvis man nu skulle omstrukturere på Landbohøjskolen, kunne man kigge sig omkring på Frederiksberg, hvor Landbohøjskolen ligger, og spørge sig selv: Ligger vi det sted i Danmark, hvor vi har allermest landbrugsjord omkring os?
Ligger vi det sted i Danmark, hvor vi har allerbedst mulighed for dyrehold, og hvad det ellers kan være?
Man kan kigge på, hvilken funktion man har som statslig institution, og om man ligger det sted i landet, hvor der er de bedste muligheder for at udfolde den funktion.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-01-16:
Så ministeren har lige indrømmet, at man har lukket en række muslimske friskoler.
Ergo har der altså også været problemer med muslimske friskoler.
Og derfor er det da også relevant at diskutere det i en sag som denne, hvor vi giver øgede frihedsgrader til friskoler, herunder også muslimske friskoler, som har haft lidt svært ved at leve op til loven.
Derfor kan jeg simpelt hen ikke forstå den der moraliserende svada, vi skal have i den her sag, når ministeren selv indrømmer, at der er blevet lukket muslimske friskoler.
Kom ned fra den høje hest, og vær dog imødekommende over for folk, der har lidt erfaring ude fra det kommunale liv!
Det vil jeg da opfordre ministeren til, så vi kan få en reel diskussion i stedet for det her.