Kim Andersen (V), 2011-12-21:
Tak for det, fru formand.
Vi står over for vel nok den værste økonomiske krise siden 1930'erne.
Vi mister konkurrencekraft, vi mister arbejdspladser.
Vi må erkende, at som et lille land med en meget åben økonomi er der mange ting, vi i sådan en situation ikke kan gøre, men der er også noget, vi kan gøre, og der er noget, vi kan undlade at gøre.
Vi kan i den situation undlade at lægge yderligere byrder på vores virksomheder.
Som erhvervsordfører for Venstre er jeg oprigtig ked af det forslag, vi her har til tredje behandling.
Jeg er ked af de konsekvenser, som det er så forudsigeligt at det vil få.
Det vil komme til at koste virksomheder livet; det vil komme til at koste danske arbejdspladser.
Vi vil sende dem direkte ud af landet.
Vi ved, at det er virksomheder og arbejdspladser, som, når først de er nedlagt, ikke bliver retableret.
Uanset hvordan konjunkturerne måtte udvikle sig, vil de her virksomheder og disse job ikke blive genskabt i Danmark.
Det synes jeg er trist, det synes jeg er uklogt.
Jeg havde i og for sig heller ikke forventet det, selv ikke af den nuværende regering.
Jeg har ladet mig fortælle, at det oven i købet er en blomst, som skulle være groet i Det Radikale Venstres baghave og sparket ind i forhandlingerne.
Det kan dog undre, i betragtning af at Det Radikale Venstre på mange måder i relation til den røde regering jo må siges at stå for førelsen af en sund økonomisk politik.
Det synes jeg er umådelig trist.
Hvis man så var ærlig og kaldte det, hvad det var, nemlig et spørgsmål om at få nogle kroner i kassen til yderligere fordelingspolitik, var det jo, som vi kender den røde regering, men man siger, at det er af hensyn til miljøet; man siger, at det er af hensyn til sundheden.
Ja, den bliver jo ringere, for nu flytter virksomhederne ud til lande og skal producere varer der, hvor miljøstandarderne er lavere, og hvor kravene til energieffektivitet og energiudnyttelse er ringere, og hvor emissionerne fra produktionen dermed vil være stigende.
Forurening kender ikke til grænser, og det vil sige, at vi samlet set altså også her i landet får stigende forurening.
Samtidig får vi bare produceret under nogle lavere sundhedsmæssige standarder end her i landet, og det vil sige, at vi skal til at bruge valuta til at importere varer, som vi ikke længere på grund af vores omkostningsniveau er i stand til at producere her i landet.
Og det bliver varer, som altså vil være mindre sunde end dem, vi producerede her.
Kære venner, mine damer og herrer her før jul: Det her er hele vejen igennem en tabersag.
Der er ingen win-win-situation overhovedet over dette forslag.
Det er hovedet under armen, det er dårligere miljø, det er dårligere sundhed, det er mistet konkurrenceevne, det er ødelagte virksomheder, og det er tabte arbejdspladser.
Jeg synes, det er beskæmmende.
Jeg synes simpelt hen ikke, vi kan være det bekendt.
Det er uklogt, uforstandigt, og det er noget, der ikke kan retableres.
Hvis der havde været en smule format over regeringen, havde man renonceret i sidste øjeblik.
Vi havde et dygtigt erhverv herinde i går, gartnerne, som fortalte om deres problemer, og som fortalte om, hvad de havde gjort for at forbedre energiudnyttelsen med 38 pct. på 14 år – noget af det mest effektive og bedste inden for det erhverv i Europa.
Man kunne have trukket i nødbremsen, man kunne have sagt, at man ville tænke sig om en ekstra gang og se det i sammenhæng med de igangværende energiforhandlingerne, men end ikke det evnede man fra regeringens side.