Flemming Møller Mortensen (S), 2010-01-22:
Den anden dag talte jeg med en person, som bor i et fredet hus.
Huset blev fredet tilbage i 1918, da vi fik fredningssloven indført.
Det er et af de huse ud af de 9.000 huse, bygninger, som vi har fredet i Danmark.
Det har vi naturligvis gjort, fordi vi stadig væk skal have unikke bygningsbrikker placeret rundtomkring i landet, som bevidner tidens bygningsmæssige udvikling.
Det omtalte hus er beboet af ejerne.
De passer rigtig godt på det, og de er rent faktisk også stolte over, at deres hus har en særlig værdi.
Dermed er det her hus ikke noget særligt tilfælde, og derfor må vi simpelt hen få gjort noget ved det.
Vi passer ikke godt nok på vores kulturarv, i kraft af at vi ikke ved, i hvilken stand den er.
Derfor er det helt rigtigt, om end ganske sent, at man i 2007 fik nedsat det udvalg, som skulle sætte fokus på problemet og se på, hvordan vi i fremtiden kan sikre vores bygningsværdier bedre.
Det er et flot og spændende arbejde, som nu munder ud i dette lovforslag.
Det er et godt forslag, men der er dog alligevel visse mangler.
Det er godt, fordi der nu laves en grundig og total gennemgang af alle fredede bygninger.
Det er godt for os alle, og det er godt for ejerne, at man kommer til at vide, lige nøjagtig hvilken værdi der ligger i huset og hvorfor.
Godt er det også, at der herefter laves vejledende handlingsplaner for bygningernes bevaring og eventuel genopretning af skader, planer, som kan danne grundlag for samt sikring af, at offentlige tilskud gives til de væsentligste renoveringsprojekter ved den enkelte bygning.
Godt er det også, at det bliver muligt at frede selvstændige landskabsarkitektoniske værker.
Dog er der visse elementer, som bør indarbejdes i forslaget, og så har jeg også et par bekymringer.
For Socialdemokraterne er det vigtigt, at der sker en differentieret fredning, så visse dele af en bygning kan vægtes højere end andre, forstået sådan at Kulturarvsstyrelsen efter fredningsgennemgangen har styr på hele bygningen og på den baggrund får langt lettere ved at give tilladelse til renovering og ændringer af de ikkevæsentlige dele af huset.
Det vil givetvis være til meget stor glæde for ejerne.
Væsentligt vil det også være, at også større og sammenhængende bygningsmiljøer fremover vil kunne sikres bedre gennem fredning.
På dette felt udtrykker Det Særlige Bygningssyn sig for øvrigt meget tydeligt i høringssvarene.
Af største vigtighed er det imidlertid, at loven også kommer til at indeholde krav om, at alle kommuner udarbejder bevarende lokalplaner samt foretager en registrering af alle kommunens bevaringsværdige bygninger og kulturmiljøer såvel i by som på land.
Der mangler i den grad retslig beskyttelse på dette område, hvorfor det må med i den her lovgivning.
Glæden var stor for alle med forkærlighed for bygningskultur i går, torsdag, da Realdania, Kulturarvsstyrelsen og Kommunernes Landsforening fremlagde et fælles projekt, som hedder »Bygningskultur 2015«.
Kombinationen af penge, engagement og samarbejde kan kun resultere i noget meget godt.
Uden at det skal virke som malurt i bægeret, lovede jeg også at give udtryk for et par bekymringer.
En bekymring er, om økonomien nu er på plads, så den nye lovrevision kan få den luft under vingerne, som den fortjener, og som så mange interessenter virkelig ønsker og forventer.
En ulykke ville det være, om kvaliteten af fredningsgennemgangen blev præget af, at der var for få midler.
En anden bekymring er, hvor galt det mon står til med de 9.000 fredede bygninger.
Jeg vil sluttelig meddele kulturministeren, at Socialdemokraterne vil deltage særdeles konstruktivt i den videre forhandling for en god og visionær bygningsfredningslov.
Forventningen til kulturministeren er, at der bliver afsat tid til en gunstig udvalgsproces, samt at kulturministeren møder oppositionen med lydhørhed.