runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-05-11:
Det Radikale Venstre er jo kendt for at være et parti, der har et internationalt udsyn.
Ordføreren selv går ind for mere engelsksprogede uddannelser på universiteterne, og det kan man jo så have som synspunkt.
Ordføreren siger også, at uddannelserne skal levere høj kvalitet, og lad mig derfor lige vende tilbage til Aarhus Universitet og sagen om musikprofessoren.
Synes ordføreren, at den måde, universitetet greb sagen an på, var rigtig?
Jeg har spurgt ordførerens kollega, som også er radikal, og ministeren vil ikke gribe ind.
Kan vi forvente, at man fra regeringens side ikke vil gribe ind, når der er oplagte eksempler på, at universiteterne simpelt hen ikke leverer niveauet – især, når de får en international kapacitet til landet, der så efterfølgende finder ud af, at de fine ord altså ikke levede op til virkeligheden?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2012-05-11:
Jeg synes, at den socialdemokratiske ordfører tidligere har gjort godt rede for, hvilke kvalitetssikringsinstrumenter der findes.
Der er akkrediteringssystemet – som vi også gerne vil ændre på, og som vi forhåbentlig i samarbejde med bl.a. Dansk Folkeparti kan være med til at ændre – og der er udviklingskontrakterne.
Jeg går netop ind for et armslængdeprincip om, at man ikke som politiker blander sig i enkeltsager her.
Det er universiteternes ansvar at sikre kvaliteten.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-05-11:
Konkrete sager har det jo altså med at kaste lys over principielle problemstillinger, og det gjorde sagen fra Aarhus.
Selvfølgelig skal ministeren ikke gå ind og diktere i forbindelse med enkeltsager, men han kunne have brugt den som et udgangspunkt for at tage fat på en generel diskussion om, om vi i Danmark kan levere den undervisning og den kvalitet, som vi egentlig ønsker.
Der havde jeg da ønsket mig, at regeringen tog den sag alvorligt.
Det var trods alt en internationalt kendt musikprofessor, der var kommet til Danmark, og det udløste en, desværre, dårlig håndtering af sagen.
Mener ordføreren stadig væk, at vi i Danmark kan levere den undervisning, der skal til, når vi påtænker at have et så stort optag?
Vi håber det, og vi vil jo gerne være med til det, men hvis man ikke tager udgangpunkt i de konkrete problemstillinger, der dukker op, og reagerer på dem, hvorfor har man så en regering?
Esben Lunde Larsen (V), 2012-05-11:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om man, nu når der bliver optaget flere både på de mellemlange og de lange videregående uddannelser, lægger ind som en forudsætning i regeringens egen 2020-plan, at de dermed også bidrager skattemæssigt til at finansiere en del af dette på lang sigt.
Kan ordføreren så give en garanti for, at der faktisk er arbejde til de kandidater, der bliver uddannet, og at de så dermed bidrager økonomisk, for det er jo en forudsætning, som bliver sat op?
Jonas Dahl (SF), 2012-05-11:
Jeg tror, at hvis man ser på de tal, som belyser den demografiske udvikling i Danmark i de kommende år – det tror jeg i øvrigt at alle, som ser på de tal, er enige om – så kan man se, at vi får et behov for stort set alle de unge, som i dag ønsker at bidrage.
Det vil de få mulighed for allerede om bare få år.
For det vil være med til i de kommende år faktisk at kunne fastholde Danmarks position som en velfærdsstat.
Så er det da også vigtigt for mig at understrege det, som hr. Esben Lunde Larsen spurgte ind til tidligere, nemlig at regeringen jo har afsat 3,5 mia. kr. til bl.a. at dække det efterslæb, som der var fra VK-regeringen, i forhold til et løft på uddannelsesinstitutionerne.
Det er jo en del af 2020-planen, at der faktisk kommer et ganske massivt løft af uddannelserne.
Ja, jeg har en forventning om, at de unge selvfølgelig kan bruge deres uddannelse efter endt studieforløb, men det betyder selvfølgelig også, at arbejdspladserne skal være der.
Og jeg er ret overbevist om, at når regeringen lægger op til at skabe det, der svarer til 180.000 arbejdspladser de næste 8 år, så vil der også være noget at lave for de unge, der får færdiggjort deres uddannelse.
Carsten Hansen (S), 2012-05-11:
Folketingets næste møde afholdes tirsdag den 15. maj 2012, kl. 13.00.
Jeg henviser til den dagsorden, der fremgår af Folketingets hjemmeside.
Jeg skal i øvrigt henvise til ugeplanen, der fremgår af Folketingets hjemmeside.
Mødet er hævet.
Esben Lunde Larsen (V), 2012-05-11:
Tak for det.
Det er blot i forhold til ministerens bemærkning om ph.d.er.
Det lå faktisk ikke i min tilkendegivelse om ph.d.er, at de skal forblive på universitetet, men at det er væsentligt, hvis man skaber 10.000 flere studiepladser, at der så også skabes flere ph.d.- og postdocpladser, for der vil jo være en del af disse 10.000 studerende, som måtte have et ønske om at fortsætte i det universitære system.
Men Venstre har klart tilkendegivet – og det har vi også gjort i regering – at det er væsentligt for os, at den viden, som både ph.d.er og postdoc'er akkumulerer, kommer ud og virker i samfundet, og det ønsker vi naturligvis fortsat at den gør.
Mai Henriksen (KF), 2012-05-11:
Når man lytter til fru Pernille Skipper, får man det indtryk, at de studerende er sådan nogle stakler.
Det handler vel ikke bare om, at man skal klare sig på universitetet; det handler vel om, at hver enkelt studerende får udfoldet lige nøjagtig sit potentiale, og det handler også om at understøtte den dygtige elev.
Jeg skal bare spørge: Når fru Pernille Skipper siger nej, nej og atter nej til talentprogrammer, hvordan kommer så det særlige fokus, som fru Pernille Skipper nævnte, til udtryk?
Er det gennem ph.d.-programmer, er det gennem karriererådgivning?
Hvad er det på universiteterne, fru Pernille Skipper mener er for meget i fokus, for så vidt angår de dygtigste og talenterne?
Pernille Skipper (EL), 2012-05-11:
Det er ikke nødvendigvis altid universiteterne, der har det fokus.
Det er måske nærmere os herinde i den her sal, der har det fokus, at vi hele tiden skal fremme de dygtigste.
Det mener jeg er et generelt problem.
Jeg mener, at det er et stort problem for bredden i vores universitetssystem, at vores taxametre er underfinansierede.
Jeg vil så også sige til fru Mai Henriksen, at det jo altså også betyder, at man tager nogle af de penge, der skal gå til basisforskning, og som skal understøtte de særlige talenter, som vi selvfølgelig skal understøtte, og det sker på bekostning af bredden.
Mai Henriksen (KF), 2012-05-11:
Så prøver jeg lige at stille mit spørgsmål igen.
Jeg spurgte egentlig ikke om, hvad vi mener herinde i Folketingssalen.
Jeg spurgte til, hvad der sker ude i virkeligheden.
Hvis man endelig skulle stille sådan et spørgsmål her i Folketingssalen, ville mit svar da være, at jeg ville ønske, at der var langt mere talentudvikling.
Stod det til mig, havde enhver lang videregående uddannelse en plan for, hvordan de nurser om og dyrker deres talenter, og så havde de også lavet talentprogrammer på de enkelte fag.
Hvor er det helt nøjagtigt og specifikt ude på uddannelsesinstitutionerne – ikke her i Folketingssalen – at man dyrker talenterne for meget?
Pernille Skipper (EL), 2012-05-11:
Igen har jeg lidt svært ved at høre, hvad der menes.
Hvis det, ordføreren spørger om, er, om vi skal lave nogle indgange på universiteterne, hvor man allerede fra starten beslutter sig for, hvem der skal være forskere, og hvem der bare ikke er gode nok, så er svaret, at det er vi store modstandere af i Enhedslisten.
Det handler ikke om, at vi vil holde nogle af de dygtige tilbage; det handler sådan set om, at vi erkender, at de dygtigste på universiteterne altså nok skal klare sig.
Det er ikke dem, der har problemer med at komme igennem.
Det er ikke dem, der allerede fra starten ser en strålende forskerkarriere foran sig.
Men der er altså en stor gruppe, som har rigtig svært ved det, som bliver forsinket, fordi de er fagligt udfordret, og som bruger tid væk fra studierne på at arbejde, fordi de ikke kan få penge af mor og far til at få hverdagen til at fungere.
Og det er altså der, vi ser problemer i vores uddannelsessystem.
Det er ikke blandt de dygtigste.
De skal nok klare sig.
Men selvfølgelig skal vi da også sørge for, at der er de bedste rammer, så de studerende, som gerne vil slå ind på en forskerkarriere, eller som har nogle særlige evner, også kan komme til at udnytte deres potentiale.
Det må bare ikke stå i modsætning til, at de også er en del af det breddeuniversitet, og at deres særlige evner også skal være med til at løfte nogle af deres medstuderende, som har sværere ved det.
Kirsten Brosbøl (S), 2012-05-11:
Nu er det ikke min opfattelse, at det var et exceptionelt stort optag, der gav anledning til den diskussion om kvaliteten på musikstudiet i Aarhus.
Så der kan man diskutere, om det i virkeligheden er relevant i forhold til dagens forespørgsel, som jo handler om, hvorvidt et større optag betyder, at kvaliteten bliver udfordret.
Jeg havde bare den bemærkning til, hvad man spørger ind til i dag.
Så vil jeg til spørgsmålet om, hvad regeringen vil gøre, fremhæve, at vi vil sørge for, at det fremtidige akkrediteringssystem netop skal se på at sikre kvaliteten.
Hvis vi går efter, hvad regeringen lægger op til at det nye akkrediteringssystem skal gå ud på, er det, at vi får institutionsakkreditering, men med fokus på, at universiteterne hele tiden har løbende kvalitetsudvikling af deres uddannelser, at de altså har en intern kvalitetssikringsmekanisme, som gør, at vi politisk kan være trygge ved, at der foregår en løbende kvalitetssikring på universiteterne.
Det synes jeg er helt afgørende for, at vi også kan være trygge ved, at man løbende har det fokus på, at uddannelserne bliver bedre.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-05-11:
Tak for det.
Musikprofessoren pegede f.eks. på, at de studerende ikke engang kunne læse noder, hvilke man måtte forvente af en musikstuderende.
Hvad kan vi konkret gøre, og hvad vil regeringen konkret gøre for, at det store optag ikke medfører sådan nogle sager som på musikstudiet?
Jeg går stærkt ud fra, at det ikke er det eneste studiemiljø, hvor vi kan finde sådan noget.
Det andet er jo, at Aarhus Universitet reagerede på en, synes jeg, underlig måde.
I stedet for at tage kritikken til efterretning forsøgte man at isolere vedkommende på et kontor.
For os at se
Men for at vi kan løse problemet, bliver vi nødt til at tale om det.
Så hvad vil regeringen konkret gøre, for at sådan nogle ting, som vi så på Aarhus Universitet, og som set med vores øjne var en mindre skandale, ikke sker igen?
Benedikte Kiær (KF), 2012-05-11:
Der skal også lyde en tak fra Det Konservative Folkeparti til Dansk Folkeparti for at sætte fokus på det her område, som er et væsentligt område – det er noget, man ikke lige tænker over i hverdagen.
Så vi har da også sympati over for ideen om en national kortlægning af omfanget af radon ved daginstitutioner for børn under skolealderen.
Vi kan forstå – også af det, der er kommet frem i forbindelse med de forskellige ordførertaler – at andre partier har fokus på det her område, som er et væsentligt område, da det har større sundhedsmæssige konsekvenser, end man lige umiddelbart regner med.
Det viser helt klart, at det er et område, som vi skal tage alvorligt, og som ministeren også selv fremhæver, har der været stor interesse for den hjemmeside, som er blevet etableret på området for netop at få borgerne til selv at tage et ansvar i forhold til deres egne boliger.
Men som sagt er der jo også de kommunale institutioner, og derfor er det også væsentligt at debattere, hvordan vi sikrer, at kommunerne er sig deres ansvar bevidst og sørger for, at deres institutioner og bygninger lever op til de krav, så der ikke er så stor skadelig påvirkning, og at deres bygninger er i en god tilstand, så man ikke bliver påvirket negativt i forhold til ens sundhedstilstand.
Da regeringspartierne var i opposition, kom de med et beslutningsforslag, som også omhandlede radon, og derfor kan vi forstå, at der også er fokus på det blandt regeringspartierne.
Så vi har da helt klart en forventning om, ligesom Venstre fremhæver, at man vil bringe det her frem, når man i forvejen mødes her i foråret, og at man også lige vil gøre opmærksom på, at vi har et område her, hvor der skal være ekstra bevågenhed.
Men vi glæder os til at diskutere videre på det her område i udvalget – også i forhold til de tanker, der har været fra Socialdemokraternes side, om at lave en fælles beretning, så vi alle sammen er med til at bakke op om, at der er et nationalt fokus på forekomsten af radon i vores bygninger.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-05-11:
Sundhed er naturligvis altid et vigtigt og alvorligt emne, og som politikere er det vores opgave at sikre, at borgerne her i landet har mulighed for at leve gode og sunde liv.
Vi skal også være opmærksomme på, hvilke beslutninger vi skal træffe her i Folketinget, og hvilke beslutninger vi skal overlade til andre.
Man kan godt nogle gange få den tanke, at der her i Folketinget sidder politikere, som gerne vil bestemme hver eneste lille detalje i borgernes liv, men det er naturligvis ikke en tankegang, vi går ind for i Liberal Alliance.
Daginstitutionerne er et kommunalt anliggende, og derfor skal vi lade kommunerne beslutte, hvordan de skal varetages.
Det er kommunernes ansvar at sørge for gode, trygge og sikre daginstitutioner, og derfor synes vi, at vi skal lade kommunerne selv vurdere, hvordan de bedst løser den opgave, vi har uddelegeret til dem.
Det skal stå enhver frit at indstille til kommunalpolitikerne, at man synes, at der skal gøres noget ved radonstråling i daginstitutionerne.
I Liberal Alliance mener vi nu engang, at vi skal turde overlade ansvaret for kommunale opgaver til kommunerne selv, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Stine Brix (EL), 2012-05-11:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til fru Liselott Blixt for at tage initiativ til den her debat om radon, og hvordan vi bliver bedre til at håndtere det.
Vi er fra Enhedslistens side enige i, at det er et vigtigt område at tage fat på, for radon er jo for både børn og voksne en af de vigtige risikofaktorer for at udvikle forskellige kræftformer.
Beslutningsforslaget her vedrører jo en kortlægning i forhold til daginstitutioner.
Vores synspunkt er, at vi gerne ser, at indsatsen går videre end en kortlægning, sådan at vi allerede nu går i gang med at få taget nogle konkrete initiativer for at nedbringe niveauet af radon.
Forslaget fra regeringspartierne, som jeg hører det, om at øge informationen, synes jeg er rigtig positivt, og jeg har lagt mærke til, at de også allerede har taget flere initiativer, så det synes jeg er rigtig, rigtig fint.
Så vil jeg sige til fru Karen J. Klint, som lægger op til en bred beretning, hvor vi kan prøve at samle nogle af de her initiativer, at det synes jeg lyder rigtig godt, og at det vil vi meget gerne deltage i.
Jeg tror faktisk, at vi godt kan samles i Folketinget om at komme videre.
Så det er rigtig, rigtig fint, at debatten er blevet rejst, og lad os håbe, at der kommer noget konkret ud af det.
Jonas Dahl (SF), 2012-05-11:
På vegne af SF's ordfører, hr. Steen Gade, som ikke kan være her i dag, har jeg lovet at sige et par ord om beslutningsforslaget, som vi fra SF's side ikke kan støtte.
Radon er en naturligt forekommende gasart, og radonforekomsten i bygninger er medvirkende til omkring 300 tilfælde af lungekræft årligt.
Derfor er radon en vigtig sag og også noget, vi fra SF's side prioriterer højt, når vi snakker om bygningers indeklima.
Den nuværende byggelovgivning indeholder allerede strenge indeklimakrav, og de danske regler følger WHO's anbefalinger.
Siden 1998 har der været krav om, at alt nybyggeri skal være radonsikret, og der stilles også krav om luftskifte i opholdsrum, og især i daginstitutionerne er kravene mange gange højere end til andre bygninger.
Regeringen har allerede i januar i år iværksat en informationskampagne om radon i boliger, hvor man f.eks. kan kigge på www.radonguiden.dk og få mere information.
I Danmark er 14 kommuner særligt udsatte for radon, hvorfor Energistyrelsen allerede har kontaktet dem i januar og bedt dem informere i højere grad om radon.
Forslagsstillerne opfordrer regeringen til at lave en national kortlægning af omfanget af radon ved daginstitutioner.
Det vil kunne ske, ved at kommunerne pålægges at udføre radonmålinger i og omkring daginstitutioner.
Kommunerne har dog allerede pligt til at føre tilsyn med radonniveauet samt tilsyns- og handlepligt i forbindelse med for sundhedsfarlige forhold.
Derfor er der ingen grund til at tro, at kommunerne ikke lever op til deres ansvar i den sammenhæng, og derfor er der heller ingen grund til at pålægge dem en pligt til at foretage målinger.
Fra SF's side er vi dog klar til at se på radonproblematikken, og det kan indgå som en del af de strategier for energirenovering for eksisterende bygningsmasser, som man arbejder med.
Camilla Hersom (RV), 2012-05-11:
Jeg sad og glædede mig til, at fru Liselott Blixt skulle tale igen, men hun har jo allerede været heroppe.
Beklager.
Baggrunden er den reelle og alvorlige sundhedsrisiko, som radon kan udgøre.
Det er f.eks. velkendt, at radon kan forøge risikoen for lungekræft.
Derfor skal radon tages alvorligt, og forebyggelse mod radonstråling skal indgå i indsatsen og være et parameter for et bedre indeklima.
Uanset at Radikale Venstre har sympati for beslutningsforslagets intention, mener vi, at der kan være god grund til at overveje, hvordan man bedst og mest omkostningseffektivt håndterer radon.
Der er allerede i dag regler i bygningsreglementet om radonsikring ved hjælp af effektiv ventilation.
Siden 2010 har der endda været tale om en helt specifik grænse.
Når der er tale om kommunale bygninger, som daginstitutioner jo ofte vil være, har kommunen ansvaret for, at bygningen ikke er sundhedsfarlig, ligesom kommunen har pligt til at føre tilsyn med boliger og bygninger på eget område.
Man kan med den rette adfærd, herunder udluftning og fokus på indeklima,
nedbringe niveauet af radon markant.
Der vil også være betydelig variation i radonniveauet fra sted til sted, og det betyder samlet set, at vi mener, at det er at skyde over målet at kræve en national kortlægning.
Vi er dog meget parate til at diskutere, om vi kan styrke kommunernes bevågenhed omkring radon, f.eks. gennem bedre information til kommunerne om deres handlemuligheder.
Derfor ser jeg frem til, at vi får mulighed for at diskutere det videre forløb i udvalgsbehandlingen.
Jane Heitmann (V), 2012-05-11:
Fra Venstres side finder vi beslutningsforslaget om kortlægning af eventuelle radonproblemer i daginstitutioner sympatisk, og vi vil gerne rose initiativet.
Vi er positive over for bekæmpelse af radon i bygninger, særlig fordi vi anerkender, at radon kan være sundhedsskadelig og kan øge risikoen for udvikling af lungekræft.
Regeringspartierne har tidligere, da regeringen var i opposition, fremsat forslag om afdækning af radonproblematikken.
S og SF fremsatte et beslutningsforslag i maj 2011 om udarbejdelse af en national handlingsplan mod radon i bygninger.
Fra Venstres side foreslår vi derfor, at regeringen tager forslaget om kortlægning af radon i daginstitutioner med til økonomiforhandlingerne med KL.
I og med at regeringen selv tidligere har fremsat et lignende forslag, forventer vi fra Venstres side, at radonproblematikken har høj prioritet for regeringspartierne, og vi har da svært ved at forestille os, at regeringen vil stemme imod og løbe fra egne tidligere forslag.
Vi vil således fra Venstres side se frem til, at regeringen vender tilbage med en handlingsplan, som tilgodeser institutionsområdet, i samarbejde med KL.
Martin Lidegaard (RV), 2012-05-11:
Der er jo en lang række områder, hvor vi har overgivet vores myndighedsansvar til det kommunale niveau, fordi vi sådan set tror, det er bedre, at det tilsyn og den myndighedsudøvelse ligger tæt på borgerne og i det her tilfælde tæt på daginstitutionerne, fordi det er den enkelte kommune, som kender både kommunen, daginstitutionen og de forhold, der er.
Som jeg nævnte, har jeg ikke nogen grund til at tro, at kommunerne ikke løfter det ansvar.
Vi har jo haft et glimrende samarbejde med kommunerne, i forbindelse med at vi lavede www.radon.dk, hvor Energistyrelsen var i kontakt med de kommuner, der har en særlig risiko, og det er vores helt klare indtryk, at man faktisk tager det her ganske alvorligt.
Det er trods alt kommunens egne borgere, egne børn, som det handler om, og på den baggrund tror jeg ikke, der er brug for sådan et, om jeg så må sige, overopsyn på det her område fra statslig side.
Men som jeg også indikerede, er jeg sådan set åben over for at fortsætte informationsindsatsen og også gerne udbygge den, hvis vi kunne blive enige om det, sådan at der også bliver noget, som kommunerne kan bruge mere aktivt i lige præcis deres opgavevaretagelse, om jeg så må sige.
Liselott Blixt (DF), 2012-05-11:
Jamen så siger ministeren jo, at kommunerne har en pligt til at sikre, at der ikke er for højt radonniveau, men hvordan holder vi kommunerne op på det?
Det er det, der er min problemstilling, for jeg sidder selv i en kommunalbestyrelse, og jeg ved også, at når man bringer det på bane, er kommunen bange for, at det her vil komme til at have nogle omkostninger, og det er jo derfor, at vi måske herindefra skal sikre, at der er nogle regler, eller at man kan se, hvordan vi sikrer det her i fremtiden.
Det er derfor, jeg synes, det er vigtigt med en kortlægning.
Så hvordan får vi kommunerne til at leve op til den forpligtelse, de har?
Hvordan vil ministeren sikre, at kommunerne lever op til den forpligtelse?
Martin Lidegaard (RV), 2012-05-11:
Kommunerne har pligt til at sikre, at den regulering, der er på området, rent faktisk bliver ført ud i livet, og en del af det er, at kommunerne har generel tilsynspligt og handlepligt over for sundhedsfarlige forhold i øvrige bygninger og dermed også i daginstitutioner.
Og de bygninger, som de selv ejer, har de selvfølgelig pligt til at sikre ikke har et for højt niveau af radon.
Liselott Blixt (DF), 2012-05-11:
Jeg takker for ministerens svar.
Jeg skal blot høre, om jeg hørte korrekt, da jeg hørte ministeren sige, at kommunerne har pligt til at sikre, at radonindholdet ikke er for højt i deres institutioner.