runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Jarlov (KF), 2010-03-26:
Nu er hr. Søren Krarup og jeg jo faktisk helt enige med hensyn til det her med, hvorvidt ægteskabet skal være mellem en mand og en kvinde eller mellem to mænd.
Der, hvor der måske kan anes en lille nuance af uenighed mellem os, er mere i det her med, om vi skal stå fast på nogle teologiske principper, som et flertal i kirken er imod.
Der må jeg sige, at jeg ikke føler mig i stand til at belære et flertal af biskopperne og præsterne om, hvad der står i deres bibel.
Ida Auken (SF), 2010-03-26:
Nu kan jeg godt læse dansk, og jeg kan godt læse det op en gang til:
Nu ved jeg, at fru Karen Ellemann har undervist i folkeskolen, og der har man lært at læse nogenlunde det samme sprog.
Det, der står her, betyder, at vi fokuserer på de internationale beskyttelsesområder, på Natura 2000-områderne, på EU-områderne.
Så skal vi ikke have et ændringsforslag, hvis man skal tro fru Karen Ellemanns ord om, at det her gælder hele havet?
Så kan det vel ikke være nok bare at sige, at vi fokuserer på det her lillebitte område, og så håber vi, at alle de dyr, der er truede, fordi området er i fare for at blive smadret, tager derhen?
Altså skal den torskebestand, der ifølge ICES, som er eksperter inden for det her, er totalt overfisket, nærmest udryddelsestruet, svømme derhen, fordi de er så kloge?
Eller vil ministeren fokusere bredere på det?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-03-26:
Nu vil jeg sige, at forslaget handler om, at daginstitutioner og hospitaler skal indføre retningslinjer.
Jeg er helt enig med ministeren i, at Folketinget ikke skal beslutte, hvad det skal være for nogle retningslinjer, men at man laver en politik de pågældende steder.
Det kan godt være, at beslutningsforslaget skal omformuleres, så det rammer mere der, men vil ministeren så være enig med SF i, at vi skal få institutioner og hospitaler til at lave nogle retningslinjer, hvor de så selv kan bestemme, om det er personale, der ikke må have parfume på, eller hvordan de nu gør det, men så de får forholdt sig til den her problemstilling ude på daginstitutioner og hospitaler, hvor de mest sårbare grupper er.
Karen Ellemann (V), 2010-03-26:
Jeg er for så vidt enig med fru Pia Olsen Dyhr i den gode hensigt, med hensyn til at man har retningslinjer for, hvordan man arbejder med tingene.
Men der, hvor vores enighed så hører op, er, om vi fra centralt hold skal lovgive om, at man skal lave retningslinjer, at man skal have en duftpolitik.
For jeg tror ikke på, at det nødvendigvis skaber de resultater, som jeg helt klart også fornemmer at vi er enige om at vi skal have.
Hvordan kan sådan nogle resultater skabes?
Hvad kan der ske, hvis man netop i en kommune siger: I vores daginstitutioner har vi en duftpolitik?
Det, der er vigtigt at sige her, er, at der i hvert fald ikke i dag er noget, der forbyder eller forhindrer, at man i en kommune siger: I vores daginstitutioner har vi en duftpolitik.
Det er vigtigt for os at signalere til forældrene og medarbejderne, at vi altså er optaget af, at børn i daginstitutioner ikke udsættes unødigt for duftpåvirkninger.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-03-26:
Vi har meget fokus på, at institutioner og skoler f.eks. skal lave mobbepolitikker, og det er noget, som Folketinget har vedtaget, så det plejer ikke være et problem for Folketinget at blande sig lidt i, hvad der skal ske ude lokalt.
Altså, vi har også en masse andre lovgivninger, som jeg måske ikke mener at vi burde vedtage herinde, men lad det nu ligge.
Det skal vi ikke slås om.
Der er en anden problemstilling, som forslaget faktisk ikke handler specifikt om, men som jeg synes ministeren skal være opmærksom på er på vej.
Det er, at vi i stigende grad ser butikker og produkter markedsført via dufte.
Det er f.eks. sokker, der bliver solgt med rosenduft, for tænk, hvis de her fødder duftede af fodsved.
Og et firma, der producerer hygiejnebind, har indført, at de putter dufte i det her hygiejnebind.
Jeg er sikker på, at der ikke er nogen, der synes, de her dufte er specielt lækre, men det er med til at øge vores mangel på kontrol med dufte.
Jeg ved ikke, hvad vi skal gøre på det område, for så havde det været en del af forslaget, men jeg vil spørge ministeren, om ministeren ikke vil få sit ministerium til at kigge nærmere på, hvad vi kan gøre i forhold til brands og dufte i fremtiden, for jeg tror, det er et stigende problem.
Karen Ellemann (V), 2010-03-26:
Jeg kan bekræfte over for ordføreren, at jeg faktisk i forbindelse med forberedelsen til det her beslutningsforslag netop tog en samtale med flere eksperter på det her område.
I supermarkedet skal der dufte af jordbær, når vi går ind i frugtafdelingen, og der skal dufte af stegt oksekød, når vi går videre ind i slagterafdelingen.
Jeg er helt enig i, at det kan vi kun gøre noget ved, ved at vi oplyser om, om det er hensigtsmæssigt, og ved at vi får undersøgt, om det er skadeligt.
For det afgørende for mig er også, om det er skadelige kemikalier, man bruger til at skabe de her dufte til at få skabt de her associationer.
Det er i jeg hvert fald også optaget af.
Steen Konradsen (KF), 2010-03-26:
Havstrategi er en ting, som vi som danskere måske skulle have kigget på for 30 år siden med den nære tilknytning, vi har til havet omkring os, og den tradition, vi har for at udnytte havet.
Så vi kan kun hilse med glæde, at der nu foreligger en idé til en havstrategi.
Vi har i Det Konservative Folkeparti noteret os, at det selvfølgelig er en ramme, og at ambitionsniveauet ikke mindst skal lægges på basis af nogle analyser af tilstanden, som den de facto er.
Det, vi ser som det helt spændende i det her strategiforslag, er, at det er en strategi for et totalt økosystem og ikke udelukkende en beskyttelse af visse arter som i fugledirektivet.
Det lægger vi ganske meget vægt på.
Vi forudsætter, at der laves en ganske ambitiøs målsætning, når vi i de kommende måneder og år skal udmønte det her i de enkelte love.
Jeg har også bemærket, at der har været en del høringssvar, og en lang række af dem er blevet taget til efterretning af miljøministeren og implementeret i det forslag, der er lagt frem.
Så vi kan fra konservativ side tilslutte os forslaget, som det foreligger, og ser frem til at deltage i et arbejde om at skabe den nødvendige lovgivning med det ambitionsniveau, vi finder er nødvendigt.
Ida Auken (SF), 2010-03-26:
Jeg vil gerne takke De Konservatives ordfører for så åbent og ærligt at sige, at det ikke er nok kun at fokusere på Natura 2000-områderne.
Det synes jeg blev sagt med al klarhed, nemlig at det altså er det totale økosystem, vi skal se på.
Det er også direktivets formål.
Så vil jeg bare spørge De Konservatives ordfører, om han ikke også faldt over formuleringen om, at det kun skal være Natura 2000-områder og de internationale beskyttelsesområder, man egentlig skal fokusere på frem til 2015-2016.
Hvis vi kun gør det, har vi kun 4 år til at sikre en god tilstand.
Mener ordføreren, at 4 år er nok til at sikre, at torskebestanden, som er ekstremt overfisket, f.eks. får det godt?
Eller skal vi have det ind allerede nu?
Steen Konradsen (KF), 2010-03-26:
Vi står generelt over for nogle gevaldige udfordringer i de kommende år både til lands og til vands.
Så det, jeg hæfter mig ved ved det her forslag, er, at det er en ramme, hvor alle partier i de kommende år i forbindelse med udmøntningen skal være enige om, hvordan vi behandler det.
I en bemærkning til lovforslaget står, at andre områder kan inddrages, og det synes jeg dog trods alt er en væsentlig bemærkning.
Ida Auken (SF), 2010-03-26:
Jeg citerer lige fra bemærkningerne i lovforslaget: »De geografiske beskyttelsesforanstaltninger, der fra dansk side forventes at indgå i indsatsprogrammerne, er de internationale naturbeskyttelsesområder.«
Så må ministeren undskylde mig, hvis jeg forstår det forkert, nemlig at man vil fokusere på de internationale naturbeskyttelsesområder.
Så kan det bare være, at vi skal have et ændringsforslag på det her område.
Er ministeren klar til et ændringsforslag, der klargør, at det selvfølgelig ikke kun er de få procent af havet, der er internationalt beskyttet, men at det er hele havet, der skal laves geografiske beskyttelsesforanstaltninger for?
Steen Konradsen (KF), 2010-03-26:
Jeg er enig i, at der foreligger et betydeligt stykke arbejde.
Der er netop lagt op til, at dette skal ske i bred enighed mellem partierne, fordi det er meget, meget vigtig lovgivning for Danmark, og udnyttelsen er traditionel og historisk.
Som ordføreren har nævnt, skal vi også være opmærksomme på, at det primære formål er at beskytte havet.
Men det er vigtigt at understrege, at der også skal være et arbejde med, hvordan vi på en bæredygtig måde kan udnytte havet.
Om det så lige kan gøres på 4 år, har jeg ikke hæftet mig specielt ved, men det må jo komme an på en forhandling i den kommende tid.
Bente Dahl (RV), 2010-03-26:
Den radikale miljøordfører er syg, men jeg kan på Det Radikale Venstres vegne meddele følgende: Vi er som udgangspunkt positivt stemt for lovforslaget.
Det er dog med vægt blevet påpeget fra en række organisationers side, at der synes at være et behov for en langt bedre koordinering af de øvrige indsatser, herunder Natura 2000 og arbejdet med opfyldelsen af vandrammedirektivet.
Det skal nødvendigvis belyses nærmere i udvalget før en nærmere stillingtagen, og dermed er vores endelige stillingtagen afhængig af udvalgsarbejdet og de svar, vi måtte få fra ministeren.
Der er desuden grund til at påpege, at loven om havstrategi ikke i sig selv fastlægger et tilfredsstillende beskyttelsesniveau.
Efterfølgende skal rammerne altså udfyldes, og Det Radikale Venstre er af den opfattelse, at der er brug for at udfolde en langt mere omfattende indsats i forhold til at beskytte værdifulde havområder.
Det betyder, at staten efter vor opfattelse skal benytte en række redskaber meget mere offensivt for at fremme kvalitet og diversitet i havet, f.eks. fredninger, udlægning af marine nationalparker og andre former for beskyttelse og aftaler om det.
Vi vil forfølge en sådan målsætning i det videre arbejde.
Jeg skal hilse fra Enhedslisten og sige, at de i det store og hele er enige i De Radikales bemærkninger, både den positive indgang til L 107 og behovet for at belyse diverse under udvalgsarbejdet.
Eyvind Vesselbo (V), 2010-03-26:
Der er også nogle, der får symptomer, men når jeg siger, at det som udgangspunkt kan være en lille gruppe, som har så store gener, at det forhindrer dem i en normal tilværelse i det danske samfund – det er sådan set det, jeg tager udgangspunkt i – så er jeg ganske klar over, at der jo også er flere og flere, som bliver allergiske over for stoffer og også over for dufte. Så det er et kæmpestort problem.
Men det er dog alligevel en lille gruppe, en forholdsvis lille gruppe, som bliver påvirket på en sådan måde, at de må gå med masker og bliver forhindret i at leve en i hvert fald rimelig normal tilværelse.
Når fru Pia Olsen Dyhr spørger mig, hvad vi så kan gøre, så synes jeg, at fru Pia Olsen Dyhr jo på glimrende vis har vist en af de måder, man kan gøre det på, nemlig ved at sætte fokus på det, og man kan lave yderligere oplysning om problemerne her.
Der kommer nok et spørgsmål til, så kan jeg uddybe det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-03-26:
Jamen det vil jeg gerne have.
Ordføreren sagde i sin indledning, at SF er med i kemikaliehandlingsplanen, og jeg synes også, det var et godt forløb, vi havde i forbindelse med kemikaliehandlingsplanen, men duftpolitik er jo ikke en del af kemikaliehandlingsplanen.
Kan man forestille sig – det er sådan lidt noget, man normalt tager i en forligskreds – nu, når vi alligevel diskuterer dufte, at det kunne være et område, som vi brugte informationskampagnepenge til netop at sætte mere fokus på?
Eyvind Vesselbo (V), 2010-03-26:
På en eller en måde er duftpolitikken og duftproblematikken jo også en del af kemikalieproblematikken, fordi dufte jo kommer fra noget, der er kemikalier, noget, der i hvert fald i de fleste tilfælde ikke er hensigtsmæssigt, fordi det påvirker os som mennesker på en negativ måde.
Det kan godt være, at dufte kan være dejlige, og det kan være godt, at folk dufter godt, i modsætning til hvis de ikke bruger nogen ting, der fjerner den dårlige duft, men det er jo også sådan, at der ikke er nogen tvivl om, at meget af det, der påvirker os, jo er kemikalier, og at de påvirker os på en negativ måde.
Så derfor er det da er en del af problematikken i forbindelse med kemikaliehandlingsplanen, og derfor kunne man jo godt overveje, om ikke det kunne pege på, at der netop i den forbindelse var nogle af de midler, der er sat af til information, som også kunne komme til at dække området omkring dufte.
Nu er vi jo i forlig sammen, så vi kan sådan set bestemme, hvad der skal ske sammen med de andre.
Så lad os gå videre med det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-03-26:
Vi har brugt 1 år på det her forslag, fordi det er et svært område at lovgive om.
Vi har jo ikke lyst til, at nogen skal lugte dårligt, eller specielt at vi alle sammen skal lugte naturligt – det tror jeg godt nogle gange jeg vil være fri for – men der er et behov for på en eller anden måde at få grænser for, hvor mange kunstige dufte, der må tilføjes.
Vi har f.eks. i legetøj meget klare regler om, at der ikke må være parfume.
Vi har meget klare regler på rygeområdet.
Så vi har egentlig allerede fra Folketingets side blandet os langt ud i leddene.
Det kan Dansk Folkeparti ikke støtte, men hvad kunne Dansk Folkeparti så forestille sig at man kunne lave på området?
Jørn Dohrmann (DF), 2010-03-26:
Jeg er helt enig i, at vi jo netop skal presse kommunerne, regionerne til at komme videre på det her område.
Jeg tror også, at fru Pia Olsen Dyhr vil give mig ret i, at vi jo gang på gang prøver at presse regeringen.
Før jul snakkede vi om bisfenol-A, hvor vi jo netop som et godt eksempel prøver på at presse regeringen til at gå videre på nogle områder.
Det vil vi også gøre på det her kemikalieområde, fordi det er så vigtigt.
Duftområdet er vigtigt, for det berører mange folk, og derfor tror jeg også på, at jo mere vi presser, jo flere sejre kan vi få i hus.
Det er et langt, sejt træk, men det er det, der skal til, for at vi ligesom får løsningen på nogle af de her problemer.
Jeg tror, hverken Socialistisk Folkeparti eller Dansk Folkeparti kan komme med nogle egentlige løsninger i dag, for det er et kompliceret område, men vi vil gerne arbejde videre med det.
Bente Dahl (RV), 2010-03-26:
Tak for det.
Ministeren nævner, at vejen frem er mærkningsordninger, som gør, at forbrugerne kan vælge til og fra.
Det Radikale Venstre mener også, at mærkningsordninger er udmærkede til det, som mærkningsordninger kan bruges til, for lige det, vi taler om i dag, er jo mennesker, der bevæger sig rundt i det offentlige rum, mennesker, der bevæger sig på sygehuse og i daginstitutioner, hvor de er tvunget til at opholde sig i en periode og derfor ikke kan vælge fra og til, mærkningsordninger eller ej.
Så er det, jeg gerne vil høre, hvordan ministeren har den kobling til, at mærkningsordninger kan bruges i den sammenhæng, som vi behandler i dag.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-03-26:
Hvilke redskaber skal vi så benytte os af, hvis vi ikke skal benytte os af at sige til institutioner og hospitaler, hvor de mest sårbare grupper findes, at de skal udarbejde en politik?
Vi har ikke sagt, hvad politikken skal indeholde, vi har sagt, at de skal udvikle en duftpolitik.
Hvad skal vi ellers gøre for at øge opmærksomheden på det her punkt, for at de bliver opmærksomme på, at det kan være et problem?
Når ordføreren siger, at der er tale om nogle få mennesker, så vil jeg gøre ordføreren opmærksom på, at der er en ph.d.-studerende i MCS, som har lavet en større undersøgelse af den danske befolkning, og det viser sig, at 45 pct. af danskerne er påvirket af dufte i det daglige, og at 27 pct. af dem udvikler deciderede symptomer.
Det er jo rigtig meget, det er en fjerdedel af danskerne.
Eyvind Vesselbo (V), 2010-03-26:
Jeg vil gerne starte med at rose fru Pia Olsen Dyhr og SF for at sætte fokus på det her problem.
Jeg synes, det giver respekt, at fru Pia Olsen Dyhr hele tiden stædigt forsøger at sætte fokus på problemerne med de farlige stoffer og kemikalier i vores samfund, og derfor er det selvfølgelig også med stor tilfredshed, vi kan sige, når der bliver sat fokus på det her, at vi sammen – SF, Venstre og regeringen – har lavet en kemikaliehandlingsplan, som netop tager fat i nogle af de ting, som gør, at man kan få bragt nogle af de farlige kemikalier ud af produktion og væk fra det danske samfund.
Der er ikke tvivl om, at netop det her, at nogle mennesker bliver påvirket af kemikalier og dufte i hverdagen, er et kæmpe problem for dem – det kan godt være, det er en meget lille gruppe, men det er et stort problem for dem, det rammer.
Vi har jo i Miljøudvalget her i Folketinget ved flere lejligheder haft besøg af nogle af de mennesker, som er påvirket af dufte i hverdagen, og vi har et par enkelte gange oplevet, at de har siddet med masker på for ikke at blive påvirket af duftene fra Miljøudvalgets medlemmer og omgivelserne.
Det understreger jo netop betydningen af, at man får sat fokus på det her.
Det foreliggende forslag om, at man skal pålægge daginstitutioner, sygehuse og måske også andre institutioner at lave en duftpolitik, er for mig og Venstre ikke den rigtige vej at gå.
Det er meget bedre, at man har folk med sig i de her ting og de forstår problematikken og derfor gør det.
Jeg har mange gange oplevet, at man i institutioner eller på arbejdspladser har fået pålagt, at man skal lave en eller anden politik, og så har man siddet i rum og skrevet 25 linjer, som egentlig ikke har haft betydning for den institution, men man skulle bare gøre det.
Der er det altså meget bedre, at man selv er med og kan forstå problematikken.
Så står der i beslutningsforslaget, at man tager udgangspunkt i det almindeligt accepterede princip om, at unødvendige kemikalier skal undgås, og at unødvendig udsættelse for kemikalier ligeledes skal undgås.
Med hensyn til formuleringen »et almindeligt accepteret princip« vil jeg sige, at det jo skal afgrænses, og det er her, jeg også synes, der er et problem i beslutningsforslaget, hvor sympatisk det end kan være, at man får lavet de her planer.
Så jeg synes, det er godt, at der bliver sat fokus på det, og det kan måske gøre, at der netop sker det, jeg foreslår, nemlig at man udeomkring lokalt siger: Nå jo, det er fint, at de ikke vil pålægge os det her, for vi skal selv tage stilling, og vi skal selv mene, at det er vigtigt, så nu gør vi det, fordi vi mener det.
Og det er derfor, Venstre ikke kan støtte det her forslag.
Vi mener, at det skal foregå ude lokalt, bl.a. gennem arbejdsmiljøforanstaltninger i de lokale institutioner.
Så vi siger nej, men håber, at det her beslutningsforslag alligevel vil få en positiv virkning.
Karen Ellemann (V), 2010-03-26:
Da jeg valgte at nævne mærkningsordninger, var det i forhold til de indkøb, man foretager, netop til daginstitutioner og sygehuse.
Eksempelvis har vi jo også set mærkningsordninger for ydelser, som altså ikke kun er sæben og shampooen, men også vaskerierne, der nu kan få et svanemærke, hvis de anvender parfumefri produkter.
Så det var sådan set det, der var begrundelsen for at nævne mærkningsordningerne som et af redskaberne.
Men det er jo fuldstændig rigtigt, som ordføreren siger, at man jo ikke som sådan kan bruge mærkningsordningen på en person, som er ansat på et sygehus, og mærke vedkommende som værende duftfri, om end det selvfølgelig er det, Socialistisk Folkeparti ønsker.
Bente Dahl (RV), 2010-03-26:
Jeg mener jo også, det ville være helt fint, hvis vi kunne pålægge de enkelte institutioner at have en politik på området eller i hvert fald at have en plan for, hvad de købte ind, og hvad de ikke købte ind af de ting her.
Ministeren nævnte også i sin tale, at der er mange grunde til, at mennesker reagerer på de forskellige dufte, og at der er meget lidt viden om de forskellige grunde, allergianfald og andre former for reaktioner.
Og så vil jeg gerne spørge, hvornår ministeren mener at vi har tilstrækkelig viden til at foretage os noget politisk.
Karen Ellemann (V), 2010-03-26:
Nu siger fru Bente Dahl i sit spørgsmål, at de enkelte institutioner rigtig gerne vil have en mærkningsordning, at de rigtig gerne vil have en duftpolitik eller lade sig profilere som duftfri institution, og det er der jo ikke noget der forhindrer.
Der er overhovedet ikke noget til hinder for, at en institution eller et hospital aktivt vælger at sige: Vi vil gerne ud og anerkendes for at have en duftpolitik i forhold til vores medarbejdere eller i forhold til folk, der kommer hertil som patienter.
Altså, det er der jo ikke noget der forhindrer.
Med hensyn til manglende viden på området er det jo, jeg siger, at vi netop etablerede Videncenter for Duft- og Kemikalieoverfølsomhed i 2006.
Der sker utrolig meget på det her område, bare det, at vi har fået samlet viden et sted, hvor vi arbejder målrettet med at blive klogere på hele duft- og kemikalieoverfølsomhedsområdet.
At have fået det samlet et sted vidner da i hvert fald om, at der løbende sker en udbygning af vores videngrundlag og dermed også vores handlemuligheder.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-26:
Der er jo ingen tvivl om, at en sygdom som MCS er stærkt handicappende, og derfor skal vi naturligvis også gøre, hvad vi kan, for at forhindre, at folk kommer til at lide af duftoverfølsomhed; det er en meget vigtig sag.
Men et af de elementer, som ministeren selv er inde på, er jo dette, at dufte også breder sig i markedsføringssammenhæng.
Mangler vi ikke der en stærkere indsats i forhold til faktisk at regeloverholde de retningslinjer, der allerede findes?
Det er jo rent faktisk sådan, at benytter man sig af duftmarkedsføring i dag, lyder Forbrugerombudsmandens retningslinjer, at det så tydeligt skal skiltes.
Men det er også meget tydeligt, at i de forretninger, hvor man anvender det her – det kan jo være lidt svært at bevise det, det kan være svært at vide, hvor man rent faktisk anvender det – benytter de sig ikke af de her skiltninger.
Er det ikke en problemstilling, vi også skal tage hånd om?
Karen Ellemann (V), 2010-03-26:
Jeg er da glad for, at det i hvert fald også her med hr. Benny Engelbrechts spørgsmål netop bliver understreget, at der findes meget, meget velbeskrevne retningslinjer.
Altså, der står jo ikke på den måde sort på hvidt, hvad der kan lade sig gøre, og hvad der ikke kan lade sig gøre.
Jeg synes, det er en problemstilling, som vi skal have set nærmere på.
Jeg mener, det er vigtigt, at man som borger er oplyst og dermed har muligheden for at vælge til eller fra.
Og med hensyn til om det skulle gå i retning af, at man skal skilte med, om man er duftsupermarked eller duftfrit supermarked, vil jeg sige, at det da kunne være en mulighed, men at man stadig væk altid, synes jeg, i sådan nogle situationer også skal overveje graden af informationsniveau, i forhold til hvordan man agerer.
Jeg synes, at det, der går forud for at have en mærkningsordning, jo sådan set er en viden om, om de her produkter skader, om de her dufte skader, eller om de ikke gør.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-26:
For omkring en måneds tid siden bragte Ritzau netop et telegram om denne problemstilling, der handler om duftmarkedsføring.
Og det var ret tydeligt, at branchen selv opfatter det som ret uskadeligt, når de eksempelvis i en tøjforretning placerer en maskine, som spreder duft ud i hele forretningen.
Men jeg tror da, at vi alle herinde kan blive enige om, at det kan være en problemstilling, at man udsætter de kunder, der kommer ind i et par minutter i en forretning, for noget duftstof, men at en anden problemstilling sandelig kan være spørgsmålet om arbejdsmiljø, altså om medarbejdere, der befinder sig 8, 10 eller 12 timer i træk i et rum, som er kunstigt beduftet, eller hvad vi nu skal kalde det.
Jeg ved ikke, om der findes et udsagnsord, der hedder det, men så har vi da opfundet noget nyt i dag; og det er en problemstilling i sig selv.
Lad mig bare lige også slå fast, at det rent faktisk er sådan, at retningslinjerne fra Forbrugerombudsmanden er, at det skal skiltes tydeligt, hvis man anvender sådanne duftmaskiner.