Yildiz Akdogan (S), 2009-02-19:
Som jeg sagde tidligere, er vi med i forliget, og det forlig går ud fra den regulering, der er.
Det er ud fra den arbejdsproces, vi vil gå videre, også i forhold til det, jeg sagde tidligere, altså prøve at se på, om der er nogle områder, der kan forbedres.
Og vi skal måske have et eftersyn for at se, om der er nogle områder, som måske ikke skal finansieres af satspuljemidlerne, men som skal ligge et andet sted.
Enhedslistens forslag om suspension af satspuljen er et forslag, der er blevet fremsat før, og forhåbentlig bliver det heller ikke sidste gang.
En række af de problematikker, der rejses med det her beslutningsforslag, er nødvendige både at debattere og at forholde sig til.
Socialdemokraterne deler Enhedslistens bekymring for vores folkepensionister, efterlønsmodtagere, kontanthjælpsmodtagere og andre borgere på overførselsindkomst.
Især i lyset af regeringens nedprioriterede socialpolitik og den nuværende finanskrise er det nødvendigt med politisk handling.
Vi deler således Enhedslistens ønske om, at der gøres noget for disse grupper.
Spørgsmålet er så, om det er den rigtige måde blot at suspendere satspuljen for 2009 eller 2010.
Der kan siges meget om satspuljen og reguleringen af den.
Ser man på det historiske forløb og baggrunden for, at der kom en satsregulering, skete det netop ud fra ønsket om en automatisk opregulering af vores overførselsindkomster.
Dette skulle ses, i lyset af at vi ikke ønskede, at danske borgere, der var på overførselsindkomst, skulle blive fattige, når vi andre gik hen og blev rige.
Inden 1990 skete der nemlig en årlig automatisk opregulering, hvilket betød, at man ved hvert års finanslovforhandlinger med de skiftende finansministre kunne bruge tid i øvrigt med forskellige motiver - på at diskutere, om folkepensionen skulle sættes op, eller om den ikke skulle have lov til at følge den almindelige lønudvikling, og deri var der indbygget en risiko.
Den nødvendige opregulering af overførselsindkomsterne betød altså også en satsregulering, men med den klare bestemmelse, at midlerne fra reguleringen ene og alene skulle bruges til sociale formål.
Går midlerne så til sociale formål og efter hensigten?
Vi skal naturligvis være opmærksomme på og årvågne, med hensyn til hvor og hvordan midlerne i satspuljen uddeles.
Det nytter ikke noget, når regeringen eksempelvis finansierer en stor del af psykiatriområdet via satspuljemidlerne.
Og når vi ser på de udfordringer, der netop er med psykiatrien, er det måske en overvejelse værd at prøve at tænke i nye baner, f.eks. at få den ind under finansloven.
Vi deler Enhedslistens bekymring over en række af de tiltag, som denne regering har gennemført, og som ikke ligefrem har gjort livet nemmere for bestemte borgere i vores samfund.
Fra Socialdemokraternes side foreslår vi derfor, at Folketinget afskaffer de alt for lave og socialt skæve ydelser som kontanthjælpsloftet, starthjælpen, 450-timers-reglen og varighedsbegrænsningen på sygedagpengene, som ikke er rimelige vilkår at leve under i det her samfund.
Derudover er det vigtigt for Socialdemokraterne, at satspuljemidlerne går til de rigtige formål, dvs. de sociale områder.
Her er det relevant, at samtlige partier, der har indgået satspuljeforliget, ikke nøjes med blot at debattere satspuljens fremtid, men også kvalitetssikrer den og arbejder for at skabe åbenhed og gennemsigtighed omkring uddelingen af satspuljemidlerne.
Når det er sagt, må man sige, at der naturligvis også er mange gode ting ved satspuljen, såsom at få sat gang i nye sociale projekter og initiativer.
Derfor giver det ikke mening, når Enhedslisten foreslår, at der skal ske en suspension af satspuljen, og at igangværende aktiviteter skal ind under finansloven.
Som nævnt er Enhedslistens forslag aktuelt og relevant, især i lyset af finanskrisen.
Mange af vores borgere på overførselsindkomst har det svært, og under den her regering med stigende fødevarepriser, dyrere kollektiv transport og ikke mindst dyrere medicin har de bestemt ikke fået bedre vilkår.
Som en af forligsparterne til satspuljen går vi ikke ind for beslutningsforslaget i dets udformning, men dermed ikke være sagt, at vi ikke ønsker en modernisering og et servicetjek af satspuljen.
Derfor håber jeg også, at debatten i dag ikke munder ud i en polemisk debat, som handler om for eller imod satspuljen, men går nærmere ind på, hvordan vi kan forbedre de sociale indsatser og skabe bedre rammer og muligheder for vores ældre, kontanthjælpsmodtagere, ja, kort og godt: borgere, som fortjener at have det godt i vores velfærdssamfund.