Benedikte Kiær (KF), 2012-04-10:
Det her lovforslag indeholder tre dele: afskaffelse af løbedage i lejeloven, en hjemmel til ministeren i forhold til at kunne indhente nogle forskellige oplysninger hos huslejenævn og beboerklagenævn samt en præcisering af mulighederne for at kunne opmagasinere indbo efter afdøde beboere i plejeboliger.
Det mest interessante ved forslaget er den første del, nemlig afskaffelsen af de såkaldte løbedage, hvor vi egentlig har at gøre med en tilståelsessag.
Som beskrevet i den skriftlige fremsættelse er formålet med at afskaffe løbedagene, at vi skal mindske risikoen for, at lejeren når at bruge sin indkomst, inden huslejen skal betales, og dermed skal tiltaget forhindre, at lejere sættes ud af deres lejligheder.
Men dette formål strider jo noget imod den påstand, som den tidligere opposition og dermed ministerens eget parti gang på gang er kommet med, nemlig at grunden til, at vi havde udsættelserne, var ydelserne under den tidligere VK-regering.
Nu har regeringen fået fjernet kontanthjælpsloftet og starthjælpen, så hvorfor egentlig det her tiltag, hvorfor det her lovforslag?
Det virker da ulogisk, medmindre regeringen og dermed den tidligere opposition nu endelig erkender, at der er flere årsager til, at folk bliver sat ud af deres bolig.
Som det fremgår af bemærkningerne til det her lovforslag, er det blevet påpeget i en SFI-undersøgelse, at der typisk er tale om et sammenfald af flere uheldige faktorer, når det kommer til udsættelse af en lejer.
Det fremgår også, at tre ud af fire udsatte lejere peger på manglende evne til at kunne styre sin egen økonomi som en væsentlig årsag til udsættelsen.
Det er jo også med til at forklare det overraskende resultat fra SFI-undersøgelsen, nemlig at godt halvdelen af dem, som blev udsat af deres lejlighed, ikke havde søgt boligstøtte, ligesom 40 pct. af dem, som blev sat ud af deres lejlighed, faktisk var lønmodtagere.
Så det er glædeligt, at ministeren med det her lovforslag nu erkender, at der ligger flere faktorer bag udsættelse af lejerne, for hvis det blot var ydelsesniveauet, havde ministeren jo ikke behøvet at komme med det her lovforslag.
Men, men, nu vil vi snart høre ministeren skælde og smælde på den forrige regering, og vi vil høre ministeren påstå, at den tidligere regering ikke foretog sig noget som helst.
Og her kan jeg allerede løfte sløret for mit budskab, nemlig at det ikke er sandt.
For det første sørgede den forrige regering for, at der overhovedet blev målt på antallet af udsættelser.
Først fra 2002 er der data.
Vi ved faktisk ikke noget om, hvordan tallene så ud historisk.
Der er også foretaget flere ændringer af lejeloven.
I 2009 blev lejeloven ændret for bl.a. at sikre en tidligere og mere målrettet indsats over for udsættelsestruede lejere, i alt seks initiativer, som skulle være med til at forebygge udsættelser.
Bl.a. betyder lovændringerne, at de almene boligorganisationer skal underrette kommunen, når en lejer ikke har betalt sin husleje, og samtidig blev der ændret på tidsfristerne, så kommunen faktisk kan nå at reagere.
På baggrund af henvendelsen fra en boligorganisation er det således meningen, at kommunen skal rykke ud for at yde hjælp og finde frem til en vej, så udsættelsen kan undgås, hvilket er en rigtig god forretning for alle parter, da udsættelsen ikke kun har konsekvenser for den, der bliver sat ud af lejligheden, men også for boligorganisationen og for kommunen.
Ja, jeg vil også lige bemærke, at kommunerne faktisk fik penge til at udføre den her forebyggende indsats.
Alligevel så vi en stigning i antallet af udsættelser, og derfor er det godt, at der blev sat en undersøgelse i gang af den tidligere regering.
SFI står også for den undersøgelse, som der snart kommer et resultat af, og den skal netop se på, hvordan det går med de nuværende initiativer, hvilken effekt de egentlig har, ligesom der bliver fulgt op på den seneste undersøgelse om emnet fra SFI.
Jeg håber egentlig også meget, at undersøgelsen tager et andet væsentligt element op, som jeg selv har peget på, nemlig gældsforholdene hos de udsatte lejere, det vil sige, hvilken type gæld de har, om det er bankgæld, forbrugsgæld eller noget andet.
Men tiltagene stoppede ikke her, for enkelte boligorganisationer har faktisk gjort nogle rigtig gode erfaringer med det, der hedder en fremskudt rådgivning, nemlig at man kan forebygge mange udsættelser, hvilket egentlig giver meget god mening i forhold til SFI-undersøgelsen, hvor tre ud af fire af de udsatte lejere fortæller, at de ikke havde overblik over deres økonomi.
På den baggrund blev der fra 2011 indgået en satspuljeaftale, hvor der blev afsat 12 mio. kr. til at udbygge og udvikle den udgående rådgivning.
Jeg tror, vi kommer til at høste rigtig mange gode erfaringer med den her udgående rådgivning.
Hvad så fremover?
Nu har vi ministerens lovforslag, som vi netop er i gang med at behandle, og som vi Konservative ser positivt på.