Niels Helveg Petersen (RV), 2009-11-06:
Den synes jeg er udmærket at få forstand af.
Også tak til klima- og energiministeren for en udmærket redegørelse, der jo også for mig dokumenterede, at regeringen er meget optaget af at varetage også Færøernes og Grønlands interesser i forbindelse med klimaforhandlingerne.
Jeg hæftede mig meget ved ministerens udtalelse om, at man fra dansk side undersøgte mulighederne for i en klimaaftale at indarbejde særlig hensyntagen til, hvad ministeren kaldte de oversøiske territorier.
Det er da en interessant idé.
Jeg kan ikke vurdere, hvor realistisk ideen er, men jeg synes, det er en interessant idé, og ønsker ministeren og regeringen held og lykke med den bestræbelse.
Jeg glæder mig også over, at både de grønlandske og færøske myndigheder slutter op om, at der skal være en ambitiøs aftale fra COP15 i København.
Færøerne har jo allerede for sit vedkommende opstillet nogle udmærkede og klare mål for, hvad Færøerne vil nå på CO2-området.
På Grønland har man sat et arbejde i gang for at opstille nogle mål.
Vanskelighederne herved ligger jo lige for.
Problemet er selvfølgelig, hvordan man skal behandle øgede CO2-udledninger, der eventuelt måtte komme, hvis eller når olie- og mineraludvinding – eller håbet om det – bliver til virkelighed om en række år.
Lad os ikke se bort fra, at selv under optimistiske forudsætninger vil mineral- og olieudvinding jo altså hverken komme i gang i år eller næste år.
Der kommer til at gå en række år, helt hvor mange ved vi ikke, men selv under optimistiske omstændigheder vil der gå nogen tid.
Fru Anne Grete Holmsgaard omtalte mulighederne for, at man for Grønlands vedkommende i det mindste kunne udforme nogle principper for, hvordan man skal behandle det fremtidige problem på Grønland, og det synes jeg da er en bestræbelse, som er rigtig.
Synliggørelse er sådan set ikke noget problem.
Det kommer an på, hvordan man opfatter det.
Det er jo ikke noget problem at synliggøre for det internationale samfund, at Færøerne for sit vedkommende har opstillet nogle klare mål for, hvad de vil nå.
Det er ikke noget problem, det er for så vidt allerede i dag synligt.
Problemet med synlighed er, hvorledes man kan synliggøre Færøerne og Grønland i en aftale, hvis struktur vi ikke kender.
Det er klart, at hvis man i en klimaaftale skal synliggøre en række forskellige forhold, kan det få det til at svulme op og skabe store forhandlingstekniske vanskeligheder.
Synliggørelse er ikke noget problem, men at få dem indarbejdet eventuelt i en klimaaftale, hvis struktur vi ikke kender, kan jeg se store vanskeligheder ved.
Derfor er det jo ikke udtryk for nogen uvilje imod, at f.eks. de færøske målsætninger er offentlige, tværtimod, det er da kun godt, men jeg har mine tvivl om, hvorledes en aftale kan komme til at se ud, og hvorledes man i aftalen juridisk eller på anden måde kan synliggøre Færøerne, ikke deres mål, men deres medvirken.
Det er svært at se, og det er jo det, der sådan set er problemet her.
I øvrigt må vi så sige, at Færøernes og Grønlands problemer i forbindelse med klimaændringerne er vidt forskellige.
Det færøske problem er jo, at klimaforandringerne – og derfor forstår jeg så godt Færøernes interesse i det her –
ændrer deres livsvilkår, ændrer havtemperatur og fiskerimuligheder.
For Grønlands vedkommende handler det om, at klimaændringerne måske åbner helt nye muligheder for et erhvervsgrundlag på Grønland, og det er jo forskelle i selve grundproblemet, som man er nødt til at være meget opmærksom på.
Jeg synes, det afgørende i den her diskussion er at få slået fast, at der fra dansk side under forhandlingerne er en klar vilje til at varetage grønlandske og færøske interesser på bedst mulig måde.
Det er forskellige problemer, der er i de to øsamfund, men deres interesser skal selvfølgelig varetages, og det mener jeg helt og holdent afspejler sig i det forslag til vedtagelse, som foreligger, og som jeg vil støtte.