runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-10:
I gamle dage, før den nye lydanlæg kom på, plejede vi at sige heroppefra, at det måtte være lydanlægget, der er noget galt med, siden vi ikke forstår hinanden, så der må være et eller andet andet.
Jeg er faktisk ret sikker på, at det, jeg sagde, var, at jeg tror, at hvis man bruger dispensationsadgangen til at tilrettelægge det politiske arbejde på en måde, som man synes er mere stringent, er mere passende og giver et større politisk ejerskab blandt de folkevalgte, får man en bedre opgaveløsning.
En bedre opgaveløsning kan jo dække over en lang række forskellige ting, men sådan som jeg oplever de folkevalgte i regionsrådene, er der en dyb optagethed af, at den måde, som regionsrådet fungerer på, er på den bedst mulige måde i forhold til det, der er opgaven, nemlig især at drive et sundhedsvæsen og få et samspil med kommunerne, sådan at borgerne ikke oplever, at det er afgørende, at den medarbejder, de møder, har det ene eller det andet ansættelsesbevis, men at det er borgeren, der er i centrum, og at sørge for, at regionerne udvikler sig erhvervsmæssigt og uddannelsesmæssigt – altså har et fokus på opgaverne.
Der er det her et pragmatisk forslag, som imødekommer et ønske om en bedre arbejdstilrettelæggelse for folk, der er folkevalgte, ligesom vi er det.
Jacob Jensen (V), 2012-05-10:
Jeg må tage svaret som udtryk for, at ministeren mener, at der ikke kommer øgede administrative omkostninger, hvis man vælger at bruge den dispensationsadgang og dermed nedsætter nye udvalg.
At man kan organisere sig på andre måder og gøre tingene på andre måder, er fint nok, men jeg må gå ud fra, at jeg forstår ministeren korrekt, nemlig at hun siger, at forslaget her ikke vil medføre øgede administrative omkostninger i regionerne.
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-10:
Det er så måske en administrativ detalje, men jeg synes ikke, at det er rimeligt at klandre den tidligere spørger for at give op, eftersom forretningsordenen kun giver mulighed for to spørgsmål, og derfor må man give op, medmindre man vil lave et lille kup og kaste sig ind i debatten uden mikrofon.
Jeg tror, at debatten nu er på vej ud ad en tangent, for spørgsmålet om, hvorvidt det at kunne tilrettelægge det politiske arbejde på en mere hensigtsmæssig måde skulle give øgede administrationsudgifter, som måtte blive taget fra sundhedsopgaven, synes jeg er en lille smule henne i hegnet, for at sige det sådan lidt populært.
Derfor tror jeg, at det, der vil være effekten af, at regionerne efter det her forslag, hvis det bliver vedtaget, søger om dispensation, er, at man får en langt mere stringent og langt mere velovervejet organisering af det politiske arbejde.
Det tror jeg så, men det kan man have forskellige meninger om, hvis det endelig skulle være, vil gøre, at der også kommer en bedre opgaveløsning.
Jacob Jensen (V), 2012-05-10:
Jeg synes egentlig, at hr. Leif Mikkelsen gav op for tidligt, for han var inde på noget helt rigtigt.
Det kan godt være, at ministeren ikke lige ønsker at forholde sig til det, men jeg synes alligevel, at det er væsentligt i den her sammenhæng.
Ministeren siger, at det ikke er formålet med lovforslaget at øge de administrative omkostninger eller for den sags skyld at sænke de administrative omkostninger eller have dem på samme niveau.
Formålet er et andet.
Men ministeren må alligevel har gjort sig nogle overvejelser om, hvilken konsekvens det måtte have, når man giver mulighed for at lave nye udvalg, som ellers ikke ville have været der, for den administrationsomkostning må jo er alt andet lige blive taget fra den centrale kerneydelse, som regionerne jo med stor ildhu leverer, nemlig sundhedsområdet.
Har ministeren overhovedet ikke gjort sig nogle overvejelser om, hvad det vil betyde for det administrative niveau, herunder også for de omkostninger, som dermed bliver taget væk fra kerneydelsen, nemlig sundhedsydelsen, og bliver brugt på administration?
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-10:
Jeg har sandsynligvis udtrykt mig uklart.
Men nej, regeringen har ikke til hensigt at komme med et forslag til, som handler om kommunalfuldmagter, og så et forslag til om skatteopkrævning, for vi kan sådan set stå inde for, at regionerne er noget andet end det, amterne var i sin tid.
Det her er et pragmatisk, ordentligt forslag, som giver muligheder for at organisere det politiske arbejde på en for os at se bedre måde, og som samtidig giver den fleksibilitet, at det ikke skal være på samme måde over det hele, hvilket betyder, at regionsrådet må tage ansvar for den måde, de tilrettelægger arbejdet på.
Det er i al sin gribende enkelhed det, forslaget går ud på.
Det er også derfor, at jeg ikke har gjort mig nogen forventning om, hvad der vil ske med regionernes administrationsudgifter som sådan, for det er ikke en del af formålet med forslaget.
Så det er ikke et forsøg på at svare udenom.
Det er kun for at sige, at vi ikke stiller forslag om muligheder for at organisere det politiske arbejde på en anden måde for at få højere, lavere eller de samme administrative udgifter.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-05-10:
Ja, det blev jeg så begrænset klogere af, med hensyn til om ministerens forventning var, at det blev dyrere eller billigere eller uændret, men man er jo ikke forpligtet til at svare, det er korrekt.
Nu nævner ministeren 2020-planen, og tiden tillader nok ikke, at vi kaster os ud i at diskutere måske også mit syn på de svagheder, der ligger i den 2020-plan i forhold til den offentlige sektor, og at den fortsat skal vokse, hvad vi er dybt betænkelige ved at denne regering fortsat lader den gøre.
Men ministeren strejfede lige præcis den kommunale fuldmagt i et tidligere svar her.
Skal vi så forvente – for det har jeg også hørt er det, regionerne siger, nemlig at de nu så lige mangler det, og så er vi på vej mod det annoncerede – at vi inden længe har tre led, der kræver skat op?
Så er det næste skridt for denne regering sådan set at føre os helt tilbage til det, der var i den amtskommunale struktur, hvor det her så bare er første skridt, og så tager man det sådan enkeltvis, for så er der heller ikke så mange, der får øje på, hvor galt det er, og hvor forkert retningen er?
Er det den vej?
Vil ministeren positivt diskutere det her, for ministeren nævnte nemlig, at den diskussion ligger i regeringen?
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-10:
Først og fremmest er jeg helt enig med spørgeren i, at det er en stor opgave at sørge for, at det terræn, om jeg så må sige, der blev tabt i forbindelse med finans- og statsgældskrisen i den private sektor, bliver genvundet.
Det var i den private sektor, vi tabte tusindvis og atter tusindvis af arbejdspladser, og derfor er det en opgave at genopbygge den private sektor.
Det ser man også tydeligt af regeringens 2020-plan, som blev fremlagt i tirsdags lige præcis for at få den balance.
Det er jo så også et tegn på, at man skal være forsigtige med at begive sig ud i procenter, for en af grundene til, at den offentlige sektor ser ud til at være vokset utrolig meget i den sidste tid under den borgerlige regering, er jo bl.a., at den private sektor krøb, fordi vi havde en egentlig recession.
Jeg tror, at dansk økonomi vel skrumpede med omkring 8 pct. Så der er en helt åbenlys opgave der i at sørge for at få vækst i den private sektor.
Det her forslag har ikke til hensigt at påvirke administrationsudgifterne, det har til hensigt at påvirke organiseringen af det politiske arbejde.
Og uanset dette lovforslags skæbne er det en fortsat bestræbelse, det håber jeg da, i alle folkevalgte fora, hvor man lægger politik i forhold til den måde, man administrerer skatteydernes penge på, at man holder sine administrationsudgifter så lave som overhovedet muligt.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-05-10:
Tak for det.
Jeg går ud fra, at ministeren er enig med mig i, at vi har en stor offentlig sektor i Danmark, og at der også er en ubalance mellem størrelsen af den offentlige sektor og den private sektors evne til at tjene penge.
Det har sådan set været min opfattelse, at Det Radikale Venstre med ministeren i spidsen var optaget af at have styr på de offentlige udgifter.
Det her skridt, det her lovforslag giver jo en forandring i regionerne og giver en anden styreform, andre udvalg osv.
Vi hørte på regionernes landsmøde eller årsmøde, at de var kommet ned på, at 4 pct. af deres penge blev brugt på administration.
Det var man stolt af.
Hvad er ministerens forventning til den her øvelses indvirkning på regionernes forbrug af penge på administration i forhold til det, der er deres egentlige opgave, nemlig sundhedsvæsenet?
Er det, at det her er uændrede eller faldende eller stigende omkostninger til administration af regionerne?
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-10:
Regeringen har ikke nogen planer om at ændre på medlemstallet.
Men det er klart, at man kan diskutere en lang række ting i forbindelse med den måde, regionerne fungerer på i øvrigt.
Men det er også en diskussion, som vi efter regeringens synspunkt har foran os.
Det her er sådan set en meget pragmatisk måde at imødekomme et længe næret ønske på, nemlig at flere politikere får en større grad af stabilitet og et bedre indblik i den opgavevaretagelse, som man har ansvaret for.
Og så ser jeg frem til de diskussioner, vi så i øvrigt kan have om regionernes måde at fungere på.
Morten Marinus (DF), 2012-05-10:
Jeg kan måske følge op med et spørgsmål.
Der kommer jo andre ting i evalueringen, der også vedrører regionerne, går jeg ud fra.
Jeg nævnte over for Enhedslistens ordfører, at vi måske gerne vil kigge på, om man skal lægge sig fast på et fast antal eller som i kommunerne kan have differentierede medlemstal.
Vi har nogle regioner, der måske er sammenlignelige størrelser, og så har vi Region Nordjylland, som jo er væsentlig mindre.
I sin tid fastlagde man jo et tal for at sige, at man rent geografisk også kunne have mulighed for at blive repræsenteret.
Det har resulteret i – det tror jeg faktisk fortsat det vil, også selv om man får stående udvalg – at der sidder rigtig mange, som måske ikke direkte ikke har noget at lave, men ikke har lige så stor indflydelse som resten.
Kan man ikke i de kommende evalueringer også have den blok med, der siger: Skal man lægge sig fast på et fast medlemstal, eller kan det også ændres?
Nu vil jeg gerne spørge ministeren om, hvad det er, der er så presserende, siden vi skal have den her lovgivning igennem nu, hvorfor vi ikke skal afvente hele evalueringen af kommunalreformen og dermed lave tilretninger, der gælder fra den kommende valgperiode, 1. januar 2014, frem for det her forslag, hvor de skal gælde fra den 1. januar 2013.
Hvorfor ikke tage det hele i den samlede pakke med evaluering af kommunalreformen?
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-10:
Først og fremmest vil jeg gerne takke for modtagelsen af lovforslaget.
Selv om debatten var kort, tror jeg, der vil blive taget pejling af den rundtomkring, fordi den jo også siger noget principielt om synet på regionerne.
Og jeg vil gerne til Enhedslistens ordfører bekræfte fuldstændig entydigt, at lovforslaget er et – hvad skal man sige? – tegn på det, der er regeringens holdning, nemlig at regionerne spiller en selvfølgelig rolle i det danske demokrati og løser deres opgaver, som de skal.
Lovforslaget her er jo netop et udtryk for en respekt for, at de folkevalgte, der sidder i regionsrådene, kan få en anden politisk faglighed i forhold til opgaverne og få en mere direkte relation til det, der er regionernes opgave.
Det, der er risikoen i det nuværende styre, er, at man får et særdeles stærkt forretningsudvalg, mens de øvrige medlemmer må sidde i rådgivende udvalg eller midlertidige udvalg i stedet for at få den kontinuitet i arbejdet, som kan være med til at sikre en fortsat kvalificering.
Derfor ser jeg meget frem til, hvordan regionerne vil bruge nye muligheder, fordi det her jo så også lægger et ansvar på regionerne for at forholde sig til, hvordan man vil organisere det konkrete arbejde.
Som man kan se af lovforslaget, har Region Hovedstaden bedt om at få den her dispensation og vil jo sandsynligvis søge.
Men formodentlig vil andre regioner også søge, men det er ikke en given ting, at alle vil.
Jeg ser meget frem til udvalgsbehandlingen og håber naturligvis også, at nogle af dem, der har været skeptiske over for forslaget, vil se, at uanset hvad man så måtte mene om regioner, er det faktisk en god ting at forbedre regionspolitikeres mulighed for at få et politisk-fagligt tættere tag på det, der er regionernes opgaver.
Mike Legarth (KF), 2012-05-10:
Tak, hr. formand.
Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte lovforslaget, og det kan vi ikke, fordi vi går ind for en så enkel struktur på det kommunale, regionale og statslige område som muligt.
Vi mener ikke, regionerne skal bestå på lang sigt, og derfor mener vi ikke, tiden er til at åbne op for stående udvalg.
Vi synes, at den struktur, der blev valgt i forbindelse med kommunalreformen, dækker i forhold til den opgavevaretagelse, man har ansvaret for.
Lars Dohn (EL), 2012-05-10:
Og da kommunerne jo allerede har taget hul på festen, vil vi absolut ikke forhindre, at det her lovforslag bliver vedtaget, så vi kan støtte forslaget.
Mike Legarth (KF), 2012-05-10:
Jeg taler af erfaring og er belastet af viden, idet jeg selv var borgmester i en lille kommune med under 20.000 indbyggere, da kommunalreformen skulle gennemføres.
Og hjemme i Vamdrup Kommune havde vi ikke noget som helst ønske om at blive en del af en større kommune, og vi kæmpede – borgmesteren stod i spidsen – alt, hvad vi kunne, for at gå imod det.
Men til sidst var kriterierne for at bestå det forpligtende samarbejde, der blev udstukket her fra Christiansborg, så vanskelige for så lille en kommune som Vamdrup – selv med kattelemmen – at vi måtte sige: Nej, vi kapitulerer; vi er nødt til at indgå i et samarbejde med en anden kommune.
Og i dag er vi så med i Kolding Kommune.
Men der er det vigtigt, at vi fastholder linjen og ikke nu begynder at udvide rammerne for, hvad man kan gøre i et forpligtende samarbejde, for så angriber man jo sådan set dem, som traf nogle beslutninger på det grundlag dengang, og siger til befolkningen: Hvis I havde holdt stand, kunne I have fået flere beføjelser, og så kunne I have fået udvidet jeres muligheder, og så kunne I måske have bestået.
For nu slækkes der pludselig på de vilkår, der var gældende.
Der må vi aldrig havne, og derfor har vi og jeg som ordfører været i tæt dialog med ministeren.
Jeg synes, vi er landet på en o.k. løsning, hvor der gives dispensation, fordi dem, der har valgt det forpligtende samarbejde, altså har en anden større kommune som samarbejdspartner og på den måde løfter de krav, der var, kan risikere, at den kommune, de samarbejder med, udnytter den afhængighed, de har, til, at priserne bliver meget høje.
Og der synes vi, at det under helt særlige vilkår kan være o.k., at man går ud og finder en anden kommune at lave et samarbejde med, som er mere villig til at levere til den pris, der er fair og ordentlig.
Men det kan meget nemt blive sådan, at det kan betale sig at shoppe rundt, og at vi får sådan et helt nyt marked for, at man kan handle med kommunale ydelser.
Så det helt afgørende for os er, at det er tre dispensationer, der gives, og som kun kan gives af ministeren.
Det er ikke sådan en generel ændring af lovforslaget og af muligheden til kommuner.
Så der er ikke nogen kommunalbestyrelsesmedlemmer, som dengang traf beslutningen om, at man var nødt til at lægge sig sammen i en større enhed, der nu kan se, at det skulle de ikke gjort, fordi det faktisk var muligt at bestå, for nu får man pludselig en masse beføjelser, og at dem, der modstod hensigten – fornuften, vil nogle herfra sige – taber på det.
Men det synes jeg vi har fået løftet i den debat og den dialog, vi har haft med ministeren, så vi er havnet med et o.k. lovforslag, og derfor støtter vi det.
Per Clausen (EL), 2012-05-10:
Nej, det vil jeg sige jeg altså ikke er enig i.
Men ordføreren skal ikke kritiseres for at blande fødevarepolitik og miljøpolitik ind i det her, for det hænger jo sammen.
Altså, om det er afgrøder til fødevarer, vi skal producere på de danske jorder, eller om det skal være majs, som skal bruges til at producere biogas, er jo både et fødevare- og et miljøspørgsmål.
Og det er også et miljøspørgsmål på grund af de voldsomme mængder kungstgødning og pesticider, der går til dyrkning af majs.
Det er meget værre end mange andre, mere fornuftige produktionsformer.
Så det er meget fornuftigt at se det her i en helhed.
Det er sådan set også derfor, jeg ser frem til, at vi vil kunne diskutere det her i forbindelse med energiforhandlingerne og det forlig, der ligger der.
Men jeg tror jeg også, vi kommer til at diskutere det, når vi i forlængelse af den kommissionsrapport, der kommer her om ikke så forfærdelig lang tid, skal diskutere dansk landbrugs fremtid.
Der tror jeg, at vi gør klogt i at se det her i en sammenhæng.
Det har vi så dejligt nemt ved at gøre i Enhedslisten, for vi er ikke blevet større, end at vi har kunnet koncentrere ordførerposterne på forholdsvis få mennesker.
Men jeg er sikker på, at de store partier også kan håndtere det.
Thomas Danielsen (V), 2012-05-10:
Det vil være noget, vi vil kunne få en rigtig god dialog om.
Det er ikke, fordi det er sådan, at det her skal komme til at handle om miljøpolitik eller fødevarepolitik, men er hr. Per Clausen, undskyld, ordføreren ikke enig i, at det ud over de gevinster, der vil være ved en biogasproduktion, så også rent miljømæssigt vil være mere korrekt at dyrke bræmmerne i stedet for at frede dem?
Per Clausen (EL), 2012-05-10:
Nu tror jeg, jeg skal passe på, at jeg ikke får fødevareordføreren, tror jeg det er, på nakken, ved at jeg i dag laver en ny aftale med hr. Thomas Danielsen om, hvordan vi skal løse problemet i forbindelse med bræmmerne; det har vi diskuteret, og jeg mener, at det forslag om dyrkningsfri bræmmer, som regeringen har fremsat, er et forslag, der er fornuftigt og godt.
Men jeg vil meget gerne indgå i en dialog og i en debat, særlig med Venstre, som jo på det her område har nogle særlige interesser og nogle forbindelser, det kan være godt at holde sig gode venner med, om, hvordan vi kan sikre, at man i Danmark får en biogasproduktion, som miljømæssigt er så bæredygtig som overhovedet muligt.
Der har vi faktisk, synes jeg, selv rigtig mange gode ideer til, hvordan man kan gøre det.
Så det håber jeg vi vil kunne få en fornuftig dialog om i det fremadrettede arbejde.
Thomas Danielsen (V), 2012-05-10:
Tak for roserne fra Enhedslistens ordfører.
Jeg er også glad for at høre Enhedslistens begejstring for biogasproduktionen og for vores fælles holdning om, at selvfølgelig skal biogasproduktionen foregå på fornuftig vis, og den skal ikke kun bestå af majsproduktion.
Nu er det jo sådan, at gylle består af 98 procent vand, så der skal jo også blandes noget andet i den.
Derfor ville jeg spørge, om det er rigtigt, at man sådan kan høre på Enhedslisten, at Enhedslisten er mere positiv over for, at man eventuelt også kigger på muligheder for dyrkning af elefantgræs og den slags ting og sager, som jo ville være oplagt at dyrke på bræmmerne?
For det er noget, der vil give et højt udbytte, kulstoffet ville blive i jorden, og man ville sænke – hvad hedder det? – kvælstofudvaskningen markant.
Var det nogle tanker, som Enhedslisten kunne forene sig med?
Thomas Danielsen (V), 2012-05-10:
Tak for det.
Lovforslag nr. L 182 er endnu en udmøntning af energiaftalen, som blev indgået den 22. marts i år.
Med lovforslaget ændres lov om vedvarende energi, lov om elforsyning, lov om naturgasforsyning og lov om Energinet.dk.
Desuden skabes der bedre rammebetingelser for biogas, idet der med forslaget gives øget tilskud og mulighed for, at de kommunale naturgasselskaber kan engagere sig i biogasproduktion som en tilknyttet aktivitet til deres kommercielle aktiviteter.
Endelig indeholder lovforslaget en række konsekvensrettelser som følge af de nye støttebestemmelser, hvilket bl.a. betyder ny støtte til eksisterende industrielle kraft-varme-værker.
Formålet med loven er at øge anvendelsen af vedvarende energikilder.
Teknologiudviklingen har betydet, at de nyeste vindmøller er mere effektive, og det skønnes derfor, at det foreslåede lavere støtteniveau er tilstrækkeligt til at sikre nettoudbygningen af nye landmøller med en samlet kapacitet på 500 MW.
Det nye beregningsgrundlag skal sikre, at støtten gives i bedre overensstemmelse med vindmøllens elproduktion.
Loven vil således justere støtten til vindmøller på land.
Dette gøres til glæde for klimaet, hvilket således er i fuld overensstemmelse med Venstres politik.
Vi vil dog arbejde for, at der ikke kommer tyske tilstande, hvor majs spiller en hovedrolle.
Det er for Venstre vigtigt, at vi bevarer den husdyrsproduktion, vi har i Danmark.
Endelig forlænges puljen til VE-teknologier til elproduktion, hvilket sikrer kontinuitet til de projekter, der modtager støtte fra puljen.
Lovforslaget medfører øgede udgifter for staten.
Udgifterne til ny støtte til eksempelvis biogas og elproduktion skønnes at være jævnt stigende.
Men sammenholdt med en situation, hvor de nugældende støttesatser var blevet videreført uændret, skønnes omlægningen af beregningsgrundlaget og reduktionen af støtten til vindmøller dog at medføre en samlet besparelse for elforbrugerne i 2020 på 450 mio. kr. Da lovforslaget er en udmøntning af den aftale, som blev indgået mellem forligspartierne om energiaftalen, og da lovforslaget forventes at have positive konsekvenser for miljøet i form af CO2-reduktion, bakker Venstre naturligvis fuldt op om dette forslag.
Mike Legarth (KF), 2012-05-10:
Tak, hr. formand.
Dette er endnu et lovforslag, som følger af energiaftalen, som er indgået af et bredt flertal i Folketinget med undtagelse af Liberal Alliance.
Hovedindholdet af det her lovforslag er engrosmodellen, som nærmere betegnet betyder, at vi jo i dag som forbrugere modtager to regninger: en fra elhandelsselskabet, hvis vi har valgt at købe strømmen et bestemt sted, og en fra forsyningsselskabet, netselskabet.
I fremtiden har vi så reformeret det system, sådan at man nu kun modtager én regning.
Det synes vi er rigtig godt, nemt, overskueligt og enkelt, så forbrugerne kan overskue tingene, og vi flytter altså så også administrationsopgaven fra netselskabet til elhandelsselskabet.
Men der mangler lovforslaget her en beskrivelse af balancen i det, når man flytter administrationen fra en part til en anden – hvordan kompenserer man for det? – og der har jeg så været i dialog med ministeren, og det ved jeg at også andre partier har, om, hvordan vi sikrer, at den omkostning bliver løftet, sådan at det er fair vilkår for den, der nu skal have en ny opgave at udføre.
Det har jeg tiltro til at vi kan blive enige om i udvalgsarbejdet.
Jo mere belønningsstruktur, vi har, jo mere opmærksomhed, der er hos forbrugeren på, hvad den strøm, man får, koster, og på, hvordan man kan påvirke sin pris, desto mindre energi er vi sikre på at vi vil få et forbrug af.
Og på den måde gavner vi jo vores målsætning og sparer også penge sammen med udledning, så det er den rigtige vej at gå.
Vi får fokus på forbruget og på elhandelsselskaberne og den strøm, der bliver leveret på den her måde, og det bakker Det Konservative Folkeparti op om.