Villum Christensen (LA), 2015-01-15:
Tak for det.
Interessant debat, hvor Enhedslisten skal forklare landbruget, hvordan det skal tjene flere penge.
Lad det være.
De fleste kan sikkert huske, at forud for sidste valgkamp var det store slagnummer nedsættelse af en natur- og landbrugskommission, som skulle sikre, at både landbrug og en mangfoldig natur kunne gå hånd i hånd, som det vist blev udtrykt.
Lad nu være, at der er gået et par år, før regeringen reelt har taget hul på det her område og nu vælger at slå til i en tid, hvor vi i dag har et landbrugserhverv, som er ude i nærmest en eksistentiel krise.
Jeg hørte den socialdemokratiske ordfører udtrykke det sådan, at det var en ekstremt vanskelig situation.
Så bliver der slået til.
Ikke fordi vores landbrug ikke kan lave fødevarer til en konkurrencedygtig pris – det har vi stolte traditioner for igennem rigtig mange menneskealdre – men fordi mange er dybt forgældede, og fordi vi herindefra tilbyder nogle vilkår, som ligger milevidt fra vores nabolande og dermed også vores konkurrenter.
Uanset hvilke tal, man lægger til grund for driftsog værditab – om det er 47 eller 67 millioner, som har været i spil, eller om det er 1 eller 2 mia. kr. i jordtab – så er det jo en avanceret form for selvpineri, vi her igen udøver over for det fag og den produktion, som burde være den mest sikre og givtige at investere i fremover, hvis man som samfund ønsker vækst og beskæftigelse.
Fødevarer er som bekendt et basalt gode.
Det går ikke af mode, og det bør gå forud for tudser og insekter.
Og vi ved alle, at den globale efterspørgsel kun kan gå en vej, og det er op.
Men alligevel vælger vi her i Danmark af egen fri vilje at skrotte i nærheden af 40.000 ha med det resultat, at vi i stedet for at give landmanden lov til at gøde med sin egen husdyrgødning nu skal importere soyaskrå for at sikre proteinindhold i foderet til vores husdyr.
Helt ærligt: Er der noget mere naturligt, også miljømæssigt, end at lade landmanden få lov til at gøde sin jord med sin egen producerede gødning og derefter få produceret foder med et fornuftigt proteinindhold til sine egne dyr?
Hvorfor skulle dette være mindre bæredygtigt end f.eks. at importere protein fra den anden side af jordkloden?
Ja, egentlig på samme måde som begrænsningerne i kvælstofforbruget forhindrer os i at producere korn til vores egen brødproduktion, også på grund af proteinmangel.
Hvis man så bare var helt sikker på, at det var her, man ville få mest miljø for pengene, mest biodiversitet, men det er vi jo så langtfra.
I landbrugsbladene ser vi jo en perlerække af eksempler på, hvorledes urentable plejeplaner nu vil ophøre, hvorledes man vil opleve tilgroning og eksempelvis skræpper, der skal slås.
I forhold til Natur- og Landbrugskommissionens hovedbudskab om målrettethed synes jeg heller ikke, at det er særlig målrettet at behandle 10 pct. af landbrugsarealet ens.
Hvori ligger det målrettede her?
Jeg tror, at man kan opnå langt mere biodiversitet for færre penge ved at sikre f.eks. uberørt skov, som jeg har været inde på, og man kunne jo starte med statsskovene, som jo ikke ligefrem har en guldrandet forretning i skovdriften.
Her er formålet jo netop også at skabe biodiversitet, og vi ved, at de allermest truede arter lige akkurat befinder sig i statsskovene.
Nej, det er ikke så interessant, fordi nu skal vi snakke økologi, og nu skal vi begrænse landbrugets produktionsmuligheder.
Landbruget er under alle omstændigheder det sidste erhverv, som ønsker sig produktionsbegrænsninger med udsigt til endog meget begrænset effekt.
Jeg håber virkelig, at man med alle midler vil forsøge at afprøve ekspropriationsbestemmelserne, ikke mindst i lyset af de undersøgelser, der fortæller os, at over halvdelen af landmændene faktisk vil få indskrænkninger på mere end 5 pct. af deres driftsareal.
Det her er jo præcist det modsatte, vi har gjort.
Vi kan ikke støtte forslaget.