runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eigil Andersen (SF), 2015-05-08:
Jeg er glad for, at der bliver lavet en lille åbning her fra den socialdemokratiske ordfører, med hensyn til at man kan se på det fremover.
Jeg vil dog lige tilføje en enkelt ting, og det er, at med den forligstekst, der er lavet som en del af vækstpakken, punkt 57, ville det ikke være i modstrid med forliget, hvis vi havde lavet den her godtgørelsesmulighed allerede nu.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-05-08:
Det her lovforslag er jo baseret på en aftale mellem stort set alle Folketingets partier, og det baserer sig på en aftale, der er indgået mellem LO og DA.
Inden for den ramme ligger lovforslaget, og jeg synes, det er rigtig godt, at det er muligt at lave det på den måde.
Så er det jo korrekt, som hr. Eigil Andersen siger, at der i 2008 blev lavet en beretning i forbindelse med behandlingen her i Folketinget, og det, som vi sagde dengang, står vi selvfølgelig ved.
Det, der er Socialdemokratiets indgang til det her, er, at den aftale, vi har nu, går et stykke ad vejen, og så må vi se, om det også kan optage de ting, som er indeholdt i beretningen fra dengang.
Eigil Andersen (SF), 2015-05-08:
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, om Socialdemokratiet nu eller senere vil være med til at indføre en ret til en godtgørelse i det øjeblik, der er to arbejdsgivere, der har indgået en forbudt jobklausul, hvor man så aftaler, at man ikke ansætter hinandens medarbejdere.
Det er jo et voldsomt indgreb i lønmodtagernes frihed.
Her er der omsider et punkt, hvor lønmodtagerne har gavn af markedet, og derfor er det jo rimeligt, at man kan skifte job.
Så vil Socialdemokratiet nu eller senere medvirke til, at der bliver indført sådan en ret til godtgørelse?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-05-08:
Et helt afgørende princip på det danske arbejdsmarked er en fleksibel og mobil arbejdskraft.
Det er et grundlag for vækst og velstand, og det er til glæde for både lønmodtagere og arbejdsgivere og samfundet som helhed.
Vi skal med andre ord gøre alt det, vi kan, for at sikre, at der er optimale vilkår for fleksibel og mobil arbejdskraft.
En del af den indsats handler om ansættelsesklausuler, og det er det, som lovforslaget, vi behandler her, drejer sig om.
Jeg anerkender, at det i nogle tilfælde kan være nødvendigt for virksomheder at gøre brug af ansættelsesklausuler.
Det er bestemt nødvendigt at holde på nogle særlige forretningshemmeligheder, men samtidig vil jeg understrege, at de skal bruges med forsigtighed.
Det er for det første, fordi ansættelsesklausuler rammer den enkelte medarbejder hårdt.
Ansættelsesklausuler hæmmer medarbejdere i at søge derhen, hvor de kan få de bedste vilkår og den bedst mulige brug af deres viden.
Derfor er det helt afgørende, at klausulerne kun bruges, når det er nødvendigt.
For det andet kan klausulerne betyde et enormt spild af knowhow og kompetencer, som gør, at medarbejdere bliver låst fast i en længere periode.
Det spild går ud over de virksomheder, der har brug for dygtige medarbejdere, og i sidste ende bremser det vækst og innovation.
Det er der ingen der kan være tjent med.
Derfor er det også glædeligt, at vi nu behandler et lovforslag, der vil begrænse brugen af ansættelsesklausuler.
Med L 196 reguleres brugen, og det gælder både en begrænsning af konkurrence- og kundeklausuler og et direkte forbud mod jobklausuler med nogle få undtagelser.
Konkret betyder det bl.a., at klausuler skal indgås skriftligt, at lønmodtagere har ret til kompensation, og at klausulerne maksimalt må vare 1 år.
Derudover betyder loven også, at der fastsættes regler for, hvad konsekvensen er ved misligholdelse af en ansættelsesklausul af enten arbejdsgiver eller lønmodtager.
Det er godt.
Noget, jeg mener det er vigtigt at hæfte sig ved, er, at lovforslaget baserer sig på en fælles forståelse mellem arbejdsmarkedets parter.
Lovforslaget baserer sig nemlig på en aftale mellem Dansk Arbejdsgiverforening og LO om regulering af ansættelsesklausuler.
Samtidig er det med loven muligt for arbejdsmarkedets parter at fravige de nye regler ved indgåelse af kollektive aftaler.
For mig at se er det et godt eksempel på, hvorfor det danske arbejdsmarked fungerer så godt.
Det er, fordi de forskellige parter i fællesskab forhandler sig til løsninger, der gavner alle.
Med lovforslaget sikrer vi bedre vilkår for lønmodtagerne, der skal have mulighed for at søge derhen, hvor de kan få de bedste vilkår, og samtidig låser vi ikke dygtig arbejdskraft og viden, så virksomheder, der har brug for det, ikke kan ansætte de rigtige folk, for det vil kun bremse innovation og vækst.
Det sikrer alt sammen et mobilt og fleksibelt arbejdsmarked.
Socialdemokraterne kan derfor støtte forslaget.
Hans Andersen (V), 2015-05-08:
Nu har jeg fra både SF og Enhedslisten fået at par spørgsmål, der går på, at hvis man tænkte det hele vejen igennem, kunne man sige, at der slet ikke var brug for arbejdsmarkedets parter.
Så kunne vi sådan set lovgive om alt.
Så det der med at være medlem af en faglig organisation, der kan føre ens sag over for en arbejdsgiver, der laver noget ulovligt, er, kan jeg forstå, lige meget.
Hvis lønmodtageren lider et tab og det kan dokumenteres, er der jo en sag, man kan føre ved domstolene, og så håber jeg da også på, at lønmodtagerens faglige organisation vil være med til at føre den, for hvad skulle man ellers være medlem af en faglig organisation for?
Så jeg synes sådan set, det står udmærket, som det står i lovgivningen.
Christian Juhl (EL), 2015-05-08:
Ja, man kan få sin ret, men der står da ingen steder, at der skal betales en bøde eller erstatning til den ansatte.
Det står ingen steder.
Det vil sige, at der ikke er nogen konsekvenser af det her.
Det betyder, at man kan gå ud og få sin ret, og så har man i øvrigt brugt år på at leve under nogle klausuler alligevel.
Det er jo en slags stavnsbinding, man har i de der klausuler, som bliver brugt i flæng, og derfor er det vigtigt, at der strammes væsentligt op på det her forslag, for at det får en effekt.
Er det slet ikke inden for Venstres horisont, at der skal noget mere stram lovgivning til, for at det her fungerer?
Hans Andersen (V), 2015-05-08:
Det behøver ikke være nogen lang retssag, for hvis det er dokumenteret, at lønmodtageren har lidt et tab, så er der ikke nogen tvivl om, at lønmodtageren skal have erstatning.
Selvfølgelig skal lønmodtageren have det.
Så der er jo ikke tale om her, at lønmodtagerne ingen rettigheder har.
Der er tale om, at vi nu gennemfører et forbud mod jobklausuler.
Og hvis man så alligevel indgår en ulovlig jobklausul, kan folk gå til domstolene og få deres ret.
Christian Juhl (EL), 2015-05-08:
Det forstår jeg ikke noget af.
Jeg mener: Hvis to arbejdsgivere laver noget ulovligt i en hemmelig aftale, skal det være sådan, at man kan knaldes for det i form af en bøde.
Og det skal vel også være sådan, at der findes et tvistløsningssystem, som hurtigt og effektivt kan sige: Ja, det er rigtigt, det her er galt.
Tænk, at en enkelt lønmodtager skal igennem en lang retssag for at få sin ret i sådan en sag.
Det kan da ikke passe.
Er det virkelig Venstres holdning?
Hans Andersen (V), 2015-05-08:
Men vi står her med et lovforslag, der udspringer af en aftale om en vækstpakke, vi lavede sammen i sommers, og som er fulgt op af en aftale mellem arbejdsmarkedets parter med forslag til at gøre den endnu bedre.
Så lytter jeg mig til, at SF foreslår at bringe ubalance ind i det her.
Jeg synes, der er fundet en fornuftig balance, og jeg synes sådan set, at det forbud, der er mod jobklausuler i lovforslaget, rammer det meget godt ind og er tilfredsstillende for Venstre.
Eigil Andersen (SF), 2015-05-08:
En retssag for at få erstatning er en lang og besværlig vej, og mange mennesker vil afholde sig fra det.
Lønmodtagerne ville være langt bedre sikret, hvis der var ret til godtgørelse.
Jeg mener: Folk, der kører for stærkt på landevejene eller parkerer ulovligt, får jo også en bøde, og derfor er der stadig væk efter min opfattelse behov for, at arbejdsgiverne skal have en straf for at gøre noget ulovligt.
Det er vel også Venstres syn på kriminalitet i al almindelighed?
Hans Andersen (V), 2015-05-08:
Men nu skriver vi 2015, og vi har sidste år indgået en vækstaftale, der indeholder et forbud mod jobklausuler.
Så jeg mener sådan set, at den aftale og den præcisering, det tilsagn, der blev givet i 2008, falder bort, for hvis to virksomheder alligevel indgår en ulovlig jobklausul, er det jo de almindelige erstatningsretlige regler, der gælder.
Hvis lønmodtageren har lidt et tab, kan lønmodtageren rejse en sag ved domstolene over for arbejdsgiveren, så jeg synes, at det står meget klart.
Det her lovforslag forbyder jobklausuler, og det er vi sådan set tilfredse med.
Eigil Andersen (SF), 2015-05-08:
Det er korrekt, at det her lovforslag er et fremskridt.
Men der er også punkter, der nok burde have været med.
Her tænker jeg på, at en række af Folketingets partier, herunder også ordførerens parti, i 2008 var enige om, at hvis to arbejdsgivere, som indgår en hemmelig jobklausul om, at man ikke ansætter hinandens medarbejdere, bliver afsløret, skal der være ret til en godtgørelse.
Dengang afventede man en højesteretsdom for at finde ud af, hvad den sagde om det her emne, og den sagde, at der ikke var ret til godtgørelse.
Derefter afgav den daværende beskæftigelsesminister, hr. Claus Hjort Frederiksen, følgende udtalelse i betænkningen om det daværende lovforslag i 2008: »Beskæftigelsesministeren har over for udvalget givet tilsagn om at ville ændre reglerne, hvis domstolene skulle komme frem til, at jobklausuler ikke udgør et væsentligt vilkår efter ansættelsesbevisreglerne.« Så er mit spørgsmål til Venstres ordfører: Vil Venstre medvirke til, at der bliver indført en sådan godtgørelsesret i det øjeblik, der er tale om en hemmelig jobklausul, som jo efter lovforslaget bliver forbudt?
Hans Andersen (V), 2015-05-08:
Tak for det.
Lovforslaget er en udmøntning af forslag nr. 57 i vækstpakken fra juni 2014, som Venstre er med i, og som Venstre gennem forhandlingerne fik gjort mere ambitiøs.
Dette forslag, nr. 57, er fulgt op af, at arbejdsmarkedets parter, LO og DA, har foreslået en række ændringer til det, vi aftalte i sommers.
Det er så blevet lagt til grund for den endelige udformning af lovforslaget.
Lovforslaget handler om en ny regulering af ansættelsesklausuler, som udspringer af et ønske om at skabe bedre vilkår for væksten i samfundet og sikre en højere lønmodtagermobilitet og videnspredning til gavn for produktiviteten på arbejdsmarkedet.
Det er i hvert fald vores fælles ønske.
Vi er dog fortsat skeptiske i forhold til effekten af de her aftalte stramninger, da der endnu ikke ligger megen dokumentation for, at brugen af klausuler er skadelig for jobmobiliteten og dermed for produktiviteten.
Derfor ser vi også frem til evalueringen af det her lovforslag om 3 år.
Med lovforslaget samles reguleringen af ansættelsesklausuler i en ny lov om ansættelsesklausuler.
Den nye lov regulerer alene brugen af konkurrence- og kundeklausuler og kombinerede klausuler samt et forbud mod jobklausuler.
Forbuddet mod jobklausuler følges af to undtagelser: Det vil fortsat være muligt at benytte jobklausuler i forbindelse med virksomhedsoverdragelse og ved vikaransættelser.
Med lovforslaget opstilles klare betingelser, som arbejdsgiver skal overholde for at kunne forpligte lønmodtager via disse ansættelsesklausuler, f.eks. at klausuler skal indgås skriftligt, at lønmodtager har ret til kompensation, og at klausuler maksimalt må vare 12 måneder.
Endelig foreslås det, at arbejdsmarkedets parter kan fravige loven ved kollektive overenskomster, således at der kan tages hensyn til helt særlige forhold i den enkelte branche.
Ændringen skal alene gælde for fremtidige aftaler og griber ikke ind i eksisterende aftaler på arbejdsmarkedet.
Samlet set bygger det her lovforslag på en bred politisk aftale, som arbejdsmarkedets parter efterfølgende har bidraget til at gøre bedre.
Der er med dette lovforslag fundet en balance, som Venstre ønsker at fastholde.
Så på den baggrund vil Venstre støtte lovforslaget.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-05-08:
Når ordføreren siger, at det her er et udtryk for det bedste ved den danske model, nemlig at arbejdsmarkedets parter forhandler sig frem til en aftale, så får ordføreren det til at lyde, som om det her var et ønske fra begge arbejdsmarkedets parter, altså at der skulle laves den her lovgivning.
Så har regeringen ligesom bare sagt: Nå, men så formaliserer vi bare den aftale, som vi har lavet.
Men det er jo ikke sandheden.
Sandheden er, at det var regeringen, der sammen med fagbevægelsen havde et politisk ønske om at lave den her lovgivning, og så tvang man arbejdsgiverne til at indgå en aftale.
For havde de ikke gjort det, var det i virkeligheden blevet meget værre end det, der er lagt op til her.
Så kan vi ikke få en lille smule ærlighed ind i det?
Det er jo ikke et spørgsmål om, at der har været et ønske fra begge parters side om det her.
Sandheden er, at man har tvunget parterne til bordet – og specielt den ene part.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-05-08:
Som Venstres ordfører ganske glimrende forklarede her, bygger det her lovforslag jo på en aftale fra vækstforliget, som blev indgået i sommeren 2014, og som Liberal Alliance, så vidt jeg erindrer, ikke var en del af.
Christian Juhl (EL), 2015-05-08:
Nu lægger jeg ikke alle mine æg i Radikales kurv.
Jeg spørger hver enkelt af ordførerne om, hvorfor man ikke har gjort det, når man har givet tilsagn om det.
Socialdemokraterne har givet tilsagn, Venstre har givet tilsagn, og Radikale har givet tilsagn tidligere, og de sidder og har et komfortabelt flertal til at gennemføre det, de har givet tilsagn om, uden at gøre det.
Det er derfor, jeg spørger.
Så hvad er årsagen til det?
Muligheden er der, så det er jo ikke nok bare at sige: Det kan vi gøre en gang i fremtiden.
Det kan man altid.
Men et tilsagn er jo ikke meget værd, hvis man lige præcis i den forhandling, hvor man kunne sikre det, ikke benytter sig af det.
Nadeem Farooq (RV), 2015-05-08:
Jeg kan høre, at der har været stor tiltro til mine evner til at kunne få afgørende indflydelse på lovgivningen her.
Jeg vil sige, at der, når man bliver konfronteret med, hvad ansættelsesklausuler betyder, jo så er forskel på at sige rent principielt, at man mener, at det er noget, der bør laves om, og så hvad det endelige forhandlingsresultat bliver.
Jeg kan godt stå inde for forhandlingsresultatet.
Jeg mener, at det er det rigtige at gøre her og nu, også fordi der er de her forskellige balancer, som jeg har talt om.
Det handler ikke kun om arbejdstagernes interesser så at sige, det handler også om samfundsøkonomien og de aftaler, der allerede er lavet, og arbejdsgiverne.
Så jeg synes faktisk, at vi lander et fint sted, men jeg åbner også op for muligheden for, at vi kan gå længere ad den vej.
Christian Juhl (EL), 2015-05-08:
Vil ordføreren fortælle, hvorfor han ikke har prøvet at leve op til de løfter, han har givet på det her område med de hemmelige aftaler?
Nadeem Farooq (RV), 2015-05-08:
Men jeg vil sige, at det i første omgang handler om at få udmøntet den delaftale, vi har fra vækstpakken, og få den til at fungere i praksis.
Og så vil jeg faktisk sige, at jeg er villig til senere at diskutere, om man kan gøre mere.
Eigil Andersen (SF), 2015-05-08:
Jeg kan fortælle ordføreren, at det ikke kun er ordføreren, der har den personlige holdning, at det ville være en god idé med sådan en godtgørelsesret.
Da vi havde diskussionen i 2008, var den nuværende økonomiminister, hr. Morten Østergaard fra Det Radikale Venstre, en af bannerførerne for, at de her jobklausuler skulle forbydes, og at der skulle være en godtgørelsesret.
Er det noget, Det Radikale Venstre vil være med til at se på fremover?
Nadeem Farooq (RV), 2015-05-08:
Først og fremmest ved jeg ikke, om jeg skal juble over at blive kaldt liberalistisk, men det kan vi tage på et andet tidspunkt.
Det er så ikke et liberalistisk syn, der er lagt for dagen her, men et socialliberalt syn, og det handler sådan set også om at se på, hvem der er den svage part her, samtidig med at vi kan tale om økonomi, men økonomi kan jo ikke stå alene.
Man kan altid diskutere, om vi skulle være gået videre end det her.
Det er jo rigtigt, at jeg tidligere rent intuitivt og rent personligt har haft den holdning, at det var noget, vi skulle have kigget på.
Jeg mener så, at vi er landet et sted, som jeg godt kan stå inde for.
Men det betyder ikke, at vi ikke kan gå videre fremadrettet.
Det er jeg villig til at diskutere.
Men jeg synes i hvert fald, at vi i første omgang skal få det her til at virke, og så kan vi senere diskutere andre justeringer.
Nadeem Farooq (RV), 2015-05-08:
Tak, formand.
Nu har flere af mine ordførerkolleger jo mere nøje fortalt, hvad aftalen bag dette lovforslag går ud på, og man kan sige sådan helt kort, at vi udmønter delaftalen fra vækstpakken, hvormed et stort flertal ønskede at begrænse brugen af ansættelsesklausuler.
Når jeg siger balance, gør vi det fortsat muligt for virksomhederne at beskytte deres forretningshemmeligheder ved at anvende klausuler, når det handler om kunder og konkurrence.
Men omvendt må vi også se på – og det har vi også kigget på – at der er asymmetri her.
Det er for det første arbejdstageren, der er den svage part så at sige, og derfor har der været et politisk ønske om at regulere her.
For det andet kan man sige, at der også bagvedliggende er et ønske om at styrke samfundsøkonomien, i forhold til hvordan ansættelsesklausuler er kalibreret.
Venstres ordfører, hr. Hans Andersen, efterlyste før – sådan hørte jeg det i hvert fald – hvad den bagvedliggende forskning er, hvor forskningsresultaterne på det her område er, og det kan vi nok få en længere diskussion om.
Det er også et kompliceret område.
Men man kan sige, at der jo er et naturligt eksperiment i USA, som, synes jeg, ret klart viser, at man i hele det her forskningstunge område omkring Boston, som jo også er kendt for at være et mekka for erhverv, vækst og udvikling, har tilladt ansættelsesklausuler i større stil.
Og det har så også ført til, at man har opnået lavere grad af vækst i forhold til f.eks. Silicon Valley, hvor man mere strategisk har været inde og sige, at man vil holde omfanget af ansættelsesklausuler i ave eller i hvert fald begrænse det.
Og der har været et helt andet flow og en anden dynamik.
Så jeg mener faktisk godt, man kan tage udgangspunkt i det naturlige eksperiment i USA.
Men samlet set kan Radikale Venstre støtte lovforslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2015-05-08:
Tak, formand.
Det her lovforslag medfører en ændring af især jobklausuler.
Der har jo tidligere, for flere år siden, været en større diskussion om, hvordan jobklausuler kunne hindre bevægeligheden på arbejdsmarkedet, altså at folk fik nyt job.
Jobklausuler har virket på den måde, at arbejdsgivere har kunnet indgå aftale med hinanden om, at de ikke ansatte hinandens medarbejdere.
Det kunne være af hensyn til at sikre gode medarbejdere i egen virksomhed, men også for at sikre, at de ikke tog viden fra en virksomhed med over i en anden, konkurrerende virksomhed.
Det kan man sådan set også godt forstå: at arbejdsgivere gerne vil sikre sig.
Det er så det, det her forslag siger at de kan gøre ved andre klausuler end jobklausuler.
For vi skal selvfølgelig sikre, at folk kan skifte arbejde, hvis de er kørt træt i den virksomhed, de er i, men vi skal også samtidig sikre, at de ikke bare lige tager kundekartoteket med over i en anden virksomhed og så måske ødelægger den virksomhed, de kommer fra.
I Dansk Folkepartis synes vi egentlig, at det her forslag er meget afbalanceret, og vi tror, det vil løse mange af de problemer, der er.
De eksisterende jobklausuler kører så videre og vil blive ugyldige om 5 år, og så er der ikke noget, der hedder jobklausuler længere – undtagen hvis nu det er i forbindelse med virksomhedsoverdragelse, hvor man skal beskytte den viden, der er, hvis man er ved at sælge en virksomhed, eller i forbindelse med vikararbejde.
Og det er også rimeligt.
Man selvfølgelig skal vi sikre, at det er til at arbejde med for både virksomhederne og de ansatte, når de nu står og skal have et karriereskift og der skal ske en udvikling.
Som sagt mener vi egentlig i Dansk Folkeparti, at det her gør det langt hen ad vejen.
Da må vi se på, om der kunne være årsager til, at der skal laves justeringer i det her.
Men Dansk Folkeparti er med i aftalen, og vi støtter selvfølgelig den aftale, der er indgået.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-05-08:
Som sagt er det her jo et lovforslag, der bygger på en aftale.
Men det er også min klare opfattelse, at hvis det efterfølgende viser sig, at der er ting, der ikke bliver håndteret i det her, så synes jeg, det er på sin plads at kigge på, om der er behov for at kigge på yderligere tiltag, for at man kan nå hen og løse det.
Men det skal vi se først.
Jeg ved godt, at der er fagforeninger, der er ude at slå på tromme, og som siger, at det her er en situation, der er helt urimelig.
Men jeg synes, vi skal afvente at se, om ikke det her forbud mod jobklausuler kan klare det først.
Christian Juhl (EL), 2015-05-08:
Jamen hvis der er blevet givet løfter fra både Venstres og Socialdemokraternes side om at løse det her problem og bekæmpe de der hemmelige aftaler og man så sidder ved bordet, er det så ikke et løftebrud, hvis man siger, at dem tager vi ikke med alligevel?
Man stikker jo sådan set lidt af fra det løfte.
Den daværende minister har i 2008 givet løftet om, at det skal løses.
Så ligger det vel helt på den flade hånd at sige, at det får vi lige med, og at det er vi enige om.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-05-08:
Jamen som det er blevet sagt før her fra talerstolen, bygger det her lovforslag på en politisk aftale, og derfor er der en ramme, en tekst, der ligger, og en politisk aftale.
Det er der jo ikke mulighed for i den her forhandling at gå ud over.
Hvis det viser sig, tænkte jeg, at der er ting, der ikke er nået, og som arbejdsmarkedets parter mener skal nås, så har de jo mulighed for via overenskomster at lave aftaler om at gå videre end det, loven siger.
Christian Juhl (EL), 2015-05-08:
Det vil sige, at hvis der bliver lavet ulovlige aftaler, er det vel en rigtig god idé at sige, at så slår vi det søm i, samtidig med at vi laver de andre ting.
Hvorfor har Socialdemokraterne og de øvrige forligspartier ikke sørget for at få de her ting på plads?
Det er fint, at nogle enkelte af LO's timelønnede får en lille forbedring med det her, men hvorfor ikke hjælpe de HK'ere, der kommer i klemme, og hvor der er givet et løfte.
Det er jo notorisk rigtigt.
Det står jo skrevet både her og der.
Hvorfor sørger man ikke for at få det på plads på samme tid?
Joachim B. Olsen (LA), 2015-05-08:
Så ordføreren erkender, at det her ikke var et ønske fra arbejdsmarkedets parter.
Det var et ønske fra regeringens side, og man tvang dem så til bordet.
Det er bare lige for at få historikken på plads her.
For man skal ikke prøve at sælge det her, som om der ude på arbejdsmarkedet blandt arbejdsgivere og lønmodtagerorganisationer var sådan et fælles ønske om, at der skulle gøres noget ved det her.
Nej, der var et ønske om, at det her var en del af overenskomsten, og at det her var noget, man kunne forhandle sig frem til, men nu har man så kortsluttet den proces og tvunget det her igennem.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-05-08:
Jeg kender ikke til, at der er nogen, der er tvunget til nogen som helst forhandlingsborde.
Partierne her i Folketinget har en enighed om at forbyde jobklausuler.
Arbejdsmarkedets parter har sat sig sammen og er kommet med nogle bud på, hvordan en del af indholdet kan være, og så vidt jeg ved, lever vi i et frit land, og de har mulighed for at blive væk, hvis de vil det.
Men de har valgt at sætte sig sammen, og det tager jeg som et positivt tegn på, at arbejdsmarkedets parter står bag det her.
Morten Marinus (DF), 2015-05-08:
Jeg kan gentage, at Dansk Folkeparti altså ikke går til valg på nulvækst.
Når valgresultatet foreligger, vil Dansk Folkeparti arbejde for det, vi er gået til valg på, for alle de stemmer, vi har fået, og så er jeg sikker på, at vi også kan få indflydelse, så vi ikke får nulvækst, heller ikke under en eventuel Venstreledet regering.