Frank Aaen (EL), 2007-12-14:
Vi er alle sammen enige om, at der skal vedtages en midlertidig bevillingslov.
Det er ønskeligt og nødvendigt, så vi kan fortsætte med at yde velfærd og betale løn til de ansatte.
Jeg vil også tro, at de fleste her kan huske grundlovens § 46, stk. 2, hvor der står: »Ingen udgift må afholdes uden hjemmel i den af Folketinget vedtagne finanslov eller i en af Folketinget vedtaget tillægsbevillingslov eller midlertidig bevillingslov.«
Alle har sikkert den opfattelse, at den midlertidige bevillingslov - med ordet midlertidig - indebærer, at der ikke kan igangsættes nye store projekter eller ske en kraftig udvidelse af eksisterende projekter, før der er vedtaget en egentlig finanslov.
Det var et spørgsmål, jeg rejste under andenbehandlingen, og jeg har siden boret i det med spørgsmål til finansministeren.
Konklusionen er overraskende, at der ikke er nogen begrænsning for, hvad der kan vedtages af nye bevillinger i 2008, selv om der ikke er vedtaget nogen finanslov.
Der kan ikke vedtages nye skatter, men der er ingen begrænsning for, hvad der kan vedtages af bevillinger, bare det godkendes i Finansudvalget.
Når der således i et af de første svar på spørgsmålet om denne problematik står, at ministrene bør være tilbageholdende med hensyn til at bede om godkendelse af nye bevillinger, så er det vigtigt at høre godt efter formuleringen »bør være tilbageholdende« .
Kan der opnås flertal i Finansudvalget, behøver selv meget store nye bevillinger ikke behandles i Folketinget.
Og det kan altså ske frem til marts måned eller senere, afhængig af hvornår finansloven for 2008 bliver vedtaget.
I et af de svar, der netop er kommet fra finansministeren, står der krystalklart, at der ikke er nogen type af bevillinger, der ikke kan vedtages i Finansudvalget, før der er en finanslov.
Det er her nok vigtigt at gøre opmærksom på, hvordan Finansudvalget fungerer.
Forslag om bevillinger er kun kendt offentligt i ganske få dage, før de kommer til behandling.
Finansudvalget holder møde bag lukkede døre.
Udvalget modtager ikke henvendelser fra borgerne, og der svares derfor ikke på spørgsmål udefra, og det er ikke, som i andre udvalg, muligt at få foretræde for udvalget.
Typisk tager det under 30 sekunder at få en bevilling vedtaget, uanset om den er på flere milliarder kroner.
Hvis Finansudvalgets formand var her, ville han sikkert indvende, at medlemmerne af Finansudvalget har forskellige muligheder for mere åbenhed.
Det er rigtigt.
Et medlem af Finansudvalget kan kræve at få en sag behandlet i Folketingssalen, før den vedtages.
Der er også mulighed for, at folketingsmedlemmer, hvis de sidder i udvalget, kan stille spørgsmål til ministeren og kræve svar, inden der træffes en afgørelse.
Det gælder f.eks. det, vi behandler senere i dag, om privatisering af DONG.
Havde Enhedslisten ikke været i Finansudvalget, var DONG allerede blevet privatiseret, uden at nogen i virkeligheden havde nået at opdage det, engang i august måned.
Men når det så er blevet sagt, at der er nogle muligheder, skal det også siges, at der også er nogle begrænsninger, for for at få åbenhed kræves det, at man sidder i Finansudvalget, og det er ikke alle partier, der sidder i Finansudvalget.
F.eks. sidder Ny Alliance ikke i Finansudvalget og har derfor ikke den chance.
Enhedslisten sidder i Finansudvalget udelukkende af den grund, at vi i modsætning til de borgerlige partier har nogle gode venner i vores valgforbund, som synes, det er vigtigt, at vi sidder i Finansudvalget.
Derfor gør vi det, men hvis vi ikke gjorde det, kunne vi f.eks. ikke have forhindret, at man bare havde tromlet privatiseringen af DONG igennem.
Og det er ikke småting, vi taler om, heller ikke selv om det drejer sig om en finanslov.
F.eks. afgøres kommunernes økonomi i Finansudvalget.
F.eks. har kommunerne gennem tiderne forpligtet sig til mere privatisering ved en afgørelse i Finansudvalget.
Det er altså vel at mærke en kæmpestor sag, som aldrig kommer til behandling i Folketingssalen, og som ikke kan komme til behandling i Folketingssalen, fordi vi - meget belejligt - ikke har møde i den periode, hvor aktstykket vedtages.
Så vi har altså ikke de sædvanlige muligheder for at sørge for at få åbenhed om tingene.
Dette aktstykke, som er årets største aktstykke og det mest gennemgribende aktstykke, hvad angår velfærden, vedtages bare bag lukkede døre, uden at borgerne har mulighed for at stille spørgsmål eller henvende sig, uden at borgerne kan overvære nogen debat om, hvordan det pågældende aktstykke behandles i Folketinget.
Det er en helt uantagelig procedure, der er lagt op til her, både i forbindelse med en midlertidig finanslov som den, vi vedtager nu, og i forbindelse med den generelle finanslov.
Jeg kan bare sige, at vi i dag stemmer for den midlertidige bevillingslov, men mener, at den praksis, der har udviklet sig i Finansudvalget, må laves om, og det vil vi fremsætte forslag om straks i det nye år.
Skatteministeren bliver ved med at så tvivl om sine egne tal, og jeg synes i virkeligheden, at det er lidt mærkeligt.
Vi har i ugevis bedt Skatteministeriet om at udregne konsekvenserne for pensionister og arbejdsløse ud fra akkurat de samme forudsætninger som enhver anden beregning, Skatteministeriet har lavet for det her lovforslag.
Forudsat at de andre beregninger er troværdige, er den beregning, vi lægger til grund, også troværdig, for de er lavet af det samme ministerium, og de er lavet ud fra de samme forudsætninger.
Og de viser altså, at pensionister og arbejdsløse går glip af en halv milliard kroner, de ellers ville have fået.
Hvis vi tager det samlede regnestykke for regeringens skattelettelser, betyder det, at en halv milliard kroner af finansieringen af regeringens skattepakke er taget fra pensionister og arbejdsløse.
Længere er den ikke.
Jeg synes ikke, at man skal så tvivl om det, for det er ministerens egne tal.
Så vil jeg bare sige, at det er et fint mønster, der tegner sig: Finansministeren er lige kommet tilbage, jeg ved ikke, om han fik vredet armen om på kommunerne, så de kommer til at skære ned på velfærden.
Man har aflyst en check til børnefamilierne på 400 mio. kr.; og her tager man en halv milliard kroner fra landets pensionister og arbejdsløse.
Det er da en social profil, der er til at forstå.