runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2008-01-18:
Jeg har meget svært ved at forstå hr. Frank Aaens argumentation.
Vi har en meget velfungerende ordning, der både inkluderer en parlamentarisk kontrol, og hvor der bliver taget de hensyn, som Danmark er forpligtet til i forhold til menneskerettighedskonventionen.
Beslutningsforslagsstillernes forslag, som altså er inderlig overflødigt, rejser meget væsentlige spørgsmål i forhold til grundlovens § 19, og alligevel hører jeg hr. Frank Aaen sige: Jamen det kan godt være, at der ikke rigtig er noget problem, og at reglerne egentlig fungerer godt nok i dag, men hvorfor kan vi ikke bare lave det på en anden måde? Til det vil jeg sige, at der da ingen grund er til at gå ind i en lang statsretlig diskussion om, hvorvidt den her slags ting overhovedet kan lade sig gøre eller ej, når vi har en ganske, ganske velfungerende ordning, hvor det helt klart er slået fast, hvilke ting der skal veje meget tungt, hver gang en udleveringssag bliver vurderet i Justitsministeriet.
Frank Aaen (EL), 2008-01-18:
Ja, så er ministeren gået tilbage til det dårlige argument, der desværre ofte bliver brugt her i Folketinget, nemlig at sådan er det i forvejen.
Problemet er bare, at Folketinget ikke har mulighed for at tage stilling til det, og derfor vil jeg spørge: Hvis det er sådan i forvejen, hvad er der så galt i at spørge Folketinget, når man indgår aftaler, så Folketinget har mulighed for, som vi gør på skatteområdet, at tage stilling til, om det er en fair aftale?
For det her er jo faktisk meget vigtigere for mange mennesker end det med skat, nemlig hvordan de kan blive behandlet i et retssystem.
Lene Espersen (KF), 2008-01-18:
Jeg vil derudover sige, at der var mange andre rigtig gode argumenter for, at det her beslutningsforslag skal afvises.
Beslutningsforslaget hviler jo på den misopfattelse, at der ikke sker en vurdering af, om den person, man ønsker udleveret, får en retfærdig rettergang, om der er sikkerhed for, at vedkommende ikke bliver udleveret til tortur, og om der er sikkerhed for, at en dødsstraf ikke eksekveres for den person, der udleveres.
Alle disse hensyn, som beslutningsforslagsstillerne har med i beslutningsforslaget, bliver jo allerede inddraget i dag, når Justitsministeriet foretager en vurdering af, hvordan man skal agere i en udleveringssag.
Endelig vil jeg sige, at i forbindelse med antiterrorlovgivningen fra 2002 blev der indført en ny procedure, der gør, at Folketingets Retsudvalget har mulighed for at udøve parlamentarisk kontrol, inden regeringen træffer aftale med andre stater om udlevering.
Frank Aaen (EL), 2008-01-18:
Hvis det nu er sådan, som hr. Kim Andersen siger, og hvis Retsudvalget oven i købet bliver hørt, som jeg har forstået at det sker,
hvad er så problemet med at behandle den slags sager som beslutningsforslag i Folketingssalen?
Forskellen på det, som hr. Kim Andersen siger, nemlig at det foregår i et lukket udvalg, at det foregår i en regering bag lukkede døre, og så at det foregår i Folketingssalen,
Det er jo lige præcis det, der er styrken ved et demokrati, og det, som Venstre i virkeligheden gør her, er at afvise en demokratisk mulighed for en bredere inddragelse, inden det vedtages, hvordan man udleverer fanger til andre lande.
Karen Hækkerup (S), 2008-01-18:
Enhedslisten foreslår med det her beslutningsforslag at ændre på procedurerne for indgåelse af overenskomster om udlevering af danske statsborgere og udlændinge til strafforfølgning i stater uden for EU og Norden.
Jeg synes, at vi allerede har været alle teknikaliteterne igennem.
Jeg synes, at ministeren kom med en meget lang og grundig forklaring, og jeg synes egentlig også, at Venstres ordfører svarede godt for sig, så jeg vil forsøge at gøre mit indlæg lidt kort.
Vi har selvfølgelig med interesse fra socialdemokratisk side læst forslaget igennem, for det er jo nogle vigtige spørgsmål, man taler om.
Man taler om folks retssikkerhed, man taler om at sikre mennesker en retfærdig rettergang og sikre dem, at de ikke kan blive udsat for tortur.
Derfor er spørgsmålene jo vigtige.
Men jeg må bare sige, at det jo allerede står indskrevet i loven, som ministeren også sagde det, at udlevering ikke må finde sted, hvis der er fare for, at den pågældende efter udlevering på grund af sin afstamning, sit tilhørsforhold til en bestemt befolkningsgruppe, sin religion eller politiske opfattelse eller i øvrigt på grund af politiske forhold vil blive udsat for forfølgelse, som retter sig mod den pågældendes liv eller frihed eller i øvrigt er af alvorlig karakter.
Udlevering må heller ikke ske, hvis der er fare for, at den pågældende vil blive udsat for tortur eller anden umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, og det er endvidere et vilkår for udlevering, at der ikke må fuldbyrdes en dødsstraf.
Jeg mener sådan set, at man, når man tager det in mente, må sige, at vi allerede har de regler, der skal til, for at tingene er i orden.
Vi udleverer ikke nogen, når der kan være risiko for, at de i vore øjne ikke kan få en retfærdig rettergang eller behandling.
Jeg synes, det er vigtigt at huske på, at Folketingets Retsudvalg i forvejen er inde over.
Selv om det jo ikke er en egentlig folketingsbehandling med forhandlinger, men en orientering, så er der, som det er skrevet, og som ministeren har sagt det, mulighed for, at man kan indbringe en afgørelse for domstolene.
Så den parlamentariske kontrol synes jeg sådan set ikke man kan sige der skulle være noget i vejen med.
Hr. Frank Aaen og Enhedslisten har sagt flere forskellige ting i de mundtlige kommentarer til det her, bl.a. om ikke Folketinget skulle kunne godkende de her sager; om ikke det var bedre, at Folketinget vurderede de her sager, end at det bare var Retsudvalget.
Jeg mener nu altså nok, man da må sige, at de bedste, der kan være til at vurdere en sag som denne, må være domstolene, og jeg befinder mig altså ikke selv i den vildfarelse, hvor jeg mener, at jeg personligt eller hr. Frank Aaen selv fra den her sal ville være bedre til at vurdere, om nogen bliver udleveret til noget, de ikke må, end en dommer ville være det. Så derfor vil jeg egentlig sige, at vi fra socialdemokratisk side synes, at reglerne er gode nok, som de er, og at vi ikke ser nogen grund til at ændre dem.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-01-18:
Jeg kan starte med at glæde hr. Morten Messerschmidt ved at sige, at landet var uden radikal regeringsdeltagelse i perioden 1971-1988 - en lang periode, længere har det heldigvis ikke varet.
Til det konkrete vil jeg sige, at det er sådan, at vi i den radikale folketingsgruppe har haft en meget grundig diskussion om det her beslutningsforslag.
Man kan sige, at i mange folketingsgrupper er proceduren for de fleste beslutningsforslag rimelig hurtig, fordi de er meget ligetil, men det her er et mere principielt spørgsmål.
Det er jeg fuldstændig enig med spørgeren i.
Vi har haft jurister til at kigge på det og vurdere, om de mente, at det var i konflikt med grundlovens § 19.
Den rådgivning, som vi har fået, har givet et anden resultat end den rådgivning, som justitsministeren har fået - tilfældigvis fra sine egne embedsmænd.
Her er det så at jeg siger, at det må vi bore lidt mere i, for det er klart, at Det Radikale Venstre ikke har nogen som helst interesse i så at sige at gå ind og lave en grundlovsstridig vedtagelse i Folketinget, der kunne ændre på fordelingen mellem Folketing og regeringen i udenrigspolitikken.
Det er ikke det, der er vores interesse.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-01-18:
Jeg skal starte med at indrømme en stor glæde over, at der åbenbart har været endnu længere perioder i danmarkshistorien, hvor Det Radikale Venstre ikke har været i regering, end perioden siden 2001.
Jeg vil så gerne forholde mig til det konkrete spørgsmål, som jo altså uvægerligt handler om, at man ønsker at flytte en kompetence, som i dag tilkommer regeringen, over til Folketinget.
Når nu hr. Simon Emil Ammitzbølls siger, at man forholder sig konkret til det her forslag og i øvrigt ikke har tænkt sig at gøre sig yderligere overvejelser i forhold til kompetencefordelingen i § 3 og § 19 og de øvrige bestemmelser i grundloven, skal det så forstås sådan, at Det Radikale Venstre på det her område ikke har nogen principielle synspunkter, men sådan lader sine synspunkter afhængige af, hvilke lov- og beslutningsforslag der i løbet af en samling måtte blive fremsat i Folketingssalen?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-01-18:
Jeg kan berolige hr. Morten Messerschmidt med, at Det Radikale Venstre har været uden for regeringsmagten i væsentlig længere perioder, end det forholder sig i øjeblikket, så der er håb forude både for hr. Morten Messerschmidt og den danske befolkning.
Til spørgsmålet om, hvorvidt der er andre områder, som vi ligesom vil tage fat i, er jeg nødt til at sige, at det jo ikke er Det Radikale Venstre, der har fremsat det her beslutningsforslag.
Vi forholder os til et beslutningsforslag, der er fremsat af et andet parti, nemlig Enhedslisten, men det er jo ikke sådan, at fordi Enhedslisten har fundet noget, er Det Radikale Venstre forpligtet til at have et helt katalog af følgeforslag til Enhedslistens forslag.
Det synes jeg ville være en noget mærkelig tilgang at have til et beslutningsforslag fremsat her i salen.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-01-18:
Jeg synes altid, at det er spændende at høre Det Radikale Venstres motivation for den til enhver tid uforudsigelige holdning.
Tom Behnke (KF), 2008-01-18:
Jeg skal beklage, hvis det gik lidt for stærkt for hr. Frank Aaen, men taletiden er jo kun på 5 minutter, og så må man fatte sig i korthed.
Da jeg sagde, at det nærmest ville være en overtrædelse af grundloven at vedtage dette forslag, var det jo med henvisning til § 19 og ikke med henvisning til § 43.
Så skulle det vist være slået fast
Det, som § 19 klart og tydeligt siger, er, at det, som det også hedder, er regeringens prærogativ at tage sig af det.
Og derfor er der ikke noget som helst sludder i det, som jeg har sagt, men det kan være, at jeg sagde det for hurtigt, til at hr. Frank Aaen kunne nå at følge med.
Det skal jeg beklage, og det skal jeg forsøge at gøre bedre en anden gang.
Frank Aaen (EL), 2008-01-18:
Jeg fik jo ikke noget svar på mit sidste spørgsmål: om hr. Tom Behnke mener, at Folketinget og regeringen har overtrådt grundloven frem til 1994.
Det var da ellers interessant nok, når det nu var så vigtigt et argument.
Det andet - det at tage stilling til, om tingene i et land er i orden i forhold til, om vi kan udlevere danske statsborgere til det pågældende land til retsforfølgelse - kan man selvfølgelig godt kan politisk.
Det var noget andet, hr. Tom Behnke talte om i sit forrige indlæg, men det kan man selvfølgelig godt kalde politisk. Men det er da også afgørende vigtigt her at tage stilling til, om vi synes, at retssikkerheden i Colombia er i orden med henblik på at udlevere folk til Colombia til retsforfølgelse, eller om det er i orden at udlevere folk til Rusland.
Jeg synes sådan set, det lige præcis er det, man har politikere til, hvorimod selve vurderingen og sagsbehandlingen selvfølgelig skal foretages af domstolene og de administrative systemer.
Tom Behnke (KF), 2008-01-18:
Det er jo fair nok, at man sådan i al hast skynder sig at få skrevet et forslag uden egentlig at tænke dybere over, hvad konsekvenserne er af det forslag, man fremsætter.
Og det kan der være mange årsager til, men konsekvensen af at vedtage dette beslutningsforslag vil være, at det bliver en politisk vurdering, hvem man skal udlevere til, og hvem man ikke skal udlevere til.
For der er jo allerede i dag en lang række kriterier, der skal være opfyldt, for at regeringen kan indgå en sådan aftale.
Så der ligger altså et grundlag, og det er jo fastsat.
Det ligger fast, og det er på plads.
Hvis man ser på udleveringsoverenskomster i forhold til dobbeltbeskatningsaftaler, er forskellen, at man ved udleveringsoverenskomster skal se på, om det juridiske og administrative grundlag er i orden og til stede, hvorimod det, når vi taler om skatteområdet, netop er en politisk vurdering af, hvordan reglerne skal være i det konkrete tilfælde, hvad enten det nu er en dobbeltbeskatningsoverenskomst med det ene eller andet land.
Der er det jo netop en politisk beslutning.
Frank Aaen (EL), 2008-01-18:
Der var minimum to gange sludder i det her ordførerindlæg.
Den ene gang sludder var, at Enhedslisten og venstrefløjen skulle ønske, at udlevering af fanger sker efter en politisk vurdering.
Nej, det har vi aldrig foreslået.
Den anden gang sludder var, at det skulle være grundlovsstridigt.
Det vil jeg afvise, men det kan vi stille et spørgsmål om, så kan justitsministeren få lov til at tygge på den.
Når så hr. Tom Behnke henviser til skatteområdet og siger, at grundloven der siger, at vi skal godkende dobbeltbeskatningsaftaler, betyder det så, at Folketinget frem til 1994 har overtrådt grundloven?
Mener hr. Tom Behnke, at Folketinget frem til 1994 overtrådte grundloven på skatteområdet?
For det var et hovedargument i hr. Tom Behnkes argumentation, hvis man kan kalde den sådan.
Karina Lorentzen (SF), 2008-01-18:
SF stiller sig positivt over for Enhedslistens beslutningsforslag om at opfordre regeringen til at ændre proceduren for indgåelse af udleveringsoverenskomster af danske borgere og udlændinge til strafforfølgning i andre lande, sådan at overenskomsterne fremover skal godkendes i Folketinget.
I dag er det udelukkende regeringen, der kan indgå udleveringsoverenskomster med andre lande - og det uden at ændre udleveringsloven.
Det finder SF er et for snævert grundlag og tilnærmelsesvis udemokratisk.
Den proces bør involvere hele Folketinget, da vi herigennem sikrer kontrollen med, hvilke lande vi udleverer til, og på hvilke betingelser.
Sagen er således af helt principiel karakter.
Justitsministeriets arbejdsgruppe om det danske samfunds indsats og beredskab mod terror fra 2005 tilkendegav, at man ikke på det tidspunkt syntes, der var et praktisk behov for ud over den række samarbejdsaftaler, der allerede fandtes på området, at søge at indgå et formaliseret bilateralt samarbejde om udlevering af terrormistænkte m.v. Det kunne jo berolige, men tingenes tilstand ændres jo som bekendt.
Det beroligende vil da være, om et enigt Folketing, om sådan en sag opstod, stod bag tegningen af en eventuel udleveringsoverenskomst.
Da man i 1994 sikrede Folketingets kontrol med indgåelse af dobbeltbeskatningsoverenskomster under henvisning til, at alle generelle skatteregler bliver vedtaget af Folketinget, er det meget logisk, at der bør gælde det samme for udleveringsoverenskomsterne.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-01-18:
Nu er det jo velkendt, at for partiet Enhedslisten er det nærmest en krænkelse af menneskerettighederne, hvis man ikke lige har lov til at opholde sig i Danmark, og derfor kan jeg godt forstå, at Enhedslisten vil tilrane sig endnu en, eller jeg ved ikke, om man kan tale om endnu en, men i hvert fald en magtbastion ved at overdrage et kompetenceområde til Folketinget, som i dag reelt og juridisk tilkommer regeringen. Man kan sige, at risikoen for, at Enhedslisten nogen sinde kommer i regering, er, på trods af det nok, kan man sige, lidt anspændte resultat ved sidste års valg, langt mindre end risikoen for, at partiet skulle ryge ud af Folketinget.
Derfor kan jeg sådan set godt forstå, når man nu er et parti som Enhedslisten, som, tror jeg nærmest, har det som en æressag ikke at ville i regering, at man selvfølgelig vil rage så meget som muligt af den kompetence over i Folketingssalen, der normalt, jævnfør grundlovens § 19, tilkommer regeringen, for det er den eneste måde, man kan få indflydelse på det.
Det ændrer dog ikke ved, hvis man lige ser bort fra Enhedslistens sådan meget snævre magtinteresse, at det ikke er særlig gunstigt for den danske rige.
I dag er tingene faktisk på en lang række områder bygget op, sådan at alles retsgarantier bliver sikret.
Man har mulighed for, både hvis der ligger en udleveringsaftale, og hvis der ikke ligger en udleveringsaftale, at få prøvet sin sag ved domstolene.
Det fremgår af bekendtgørelsen, jeg mener, det er § 16, såvel som det fremgår af grundloven, jeg mener, det er § 64, og det fremgår faktisk allerede i dag af straffeloven i nogle af de første bestemmelser, jeg tror, det er §§ 6-8, at forudsætningen for at udlevere til strafforfølgelse i et tredjeland er, at der er dobbelthjemmel.
Det vil sige, at i Danmark udleverer vi ikke til strafforfølgelse i andre lande for noget, som vi ikke også her i Folketinget betragter som kriminelt, når det gælder tredjelande.
Hvis man tænker sådan lidt tilbage på den behandling, vi har haft både her i Folketingssalen og i Europaudvalg, når det handler om arrestordren og den nordiske ækvivalent dertil, synes jeg at huske, at Enhedslisten gang på gang har sluttet op om det synspunkt, som vi i Dansk Folkeparti har haft, om, at vi ikke vil udlevere til strafforfølgning i et andet land, medmindre man også i Danmark kan straffes for den forseelse.
Så er det jo lidt mærkeligt, at der, hvor Enhedslisten anlægger den mest restriktive, nærmest aggressive linje, er over for netop de tredjelande, hvor man har dobbelthjemmelsgarantien.
Hvorfor i alverden lægger man ikke linjen i retning af de lande, hvor man ikke har dobbelthjemmelsgarantien?
Det harmonerer overhovedet ikke med den linje, som fru Line Barfod, der er forslagsstiller på forslaget her, har lagt i Europaudvalget.
Nu har hun jo også orlov fra Folketinget; jeg ved ikke, om der er en sammenhæng.
Med de bemærkninger skal jeg sige, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte det her forslag.
Karen Hækkerup (S), 2008-01-18:
Jamen demokratiet er inddraget, Folketingets Retsudvalg er allerede inddraget.
Så vil jeg så endelig sige til Enhedslisten, at bl.a. i forbindelse med den sag, hvor ministeren nævner at man har udleveret en narkotikaforbryder til et andet land, synes jeg måske nok, at man så efterfølgende skal sige: O.k., her er så et land, som vi har udleveret en til; måske skal vi gå i gang med at få lavet en aftale.
Jeg synes egentlig, at det da må være det optimale i den her verden, at vi får lavet udleveringsaftaler med de lande, som vi overhovedet mener at vi vil kunne udlevere til.
Så jeg kan kun tilskynde ministeren til, at vi presser på for at få lavet endnu flere aftaler.
Men jeg mener egentlig ikke, at der er noget demokratisk problem, og jeg mener heller ikke, at der er noget retssikkerhedsmæssigt problem.
Rent faktisk har vi en utrolig høj sikkerhed for, at der ikke er nogen, der bliver udleveret, som ikke skal det, nogle, som ikke kan se i øjnene, at de vil få en retfærdig rettergang, eller at det ikke er i orden, når de bliver udleveret.
Det sker simpelt hen ikke, vil jeg gerne sige til hr. Frank Aaen, ikke fra dansk side.
Frank Aaen (EL), 2008-01-18:
Naturligvis er det tryggest, hvis der er en aftale.
Og hvis Danmark indgår en udleveringsaftale med et andet land, er det så ikke bare rimeligt, at den kommer til behandling i Folketinget, så borgerne og Folketingets medlemmer som ved alle andre beslutninger, der har vidtgående betydning for mennesker, kan få lov til at tage stilling og det ikke bare er noget, der foregår i det skjulte i ministeriet eller i Retsudvalget?
Altså, hvad er der galt ved at inddrage demokratiet i sådan en sag?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Karen Hækkerup (S), 2008-01-18:
Til det vil jeg sige to ting.
For det andet vil jeg sige, at det jo heller ikke er det, der står i Enhedslistens beslutningsforslag.
Der står ikke, at fanger ikke skal kunne udleveres, medmindre der er en aftale; der står, at man skal ændre procedurerne for at godkende aftalerne.
Men som det allerede er blevet gennemgået, kan man godt udlevere til lande, selv om man ikke har en aftale.
Det kræver dog, at alle de forhold, som ministeren nævnte, og som jeg også lige har nævnt, skal være i orden.
Det vil sige, at man har taget højde for, at der ikke er nogen, der kan blive forfulgt, at der kan blive en retfærdig rettergang, og at der ikke vil blive tale om dødsstraf.
Alle de ting skal selvfølgelig være tjekket igennem.
Og hvis der er nogen, som får at vide, at vedkommende skal sendes ud til rettergang et andet sted, så har vedkommende endelig en mulighed for at indbringe sagen for domstolene.
Derfor mener jeg godt, at man kan sende folk ud uden en aftale, som man har gjort det i sagen om narkotikahandleren, som ministeren fortalte om.
Jeg mener egentlig heller ikke, det er det, der står i Enhedslistens beslutningsforslag.
Frank Aaen (EL), 2008-01-18:
Altså, vi foreslår selvfølgelig ikke, at Folketinget skal overtage domstolenes arbejde, naturligvis ikke, det kunne vi aldrig drømme om.
Sagsbehandlingen foregår i regerings- og i domstolsregi - naturligvis.
Det, vi har foreslået, er, at der, når man udleverer en fange til et andet land til retsforfølgelse, skal foreligge en aftale om betingelserne for den udlevering.
Er fru Karen Hækkerup ikke enig i, at der selvfølgelig skal være en aftale?
Kim Andersen (V), 2008-01-18:
Det er helt, helt forkert, hvad hr. Frank Aaen her siger.
Tværtimod respekterer vi i høj grad demokratiet, og det gør vi bl.a. ved at respektere grundlovens bestemmelser i § 19 om, hvem det er, der laver internationale aftaler på Danmarks vegne og i øvrigt fører udenrigspolitikken, som det her i et eller andet omfang kan henføres til.
Jeg synes, at hr. Frank Aaen er på vildspor i den her sag, det må jeg sige, i enhver henseende.
Konsekvensen af hr. Frank Aaens anmodning ville jo være, at vi ikke kunne udlevere en person, der var strafværdig, hvis vi ikke havde en overenskomst med det pågældende modtagerland, eller hvis vedkommende ikke var blevet, om jeg så må sige, folketingsbehandlet her og fundet værdig til udlevering.
Det ville jo være en fuldstændig grotesk situation.
Jeg synes, at det administreres ganske fornuftigt i Justitsministeriet og i henhold til den gældende udleveringslov.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-01-18:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Det Radikale Venstre er bekymret over den økonomiske situation, som Danmarks Radio er endt i.
Det tror jeg også allerede er fremgået af debatten om det forrige beslutningsforslag, som Enhedslisten også har været så venlig at fremsætte her i dag.
Jeg vil sige det på den måde, at det gerne skulle være fremgået, jeg er lige ved at sige af valgkampen, som hr. Per Clausen sikkert vil henvise til om lidt, og også af andre udtalelser, at vi faktisk har prøvet at være med i en kreativ proces om, hvordan man kunne finde på forskellige former for løsninger.
Der er jo allerede gjort noget i den mindre afdeling, de tidligere medieforligspartier har tilført 50 mio. kr. til Danmarks Radio, og samtidig er medieforligspartierne blevet enige om, at Danmarks Radio også skal hjælpes, sådan at et eventuelt overskud på licensen kan gå til at afhjælpe Danmarks Radios økonomiske problemer.
Det er de ting, man allerede har gjort.
Der skal så ikke være nogen tvivl om, at vi sådan set gerne ønsker, at man kunne gøre mere.
Sandheden er den, at DR på grund af budgetoverskridelsen som følge af byggeriet ude i Ørestaden simpelt hen mangler 150 mio. kr. om året i forhold til det, man egentlig havde forventet ifølge den public service-kontrakt, der er mellem DR og staten.
Og man kan jo godt stille det meget indlysende spørgsmål, at hvis 150 mio. kr. om året ikke gør nogen forskel, hvorfor krævede man så oprindeligt ikke bare 150 mio. kr. mindre?
Det er også derfor, at vi mener, der skal gøres noget.
Jeg har forstået af kulturministerens ugebrev for et par uger siden, at kulturministeren har tænkt sig at tage nogle drøftelser om det her emne en gang til, og de drøftelser deltager Det Radikale Venstre i.
Vi mener, at det mest konstruktive er, at det er de drøftelser, vi bruger til det fremadrettede i stedet for at vedtage et beslutningsforslag her i Folketingssalen.
Vi støtter altså intentionen, vi støtter ikke beslutningsforslaget; vi har vist heller aldrig udtalt os positivt om, at det var staten, der skulle købe DR's koncertsal.
Jeg tror, at vi har udtalt os positivt om ret mange andre løsningsforslag end lige præcis det her.