runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2014-12-02:
Men det var samme spørgsmål som i første omgang, så derfor vil svaret også være meget det samme, nemlig at den model, der er strikket sammen, i høj grad tager højde for, hvad det er, eleverne kommer med.
Den ser på karakterer, men bag ved det kan vi se, at uanset hvilke af de andre faktorer vi havde kigget på for at dække den sociale baggrund ind,
så ville det have været den samme gruppe unge, som var endt med at være i den gruppe, der hedder frafaldstruede.
Og jeg mener helt oprigtigt, at jeg er ked af, at det er sådan.
For på nuværende tidspunkt skulle det jo gerne have været sådan i Danmark, at det ikke er, hvor rige dine forældre er, eller hvilken baggrund du har, der afgør, hvilke karakterer du får.
Men der er vi desværre stadig væk, og derfor synes jeg, det her lovforslag går i en klart rigtig retning.
Peter Juel Jensen (V), 2014-12-02:
Tak, og tak for talen.
De midler, som man anvender til det her, bliver jo taget fra det såkaldte undervisningstaxameter.
Det er et taxameter, som institutionerne allerede i dag bl.a. bruger til mentorer, til lektiehjælp, til socialrådgivere og til psykologer for netop at fastholde en gruppe elever, som er løbet ind i et eller andet, de ikke kan håndtere selv, og som skal have noget hjælp, således at de kan fortsætte med deres studie.
Det er jo ikke alle elever, som er udfordret ved begyndelsen af studiet, sådan som den her model lægger op til.
Der kan jo også være tale om elever, som undervejs i studiet får anoreksi eller oplever et dødsfald i den nære familie, der gør, at man bliver hylet lidt ud af den og har brug for noget støtte.
Men de penge er jo nogle, institutionerne tidligere har taget fra undervisningstaxameteret.
Dem går man nu ud og sparer på for at lave en geografisk omfordeling.
Hvilket svar har ordføreren til de elever, som måske kommer fra et godt gymnasium, en tryg og sikker familiebaggrund, men som får nogle udfordringer undervejs i studiet?
Skal de så bare falde fra, eller skal de flytte et andet sted hen, hvor der er mulighed for at få opbakning?
Tak til ordføreren.
Jeg skal lige høre: Hvilken evidens har ordføreren for, at det her kommer til at virke?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2014-12-02:
Vi omfordeler geografisk, men vi omfordeler i særlig grad også socialt i forhold til gruppen af frafaldstruede elever.
Og det mener jeg er fuldstændig rigtigt at gøre, for vi kan se, at der er en helt særlig gruppe, som det kræver lidt ekstra at få igennem, og vi har alle sammen en interesse i, at de kommer igennem.
Derfor synes jeg, det er meget fornuftigt at fordele pengene mere retfærdigt i den sammenhæng.
Det behøver jo ikke betyde, at de øvrige elever ikke længere kan få hjælp.
Jeg er selv rigtig glad for, at det forslag om en justering af gymnasierne, som vi lagde frem i går, har meget fokus på at måle på, om eleverne har det godt, og der investeres i virkeligheden også i, at eleverne løbende skal have samtaler, så man kan følge deres udvikling.
Så jeg synes, det er en meget relevant debat om at have fokus på, at alle elever trives og kommer igennem.
Men jeg synes samtidig, det giver mening at fordele nogle penge socialt retfærdigt, når vi kan se, at der er en gruppe, der er lidt sværere at få igennem.
Det kræver lidt ekstra, og de skoler, der gør det, skal så også have pengene til det.
Peter Juel Jensen (V), 2014-12-02:
Jeg tror, at ordføreren fra Socialdemokratiet kan noget, som jeg ikke kan.
For ordføreren vil jo bruge pengene to gange.
Ordføreren er forhåbentlig klar over, at med det lovforslag, der ligger her fra regeringen, går man ud og barberer 2 pct. af det såkaldte undervisningstaxameter, og det vil jeg faktisk gerne have svar på her op mod jul.
De 2 pct. kan skolerne jo ikke fortsat bruge til at lave fastholdelsesinitiativer for studerende, som får en udfordring undervejs i studiet.
For de penge er der ikke – dem har regeringen og ordførerens parti fjernet og puttet nogle andre steder hen.
Hvad skal den unge pige, der får anoreksi midt i studiet, gøre nu?
Hvilke initiativer skal være med til at fastholde hende?
For ordføreren har jo fjernet pengene.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2014-12-02:
Ordføreren har ikke fjernet pengene.
Det, regeringsforslaget lægger op til, er en omfordeling af en pose penge, som jeg synes i dag er uretfærdigt fordelt i forhold til den opgave, skolerne står over for.
Du kan vende det om og sige, at hvis du ikke vil lave den her omfordeling, så kunne det godt være, at den pige, der blev ramt af anoreksi, måske ikke kunne få noget hjælp.
I øvrigt: Hvis hun er ramt af anoreksi, skal hun have noget hjælp i vores sundhedsvæsen, og der er stadig investeret massivt med finansloven.
Men de unge, som i dag går på skoler, der har mange frafaldstruede elever, får i nogle tilfælde ikke den nødvendige hjælp, fordi skolerne ikke har pengene.
Der synes jeg det giver mening at lave en mere socialt retfærdig fordeling, og det er det, vi gør her.
Rosa Lund (EL), 2014-12-02:
Jeg har et enkelt spørgsmål til ordføreren som opfølgning på det spørgsmål, som hr. Peter Juel Jensen lige stillede: Kan ordføreren fortælle mig, hvordan skolerne i dag bruger de penge, de får til uddannelsestaxameteret?
Går alle de penge, som man får til uddannelsestaxameteret, til undervisning, eller går nogle af dem også til reklamer?
Går nogle af dem til ting, som vi slet ikke er klar over?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2014-12-02:
Det er jo politisk besluttet at gøre dem til selvejende institutioner, og dermed er der også penge, der bliver brugt på ting, der ikke er politisk besluttet, som f.eks. reklamer.
Lotte Rod (RV), 2014-12-02:
Vi skal blive bedre til at skabe mønsterbrydere.
Det starter jo allerede i vuggestuen og i børnehaven, og derfor er jeg også rigtig glad for, at vi sammen med Enhedslisten og SF nu afsætter 750 mio. kr. ekstra om året til vores daginstitutioner.
Men det ændrer jo ikke på, at ungdomsuddannelserne også har en vigtig opgave at løfte, og derfor indfører vi med det her lovforslag et socialt taxameter på ungdomsuddannelserne ved at give et ekstra tilskud til de uddannelsesinstitutioner, som løfter og har en særlig rolle.
Tilskuddet bliver givet på baggrund af andelen af frafaldstruede elever.
Det har været vigtigt for os i Radikale Venstre, at det ikke sker på baggrund af enkelte elever, men på baggrund af institutionens elevgruppe som helhed.
Det er netop for at undgå det, som Dansk Folkeparti er bekymret for.
Da vi gik ind i det her arbejde, var det faktisk også vigtigt for mig, at det ikke bare skulle være på baggrund af karakterer, for karakterer er jo ikke alt.
Det siger jo noget om, hvor stor en opgave vi har foran os med at blive bedre til at skabe social mobilitet i folkeskolen, og i parentes bemærket viser det også, hvor vigtigt det er, at vi ikke med et højt karakterkrav smækker døren i over for eleverne til gymnasierne.
For så lykkes vi slet ikke med at bryde den negative sociale arv.
Men vi skal jo kun bruge karaktererne som målestok, så længe de er det bedste instrument.
Min vision for den nye folkeskole er, at vi skal lykkes med at udfordre og løfte også de svageste elever.
Så vi kunne have som en fælles målsætning, at karakterer ikke længere kan forklare det hele, og at der på lang sigt slet ikke vil være brug for et socialt taxameter, fordi vi har løst opgaven tidligere.
Radikale Venstre støtter gerne forslaget.
Merete Riisager (LA), 2014-12-02:
Hvis nu SF var optaget af de unge, der kommer fra uddannelsesfremmede hjem, og ønskede, at de skulle blive rigtig meget dygtigere, imens de var på en ungdomsuddannelse, sådan som vi synes i Liberal Alliance, så ville SF gå ind for et fagligt taxameter.
Et fagligt taxameter er et taxameter, der belønner uddannelsessteder, som er i stand til at løfte de unge i forhold til det udgangspunkt, de er kommet fra, hvorimod det såkaldt sociale taxameter belønner uddannelsessteder, som kan finde mange unge med dårlige karakterer.
Hvorfor er det, at SF foretrækker det passive taxameter frem for det aktive taxameter?
Christine Antorini (S), 2014-12-02:
Det er, fordi det, vi har været optaget af her, er, at vi kan se, at der er en tydelig sammenhæng mellem for mange frafaldstruede elever og deres socioøkonomiske baggrund.
Det er det, der ligger til grund for det sociale taxameter.
Man kunne også diskutere andre modeller, men vi har været optaget af, at vi gerne vil mindske antallet af frafaldstruede elever og give flere elever, uanset baggrund, en mulighed for at gennemføre en ungdomsuddannelse.
Trine Bramsen (S), 2014-12-02:
Tak for det.
Forslagsstillerne ønsker med forslaget her at pålægge regeringen at revidere reglerne om straffeattester med henblik på at gennemføre de nødvendige administrative og lovgivningsmæssige ændringer, således at flere dømte får en mulighed for at opnå et arbejds- eller praktikforhold.
Lad mig starte med at slå fast, at der skal være konsekvenser forbundet med at begå kriminalitet, men målet må aldrig blive straf bare for straffens skyld.
Målet må være, at den kriminelle handling ikke gentages.
Vi Socialdemokrater deler intentionen i det fremlagte forslag.
Vi skal gøre, hvad vi kan, for at få kriminelle på ret kurs.
Vi ved, at uddannelse og arbejde spiller en helt central rolle og har stor effekt, når det handler om at få den kriminelle tilbage på sporet igen.
Desværre kan pletter på straffeattesten have betydning for, om man kan få en praktikplads eller et job eller komme ind på en bestemt uddannelse.
Da vi vedtog den seneste flerårsaftale om Kriminalforsorgens økonomi, som SF også selv var med til at indgå, blev der nedsat et udvalg, som netop har til formål at se på straffeattesters betydning for resocialisering.
Med det sagde vi også klart, at vi har en interesse i at se på det her felt og se, om vi kan gøre noget, gøre det bedre, end vi gør det i dag.
Vi vil dog gerne sikre, at vi lander på den helt rigtige model, hvor der sikres en balance mellem retssikkerhed for ofre på den ene side og det at få den kriminelle på ret køl hurtigst muligt på den anden side.
Vi vil gerne sikre, at vi ikke skaber en unødig administrativ rodekasse eller et sort bureaukratisk hul, så derfor vil det være vores forslag, at vi tager en videre drøftelse af forslaget i forhold til den konkrete udmøntning, og derfor værdsætter vi også, at justitsministeren har lagt op til en videre drøftelse, så vi sikrer den helt rigtige implementering af forslaget her.
Med de ord skal jeg meddele, at vi Socialdemokrater støtter intentionen i forslaget, og at vi dermed giver vores opbakning med den forhåbning, at vi sammen kan komme hen til den helt rigtige implementeringsmodel.
Jeg skal hilse fra De Radikale og sige, at de ser med samme øjne som Socialdemokraterne på det her forslag, og jeg skal også hilse fra Enhedslisten og sige, at de også støtter forslaget, men har nogle spørgsmål, som vil fremgå af den videre udvalgsbehandling.
Merete Riisager (LA), 2014-12-02:
Nej, men nu var det faktisk heller ikke det, jeg sagde.
Jeg holdt mig faktisk fuldstændig konkret til det, som er lovteksten, nemlig at uddannelsessteder belønnes for at tælle de elever, som har dårlige karakterer, og konstatere, hvor mange man har, så får man en belønning for det.
Men hvorfor er det, ministeren vælger sådan et passivt incitament i stedet for det positive incitament, der ligger i det forslag, som f.eks. DEA eller Dansk Erhverv er kommet med, hvor man krediterer uddannelsessteder for, hvad de faktisk evner at gøre, altså for, hvad det er for nogle resultater, de skaber, hvad det er for et læringsmiljø, de har, og hvor dygtige eleverne bliver
Det er jo positivt, og det er om udvikling.
Så hvorfor er det, at man vælger et belønningsinstrument, som er passivt, og som handler om, hvor uddannelsesstederne ligger, og hvor mange der har dårlige karakterer, i stedet for at spørge, hvor dygtige de her elever rent faktisk bliver?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-12-02:
Jo, jo, med antallet af partier kraftigt reduceret og et flashback til dengang, SF sad i regering som sidstetaler, er det selvfølgelig hurtigt, man skal på.
Men det kan godt være, at ønskerne går lidt på kryds og tværs i forhold til partier, så jeg håber, at både forslagsstillerne og ministeren er opmærksom på de forskellige ønsker og vil se, hvordan man kan kombinere dem.
Jeg tror, at Liberal Alliance er mest enig med ministeren indtil nu, og det første af de tre punkter er sådan set det, som vi ser som det mest spændende; altså at man kan se på, om folk, som har begået en mild førstegangsovertrædelse, kan komme ind under nogle særlige regler.
Om det lige skal være dem, som SF nævner, vil jeg ikke lægge mig fast på her.
Men jeg synes i hvert fald, det er en meget relevant diskussion at tage op
Derimod har vi været sådan lidt bekymrede i forhold til punkt 2.
Hr. Jan E. Jørgensen gennemgik så fint eksemplerne, hvor vi også synes det virker lidt spøjst, at man har en mere sådan, hvad skal man sige, kvalitativ vurdering af, om børnehavelederen lige må vide det ene og det andet, og om forretningsindehaveren må vide det ene og det andet, og hvor vi i hvert fald synes, det er lidt svært at se, hvordan værtshusslagsmål f.eks. skulle blive særlig irrelevant for bestemte former for arbejdsgivere.
Det ville jeg da i hvert fald gerne vide i de tilfælde, hvor jeg selv skulle være med til at ansætte.
Og det kan jo godt være, at forslagsstillerne ikke er så optimistiske, at de forestiller sig, at de kan få det, de helst vil have, og så holder man fast i det her punkt 3 med dispensationer på forskellige måder, og så kan man måske alligevel få lidt i retning af det, man vil have.
Jeg synes, det kunne være mest interessant, hvis vi så på, hvad det er, man kan gøre i forhold til dem, der begår de her milde, enkeltstående lovbrud.
Vi har i hvert fald den holdning i Liberal Alliance – på trods af at vi går ind for strengere straffe for vold, voldtægt, trusler og overgreb mod børn – at når det kommer til milde overtrædelser og førstegangstilfælde, så tror vi faktisk mere på nogle blødere sanktioner.
Derfor synes vi, det kunne være interessant at medvirke i de forhandlinger, der måtte komme.
Daniel Rugholm (KF), 2014-12-02:
Den konservative ordfører på beslutningsforslaget, Tom Behnke, kunne desværre ikke være her i aften, og derfor har jeg lovet at læse følgende op: Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Det var Det Konservative Folkeparti, der i sin tid fik indført ordningen med, at unge under 18 år kan nøjes med en betinget plet på straffeattesten i førstegangstilfælde og ved mildere kriminalitet, betinget af at man holder sig fri af kriminalitet i 3 år.
Det vil skabe et meget stort administrativt arbejde at sidde og redigere, og hvem skal i øvrigt vurdere, hvad der er jobrelevant?
Til gengæld kan vi godt se noget perspektiv i at indrette straffeattesten på en måde, så det er muligt for den dømte at yde en særlig indsats og dermed kvalificere sig til at få slettet pletten på straffeattesten.
Med et sådant system vil der være en motivation for at gøre en særlig indsats for at vise, at man fortryder sin kriminelle handling og igen lever et kriminalitetsfrit liv.
Samlet set kan vi ikke støtte forslaget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-12-02:
Jeg vil gerne starte med at sige tak for debatten og særlig tak til ministeren.
Jeg er utrolig glad for, at ministeren er indstillet på at diskutere det her.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at vi får indrettet et system, så det faktisk giver folk en chance for at leve et liv uden kriminalitet.
Virkeligheden i dag er, at brugen af straffeattester virkelig har taget overhånd, og i mange tilfælde skeler arbejdsgiveren altså ikke til det, der står på attesten; de konstaterer, at der står noget, og selv om lovgivningen egentlig er sådan, at man skal lave en individuel vurdering fra tilfælde til tilfælde, så gør man det altså ikke.
Mange virksomheder har nærmest en fast praksis om ikke at tage de her mennesker, som har en plet på straffeattesten.
Der er også mange virksomheder, skal jeg skynde mig at sige, som faktisk tager ansvaret på sig og ansætter de her mennesker.
Der er to ting, som indsatte altid nævner, når man spørger dem om, hvad der er barrierer i forhold til at leve et liv uden kriminalitet, og den ene er altså straffeattesterne, den anden er sagsomkostningerne.
Det spændende bliver, hvad vi rent faktisk kan lande på.
Det er vigtigt for mig at sige, at selvfølgelig skal det her ikke bare være et frit slag i bolledejen, men indrettes på en klog måde for at opnå det, vi vil, nemlig at færre begår gentagelseskriminalitet.
Rockwool Fonden lavede jo for nogle år tilbage en undersøgelse, som faktisk viste, at tidligere dømte har en markant højere ledighed resten af livet og en markant lavere indtjening resten af livet.
Det rækker langt ud over de 5 år, som straffeattesten egentlig virker i, og derfor er der faktisk basis for at gøre noget.
Det synes jeg er super ærgerligt.
Jeg bliver ofte kontaktet af mennesker, som har de her udfordringer med straffeattester; mennesker, som har taget en uddannelse eller måske er halvvejs igennem et uddannelsesforløb og har lagt kriminaliteten bag sig, men som så ikke kan få en læreplads, fordi de har den her plet på straffeattesten.
Der burde man måske se lidt nærmere på de individuelle forhold for også at give de mennesker chancen.
Men en stor tak skal lyde til justitsministeren for faktisk at være lydhør her.
Det sætter jeg rigtig stor pris på.
Pia Adelsteen (DF), 2014-12-02:
Jeg kan godt se, at det kunne blive nemt fremover, hvis vi rationaliserede på den måde.
Der er da sikkert også nogle debatter, det ville gavne – sikkert også nogle debatter, der ville blive rigtig kedelige.
Vi kan såmænd sagtens, ligesom Venstre, se intentionen bag det, nemlig at folk selvfølgelig skal have en chance til.
Men vi mener rent faktisk, at når folk har begået noget kriminelt, så skal der også være en konsekvens af det.
Vi har i forvejen den her betingede notering på straffeattesten for folk under 18 år.
Den ønsker SF udvidet til folk over 18 år.
Men det må altså være sådan, at der kommer et tidspunkt, hvor man må tage konsekvensen af sine handlinger.
Jeg forstår sådan set godt intentionerne med det, men samtidig må jeg sige, at nogle af de argumenter, der er i selve forslaget, forstår jeg simpelt hen ikke, specielt når det drejer sig om det med den betingede notering.
Og det bruger man så som et argument for at sige, at det ville være rigtig godt at lave en betinget notering for den sidste tredjedel.
Men den består jo ikke kun af førstegangsforbrydere; det er dem, der har begået færre end fire kriminelle handlinger.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke argumentet.
Samtidig synes jeg også, man lægger nogle præmisser ind, som jeg i hvert fald ikke er enig i.
For man siger, at hvis arbejdsgiveren ønsker en straffeattest, skal det være relevant for det arbejde, som den straffede søger, og derfor kan der så sorteres lidt i, hvad der skal stå på den her straffeattest.
Der lægger man faktisk også ind som præmis, at arbejdsgivere sorterer alle fra, som har en plet på deres straffeattest, og det mener jeg rent faktisk ikke er tilfældet.
Jeg kender adskillige arbejdsgivere, som rent faktisk ansætter folk, der har en plet på straffeattesten, men hvor man siger, at det her mener man faktisk godt man kan håndtere.
Så selve præmissen anerkender jeg ikke.
Den anden ting er, at det til enhver tid må være sådan, at når man beder om en straffeattest, så får man selvfølgelig alt at vide, hvad der er af pletter på den straffeattest.
Sådan synes jeg nu altså det skal være, og sådan synes vi også i Dansk Folkeparti det bør være.
Jeg er spændt på at se, hvad der kommer til at ske nu, for jeg kan forstå, at regeringen støtter forslaget, og det betyder jo, at det sandsynligvis bliver vedtaget.
Vi må så se, hvor devalueret vores straffeattestsystem i Danmark bliver.
Men det må vi følge med i i udvalgsarbejdet.
Dansk Folkeparti støtter i hvert fald ikke forslaget.
Christine Antorini (S), 2014-12-02:
Nu er det faktisk sådan, at den model for socialt taxameter, som vi her diskuterer, ikke er sådan en, der følger den enkelte elev.
Man kigger på det samlede antal elever, der er på institutionerne.
Det betyder som det ene, at skolerne har begrænset indflydelse – og sådan er det i dag – på deres optag af elever.
Det er ikke sådan, at man som uddannelsesinstitution bare kan sortere i forhold til de karakterer, de har med sig.
Sådan er optagelsesbetingelserne ikke.
Og det andet er som sagt, at det ikke er den enkelte frafaldstruede elev, men institutionens samlede elevgrundlag, man beregner det sociale taxameter på.
Så til det der med, at man sådan kan spekulere i, at man optager nogle flere elever eller ej, vil jeg sige, at sådan er modellen ikke skruet sammen.
Det er faktisk ud fra et helhedssyn af, hvad det er for nogle elever, der samlet går uddannelsesinstitutionen, at beregningen bliver foretaget.
Trine Mach (SF), 2014-12-02:
Jeg er ikke helt sikker på, hvad fru Merete Riisager mener med aktiv og passiv i den konkrete sammenhæng.
I SF er vi faktisk meget optaget af, at både gymnasierne og også erhvervsuddannelserne og vores uddannelsessystem i det hele taget løfter unge fagligt fra det niveau, de har som udgangspunkt.
Jeg mener faktisk, at den her model er med til at fremme institutionernes mulighed for at fastholde unge, som er frafaldstruede – jeg er ikke specielt begejstret for det ord, men nu er det så det, vi bruger – til at kunne blive på deres institution.
Jeg tror til gengæld også, at det er dem, altså institutionerne, vi skal lade afgøre, hvad det er for nogle initiativer, der virker over for hvilke grupper af elever.
Men jeg er rigtig glad for, at Liberal Alliance også bekender sig til, at vi skal sikre, at frafaldstruede og uddannelsesmæssigt udfordrede elever ikke falder ud af uddannelsessystemet, og at vi faktisk har en fælles opgave i at fastholde dem i systemet, så de kan komme videre.
Merete Riisager (LA), 2014-12-02:
Og når vi taler om det sociale taxameter, så lad os bare kalde tingene for det, de er.
Det belønner uddannelsessteder, som optager mange unge med dårlige karakterer.
Det er det, det sociale taxameter gør.
Så hvorfor er det, SF ikke går efter et taxameter, som faktisk krediterer uddannelsessteder for det, de gør for de unge, i stedet for bare at kreditere uddannelsessteder, der har talt dem?
Trine Mach (SF), 2014-12-02:
Jeg ved ikke, om fru Merete Riisager havde travlt med noget andet, men noget af det, jeg faktisk sagde i min tale, var jo, at vi i SF rigtig gerne vil være sikre på, at pengene faktisk går til initiativer, som kommer de frafaldstruede elever til gode.
Det er jeg glad for at høre at Liberal Alliance også gerne vil.
Til gengæld mener vi faktisk – i modsætning til Liberal Alliance – at den her mekanisme, som er et socialt tilskud til ungdomsuddannelsesinstitutioner på baggrund af andelen af frafaldstruede elever, er en god mekanisme i den situation, vi står i i dag.
Der er nogle institutioner, der løfter en kæmpe opgave, og som faktisk skaber mønsterbrydere – unge, der bryder igennem det glasloft, som er socialt, i forhold til hvad deres baggrund i virkeligheden kunne indikere at de kunne.
Det vil vi også gerne honorere økonomisk, for det koster penge at løfte den opgave.
Det er der nogle institutioner der har større udfordringer med end andre, og vi synes, det er vigtigt, at ressourcerne rykker derhen, hvor der er størst behov for dem.