runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Adelsteen (DF), 2008-02-07:
Dansk Folkeparti har noteret sig, at forordningen lægger op til, at Danmark skal fastsætte rammer, der gør det muligt at oprette en europæisk gruppe for territorialt samarbejde eller EGTS.
Med forslaget bliver EGTS betragtet som en selvstændig juridisk enhed.
Praksis har i sådanne samarbejder været privatretlige regler.
Dansk Folkeparti lægger vægt på, at ordningen er frivillig, og at den derfor ikke nødvendigvis vil få den store betydning, og at myndigheder kan fortsætte deres eksisterende samarbejde.
Dermed bliver de danske myndigheder ikke pålagt ekstra byrder fra EU.
Vi har derfor også noteret os, at en EGTS skal godkendes på forhånd, og at der ikke umiddelbart er planer om at oprette en EGTS på dansk grund.
Dansk Folkeparti lægger vægt på, at en EGTS kun skal beskæftige sig med sager, som de deltagende myndigheder normalt har beføjelser til.
Vi vil derfor uden yderligere kommentarer gå positivt videre med forslaget.
Mike Legarth (KF), 2008-02-07:
Det Konservative Folkeparti støtter forslaget.
Hensigten med lovforslaget er at opfylde kravet fra en EU-forordning om, at medlemsstaterne skal oprette en europæisk gruppe for territorialt samarbejde, en såkaldt EGTS.
En EGTS får status som en juridisk person og har i hver enkelt medlemsstat den videstgående rets- og handleevne, som vedkommende medlemsstats nationale lovgivning tillægger juridiske personer.
Den kan erhverve og afhænde ejendom og løsøre samt ansætte personale og optræde som part i retssager.
Den kan endda gå konkurs.
En EGTS kan alene bestå af statslige, regionale, lokale myndigheder og offentligretlige organer, der går sammen med tilsvarende myndigheder i et andet medlemsland for at gennemføre et strategisk samarbejde eller et konkret projekt på tværs af grænserne.
Vi vil fastsætte, at medlemmerne af en EGTS handler inden for rammerne af den kompetence, som de i henhold til den nationale lovgivning har, og vi skal desuden fastlægge regler om registrering og opløsning af en EGTS med hjemsted i Danmark.
Vi Konservative er et meget positivt EU-parti, og vi vil gerne i enhver sammenhæng medvirke til at forbedre mulighederne for samarbejde på tværs af grænserne, så derfor er der fuld støtte til forslaget fra Det Konservative Folkeparti.
Niels Helveg Petersen (RV), 2008-02-07:
Da mit partis ordfører, hr. Morten Helveg Petersen, er forhindret i at være til stede, skal jeg på hans vegne sige, at Det Radikale Venstre ser positivt på forslaget.
Det udspringer jo af en lovgivning i EU og giver nogle regler for regionalt samarbejde, hvordan man kan organisere sig.
Jeg tvivler på, at det får nogen særlig praktisk betydning i Danmark, men lovforslaget er alligevel nødvendigt, for at vi kan leve op til vedtagne bestemmelser i EU, og vi støtter med glæde forslaget.
Bendt Bendtsen (KF), 2008-02-07:
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne for den positive holdning til lovforslaget.
Jeg vil sige, at jeg godt vil benytte lejligheden til at knytte et par ord til forordningen, som er et administrationsværktøj.
Forordningen har jo baggrund i de vanskeligheder, visse medlemsstater, specielt regionale og lokale myndigheder, har haft med at samarbejde på tværs af grænserne på grund af forskellige nationale lovgivninger og procedurer, og det var de forhold, som Kommissionen tilbage i 2005 satte sig for at ændre.
Ved at organisere det grænseoverskridende samarbejde i en EGTS får samarbejdet status som en juridisk person, der kan eje fast ejendom, ansætte personale og optræde som part i retssager, og når EGTS'en så er etableret, skal den videre kunne forholde sig til reglerne i ét land.
Jeg vil godt nævne et centralt omdrejningspunkt i forbindelse med det lovforberedende arbejde, og det har været at fastslå, hvad EGTS egentlig er for en størrelse.
Det fremgår jo af forordningen, at en EGTS alene kan bestå af myndigheder og offentligretlige organer, der skal etableres via en aftale ligesom et interessentskab, og så skal den i øvrigt kunne gå konkurs.
På den baggrund har vi i lovforslaget fastsat, at EGTS'en er at anse som et privatretligt organ.
Og da det privatretlige er udgangspunktet, følger det heraf, at offentlighedsloven som udgangspunkt ikke gælder, ligesom den som udgangspunkt ikke gælder for andre organisationer, som myndighederne har etableret på et privatretligt grundlag, det kan f.eks. være Wonderful Copenhagen.
Det var så også udgangspunkt for det forslag, jeg fremsatte i onsdags, og det er jo rigtigt, som hr. Orla Hav nævner i sin ordførertale i dag, at jeg har besluttet at stille et ændringsforslag, hvor jeg foreslår, at offentlighedsloven kommer til at gælde for en EGTS.
Jeg synes, det er helt naturligt at sikre åbenhed og gennemsigtighed, når det er myndigheder og offentligretlige organer, der indskyder midlerne og samarbejder grænseoverskridende.
Det var sådan mere det principielle.
Indholdsmæssigt hverken udvider eller begrænser en EGTS, hvad danske myndigheder og offentligretlige organer kan deltage i.
Og administrativt lægger vi jo så op til, at Erhvervs- og Byggestyrelsen træffer afgørelse om deltagelse efter udtalelse fra de relevante ressortministerier.
Desuden skal vi så fastlægge regler for registrering og oplysning, og jeg foreslår, at vi bruger det eksisterende system for registrering og offentliggørelse i Erhvervs- og Selskabsstyrelsen.
Så alt i alt vil jeg sige, at det er et administrationsværktøj, som vi kan bruge fremover, og da der er frivillighed omkring det, så må fremtiden jo vise, om man ønsker at bruge det værktøj til at arbejde på den her måde.
Vi har jo Øresundssamarbejdet, som har fungeret uden et sådant organ, og vi har jo også set, at Syddanmark og Slesvig kan samarbejde, men det er som bekendt andre steder, man har haft problemerne.
Nu har vi et værktøj, og vi vil jo gøre alt for i den verden, vi lever i, hele tiden at sørge for, at vores kommuner og vores regioner og lignende kan arbejde grænseoverskridende.
Niels Sindal (S), 2008-02-07:
Indledningsvis skal jeg sige, at Socialdemokratiet selvfølgelig kan tilslutte sig forslaget.
Dernæst vil jeg knytte nogle kommentarer til den måde, forslaget er blevet til på, og drøfte det, der hedder kontinentalsoklen.
Det har taget 4 år, og det fortæller os noget om, at sådan en aftale er vanskelig at indgå.
Der er fundet et undersøisk fjeld, så det skulle diskuteres lidt, og efterfølgende er man så blevet enig, og det er fint.
Og så er der den situation, at skulle man finde mineralforekomster, skal det drøftes yderligere.
Det får mig til at spørge ministeren: Hvor langt er man med hensyn til at indgive krav - claims - i forhold til kommissionen i New York, som skal tage sig af havretten?
Jeg ved, at Norge har indsendt deres krav i forbindelse med kontinentalsokkeldiskussionen, og russerne er ved få godkendt deres, og jeg vil gerne have et lille fingerpeg om, hvor Danmark ligger i forhold til de forhandlinger.
USA, Canada, Danmark og Grønland har endnu ikke indgivet krav.
Jeg tror, det er en vigtig ting at få drøftet, hvordan man i fremtiden håndterer det her.
Sagen i dag med den tid, det har taget, belyser, at selv små sager kan tage lang tid og kan give anledning til mange drøftelser.
Så vi tilslutter os, men vil gerne have det her oplyst.
Søren Espersen (DF), 2008-02-07:
Jeg har ikke så mange kommentarer at knytte til forslaget.
Jeg kan på Dansk Folkepartis vegne sige, at vi tilslutter os det forslag, der foreligger.
Kristen Touborg (SF), 2008-02-07:
Den her sag er jo et eksempel på, at ting tager tid, måske også for lang tid indimellem, men jeg synes, at det er rigtig godt, at man nu langt om længe er nået frem til enighed om, hvordan sagen skal afsluttes, og det hilser vi med tilfredshed.
Og så skal jeg bare slutte med at sige, at vi også ser frem til ministerens svar på Socialdemokratiets spørgsmål, det synes jeg er ret spændende.
Vivi Kier (KF), 2008-02-07:
Med dette beslutningsforslag tilslutter Danmark sig den overenskomst, der er indgået mellem Færøernes landsstyre og den islandske regering om en maritim afgrænsning i området mellem Færøerne og Island.
Og fra Konservatives side kan vi tilslutte os beslutningsforslaget.
Karsten Hønge (SF), 2008-02-07:
SF er positiv over for forslaget, men ser dog nogle enkelte elementer, som vi er kritiske over for.
Derfor vil vi afvente partiets endelige stillingtagen under det videre arbejde.
Sophie Løhde (V), 2008-02-07:
Det overordnede formål med nærværende beslutningsforslag er at gøre det muligt for den danske regering sammen med Færøernes landsstyre at indgå en overenskomst af 2. februar 2007 om den maritime afgrænsning i området mellem Island og Færøerne.
Når spørgsmålet vedrørende den maritime afgrænsning af området ud over at have været behandlet af Færøernes landsstyre også skal behandles her i salen i dag, så skyldes det jo netop, at fastlæggelsen af rigets grænser er rigets og ikke enkelte rigsdeles kompetence.
I den sammenhæng har det været vigtigt for Venstre, at Færøerne ud over selvfølgelig at have deltaget i forberedelsesfasen om det konkrete forhandlingsforløb også har været leder af forhandlingsdelegationen, ligesom Færøernes landsstyre efterfølgende har givet samtykke til indgåelse af overenskomsten.
Spørgsmålet om den maritime afgrænsning er vigtigt i forhold til bl.a. adgangen til fiskeri, hvorfor det naturligvis også har været centralt, at man fremadrettet har opnået enighed om nogle klare retningslinjer herfor.
Så med den her overenskomst er der nu sat punktum for en måske uhensigtsmæssig uklarhed på en god måde, der er til glæde for såvel Island som Færøerne,
og vi er i Venstre meget tilfredse med det foreliggende resultat og kan på den baggrund anbefale beslutningsforslaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-02-07:
Nu kan man jo ikke, når man ser på Folketingets sammensætning, helt udelukke, at fru Helle Sjelle på et tidspunkt en dag vil indtræde i en VK-regering.
Der vil jeg så bare spørge, når nu fru Helle Sjelle taler så varmt om faglighed og den rette kandidat, om man kunne forestille sig, at fru Helle Sjelle i forbindelse med udnævnelse af en ny kommissær ville overveje at udpege en, som ikke tidligere har haft en karriere i enten V eller K.
Helle Sjelle (KF), 2008-02-07:
Det må man jo se på til den tid, men for mig personligt er det altså ikke afgørende, at det absolut er en, der har et medlemskab af V eller K.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-02-07:
Vil fru Helle Sjelle så også medgive, at der i hvert fald de sidste 20 år har været en vis sammenhæng imellem partimedlemskab og de folk, vi har udpeget til kommissærer, og at fru Helle Sjelle, ifald hun måtte indtræde i regeringen og blive minister, vil bryde med den linje?
Helle Sjelle (KF), 2008-02-07:
Det er altså et hypotetisk spørgsmål, som hr. Morten Messerschmidt her stiller.
Det, der er væsentligt for mig at påpege, er selvfølgelig, at det er væsentligt, at Danmark til hver en tid stiller med den absolut stærkeste kandidat, og det må selvfølgelig være det, der først og fremmest er gældende i den her sag.
Helle Sjelle (KF), 2008-02-07:
Vi er i Det Konservative Folkeparti meget optaget af, at Danmark indstiller gode og stærke kandidater til internationale organer som f.eks. Europa-Kommissionen.
Men vi er naturligvis også optaget af, at den foretrukne kandidat rent faktisk bliver valgt, og at vedkommende også får ansvaret for et betydningsfuldt område.
Det mener vi også er vigtigt, selv om Kommissionen er et kollegium og det indebærer, at hver kommissær skal handle uafhængigt af sit eget medlemslands interesser.
Derfor støtter vi heller ikke Dansk Folkepartis forslag om, at det skal være Folketinget frem for regeringen, der skal indstille en kandidat til Kommissionen.
Det er vores opfattelse, at regeringen simpelt hen har en bedre mulighed end Folketinget for at forhandle sig frem til et godt resultat.
Lone Dybkjær (RV), 2008-02-07:
Ja, jeg har åbenbart talt så længe, så hr. Morten Messerschmidt ikke har hørt efter, hvad jeg har sagt.
Det har hr. Morten Messerschmidt åbenbart ikke været i stand til.
Altså, jeg har ikke snakket om 81 kommissærer, det er fuldstændig hen i hampen.
Jeg har sagt, at der kunne udpeges 3 kommissærer som mulige kommissæremner.
Men så havde man måske større mulighed for at sammensætte en kommission, som også ville repræsentere en ligestilling, fordi der automatisk med dette - sådan var reglerne ville være personer af begge køn, som blev indstillet.
Det har ikke noget med 81 kommissærer at gøre.
Det synes jeg i øvrigt er et for ringe argument fra hr. Morten Messerschmidt.
Det havde jeg ikke forventet af ordføreren.
Så vil jeg sige: Ja, jeg synes godt, det kan være et selvstændigt argument, at man skal være i løbende kontakt med en kommissær.
Jeg hører jo til dem, der mener, at der stadig kun er 24 timer i døgnet, og det gælder også for en kommissær.
Kommissionen og kommissærerne har mange andre interesser at pleje end at være i løbende dialog med deres eget land.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-02-07:
Jeg synes nu alligevel, det er et interessant synspunkt, at det i sig selv er et blokerende fænomen for Det Radikale Venstre at stemme for det her beslutningsforslag, fordi der står, at der skal være mere kontakt imellem den lovgivende forsamling i Danmark og den nok mest magtfulde enhed i EU.
Men lad nu det være.
Når nu fru Lone Dybkjær så taler om afhængigheden - og Det Radikale Venstre har jo en lang historie ved at sidde i regering i Danmark - kan hun så ikke også bekræfte, at de kommissærer, vi i de sidste 20 år har udpeget, overhovedet ikke har været politisk uafhængige?
De har været særdeles politisk afhængige, for den eneste kvalifikation - eller måske ikke den eneste, men i hvert fald en ganske central kvalifikation - for disse kandidater og kommissærer har været, at de har haft et bestemt partitilhørsforhold.
Og når fru Lone Dybkjær antageligvis har bekræftet det, vil hun så ikke også elaborere lidt over, om en sådan konstellation ville være mulig, altså om det var et folketingsflertal og ikke en minoritetsregering, som skulle udpege kommissæren?
Lone Dybkjær (RV), 2008-02-07:
Jeg er ikke så meget tilbøjelig til at elaborere, siden hr. Morten Messerschmidt åbenbart ikke er i stand til at fatte, hvad jeg siger, eller jeg måske ikke kan udtrykke mig sådan, så hr. Morten Messerschmidt gider høre efter, hvad jeg siger.
Jeg har bare sagt, at kommissæren, også den danske kommissær, har mange andre opgaver end at være i løbende kontakt med det danske Folketing.
vil jeg sige, at det måske ville være meget bedre, hvis kommissærerne var mere rundt i alle andre lande end bare deres eget land, for dermed kunne de altså påvirke andre lande.
Jeg er dybt interesseret i det i forbindelse med den nuværende landbrugskommissær, som efter min opfattelse har en rimelig progressiv rolle i holdningen i forhold til landbrugsstøttens afvikling.
Lad mig sige det på den måde: Det er ikke nemt at få den afviklet, men kommissæren har en rimelig progressiv rolle.
Det er ikke Danmark, kommissæren skal besøge for at overbevise danskerne om det her.
Det er tværtimod alle modstanderlande, i den her sammenhæng modstanderlande, som kommissæren skal bruge sin tid på.
Den type betragtninger har jeg slet ikke inde.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-02-07:
Nu tror jeg, det er ret svært at besvare hele spørgsmålet om EU og EU's konstruktion i svaret på en kort bemærkning.
Men rent faktisk er Europa-Parlamentet jo folkevalgt, og vi går derfor også ind for, at Europa-Parlamentet får større indflydelse på lovgivnings- og beslutningsprocesserne i EU.
Det tillægger vi faktisk overordentlig stor vægt, og det er en af årsagerne til, at vi støtter Lissabontraktaten, hvilket Enhedslisten ikke gør.
En af årsagerne til, at Enhedslisten ikke støtter den, er netop, at man ikke ønsker, at Europa-Parlamentet, som jo er folkevalgt, skal have større indflydelse.
Så det siger måske lidt om, hvor brydningerne mellem Enhedslisten og SF går på det her område.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-02-07:
Altså, taget i betragtning at fru Lone Dybkjær ikke finder forslaget interessant, vil jeg godt tildele hende min ubetingede kompliment for at være i stand til at tale så lang tid om noget, der er ligegyldigt.
Med hensyn til det forslag fra konventet, som fru Lone Dybkjær refererer til, hvor hun altså mener, at det vil være godt, om Danmark udpeger 3 kommissærer - jeg forstod, det var sådan, det skulle være - og det vil så sammenlagt i de 27 medlemslande betyde, at vi skal have 81 kommissærer, så står det da noget i kontrast til, at fru Lone Dybkjær har talt om, at vi skal have Kommissionen så lille som overhovedet muligt.
Efter al polemiseringen om, at folket helst skal være så langt væk fra EU som overhovedet muligt, og det er jo fuldstændig velkendt radikal politik, undrer det mig bare lidt, og jeg synes, det er den værste misforståelse så at sige, at fru Lone Dybkjær taler om problemet med, at Folketinget vil få en mere intens dialog med en eventuel kommissær - der fremgår ikke noget om instruktionsbeføjelser eller noget som helst i den stil i det her forslag.
Ser fru Lone Dybkjær det som et isoleret problem, at Folketinget har en god kontinuerlig dialog med den danske kommissær?
Per Clausen (EL), 2008-02-07:
Ingen kritik af det, men jeg vil godt spørge fru Anne Grete Holmsgaard, om det alligevel ikke er en høj pris at betale for tryghed og stabilitet, at man har et system, hvor de eneste, der ikke kan tage lovgivningsmæssige initiativer, er dem, der er folkevalgt, hvorimod Kommissionen, som i hvert fald ikke er folkevalgt, men givetvis udpeget af forskellige regeringer ud fra politiske kriterier, synspunkter og sympatier, har initiativretten.
Er det ikke en lidt høj pris at betale for trygheden og stabiliteten?
Kim Mortensen (S), 2008-02-07:
Jamen det er der, og det går jeg da også ud fra at der er.
Jeg vil starte med at sige, at jeg jo sådan set bare citerede Dansk Folkepartis indledning til begrundelsen i det her, og for Dansk Folkeparti er EU-politik sort eller hvidt, alt eller intet, ud eller ind.
Vi har sagt, at vi fra Socialdemokratiets side fuldt og helt deltager i det europæiske samarbejde.
Vi synes, der mangler noget åbenhed, der mangler nogle diskussioner om de demokratiske institutioner i EU, men derfra og til at sige, at EU-samarbejdet i dag er præget af udpræget mangel på demokrati, er der meget langt, synes jeg.
Som jeg sagde i min ordførertale, er det Socialdemokratiets overbevisning, at det er den danske statsministers pligt og opgave at sikre Danmark den størst mulige indflydelse gennem at finde den bedst mulige kandidat og placering i EU-Kommissionen.
Det er min overbevisning, at det også er lykkedes for de statsministre, der har deltaget, også i de sidste fire udpegninger.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-02-07:
Jeg tror, at man må bære over med hr. Kim Mortensens lidt klichéprægede retorik om, at Dansk Folkeparti enten er for eller imod.
I forslaget her indgår der jo faktisk ikke noget som helst om, at vi i Danmark skal melde os ud, og så er det jo et lidt mærkeligt udsagn.
Tværtimod går vi meget konstruktivt ind i det her og siger, at der faktisk er en lang række områder, hvor EU fungerer rigtig ringe.
Vi vil gerne prøve at rette op på det.
Det kan man så åbenbart ikke med Socialdemokraternes mellemkomst.
Men det, der jo sådan set er pointen, er, at i hvert fald de sidste fire kommissærer, vi har haft, alle sammen har haft et tilhørsforhold til den på det pågældende tidspunkt siddende regering.
Det kan godt være mig, der er for enfoldig, men kunne man ikke godt forestille sig, at det ikke er de allerklogeste i hele landet, der nødvendigvis lige er medlemmer af regeringspartiet?
Kunne man ikke godt forestille sig, at der måske også var en enkelt klog socialdemokrat, selv om vi har en Venstreregering?
Kunne man ikke også godt forestille sig, at der var en enkelt klog Venstremand, selv om vi har en socialdemokratisk regering?
Det er selvfølgelig et lidt ledende spørgsmål, fordi det sigter til, hvorfor det skal være partifarve som i dag, der afgør, hvem der bliver kommissær.
Hvorfor skal det ikke netop være de faglige kvalifikationer, som vi i Folketinget kunne tage hensyn til?
Kim Mortensen (S), 2008-02-07:
Jeg kan bekræfte over for Dansk Folkepartis ordfører, at vi vil være i stand til at finde en endog meget dygtig socialdemokratisk kommissær, også næste gang der skal udpeges kommissærer til Europa-Kommissionen.
Der kan hr. Morten Messerschmidt være fuldstændig rolig.
Det, som jeg synes at man kan glæde sig over her, er, at udpegning af en dansk kommissær ikke skal være til forhandling med og med vetoret for regeringens parlamentariske grundlag, forinden man skal finde en egnet kandidat.
Jeg forstår frustrationen fra Dansk Folkepartis side over, at man ikke kan komme i den her situation, som man ellers desværre er i i en lang række andre sager, hvor man har vetoret og kan forhandle sig til den her position i forhold til regeringen.
Det tror jeg er godt for Danmark, og jeg tror også, det er godt for Kommissionens arbejde.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-02-07:
Nu går det her forslag jo kun på selve udnævnelsesprocedurerne og ikke sådan den efterfølgende kontakt.
Der er jeg fuldstændig enig i, at vi skal have god kontakt til alle kommissærerne, som naturligvis på grund af deres enorme indflydelse i EU-samarbejdet er af vital interesse for Folketinget.
Men det, jeg hæfter mig lidt ved, er, at fru Anne Grete Holmsgaard gør meget ud af at sige, at vi skal have en uafhængig kommissær.
Det er jeg sådan set fuldstændig enig i.
Men mener fru Anne Grete Holmsgaard så virkelig, at man kan tale om uafhængighed, når vi i hvert fald i de sidste 20 år har kunnet konstatere, at kommissærerne er blevet udpeget af de respektive regeringspartier?
Fru Ritt Bjerregaard og hr. Poul Nielson, socialdemokrater og tidligere ministre, blev udpeget af socialdemokratiske regeringer.
Hr. Henning Christoffersen og fru Mariann Fischer Boel er tidligere ministre for Venstre og udpeget af Venstre.
Det er da en dyb afhængighed af regeringsmagten.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-02-07:
Det siger vel to ting.
Det siger noget om begrænsningen i fantasien hos de største partier, at de tilsyneladende ikke rigtig har kunnet se andre talentfulde folk end dem, der lige præcis sad i deres egne partier.
Og man skal da heller ikke lægge skjul på, at der sikkert også har været en eller anden økonomisk overvejelse, for det giver jo ganske godt i kassen at være EU-Kommissær.
Så baglandet og toppen i de store partier presser sikkert på, for at det skal være en af de nære venner.
Det tror jeg sådan set er givet.
Hvis man så forestillede sig, at man gjorde, som hr. Messerschmidt foreslår, og lagde det ned i Folketingssalen, tror jeg sådan set, det ville blive det samme.
Jeg gætter på, at det hverken ville blive en konservativ eller en fra Dansk Folkeparti, og det er jo helt givet, at det ikke ville blive en fra oppositionen.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-02-07:
Jeg tror, at fru Anne Grete Holmsgaard har fuldstændig ret: Det ville hverken blive en fra Venstre eller Dansk Folkeparti eller fra oppositionen; det ville blive en person, som overhovedet ikke har nogen politisk baggrund.
Regeringen ville jo, som det nu er strikket sammen i Folketinget i dag, ikke kunne opnå flertal sammen med Dansk Folkeparti, for vi er grundlæggende uenige om EU-politikken - vi er imod Lissabontraktaten, og vi er imod hele den konstruktion, vi har i dag.
Af politiske årsager ville regeringen naturligvis ikke kunne få fru Anne Grete Holmsgaards eller Socialdemokraternes billigelse til en Venstremand eller -kvinde, og derfor var man netop nødt til at finde en person, som ikke har et politisk cv, men et rent fagligt cv.
Her kommer vi jo faktisk ind på det, fru Anne Grete Holmsgaard talte om, nemlig uafhængigheden.