runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Jo, hvis det var sådan, at tingene var som beskrevet, er det klart, at så kunne man godt opstille den hypotese, at det ville forholde sig, som hr. Erling Bonnesen siger
Der er bare det ved det, at hvis man ser på, hvordan balancen er, så går der faktisk et godt stykke tid, før det, som Venstre kalder for en skatteomlægning, og det, som Konservative kalder for en skattelettelse, bliver finansieret.
Og det er jo egentlig ret fikst, for på den måde har begge parter ret: Konservative har ret i, at det er en skattelettelse på kort sigt, og Venstre har ret i, at det er en skatteomlægning på længere sigt.
Der er bare det ved det, at hvis man skal have økonomien til at fungere hensigtsmæssigt, kan man ikke give skattelettelser, før de er finansierede, for så lemper man økonomien, og det har vi faktisk ikke brug for i øjeblikket.
Når man så yderligere skaber den, synes jeg, ret underlige, forvirrende tilstand, at man foreslår, at folk skal begynde at indbetale til en tvungen pensionsopsparing, som man ikke har flertal for, så kan man da ikke sige, at oppositionen, som er i mindretal, forvirrer folk, når regeringen, der har flertal, kører frem og tilbage med skattelettelser og tvungen opsparing på en sådan måde, at de fleste må sige: Hvad er det, der kommer til at gælde, når finansloven er vedtaget?
Eyvind Vesselbo (V), 2008-10-09:
Jeg sad og lyttede meget intenst til fru Margrethe Vestagers ordførertale, for jeg tænkte, at der må komme noget nyt.
Men i år var jeg egentlig rimelig spændt, fordi jeg den 30. december i Politiken kunne læse, at fru Margrethe Vestager var meget ked af, at Det Radikale Venstre havde tabt så mange mandater og derfor nu ville finde en ny måde at gribe politikken an på, for at få de radikale vælgere tilbage.
Der stod noget i retning af, at fru Margrethe Vestager ville gå ud i verden og finde megatrends - megatrends.
Og så tænkte jeg: Nu må det jo komme i den her tale, for nogle af de megatrends må jo på en eller anden måde være fundet.
Derfor vil jeg spørge fru Margrethe Vestager: Har fru Margrethe Vestager fundet disse megatrends, og er de med i talen, eller er de svære at finde?
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
En af de meget nærværende megatrends er regeringens fravær af vilje til egentlige reformer.
Og det synes jeg er væsentligt at have med: Ting, der bevæger sig på det lange sigt, er man også nødt til at holde fast i.
Det er også en af de store tendenser, at der kommer til at mangle arbejdskraft, og den må man holde fast i, for uanset hvad der kommer til at ske, vil det være sådan, at mange mennesker går på en helt velfortjent pension i de kommende år.
Det sker ikke kun i Danmark; det sker også i Tyskland, det sker i Frankrig, det sker i næsten alle de europæiske lande.
Derfor er det en af de ting, som står foran os som et meget vigtigt spørgsmål: Hvordan sikrer vi arbejdskraft?
Vi kan jo ikke regne med, at det bare kan ordnes inden for et nordisk felt eller et europæisk felt.
Det er en helt afgørende udfordring at tage fat i.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-10-09:
som der ikke blev talt om i ordførertalen.
Og det var så åbenbart to megatrends, som ikke var så væsentlige, at de behøvede at komme med i talen.
Men er det rigtigt forstået, at megatrends mere går ud på det, regeringen ikke vil gøre, end på det, De Radikale vil gøre?
For det var ligesom det, jeg kunne få ud af det.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Nu bliver jeg meget skuffet.
Jeg forstår godt, at det er min næstformand, der har fået Tingets kommunikationspris, for halvdelen af min tale handlede om, hvordan vi skaffer mere arbejdskraft.
Det, jeg afsluttede talen med, var at sige noget om de klimamål, som er helt afgørende, og om, hvor vigtigt det er, at København skriver sig ind i historien om en verden, der opfører sig klimaklogt ved at sætte forpligtende mål.
Og første del af min tale handlede om, hvor vigtigt det er for os at holde regeringen fast på, at er der noget, der er vigtigt, så er det at få et godt tag i reformdagsordenen.
Brugen af megatrends er jo bare en anden måde at sige, at vi ikke skal styre efter næste kvartals tal, men styre efter, hvad det er, vi gerne vil have.
Hvad er det for et samfund, der skal udfolde sig?
Hvad er det for nogle bestræbelser, vi gør os i dag, som påvirker fremtiden?
Det kan godt være, at vi i stor samdrægtighed har gjort vores for at give et bidrag til finansiel stabilitet og tillid.
Det er sådan nuets politik: Der skal handles, det skal håndteres, det er nu og her, der forhandles, der holdes møder, og vi forsøger at bringe vores bidrag på plads.
Men det, vi også gør, rækker langt frem, og det er ikke baseret på kvartalstal; det er baseret på, hvordan det her land skal være om 3 år, om 6 år, om 9 år.
Og jeg håber da, at vi får lov til at præge det, for jeg synes, at vi er på vej ud ad en tangent i øjeblikket.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Fra radikal side deler vi helt vurderingen af det arbejde, der er gjort, og af de muligheder, der ligger i det.
Når jeg tager ordet, så er det for at spørge fru Juliane Henningsen, hvordan ordføreren ser forholdet mellem Grønland og Danmark udvikle sig fremover på baggrund af folkeafstemningen og det selvstyre, som Grønland har foran sig.
Det er jo noget, som vi har diskuteret meget, men som en gang imellem kan være svært at gøre til noget konkret, fordi der er så meget juristeri og rettigheder og økonomi bundet i aftalen, samtidig med at der er et historisk og kulturelt bånd mellem det grønlandske folk og Danmark.
Derfor vil jeg gerne høre ordførerens overvejelser over, hvordan det vil fortsætte og udvikle sig.
Juliane Henningsen (IA), 2008-10-09:
Tak for spørgsmålet.
Det er et meget interessant spørgsmål, for jeg går selv og snakker med danske politikere om det fremtidige samarbejde mellem Grønland og Danmark.
Og jeg får en gang imellem bemærkninger om, at det bliver en sørgelig skilsmisse mellem Grønland og Danmark, når Grønland i fremtiden bliver selvstændigt.
Sådan ser jeg ikke på det.
Jeg vil anse Danmark som en ligeværdig partner i fremtiden, som alle andre lande.
Jeg glæder mig især til at arbejde mere med Canada og USA på den anden side, for vi har haft tendens til i højere grad at arbejde sammen med Danmark og Skandinavien, end vi har samarbejdet med f.eks. vores stammefrænder.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Det er jo altid lidt træls, hvis vi sådan skal forklare hinanden forudsætningerne, men sådan som jeg ser den samlede pakke, er det jo egentlige skattelettelser, som regeringen har lavet; det er ikke skatteomlægninger, de er ikke finansierede.
Det, som må gøre det meget komplekst for borgerne at finde ud af, hvad de egentlig har til rådighed næste år, er jo ikke kun, at olieprisen stiger og varmeregningen går op, at fødevarepriserne stiger, og at der er en usikkerhed ved, hvad der sker, hvis man skal omlægge lån og renten stiger, bl.a. fordi vi stadig væk har et rentespænd på grund af vores manglende medlemskab af ØMU'en.
Det er jo også, at der er usikkerhed om, om man skal til at indbetale til SP-ordningen.
Så vidt jeg har forstået, fastholder regeringen sit synspunkt om, at det skal man; den skal nu genindføres.
Der er bare ikke flertal i Folketinget for det.
Jeg synes egentlig, det må skabe en noget større usikkerhed hos borgerne, at den regering, som regerer på basis af et flertal, som man i tide og utide roser for at være det mest stabile i hele verden, skaber den usikkerhed i den enkelte families økonomi.
Der synes jeg egentlig, det ville være mere sikkert at få at vide, at hvis der sker noget på skatteområdet, så er det altid finansieret, sådan at vores økonomi fortsat er sund.
Erling Bonnesen (V), 2008-10-09:
Jo tak.
På den her tid af året er der jo rigtig mange borgere, der går ind og tjekker deres eget personlige budgetskema for at sikre, at det nu også hænger sammen, og specielt i de her tider med finanskrise osv. falder blikket jo meget naturligt hurtigt på: Hvor meget skal man nu betale i skat, og hvordan går udviklingen med det?
Men der er så nogle borgere, der også lige kommer til at tænke på, at der var noget med en skattepakke: Hvordan er det nu lige, og hvordan kommer det så til at påvirke mig?
Der er der to halvdele i det, og den ene er jo, at man lader skatten falde for den del, der har med arbejde at gøre, så det er en skattesænkning, og den er så finansieret via energiafgifterne og via arbejdsmarkedsfondene.
Den ene halvdel er gennemført, den med at stramme op og kradse ind i forhold til energiafgifter og arbejdsmarkedsfonde, og så mangler der den anden halvdel, som kommer nu, nemlig den med at sænke skatten på arbejde.
Man kalder det så godt nok at tilbagerulle skattelettelser.
Men når man prøver at lægge de to ting sammen, er den radikale ordfører så enig i, at det, hvis det skulle gå sådan, som venstrefløjen gerne vil have det, så vil det ende i en nettostigning af skatten for borgeren?
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Tak for spørgsmålet.
Jeg er altid fuld af beundring for mennesker, som synes, at parlamentarisk samarbejde er et enkelt spørgsmål at forholde sig til, specielt fordi jeg egentlig synes, at det må have været utrolig komplekst for Venstre i alle disse år på den måde at have været fasttømret med især Dansk Folkeparti.
Men det er selvfølgelig en helt anden snak.
Det Radikale Venstre er imod 24-års-reglen og tilknytningskravet.
Der er jo så sket det siden, at de regler, som selvfølgelig kan opretholdes af et flertal i Danmark, er blevet mere eller mindre overflødige, fordi danske borgere i vid udstrækning som EU-borgere kan blive familiesammenført i et andet EU-land og også har ret til at bringe deres ægtefælle tilbage til Danmark.
Det gør jo, at hele den problemstilling har ændret sig helt markant.
Jeg er helt med på, at Venstre og De Konservative og Dansk Folkeparti gerne vil lægge låg på den problemstilling og gøre det til et spørgsmål om illegal indvandring og verdens undergang og alt muligt andet mellem himmel og jord.
For os er det helt centralt at fokusere på borgernes rettigheder.
Hvordan det skal foregå i en anden regeringskonstellation end den, vi har nu, har vi faktisk ikke taget stilling til, for vi lever i det håb og arbejder for, at tingene ændrer sig, inden det kommer dertil, at vi er så heldige at have haft nyvalg og forhåbentlig et andet flertal end det eksisterende.
Karen Ellemann (V), 2008-10-09:
Tænk, jeg synes jo ikke, at det er så vanskeligt at svare på så klart et spørgsmål.
Jeg synes, det er ret væsentligt, at man sådan set bekender kulør i alle henseender.
Lad mig spørge på en lidt anden måde: Vil Det Radikale Venstre så udelukke at deltage i en regering, som vil videreføre 24-års-reglen og tilknytningskravet?
Fru Helle Thorning-Schmidt har vurderet, at arbejdskraftmangel nu ikke længere er den største udfordring i Danmark.
Hvis det er tilfældet, er det så realistisk, at man kan indgå i et samarbejde med nogle, når man ikke deler opfattelse af, hvad der måtte være den største udfordring for Danmark - netop at det er arbejdskraftmangelen, som er den største udfordring?
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
I forhold til det sidste kan det være, at vi er så heldige og dygtige, at det er løst.
Som statsministeren sagde nu for 3. år i træk, så er det en meget stor udfordring, som er foran os, fordi mange folk vil gå på en helt velfortjent pension inden for en relativt kort årrække, og de årgange, som kommer ind på arbejdsmarkedet, er meget mindre end dem, der går på pension.
Fra radikal side har vi tilrettelagt vores reformprogram til at møde det, fordi vi synes, det ville være rigtig ærgerligt, hvis danskerne skal opleve et velfærdstab på den konto.
Vi deler selvfølgelig - det tror jeg egentlig alle Folketingets partier gør - ønsket om høj beskæftigelse.
Det gør selvfølgelig, at det arbejde, som vi har foran os, er tricky, fordi vi på den ene side skal sørge for, at der er arbejdskraft til de opgaver, der skal løses, også inden for et relativt kort tidsperspektiv, og samtidig betrygge mennesker, som måske står foran ledighed, så de kan finde et andet job eller få kompetencer, så de kan få et andet job.
Det er den radikale grundholdning i det.
For så vidt angår udlændingepolitikken, så vil jeg gerne komme tilbage til den, hvis der er flere spørgere, der har den samme intention.
Louise Schack Elholm (V), 2008-10-09:
Jeg var meget overrasket over, at De Radikale hopper med på den misforståelse om, at VK-regeringen flytter midler fra det offentlige sundhedsvæsen til det private sundhedsvæsen.
Jeg troede ikke, at De Radikale var bundet af den samme rigide kassetænkning som den øvrige venstrefløj.
Men lad mig hjælpe dem ud at den her misforståelse.
Bare i år bruger vi 20 mia. kr. ekstra på sundhed.
Vi har ansat 2.000 flere læger og sygeplejersker i det offentlige sundhedsvæsen, og hver gang vi bruger 100 kr. i det offentlige sundhedsvæsen, så bruger vi 1-1½ kr. i det private sundhedsvæsen.
Så der er altså ikke tale om, at man på nogen måde fjerner noget fra det offentlige sundhedsvæsen.
Vi har derimod tilført en massiv investering til det offentlige sundhedsvæsen, en investering, der kraftigt var tiltrængt.
Men jeg er bekymret for De Radikales melding på det her område, og jeg vil høre, om De Radikale ligesom den øvrige venstrefløj har tænkt sig at bruge denne misvisende påstand til at bekæmpe frit valg og privathospitaler.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Allerede første gang, da fru Louise Schack Elholm stillede spørgsmålet til en anden ordfører, tænkte jeg, at det var imponerende, for det lyder, som om fru Louise Schack Elholm personligt har gennemført alle ansættelsessamtalerne med de 2.000 mennesker, som er ansat.
Det er også lidt misvisende, for ansvaret ligger jo et andet sted.
Det ligger i regionerne.
Der er, sådan som jeg oplever det, ret forskellige situationer, men det er alligevel tankevækkende, at nogle regioner skal spare meget, meget store millionbeløb på ting, som ellers er højt prioriteret.
Det være sig psykiatrien, det være sig andre områder.
Jeg deler den opfattelse, som nogle har, af, at der er en uretfærdig afregning mellem offentlige og private hospitaler.
Når det er ærgerligt, så er det, fordi de private hospitaler kunne være et fint supplement til et veldrevet stort offentligt sundhedsvæsen.
Men det, der sker i øjeblikket, er bare, at de private hospitaler på grund af regeringens sådan lidt underlige fravær af vilje til at prioritere de sygeste først får en markant tilførsel af midler.
Det synes jeg er ærgerligt, for jeg synes, der er meget lidt politik i dag, og jeg synes, at sundhedspolitik burde stå meget højt på dagsordenen.
Det er meget interessant, men måske lidt svært for os helt præcist at forestille os, hvordan et samarbejde mellem Grønland og Canada og USA konkretiseres.
For det er klart, at et eller andet sted opstår der en konkurrence mellem grønlandsk, grønlandsk/dansk, grønlandsk/dansk/engelsk.
Kan ordføreren komme lidt tættere på det?
For et eller andet sted er det klart, at i det omfang, der ikke længere er et sprogligt fællesskab, er der også en risiko for, at vi kulturelt glider mere fra hinanden.
Jeg har egentlig altid oplevet det som en meget stor berigelse for Danmark, at der har været de tætte bånd, og jeg håber også, at det kan fortsætte i en eller anden form, også efter en meget stærkere selvstændighed.
Louise Schack Elholm (V), 2008-10-09:
Jeg havde den opfattelse, at De Radikale ville fokusere mere på borgerne.
Så jeg vil høre, om De Radikale vil bruge det her som baggrund for i høj grad at fokusere på at prioritere sygehusene frem for borgerne.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Hvis det på nogen måde kan gøre det klarere for ordføreren, vil jeg godt sige, at når det kommer til sundhedsvæsenet, så prioriterer vi de syge frem for dem, der ikke er syge.
Det forekommer os ret centralt, når det er sundhed, vi taler om.
Vi går endda så vidt, at vi siger, at dem, der er mest syge, bør prioriteres frem for dem, der er mindre syge, hvis der er begrænsede ressourcer.
Det, der jo i særklasse mangler, er de medarbejdere, som kan sørge for, at mennesker med en psykiatrisk sygdom oplever sig ligestillet med dem, der har en somatisk.
Det er jo et af de steder, hvor jeg synes at det er rigtig ærgerligt, at politikken er, som den er i øjeblikket, for der er mange, der oplever, at der er så ensidig en prioritering af folk, som har en somatisk sygdom, uanset hvor alvorlig den måtte være, fordi frit valg-ordningen bliver brugt til at fremme en anden struktur i vores sundhedsvæsen, i stedet for at der bliver ført en egentlig sundhedspolitik.
Og kan vi få den diskussion frem på banen, vil vi meget, meget gerne deltage i den, men det er med en klar prioritering af dem, der er mest syge, så længe der er begrænsede ressourcer.
Sophie Løhde (V), 2008-10-09:
De Radikale har jo her for nylig præsenteret en »Social 2015-plan«, og i planen kan man så læse en række vidtløftige og til tider meget urealistiske og også ufinansierede forslag til det sociale område fremadrettet.
Men der er mange gode intentioner i oplægget, og der er også mange gode intentioner, som vi i Venstre er meget enige i, bl.a. en af dem, nemlig at patienter med alvorlige psykiske lidelser skal have en garanti for at komme hurtigt i behandling.
For den vision og ambition har Venstre og regeringen jo også taget fuldt ud hånd om, ved at det allerede er lagt ind i de forudgående satspuljeforhandlinger, og sagt, at det er det, vi skal prioritere fremadrettet, og vi har prioriteret børne- og ungdomspsykiatrien først og sagt, at det er der, vi starter.
Men for sådan en som mig handler politik jo også meget om, at det, man så skriver i ord, så også skal føre til handling, og når nu man gerne vil give det her udvidede frie valg - sådan læser jeg jo det om en behandlingsgaranti inden for det psykiatriske område - så må jeg bare spørge den radikale ordfører: Hvorfor er det så, at Det Radikale Venstre i regionerne stemmer imod alle forslag om at give børn og unge inden for børne- og ungdomspsykiatrien det udvidede frie sygehusvalg til at få retten til at komme i privat behandling, hvis det offentlige ikke kan levere behandlingen inden for de 2 måneder?
Det har De Radikale stemt imod gang på gang i landets regioner, på trods af at pengene oven i købet var stillet til rådighed fra regeringens side.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Når vi siger, at vi ønsker en ligestilling, er det jo ikke en ligestilling i forhold til regeringens politik; så er det en ligestilling i forhold til synet på det og i forhold til de ressourcer, der bliver brugt på det, nemlig at man, uanset om man har en somatisk sygdom eller en psykisk sygdom, oplever den samme optagethed af, at man kan komme i behandling, alt efter hvor alvorligt det er.
Jeg synes, det er dejligt, at fru Sophie Løhde kender vores politik, og vi er ganske rigtigt meget, meget glade for vores »Social 2015-plan«.
Men der ligger også et håb om, at vi kan få en egentlig prioritering, for jeg synes, det er underligt, at regeringen ønsker, at det er ligegyldigt, hvad man fejler; man skal bare til inden for den samme tidsramme.
Jeg ved udmærket godt, hvor træls det er at have et eller andet, som skal ordnes.
Men det er bare stadig væk til at bære, hvis man dermed kan give plads for en, som har en livstruende sygdom, og for hvem det er akut at komme til.
Jeg synes, at nogle af de beretninger, som vi har hørt om, hvor få ressourcer der er til rådighed, og hvad det er for en snæver ramme, regionerne skal være inden for, meget klart vender tilbage til regeringens bord og dermed jo selvfølgelig også til Folketinget, og derfor lægger vi forslag frem.
Sophie Løhde (V), 2008-10-09:
Undskyld, hvis jeg ikke havde markeret ordentligt.
Jeg er helt med på, at De Radikale ønsker en ligestilling i forhold til sygdom, altså
at der er en række patienter, som må vinke farvel til at komme i behandling osv.; det har jeg forstået.
De Radikale ønsker så også den her lighed inden for psykiatrien.
Det er meget fint.
Det er den psykiatriske lidelse, som flest børn og unge i Danmark dør af.
Den gruppe af patienter har man i Det Radikale Venstre gang på gang stemt imod skulle have det udvidede frie valg til at komme i behandling, når det offentlige ikke kunne levere behandling inden for 2 måneder.
Det vil sige, at man på papiret siger, at man ønsker ligestilling i forhold til sygdomme inden for psykiatrien, men i praksis er det jo en helt anden politik, man fører.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Det sidste afspejler, at når vi taler om tillidsreform og det at have tillid til, at den enkelte handler ud fra sit menneskelige engagement og sit faglige skøn, så gælder det også inden for Det Radikale Venstre.
For de regionspolitikere, som er folkevalgt, har et ansvar, og det bærer de; de er ikke under nogen instruktion fra Christiansborg.
Det overrasker mig lidt, hvis det er sådan i Venstre, men det vil sådan set ikke være særlig mærkeligt, for det minder os om den måde, hvorpå man lægger en styring ned over både regioner og kommuner, og det har vi et helt forskelligt syn på, kan jeg se på fru Sophie Løhdes hovedrysten; det ser vi meget, meget forskelligt på.
Men jeg har den oplevelse, at når regionspolitikere tilrettelægger en kapacitet, så gør de det inden for den faste ramme, som regeringen har udstukket.
De kan ikke tage nye initiativer, de kan ikke selv finansiere det, de står for, og med hensyn til enkeltområder har de en forpligtelse til at sikre kvaliteten i behandlingen.
Jeg er fuld af respekt, hvis fru Sophie Løhde kan garantere for kvaliteten af de private tilbud på området for spiseforstyrrelser.
Jeg skal sige, at jeg har en opfattelse af, at det er meget, meget forskelligartet, hvad der er dér, og at man efterlader folk fuldstændig uden sikkerhed for, at der egentlig bliver taget hånd om dem, hvis man bare sender dem ud på det private marked, fordi man ikke har den intention at sørge for, at det offentlige sygehusvæsen faktisk har et tilbud - for det mener jeg er forpligtelsen i det offentlige sygehusvæsen.
Juliane Henningsen (IA), 2008-10-09:
Det, at Grønland går ud mod den øvrige verden - ikke bare mod Danmark ser jeg som en berigelse for de grønlandske børn, som kommer til at lære engelsk tidligere, end man hidtil har haft tradition for.
Så jeg ser det ikke som et tab, at Grønland engang bliver selvstændigt.
Jeg ser det som en berigelse, og jeg ser for mig, at man i fremtiden også vil bruge det danske sprog i uddannelsessystemet, fordi man vil fortsætte det gode samarbejde, man har om uddannelse, også i fremtiden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-10-09:
Jo, men problemet med, at fru Helle Thorning-Schmidt var så lang tid om at stille sit spørgsmål, var jo også, at det blev fuldstændig tydeligt, at hun totalt har misforstået hele situationen, for regeringen lægger jo ikke op til at stramme den økonomiske politik, tværtimod.
Sandheden er den, at der faktisk næste år gives en skattelettelse, hvoraf vi så beder folk om at spare noget op til pension.
Det er faktisk, hvad der er tilfældet.
For så vidt angår anlægsudgifter, er det faktisk sådan, at der f.eks. på velfærdsområdet sammen med kommunerne er aftalt en stigning i anlægsrammen for næste år.
Så fru Helle Thorning-Schmidt har fuldstændig misforstået hele situationen.
Vi synes, det er synd, at folk skal gå hele 4 år på dagpenge; vi vil hellere, at de kommer tidligere i job.
Al erfaring viser, at når man når den der grænse for, hvornår dagpengene slipper op, så er der rigtig mange, der finder sig et job.
Vi synes, det er forkert, at der skal gå hele 4 år med det.
Kunne man gøre noget ved det tidligere, så var det da bedre for folk at komme tidligere i job.