Karsten Lauritzen (V), 2011-04-12:
Det er en reform af ægtefællesammenføringsreglerne; det er nok det, der i daglig tale er mere kendt som familiesammenføringsreglerne.
Det er jo noget, der har været en del politisk debat om.
Det er jo en aftale, der blev indgået mellem Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti i efteråret i forbindelse med finanslovforhandlingerne – den finanslovaftale, som også hr. Per Ørum Jørgensen er en del af.
Det handler om en modernisering af familiesammenføringsreglerne.
Og hvorfor så det?
Jo, siden 2002 har den borgerlig-liberale regering været eksponent for en udlændinge- og integrationspolitik, hvor vi stiller krav til de folk, der kommer hertil – krav om, at man tager beskæftigelse, tager sig et arbejde; krav om, at man lærer dansk; krav om, at man integrerer sig i det danske samfund.
Det har vi gjort på en lang række områder, og det gjorde vi, dels fordi det er sund fornuft at lave lovgivning, der understøtter en effektiv integration, dels fordi vi ønsker at modvirke tvangsægteskaber, arrangerede ægteskaber og andet, som man desværre har set eksempler på.
Derfor indførte vi 24-års-reglen.
Og 24-års-reglen har – det dokumenterede Rockwool Fonden – haft den effekt, at der er færre med anden etnisk herkomst end dansk, der gifter sig med folk fra deres hjemland, og tidspunktet for ægteskabs indgåelse er også blevet skudt længere ud i fremtiden.
Og reglen har bl.a. sikret, at de unge piger, som var udsat for arrangerede ægteskaber, tvangsægteskaber, har fået mulighed for at uddanne sig, er blevet ældre og også har fået mulighed for at sige fra.
Men det ændrer jo ikke ved det faktum, at 24-års-reglen er et system, hvor man i princippet kan vente sig til en familiesammenføring.
Det skubber selvfølgelig problemet, men det løser det ikke fuldstændigt og helt.
Det gør vi med det regelsæt for familiesammenføring, som ligger her, og som jo på nogle punkter er en lempelse og på andre punkter er en stramning af udlændinge- og ægtefællesammenføringsreglerne.
Dem, der vil opleve det som en stramning, er jo nok de grupper, hvor der er størst sandsynlighed for arrangerede ægteskaber, kædeindvandring og tvangsægteskaber.
Danmark har brug for velkvalificeret arbejdskraft, såvel højtuddannede akademikere som dygtige håndværkere, servicemindede medarbejdere, også i plejesektoren.
Alle, der kan og vil bidrage til den fortsatte udvikling af det danske samfund, er hjertelig velkomne i Danmark.
Vi har brug for dygtige folk fra alle brancher, hvis der skal sikres vækst og velfærd i fremtiden, og de nye familiesammenføringsregler, vi diskuterer her i Folketingssalen i dag, er jo så en pointordning, der er udtryk for en moderne tilgang til samfundsudviklingen.
Danmark skal være et åbent, men ikke et naivt land, og det bliver vi i højere grad med de regler, der bliver vedtaget her.
De nye familiesammenføringsregler er lettere at administrere.
De er gennemskuelige, det er jo nogle point, man kan få, og når man så får de 60 point, der skal til, hvis man over 24 år – mens det er 120 point, hvis man under 24 år – kan man som sagt få en familiesammenføring.
De gør op med den udfordring, at der før ikke var nogen under 24 år, der kunne få en familiesammenføring, hvilket jo er blevet kritiseret.
Sidst, men ikke mindst, er de jo integrationsfremmende, for når der stilles krav til sprog, uddannelse eller arbejdserfaring, altså krav om, at man har det med i bagagen, når man kommer til Danmark,
gør det det immer væk lettere at blive integreret i det danske samfund.
Der er jo nogle, der har kaldt det nye pointsystem for uddannelsessnobberi.
Hvis man skal give det et navn, vil jeg hellere sige, at det er et håndværkertilbud, for erhvervserfaring sidestilles – særlig med de seneste ændringer, der er lavet – med uddannelse, så begge dele giver point og adgang til at blive familiesammenført og komme til Danmark.
I Venstre ønsker vi at belønne folk, der har kvalifikationer, sprogkundskaber, og folk, der har vilje til at integrere sig i det danske samfund.
Pointsystemet er ikke en fribillet til familiesammenføring i Danmark; det var det tidligere system jo heller ikke.
Det er indrettet sådan, at hvis man er indstillet på at komme til Danmark og bidrage aktivt til det danske samfund, så kan man det, men der skal ydes, før der kan nydes, og det er et godt og fornuftigt og i øvrigt også liberalt princip.
Så kan man selvfølgelig diskutere det odiøse i at stille krav.
Blander man sig i folks kærlighed ved at stille nogle krav?
Det er ikke uliberalt at stille krav.
Vi stiller krav til alle danskere, f.eks. om 10 års undervisningspligt, vi stiller krav til hinanden, og vi stiller også krav til de folk, der kommer hertil og ønsker at bosætte sig i Danmark, vokse op i Danmark, føde børn i Danmark, blive danske statsborgere.
Det er ikke blot sund fornuft, men det er også ganske fair at stille krav til de folk, der ønsker at komme til vores land.
Hvis man vil, kan man få en familiesammenføring i Danmark.
Hvis man kan bidrage til det danske samfund, ønsker at bidrage til det danske samfund, kan man blive familiesammenført.
Derfor skal jeg på Venstres vegne sige, at vi bakker fuldt og helt op om det lovforslag, der ligger her.