Torsten Schack Pedersen (V), 2012-08-20:
Vi står naturligvis ved de aftaler, vi har indgået.
Det sagde jeg også i min ordførertale, og det skal man ikke være i tvivl om, for når man laver en aftale, så laver man en aftale, og så er et ord et ord.
Men derfra og så til at sige, at de synspunkter, som man har præsenteret før forhandlingerne og under forhandlingerne, skal man lægge i skuffen og sige, at det, man sagde før, mente man faktisk ikke, ville da være underligt.
Vi står ved de aftaler, vi laver, og vi håber, at de kan blive endnu bedre, hvis vi i fællesskab kan finde en løsning.
Jeg synes, det ville være mærkeligt, hvis vi ikke forsøgte at kæmpe for vores synspunkter i så lang tid som overhovedet muligt.
Så må vi se, om det inden for den aftale, som vi har indgået, kan lade sig gøre eller ej, for selvfølgelig står vi ved de aftaler, vi har lavet.
Det er fuldstændig korrekt.
Vi har sammen med Dansk Folkeparti gode erfaringer med, at når vi lavede en aftale, havde vi en aftale, men vi kunne i fællesskab af og til gøre den endnu bedre.
Med hensyn til snuptagsløsninger må jeg sige, at der havde jeg jo i allerhøjeste grad regeringens kickstart i tankerne, hvor jo også Det Radikale Venstre har været ude at sige, at den måske ikke var så effektiv, som man gik og troede.
Det tror jeg måske er læren, altså det med at tro, at man sådan ved en kickstart, som regeringen har forsøgt, kan se, at så går alle problemer væk.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Anders Samuelsen i, at der er brug for mere.
Altså vores ambitionsniveau er også højere end det her, og hr. Anders Samuelsen kan være evig forvisset om, at det kommer han til at se konkrete bud på, ud over hvad han allerede har set, men også fremadrettet fra Venstre.
For vi er nødt til at sørge for, at det er attraktivt at drive virksomhed i Danmark, at vores virksomheder er konkurrencedygtige, for hvis ikke der er nogen, der vil investere i Danmark, hvis der ikke er nogen, der ser en idé i, at her er det attraktivt at drive sin virksomhed, har hr. Anders Samuelsen jo ret i, at så bliver det et fattigere samfund, og så bliver det jo en mindre og mindre kage, vi skal forholde os til.
Det er ikke vores ambition, og vi er enige i, at der er der brug for langt mere end det, der ligger her.
Det et skridt på vejen, men der skal mere til.
Det er en fornuftig skatteaftale, vi i dag skal behandle her i Folketinget.
Fra Venstres side valgte vi for snart 2 måneder siden at indgå en skatteaftale med regeringen.
Aftalen betyder i hovedtræk, at danskerne får ægte skattelettelser for over 7 mia. kr.
Aftalen betyder, at regeringens forsøg på at ramme boligejerne ikke bliver til noget, og Venstre har været med til at forpligte regeringspartierne til at afstå fra med dollartegn i øjnene at kigge på de danske boligejere, når der skal indkræves skatter og afgifter i de kommende år.
Venstre har med aftalen sikret, at folkepensionens grundbeløb ikke udsættes for det angreb, som regeringen lagde op til i sit udspil – et angreb, der for alvor ville svække tilliden til at spare op, være ansvarlig og tage ansvar for eget liv – og lytte til utallige politikeres samstemmende udmeldinger om, at folkepensionens grundbeløb ligger fast.
Endelig fik Venstre ved at indgå aftalen fjernet den aldersdiskrimination, som regeringen også lagde op til, i form af at personer over og under 65 år ville blive behandlet forskelligt i forhold til topskattegrænsen.
Det fik vi fjernet.
For Venstre er det helt afgørende, at det kan betale sig at arbejde.
Det skal kunne betale sig at yde en ekstra indsats, at være flittig, og det skal kunne betale sig at tage en uddannelse.
Det har været den røde eller rettere blå tråd i de 10 år, hvor Venstre havde regeringsansvaret.
Af tre omgange satte vi skatten ned på arbejde.
Vi afskaffede mellemskatten og løftede grænsen for, hvornår danskerne skulle betale topskat.
Samtidig sikrede vi tryghed om boligejernes økonomi, og vi stod vagt om skattestoppet.
Nu kunne jeg være fristet til at genopfriske, hvad særlig Socialdemokratiet og SF mente om beskæftigelsesfradraget, da VK-regeringen sammen med Dansk Folkeparti i sin tid indførte det, men det vil jeg nu undlade, for man skal jo altid glæde sig over de omvendte.
For det er en rigtig god idé, at det kan betale sig at arbejde, og derfor synes vi i Venstre godt om, at beskæftigelsesfradraget forhøjes med skatteaftalen.
Det betyder, at det bedre kan betale sig at arbejde og yde en ekstra indsats.
Alternativet til, at det kan betale sig at arbejde, er jo absurd.
Det har vi så rigelig set i debatten om Karina og regeringens ophævelse af loftet over kontanthjælpen.
Det er helt grundlæggende i et samfund, at det skal kunne betale sig at arbejde, ikke bare for motivationen og rimeligheden i det, men også, fordi det er så demotiverende og urimeligt, at der er folk på arbejdsmarkedet, som passer deres arbejde, som skal opleve, at andre har en bedre økonomi ved ikke at tage et arbejde.
Derfor er beskæftigelsesfradraget en rigtig god opfindelse fra VK-regeringens tid, og Venstre synes, at det er ganske fornuftigt, at vi med skatteaftalen øger beskæftigelsesfradraget.
Det øges til 10,65 pct., maksimalt 34.100 kr., og det betyder en lettelse på godt 4.100 kr. i skat på arbejde.
For enlige forsøgere sker der yderligere en forhøjelse med indførelsen af et særligt beskæftigelsesfradrag til denne gruppe på op til 20.000 kr.
Netop denne gruppe er i højrisiko for at havne i en situation, hvor det ikke vil kunne betale sig at være i beskæftigelse i forhold til passiv forsørgelse, og det modvirkes med dette forslag. Med hensyn til topskatten, hvor der også lempes, betyder lempelsen en lavere skat på op til lige knap 8.600 kr. for en person, der tjener op til eller over den nye topskattegrænse.
I alt sænkes skatten på arbejde altså med mere end 12.500 kr. for personer, der tjener op til den nye topskattegrænse.
I alt løftes 275.000 danskere ud af topskatten, og det er faktisk 25.000 flere, end regeringen lagde op til med sit udspil, men det skyldes, at forslaget om at gøre forskel på, om folk var over eller under 65 år, er taget ud.
Samlet er aftalen positiv i forhold til effekten på arbejdsudbuddet.
Det øges med knap 16.000 personer, og det bidrager med 2,7 mia. kr. til at forbedre de offentlige finanser.
Ligeledes indholder aftalen mellem regeringen, Venstre og De Konservative, at den såkaldte iværksætterskat, der retmæssigt er en beskatning af selskabers aktieavancer og unoterede porteføljeaktier, afskaffes.
Det vil være med til at sikre bedre adgang til risikovillig kapital for iværksættere og vækstvirksomheder og dermed også være med til at forbedre vilkårene for at drive virksomhed i Danmark, og det har vi absolut brug for.
Derudover rummer aftalen også en forhøjelse af ældrechecken på 4.500 kr., en forhøjelse af pensionstillægget og mulighed for, at førtidspensionister på den gamle ordning kan skifte til den nye ordning.
Der skulle ikke bare være tale om at flytte pengene fra den ene lomme til den anden, for siden regeringens tiltrædelse har den øget skatter og afgifter med over 6 mia. kr. – det gør det dyrere at være dansker, og det gør det dyrere at drive virksomhed i Danmark.
Det har vi ikke brug for; det koster arbejdspladser, vækst og velstand.
Derfor var det helt afgørende for os i Venstre, at skatteaftalen ville betyde, at skattetrykket i Danmark sænkes.
Og det blev tilfældet med aftalen.
For det var jo ikke kun hver tiende boligejer, der ville blive ramt; det viste sig hurtigt, at det var rigtig mange boligejere, der med tiden ville opleve at få forringet deres rentefradrag med det udspil, som regeringen kom med, og dette i øvrigt til trods for løfterne fra i hvert fald to af regeringspartierne om det modsatte.
I Venstre står vi ved, at vi har lagt den største vægt på at sikre tryghed i forhold til boligejernes økonomi.
Derfor måtte forringelsen af rentefradraget tages af bordet, før Venstre kunne indgå en aftale, og da det skete, ja, så kunne Venstre være med i en skatteaftale.
Det har også været centralt for Venstre, at danskerne kan bevare tilliden til folkepensionens grundbeløb.
Danskerne har haft en berettiget forventning om, at folkepensionens grundbeløb kunne alle regne med.
Og derfor var vi i Venstre meget bekymrede over regeringens forsøg på at reducere folkepensionens grundbeløb med næsten en fjerdedel.
Derfor måtte forringelserne af folkepensionens grundbeløb tages af bordet, før Venstre kunne indgå en aftale, og da det skete, ja, så kunne vi være med i en skatteaftale.
Det har også været centralt for Venstre, at der ikke kom aldersdiskrimination over for ældre, der fortsætter på arbejdsmarkedet.
Regeringen lagde som sagt op til, at der skulle være skattemæssig forskel på to kollegaers skatteforhold alene på grund af deres alder.
Det kunne vi i Venstre ikke se nogen rimelighed i; vi synes faktisk, det er en rigtig god idé, når folk fortsætter på arbejdsmarkedet lidt længere, og derfor måtte aldersdiskriminationen tages af bordet, før Venstre kunne indgå en aftale.
Nej, bestemt ikke.
Fra Venstres side havde vi som bekendt gerne set, at flere af de reformmilliarder, som regeringen selv har anvist i sin 2020-plan, var blevet brugt til at finansiere de lavere skatter.
Skatteaftalen betyder, at skatterne reelt sænkes med godt 7 mia. kr., der lempes i alt for 14 mia. kr., og der er finansiering på skatteområdet på omkring 7 mia. kr., mens resten kommer uden for skattesystemet.
Det tal havde vi gerne set havde været større.
Men det er det faktisk også.
For skatteministeren har i et notat måttet præcisere, at de ændrede regler omkring beskatningstidspunkt for kapitalpensioner ikke kun har et isoleret skatteprovenu, men faktisk også besparelser på offentlige udgifter på omkring 300 mio. kr., så lettelsen i skatteaftalen er faktisk 300 mio. kr. større, end det hidtil har fremgået.
Og det glæder vi os naturligvis over i Venstre.
Er de skattemæssige finansieringsforslag så lige i skabet og uproblematiske?
Nej, det er de bestemt ikke.
Men det var den pris, som vi i Venstre måtte betale for at indgå en aftale; vi fik luget de største og mest alvorlige tidsler ud, men bestemt ikke alt.
Lad mig bare fremhæve to eksempler.
Det er bestemt ikke uproblematisk at ophæve denne bestemmelse.
Høringssvarene til dette forslag har også vist en massiv modstand mod forslaget.
Et meget bredt felt af universiteter, virksomheder, brancheorganisationer, fagforeninger, bistandsorganisationer og sågar nogle af regeringens egne styrelser har advaret mod dette forslag.
I Venstre deler vi den bekymring, der er rejst.
Vi står naturligvis ved de aftaler, vi har indgået – det skal der ikke være tvivl om – men det gør et stort indtryk, at advarslerne er så massive og fra så bredt et spektrum.
I Venstre vil vi derfor igen opfordre regeringen til at genoverveje dette element af skatteaftalen.
Vi har også anvist finansieringen.
Vi har en gammel aftale om såkaldt kantinemoms, og de penge matcher meget godt.
Regeringen kan i hvert fald regne med, at vi i Venstre er mere end velvillige til at forbedre skatteaftalen ved at tage netop dette element om ligningslovens § 33 a op til fornyet overvejelse.
Regeringen møder kun en udstrakt hånd fra Venstre på det punkt.
For det andet er aftrapningen af børnefamilieydelsen heller ikke helt uproblematisk.
Udover det åbenbare, at det indirekte øger marginalskatten, hvor målet med skatteaftalen jo netop er det modsatte, ja, så er forskelsbehandlingen mellem gifte og ikkegifte på grund af SKATs it-systemer hverken logisk eller rimelig.
Det har vi fra starten sagt fra Venstres side, men det har længe ikke været muligt at få regeringen på bedre tanker.
Derfor glæder det os, at skatteministeren nu har tilkendegivet, at det er forkert, at der er den forskelsbehandling, og det glæder os i Venstre, at regeringen derfor vil sætte et arbejde i gang for at undgå denne forskelsbehandling.
Regeringen fortjener ros for at have lyttet til den berettigede kritik, som har været rejst fra flere sider.
Har Venstre så fået nok ud af skatteaftalen?
Tja, vi ville jo naturligvis gerne have haft mere, men vi har opnået at få fjernet de værste tidsler.
Vi har opnået at sikre skattelettelser på over 7 mia. kr., måske næsten 8 mia. kr.
Det synes vi er et godt skridt i den rigtige retning.
Og lad mig så i al stilfærdighed slå fast, at det ikke er Venstre, der har haft problemer og har skullet afholde krisemøder med vores bagland på grund af skatteaftalen.
Når regeringen laver aftaler med Venstre og De Konservative, sættes skatten ned; danskerne får flere penge mellem hænderne.
Når regeringen laver aftaler med Enhedslisten, sættes skatten op; det bliver dyrere at være dansker og drive virksomhed i Danmark.
Som sagt synes vi i Venstre, at vi sammen med De Konservative har lavet en fornuftig skatteaftale med regeringen med gode aftryk fra Venstre og De Konservative, og det glæder vi os over, og vi støtter derfor den samlede pakke af lovforslag fra skatteministeren.