runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mike Legarth (KF), 2013-02-28:
Det er jo en helt særlig fornøjelse for mig at høre og overvære hr. Leif Lahn Jensen her på talerstolen med fryd i stemmen fortælle om de her lettelser af selskabsskatten.
Det er en stor fornøjelse for mig at overvære.
Jeg vil godt igen have hr. Leif Lahn Jensen til at bekræfte, at han synes, at det er rigtig godt og sundt for dansk erhvervsliv.
Det er det jo, men jeg vil bare godt høre det – også i forhold til de mange debatter, vi har haft tidligere.
Altså, det var ikke tilfredsstillende, men man må dog sige, at det var skattereformer, der gik i nul.
Det var skatteomlægninger, som vi Konservative kunne overbevise Venstre og Dansk Folkeparti om skulle gennemføres.
Man ville ikke være med til netto at sænke skatten.
Jeg synes, at hr. Leif Lahn Jensen manipulerer med tingene.
Men det sidste og det egentlige, jeg vil spørge om, er: Når vi nu skal lave en kontanthjælpsreform, har jeg så ordførerens ord på, at man vil sørge for, at de ca. 14.000 mennesker, der vil tjene penge på at gå på offentlig forsørgelse, får ændret deres vilkår, sådan at der selvfølgelig er en gevinst ved at gå på arbejde?
Leif Lahn Jensen (S), 2013-02-28:
Jeg er faktisk i godt humør lige for tiden, for vi gør rigtig, rigtig meget for at hjælpe en masse mennesker.
Om det lykkes at få de her mennesker tættere på arbejdsmarkedet ved at lave en god kontanthjælpsreform, er jo desværre ikke op til os alene.
Jeg forstår ikke helt, hvorfor vi ikke fik over 50 pct. af stemmerne ved sidste valg, men det fik vi ikke, så vi skal jo have hjælp fra den anden side, bl.a. fra Konservative.
Så hvis Konservative sammen med os kan lave en rigtig god kontanthjælpsreform, kan sørge for, at vækstplanen går rigtig godt igennem, så vil hr. Mike Legarth høre, at min fryd i stemmen stiger, og at mit humør bliver rigtig, rigtig højt.
Mike Legarth (KF), 2013-02-28:
Det er jeg rigtig glad for, og jeg vil give ros og anerkendelse.
Man kunne så godt være gået lidt videre, men det er rart, og der er fuld opbakning til det.
Vi vil selvfølgelig gerne medvirke til at lave den kontanthjælpsreform, men jeg formoder, at det så skal forstås som en accept af, at det er rigtigt, altså at man har identificeret det problem, at 14.000 mennesker, der går på arbejde, rent faktisk ville kunne tjene flere penge ved at flytte sig over på offentlig forsørgelse, og at det synes Socialdemokraterne og den her regering er forkert, og at det vil de ændre på.
Mit tillægsspørgsmål er.
Gælder det så også for familierne – det gør det forhåbentlig – sådan at det kan betale sig at tage et arbejde, og at man ikke skal tjene 30.000 kr. som den ene part, for at det kan betale sig på bundlinjen?
I så fald er vi to, der smiler med ægte glæde, nemlig hr. Leif Lahn Jensen og jeg selv.
Leif Lahn Jensen (S), 2013-02-28:
Det, jeg kan garantere hr. Mike Legarth, er, at det, vi har allermest fokus på, er at give de her mennesker et bedre liv.
Jeg tror simpelt hen ikke på, at der er nogle, der har et godt liv ved ikke at få en chance, ved at sidde og få kontanthjælp og ikke blive prøvet af, ikke få en uddannelse, ikke komme ud i et eller andet.
De her mennesker har fortjent, at vi investerer i dem.
De har fortjent, at vi interesserer os for dem, og det gør vi med den her reform.
Men hvis vi ikke samtidig skaber arbejdspladser, hjælper det ikke noget.
Det hjælper ikke noget, at vi sender en masse hurtigt igennem uddannelsessystemet eller sender kontanthjælpsmodtagere ud på arbejdsmarkedet eller gør de syge raske og lader dem stå derude, hvis ikke vi samtidig skaber arbejdspladser.
Hans Andersen (V), 2013-02-28:
Tak for det.
Hr. Leif Lahn Jensen har tidligere svaret, at det med en borgerlig regering er umuligt at få gennemført klassisk socialdemokratisk politik.
Så vil jeg bare spørge, om det så er klassisk socialdemokratisk politik, vi ser her med vækstplanen, med sænkelse af selskabsskatten og med fjernelse af kørselsafgifter og alle de andre ting.
Det er et spørgsmål, jeg gerne vil bede om et svar på.
Vi har indtil videre ikke rigtigt fået noget svar på, om det, der ligger med den vækstplan, der er lanceret, er klassisk socialdemokratisk politik, for det må det jo være.
For i tiden med den borgerlige regering var det jo umuligt at få gennemført klassisk socialdemokratisk politik.
Jeg kunne tolke det i retning af, at det er klassisk socialdemokratisk politik at sænke selskabsskatten – det vil jeg tillade mig at gøre.
Så vil jeg bare spørge til et andet element, som nu også er kommet frem: boligjobordningen.
Vi havde en længere debat om boligjobordningen i forbindelse med vedtagelsen af finansloven, hvor jo boligjobordningen var blevet fjernet.
Det måtte jeg jo i hvert fald forstå som klassisk socialdemokratisk politik.
Nu er boligjobordningen så med i vækstplanen igen, og så er mit spørgsmål: Hvad er klassisk socialdemokratisk politik?
Er det at støtte boligjobordningen?
Eller synes man egentlig i bund og grund, at den skal fjernes?
Leif Lahn Jensen (S), 2013-02-28:
Hvad er klassisk liberalistisk politik?
Er det at indføre mange afgifter eller ikke at indføre mange afgifter?
For jeg er i tvivl.
Vi rydder stadig væk op efter alle de afgifter, som hr. Lars Løkke Rasmussen pålagde erhvervslivet – det gør vi stadig væk.
Så hvad er klassisk liberalistisk politik?
Men jeg ikke i tvivl om, hvad klassisk socialdemokratisk politik er.
Det er at hjælpe mennesker; det er at sørge for, at de får et bedre liv; at de kommer ud på arbejdsmarkedet; at vi sørger for at få skabt rigtig gode arbejdspladser.
Det er det, vi gør, og jeg er ikke et sekund i tvivl om, at hvis vi får hjælp til det fra den modsatte side, altså hvis vi får den tid, vi skal bruge, til det, så kommer det til at gå ligesom alle de andre gange, ordførerne her i salen har set der er kommet en socialdemokratisk ledet regering, nemlig rigtig godt.
Men det gør vi, og med de her ting har vi vist vejen.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Jeg synes, at ordføreren skøjter lidt let hen over den her problemstilling, at så stor en andel af befolkningen i den arbejdsdygtige alder i Danmark er på overførselsindkomst.
Faktum er, at siden 1960 er befolkningen steget med 14 pct.
I samme periode har vi altså set en stigning i antallet af mennesker i den arbejdsdygtige alder på overførselsindkomst på 400 pct.
Der er ikke nogen sammenhæng, og det, at vi så samtidig har set en så kraftig stigning i antallet af mennesker på overførselsindkomst, kan ikke ledes tilbage til, at vi har set en stigning i befolkningstallet.
Man kan også se en klar tendens til, at hver eneste gang, vi har haft en lavkonjunktur, er antallet af mennesker på overførselsindkomst selvfølgelig steget, det er ganske naturligt.
Desværre har man så set en tendens til, at når der så er kommet en højkonjunktur igen, er beskæftigelsen ikke steget tilsvarende – altså, den er ikke faldet tilbage på det niveau, som den var på før.
Hver eneste gang, der er en lavkonjunktur, øges antallet af mennesker på overførselsindkomster, og antallet falder ikke lige så kraftigt bagefter.
Økonomerne har en forklaring på, hvorfor vi har set den her stigning, og for at skære den helt ud i pap er den, at vi i højere og højere grad har betalt folk for ikke at være på arbejdsmarkedet.
Vi har igennem høje ydelser og lettere adgang til forskellige former for overførselsindkomst set en kraftig stigning i antallet af mennesker på overførselsindkomst, og det er et paradoks, for det er blevet lettere at klare sig selv.
Reallønnen er steget, produktiviteten er steget – det vil sige, at vores arbejdskraft er blevet mere værd – det er på alle måder blevet lettere at klare sig selv.
Det eneste, der kan gøres for at vende den her udvikling, er reformer af vores arbejdsmarked, som er langt mere vidtgående end det, som der er lagt frem.
Jeg synes, et godt mål ville være, at vi kom ned på svensk niveau, det vil sige, at vi havde 270.000 færre på overførselsindkomst i den arbejdsdygtige alder.
Det synes jeg ville være et godt, fornuftigt mål at sætte sig.
Så vil jeg bare spørge: Vil Dansk Folkeparti være med til at gennemføre den type reformer, så vi kan øge Danmarks velstand, så vi kan sikre danskerne bedre private forbrugsmuligheder, men også på sigt sikre, at det offentlige har nogle bedre forbrugsmuligheder, altså kan levere bedre uddannelse, bedre sundhedsydelser?
Bent Bøgsted (DF), 2013-02-28:
Jamen nu er det egentlig sådan lidt vanskeligt, for hr. Joachim B. Olsen undgår jo at sige, hvem det er, der skal rammes af de reformer.
Hvad er det for en type reformer, der bliver snakket om?
Men vi kan jo hurtigt finde et sted, hvor man kan sige, at vi kan bremse op.
Der er omkring 160.000 fra Østeuropa, der arbejder i Danmark, og som har været med til at presse de dårligst stillede danskere ud af arbejdsmarkedet, de ufaglærte ud af arbejdsmarkedet.
Der kunne man jo starte med at lukke af og sige: Vi har ikke behov for mere tilgang til det danske arbejdsmarked, så lang tid vi har den arbejdsløshed, vi har.
Vi skal vente, til lønniveauet i de lande, som de kommer fra, er oppe på et niveau, der ligner det, vi har i Danmark, før vi kan lukke op for adgangen.
Og så kunne vi lave det sådan, at hvis der så er mangel på arbejdskraft, kan de søge et job hjemme fra deres hjemland, og så kan de tage til Danmark og arbejde på samme måde, som danskere tager til Norge at arbejde.
De tager ikke derop, før de har en ansættelseskontrakt.
Det var i hvert fald et område, hvor vi kunne finde rigtig mange arbejdspladser.
Så er jeg fuldstændig klar over, at der også er en stor gruppe, som der skal arbejdes på at lave en holdningsændring til det at tage et arbejde hos.
Og vi vil også gerne have et loft over kontanthjælpen, netop fordi det skal kunne betale sig at arbejde.
Og så tror jeg nok, tiden er gået igen.
Leif Lahn Jensen (S), 2013-02-28:
Det er en skam, der ikke er flere, der spørger mig, for hver eneste gang jeg bliver spurgt om klassisk socialdemokratisk politik, så kommer jeg i godt humør.
Men nu bliver jeg så spurgt igen.
Det, der er klassisk socialdemokratisk politik og forskellen til den tidligere regering, er, at vi ikke kun investerer i virksomhederne, vi investerer også i menneskerne.
Det vil sige, at det i vores vækstplan går ud på samlet at sørge for, at virksomhederne har det godt, at de gider at være i det her land, samtidig med at vi via de andre reformer sørger for, at de her virksomheder har nogle dygtige, sunde folk, nogle, som synes, at det er dejligt arbejde i de her virksomheder, nogle, som hver eneste dag vil kæmpe for, at de her virksomheder kan have det godt, og som vil sørge for, at de også har det godt i det her land.
Igen: Hvis virksomhederne har det godt, lønmodtagerne har det godt, så har vi alle det godt.
Og ved I hvad, venner?
Det er socialdemokratisk politik.
Bent Bøgsted (DF), 2013-02-28:
Tak, hr. formand.
Det er måske mig, der ikke helt forstår det, det vil jeg ikke gøre mig klog på, jeg er ikke økonom, men når der står i vækstpakken, at den offentlige vækst sænkes fra 0,8 til 0,4 pct., er det i hvert fald ikke noget, der skaber yderligere tiltag.
Men ordføreren står og siger, at den øgede vækst skal give fremgang.
Så er det, jeg vil spørge: Hvor stor er den forventede vækst på det private arbejdsmarked?
På det offentlige arbejdsmarked bliver den sænket fra 0,8 til 0,4 pct.
Hvor stor er stigningen på det private arbejdsmarked?
Hvad er forventningen der for at opnå et resultat med flere arbejdspladser?
Det har jeg ikke lige kunnet finde noget om, men det kunne godt være, at ordføreren kunne forklare mig lidt om det.
Nadeem Farooq (RV), 2013-02-28:
Det, vi lægger op til, er, at vi via vores strukturelle tiltag, vores erhvervspolitik og den økonomiske politik, der skal sørge for en normalisering af konjunkturerne, får genskabt væksten og derved kommer til at levere 150.000 flere arbejdspladser.
Så er der en række forudsætninger.
Vi kan tale om en vækst på 2 pct., og der er en række forudsætninger for det.
Men samlet set bør man se vækstplanen under ét, og det mener jeg også man skal gøre.
Der øger vi med 150.000 arbejdspladser.
Så er det klart, at de reformer, som jeg nævner her, også er indregnet i det.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-28:
Altså, nu har jeg jo fulgt debatten her i dag, og måske er det mig, der har været naiv, når jeg har troet på, at vi kunne tale om det store problem, at der er rigtig mange mennesker, som ikke bare er syge, men som også har været i systemet for længe og derfor er uden for arbejdsmarkedet, altså tale om, at det er en tragedie for dem og for samfundet og om, hvordan det her Folketing i fællesskab kan prøve at finde de bedst mulige løsninger til at få flest mulige mennesker ind på arbejdsmarkedet i stedet for at diskutere vækstplanen.
Men det kan vi godt.
Som jeg i hvert fald har forstået det med hensyn til kontanthjælpen – og nu har jeg kigget en hel del på det – så bliver provenuet inden for systemet, fordi man skal bruge en masse ekstra penge på at få uddannet de unge og give dem en individuel sagsbehandler og få dem vejledt igennem systemet.
Det provenu bliver altså inden for systemet.
Når det gælder SU, skulle der findes 2 mia. kr.
Vi har de sidste 2 år brugt 5,5 mia. kr. mere på uddannelse, end den foregående regering gjorde.
Vi skal altså finde 2 mia. kr. frem til 2020, og regeringen er kommet med et udspil.
Det skal bidrage til det råderum på 0,8 pct., som står i 2020-planen, som så igen – undskyld, formand – skal bidrage til vækst og velfærd og job.
Så omkring SU'en: Ja.
Jacob Jensen (V), 2013-02-28:
Jamen jeg troede sådan set, at vækstplanen handlede om at få folk i arbejde og skabe job, så derfor kan jeg ikke helt forstå, at ordføreren skoser mig for at ville tale om vækstplanen i en sammenhæng, hvor vi netop taler om at få folk i arbejde.
Det kan godt være, at jeg har misforstået noget med den vækstplan, og at det slet ikke har noget at gøre med at få folk i arbejde.
Det kunne man måske godt tro, når man kigger på den nettoeffekt, der er.
Men jeg vil bare spørge til elementerne i vækstplanen og tillade mig – måske lidt mere præcist end jeg gjorde før – at spørge, om ordføreren synes, det er en god idé at sænke selskabsskatten.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-28:
Til det vil jeg sige to ting.
Så vidt jeg har forstået, skal vi i dag diskutere det stigende antal personer uden for arbejdsstyrken.
Og så vidt jeg har forstået, består arbejdsstyrken af beskæftigede og arbejdsløse.
Dem, vi taler om, der står uden for arbejdsstyrken, er jo dem på overførselsindkomster som f.eks. førtidspension og sygedagpenge og andre ting, hvor man ikke er beskæftiget, men man er heller ikke arbejdsløs.
Og vi skal diskutere, hvordan vi kan få den store gruppe af mennesker ind på arbejdsmarkedet.
Ordføreren spørger jo ind til arbejdsløse – altså dem, der er i arbejdsstyrken lige nu – og det er dem, vi skal have fundet et job til.
Men vi skal samtidig få dem, der er uden for arbejdsstyrken, ind i arbejdsstyrken.
Så det er jo to forskellige ting.
Jeg vil nemlig ikke bebrejdes for at snyde på vægten.
Omkring selskabsskatten vil jeg sige, at nej, det er ikke SF's politik generelt.
Det er en del af den her pakke, og der er rigtig mange andre gode ting i det.
Det er et kompromis, og det anerkender vi, og vi støtter fuldt op om det.
Bent Bøgsted (DF), 2013-02-28:
Men det, jeg vil spørge om, er: Hvordan kan man formindske den gruppe, der er uden for arbejdsmarkedet, ved i vækstpakken at sige, at væksten i det offentlige skal være på 0,4 pct. og stigende med årene, når 0,8 pct. er det, der skal til, for at man kan holde status quo for arbejdsstyrken?
Ved at sætte væksten ned, som SF sammen med Radikale og Socialdemokratiet er med til at gøre, får man mindsket arbejdsstyrken i det offentlige med 13.000 personer; det er det, FOA selv har regnet ud.
Status quo på 0,8 pct. er det, der var lagt ud med, men nu mindsker man væksten, og det vil sige, at med den her plan er SF med til at øge størrelsen på den gruppe, der står uden for arbejdsmarkedet.
Det var vel ikke det, der var meningen.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-28:
Jeg tror ikke, at hr. Mike Legarth hører, hvad jeg siger.
Efter SF's opfattelse er der en værdi for det enkelte menneske i at være i arbejde, hvis man kan, og der er en værdi for samfundet i, at alle bidrager med det, de kan, og at de bredeste skuldre løfter mest.
Derfor tror jeg, at vi har et så vidt forskelligt verdenssyn, at vi måske simpelt hen taler forbi hinanden.
For det er jo allerede sådan i dag, at man skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet, hvis man er på kontanthjælp.
Hvis der kommer en sagsbehandler siger, at vedkommende har fundet et job til en, så skal man jo tage det.
Sådan er reglerne.
Undskyld, når jeg bliver lidt irriteret heroppe, er det, fordi at for at vi kan få en god diskussion, bliver vi nødt til at bruge de samme begreber, og arbejdsmarkedet og arbejdsstyrken er altså to forskellige ting.
Dem, der er uden for arbejdsstyrken, er jo ikke almindeligt arbejdsløse.
Det er derfor, jeg synes, det er lidt svært at diskutere, når vi ikke bruger de samme begreber.
Spørgsmålet, vi behandler i dag, handler om gruppen uden for arbejdsstyrken, og det er jo ikke almindeligt arbejdsløse mennesker.
Vi taler jo ikke om de arbejdsløse, der er en del af gruppen i dag.
Det er derfor.
Hvad angår sænkningen fra 0,8 til 0,4, så ja, det er jo en nedgang i det offentlige forbrug.
Kommunerne har haft en vækst på 0,1 pct.
De har så også brugt færre penge, end der var sat af, og derfor vil vi jo gerne opfordre dem til at bruge det, de har budgetteret med.
Men jeg bliver nødt til at sige, at i forhold til den plan, der er lagt frem, er der 11.000 flere offentligt ansatte i 2020, end der er i dag.
Bent Bøgsted (DF), 2013-02-28:
Ordføreren må undskylde, men det, der også blev refereret til fra hr. Anders Samuelsens side, var jo den her undersøgelse fra KORA, der viser, at der kun var tre kommuner, hvor 50 pct. var i beskæftigelse og var med til at finansiere de andre.
Det vil sige, at for at hjælpe de kommuner, skal man jo også sikre, at der er så mange som muligt i beskæftigelse.
Dem, der ikke bidrager til det, er jo også dem, der er arbejdsløse, så det er jo omtalt i den debat, Liberal Alliance har rejst, og så kan det ikke hjælpe at stå og sige, at det skal man ikke diskutere.
SF har været med til at fremlægge en vækstplan, hvor væksten i det offentlige falder fra 0,8, som er status quo, og så ned til 0,4 procent – og så skal den godt nok stige igen.
Men den beregning, FOA har lavet, viser, at 13.000 mister deres job frem til 2020.
Det må da være lidt af et problem, at SF er med til det.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-28:
Nu er stigningen i væksten i det offentlige forbrug heldigvis lidt nem at huske, for man kan sige, at den i 2014 er på 0,4 pct., i 2015 er den på 0,5 pct. osv. osv. med et gennemsnit på 0,7 pct., og så ender vi på 0,75 pct., som selvfølgelig er lige under de 0,8 pct.
Det anerkender jeg.
Det er klart, at en del af finansieringen kommer herfra, men der bliver stadig væk 11.000 flere ansatte i den offentlige sektor i 2020, end der er i dag.
Det er jo det, jeg kan forstå at Liberal Alliance gerne vil have sat fokus på, men så må jeg også igen sige, at man skal kigge på de specifikke tal, og når vi har rekordoptag på uddannelsesinstitutionerne i en krisetid, påvirker det jo også tallene.
Men det er jo en god nyhed, at flere unge uddanner sig.
Frank Aaen (EL), 2013-02-28:
Det er i familie med det her.
Venstre har jo sagt, at der skulle være et byrdestop for erhvervslivet, og at man skulle være sikker på det.
Så kunne jeg godt tænke mig at vide, hvad byrder omfatter.
Er det alt, en virksomhed kan sige giver dem en ekstra forpligtelse til et eller andet?
For jeg er ikke sikker på, at det kun er skat, og at det ikke kun er afgifter.
Det er vel også andre former for ting, som virksomheden måtte opfatte som generende?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-28:
Nej, jeg sagde tidligere, da Liberal Alliances ordfører var på talerstolen, at man ikke bare kunne se isoleret på nogle tal fra 1960 til i dag, for vi har fået et helt andet arbejdsmarked, og vi har fået nogle helt andre ydelser, end man havde i 1960.
Vi har fået arbejdsstyrken forøget med 1 million mennesker, hovedsagelig kvinder – omkring 85 pct. af dem er kvinder.
Det vil så også sige, at blandt de kvinder er der også nogle, der skal gå på barsel, når de, heldigvis, får nogle børn.
Nu er de på en overførselsindkomst, fordi de går på barsel.
Der er også blevet mange flere unge, der uddanner sig.
De er på SU.
Og så har vi også fået førtidspensionen.
Og det mener jeg faktisk er en del af velfærdsstaten, og det kan godt være, at Liberal Alliance ikke er enig i det, men jeg synes faktisk, at det er godt, at man kan komme på førtidspension, hvis man er syg.
Men man skal jo bare have fundet ud af, om det er den eneste mulighed.
Men det er godt, at vi har en række ydelser til dem, som møder nogle udfordringer i deres liv, og det velfærdssamfund har vi i høj grad udbygget sammen med Socialdemokraterne, Radikale og andre på centrum-venstre-fløjen.
Og det er godt.
Derfor ændrer tallene sig.
Så man kan ikke se på det isoleret.
Anders Samuelsen (LA), 2013-02-28:
Fakta er, hvis vi så nu går ned i tallene, at der, som jeg har nævnt tidligere i dag, var ca. 800.000 i alt på overførselsindkomst i 1970.
I dag er der i alt 2,1 millioner.
Fra de 2,1 millioner kan vi selvfølgelig trække dem, der er på SU, for det er en ydelse, der er blevet indført, som vi alle sammen enige om.
Det er så ca. 280.000.
Tilbage er der ca. 1 million at tale om.
Af den million er der cirka kommet 200.000 flere arbejdsløse.
Man er gået fra 60.000 til 260.000 i alt inklusive aktiverede.
Det er en stigning på 200.000.
Det er altså mere end en fordobling, så det kan ikke på nogen måde forklares bare med henvisning til kvindernes indtræden på arbejdsmarkedet, men kvinderne har selvfølgelig en andel.
Men det er jo ikke nødvendigvis sådan, at der burde være den sammenhæng, at fordi der kommer kvinder ud på arbejdsmarkedet, skal antallet af arbejdsløse absolut stige.
Jeg kan forstå logikken i forhold til sygedagpenge eller førtidspensionister, men i forhold til, hvor mange der egentlig er på offentlig forsørgelse, har jeg svært ved at følge logikken.
Derudover er der så også kommet en halv million ekstra folkepensionister.
Det er vi begyndt at tage fat på i en erkendelse af, at vi ikke kan blive ved med at have en så eksplosiv stigning.
Det går jeg ud fra at ordføreren er enig i er den måde, vi skal diskutere det på.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-28:
Jamen jeg synes jo, det er rigtig godt at dykke ned i tallene, for så kan man kigge på det isoleret: Er det godt, at kvinder kan gå på barsel?
Ja, det synes jeg.
Er det godt, at unge kan få SU?
Er det godt, at der er forskellige pensionssystemer?
Men under det skal vi jo kigge på, om der er for mange, der er på førtidspension.
Kan de få en hjælpende hånd til måske at have nogle få timer om ugen på arbejdsmarkedet?
Hvordan kan de hjælpes til at bidrage til samfundet.
Det er jo det med de bredeste skuldre, der skal bære det tungeste læs, men alle skal bidrage med det, de kan.
Så derfor synes jeg, det er helt relevant at gå ned i hver gruppe og sige: Er den gruppe for stor; er der nogle mennesker, som ikke alene vil bidrage mere til samfundet, men også vil få et bedre liv, hvis vi gør en aktiv indsats for dem?
Men min pointe var bare, at når arbejdsstyrken bliver forøget med en million mennesker, hvoraf ca. 85 pct. er kvinder, og vi samtidig får en række velfærdsydelser, man ikke havde i 1960, så vil tallene jo selvfølgelig også ændre sig.
Mike Legarth (KF), 2013-02-28:
Jo, men det er det, jeg taler om.
Hvis man er arbejdsmarkedsparat og man er på kontanthjælp og man får tilbudt et job, så kan man opleve, at man går ned i indtægt.
Det er jo fuldstændig vanvittigt.
Er vi ikke enige om, at det system skal laves om?
Jeg kunne forstå, at jeg ikke kunne få en bekræftelse fra fru Lisbeth Bech Poulsen, og jeg kan simpelt hen ikke forstå, at man ikke er enig i, at vi er nødt til at lave et system, hvor vi belønner dem, der tager et arbejde i stedet for at ligge på sofaen hjemme.
Man er arbejdsmarkedsparat, man får tilbudt et job, og så skal man tage det, og når man tager det job, skal man have mere i indtægt, end hvis man var på offentlig forsørgelse.