runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (KF), 2009-04-24:
Det, jeg sagde, var, at hvis der er en fjerdedel, der recidiverer, altså får tilbagefald til fornyet kriminalitet, efter udståelse af afsoning, efter overstået behandling, hvis det er det, de har fået - jeg tror, vi skal skille tallene lidt ad for at få et helt præcist overblik over det, men lad os bare sige, at det er en fjerdedel i runde tal - så er der tre fjerdedele, der ikke gør det.
Det synes jeg ikke er særlig dårligt, men det er ikke godt nok.
Det skal være endnu bedre.
Derfor kører Kriminalforsorgen netop i øjeblikket nogle forsøgsordninger, hvor man prøver at skabe en ekstra motivation og prøver at sikre, at de, der ikke vil tage imod behandling, alligevel bliver overtalt til at gøre det.
Og det ser ud til, at de forsøg rent faktisk lykkes.
Men inden vi kan se det på recidivprocenten, går der jo altså nogle år.
Men man gør, hvad man kan, og ikke mindst Kriminalforsorgen gør en fantastisk indsats.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-04-24:
Hr. Tom Behnke var også i sin ordførertale inde på det her med, at der er behov for at adfærdsregulere de pædofilidømte, og det er vi jo enige i i Dansk Folkeparti.
Derfor forstår vi heller ikke De Konservatives holdning i den her sag, netop at man vil sige nej til Dansk Folkepartis forslag her, ud fra en betragtning om at det ikke hjælper at - hvad skal jeg sige? - tvinge mennesker til at gå i behandling.
Jeg tror, at opfattelsen rent faktisk er hos mange, at det er de færreste, der lukker op for sluserne, første gang de er hos en psykoterapeut, og det er så lige meget, om man er pædofilidømt, eller om man bare er en helt almindelig borger i det danske samfund med depression, eller hvad man er.
Der skal altså lidt mere end et første møde til i en behandlingsserie, før folk lukker op for sluserne.
Mener hr. Tom Behnke ikke også, at der hen ad vejen vil være en klokke, der ringer hos den pædofilidømte, og så kan det rent faktisk være, at behandlingen hjælper?
Tom Behnke (KF), 2009-04-24:
Hvis forslagsstilleren har den opfattelse, at man i Kriminalforsorgen end ikke gør et forsøg, hvis den dømte siger nej tak, at man end ikke forsøger at tage en første samtale og en opfølgende samtale og løbende under afsoningen af straffen igen og igen forsøger at overtale og motivere, så er det, fordi forslagsstilleren ikke ved, hvad det er, der foregår i Kriminalforsorgen.
For det er faktisk det, man gør.
Man forsøger jo igen og igen, netop fordi man har et håb om, at man hen ad vejen kan overbevise den dømte om, at det vil være en god idé at modtage behandling.
Men det er vores klare opfattelse, at den bedste behandling opnås ved, at den, der modtager behandlingen, er indstillet på at modtage den.
Hvis man ikke vil, hvis man sidder med fingrene i ørerne og råber lalalalala, mens terapeuten prøver på at bearbejde en, så hjælper det jo ingenting!
Og derfor er det her forslag alt for rigidt, det er alt for sort-hvidt.
Vi appellerer bare til, at man siger: Kravet til prøveløsladelse skal være, at man har modtaget behandling, men det skal være der, hvor det er relevant, og hvor det giver mening - det er vi enige i.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-04-24:
Jamen jeg bliver nødt til undtagelsesvis at gå op på talerstolen.
Jeg har respekt for fru Karen Hækkerups engagement i den her sag og i andre sager.
Men lidt for ofte synes jeg, der sker det, at man sådan lige kommer på kant med, hvad der egentlig er de rigtige tal, og med, hvad kendsgerningerne i sagen er.
For jeg synes, at det desværre sker nogle gange, at man sådan lige kommer på grænsen af, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert.
Det er godt, at der er et engagement i den her sag, det har vi alle sammen.
Men når man henviser til en rapport, som er næsten 5 år gammel, og bliver ved med at henvise til den, og man så ikke gør sig den ulejlighed at undersøge, om der er kommet nye pladser til siden, synes jeg, at det er et problem for folketingsdebatten.
Det er sådan, som det også er blevet gentaget af den konservative ordfører, og som jeg også har sagt til den socialdemokratiske ordfører, at der ikke er nogen venteliste.
Der er ikke 8 pladser, der er 22 pladser.
Og der synes jeg, at det ville være forkert, hvis det, som den socialdemokratiske ordfører sagde om, at der var lange ventelister, og at der var store problemer, og at der kun var 8 pladser, blev skrevet i folketingsreferatet og på den måde fik lov til sådan at blive skreget ud i verdensrummet, for det er jo ikke rigtigt.
Derfor har jeg så valgt undtagelsesvis at tage det skridt at gå herop
det gør jeg normalt ikke - for det er meget vigtigt, og det er også henvendt til den socialdemokratiske ordfører, med engagementet og energien i de mange sager, det kan jeg godt lide.
Men man bliver nødt til som folketingspolitiker at holde sig inden for skiven og sige korrekte ting.
Karen Hækkerup (S), 2009-04-24:
Ja, så har man da oplevet det med.
Jeg vil sige, at når en minister går på talerstolen og siger, at det sker lidt for ofte, at fru Karen Hækkerup kommer til at dykke ned i nogle forkerte tal, synes jeg, at det er rimelig groft.
Og de tal synes jeg da ministeren skulle tage og lægge frem.
Hvad er det for nogle rimelig forkerte tal, ministeren mener jeg har dykket ned i?
Når det drejer sig om den her konkrete sag, vil jeg sige: Da ministeren gik på talerstolen med sit første indlæg, stillede jeg to spørgsmål til ministeren.
Det ene spørgsmål var: Hvor mange pladser er der i dag?
Det andet spørgsmål var: Er der stadig ventetid?
Svarene på begge spørgsmål fra ministeren var: Jeg har ikke lige sat mig ind i det, jeg har ikke lige tallene ved hånden.
Det kunne ministeren jo bare have sat sig ind i, inden ministeren gik i Folketinget til behandling af sagen her, så havde man jo været fri for den her omgang.
Så er det da fint, at ministeren har en hel flok embedsmænd siddende i salen, så han kan rende ned og spørge, hvordan tallene er.
Jeg har stor respekt for, at folk sætter sig ind i sagerne, når de udtaler sig, men ministeren kunne have gjort det samme.
Så havde vi jo været ude over den her problemstilling, allerede da ministeren havde ordet første gang.
Så vil jeg bare sige, at det er fint, at ministeren nu siger, at der er 22 pladser på Anstalten ved Herstedvester.
Jeg har i dag været inde at kigge på Kriminalforsorgens hjemmeside og har set, at der stadig væk kun er 8 pladser i afdeling Q plus 10 pladser i bygningen ved siden af.
Sådan står der altså på hjemmesiden.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-04-24:
Jeg tror, at det her rammer problemet med debatten med fru Karen Hækkerup lidt.
For jeg sagde ikke, som fru Karen Hækkerup siger, at jeg ikke har sat mig ind i det.
Det er jo det, jeg oplever nogle gange, man strammer den sådan lige en tand til.
Det har jeg desværre oplevet i flere debatter, og jeg synes, at det er ærgerligt, for jeg kan godt lide engagementet, men jeg har oplevet mange gange, at man sådan lige strammer den en gang for meget, i forhold til hvad der er blevet sagt og hvad der er blevet gjort.
Og det er derfor, jeg bliver nødt til at reagere nu.
Der bliver sagt fra talerstolen af den konservative ordfører, og jeg har også nævnt det over for den socialdemokratiske ordfører, at der ikke var nogen ventelister, og at der var flere pladser.
Og alligevel bliver man ved med at fremture med en rapport, som er næsten 5 år gammel.
Og det synes jeg da er problematisk for debatten i den her sag, som er så væsentlig.
For jeg synes, at det er en rigtig væsentlig debat.
Årsagen til, at tallene ikke var fremme i indledningen, var, at det ikke handler om tallene, det handler om DF's forslag, som er sympatisk og godt tænkt, men som bare ikke er det rigtige svar til at løse problemerne.
Men da fru Karen Hækkerup bliver ved med at fremture med de tal, bliver jeg altså som ansvarlig minister nødt til at korrigere tallene og sige, hvad de korrekte tal er, så de ikke dominerer debatten.
Og det er sådan set årsagen til, at jeg undtagelsesvis har taget det skridt at gå op for at korrigere de tal.
Karen Hækkerup (S), 2009-04-24:
Jamen så lad os dog få de tal frem, så lad os få at vide, hvor mange der modtager behandling, og hvor mange der ikke modtager behandling.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-04-24:
Nu siger fru Pia Olsen Dyhr selv, at det er et ikkeproblem - o.k., det er et ikke problem.
Men er det et ikkeproblem, at en fjerdedel af de pædofile, som dømmes for nogle af de groveste sexforbrydelser, gentager deres kriminalitet?
Det mener jeg i høj grad ikke er et ikkeproblem, men rent faktisk er et problem.
Det ønsker vi fra Dansk Folkepartis side at gøre noget ved, og derfor har vi fremsat forslaget her for at sikre, at vilkårene bliver forbedret, og for at sikre, at der slet ikke skal være nogen tvivl om, at folk slet ikke kan blive prøveløsladt, hvis de ikke indgår i en behandling.
Det er her, vi fra Dansk Folkepartis side sagtens mener man kan forbedre forholdene i dag.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-04-24:
Jeg synes, det er interessant, at udenrigsministeren nævner Montesquieu, for hvem er det, der skal skabe rammerne for domstolenes virke? Ja, det må jo være politikerne.
Det er derfor, at man i grundlovens § 64 har indskrevet, at dommerne i deres kald ene har at rette sig efter loven.
Altså, loven er øverst, og det er den, som dommerne skal fortolke.
En lignende bestemmelse findes bare ikke i EF-traktaten.
Der har man derimod artikel 220, en formulering om, at det er dommernes opgave at værne om lov og ret, herunder altså at værne om traktaten.
Og i traktaten står der jo som bekendt, at man hele tiden skal stræbe efter en stadig snævrere union.
Deri ligger klart det opdrag, at Domstolen hele tiden har til opgave at sikre den fortsatte integration, også selv om politikerne ikke ønsker det.
Så man har altså ved EF-Domstolen vendt hele det mantra, som udenrigsministeren taler om som en del af Montesquieus lære, fuldstændig på hovedet.
Det er lidt forunderligt, at udenrigsministeren som dr.phil. og som en dygtig historiker, der oven i købet påberåber sig Montesquieu i sin argumentation, ikke kan se det store problem i, at man i EU har valgt at sætte dommerne øverst og politikerne nederst.
Per Stig Møller (KF), 2009-04-24:
Det bliver så præcis den juridiske diskussion.
Det, det drejer sig om i den her debat, er, hvorvidt det danske Folketing skal blande sig i Domstolens arbejde med nogle beslutninger, som skal træffes af alle 27 lande, og at man så skal give Domstolen et pålæg om, hvordan den skal fortolke.
Vi laver lovene, og Domstolen skal tilse, om de overholdes.
Hvis vi laver lovene, direktiverne og beslutningerne uklare, jamen så åbner det mange fortolkningsmuligheder for en domstol.
Jeg synes, det er helt berettiget at diskutere det, og derfor er det i virkeligheden et wake up call til det politiske niveau om at sørge for, at de vedtagelser, vi laver i EU, er tilstrækkelig klare og tydelige, så der ikke kommer tvivl om fortolkningsstilen.
Høgni Hoydal (T), 2009-04-24:
Jeg må indrømme, at jeg er noget forundret over Det Konservative Folkepartis ordfører i hele denne debat.
Jeg har nu ikke nogen sinde mødt nogen grønlandsk politiker eller nogen grønlænder i det hele taget, der ikke tager problemerne alvorligt.
Så er det i hvert fald sagt.
Men jeg vil gerne spørge hr. Per Ørum Jørgensen, hvad der egentlig ligger i de udsagn, han har haft i de danske medier, om at skære i bloktilskuddet til Grønland.
Altså, lægger han op til at sætte Grønland under administration, at han skal bestemme, om pengene gives til mad i skolerne, eller om de gives til andre tiltag i samfundet?
Eller hvor går grænsen for Det Konservative Folkeparti egentlig i deres løsningsforslag, som er fremkommet i danske medier?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-04-24:
Jamen jeg kan sige det meget klart: Vores tålmodighed er brugt op.
Nu er der så et håb, ved at der er udskrevet valg i Grønland, og man kan så håbe, at den grønlandske befolkning vælger politikere, som forstår, at Grønlands børn og unge er det råstof, de skal leve af i fremtiden.
Det er deri, man kan have et håb.
Men hvis vi efter et valg kommer i den situation, at Grønland fortsat ikke vil løse de her problemer, fortsat ikke vil sikre, at man i hvert fald fjerner den tvivl, der kan være, om, hvorvidt Grønland overtræder de her konventioner, er det jo altså Danmarks ansvar at sikre, at Grønland lever op til konventionerne.
Det står meget klart i hjemmestyreloven nu - og også i bemærkningerne til selvstyreloven - at regeringen har en mulighed for at pålægge Grønland at bringe tingene i orden, således at man lever op til de internationale konventioner.
Det er en mulighed, man har fra dansk side.
Man kan så håbe, at man ikke skal bringe en sådan mulighed i anvendelse, men den mulighed er der, og vi skylder de grønlandske børn også at bruge den mulighed.
Det er det konservative udgangspunkt, hvis man kommer i den situation.
Høgni Hoydal (T), 2009-04-24:
Tak for svaret.
Det vil sige, at man vil bruge bloktilskuddet som en slags styringsredskab over for Grønland.
Det er så slået fast.
Men hr. Per Ørum Jørgensen erklærer sig også enig med den forhenværende statsministers udsagn om, at Danmark jo ikke kan have, at Grønland skaber kritik af Danmark i verdenssamfundet.
Altså, handler det her egentlig om Danmarks billede udadtil?
Det er det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Når det nu gælder en interesse for børns vilkår rundtom i verden, som vi vel alle deler, er Det Konservative Folkeparti så også rede til at stille krav til USA, hvor fattigdomsprocenten vel er større, end den er i Grønland?
Vil man opsige aftaler med USA eller holde op med at samarbejde med dem, hvis de ikke følger tiltag, der kan afhjælpe den store fattigdom, der f.eks. er blandt børn i USA?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-04-24:
Vi har en alvorlig situation, og det håber jeg også - nu, der også er så stor færøsk interesse for den her debat - at man tager alvorligt.
Vi har UNICEF, som klart siger - jeg har sagt det i min tale - at der er tale om en eklatant overtrædelse af internationale regler.
Jeg sagde også meget klart i min tale, så det ikke kunne misforstås hvad hr. Høgni Hoydal ellers forsøger - at det ikke bare handler om det internationale omdømme.
Det handler først og fremmest om de grønlandske børn og om en situation, der er meget alvorlig, og som bliver værre og værre for hvert år, der går.
Kristen Touborg (SF), 2009-04-24:
I forlængelse af hr. Høgni Hoydals spørgsmål og hr. Per Ørum Jørgensens svar om indgreb i bloktilskuddet synes jeg det kunne være interessant at høre, om det er regeringens politik, eller det er sådan, at De Konservative står et sted og Venstre et andet sted.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-04-24:
Nu er jeg jo kun ordfører for Det Konservative Folkeparti, så derfor mener jeg ikke, at jeg skal redegøre for regeringens politik her.
Jeg kan fortælle, at den konservative tilgang til den her problemstilling er, at hvis det viser sig, at det grønlandske landsstyre ikke vil løse de her problemer, hvis man negligerer, at internationale regler eventuelt er overtrådt, så skal regeringen træde til og pålægge Grønland at bringe tingene i orden, sådan som loven jo giver mulighed for.
Kommer man derefter i den situation, at der stadig væk ikke sker noget - det forudsætter altså, at man i Grønland overtræder reglerne - mener vi, at der skal en sanktion til, og det kan eventuelt være en økonomisk sanktion.
Kristen Touborg (SF), 2009-04-24:
Mit spørgsmål gik jo først og fremmest på, om der var enighed i regeringen om den politik, som De Konservative giver udtryk for, og jeg må altså tolke svaret sådan, at det er der ikke.
Eller er det en forkert tolkning?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-04-24:
Jeg kan kun udtale mig på vegne af Det Konservative Folkeparti.
Men det, jeg i hvert fald kan garantere hr. Kristen Touborg for at der er enighed om, er den vedtagelse, der ligger her, som jo netop siger, at regeringen har det folkeretlige ansvar for, at Grønland overholder internationale forpligtelser, at man vil følge de internationale organers udtalelser meget tæt, og at der er behov for en styrket indsats på det sociale område.
Det er vi meget enige med regeringen i.
Julie Rademacher (S), 2009-04-24:
I Berlingske Tidende den 22. april kunne man læse, at hvis de grønlandske politikere ikke snart fik forbedret vilkårene for børn i Grønland, så bortfaldt bloktilskuddet fra Danmark. Jeg ville ønske, at vi fra oppositionens side havde samme økonomiske sanktionsmuligheder i forhold til, hvordan børn og unges forhold i Danmark bliver forringet.
Det har vi desværre ikke, så det er jo ikke kun i Grønland, at man måske kunne have brug for et systemskifte.
Når det er sagt, vil jeg spørge hr. Per Ørum Jørgensen, om han har gjort sig nogle tanker om, hvordan vi som stat går ind og kræver noget af den grønlandske nation.
Jeg kunne også læse i en anden artikel, at hr. Per Ørum Jørgensen udtalte sig om markedet, og der mener han at staten overhovedet ikke skal gøre noget.
Så mit spørgsmål er: Er det pengene, det handler om, eller er det reelt de sociale forhold, som det her handler om?
Julie Rademacher (S), 2009-04-24:
Som det gode statsmandsparti, som Socialdemokraterne er, står vi faktisk også sammen med statsministeren i det her spørgsmål.
Vi mener, at vi skal leve op til de foreliggende aftaler.
Vi mener, at det her skal foregå i dialog med det grønlandske hjemmestyre, og at vi ikke som det danske Folketing skal overrule det.
Når det er sagt, er vores holdning jo klar.
Jeg tror slet ikke, at vi er så uenige, men vi vil ikke som Dansk Folkeparti gå ud og svinge hammeren over bloktilskuddet.
Vi vil ind og give en håndsrækning, og vi vil i en konstruktiv dialog og netop fokusere på at løse problemerne.
Vi vil gerne, at der kommer grønlandske løsninger på grønlandske problemer, præcis som Dansk Folkeparti gerne vil have danske løsninger på danske problemer.
Søren Espersen (DF), 2009-04-24:
Det første spørgsmål, jeg vil stille til SF's ordfører, som nu begynder at tale om fattigdom som et problem, er: Er Grønland et fattigt land?
Altså, jeg er godt klar over, at der kan være mindrebemidlede rundtomkring i forskellige samfund, men er Grønland gennemgående et fattigt land?
Det må der kunne svares på.
Det blev ligesom sagt, at det er fattigt.
Vel er det ej.
Min holdning er, at Grønland er et velstående land med alle muligheder, men at man bare har prioriteret forkert.
Jeg mener slet ikke, at fattigdom er det, det drejer sig om.
Det er nemlig i myndighedernes indgriben eller mangel på indgriben, at problemerne ligger.
Men altså, de to ting: Er det ikke der, hvor problemerne ligger, og er Grønland et fattigt land?
Kristen Touborg (SF), 2009-04-24:
Nu er det at være fattig jo noget, som er relativt.
Man er nødt til at tage forskellige vinkler i betragtning, og derfor er det ikke så enkelt at sige, hvornår et land er fattigt, eller hvornår en familie er fattig.
Det er jo under forskellige forhold.
Men jeg vil meget gerne sige, at jeg i lighed med oppositionen i Grønland klart mener, at der først og fremmest er tale om et fordelingsspørgsmål.
Der er en aftale imellem den danske regering og den grønlandske regering, og den aftale agter SF at leve op til.
Jeg har jo klart givet til kende i min ordførertale, at vi mener, at der er sociale problemer i Grønland, der trænger til at blive løst, ligesom der er sociale problemer i Danmark.
Men nu er det Grønland, vi diskuterer i dag.
Så der er ikke nogen uenighed om, at sådan er det.
Men jeg vil gerne fremhæve, at det jo er sådan i Grønland, ligesom det er i Danmark, at man jo skal have et flertal for at kunne gennemføre nogle ting.
Men det kræver jo i et folkestyre, at man finder et flertal, før det kan gennemføres.
SF's ordfører finder sådan set ikke, at det er udenomsforklaringer, som jeg giver.
Hr. Søren Espersen har selvfølgelig lov til at vurdere, at det er det, og det skal jeg såmænd ikke modsætte mig.
Men jeg mener faktisk, at jeg har svaret på det, hr. Søren Espersen spørger om igen, og skulle der være flere, der spørger om det samme, bliver svaret det samme.
Fattigdom er relativt, og det er noget, man må sætte i forhold til hvad?
Henrik Brodersen (DF), 2009-04-24:
Jeg vil gerne starte med at spørge ordføreren, om han kan forholde sig til, at den grønlandske befolkning, så vidt jeg husker, fra spæd til olding får omkring 60.000 kr. pr. indbygger.
Derefter vil jeg spørge: Kan ordføreren ikke bekræfte, at lige meget hvordan man fordeler pengene i Grønland, må det være sådan, at så længe Grønland ikke er en selvstændig nation i verden, er det Danmark, der har det overordnede ansvar for, at de overholder de forpligtelser, der er over for det internationale samfund?
Kristen Touborg (SF), 2009-04-24:
Jeg vil sige til det første spørgsmål om, hvor mange penge der er til det enkelte menneske i Grønland, at vi har en aftale imellem Danmark og Grønland om et bloktilskud.
Det er en aftale, som man har indgået, og det er det, man er blevet enige om er nødvendigt for at få det grønlandske samfund til at fungere på rimelig vis.
Så vil jeg gerne sige, som jeg også tror at jeg gjorde i min ordførertale, at Danmark har ansvaret for overordnede internationale konventioner som f.eks. FN's børnekonvention.
Henrik Brodersen (DF), 2009-04-24:
Hvorfor vil ordføreren så ikke have, at vi fra dansk side kan pålægge det grønlandske selvstyre at komme op på niveau?
For når Grønland på sigt gerne vil være en selvstændig nation i den vestlige verden med de værdier, der hører med, kunne jeg godt tænke mig at vide, hvorfor vi bare skal have den samme vedtagelse i år, som vi havde sidste år, altså ikke at pålægge grønlænderne at gøre noget ved det reelle problem, de har deroppe.
Søren Espersen (DF), 2009-04-24:
Svar nu lige på det, der bliver spurgt om.
Jeg taler om Grønland som samfund.
Er Grønland som samfund et fattigt samfund?
Det er jo det, der bliver spurgt om.
Det kan godt være, at der er nogle familier hist og her, der er fattige.
Det er jeg udmærket klar over.
Vi har også her i Danmark nogle, som er utrolig lidt bemidlede, men det er ikke det, vi taler om.
Jeg taler om Grønland som samfund, og der vil jeg have SF's ordfører til at erkende, at det grønlandske samfund er fuldstændig lige så velhavende relativt som Danmark, som Sverige, som Færøerne, som Norge, som Island - måske et dårligt eksempel lige nu - som alle de lande, som vi normalt sammenligner os med.
Det er det, jeg vil have SF's ordfører til at erkende, så lad være med alle de der udenomsforklaringer.
Er Grønland som samfund et fattigt samfund?
Henrik Brodersen (DF), 2009-04-24:
Jamen det er jeg da glad for at høre.
Det var da for en gang skyld lidt klar tale.
Jeg kan så bare ikke forstå, hvorfor man ikke vil føre det ud i livet ved at pålægge det grønlandske styre at tage vare om de her ting og tage imod den hjælp fra den danske regering til at tage hånd om de her ting og til at indføre nogle ting.
Der kommer jo henvendelser fra nogle af faggrupperne i Grønland, som har med børn at gøre, som direkte anbefaler, at man fra dansk side øremærker nogle penge i bloktilskuddet til mad og større foranstaltninger på det her område.
Lars-Emil Johansen (SIU), 2009-04-24:
Lige først en korrektion: Jeg er ikke i valgkamp i Grønland, og jeg agter heller ikke at deltage i en valgkamp her i Folketinget til et valg, som ikke holdes her i Danmark, og som ikke er en folketingsvalgkamp.
Jeg vil godt stille et spørgsmål til hr. Per Ørum Jørgensen.
Nu har hr. Per Ørum Jørgensen og jeg været så heldige at være medlemmer af den dansk-grønlandske selvstyrekommission, der har udformet en betænkning om et forslag til selvstyre, som har dannet grundlag for, at regeringen i Danmark og regeringen i Grønland kunne udforme et lovforslag.
Anerkender hr. Per Ørum Jørgensen, at det ifølge den aftale, der er mellem Danmark og Grønland, ikke er muligt at fjerne bloktilskuddet, sådan som hr. Per Ørum Jørgensen ifølge dagspressen foreslår?
Nu ved jeg godt, at lovforslaget ikke er vedtaget, men betænkningen er vedtaget, og der er på den baggrund indgået en aftale imellem Danmark og Grønland.