runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2013-03-15:
Det her lovforslag adresserer jo en bekymring og en usikkerhed om, hvad det egentlig er, vi gør, når det drejer sig om mennesker, som vi fra det offentliges side har i vores varetægt.
Vi har jo gennem rigtig mange år forsøgt at finde en eller anden model, der både er brugbar i kommunerne, og som samtidig sikrer, at mennesker, unge, børn og voksne og udviklingshæmmede, ikke står i en situation, hvor de kan begå kriminalitet.
Det vigtigste må være, at vi kan forebygge kriminalitet, det vigtigste er, at det ophold, de har i en institution, bliver så nemt, smidigt og behandlende som muligt, således at de muligvis kan komme ud på den anden side og have en anden tilværelse foran sig.
Der har nu været mange langvarige overvejelser om, hvordan vi gør det, og fru Karen Klint gennemgik jo meget omhyggeligt lovforslagets indhold, så jeg vil blot sige, at det her tror jeg på er den model, vi skal lande på.
Men samtidig har vi også den der usikkerhed, fordi der er spørgsmålet om retssikkerhed, og om det fungerer; vi har jo tidligere lavet lovgivning, hvor det slet ikke kom i gang, fordi det var for stift.
Efter en periode på 2 år tager vi en grundig evaluering, og så siger vi: Er det den her vej frem?
Men her og nu støtter SF forslaget.
Karin Nødgaard (DF), 2013-03-15:
Ja, jeg fik så ikke helt det svar ud af det, som jeg gerne ville have haft i forhold til det spørgsmål, jeg stillede, men jeg vil egentlig gerne lige nå et andet spørgsmål.
Det er om de her delvis lukkede afdelinger.
Det vil jeg egentlig meget gerne høre ministerens konkrete svar på.
At unge mennesker ender i kriminalitet er ulykkeligt – både for de unge selv og også for deres pårørende og omgangskreds og ikke mindst for de ofre, der må være.
Årsagerne til, at mennesker ender i kriminalitet, kan være mange og meget forskelligartede.
Som samfund har man en forpligtelse til at reducere kriminalitet og tage initiativer, som kan være med til at ændre samfundet i en bedre retning.
Desværre er det en meget stor udfordring, vi står med, og som på det seneste har vist sig at være meget vigtig at tage sig af – ikke mindst i dag, hvor vi jo netop i dagens nyheder har set, at der er stor fokus på 14-årige kriminelle, og hvad de foretager sig, og også på, hvad de foretager sig efterfølgende, i forhold til at den kriminelle lavalder er blevet sænket.
Det er jo så kun beklageligt, at det er sket.
Lovforslaget, som vi nu behandler, skal ikke ses som værende løsningen på kriminalitetens gåder og årsager, men forhåbentlig vil intentionerne og indholdet i forslaget, når det vedtages, være med til at forbedre forholdene i Danmark.
Satspuljepartierne har igennem flere år været opmærksomme på de udfordringer, der er, og via puljen har vi afsat midler og taget initiativer til at gøre noget ved området.
I 2010 blev der taget initiativer til at styrke indsatsen mod ungdomskriminalitet, så kommunerne fik viden om ungdomskriminaliteten, og så de også fik redskaber til at kunne følge op på deres indsats mod ungdomskriminaliteten.
Der er sket forbedringer, men det har også vist sig, at der er områder, som bør forbedres yderligere, så der fortsat kan fokuseres på kommunernes indsats over for de kriminelle og kriminalitetstruede børn og unge.
Og det vil selvfølgelig kunne ske, hvis Folketinget forlænger de indsatser – og jeg vil ikke her gentage dem, for det har fru Karen J. Klint gjort udmærket – som netop blev iværksat for 3 år siden.
Og det bakker Dansk Folkeparti selvfølgelig fortsat op om.
Med forslaget indføres der også mulighed for at etablere delvis lukkede afdelinger for børn og unge på døgninstitutioner.
Med dette initiativ vil det kunne forventes, at kommunerne i højere grad vil oprette disse og dermed få et redskab, som er mindre indgribende over for den unge, end hvis vedkommende anbringes i en sikret afdeling.
Det er vigtigt, at der tages højde for retssikkerheden for den anbragte, og derfor er det også tilfredsstillende, at der i aftalekredsen er opnået enighed om, at vi om 2 år skal evaluere hele ordningen.
Og der forventer vi helt klart, at den her evaluering selvfølgelig skal belyse, i hvilket omfang de delvis lukkede afdelinger er blevet benyttet i kommunerne, i hvor lang tid den enkelte har været placeret der, og ikke mindst belyse, hvilke typer af personer det er, der har benyttet dem.
Men som sagt støtter Dansk Folkeparti det her forslag som en del af satspuljeaftalen.
Karen Hækkerup (S), 2013-03-15:
Det, der er pointen ved med at lave sådan en delvis lukket afdeling for børn og unge, er at sørge for, at de børn, som er i målgruppen, og som har behov for en længerevarende institutionsanbringelse, kan blive i det samme miljø med de samme pædagoger og med de samme andre anbragte unge, uanset at de i en periode kan have brug for de muligheder, der er ved at skulle tilbageholdes eller fastholdes, som en delvis lukket døgninstitution gør.
Det her er unge, som skal være et sted, som er anbragt et sted, men hvor man nogle gange har brug for at sige til dem, at de ikke kan få lov at gå, for det er hverken trygt for samfundet eller for dem selv, men hvor vi godt ved, at der vil være andre perioder, hvor man ikke behøver at være lige så striks, men hvor man altså omvendt ikke behøver at sige til de her unge mennesker, at de skal være en andet sted hele tiden, fordi vi godt kan håndtere de udfordringer, der er med dem, når det går meget galt, og når det brænder på.
Så det vil være den samme type unge.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-03-15:
Man skal vel nærmest sige tillykke til hr. Mogens Jensen og til Socialdemokraterne, for det her er vel i virkeligheden Socialdemokraternes medieaftale.
Man har sørget for at aflyse privatiseringen af TV 2, man har sørget for at stramme reklamereglerne, og man har sørget for, at der fortsat skal postes masser af penge i nogle lokale radio- og tv-projekter, som der ikke rigtig er nogen der ved hvad man får ud af ud over noget beskæftigelsesterapi.
Er det slet ikke noget, der bekymrer Socialdemokraterne?
Michael Aastrup Jensen (V), 2013-03-15:
Jo, jeg synes, det er nogle meget relevante problemstillinger, som hr. Simon Emil Ammitzbøll rejser.
Ikke mindst et af elementerne, nemlig det med netsiderne, synes jeg er rigtig vigtigt, og det har vi jo også sat os for at vi skal diskutere i medieforligskredsen.
Her har vi et element, hvor ikke mindst DR's regionalstationer, synes jeg, går fuldstændig uden om de betalingsmure, som der er på en lang række dagblade i dag, og simpelt hen bringer nyhederne på deres hjemmesider på unfair vilkår og i direkte konkurrence med de private dagbladshuse.
På den måde er der også andre elementer, så jeg tror også, det er alle bekendt, at vi ikke har nogen store intentioner om, at Danmarks Radio skal være sådan en mastodont, som sidder på det hele.
Vi synes, der skal være en fin balancegang, så man har public service, samtidig med at man også har de private, kommercielle stationer på både radio- og tv-siden.
Den balancegang glæder vi os til at vi kan tale om, og vi glæder os også til, at der kommer et lidt mere proaktivt flertal i Folketinget.
For så tror jeg, vi kan få et medieforlig, der er meget anderledes end det, der er her i dag.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-03-15:
Det er jo rart at få at vide, at Venstre ikke ønsker, at det skal stige mere.
Så er vi jo nået så langt.
Men kunne man så også forestille sig, at det kunne gå nedad, at vi ikke skulle bruge nær så mange penge på Danmarks Radio?
Det er jo en mastodont i det danske mediebillede, som fuldstændig dominerer radiomarkedet, og som sammen med TV 2 gør, at de statslige kanaler også ret tydeligt dominerer tv-markedet i Danmark, og samtidig også på måske lidt ulige vilkår i forhold til de private aviser konkurrerer på netsiderne?
Så kunne man ikke overveje, at man i stedet for at styrke Danmarks Radio skulle til at træde på bremsen efter næste folketingsvalg, eller i hvert fald når der skal laves nyt medieforlig?
Michael Aastrup Jensen (V), 2013-03-15:
Nej, det er ikke Venstres ambition, at der ikke skal være nogen grænse for, hvor stor Danmarks Radio kan være.
Vi synes, det er vigtigt, at vi stadig væk har public service-mulighed både på radio- og tv-siden, men også at vi samtidig sikrer, at der er plads til private, kommercielle tv-stationer og radiostationer.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-03-15:
Nu står der jo i lovforslaget, at det her er en udmøntning af den mediepolitiske aftale, som et stort flertal i Folketinget har indgået, og det her er så kun om de ting, som kræver lovændringer.
Der er jo også en række ting, der klares administrativt osv.
En af de ting er jo, at man stadig væk poster utrolig mange penge i Danmarks Radio hvert år.
Michael Aastrup Jensen (V), 2013-03-15:
Jeg synes lidt, det er en genganger fra sidste spørgsmål fra spørgerens side, nemlig om det, at det er en afvejning af negative elementer i medieforliget og selvfølgelig også positive elementer.
Jeg kan bekræfte, at der er negative elementer, som vi ikke er glade for.
Her er ikke mindst spørgsmålet om TV 2 det helt store.
Vi mener, at så snart vi får muligheden for det og forliget udløber, vil et salg af TV 2 stadig væk være et markant element i en fremtidig politik.
Per Clausen (EL), 2013-03-15:
Jeg synes jo selvfølgelig, det er godt, at man har været i stand til at lave en bred aftale, selv om en stor del af indholdet direkte strider imod Venstres politik.
Det bliver aftalen jo i virkeligheden bedre af.
Men jeg vil bare have, at hr. Michael Aastrup Jensen bekræfter, at Venstre altså tilslutter sig den her aftale og det her forslag, på trods af at man i grunden synes, at der ikke skulle have været givet så mange flere penge til Danmarks Radio, og på trods af at man stadig væk synes, det er en rigtig god idé at sælge TV 2.
Michael Aastrup Jensen (V), 2013-03-15:
Jeg tror ikke, det er nogen stor overraskelse for spørgeren, at det i det her spørgsmål har været en giv og tag-situation og en balancegang med hensyn til at tage det sure med det søde og omvendt.
Vi synes, at aftalen har flere positive elementer end negative elementer, og derfor er vi med i den her aftale.
Men det er jo heller ikke nogen hemmelighed, som jeg også har sagt, at hvis det stod til os, og hvis vi havde mulighed for at gøre det, ville vi stadig væk gerne have, at TV 2 blev solgt.
Per Clausen (EL), 2013-03-15:
Jeg vil bare spørge hr. Michael Aastrup Jensen, om det skal forstås på den måde, at Venstre stemmer for et lovforslag, selv om de sådan set er imod to meget vigtige elementer i lovforslaget, nemlig det ene, at man opgiver at sælge TV 2, og det andet, at man – det er i hvert fald en del af medieaftalen – gennemfører en markant styrkelse af Danmarks Radio.
Michael Aastrup Jensen (V), 2013-03-15:
Vi er jo samlet her i Folketingssalen i dag for at behandle det lovforslag, som er en udmøntning af det medieforlig, som vi også er en del af.
TV 2 burde sælges, hvis det stod til Venstre.
Så kort kan det siges.
Salget og privatiseringen af TV 2 vil både give bedre konkurrencevilkår mellem de forskellige tv-stationer, og det vil også være i medieforbrugernes bedste interesse.
Desværre er salget ikke en del af forliget bag medieaftalen og den dertil hørende tillægsaftale gældende for 2012 til 2014.
Vi må erkende, at man i lovforslaget bevæger sig væk fra salget af TV 2 og dermed også væk fra en ordning med forbrugerne i højsædet.
Men udviklingen i de seneste år har peget i retning mod en privatisering af TV 2.
Lanceringen af de mange kanaler hos TV 2 er sket med henblik på et salg, og uden et salg kan man diskutere fornuften i det store samlede antal statsejede kanaler, som DR og TV 2 i dag har tilsammen, set i forhold til de private kommercielle stationer.
Heldigvis rummer lovforslaget om medieforliget også flere positive elementer.
Vi er trådt ind i en digital tidsalder, og radioen bør følge trop, så vi kan sikre den bredde af radiostationer, som der efterspørges.
Desuden har en stor mærkesag for Venstre været, at vi holder fast i public service-puljen, så private producenter stadig væk kan være med til at lave tv-produktioner af høj kvalitet til gavn for os alle sammen.
Vi er også meget glade for, at vi nu får fokus på valgfrihed for den enkelte, så vi presser både tv-producenterne og også indholdsleverandørerne til at lave flere a la carte-løsninger, så man kan få lov til at bestille og ikke mindst betale for de kanaler, som man ønsker, og ikke mere.
Vi synes også, at det her ligger fint i tråd med det arbejde om frit valg for de nuværende kunder vedrørende fællesantenneanlæg, som vi i Venstre har kæmpet for igennem længere tid.
Her hilser vi også med tilfredshed, at regeringen via et andet lovforslag er ved at få fjernet den stavnsbinding, som findes i dag.
Som sagt indeholder forslaget absolut ikke lutter roser.
Høringssvarene afspejler bl.a. utilfredshed med forslaget om at afskaffe produktplacering.
Ændringerne står i skarp kontrast til de lande, som Danmark ellers sammenlignes med.
Det betyder, at ændringerne dermed forringer konkurrencemulighederne for danskproduceret fjernsyn sammenlignet med udlandet, fordi udenlandsk producerede programmer stadig væk vil have mulighed for produktplacering.
Men på trods af tidslerne støtter Venstre lovforslaget, L 136, idet Venstre er en del af forliget om medierne.
Karen Hækkerup (S), 2013-03-15:
Jeg er af en anden holdning, og jeg synes faktisk, at det, vi sørger for, med bl.a. at inddrage lægmænd i de principielle afgørelser jo er en rigtig, rigtig god ting.
Jeg vil gerne lige slå nogle tal fast, for nu har vi diskuteret meget, hvad den almindelige praksis er, og hvad en principiel sag egentlig er.
Udgangspunktet i dag er, at der kun er én klageinstans.
Den eksisterende anden klageinstans er kun en klageinstans for principielle sager, som udgør en meget lille andel af det samlede antal sager.
Almindelige sager behandles ikke ved den anden ankeinstans i Ankestyrelsen.
I 2011 behandlede beskæftigelsesankenævnet knap 16.000 sager og de sociale nævn knap 20.000 sager.
Af disse blev ca. 2.000 sager på hvert område anket til Ankestyrelsen; cirka en femtedel blev anket af kommunerne, og fire femtedele blev anket af borgerne.
Af disse var kun 277 sager på beskæftigelsesområdet og 222 sager på det sociale område principielle og blev behandlet som principielle.
Jeg synes, at når man læser det op, så bliver man egentlig bestyrket i, at der måske ikke er nogen grund til at være så bekymret.
Det, vi gør, er at sørge for, at Ankestyrelsen, som i dag reelt set kun er anden klageinstans for principielle sager, kommer til at tage sagerne på første hånd, og det er jeg tilfreds med.
Benedikte Kiær (KF), 2013-03-15:
Jeg vil egentlig gerne spørge ministeren, hvordan det kan være, man ikke gerne vil se på erfaringerne med den styrkelse af de sociale nævn, som faktisk blev sat i gang den 1. oktober 2012, hvor der blev lagt en ekstra kompetence ind i de sociale nævn for netop at sikre en højere kvalitet og en større ensartethed.
Hvordan kan det være, at regeringen ser fuldstændig bort fra den ændring og ikke vil drage nytte af de erfaringer, som kan komme derfra, men bare fuldstændig og radikalt ændrer hele klagesystemet?
Karen Hækkerup (S), 2013-03-15:
Det, jeg kan sige, er, at jeg har stor respekt for de organisationer, som har udtalt sig, og jeg lytter altid med meget stor interesse til de argumenter, de fremfører.
Det har jeg også gjort i den her sag.
Men som hr. Finn Sørensen sagde, kan man også komme i en situation, hvor man ikke er enig, og fordi det er nogle institutioner og organisationer, som jeg har stor respekt for, betyder det jo ikke nødvendigvis, at jeg skal være enig i alt, hvad der bliver fremført derfra.
Jeg synes, at der er blevet argumenteret rigtig fint for, at det forslag, der her bliver lagt frem, vil betyde bedre forhold for borgerne, og det vil jeg gerne tage en dialog med folk om.
Vi har haft en høring; vi har møder, hvor vi diskuterer frem og tilbage, hvordan det skal være.
Jeg synes ikke, det er et ringere forslag, vi lægger frem, end det, der er i dag.
Det, der er i dag, er tværtimod omgivet af en masse usikkerhed, lange sagsbehandlingstider, ikke ensartet sagsbehandling, alt afhængigt af hvor man bor i landet, og en masse andre dårlige ting.
Jeg synes, det, vi laver nu, bliver bedre, og jeg synes i øvrigt også, det er værd at huske på, at i eksempelvis sager om ekspropriation, familieret eller arbejdsskader har man altså også kun én ankeinstans.
Så det er ikke nogen nyskabelse, vi er ved at lave.
Karin Nødgaard (DF), 2013-03-15:
Jeg synes ikke helt, ministeren svarede på det, jeg egentlig spurgte om i forhold til det store antal sager, som bliver anket en ekstra gang.
Det kan være, at ministeren kan nå at komme ind på det.
Men jeg vil egentlig også gerne spørge om noget andet.
Jeg vil ikke bruge tid på nu at læse op, hvad jeg læste op før for hr. Finn Sørensen, for det tror jeg godt at ministeren hørte, men vi sidder jo her med nogle høringsparter, som er meget bekymrede i forhold til retssikkerheden.
Og der vil jeg da egentlig gerne høre: Har ministeren overhovedet ikke haft inde i sine overvejelser, når man har læst de høringssvar, at der altså er en bekymring på det her område, som man skal tage højde for?
Agter ministeren at gå ind og måske ændre nogle ting i lovforslaget i forhold til det videre forløb?
Karen Hækkerup (S), 2013-03-15:
Det, jeg synes er det vigtige, er, at sagerne bliver afgjort korrekt.
I det system, vi har i dag, bliver en sag først afgjort administrativt, og så er der nogle få sager, der vil gå videre til en principiel afgørelse.
Det, vi gør med vores forslag, er at sørge for, at det er i Ankestyrelsen, som altså er dem, der i dag er det andet led, at man skal foretage vurderingen om, hvorvidt sagen er principiel, og at det er der, sagen skal afgøres.
For mig at se er det altså bedre for borgeren, at man får en hurtig og korrekt sagsbehandling, end at man først skal igennem et administrativt led.
Dernæst får vi en mulighed for at få en langt mere ensartet sagsbehandling.
Og det synes jeg faktisk må være rigtig vigtigt for borgere, som jo ikke kan forstå, at der er forskel på, hvordan man bliver behandlet på Sjælland og i Sønderjylland.
Det skal vi væk fra, og det er det, vi kommer med det her forslag.
Karin Nødgaard (DF), 2013-03-15:
Jeg ved godt, at ministeren nok ikke er inde i hele skatteområdet, det er jeg sådan set heller ikke selv, men jeg har fundet ud af, at det faktisk er sådan, at i noget, der hedder indkomstsager, giver Landsskatteretten borgerne medhold i 31 pct. af alle sager.
Det vil sige, at afgørelserne i skatteankenævnet bliver ændret.
I det, der hedder vurderingsankenævnet, er det 77 pct. af sagerne, som bliver ændret i Landsskatteretten.
Det var i 2011.
Så kunne jeg godt tænke mig at høre: Giver det ikke ministeren anledning til noget bekymring i forhold til borgernes retssikkerhed, hvis det er sådan nogle store tal, man måske også ser på det sociale område?
Karen Hækkerup (S), 2013-03-15:
Det hænger jo sammen med, at det her er en udløber af en aftale, som handler om statsforvaltningernes samlede situation, nogle statsforvaltninger, som er blevet født med et underskud, samtidig med at vi kunne se en større stigning i antallet af sager, der skulle behandles.
Derfor var der behov for at finde en løsning, som var bæredygtig, og som ikke gik på kompromis med borgernes retssikkerhed, men som sørgede for, at man ved omstruktureringer og ved effektiviseringer kunne sikre, at man for de penge, som var til rådighed, både kunne leve op til de krav og de forventninger, borgere må have på retssikkerhedsområdet, samtidig med at sagsbehandlingstiderne og det underskud, der var i statsforvaltningerne, blev reduceret.
Leif Mikkelsen (LA), 2013-03-15:
Tak for det.
Det er blevet nævnt, at det her hænger sammen med det forrige lovforslag.
Alligevel er det et andet ministerområde, og derfor står jeg her faktisk på vegne af vores socialordfører, fru Thyra Frank, som ikke har mulighed for at være her i dag.
Jeg skal derfor sådan set bare indskrænke mig til at pege på, at da det hænger sammen med det forrige lovforslag og er en forenkling og en effektivisering af klagestrukturen, der helt falder i tråd med de intentioner, der ligger i lovforslaget som helhed med en ensartet praksis på tværs af landet og højere kvalitet i sagsbehandlingen, lavere ressourceforbrug og hurtigere behandling, passer den her ændring af klagestrukturen til det.
Jeg hører også de fleste ordførere sige, at der er meget godt i det her lovforslag.
Så er det jo et spørgsmål om, hvor meget man vægter det, når man skal afgøre, om man vil stemme for eller imod.
Vi har så hos os valgt som et led i aftalen om hele strukturen at sige ja.
Derfor kan Liberal Alliance støtte forslaget.
Finn Sørensen (EL), 2013-03-15:
Det har jeg jo sagt tre gange indtil nu, tror jeg: Jeg er ikke enig i de organisationers kritik af, at det her forslag svækker retssikkerheden.
Og jeg har også argumenteret for det.
Så vil båndudskriften jo vise, om jeg har sagt, sådan som hr. Eyvind Vesselbo refererer mig for at have sagt.
Den undersøgelse af de tekster er jeg ikke så bange for.
Eyvind Vesselbo (V), 2013-03-15:
Nu er det jo sådan, at det, hr. Finn Sørensen har sagt, ligger på bånd, så vi kan sagtens høre, hvad det var, hr. Finn Sørensen sagde.
Det er muligt, at det ikke er ordret citeret, men det var i hvert fald sådan, at de organisationer, som jeg nævnte her, havde taget fejl, fordi de ikke havde forstået, hvad det var, som stod i det her lovforslag; for det vidste hr. Finn Sørensen og Enhedslisten meget bedre.
Det var det, der var essensen af det, hr. Finn Sørensen sagde.
Jeg synes også, det er pinligt, at hr. Finn Sørensen så ikke vil svare på mit spørgsmål om, om de her organisationer har misforstået noget, eller om hr. Finn Sørensen er enig med organisationerne i, at det svækker retssikkerheden.
Og der var det meget vigtigt for Enhedslisten med retssikkerhed.
Der var bl.a. nogle af de her ting oppe.
Altså, hvad mener hr. Finn Sørensen: Har de her organisationer taget fejl?
Og støtter hr. Finn Sørensen deres argumenter eller ej?
Mogens Jensen (S), 2013-03-15:
Jeg opfatter ikke det her som Socialdemokraternes medieforlig.
Det er et medieforlig, som er indgået af alle partier i Folketinget undtagen lige hr. Simon Emil Ammitzbølls eget parti.
Så der er en bred opbakning til det her medieforlig, og det synes jeg er godt og glædeligt.
Alle andre kan jo altså åbenbart se fornuften i, at vi har et godt og stærkt public service-tv af høj kvalitet i Danmark i form af DR og et TV 2 og nogle TV 2-regioner.
Jeg synes, at kvaliteten af det, de laver, er rigtig, rigtig høj, i forhold til hvad jeg oplever mange andre steder i Europa, hvor man har, bevares, mange flere private tv-stationer, men hvor kvaliteten af det, de sender, er meget dårligere end det, vi har i Danmark, hvor vi har offentligt ejede medieinstitutioner.
Så det kan jeg ikke se noget problem i.
Benedikte Kiær (KF), 2013-03-15:
Det er årsagen til, at man ikke vil drage nytte af de erfaringer, der kunne være af at styrke de sociale nævn, og at man faktisk går i gang med at ændre radikalt på hele det klagesystem, vi har i dag.
Så må jeg blot spørge, hvordan det så kan være, for det her har jo ikke noget med holdninger at gøre; det har jo noget at gøre med, hvordan man laver en struktur, som sikrer en høj retssikkerhed og effektivitet, og at man hurtigt får afgjort de her sager.
Men gør det på ingen måde indtryk, når nogle, som egentlig virkelig bør vide noget om, hvordan man sikrer borgernes retssikkerhed, altså mange af de aktører, der er, f.eks. Advokatrådet, faktisk er bekymrede for borgernes retssikkerhed og mener, at der er nogle store problemer i det her lovforslag, bl.a. det med lægmandsfunktionen, som de mener bliver reduceret markant?
Mener ministeren overhovedet ikke, at der er noget dér, som man skal tage højde for, eller har ministeren ingen bekymringer dér, fordi ministeren er af en anden holdning?