Margrethe Vestager (RV), 2013-05-08:
Undskyld, det er stadig væk et spørgsmål om tilvænning til, at der ikke bliver et stillet spørgsmål, før man giver et svar – altså sådan i det åbne rum.
Det, som vi har en diskussion af her i eftermiddag, er selvfølgelig spørgsmålet om, hvordan en kommune eller staten for den sags skyld kan udvise godt købmandskab, når man køber ind.
For kritikken har været, at det kan være svært, hvis der er barrierer af regler og bureaukrati mellem en selv og det gode købmandskab.
Det, som vi har taget fat på, er en række forskellige ting, som skal lette det at sende ting i udbud.
Noget af det, som vi har meget stor tiltro til, er at få en egentlig dansk udbudslov.
I de her måneder er udbudsdirektivet ved at blive revideret, og når den proces er færdig, vil vi gerne omsætte det til dansk lovgivning, for så får man forhåbentlig en mere enkel og direkte regulering af det at sende ting i udbud.
Vi håber, at direktivet er vedtaget til sommer.
Det skal være implementeret i Danmark senest 2 år efter, og dermed jo også sagt, at vi sætter lovarbejdet i gang parallelt med sidste fase af diskussionerne om selve direktivet.
Derudover har vi fremsat lovforslag om en forenkling af klagesystemet på udbudsområdet.
Og ideen er at få et klagesystem, hvor der er færre udsigtsløse klager, sådan at de ressourcer, der er, bliver brugt til at få sagsbehandlingstiden sat ned.
Samtidig giver det en hurtigere klarhed over, om der overhovedet kommer en klagesag.
Men en ting er de regler, der nu engang er om udbud.
Derfor er også det at vejlede i, hvordan man egentlig skal håndtere regler, en del af regeringens indsats.
Det er sådan set en meget lang føljeton, som den daværende og den nuværende regering i fællesskab har lavet forskellige afsnit af.
Hensigten med den seneste lovændring, som den nuværende regering så har fremsat og fået vedtaget, var at lukke et skattehul.
Baggrunden for det var en juridisk vurdering, som blev foretaget i foråret 2011.
Den viste, at kommunernes opkrævning af ejendomsskat fra de såkaldte § 1, stk. 4-sager ikke svarede til lovgivningen.
På den baggrund blev praksis selvfølgelig ændret, og kommunerne måtte tilbagebetale for meget opkrævet grundskyld.
Så skete der imidlertid det, at sidst på foråret 2012 gjorde en række kommuner opmærksom på, at den nu korrekte opkrævning betød, at næsten 3.000 ejendomme ikke skulle betale grundskyld i 2012, og flere betalte en meget lav skat.
Hvis man ser nærmere på effekten af det – det er jo sådan set det, spørgsmålet handler om – gælder følgende: Sammenlignet med 2011 har de ejendomme alt andet lige ikke oplevet en ændring i den såkaldte skatteloftsværdi i 2013 ud over opregulering af reguleringsprocenten i forhold til 2013.
Hvis der derimod sammenlignes med 2012, er det klart, at der kan blive tale om væsentlige stigninger i ejendomsskatten i 2013 på grund af de meget lave skattelofter, som den korrekte beregning efter den tidligere bestemmelse kunne medføre.
Det er netop i de såkaldte § 1, stk. 4-sager, at der udmærket kan forekomme større stigninger i ejendomsskatten, som faktisk ikke har noget med den her lovgivning at gøre.
Det er altså ikke en effekt af lovgivningen, men en effekt af, at der er sket ændringer på grunden, f.eks. at landbrugsjord er blevet omdannet til parcelhusgrunde, hvilket jo helt markant øger grundenes værdi.