runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2009-05-20:
Vil det sige, at ministeren forestiller sig, at der skal være nogle børn, der rekvirerer maden ude fra dinner transportable-bilen, eller at maden skal komme flyvende ind i institutionen sådan af sig selv?
Altså, det er fuldstændig urealistisk at lave en ny lov, der påfører adskillige daginstitutioner i det her land en ekstra opgave, som den ikke har haft hidtil, og så sige, at det ikke tager tid at udføre de her opgaver.
Selvfølgelig er der pædagoger, der skal varetage håndteringen af de her madordninger, som er blevet indført.
Jeg ved godt, at der er madpakkeordninger rigtig mange steder i dag, hvor børnenes madpakke bliver opbevaret i køleskabet og så bliver taget ud, og så spiser børnene maden.
Men det er jo ikke det samme som de her madordninger, som regeringen har lagt op til, forstås.
Karen Ellemann (V), 2009-05-20:
Jeg har svært ved at se, at det skulle ændre markant på det pædagogiske arbejde i institutionerne i dag.
Der er jo mangeartede madordninger, der er mangeartede måder at løse det på.
Den frihed ligger jo lige præcis også i lovgivningen, at kommunerne og institutionerne - eller kommunerne kan tilrettelægge det, som de ønsker det.
Så f.eks. i de institutioner, som i dag har en madmor eller en madfar ansat, ville det da være oplagt, at man kunne blive enige om, at de institutioner kunne fortsætte den madordning, de måtte have, hvor andre institutioner får maden bragt og skal have den på et bord og skal have den anrettet.
Det ser jeg sådan set som en vigtig del af en pædagogisk opgave, som børnene også kan deltage i, så jeg har vanskeligt ved at se, at selve måltidsafviklingen, hvis man skal kalde det det lidt teknisk, kan blive et problem i forhold til normeringen.
Jeg kan sagtens forestille mig, at børnene aktivt kan deltage i det og endda med et godt pædagogisk udbytte for både børn og medarbejdere.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2009-05-20:
Børnerådet og SFI og Red Barnet og alle mulige andre laver sådan nogle trivselsundersøgelser om, hvordan det er at være barn i Danmark.
Det er relativ godt at være barn i Danmark.
Men noget, der hele tiden bliver peget på, er mangel på synlige og nærværende voksne.
Nu vil regeringen så indføre en ordning, som i mange, mange daginstitutioner ikke er daglig praksis i dag, hvor man nogle steder skal lave mad i institutionen, og nogle steder skal have maden bragt, og nogle steder skal tilberede maden, som er kommet vacuumpakket eller færdig.
Det vil alt andet lige kræve mandskabstimer, som der ikke er sat penge af til i det pågældende forslag - i hvert fald ikke, hvis det er det samme forslag, der giver 25 kr. i snit pr. måltid, som ministeren tilkendegav før.
Der er ikke sat en krone af til pædagogtimer.
Er det ikke bekymrende, når vi ved, at mangel på nærværende voksne er et stort trivselsproblem i det danske samfund i dag, at man så laver sådan et forslag, hvor der ikke er sat så meget som en time af til den pædagogtid, der går med de her madordninger?
Karen Ellemann (V), 2009-05-20:
Jamen det her med synlige og nærværende voksne - både forældre og pædagoger osv. - er vi jo fuldstændig rørende enige om.
Derfor er det mig helt mærkværdigt, at spørgeren sådan får det til at lyde, som om det at få maden bragt i institutionen eller få maden tilberedt i institutionen eller måltidssituationen i det hele taget handler om, at de voksne så ikke vil være nærværende eller ikke vil være tilstede.
Det er da i høj grad muligt at lave det som en pædagogisk aktivitet, altså, dermed mener jeg, at medarbejderne, som de da er det i dag, også deltager i måltidssituationer.
Jeg synes, det er utrolig trist, at oppositionen bruger så uendelig meget energi på at tale det her forslag ned.
Nu bliver der mad i daginstitutionerne som en del af kerneydelsen, som oppositionen altid har været fortalere for.
det er dér, vi har været uenige.
Og det eneste, oppositionen kan, er kun at tage de sorte, sorte briller på og have en mistillid og en mistro til pædagoger, som jeg sjældent har hørt.
Jamen indledningsvis vil jeg godt bemærke, at børn i daginstitutioner altid har spist frokost i daginstitutionen.
I nogle kommuner har børnene fået tilbud om frokost som en del af dagtilbudsydelsen, i andre kommuner har der været etableret forældrebetalte madordninger i de enkelte institutioner, mens andre kommuner igen eller andre institutioner har valgt, at børnene medbringer en madpakke hjemmefra.
Sådan ser billedet ud i dag, så børnene spiser der jo sådan set allerede i dag.
De opgaver, som knytter sig til, at børnene spiser frokost i institutionen som f.eks. borddækning og afrydning, har jo altid været håndteret i institutionen og mig bekendt uden problemer.
Den her nye lov sikrer, at alle børn i daginstitutioner får tilbud om et sundt måltid mad, også de børn, som vi kan have haft nogle bekymringer om, hvad angår det, de havde med hjemmefra, var sundt.
Men her pålægger loven altså ikke pædagogerne en ekstra opgave i relation til frokosten, og derfor er det også mit indtryk, at loven ikke ændrer ved normeringerne i daginstitutionerne.
Lene Hansen (S), 2009-05-20:
Det er ikke os i oppositionen, der taler det her forslag ned.
Det er vrede forældre ud over landet, det er vrede kommunalpolitikere ud over landet, som henvender sig til bl.a. oppositionsmedlemmerne og gør rede for de vanskeligheder, der findes udeomkring i kommunerne med hensyn til at indføre denne frokostordning på en rimelig måde.
Der er rigtig mange forældre, som har meddelt mig, at de agter at fortsætte med at smøre den sædvanlige madpakke, og så ved de udmærket godt, at de deroveni bliver nødt til at betale for en vare, de ikke ønsker at bruge.
Er det ordentlig lovgivning?
Karen Ellemann (V), 2009-05-20:
Det korte svar er ja.
For maden bliver en del af kerneydelsen, lige så vel som legeredskaberne på legepladsen i daginstitutionen er det.
Hvis min søn ikke ønsker at bruge gyngerne på daginstitutionens legeplads, er det stadig væk en del af kerneydelsen, at der er gynger på daginstitutionens legeplads, og jeg bidrager stadig væk med min forældrebetalingsandel til, at der kan være gynger i daginstitutionen.
Jeg er helt med på, at forældre kan være utrygge ved, at der skal ske noget nyt.
Jeg er helt med på, at al begyndelse er svær, og jeg er helt med på og lyttende over for, at der er kritiske røster over for det her forslag.
Jeg har heldigvis også en tro på, at det her bliver rigtig godt, og at vi alle sammen bliver lettede over, at sund mad er en del af kerneydelsen i vores børns daginstitutioner.
Lene Hansen (S), 2009-05-20:
Jeg deler naturligvis ministerens forhåbninger om, at det her nok skal ende godt, men det afhænger vel i høj grad af de økonomiske forhandlinger, som nu pågår sammen med Kommunernes Landsforening.
Jeg kan da kun krydse fingre for, at der tilføres den tilstrækkelige økonomi, således at det virkelig kan ende godt.
Hvad agter ministeren at foretage sig, hvis nu det viser sig, at der pr. 1. januar faktisk er en stor gruppe kommuner, som af ren og skær økonomisk nød ikke har denne ordning på plads?
Karen Ellemann (V), 2009-05-20:
Vi er igen i hele spørgsmålet og diskussionen om økonomien.
Mit udgangspunkt er stadig væk, som det også var på det samråd, vi afholdt i sidste uge, at min forgænger har lavet en aftale med KL, som KL har nikket til, og det betyder, at kommunerne under et har 25 kr. pr. barn pr. måltid.
Det er for mig at se en fornuftig økonomisk ramme, som jeg stadig væk mener er ansvarlig.
På spørgsmålet om, hvorvidt jeg vil forholde mig til civil ulydighed, vil jeg sige, at jeg stadig væk holder fast i, at vi har en aftale, at vi har en lov, der skal fungere pr. 1. januar.
Jeg har da stadig væk tillid til det, og jeg håber så sandelig ikke, at den skal gøres til skamme.
Men stadig væk, som også nævnt i det foregående spørgsmål, vil jeg sige, at KL - overraskende - har valgt at rejse det i økonomiforhandlingerne, og derfor er det forkert at begynde at gisne om og komme med udtalelser om, hvad der måtte ske, hvis nogen ville tillade sig at agere civil ulydigt.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2009-05-20:
Ministeren var inde på, at det var oppositionen, som talte forslaget ned, men jeg er nødt til at påpege, at så må ministeren lige tage Fødevarestyrelsen med.
For det er jo Fødevarestyrelsen, der har peget på, at det simpelt hen ikke er i orden bare uden videre at gå i gang med at lade børn tilberede den her mad og slet ikke under de forhold, som mange af institutionskøkkenerne har rundtomkring.
Så at der kan være problemer i forhold til normeringer, og at der kan være problemer, i forhold til at voksne skal ind og tilberede den her mad, er jo ikke noget, oppositionen har opfundet. Jeg er også nødt til at påpege over for ministeren, at prisen altså ikke er 25 kr. pr. måltid, men 15 kr. Den der økonomidiskussion er uinteressant i den her sammenhæng, for det, jeg gerne vil fokusere på, er de forældre, som reelt bekymrer sig om, hvad det er for et tilbud, deres børn får.
I dag offentliggør BUPL en undersøgelse, der viser, at ikke mindre end 95 pct. af forældrene i de danske daginstitutioner meget hellere vil have bedre normeringer, end de vil have fritvalgsløsninger, serviceydelser såsom madordninger og tilkøbsydelser i daginstitutionerne.
Det må da påvirke ministeren en hel del, at der er så tydelig en modvilje mod det her forslag og i øvrigt den måde, forslaget er strikket sammen på, og at det altså kan indebære, siger både Fødevarestyrelsen og fagfolk, en dårligere normering i forhold til tid sammen med børnene.
Spørgsmålet lyder: Vil ministeren på baggrund af de mange forældreprotester, som de kommende madordninger har givet anledning til, redegøre for sine overvejelser vedrørende normeringerne i daginstitutioner, der alt andet lige bliver yderligere presset af madordningerne, idet personalet i den forbindelse pålægges en række ekstra opgaver, hvor børnene af sikkerhedsmæssige, praktiske eller tidsmæssige grunde ikke kan deltage?
Karen Ellemann (V), 2009-05-20:
Det var vel et udtryk for kunstnerisk frihed til lige at starte med.
Men spørgsmålet blev læst op til sidst, og det korte svar på spørgsmålet om, hvorvidt det er rimeligt, er ja.
Reglen om, at der kan indgås valgforbund, er herved med til at sikre, at også mindre partier har mulighed for at opnå et mandat.
Indgåelse af valgforbund er også den bedste måde at sikre, at vi undgår stemmespild.
Det er disse synspunkter, som var grunden til, at man ved vedtagelsen af europaparlamentsvalgloven i 1977 gav mulighed for at indgå valgforbund, og jeg synes, at synspunkterne stadig er gældende.
Derfor har jeg ingen planer om at søge at afskaffe adgangen til at indgå i valgforbund ved europaparlamentsvalgene, da jeg synes, den er ganske rimelig.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-05-20:
Man kan sige, at svaret desværre nok var forventeligt, men jeg vil gerne stille et par spørgsmål til ministeren alligevel.
Nu nævner indenrigsministeren jo selv, at man derved kan undgå stemmespild, og det er faktisk også et af de argumenter, som bliver brugt af Venstres egen partisekretær, Jens Skipper Rasmussen, over for Ritzau den 7. maj, hvor han er citeret for at sige: »Jo mere man står sammen, jo større er chancen for, at det kan udløse et ekstra mandat.
Sådan undgår vi stemmespild.«
Hvis vi ser på argumentationen ud fra den betragtning, at man ønsker at tilgodese de mindre partier, så er det jo faktisk sådan, at valgforbundene er med til at øge risikoen for, at de mindre partier ikke opnår valg, medmindre de er med i et valgforbund.
Der vil jeg gerne spørge ministeren, om hun ikke kan se det urimelige i, at nogle partier er i valgforbund, mens andre ikke er det, og at man derved faktisk risikerer, at nogle partier, der har fået færre stemmer end andre partier, får et mandat, hvorimod de, der har fået flest stemmer, står tilbage uden nogen mandater.
Karen Ellemann (V), 2009-05-20:
Nej, det kan jeg sådan set ikke se det urimelige i, og det synes jeg egentlig jeg redegjorde meget detaljeret for i mit første svar.
Jeg mener altså ikke, at der er tale om, at stemmerne går til spilde.
Der, hvor man kunne have en bekymring, er, om man som vælger har mulighed for at vide, om det parti, man nu stemmer på, også rent faktisk har mulighed for… nej, nu blinker lampen.
Lad os komme ind på det i næste svar.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-05-20:
Hvis man ser det ud fra et demokratisk synspunkt, skulle man da mene, at hvis et parti har fået 7,0 pct. af vælgernes stemmer ved europaparlamentsvalget og et andet har fået 6,2 pct., burde man, hvis man er en ægte demokrat, fair og retfærdigt gå ind at sige, at partierne selvfølgelig skal have mandater efter opbakning.
Det er jo ikke rimeligt, at f.eks. De Radikale, fordi de har valgforbund med SF, kan få et mandat, selv om de får færre stemmer end Dansk Folkeparti - for at tage et eksempel.
Det er jo ikke rimeligt, og det er jo ikke fair.
Jeg synes måske, at ministeren glider lidt for let af i sit svar på mit spørgsmål.
Synes ministeren, at den måde, man tilgodeser partierne på i dag, er fuldt ud demokratisk?
Karen Ellemann (V), 2009-05-20:
Lad mig starte med at slå fast, at der jo ikke i praksis er nogen valgmetode, som kan sikre fuldt forholdsmæssighed i mandatfordelingen.
Da mandater skal fordeles som hele størrelser, og da partiernes stemmer meget sjældent for ikke at sige aldrig falder, så hvert partis andel af stemmerne nøjagtigt svarer til et helt antal mandater, er det jo i virkelighedens verden ikke muligt at sikre matematisk fuld overensstemmelse mellem de enkelte partiers stemmeandele og mandatandele.
Derfor vil en hvilken som helst valgmetode i praksis give nogle partier og nogle vælgere overrepræsentation i forhold til den gennemsnitlige repræsentation.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-05-20:
Nu sagde indenrigsministeren jo selv, at man kunne blive lidt teknisk, og vi kan da også godt tage udgangspunkt i en simpel beregning, som er blevet foretaget af Altinget.dk, som er den her hjemmeside, der arbejder meget med politisk stof.
Der kan man jo se i den her mandatopgørelse, som professor Søren Risbjerg Thomsen er kommet frem til, at SF, Socialistisk Folkeparti, opnår 3 mandater ud af de 13 mandater med 17,4 pct. af stemmerne, hvorimod Dansk Folkeparti med 12,0 pct. af stemmerne kun får 1 mandat.
Det vil sige, at 17 pct. giver 3 mandater og 12 pct. giver et mandat.
Det kan man jo ikke forsvare som værende fuldt ud demokratisk, al den stund at SF netop får det tredje mandat, fordi de får overskydende stemmer fra Socialdemokraterne og De Radikale.
Vil ministeren ikke bekræfte, at det er den måde, det foregår på i virkeligheden, og at det reelt betyder, at et unionsskeptisk mandat vil gå tabt og endnu en hallelujarepræsentant vil komme ind i Europa-Parlamentet, hvis den her måling ellers viser sig at holde stik?
Karen Ellemann (V), 2009-05-20:
Jeg kan høre, at spørgeren fisker efter, at man skulle overveje at bruge den største brøks metode ved opgørelse af valgresultatet.
Den d'Hondtske metode, som er den metode, vi bruger til opgørelse af valgresultatet ved europaparlamentsvalget, har bare den egenskab, at den begunstigelse, som et valgsystem er nødt til at give enkelte af partierne, går til det parti, hvis vælgerrepræsentation fjerner sig mindst fra gennemsnittet.
Det, der ligger heri, er, at begunstigelsen typisk går til større partier, som bedre kan tåle at få tillagt et ekstra mandat, uden at partiets vælgerrepræsentation fjerner sig væsentligt fra gennemsnittet.
Omvendt har den største brøks metode den ulempe, at det lille parti målt i forhold til sit stemmetal kan få en endnu større overrepræsentation, end det store parti kan få ved den her metode.
Virkningen af, at et lille parti bliver overrepræsenteret med f.eks. et enkelt mandat, er særlig stort ved et europaparlamentsvalg, hvor der kun er et begrænset antal mandater til fordeling.
Derfor går jeg altså ikke ind for at bruge den største brøks metode ved europaparlamentsvalget.
Thomas Jensen (S), 2009-05-20:
Finder ministeren, at der er belæg for en påstand om, at der vil ske en fordobling af det samlede antal nyopførte almene boliger, i og med at ældre- og plejeboliger udgør 79 pct. af det samlede antal nyopførte almene boliger i 2008, og hvor mange almene familieboliger forventer ministeren der vil blive opført i 2010 som følge af de foreslåede nye finansieringsregler?
Skriftlig begrundelse
Både statsministeren og ministeren har påstået, at der vil blive opført 4 - 5.000 nye almene boliger.
Ministeren underbygger denne påstand med, at der vil ske en fordobling af antallet af opførte almene boliger, fordi den kommunale grundkapital halveres fra 14 til 7 pct.
Da denne halvering allerede er gennemført for ældre- og plejeboliger, kan det ikke forventes at der vil ske en fordobling af nyopførte ældre- og plejeboliger.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2009-05-20:
Vil ministeren på baggrund af de mange forældreprotester, som de kommende madordninger har givet anledning til, redegøre for sine overvejelser vedrørende normeringerne i daginstitutioner, der alt andet lige bliver yderligere presset af madordningerne, idet personalet i den forbindelse pålægges en række ekstra opgaver, hvor børnene af sikkerhedsmæssige, praktiske eller tidsmæssige grunde ikke kan deltage?
Karsten Lauritzen (V), 2009-05-26:
I det her lovforslag skærper vi udvisningsreglerne for kriminelle udlændinge, og Venstre har glædet sig til, at der var et stort flertal, der ville stemme for stramningerne på baggrund af regeringens faste og fair udlændinge- og integrationspolitik, særlig set i lyset af Socialistisk Folkepartis formand, hr. Villy Søvndals udmeldinger om, at kriminelle udlændinge, herunder indvandrerbanderne på Nørrebro, skal mærke SF's jernnæve.
Konkret skal det ske ved – og det kan man læse på SF's hjemmeside, som jeg citerer fra – at det skal være muligt at udvise bevæbnede bandemedlemmer, hvis de ikke er danske statsborgere eller har fast tilknytning til Danmark.
Det, som Socialistisk Folkeparti efterlyser, er jo indeholdt i det her lovforslag, der sikrer, at man som udgangspunkt udvises, hvis man er udlænding og dømmes for at bære eller bruge våben.
Lovforslaget sikrer, at kriminalitet begået i forening, f.eks. i indvandrerbander, fører til udvisning som udgangspunkt.
Derfor havde vi i Venstre glædet os til, at Socialistisk Folkeparti og en samlet opposition ville stemme for det, de kom ud med i medier, i tv og i aviser.
Det er derfor med stor undren, at vi i dag skal stemme om et ændringsforslag fra SF, som går i den fuldstændig modsatte retning, et ændringsforslag, der, hvis det bliver vedtaget, vil betyde, at kriminelle indvandrere og indvandrerbander får lettere og friere spil til fortsat at begå kriminalitet.
En endnu større undren opstår, når man læser betænkningen, som udvalget har afgivet om forslaget, for af den fremgår det, at hvis SF's ændringsforslag ikke bliver vedtaget - og jeg skal for en god ordens skyld meddele, at Venstre ikke stemmer for det - jamen så vil SF stemme imod hele forslaget.
De vil stemme imod, at man kan smide kriminelle udlændinge, der bruger våben, ud; SF vil stemme imod, at kriminelle indvandrerbander smides ud, hvis de dømmes for kriminalitet.
Socialistisk Folkeparti mener åbenbart noget helt andet, når der skal stemmes her i salen, end når SF's leder, hr. Villy Søvndal, udtaler sig i offentligheden.
Jeg vil godt sige, at i Venstre er vi ikke vrede over, at SF løber fra sine løfter, det er vi vant til, men på vælgernes vegne er vi skuffede, og jeg kan ikke andet end konkludere, at Socialistisk Folkepartis jernnæve over for kriminelle indvandrere er blevet til en fløjlshandske, og det vil vi gerne beklage.
Martin Henriksen (DF), 2009-05-26:
Jeg synes også, at hr. Villy Vendekåbe, undskyld, hr. Villy Søvndal, har et forklaringsproblem, og at hans parti også har et forklaringsproblem her.
Man har virkelig gjort meget ud af, at man sådan vil have jernhandsken på i forhold til kriminelle udlændinge og også i forhold til den bandekrig, som vi ser forskellige steder, og det har man jo fuldstændig forsømt.
Man har i den grad sagt en ting udadtil til medierne, og når man så kommer til, hvad man rent faktisk gør i Folketingssalen, kan vi bare konstatere, at man så gør det stik modsatte.
Det er den ene ting.
Men ud over at man kan konstatere, at det mere handler om at profilere sig i medierne fra Socialistisk Folkepartis side, end det handler om at lave reel politik og handler om at stå ved det, som man rent faktisk siger man vil stå ved, kan vi jo også konstatere, at den socialistiske opposition jo sådan set er dybt splittet på udlændingeområdet og jo rent faktisk slet ikke ved, hvilket ben den skal stå på.
For hvis vi sådan gennemgår, hvordan det her forslag har haft sin gang i Folketinget, så startede det jo før jul, hvor der var dele af udlændingeloven, der blev ændret, og hvor Socialdemokraterne sådan set glædede sig over, at de her stramninger ikke kom igennem, for Socialdemokraterne mente, at det ville være i strid med menneskerettighederne.
Der havde været noget kritik fra forskellige menneskerettighedsinstitutter osv.
Men man gik fra at være skeptisk over for det her forslag til lige pludselig at være positiv over for det fra Socialdemokraternes side, og nu kan jeg så forstå, at man stemmer for her i dag, og at man ender med at stemme for ved tredjebehandlingen.
Men der har jo været massiv slingrekurs fra Socialdemokraternes side.
Det har slet ikke været til at finde ud af, hvad de rent faktisk mener på det her område.
Når man tilsyneladende er stand til at skifte holdning på udlændingepolitikken i løbet af et par måneder, er det jo ikke til at sige, hvad man lige pludselig mener i morgen eller i overmorgen, eller såfremt man en dag - Gud forbyde det vil få regeringsmagten.
Men selv om Socialdemokraterne så kunne finde ud af, hvilket ben man stod på, skulle man jo stadig væk formå at arbejde sammen med Socialistisk Folkeparti, som er imod de skærpelser af udvisningsreglerne, der ligger her, og man skulle også formå at arbejde sammen med Det Radikale Venstre, som også er imod, og Enhedslisten, som også er imod.
Så det, der kommer ud af det her, er i hvert fald, at det står fuldstændig klart, at den socialistiske opposition er dybt splittet, når det kommer til udlændingepolitikken.
Det synes jeg er en relevant forbrugeroplysning at give til vælgerne og give til danskerne, for det er sådan set klar tale for en gangs skyld.
Meta Fuglsang (SF), 2009-05-26:
Jeg er godt klar over, at hvis man skal forholde sig til så svært et stof som ændringer i udlændingelovgivningen og straffelovgivningen, kan det ikke klares med to sætninger, og det kan ikke klares med én holdning.
Det er nogle nuancer, som vi er i stand til at varetage i oppositionen, og det er vi også i SF.
Der er her tale om et ændringsforslag, hvor man undtager straffelovens § 244 for de bestemmelser, hvor vi kan udvise direkte, uanset hvor længe man har været i landet, og uanset hvor kort en fængselsstraf man får.
Det handler jo om, at der er en grænse for, hvad vi skal gøre.
Der er en grænse for, hvor langt man skal gå.
Hvis vi mener, at man skal udvises, uanset hvor længe man har været her, uanset hvor kort en fængselsstraf man har for overtrædelse af straffelovens § 244, hvor det nedre strafområde handler om, at man giver en lussing, så er vi ude i noget, hvor vi, hvis vi forveksler det med bandekriminalitet, i hvert fald fuldstændig har mistet overblikket over, hvad bandekriminalitet er.
Det har vi ikke i SF.
Det her handler ikke om, at vi stemmer imod noget som helst, vi tidligere har sagt.
Vi mener, at der er en grænse for, hvor langt man skal gå i det her, og grænsen går her.
Det ændringsforslag, vi har stillet, handler udelukkende om en udelukkelse af § 244, og vi har udtrykt vores fulde støtte til forslaget i øvrigt, dvs. til den anden del af det.
Så det her er retorik, der handler om at fremstille oppositionen som spillet.
Oppositionen er forskellige partier, som er i stand til at varetage nuancerede synspunkter på en måde, som jeg godt kan forstå andre partier er lidt misundelige over, for det er ikke alle forundt.