runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (KF), 2010-04-19:
Jeg er sådan lidt nysgerrig.
Hvor går grænsen for Dansk Folkeparti i forhold til folkeafstemninger, for nogle af de argumenter, der blev brugt, for at få en folkeafstemning om minareter, kunne man have brugt i forhold til Koranen?
Skal vi have folkeafstemning om, hvorvidt Koranen skal forbydes?
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Grænsen for, hvornår man kan afholde folkeafstemning, er jo sådan set beskrevet i grundloven, og Dansk Folkeparti ønsker ikke, at der skal være forbud mod Koranen, så derfor har vi ikke nogen intentioner om at foreslå, at der skal være en vejledende folkeafstemning om det, eller at der skal være forbud mod Koranen i Danmark, men hvis hr. Naser Khader vil foreslå det, så står det jo hr. Naser Khader frit for at gøre.
Naser Khader (KF), 2010-04-19:
Det vil jeg ikke foreslå.
Jeg er stærkt tilhænger af ytrings- og trykkefriheden, så jeg går ikke ind for bogforbud, men jeg var bare nysgerrig med hensyn til folkeafstemninger.
Jeg spørger bare: Hvor går grænsen for folkeafstemninger?
De argumenter, man har brugt i forbindelse med store moskeer og terror, kan man faktisk også bruge i forbindelse med de små moskeer.
Der er en moské, som jeg ikke vil nævne navnet på her, som er kendt for at tiltrække nogle ekstremistiske personer.
Hvad skal vi gøre for at hindre, at de små moskeer også kan være lige så problematiske i forhold til islamisme, som nogle af de store moskeer kan være?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-19:
Nu er moskeen på Vibevej jo ikke den eneste moské, som bliver diskuteret her i Danmark.
Jeg kan forstå, at der både er en i Roskilde og en på Amager.
Det er jo ikke sådan, at de alle sammen skal finansieres af det rabiate iranske præstestyre eller de saudiarabiske sheiker eller andre.
Jeg er fuldstændig enig med dem, der har sagt, at det jo ville være ideelt, at de danske muslimer selv får mulighed for at finansiere det, men jeg kan omvendt også godt se, at det er rigtig svært at finde 40-50 mio. kr.
De dukker ikke op ud af intetheden, og det er jo også derfor, at Danmark gennem tiderne har været med til at støtte, at der blev opført danske kirker andre steder i verden, hvor det også var svært at skaffe penge.
Men det, der egentlig fik mig til at tage ordet, var jo, at det er fuldstændig rigtigt, at vi i Socialdemokratiet taler rigtig meget om integration, og vi taler også rigtig meget om, at vi skal modgå radikalisering og ekstrem islamisering.
Jeg synes bare, at det er problematisk, at Dansk Folkeparti sætter lighedstegn ved, at vi stemmer imod lovgivning om badeforhæng på de danske skoler, stemmer imod, at man skal ud og lave forbud imod, hvad børnene må spise i daginstitutionerne, og stemmer imod at lave forbud mod minareter – altså forbud, forbud, forbud fra Folketingets side.
Det er altså ikke det, der løser problemerne i forbindelse med ekstremisme i Danmark.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Jeg synes, at hr. Naser Khader skal nævne navnene på de muslimske bedehuse, som hr. Naser Khader har kendskab til, og som udgør et problem med fundamentalisme osv.
Det synes jeg bare skal frem i lyset.
Nu har vi fra Dansk Folkepartis side valgt at lægge det her frem, og det har vi gjort, fordi der jo fra tid til anden har været diskussioner i Folketingssalen om lige præcis det her spørgsmål.
Og jeg må sige, at når jeg nogle gange har lyttet til det, som hr. Naser Khader siger, eller som andre fra Venstre, fra Socialdemokraterne eller sågar hr. Villy Søvndal fra Socialistisk Folkeparti siger, så tænker jeg: Jamen det lyder da meget fornuftigt, og det er jeg sikker på at også mange andre derude tænker, men pointen er bare, at man ikke rigtig gør noget ved det.
Og her har man sådan set muligheden for at sige til danskerne: Hvad synes I, der skal gøres ved det?
Helt konkret handler forslaget jo om en vejledende folkeafstemning om minareter, og hvis man vedtager det, så er det det, der kommer – hverken mere eller mindre.
Karen J. Klint (S), 2010-04-19:
Tak for det.
Forslaget handler om vejledende folkeafstemninger, men jo også om et tema, og temaet er så et forbud mod minareter.
Der synes jeg faktisk at hr. Martin Henriksen gik lige langt nok i at påstå, hvad vi mener i de andre partier om religiøse regler og love.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi som Socialdemokrater går ind for den verdslige lovgivning.
Vi er faktisk imod religiøs lovgivning, der overtrumfer det verdslige samfund, og det kan man jo bare se i forhold til den debat, der kører om den katolske kirkes forhold i øjeblikket.
Der har vi i hvert fald været ude at sige klart, at vi ikke accepterer religiøse særregler, og det gør vi heller ikke i nogen andre trossamfund.
Derfor vil jeg spørge hr. Martin Henriksen, om det ikke er rigtigt, at vi i Danmark har holdningsfrihed, at det er tilladt at tænke og tro, hvad man vil, men at vi ikke har handlingsfrihed.
Man kan ikke udøve ekstreme handlinger, uden at straffeloven kommer til at træde i kraft, hvis man overskrider det, der er gængse regler i Danmark.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Jo, vi har jo trosfrihed i Danmark, og jeg synes også – og det mener jeg at kunne dokumentere – at Dansk Folkepartis forskellige ordførere har været ude at kræve forskellige ting af den katolske kirke.
Og mig bekendt er det sådan, at socialministeren, som er til stede i salen i dag, også har iværksat noget.
Så der sker rent faktisk noget, og det synes jeg bestemt er helt på sin plads, for den katolske kirke har mildest talt visse forklaringsproblemer, ingen tvivl om det.
Men det, jeg sagde i min ordførertale, og det, jeg mente med min ordførertale, var sådan set bare, at man jo kan finde masser af citater fra socialdemokratiske politikere og fra andre politikere i Folketinget, som er gået ud og har kritiseret det faktum, at forskellige dele af vores samfund bliver udsat for en islamisering, hvor man kan se at religiøse dogmer har større indflydelse.
Det siger man udadtil, men det er ikke altid, man gør noget ved det i Folketingssalen.
Karen J. Klint (S), 2010-04-19:
Der er jo mange debatter netop om, hvor grænsen er henne for, hvad man kan tillade af foreningsdannelse i Danmark, det er jo en debat, vi alle sammen har været med til.
Jeg har også hørt integrationsministeren tidligere i dag sige, at der gives rigtig mange satspuljemidler på integrationsområdet, og det er jo netop, fordi nogle af os fra de andre partier tror på dialogens vej til at sprede demokratiet, og vi tror ikke på, at det er en stak mursten, der kommer tilpas højt op oven på hinanden og bliver til bygninger, der giver nogle forkerte holdninger.
Vi tror faktisk på, at det er, fordi man vælger samfund fra, og derfor skal vi i dialog med mennesker, der vælger samfund fra, sådan at vi kan få en snak om, hvor vigtigt det er at vælge demokratiet til.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Vi tror også på dialogens vej, og vi er jo med til at udmønte masser af de midler, som bliver brugt på integrationsfremmende initiativer forskellige steder.
Jeg vil bare sige noget om det her med bygninger.
Nu har vi hørt fra den socialdemokratiske ordfører – og det har vi også hørt tidligere fra andre socialdemokrater – at man faktisk er enig i, at det, der eksempelvis foregår på Vibevej i Nordvestkvarteret, er problematisk.
Efter man har konkluderet, at det er Socialdemokraternes holdning, at det er problematisk, at det iranske styre har en finger med i spillet, fortsætter man med at konkludere, at vi da så skal bygge en stormoské der.
Det forstår jeg ikke!
Line Barfod (EL), 2010-04-19:
Nu er det jo med moderne it muligt at sikre, at man kun skal notere tingene en gang, og så kommer de frem flere forskellige steder.
Men det kræver jo, at kommunerne dels får penge til at investere i udviklingen af nye it-systemer, dels får lov til at gøre det, frem for at de skal bruge det centrale Statens Indkøb med alle de negative konsekvenser, det har, herunder også for udviklingen af lokale arbejdspladser.
Men det er så en anden debat.
Jeg ville gerne høre Venstres ordfører, hvorfor man vælger nogle afbureaukratiseringsforslag, som indskrænker demokrati og retssikkerhed, frem for at vælge det kæmpe potentiale, der ville være for afbureaukratisering, hvis kravet om tvangsprivatisering blev fjernet.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-19:
Jeg er ikke enig i præmissen.
Og så vil jeg da gerne minde om, at tilgangen til det her for os i hvert fald har været at lytte meget til, hvad det er for nogle forslag, der også kommer rent lokalt fra.
For så vidt angår indkøb og de andre ting, som spørgeren var inde på, kan man da kun være enig i, at der skal købes bedst og billigst ind, og jeg tror da også, at der er mange kommuner, der gør det og bruger de værktøjer, de har til rådighed til det.
For så vidt angår det med noteringerne, altså at man skal notere tingene flere steder, har jeg også i tidligere svar redegjort for, at der ikke er nogen grund til at skrive tingene mere end et sted og have et dobbelt sæt af planer, hvis man kan nøjes med et sæt planer.
Det, det handler om, er jo også at prøve at sætte den ældre i centrum i det her.
Det synes jeg faktisk at man kommer nogle gode skridt i retning af at vores medarbejdere derude lokalt kan gøre.
Line Barfod (EL), 2010-04-19:
Det er der så øjensynlig en del ældre der ikke mener.
Det fremgår jo af høringssvarene, at de simpelt hen heller ikke i de organisationer, der varetager de ældres interesser, helt forstår, hvorfor afbureaukratiseringen skal ramme demokrati og retssikkerhed, hvis meningen er, at man skal tage sig bedst muligt af de ældre.
Derfor spørger jeg igen: Hvorfor er det de ting, man rammer, i stedet for at gå ind der, hvor der ligger et kæmpe potentiale, nemlig der, hvor regeringen kræver at alt skal måles og vejes og opgøres i små skemaer?
Og det er ikke, fordi det er nogen fordel for de ældre, fordi det er nogen fordel for medarbejderne, men alene fordi regeringen ønsker, at alting skal konkurrenceudsættes, så private firmaer kan byde ind.
Hvorfor er det ikke den afbureaukratisering, man fjerner?
Erling Bonnesen (V), 2010-04-19:
Nu skal vi så lige have den tilgang til det, at plejeplanerne bliver gjort frivillige, men man skal jo lige huske, at der stadig væk ligger sygeplejefaglige optegnelser, så man ligesom har muligheden for at følge det tæt og hele tiden tage stilling til: Hvad kan der være behov for af ændringer?
Og vi skal igen huske, at det også er nogle forslag, der kommer ude fra medarbejderne selv, som har fingrene nede i det her til daglig, og de siger også, at der ikke er nogen grund til at notere tingene to forskellige steder, hvis man kan nøjes med at gøre det ét sted.
Her viser man faktisk også kommunerne større tillid og giver dem et større ansvar, og det er jo det, der er blevet efterlyst, og derfor synes jeg altså også, at vi leverer varen her.
Jamen nu lægger spørgeren nogle helt andre præmisser til grund, som slet ikke har noget med sagen her at gøre.
Jeg vil bare kort sige, at det her ikke handler om at forringe retssikkerheden på nogen som helst måde for de ældre.
Tværtimod synes jeg sådan set, det er glædeligt, at vi nu kan vise en større tillid til kommunerne og til de kommunale medarbejdere.
Det er det, der er blevet efterspurgt, også mange gange her i salen.
Så også på det felt bliver der nu sat handling bag ordene.
Så jeg synes, det er fint, at man giver noget mere frihed.
Og så skal man endelig også lige huske på, at kommunerne jo har det samlede ansvar for den daglige ældrepleje.
Jeg synes, at det er udmærket, at ordføreren har nogle forskellige spørgsmål, og dem kan vi så se på i udvalgsbehandlingen.
Jeg synes, det kunne være interessant i debatten her at prøve at få talt om, hvem det egentlig er, der har ansvaret for ældreplejen i det daglige.
Det har kommunerne, det ved vi.
Men igennem de senere år har der været masser af tilfælde, hvor man jo sådan set selv har sagt, at det der er en dårlig enkeltsag, og så har man lavet sådan generel lovgivning om det.
Jeg synes, at det kunne være interessant at prøve at komme den anden vej.
Så vil jeg også spørge ordføreren: Vil Socialdemokraterne fremover være med til i højere grad at sige, når man ser nogle enkelttilfælde, at det faktisk er kommunerne, der har ansvaret for at tage fat på dem, i stedet for at foreslå, at nu skal der laves nye regler igen, og nu skal ministeren tage fat osv.?
Vil Socialdemokraterne være med til at prøve at sige, at vi nu giver kommunerne en hjælpende hånd, rækker hånden frem, laver nogle forenklinger og siger: Kære kommuner, så får I også lidt muligheden for at styre området?
Mette Frederiksen (S), 2010-04-19:
Jeg tror faktisk, vi efterhånden er i den situation, at det ikke længere tilkommer repræsentanter for Venstre at tale om det kommunale selvstyre.
For det er klart, at når der finder så hård en økonomisk styring af kommunerne sted, er det et spørgsmål, om man efterhånden overhovedet kan tale om et reelt selvstyre.
Vi vil meget gerne være med til at slippe kommunerne fri.
Vi har foreslået en række frihedsrettigheder for kommunerne, og vi vil meget gerne lægge op til, at det tvungne udbud, som regeringen og Dansk Folkeparti pålægger kommunerne, fjernes.
Men selv om man slipper kommunerne fri og indfører et reelt kommunalt selvstyre, må det aldrig ske på bekostning af den enkelte borgers retssikkerhed.
Derfor vil det stadig væk være sådan, at vi har en sociallovgivning, der gælder i hele landet, i samtlige af landets kommuner.
Det, der er spørgsmålet, er, om det her lovforslag går for langt med hensyn til at svække borgernes retssikkerhed.
Det er der noget der tyder på at det gør.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-19:
Tak for det.
Det var jo et langt svar, som ikke var svaret på det, som jeg spurgte om.
Og så startede det med nogle forkerte, udokumenterede påstande, for faktum er jo, at der aldrig nogen sinde før har været afsat et højere beløb til ældre, end der er i dag, og det kan dokumenteres sort på hvidt.
Så den der tågesnak om nedskæringer kan afvises.
Når nu ordføreren ikke ville svare første gang, kan jeg så prøve at spørge anden gang: Ville man fra Socialdemokraternes side være med til at prøve at sige, at vi nu giver kommunerne rammerne, grundlaget for, at de selv kan styre ældreplejen i det daglige – hvilket sådan set er grundkernen i det – og at vi så, hvis der skulle være en enkelt sag, der ikke lige lykkes i en kommune, siger, at det så er i X kommune, vi skal tage fat på problemet, i stedet for at kræve nye regler.
Det ville jo være en reel måde at følge det op på.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-19:
Jeg vil gerne sige tak for indlæggene her ved førstebehandlingen af lovforslaget om forenkling af reglerne i dagtilbudsloven.
Det er fremgået af debatten, at der er bred opbakning til forslaget og dets formål, nemlig at frigøre mere tid og flere ressourcer til det pædagogiske arbejde i dag-, fritids- og klubtilbud, og det er jeg glad for, dels fordi forslaget skaber en balance, hvor fokus på kvalitet i det pædagogiske arbejde går hånd i hånd med større frihed til kommunerne og institutionerne, så de kan tilrettelægge det pædagogiske arbejde og dermed også prioritere tiden sammen med børnene, dels fordi forslaget har afsæt i budskaberne fra de ansatte ude i dagtilbuddene og de kommunale forvaltninger, dem, der virkelig ved, hvad de taler om.
Og budskaberne var klare.
Jeg har derfor god grund til at forvente, at det også vil blive rigtig godt modtaget derude.
Jeg ser frem til udvalgsbehandlingen af forslaget, og jeg takker for debatten.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-19:
Tak for det.
For et halvt års tid siden fremlagde vi en plan med ca. 100 konkrete forslag til at aflaste medarbejdere i kommuner og regioner for administrative opgaver, så de bedre kunne koncentrere sig om kerneydelserne over for den enkelte borger.
Med dette forslag bliver der nu sat handling bag ordene, og forslagets ni punkter er med til at luge ud i den bunke af regler, der gennem årene er vokset.
Love og regler kan jo med tiden komme til at overlappe hinanden og samtidig blive så komplicerede, at det skaber forvirring og unødigt tidsforbrug hos medarbejderne.
Samtidig kan det skabe forvirring også hos borgerne, som måske ikke ved eller ikke helt har overblik over, hvad man så kan forvente fra det offentlige.
Med dette forslag forenkler vi reglerne og afskaffer unødigt papirnusseri.
Vi skal vise de offentligt ansatte tillid under ansvar, og der er ingen tvivl om, at det er ledere og ansatte i kommunerne, der bedst kan vurdere, hvordan de forskellige konkrete opgaver løses i den enkelte situation.
Med denne forenkling af reglerne får de større frihed i deres daglige arbejde til at løse opgaverne på en fornuftig måde.
Det vil i sidste ende betyde, at der bliver frigjort ressourcer til mere borgernær service i kommunerne.
Venstre støtter forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-19:
Jeg vil godt have hr. Erling Bonnesen til at forklare mig, hvilken afbureaukratisering der ligger i, at man slår den generelle godkendelse af private tilbud sammen med optagelse i Tilbudsportalen.
For når man ser på høringssvarene, kan man se, at alle de høringsberettigede anser det for at være fuldstændig vanvittigt og et ekstra bureaukrati, man indfører på den her måde.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-19:
Hvis man læser høringssvarene, vil man se, at en række af organisationerne på ældreområdet bestemt ikke er lige så positive, som Venstres egen ordfører er.
En række af organisationerne på ældreområdet råber jo vagt i gevær og siger, at det her i virkeligheden kan komme til at svække den enkelte ældre borgers retssikkerhed.
Det gælder i forhold til, at der nu kun er ét forebyggende hjemmebesøg, og det gælder i forhold til, at bruger- og pårørenderåd nedlægges.
Hvad angår plejeplanerne, vil jeg egentlig gerne spørge Venstres ordfører, på hvilken måde regeringen forestiller sig at den nødvendige skriftlige dokumentation om f.eks. en svag ældre eller en ældre med demens eller andre lidelser tilvejebringes, når der ikke længere skal være en plejeplan for den enkelte borger.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-19:
Man kan jo sige sådan en lille smule enkelt, at det er to processer, der bliver slået sammen i en.
Det giver næsten sådan, kan man sige, overblikket, altså at der så er sparet nogle ressourcer ved det.
De samlede opgaver skal man selvfølgelig stadig væk udføre i begge delene, men vi kan sige, at det, at processerne bliver mere forenklede, sådan set er kernen i svaret på det.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-19:
De siger jo netop, at de har den generelle godkendelse.
Den generelle godkendelse fører de over i tilbudsportalen, og så lægger de i øvrigt de andre elementer ind.
Det, Kommunernes Landsforening siger, er, at nu skal de – ud over at give den generelle godkendelse om behandling m.v. – godkende alle de andre ting, som de aldrig tidligere har skullet godkende.
Det betyder jo, at kommunernes administration vokser megameget sammenlignet med det, man har i dag, nemlig den generelle godkendelse og så det tilbud som sådan, man er forpligtet til at lægge ind.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-19:
Det er ikke sådan, jeg har opfattet det.
Jeg opfatter det sådan, at der bliver tale om en forenkling.
Men det kan vi jo få gjort til genstand for en drøftelse i udvalget og få afklaret, for det er selvfølgelig vigtigt.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-19:
Jeg må sige, at jeg synes, det her er et lidt mærkeligt forslag.
Vi deler jo alle intentionen om, at der er behov for at afbureaukratisere på det sociale område, men jeg synes også, at en række af de forslag, lovforslaget indeholder, i virkeligheden ikke handler så meget om at afbureaukratisere, men måske snarere om at forringe retssikkerheden for den enkelte ældre.
Når nu de bruger- og pårørenderåd, der i dag skal etableres eksempelvis på plejecentre og andre steder, bliver nedlagt, hvordan vil Venstre så sikre sig, at brugere og pårørende bliver hørt, bliver inddraget og får mulighed for at søge indflydelse på de beslutninger, der bliver truffet?
Det var det første spørgsmål.
Så har jeg et andet spørgsmål.
Når der nu kun vil være ét forebyggende hjemmebesøg, hvordan vil Venstres ordfører så sikre sig, at det forebyggende arbejde omkring især svage ældre kommer til at ske på en ordentlig måde ude i kommunerne?
Erling Bonnesen (V), 2010-04-19:
Nu tror jeg lige, at vi sådan fra en start skal have fat i, at mange af de forslag, der bliver tacklet nu, faktisk er forslag, som kommer fra kommunerne og organisationerne selv.
Så det er jo ikke noget, der alene er opfundet herinde.
Og det er da slet ikke med hensigt og sigte på, at man skulle forringe nogen som helst retssikkerhed, tværtimod.
Det er jo sådan set for at prøve, kan vi sige, at få fjernet nogle overflødige processer og så få mindre papir og mere velfærd.
For så vidt angår det med – nu skal jeg lige se, om jeg kan huske det – bruger- og pårørenderåd, så bliver det gjort frivilligt, men man skal lige huske, at det jo stadig væk er kommunens ansvar at sørge for, at alle bliver hørt.
Det er sådan set også det, der er gældende i forhold til det med besøgene.
Vi kan sige, at der ryger så et af besøgene ud, netop det, der sådan set var det planlagte, og hvor alle vidste, at nu kommer de.
Vi kan sige, at man stadig væk skal sørge for et uanmeldt besøg, så der ligger jo sådan set lige så meget af et godt tjek i det sidste.
Så jeg ser ikke nogen forringelser i det her.
Tværtimod lytter man faktisk til det, der er blevet sagt af kommuner og organisationer selv.
Karsten Lauritzen (V), 2010-04-19:
Der er jo ofte en svaghed ved vejledende folkeafstemninger i forbindelse med det, man stemmer om.
Lad os sige, at vi kunne lave en vejledende folkeafstemning om, hvorvidt vi skulle bygge en ny Kattegatbro, der koster 50 mia. kr.
Det illustrerer Venstres og min pointe i forhold til vejledende folkeafstemninger.
De kan jo være et fint bidrag til demokratiet, men de indeholder også nogle problemer.
For os er det et principielt spørgsmål, om man ønsker at indføre den samme model for vejledende folkeafstemninger i Danmark, som man har i Schweiz.
Sådan et forslag her vil jo skabe en vis form for præcedens, og af de årsager – altså fordi det er uhensigtsmæssigt – vælger vi at afvise forslaget.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-19:
Det der med religionsfriheden bliver jo trukket af stalden hele tiden.
Jeg kan sikkert blive ved til dommedag at stå og sige, at det her spørgsmål intet har med religionsfrihed at gøre.
Muslimer har som alle vi andre fuld og hel religionsfrihed, kultfrihed til at mødes til gudstjenester osv.
En moské som den, der er tale om her, tjener ikke religionsfriheden eller til religionsudøvelse.
Det er et politisk center finansieret og ejet af den iranske stat, finansieret af en fond, hvis aktiviteter er blevet kendt ulovlige i Aserbajdsjan, Sydafrika, Ghana, Nigeria, Thailand, Singapore og dele af Centralasien.
Det er simpelt hen en bande, som de fleste anser for kriminel, og den har det ene formål at agitere for præstestyret i Iran.
Synes hr. Karsten Lauritzen, at det er fint, at vi får sådan en op midt i København?
Karsten Lauritzen (V), 2010-04-19:
De har nægtet, at der var penge fra det iranske præstestyre involveret, men når man så dykker ned i sagen, kan man se, at den tidligere iranske ambassadør i Danmark har et ejerpantebrev på, hvis ikke jeg husker forkert, 6 mio. kr. til køb af grunden.
Jeg har svært ved at forstå, at man, hvis man blot ønsker at komme til Danmark og praktisere sin religion og ikke har nogle bagtanker, så ikke har åbenhed om finansieringen.
Jeg har tidligere i Folketingssalen sagt, og jeg siger det gerne igen, at jeg synes, det er utrolig problematisk.
Men jeg tror ikke, at løsningen er at lave en vejledende folkeafstemning om det eller om det her minaretforslag, som Dansk Folkeparti har fremsat.
Så derfor er vi imod det i Venstre.