Karin Nødgaard (DF), 2010-01-22:
I forbindelse med at der i februar 2007 blev udfærdiget en beretning fra Folketingets Kulturudvalg om bevaringsindsatsen i Danmark og en plan for fremtiden på området vedrørende fredede bygninger, blev der nedsat et udvalg, som var bredt sammensat, og som fik til opgave at udarbejde en udredning, som skulle belyse bygningsbevaringsindsatsen i Danmark.
Dette udvalgs arbejde afsluttedes så i efteråret 2009 med en spændende rapport, som beskriver forskellige langsigtede bevaringsstrategier på området.
Lovforslaget, som vi behandler i dag, er udformet således, at det tager højde for flere af de anbefalinger, der er fremkommet i rapporten, og for at kunne gennemføre disse anbefalinger kræves der så ændringer i bygningsfredningsloven.
Dansk Folkeparti ser positivt på flere af de foreslåede ændringer og mener, det er vigtigt, at der er klare regler for, hvorledes denne del af den danske kulturarv sikres også for fremtidige generationer, at der er en klar linje for, hvorledes lovgivningen er sammensat, og at der ageres inden for de rammer, så der ikke vil opstå tvivl hos de implicerede parter, herunder selvfølgelig også ejerne.
Vi er bevidst om, at der er mange interessenter, hvilket selvfølgelig også har kunnet ses i de mange høringssvar.
En interessant del af lovforslaget drejer sig om, at der skal laves en oversigt over fredede bygningers tilstand og fredningsværdier.
På den måde vil det blive muligt at få et overblik over, hvorledes det står til med de ca. 3.500 fredede ejendomme, og herunder netop at se på, hvilke fredningsværdier de har.
I lovforslaget er spørgsmålet om adgangen til de fredede bygninger nævnt, og at der skal være mulighed, at denne udvides, så det er muligt at få adgang til de bygninger, som ønskes besigtiget.
Umiddelbart er det næsten svært at forestille sig, at der vil være mange, som vil modsætte sig dette, da det jo må skønnes at være i alles interesse, også ejernes, at man får lavet denne gennemgang, hvilket vi også har hørt de tidligere ordførere være meget optaget af.
At gennemføre gennemgangen er muligt, i og med at der på finansloven er afsat 16,5 mio. kr. til formålet.
Det er et beløb, hvis størrelse kan diskuteres, nogle vil måske synes, det er lidt, nogle vil synes, det er meget, men det må i hvert fald være den klare forventning, at der, når først resultatet foreligger og der gøres brug af oplysningerne, vil være en tilfredshed med, at en væsentlig del af den danske kulturarv er gennemgået og registreret.
En anden del af lovforslaget er spørgsmålet om udarbejdelse af en vejledende handlingsplan.
Det er umiddelbart en rigtig vej at gå, i og med at den er vejledende og ikke nødvendigvis betyder, at ejerne behøver at følge den, men er en vejledning i, hvordan man som ejer kan gribe en istandsættelse an.
I nogle høringssvar gives der udtryk for, at man som ejer kan være bekymret for, om der kan opnås tilskud, såfremt man ikke følger handlingsplanen, og det er også et af de spørgsmål, som jeg godt kunne tænke mig at blive oplyst om og få belyst noget mere i det fremtidige udvalgsarbejde.
Som følge af gennemgangen af ejendommene vil der selvfølgelig også finde affredninger sted, men det må forventes, at der med denne lov ikke vil ske unødvendige affredninger, men at de, der vil blive affredet, er begrundet ud fra, at der f.eks. er sket så mange ændringer, at ejendommen ikke vurderes at kunne komme tilbage til oprindelig stand.
Det bør såvel Kulturarvsstyrelsen som ministeriet være meget bevidst om, så antallet af affredninger vil være i en størrelsesorden, som vil kunne forsvares.
Dette kan ministeren forhåbentlig kommentere efterfølgende.
I høringssvarene kan det noteres, at der i kommunerne kan være en vis skepsis for, at de affredede bygninger venter på at få status som bevaringsværdig og dermed ligger i kommunalt regi.
En god dialog mellem de forskellige interessenter er dog vigtig, og Dansk Folkeparti forventer da også, at der f.eks. mellem kommune og ejer vil være en dialog, så det ikke ender med, at ejeren af en bevaringsværdig ejendom kommer i klemme i den situation, hvor han har en bevaringsværdig bygning, og hvor det ikke står ham helt frit for at agere, som han ønsker med ejendommen, og selv skal bekoste udgifterne, da ejendommen ikke længere er fredet.
Et andet punkt, der foreslås ændret, og som synes relevant at få med i loven, er muligheden for, at selvstændige landskabsarkitektoniske værker kan fredes efter bygningsfredningsloven, såfremt disse skønnes at have en væsentlig arkitektonisk eller kulturhistorisk værdi, hvilket også synes interessant.
Alt i alt er der mange gode tiltag i lovforslaget, og Dansk Folkeparti ser frem til det videre arbejde i Kulturudvalget.
Det vil selvfølgelig også være interessant, om der fra ministerens side i dag kunne komme en tilkendegivelse af, at Kulturudvalget løbende vil få en orientering om, hvordan det ser ud, når man er i gang med hele den her gennemgang af området, og at der selvfølgelig også vil kunne bidrages med oplysninger om, hvordan dialogen er mellem de forskellige interessenter på området.