runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Henriksen (KF), 2012-02-02:
Jamen så fik vi i hvert fald at vide, hvad besparelsen skal gå til.
Det har jo ikke stået i lovforslaget, og det er jo det, der har været kendetegnende for det her lovforslag, nemlig at der ikke har været så meget indhold i det, og derfor har det sådan været svært at læse ret meget ud af det.
Ministeren siger, at vi skal behandle hinanden ordentligt, og jeg vil rigtig gerne behandle ministeren ordentligt, og jeg håber også, at ministeren vil behandle mig og De Konservative ordentligt, og derfor havde jeg jo håbet på, at ministeren havde taget forligskredsen og dem, som jo gerne plejer at ville være konstruktive i beskæftigelsespolitikken, med ind i en drøftelse om det her.
For alt andet lige står vi jo måbende tilbage og ser de her sådan drypvise lovforslag, mens vi samtidig ved, at der er en kontanthjælpsreform om hjørnet.
Jeg hører til den del af koret, som heller ikke forstår, hvorfor det kommer nu.
Hvorfor venter man ikke med det her, til man har konturerne af en kontanthjælpsreform?
Hvorfor skal det presses igennem nu?
Mette Frederiksen (S), 2012-02-02:
Jeg gerne sige, at jeg synes, det er meget, meget vigtigt, at der er et godt samarbejde i enhver forligskreds, og jeg håber også, at den konservative ordfører føler sig godt behandlet i de forskellige forligskredse, hvor ordføreren indgår, eksempelvis i kredsen omkring barseludligning, hvor vi har haft møde for nylig i satspuljekredsen, hvor vi lavede en, synes jeg, rigtig god aftale om dette års satspulje, og der er også andre forligskredse, bl.a. arbejdsmiljøkredsen, som skal mødes snart.
Men vi har ikke en forligskreds omkring det her.
Det her er en del af, som det er mig oplyst, velfærdsaftalen, og den aftale er opsagt.
Jeg vil til enhver tid inddrage forligspartier i alt det politiske arbejde, jeg laver, fordi jeg synes det er vigtigt.
Det her hindrer jo ikke Folketinget i at vedtage en god kontanthjælpsreform.
Det her er et lille hjørne af spørgsmålet om den aktive indsats for en del af vores kontanthjælpsmodtagere – det skal man være opmærksom på.
Så der er al god grund til også efter det her lovforslag at påbegynde, når regeringen har fremlagt sit forslag til en kommende reform af kontanthjælpen, de nødvendige politiske forhandlinger.
Jeg glæder mig rigtig, rigtig meget til det.
Mai Henriksen (KF), 2012-02-02:
Forlig eller ej.
Alt andet lige kan det jo godt være sådan et spørgsmål om ord også.
Men hvis vi nu antager, at det ikke er forligsbelagt, og ministeren har lige redegjort for, at hun synes hun har nogle vældig gode samarbejdspartnere i De Konservative og måske også i nogle de andre oppositionspartier – det håber jeg da i hvert fald – ville det så ikke have været nærliggende, når nu man har de her drypvise forslag op til en kontanthjælpsreform, at have taget sine gode samarbejdspartnere med ind i arbejdet?
Jeg ved da, at når jeg har gode samarbejdspartnere og gerne vil lave nogle forskellige aftaler, så vil jeg da sådan føle det naturligt at inddrage de samarbejdspartnere.
Så egentlig vil jeg gerne vende tilbage til mit første spørgsmål: Hvorfor er det, at det her skal komme sådan drypvis og hastes igennem?
Hvorfor er det, at det ikke kunne komme ind under én samlet hat?
Mette Frederiksen (S), 2012-02-02:
Jeg synes, det er meget naturligt, at vi som regering kan samarbejde med alle Folketingets partier, og der er selvfølgelig ikke noget til hinder for, at vi laver en finanslovaftale med et parti på nogle områder, med andre partier på andre områder.
Jeg skal måske i samme moment gøre opmærksom på, at vi jo for ikke ret lang tid siden har behandlet et andet lovforslag, som også ændrer på nogle af spillereglerne for den aktive indsats, hvor V og K stemte for lovforslaget.
Der var der ikke nogen kritik af indholdet.
Derfor vil jeg meget, meget gerne tilkendegive over for Det Konservative Folkeparti og i øvrigt også andre partier i Folketinget, at selvfølgelig skal vi samarbejde.
Jeg inddrager meget, meget gerne partierne.
Jeg glæder mig til, at vi går i gang med diskussionerne om en reform af kontanthjælpsområdet, og jeg synes altså som sagt, at den aftale, der her gælder, som vi har lavet sammen med Enhedslisten, er ganske god.
Ulla Tørnæs (V), 2012-02-02:
Nu hører vi igen, at man, mens man slår ud med armene, siger, at kommunerne jo bare kan fortsætte som hidtil og gøre en indsats, der rækker ud over den minimumsindsats, som regeringen og Enhedslisten her fastsætter.
Jeg vil gerne spørge Enhedslistens ordfører, om den besparelse, som er beskrevet i bemærkningerne til lovforslaget, ikke netop opstår, ved at man forventer, at kommunerne gør mindre, altså at kommunerne ændrer adfærd.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2012-02-02:
Det er jo et forslag, som udmønter en del af finanslovaftalen mellem regeringen og Enhedslisten, og det indeholder en lille del af starten på en oprydning i aktiveringsjunglen.
Dette lovforslag tager fat i de to første små dele.
For det første nedsættes varighedskravet til ret og pligt-tilbud fra 4 uger til 2 uger for dagpenge- og kontanthjælpsmodtagere.
I dag er det jo sådan, at folk i 4 uger kan sidde og skrive på de samme cv'er og skrive på de samme ansøgninger dag efter dag.
Vi er nu landet på 2 uger, og jeg synes, det er et godt forslag, som gør det mere fleksibelt, i forhold til hvordan det er i dag.
Lovforslaget hindrer ikke længere kurser, hvor det giver mening for den ledige i jagten på arbejde eller uddannelse.
For det andet ændres tidspunktet for at gentage aktivering for kontanthjælpsmodtagere over 30 år, som ikke er parate til arbejdsmarkedet, fra efter 6 måneder til efter 12 måneder.
Det er Enhedslistens forventning, at denne start på et opgør med meningsløs aktivering vil blive videreført allerede i denne samling.
Vi er selvfølgelig klar over, at der stadig væk er uenigheder mellem Enhedslisten og regeringspartierne om det, der så smukt omtales som den aktive arbejdsmarkedspolitik.
Vi deltager ikke i den mistænkeliggørelse af de ledige, der ligger bag retorikken om krævementaliteten blandt modtagere af kontanthjælp og dagpenge, og vi vil heller ikke være med til useriøse påstande om, at det ikke kan betale sig at arbejde, den meningsløse strøm af nye pligter for ledige og modstillingen mellem såkaldt hårdtarbejdende lavtlønnede og mennesker, som står uden arbejde.
Jeg håber, at regeringspartierne vil fortsætte linjen fra finansloven og fortsætte oprydningen i standardaktivering og ligegyldige krav.
Det er afgørende, at arbejdsløse på dagpenge og kontanthjælpsmodtagere behandles individuelt og under hensyntagen til deres individuelle situation, kort sagt: at de behandles med respekt og ikke med mistænksomhed.
At det også giver en besparelse, er en belejlig sidegevinst.
Enhedslisten kan selvfølgelig varmt anbefale forslaget.
Nadeem Farooq (RV), 2012-02-02:
Jeg vil da gerne kvittere for, at fru Mai Henriksen nu gerne vil ned at kigge på substansen.
Det er da fint, og det er jeg helt med på.
Og der mener jeg så, at den justering, vi laver nu, er et skridt i den rigtige retning, fordi kommunerne, i stedet for at bruge tid og penge på nogle meget rigide regler, kan bruge nogle ressourcer på at gennemføre en indsats, der rent faktisk virker.
Mai Henriksen (KF), 2012-02-02:
Hr. Eigil Andersen peger på de her kurser og nævner en lang række sjove overskrifter som f.eks. »Find din indre pipfugl«.
Spørgsmålet er, om det her lovforslag tager fat på det reelle problem, for er det ikke lige så slemt at være på et »Kend din indre pipfugl«-kursus i 2 uger, som det er at være på det i 4 uger?
Eigil Andersen (SF), 2012-02-02:
Jeg vil sige, at det er halvt så slemt, fordi det så kun varer den halve tid.
Men jeg er enig med fru Mai Henriksen i, at i det omfang sådan noget stadig væk finder sted – hvad jeg ikke håber det gør – skal vi søreme sørge for at få gjort noget ved det.
Og jeg vil give fru Mai Henriksen ret i, at vi ikke er færdige med at løse det problem.
Mai Henriksen (KF), 2012-02-02:
Jamen så tror jeg, vi kan blive enige om, at det er indholdet, der skal kigges på, og altså ikke længden, hvilket det her lovforslag egentlig tilsigter.
Jeg vil gerne spørge, om svaret fra regeringens side så er, at der skal føres strammere kontrol med kommunerne, for vi må jo erkende, at det ikke er Folketinget, der finder på, at der skal laves »Find din indre pipfugl«-kurser.
Det er ude i kommunerne, at det bliver sat i verden, så vil SF stramme kravene til kommunerne, eller hvordan vil SF sørge for, at det, der sker på de her kurser, er meningsfuldt?
Eigil Andersen (SF), 2012-02-02:
Det vil bl.a. komme til at fremgå, når regeringen kommer med et udspil til en reform af hele aktiveringsområdet.
Men jeg vil da i øvrigt sige, at længden af kurserne også spiller en rolle.
Det er, som jeg nævnte i mit første indlæg, grotesk, at der er arbejdsløse, som f.eks. tre gange har deltaget i det her jobsøgningskurser på 4 uger.
De er blevet halet igennem nøjagtig det samme i tre forløb på forskellige tidspunkter af deres arbejdsløshedsperiode.
Det er jo grotesk, og jeg vil også sige – jeg nævnte det også i mit indlæg – at i den første uge sker der typisk noget på de her kurser, som er relevant, men meldingen fra dem, der deltager i dem, lyder, at i de sidste 3 uger sidder man ofte bare og kigger på en computer og snakker sammen og drikker noget kaffe, for der er ikke uorganiseret noget.
Og jeg er enig med Det Konservative Folkeparti i, at vi skal have set på, hvordan det her fungerer ude i kommunerne, og det skal vi have forbedret.
Ulla Tørnæs (V), 2012-02-02:
Jeg må tilstå, at efter at have lyttet til regeringspartiernes ordførere er jeg ikke blevet spor klogere på, hvordan det her skulle være en forbedring af de lediges muligheder for at komme tilbage til arbejdsmarkedet.
Derfor vil jeg tillade mig at stille det samme spørgsmål til hr. Eigil Andersen, som jeg stillede til den radikale ordfører: Hvad er det for en helt særlig indsats, som man ikke har kunnet tilbyde tidligere, men som man nu ude i kommunerne kan tilbyde de svageste ledige, nemlig de ikkearbejdsmarkedsparate kontanthjælpsmodtagere?
Eigil Andersen (SF), 2012-02-02:
Sagen er jo – og det viser alle undersøgelser, og ingen betvivler det – at 80 pct. af jobcentermedarbejdernes tid i dag går med bureaukrati, kontrol og dokumentation.
Det er et faktum.
Og hvem har etableret det?
Det har den tidligere borgerlige regering gennem 10 års skrækkeligt styre.
Det betyder, at på grund af de firkantede regler, der findes, er man optaget af at opfylde de firkantede regler.
Og jeg synes jo, at det er logisk, at hvis der slækkes på de firkantede regler, bliver der større spillerum til, at man i kommunerne kan få mulighed for at bruge ressourcer på at hjælpe de ledige på en langt bedre måde.
Ulla Tørnæs (V), 2012-02-02:
Jeg må tilstå, at jeg ikke synes, det var noget særlig godt svar.
Hvad er det, kommunerne indholdsmæssigt får mulighed for at tilbyde den ikkearbejdsmarkedsparate kontanthjælpsmodtager, som man ikke kan i dag?
Som jeg ser det, er den eneste ændring jo, at man fremover ikke vil få tilbuddene i den samme kadence, som man hidtil har fået dem i.
Bureaukratiet i forbindelse med det tilbud, man nu vil få hver 12. måned, vil jo være nøjagtig det samme som i forbindelse med det tilbud, man fik hver 6. måned.
Jeg synes, at SF her er med til at vedtage en uforskammet forringelse over for de allersvageste ledige i det danske samfund.
Eigil Andersen (SF), 2012-02-02:
Det er ikke rigtigt.
Sagen er jo den, at hvis der er nogle meget firkantede krav om, at kommunerne skal tilbyde den arbejdsløse kontanthjælpsmodtager aktivering på bestemte tidspunkter, så kan der nemt opstå den situation – og den opstår – at mange kontanthjælpsmodtagere bliver sendt ud i noget aktivering, som i virkeligheden ikke er relevant for vedkommende, og som ikke kan bruges.
Det ender med at være en form for opbevaring af den arbejdsløse, og det kan man jo ikke gå ind for.
Derfor er det klart, at det handler om, hvilket indhold der er tale om – apropos den diskussion, som jeg også havde med fru Mai Henriksen for et øjeblik siden.
Det er jo i virkeligheden dybt overfladisk, at man har nogle krav om, at der skal ske aktivering på et bestemt tidspunkt.
Det, der bør være i centrum, er indholdet, og det er det, som kommunerne nu får større mulighed for gennem det her lovforslag.
Bent Bøgsted (DF), 2012-02-02:
I forbindelse med diskussionen med fru Mai Henriksen om, hvorvidt det skulle være 4 eller 2 uger, var hr. Eigil Andersen inde på, at det var tomt efter 1 uge.
Så vil jeg egentlig blot spørge hr. Eigil Andersen om, hvorfor det lige er blevet 2 uger, og hvorfor man ikke sætter det ned til 1 uge, når hr. Eigil Andersen siger, at det bliver tomt efter den første uge, og at der ikke er behov for yderligere.
Eigil Andersen (SF), 2012-02-02:
Det har jeg beskrevet ud fra, hvad jeg har fået at vide fra en hel del arbejdsløse, og jeg tror, det gælder i mange tilfælde.
Jeg har ikke sagt, at det så gælder i alle tilfælde.
Men det er da rigtigt nok, at man kan overveje, om 2 uger er den rigtige længde.
Det tør jeg ikke sige om det er, men i hvert fald kan man sige, at hvis der er foregået noget unødvendigt, og hvis det har været spild af tid både for det kommunale system og for den arbejdsløse i 3 uger, så får vi i hvert fald nu fjernet de 2 uger.
Det betragter jeg da som et fremskridt, som det er meget forbavsende at f.eks. Dansk Folkeparti ikke vil stemme for.
Men her har jeg måske misforstået ordføreren.
Det kan jo være, man vil stemme for det.
Bent Bøgsted (DF), 2012-02-02:
Til oplysning for hr. Eigil Andersen: Jeg mener, jeg gjorde det klart, at vi i Dansk Folkeparti gerne så, at der slet ikke skulle være en grænse, at det alt efter behov kunne være ned til 1 dag og op til 4 uger.
Det kommer an på, om man er dagpengemodtager, hvad man har af uddannelse i forvejen og den slags.
Som jeg nævnte tidligere, har en personalechef, der er vant til at behandle ansøgninger, nok ikke behov for 4 uger til at lære at skrive ansøgninger. Men det, der gjorde, at vi ikke kunne stemme for, var det sidste punkt.
Han var ikke arbejdsmarkedsparat, men fordi han fik den aktivering, kunne han komme videre.
Mener hr. Eigil Andersen ikke, at man svigter nogle af dem, der går og er ledige, og som ikke er arbejdsmarkedsparate?
De får ikke muligheden for hurtigst muligt at komme i gang med noget.
De kommer til at ligge hjemme på sofaen.
Er det ikke skadeligt for dem, der kommer til at ligge hjemme på sofaen?
Eigil Andersen (SF), 2012-02-02:
Den unge mand, som man så i fjernsynet i går aftes, som jeg også så, og som var glad for den aktivering, han havde fået, ville kunne få aktiveringstilbud på nøjagtig samme måde, også efter det her system.
Der er ikke noget, som på nogen måde kan forhindre det i at ske.
Derfor er det en fejltagelse at tro, at det her lovforslag vil forhindre det eksempel, som vi så i tv i går.
Der er mange ting, der skal rettes op efter 10 års borgerligt styre, men der kommer på et tidspunkt et forslag fra regeringen til en kontanthjælpsreform, og der vil man gå mere i dybden med de her ting.
Så er jeg da i øvrigt glad, hvis der kan etableres en enighed med Dansk Folkeparti om længden af de der jobsøgningskurser, som man har for øjeblikket.
Det kunne måske være, at der er et punkt der, hvor Dansk Folkeparti har fået nogle nye meninger efter de foregående 10 år.
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-02-02:
Det er så måske forskellen på at være i regering og i opposition.
Man bliver som regering nødt til at tage sådan nogle ting alvorligt.
Men jeg synes måske, at præcis den ordveksling, som hr. Kristian Pihl Lorentzen og jeg har haft her, berettiger til, at vi får gennemgået hele det her område, for jeg tror, at den sagesløse, som ikke har så stort indblik i EP-tilladelser, og hvad der i øvrigt er af ting på det her område, sidder lidt forundret tilbage.
Og det er måske det bedste eksempel på, at vi simpelt hen har behov for at få kigget det her grundigt igennem.
Det er så det, vi lægger op til, og så beder jeg med den tilføjelse og de argumenter om, at den her lovgivning bliver vedtaget.
Det tror jeg også vil være godt for det fremtidige udvalgsarbejde, vil jeg sige til hr. Kristian Pihl Lorentzen.
For så er der ligesom en åben bane og ikke nogen, der har en eksklusivitet, sådan som der rent faktisk er i dag.
Bjarne Laustsen (S), 2012-02-02:
Jeg har den ikke med heroppe, så selv om Dansk Folkepartis ordfører beskylder mig for at vide rigtig meget om det her – jeg tror, at det var nogenlunde sådan ordene faldt, jeg havde i hvert fald været med i lang tid – så vil jeg nok kunne genkende dem, når jeg får den læst op.
Men sådan lige kan jeg ikke gengive dem, som hr. Bent Bøgsted spørger om.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2012-02-02:
Ja, taxibranchen er da stærk.
Jeg holder nu også meget af at køre i bus, men der må man så ikke tale med chaufføren; så dem taler vi med på andre måder.
Ministeren var inde på det der med, at nogle har fået frataget rettigheder.
Man kan også vælge at se omvendt på det.
Da vi i sin tid indførte EP-tilladelserne, var det i grunden tanken, at det skulle være sådan i særlige tilfælde, hvor det var fornuftigt, at der blev givet en tilladelse til, at man kunne kombinere noget kørsel.
Det har så spredt sig med lynets hast, nok langt ud over, hvad der var intentionen i Folketinget dengang.
Så der kan man omvendt sige, at der måske var en taxibranche, der pludselig fik frataget nogle rettigheder eller i hvert fald har mistet massive markedsandele, og det er det, der presser dem på brødet, specielt ude på landet.
Det er også det, der gør, at når nu regioner og kommuner sådan truer med et DUT-krav, må man også notere sig, at der ikke er nogen, der har dokumenteret i detaljer, hvad DUT-kravet er.
Det andet er, om det overhovedet er berettiget.
For jeg har ikke set kommuner og regioner aflevere penge tilbage til staten som følge af, at man åbenbart har sparet nogle udgifter i kraft af EP-tilladelserne.
Så den kan man også lige se fra to sider, og jeg er lidt forundret over, at en trussel om DUT-krav skulle spille ind i det her.
Mette Reissmann (S), 2012-02-02:
Ja, Socialdemokratiet synes, det er en god idé, hvis der bliver nedsat et udvalg, der kigger på rammerne for netop et stærkt og sammenhængende personbefordringserhverv.
Herunder falder både taxa- og buskørsel, og naturligvis vil der også blive kigget på de konkurrencemæssige elementer.
Kim Christiansen (DF), 2012-02-02:
Den 1. juni 2011 tredjebehandlede vi og vedtog en ny lov, som flere har været inde på måske ikke var den perfekte lov, men et tiltag, der var et forsøg på at redde den snigende taxadød.
Bl.a. skulle loven tage vare om, at man kun kunne opnå en såkaldt EP-tilladelse, hvis man også havde en taxabevilling.
Man ville sidestille energi- og miljøkrav til køretøjerne, og der skulle være samme uddannelsesmæssige krav.
Derudover var der så også nogle krav til profilbeklædning osv., og man kan så diskutere, om det er godt eller skidt, at det ikke blev til noget.
Men alle disse ting synes man nu åbenbart i den nye regering er en rigtig dårlig idé, og nu vil man så rulle en lovgivning tilbage, der kun har virket i ca. 3 måneder.
Jeg vil bare sige, at det jo er endnu et bidrag til den endeløse række af forslag, hvis hovedformål er at lukke arbejdspladser – i det her tilfælde vil det så være taxaerhvervet i landdistrikterne, der lider døden.
Det er beklageligt, og det vil vi selvfølgelig under ingen omstændigheder støtte, når vi nu når til tredjebehandlingen.
Omvendt vil vi også gerne give et tilsagn om at ville være konstruktive i det udvalgsarbejde, der venter, og der kan vi måske gå ind at kigge – det håber jeg vi kan – på det forslag, som lå ved sidste lovbehandling fra bl.a. branchen selv, dels fra busbranchen, dels fra taxabranchen, hvor der jo faktisk var et forslag om, at man kunne stille specielle krav til indretningen af de her biler.
Der er et problem i landdistrikterne, hvis vi får det her rullet tilbage.
Det hjælper ikke noget, at man så kalder det tilladelse til offentlig servicetrafik eller OST i forkortet form.
Jeg vil sige, at det i det her tilfælde så er en meget ildelugtende en af slagsen.
Der er ingen af de her biler, der kører ret meget ud over normal arbejdstid.
Det vil sige, at når fru Jensen skal hjem fra banko eller vi andre har været i byen og gerne vil lade bilen stå, så kan det ikke lade sig gøre.
Det her vil alt andet lige føre til, at der er flere, måske specielt i landdistrikterne, der vil føle sig fristet til lige at snuppe bilen.
Men det bliver bare resultatet, hvis folk ikke kan få en taxa i aften- og nattetimerne og i weekenden.
Som sagt vil vi i udvalgsbehandlingen gerne diskutere det kompromisforslag, som lå fra branchen selv.
Jeg vil gerne citere den socialdemokratiske ordfører fra den lovbehandling, vi havde i juni måned.
Det var hr. Benny Engelbrecht, der sagde, at et bud kunne være at regulere på køretøjsstørrelsen og -typen, der anvendes til en EP-tilladelse.
Hr. Benny Engelbrecht nævnte også i sin ordførertale, at EP-tilladelsen oprindelig var tænkt til anvendelse ved køretøjer til over otte passagerer.
Endelig nævnte den socialdemokratiske ordfører på det tidspunkt også: »Forbedringerne er nødvendige, for at vi kan ligestille konkurrencen mellem de to typer.«
Tillad mig lige afslutningsvis at citere en anden ordfører, fra sidst vi havde lovbehandlingen.
Det var jo lige nøjagtig det, vi vedtog, og det er så det, fru Anne Baastrup nu vil være med til at afskaffe.
Så er det jo altså, at logikken har trange kår, i hvert fald oppe i mit hoved.
Tak for ordet.
Andreas Steenberg (RV), 2012-02-02:
Det her forslag vil betyde, at kørslen af bl.a. syge og handicappede bliver billigere.
Staten har underskud, den offentlige sektor har underskud, som vi alle ved, så det vil være kærkomment.
Det betyder, at virksomheder, der har købt biler til kun at køre syge og handicappede, ikke kan byde på opgaven, da de ikke har taxatilladelse.
Når antallet af virksomheder falder på det her område, falder konkurrencen, og prisen stiger.
Derfor har kommunerne og regionerne oplevet en fordyrelse af den offentlige servicekørsel.
Staten har som bekendt ikke mange penge, så konkurrence og dermed faldende priser vil være kærkomment.
Derfor sikrer det her lovforslag, at flere kan byde ind på opgaven.
Konkret behøver man ikke længere være taxavognmand for at byde.
Nu kan alle byde, og priserne vil falde.
Med de ord kan Radikale Venstre tilslutte sig lovforslaget.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2012-02-02:
Bedre sent end aldrig, hr. formand.
Tak for det.
Hr. Andreas Steenberg er også inde på det der med konkurrence, og det er jo et princip, som Venstre som sagt også hylder, men mener Det Radikale Venstre ikke, at det skal ske på lige vilkår?
Altså, man kan jo forestille sig, at man er ligeglad med, at dem, der kører taxa, har højere omkostninger end dem, der har OST-tilladelser, og at der, når de skal byde på den offentlige servicetrafik, altså er nogle ulige vilkår.
Det er så det, jeg forstår at De Radikale ikke bekymrer sig særlig meget om.
Det vil jo svare til, at vi siger, at det er meget dyrt at sende et brev ud til Hvide Sande eller til Anholt, det koster meget, meget mere end den generelle pris, hvorimod det er utrolig billigt at sende et brev inde i byen.
Der har vi så vedtaget en solidarisk ordning, så portoen er det samme over hele Danmark – naturligvis.
Det, som De Radikale støtter her, svarer jo i virkeligheden til, at man kan sige, at landdistrikterne bare kan rende og hoppe.
Er det det, Det Radikale Venstre vil her?
Andreas Steenberg (RV), 2012-02-02:
Først og fremmest vil jeg takke hr. Kristian Pihl Lorentzen for endelig at stille et spørgsmål.
Nu har jeg været på talerstolen en række gange uden at have fået et spørgsmål fra Venstres hr. Kristian Pihl Lorentzen.
Jeg er glad for, at vi nu kan komme i gang med det.
Og nej, vi mener selvfølgelig ikke, at landdistrikterne skal rende og hoppe, men det, der jo er spørgsmålet her, er, om vi vil acceptere en fordyrelse af det at køre med handicappede og syge for at holde hånden under nogle bestemte virksomheder.
Det vil vi ikke, for vi har jo altså ikke råd til at bruge et par hundrede millioner på den her måde, fordi vi jo altså mangler nogle penge i den offentlige sektor.