Karen Ellemann (V), 2011-03-22:
Jeg må med det her beslutningsforslag helt klart starte med at takke forslagsstillerne for netop at bringe det her vigtige emne på bane, som jeg også havde ønsket, vi kunne have drøftet under den forrige lovbehandling her.
For rent vand er noget af det dyrebareste, der findes.
Vi står her på en historisk dag – det er international vanddag – så jeg synes, det er ganske på sin plads, at vi også drøfter det her beslutningsforslag lige præcis i dag.
I Danmark er vi privilegerede.
Vi kan som nogle af de eneste europæere drikke rent og velsmagende vand direkte fra vores haner – vand, som helt generelt kun har været gennem en simpel filtrering, og som ikke er blevet tilsat klor.
Det privilegium skal vi selvfølgelig bevare, og det skal vi også forsvare, og derfor er det vigtigt, at vi beskytter vores grundvand, og den holdning deler regeringen fuldt ud, vil jeg blot sige.
Den holdning danner så også bl.a. baggrund for det lovforslag, som vi jo nu lige præcis har førstebehandlet, og det er jo altså netop et forslag, som udvider den eksisterende 10 m dyrkningsfri zone omkring en vandboring med yderligere 15 m, sådan at der fremover kommer til at være 25 m dyrknings-, sprøjte- og gødningsfri zone omkring alle vandboringer til almen vandforsyning.
Det tiltag, som jeg også nævnte ved den forrige lovbehandling, kommer faktisk til at betyde, at vi taler om en seksdobling af den nuværende beskyttelse – en væsentlig forbedring.
Fremsættelsen af beslutningsforslaget begrundes med, at der lukkes to boringer om ugen på grund af pesticider.
Det skulle så medføre omkostninger for vandforbrugerne på mellem 200 og 500 mio. kr. årligt.
Der må jeg bare sige, at de oplysninger altså ikke stemmer overens med de oplysninger, som jeg har.
Tal fra den obligatoriske indberetning af lukkede boringer og årsagerne til det, som sker i medfør af Miljøstyrelsens cirkulære om jordforurening, viser nemlig, at der i perioden fra 1988 frem til 2008 i gennemsnit blev lukket ca. 26 boringer om året på grund af pesticider.
I hele 2009 blev der lukket fire boringer som følge af pesticider.
Det er fire for mange, det kan vi nok godt blive enige om, men det er dog langt fra det tal, som forslagsstillerne præsenterer her i beslutningsforslaget.
Enhver pesticidbetinget lukning af en boring er en lukning for meget, men vi er altså samtidig nødt til at gøre os klart, hvad der ligger bag pesticidfundene.
Her er der for langt størstedelens vedkommende nok tale om gamle syndere, altså pesticidbrug, som vi enten for længst har forbudt, som er trukket tilbage fra markedet, eller der kan være tale om pesticider, som vi har påført restriktioner i forbindelse med anvendelse lige netop for at beskytte grundvandet.
Der kan også være tale om tidligere spild eller vask af sprøjteudstyr tæt på boringen, og jo netop for at forhindre forurening fra spild, når man har stået og påfyldt og vasket sit sprøjteudstyr, blev der i 2009 lavet skærpede regler for, hvordan man agerer på vaskepladserne.
Men der kan selvfølgelig også være en risiko for, at pesticiderne, på grund af undertrykket, der opstår omkring boringen, når der anvendes vand, bliver trukket ned nær boringen.
Kommunerne kan allerede i dag efter en konkret risikovurdering etablere de her boringsnære beskyttelsesområder, når en boring er forurenet, eller de kan også gøre det for at undgå en fare for forurening.
Blandt kommunerne har der nok i mange tilfælde hersket lidt tvivl om lovgrundlaget, og derfor har Naturstyrelsen sammen med KL sat sig for og er nu i gang med at lave yderligere vejledning til kommunerne.
Det forventes, at vejledningen kan blive sendt til kommunerne, inden vi går på sommerferie.
I den samme forbindelse har vi i finanslovaftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti afsat 5 mio. kr. til en indsats for at nedbringe risikoen for pesticider i drikkevand.
Der vil det være sådan, at Naturstyrelsen snart er klar til at udbyde projekter til at understøtte kommunernes arbejde med at vurdere behovet for boringsnære beskyttelsesområder.
Resultatet af projekterne kan så supplere vejledningsmaterialet til kommunerne.
Udmøntningen af projekterne vil foregå i samarbejde med vandværkerne og med kommunerne.
Der har jeg altså tiltro til, at kommunerne går i gang med at etablere beskyttelsesområder omkring de vandboringer, hvor der er en konkret risiko for forurening.
Derfor mener jeg, det er for vidtgående og også helt unødvendigt at indføre et krav om, at kommunerne skal gennemgå samtlige ca. 10.000 boringer, som findes i dag.
Jeg mener, at den generelle udvidelse af den eksisterende 10-meters-beskyttelseszone omkring boringerne – den, der nu bliver udvidet til 25 m – er tilstrækkelig.
Og så har kommunerne jo altså stadig mulighed for at udlægge yderligere beskyttelsesområder efter en konkret vurdering.
Så med disse ord vil jeg ønske en god videre behandling af beslutningsforslaget i udvalget.