Torsten Gejl (ALT), 2016-03-15:
I Alternativet ser vi gerne, at det moderne kontanthjælpsloft bliver taget helt af bordet.
Vi vil hellere have kontanthjælp uden modkrav.
Alligevel har vi selvfølgelig været med til at forsøge at få undtaget udsatte grupper fra kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen.
Den her reform har nemlig en social slagside, der har gjort det nødvendigt at indkalde til syv samråd, en høring, en forespørgselsdebat og tre sandsynligvis lange behandlinger i Folketinget – og hvorfor det? Fordi den rammer en meget stor gruppe af de udsatte, fattige og syge mennesker, vi har i Danmark.
Man sagsbehandler 150.000 mennesker og sætter 30.000 mennesker ned i kontanthjælp.
Og hvorfor? For at skabe 700 jobs.
Heldigvis er det foreløbig lykkedes centrum-venstre-partierne at få undtaget enkelte af de mest udsatte grupper med handicap fra kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen.
Det arbejde skal de to store oppositionspartier, Socialdemokratiet og Enhedslisten, roses for at have brugt rigtig, rigtig mange ressourcer på.
Vi synes også, at man skal anerkende, at regeringen og Dansk Folkeparti har rykket sig lidt.
Vi anerkender dem for at reducere den skade, de forvolder med den her lovgivning.
Men vi er langtfra i mål.
Der er mange flere mennesker, der skal undtages, fordi de ikke har en jordisk chance for at finde arbejde og derfor ikke bør sættes ned i hjælp.
Hvis vi skal tage det i store bidder, har 75 pct. af kontanthjælpsmodtagerne andre problemer og udfordringer end arbejdsløshed.
Det betyder, at de har andre problemer, de skal have løst, før de kan tage et job, og det betyder igen, at de ikke er direkte modtagelige over for økonomisk pres eller økonomiske incitamenter, som det hedder.
De bliver bare fattigere med kontanthjælpsloftet, deres børn bliver bare fattigere, masser af mennesker kommer til at ende i fattigdom, forarmelse og elendighed uden at komme tættere på et job.
Så vi burde fritage de 75 pct. kontanthjælpsmodtagere, der ikke er modtagelige over for økonomisk pres, fra det moderne kontanthjælpsloft.
Så har vi de sidste 25 pct. af kontanthjælpsmodtagerne, som godt kan gå direkte i job, og de skal selvfølgelig også fritages, for de vil jo gerne arbejde.
I 2008 var ledigheden nede på 1,9 pct.
Det viser en gang for alle, at folk gerne vil arbejde, hvis der er arbejde at få inden for folks geografiske og faglige råderum.
Vi behøver ikke at tvinge folk til at arbejde, allermindst jage mennesker rundt efter jobs, der ikke findes, fordi vi tror, at arbejdsløsheden er de arbejdsløses skyld.
De 700 jobs vil vi gerne være med til at finde på en anden måde.
Beskæftigelsesministeren kunne da bare have bedt om hjælp i Beskæftigelsesudvalget til at formidle 700 jobs fra starten.
I Alternativet vil vi gerne hjælpe med at formidle arbejdspladser, og vi vil endnu hellere være med til at skabe nye grønne og socialt bæredygtige jobs.
For os i Alternativet er det moderne kontanthjælpsloft blevet et monument over den negative kultur, der er i vores kontanthjælps- og beskæftigelsessystem, hvor vi ophæver menneskers personlige frihed og styrer vores medmennesker med kontrol og tvang.
Vi er blevet bekræftet i, at beskæftigelsesområdet er skruet totalt forkert sammen fra starten.
Vi er det land i verden, hvor mennesker har mest tillid til hinanden.
Vi har tillid til politiet og retsvæsenet, regeringen og det offentlige.
Vi er verdensmestre i tillid.
Alligevel har vi et stort område i vores samfund, hvor hundredtusinder af mennesker er styret af mistillid, tvang og kontrol eller såkaldte økonomiske incitamenter.
Det er det område, vi kalder arbejdsløshed.
Det har været sådan længe, og mange tror næsten, at det skal være sådan.
Men vi er nødt til at tænke nyt.
Arbejdsløshed kan ramme alle befolkningsgrupper, og det er vel fælles for alle mennesker, uanset om de stemmer på DF, Venstre eller Alternativet, at de ikke bryder sig om at få frataget ansvaret for deres eget liv, bare fordi de er blevet ledige.
Så mens vi kæmper side om side med de andre centrum-venstre-partier mod kontanthjælpsloftets sociale følger, arbejder vi også på at bygge fremtidens beskæftigelsessystem baseret på tillid, motivation og frihed.
Vi vil gøre det muligt, at mennesker kan beholde ansvaret for deres eget liv ved at give mennesker lov til at sige nej til tilbud, der ikke er relevante for deres vej ind i samfundet, tilbud, der ikke er relevante for menneskers vej ind på arbejdsmarkedet.
Når vi giver den ret tilbage til mennesker, frigiver vi milliarder af kroner, som vi i dag bruger til at kontrollere hinanden, og nogle af dem skal vi bruge til at gøre tilbud om jobkvalificering, praktik, personlig udvikling, kurser, coaching så gode, at mennesker takker ja, selv om de ikke er tvunget til det.
Vi foreslår at undtage alle de målgrupper, som loftet ikke giver mening i forhold til, dvs. dem alle.
Samtidig bygger vi et system, der hedder kontanthjælp uden modkrav, der skal give de ledige ansvaret for deres eget liv tilbage.
I den forbindelse afholder vi i dag et tillidsparlament her på Christiansborg, hvor en lang række mennesker på tværs af fag og overbevisning undersøger, hvordan tillid og ikke kontrol og tvang kan blive en central ressource i vores kontanthjælpssystem.
Vi må bygge et beskæftigelsessystem i Danmark, der er båret af tillid.