runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2011-10-26:
Først og fremmest vil jeg gerne sige, at jeg synes, reglerne om barselorlov er nogle af de allerallervigtigste, vi har i Danmark.
Det er så vitalt og så afgørende for et lille, nyt menneske, at det har god tid sammen med sin mor og far, inden det eksempelvis skal starte i daginstitution og ud og klare sig lidt mere på egen hånd.
Så reglerne om barselorlov er vigtige: Det er de for de mindste i det her samfund, det er de for nybagte forældre, og det er de, tror jeg, for hele sammenhængskraften på det danske arbejdsmarked, for en af betingelserne for, at vi kan have en høj erhvervsfrekvens i Danmark, er, at både mænd og kvinder er på arbejdsmarkedet, og at vi føler os trygge også i vores familiære forhold.
Så det er spørgsmål, der ligger mig rigtig, rigtig meget på sinde, og derfor er jeg glad for spørgsmålet.
Jeg tror så samtidig, det er vigtigt at sige, at vi er rykket ind i en ny æra i Danmark.
Vi har heldigvis fået mange moderne mænd, som føler det som en helt naturlig del af deres måde at være far på, at de er mere sammen med også de små børn, end man var tidligere.
Derfor ser vi jo, at der er mange flere fædre end tidligere, der er aktive parter, når de bliver skilt, der tager barnets første sygedag, der engagerer sig i deres børns ve og vel, og som også går på barsel.
Det, vi gerne vil som regering, er at understøtte, at flere mænd får mulighed for at være sammen med deres børn også i starten af børnenes liv, og det er derfor, vi lægger op til at få fædrene mere på banen, når det drejer sig om barsel.
Pia Adelsteen (DF), 2011-10-26:
Når jeg nu har stillet spørgsmålet, er det, fordi det, der bekymrer mig, er, at vi ved, at der er en del overenskomster, som gør, at man ikke får fuld løn, når man afholder en barselorlov – det gælder både kvinder og mænd.
Så er det jo sådan, at den nuværende regel om barselorlov giver mulighed for, at familien selv kan vælge.
Det vil sige, at man også kan tage hensyn til de økonomiske vilkår, man har i den enkelte familie.
Det, der bekymrer mig, og som også er grunden til, at jeg stiller spørgsmålet, er, at hvis man øremærker 3 måneders barsel, kan man jo risikere, at en økonomisk situation i familien gør, at manden simpelt hen fravælger at afholde 3 måneders barsel, hvis økonomien ikke tillader, at man kan gøre det i familien.
Nu har ministeren selv nævnt, at det er vigtigt, at man er sammen med sine små børn, indtil de skal starte på egen hånd i en institution osv., og derfor går bekymringen på, at der ganske givet er nogle, der så vil fravælge at holde den 3 måneders øremærkede barsel, fordi de simpelt hen ikke har råd til det.
De barselorlovsregler, vi har i dag, er jo meget fleksible.
Der kan man f.eks. også som kvinde gå på halv tid i et stykke tid osv. – altså, man har så mange muligheder, men det er noget, hver enkelt familie afgør hvordan man tilrettelægger bedst.
Min bekymring og det, jeg så vil spørge ministeren om, er: Kan man ikke risikere, at mændene simpelt hen siger, at det ikke hænger økonomisk sammen i familien, og derfor vælger de ikke at holde barselen?
Mette Frederiksen (S), 2011-10-26:
Jeg forstår sådan set godt bekymringen, og jeg synes også, der er god grund til, at vi i både regeringen og Folketinget skeler til, hvordan man har gjort det i andre nordiske lande, og hvordan vi kan få implementeret nogle tanker, som vi måske endda kan være fælles om i Folketinget, nemlig om at fremme mænds mulighed for at være sammen med deres små børn.
Jeg tror faktisk, det er sådan, at jo mere begge forældre er på banen, jo større styrke er det for børnene, og hvis det var et mål, vi kunne være fælles om i Folketinget, ville det jo være en rigtig, rigtig god start.
Man kunne godt på baggrund af spørgsmålet her få lyst til at slå et slag for ligelønnen, for det er jo rigtigt, at man i overenskomsterne mange steder har tilkæmpet sig bedre barselrettigheder, hvad angår løn for kvinder, mens man på andre strækninger har kæmpet en bedre løn hjem til mænd.
Jeg kan jo ikke blande mig i overenskomsterne, og det er der ingen her fra Christiansborg der kan, men det ville da være rigtig godt, om arbejdsmarkedets parter kunne kæmpe for ligeløn, både når det handler om den almindelige lønudvikling, og når det handler om barsel.
Pia Adelsteen (DF), 2011-10-26:
Jeg kunne godt tænke mig at vide noget om, hvad ministeren har tænkt sig at gøre ved det her, for der står klart i regeringsgrundlaget, at regeringen vil øremærke op til 3 måneders barselorlov til manden – i øvrigt 3 måneder, som vel at mærke er taget fra den barsel, der eksisterer i dag, så den bliver taget fra kvinden, men som ministeren selv siger, kan vi ikke blande os i overenskomstforhandlingerne, så det er altså situationen p.t.
Men min bekymring går på det med, at manden, hvis man i hver familie siger, at man ikke har penge til det her, fravælger at gå på den øremærkede barselorlov.
Det vil sige, at der bliver mindre tid til barnet, og det går da ud over barnet, men når nu ministeren er så bekymret for børnene – eller omsorgsfuld kan man vel også kalde det – og mener, at de skal have det godt og især i de første leveår, hvor jeg også mener det er vigtigt at man er sammen med sit barn, så er det da et problem.
Mette Frederiksen (S), 2011-10-26:
Vi skal nok passe på med ikke at få det til at lyde, som om der ikke er mænd i Danmark, der via deres overenskomst har ret til en ordentlig dækning, hvis de går på barsel.
Det er der faktisk ret mange mænd der har – heldigvis.
Altså, det er jo, som det er med andre områder, et område, der er blevet udviklet ad åre, og det kunne man jo også forstille sig at det vil fortsætte med at være
Der er heldigvis en række overenskomster, hvorefter både mænd og kvinder har mulighed for, hvis de går på barsel, at få en ordentlig dækning.
Vi har været i regering i stadig væk relativt kort tid, og vi er i gang med at afdække, hvordan vores nabolande har gjort det, for det her er jo ikke en særskilt dansk problemstilling.
Vi har et kønsopdelt arbejdsmarked, og en af konsekvenserne ved at have det er også, at løndannelsen ofte afspejler det kønsopdelte arbejdsmarked med, hvad det har af ofte negative konsekvenser for henholdsvis mænd og kvinder i forskellige situationer.
Så lad os nu få analyseret, hvordan man har gjort det i de andre nordiske lande, og så er jeg sikker på, at vi kan finde frem til en model, der egner sig både for børn og voksne.
Pia Adelsteen (DF), 2011-10-26:
Ministeren siger selv, at der er flere og flere mænd, der heldigvis tager en del af barselorloven.
Jeg kender ikke til antallet, men jeg kunne så forestille mig, at det selvfølgelig er de mænd, der er omfattet af en overenskomst, hvorefter de får fuld løn, for så har det ikke nogen økonomisk konsekvens for familien.
Det er ikke noget, jeg ved, det er en idé, jeg har om det.
Det, der bare bekymrer mig, er, at man helt klart og tydeligt skriver i regeringsgrundlaget: Vi vil give en øremærket barselorlov til mændende.
Så nu er det ikke længere familiernes individuelle mulighed for eller ret til, om jeg må sige det sådan, selv at beslutte, hvad der gavner dem og barnet mest, og det synes jeg er et problem, uanset hvordan man i øvrigt gør det i andre nordiske lande, og det synes jeg også ministeren skulle forholde sig til.
Mette Frederiksen (S), 2011-10-26:
Jamen det er klart, at når vi taler om ret til løn under barsel, følger det jo overenskomsterne, og det er det, jeg af gode grunde kan henvise til.
Jeg forstår personligt ikke, at man vil arbejde et sted, hvis ikke det er overenskomstdækket, men det er jo en anden diskussion.
Jeg synes, vi skal tænke over, hvordan vi vender de her ting, når vi diskuterer øremærket barsel til fædre.
Man kan jo også vælge at se på det som noget positivt.
Altså, jeg tror ikke, man skal undervurdere, at der er mange nybagte fædre derude, der faktisk gerne vil på barselorlov, men som måske bliver bremset, fordi der er en kultur på arbejdspladsen om, at det gør man ikke, hvis man er mand, og der er det klart, at lønspørgsmålet kan spille ind, men det kan kultur også.
Og jeg synes da, det er forfriskende, hvis også vi som folkestyre vil bidrage til, at både mænd og kvinder har ret til at gå på barselorlov og får mulighed for at være sammen med deres børn.
Bjarne Corydon (S), 2011-10-26:
Jeg synes ikke, der er så meget at misforstå.
Statsministeren udtrykker sig klart og i direkte forlængelse af regeringsgrundlaget, som enhver kan læse, og som jeg tror de fleste har forstået: Der er mulighed for at hæve skatter og afgifter med 5 mia. kr. og fjerne erhvervstilskud for 2 mia. kr. med henblik på at sikre staten flere indtægter og finansiere nye udgifter.
Sådan er det.
Det er rammen; den er meldt klart ud.
Der er så også et ønske om at gennemføre en skattereform, og det vil føre til, at man ændrer på skatter og afgifter.
Der er et mål om at indføre en betalingsring – det vil være spørgeren bekendt – og det vil føre til en betaling.
Så der er tale om en ramme for, hvor meget man kan hæve skatter og afgifter for at sikre staten nye indtægter til fri disposition til nye prioriteter, og det er ikke et skattestop.
Det synes jeg følger relativt logisk.
Skattestoppet er noget, spørgerens parti står for, og jeg har til gode at forstå, hvad det går ud på.
Mette Frederiksen (S), 2011-10-26:
Det kan jo blive en ordveksling, der minder en lille smule om den forrige – og så alligevel ikke helt.
Det er jo spørgeren helt bekendt, at der var en række politiske partier, der før folketingsvalget lavede en tilbagetrækningsreform.
Det var meget klart for danskerne, da vi alle sammen gik til stemmeurnerne ved det for nylig afholdte folketingsvalg, at hvis man stemte på partier, der inden valget var tilhængere af tilbagetrækningsreformen, og hvis de partier ville få et flertal i det nuværende Folketing, ville tilbagetrækningsreformen blive gennemført.
Det sagde både den oprindelige forligskreds, og det sagde vi også fra S og SF's side, nemlig at hvis der ville være et flertal for tilbagetrækningsreformen og vi ville få mulighed for at danne en regering, ville tilbagetrækningsreformen blive en del af regeringsgrundlaget.
Og i og med at der er et endda solidt flertal for tilbagetrækningsreformen i det nuværende Folketing, og at den derfor også er en del af regeringsgrundlaget, så annullerer vi ikke den tilbagetrækningsreform, der blev udtænkt af et andet politisk flertal end det, der sidder i dag.
Christian Juhl (EL), 2011-10-26:
Jeg har forgæves prøvet at få en diskussion med økonomi- og indenrigsministeren, da man jo må sige, at hun er en væsentlig del af regeringen.
Hun skriver så i et skriftligt svar til os, at tilbagetrækningsreformen bl.a. vil bidrage til målet om, at arbejdsudbuddet strukturelt vil blive øget med 135.000 personer frem mod 2020.
Så tænker jeg, at når vi har fået de nye tal, som beskæftigelsesministeren kalder mørketal, er der jo god grund til at tro, at hvis nu målet om at få 135.000 ud på arbejdsmarkedet allerede er nået, er der vel ingen grund til yderligere at sende ældre mennesker ud på arbejdsmarkedet og optage pladsen for yngre mennesker.
Bjarne Corydon (S), 2011-10-26:
Mange tak.
Jeg er glad for, at vi deler analysen af, at trepartsforhandlinger tidligere i danmarkshistorien har været et offensivt svar på dybtgående økonomiske problemer.
Det er rigtigt, at man sidste gang primært adresserede spørgsmålet om konkurrenceevne og lønudvikling.
Nu er vi i en ny tid med andre udfordringer, herunder at skaffe økonomi til at investere i de ting, vi gerne vil have mere af, og der har man så sat en ny dagsorden for nye trepartsforhandlinger, men metoden er den samme.
I forhold til at betale dyrt for noget, man vil få alligevel, vil jeg sige: Jeg går ud fra, at spørgeren har bemærket det lille ord netto, både i regeringsgrundlaget og i min besvarelse.
Altså, det er en gevinst på netto 4 mia. kr., dvs. efter betaling.
Karen Jespersen (V), 2011-10-26:
Men hvis man indkalder til nogle forhandlinger og det indgår i regeringsgrundlaget, så må vi jo også regne med, at der vil være et klart bud på, hvordan sammenhængen skal være.
Man siger, at man vil have et øget arbejdsudbud på 20.000 beskæftigede frem til år 2020.
Det er så et mål, og det er jo fint nok.
Det kunne man jo godt have som regering, uden at man skal til at sige: Det mål opfylder vi kun, hvis fagbevægelsen og arbejdsgiverorganisationerne siger ja til det.
Dermed har man jo også sagt, at man ikke bare kan øge arbejdsudbuddet.
Man er nødt til at betale noget for at få det.
Det ligger jo også i det, ministeren siger, altså at vi bliver nødt til at give og tage alle sammen.
Så medgiver han også, at regeringen er indstillet på at give noget for at få det her øgede arbejdsudbud.
Og spørgsmålet er så, hvad det er, og om det er noget, der i virkeligheden vil forværre den økonomiske situation.
Vi kan bare lytte til en som Dennis Kristensen fra FOA og de krav, han kommer med.
Bjarne Corydon (S), 2011-10-26:
Jeg tror, at man er nødt til at få styr på nogle af de grundlæggende begreber i forhold til den her problemstilling.
Regeringsprogrammet er ambitiøst og ansvarligt økonomisk set, og det udlægger et reformspor for de næste 4 års regeringssamarbejde, hvor man sætter ind på en række områder: kontanthjælp, førtidspension, fleksjob, skattereform.
Og så har man en opgave, som handler om, at man også beder arbejdsmarkedets parter om at løfte deres del af reformopgaven og levere 4 mia. kr. netto, efter at der er givet den form for indrømmelser, der måtte skulle gives i sådan nogle forhandlinger.
Det er da et ansvarligt signal.
Det er et nødvendigt signal.
Og det, jeg har noteret mig, er, at arbejdsmarkedets parter ikke har afvist opgaven, men faktisk kvitteret ved at sige ja til at komme til de forhandlinger med sigte på at løse den opgave.
Det synes jeg man skulle glæde sig over i hele Folketinget, for det er jo godt for Danmark, og det er i tråd med den bedste danske tradition.
Peter Christensen (V), 2011-10-26:
Vil ministeren garantere, at millionærskatten ikke bliver en del af en aftale om regeringens skattepolitik?
Tak for det.
Vil finansministeren garantere, at millionærskatten ikke bliver en del af en aftale om regeringens skattepolitik?
Bjarne Corydon (S), 2011-10-26:
Jeg har den generelle tilgang, at jeg ikke vil benytte mig af begrebet garanti i forhold til hypotetiske spørgsmål i nogen som helst sammenhæng.
Man ville i så fald kunne spørge mig om hvad som helst og få garanti for det.
Jeg vil gerne understrege fuldstændig klart i lighed med statsministeren, økonomi- og indenrigsministeren og skatteministeren, at regeringen ikke har nogen planer om at indføre en millionærskat, at det ikke er på tegnebrættet i forbindelse med en skattereform, og at jeg ikke kan forestille mig, at det vil ske.
Peter Christensen (V), 2011-10-26:
Det synes jeg sådan set var et klart svar, som jeg gerne vil kvittere for.
Jeg synes måske finansministeren var lidt hård ved skatteministeren ved at sige, at det er hypotetisk, hvad skatteministeren går og siger, for det var sådan set skatteministeren, der skabte denne tvivl.
Men det må regeringen ordne internt.
Så kan den fortsætte diskussionen om, hvad der er hypotetisk.
Jeg er glad for svaret.
I den samme boldgade er jeg lidt interesseret i, om der – ud over de 5 mia. kr., som regeringen vil finde ved nye skatter og afgifter – vil komme yderligere skatter og afgifter, eller om regeringen vil videreføre et skattestop, efter man har fundet 5 mia. kr.
Bjarne Corydon (S), 2011-10-26:
Jeg har det bedste forhold til skatteministeren, og det kunne ikke falde mig ind at betegne hverken ham, hans politik eller hans udtalelser som hypotetiske, bestemt ikke.
Jeg tror, at han er fuldstændig enig med mig på det her punkt og i den sammenhæng fuldstændig følger regeringsgrundlaget.
Jeg vil gerne tage en lille smule hul på det generelle spørgsmål, som rejser sig, og som også vil blive fulgt op af spørgerens partifælle om lidt, nemlig spørgsmålet om et skattestop.
Det er, som jeg forstår det, spørgerens parti, der står for et skattestop, som man så ikke har været i stand til at overholde, og som jeg personligt har svært ved at forstå hvad skulle gå ud på, eftersom man har brugt det og postuleret eksistensen af det i perioder, hvor man med åbne øjne har hævet skatten helt i strid med egne udtalelser, f.eks. lige efter sidste folketingsvalg, i forbindelse med genopretningspakken og ved flere andre lejligheder.
Så den her regering har ikke et skattestop – den har en skattepolitik, som er beskrevet i regeringsgrundlaget, og den er endda beskrevet meget tydeligt.
Peter Christensen (V), 2011-10-26:
Så kan jeg godt høre, at det var lidt tidligt, jeg nåede at blive glad over de meldinger, der kom fra statsministeren.
Men hvordan tolker finansministeren så egentlig det, statsministeren sagde til Børsen den 21. oktober, hvor statsministeren blev spurgt, om skatterne kan stige mere end 5 mia. kr. i denne valgperiode, og hvor statsministeren svarede: Nej, det kan skatterne ikke?
Hvordan opfatter finansministeren egentlig det udsagn?
Karen Jespersen (V), 2011-10-26:
Men nu var trepartsforhandlingerne jo noget, man især brugte i 1980'erne, hvor der var nogle meget betragtelige lønstigninger, for at få en opbakning til en indkomstpolitik, sådan at man aftalte lønstigninger på 2 pct.
Det var sådan et nøgletal dengang.
Det var jo også det, der blev videreført i 1990'erne.
Men nu er lønstigningerne meget, meget lave.
De er næsten så tæt på nul, som de overhovedet kan være.
Så man kan sige, at på den måde får man jo en lav lønstigning uden at gå ind i de her forhandlinger, og det kan man sige kommer ind under det, der hedder konkurrenceevne.
Så min bekymring er også, at man i virkeligheden kommer til at betale noget, man ellers ikke ville komme til at betale, og det er jo ikke ligefrem det, der er råderum til i dansk økonomi i øjeblikket.
Men jeg kan så forstå, at et af hovedformålene er at øge arbejdsudbuddet.
Kan ministeren løfte sløret for, hvordan den forøgelse af arbejdsudbuddet vil ske?
Vil det være i form af en længere arbejdstid, eller hvad er det nærmere, man tænker på der?
Bjarne Corydon (S), 2011-10-26:
Jeg er lidt usikker på, hvad spørgsmålet sådan helt præcis går ud på, men jeg kan oplyse, at regeringen ikke er bekymret for de kommende trepartsforhandlinger og heller ikke har trukket i land på noget punkt.
Tværtimod står vi fuldstændig ved den ambition, vi har fremsat i regeringsgrundlaget.
Jeg anerkender, at det i forhold til spørgerens parti og den tidligere regering og de sidste 10 års politiske tradition i Danmark selvfølgelig er nyt, at man inviterer til brede forhandlinger, lytter til hinanden og forsøger at nå et mål, som ikke er nemt, men som er vanskeligt, nemlig at forbedre den offentlige økonomi.
Jeg tror ikke, det vil være hensigtsmæssigt at tage hul på trepartsforhandlingerne her i Folketingssalen i dag – det tror jeg det er bedst at man gør med de parter, man skal drøfte med og nå til enighed med.
Men det er klart, at alle tre parter ved sådan et bord vil skulle give og tage for at kunne nå til enighed.
Det, regeringen kommer med, er en ambition, der handler om, at man samlet set, når forhandlingerne er afsluttet, har leveret et bidrag på 4 mia. kr. til at styrke dansk økonomi.
Det synes jeg er ambitiøst, det synes jeg er rigtigt, og det synes jeg er ansvarligt i den nuværende økonomiske situation, og jeg tror, det er klogt, at vi venter med at tage den drøftelse, indtil overenskomstforhandlingerne er afsluttet.
Mette Frederiksen (S), 2011-10-26:
Man kan sige, at den ændring af arbejdsudbuddet, som tilbagetrækningsreformen adresserer, er jo, som spørgeren selv siger, frem til år 2020, og på det tidspunkt vil vi komme til at mangle hænder på det danske arbejdsmarked.
Det ville selvfølgelig være smart, hvis man kunne lave sådan en lille fiks model, hvor man siger, at alle dem, der er ledige i dag, præcis er dem, vi kommer til at mangle i de kommende 8-10 år på det danske arbejdsmarked.
Men så let er det desværre ikke at føre beskæftigelsespolitik, selv om det ville være dejligt, hvis det var sådan.
Det er selvfølgelig, fordi der ikke nødvendigvis er et overlap mellem de ledige, vi har i dag, og de kompetencer, der efterlyses i fremtiden, eller mellem de ledige, vi har i dag, og de områder, hvor vi kommer til at efterspørge arbejdskraft i fremtiden.
Så så enkelt er det desværre ikke.
Jeg synes jo, at vi har en fælles opgave i at sikre, at der kommer så meget gang i dansk økonomi – det er ikke noget, vi hverken kan klare fra den ene dag til den anden eller fra det ene år til det andet – at vi får konjunkturerne til at gå opad, så vi ikke alene kommer til at mangle arbejdskraft på grund af den demografiske udvikling, men også fordi vi igen får gang i hjulene.
Christian Juhl (EL), 2011-10-26:
Jeg deler bestemt målet, men hvis nu den ene kloge professor i økonomi efter den anden, uanset om man tager jyske eller sjællandsk universiteter, siger, at det jo ikke er aktuelt at diskutere det, og at det ikke er sikkert, at det er de samme mennesker, der er arbejdsløse, men at de nu vil gætte på, at tallet holder mindst 10 år endnu – selv en af vores fælles venner, Christen Sørensen, siger jo, at det slet ikke er aktuelt at diskutere den slags ting – vil det så ikke være rimeligt at sige, at så er målet nået på de 135.000?
Uanset om det er de samme personer, så er styrken til rådighed for arbejdsmarkedet.
Det er jo det, der tilsyneladende har været målet med den her øvelse, og så kunne vi jo lige så godt sige, at vi beholder efterlønsordningen og lader være med at sende ældre mennesker ud.
Mette Frederiksen (S), 2011-10-26:
Men nu er det sådan set ikke mig, der har opfundet tilbagetrækningsreformen.
Det ved spørgeren lige så vel som jeg gør.
Altså, historikken i tilbagetrækningsreformen er den, jeg allerede har gengivet for Folketinget i dag, nemlig at der var et antal politiske partier, der før valget ønskede at lave en tilbagetrækningsreform.
Vi gjorde det meget klart før folketingsvalget, at hvis der ville være et flertal i det kommende Folketing for tilbagetrækningsreformen, ville det være en del af et regeringsgrundlag, såfremt vi ville kunne opnå mandater til at danne en socialdemokratisk ledet regering.
Det er sådan, tingene forholder sig.
Der er en tilbagetrækningsreform, den er snart vedtaget i Folketinget, den materialiserer sig, den bliver reel.
Det, jeg synes vi så skal bruge diskussionen på nu, er at få en ordentlig diskussion af, hvordan vi sikrer, at de mennesker, der får ændret deres efterlønsforhold, kan blive på arbejdsmarkedet, for jeg tror omvendt ikke, at man må undervurdere, at der faktisk er en del af dem, der i dag går på efterløn, der godt kunne have lyst til at blive længere tid, hvis vi fik lavet en ordentlig seniorpolitik i Danmark.
Christian Juhl (EL), 2011-10-26:
Det sidste er jeg enig i, men det er jo en helt anden ordning.
Det er en frivillig ordning, som man kunne sige vi jo reelt har i dag, nemlig at man kan vælge, og så kan man blive rigere af at vente, hvis man kan arbejde mere.
Jeg er helt enig, når arbejdsministeren siger, at det jo ikke er noget, hun har opfundet, og det er jeg jo egentlig meget glad for.
Det ville da være trist, hvis tilbagetrækningsreformen var opfundet af arbejdsministeren.
Derfor forstår jeg heller ikke teorien om, at regeringspartierne skulle stemme for den her reform.
Jeg har med stor interesse læst Dansk Folkepartis program, Socialdemokratiets program, SF's program, og jeg kender jo en lille smule til Enhedslistens program.
Der er jo i princippet, hvis man læser programmerne og de ting, man går til valg på, et flertal imod tilbagetrækningsreformen i Folketingssalen.
Derfor forstår jeg ikke, at regeringen ikke tager et initiativ til at sikre, at den ikke bliver realiseret.
Karen Jespersen (V), 2011-10-26:
Vil regeringen oplyse, hvilke målsætninger den har for de kommende trepartsforhandlinger med arbejdsmarkedets parter, og hvornår ministeren agter at indkalde til disse forhandlinger?
Tak, og spørgsmålet lyder: Vil regeringen oplyse, hvilke målsætninger den har for de kommende trepartsforhandlinger med arbejdsmarkedets parter, og hvornår ministeren agter at indkalde til disse forhandlinger?