runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johs. Poulsen (RV), 2007-02-22:
Jeg synes faktisk, at jeg har været meget positiv i min bedømmelse af lovforslaget og sagt, at det meget langt hen ad vejen bygger på en sund fornuft i forhold til det, som man har som udgangspunkt i dag, og at det derfor på alle måder overordnet principielt, som ordføreren selv nævnte, er et fremskridt.
Når vi påpeger, at spørgsmål om definitionen af bymidter og bydelscentre ud fra den statistiske metode skal belyses nærmere, er det jo, fordi det allerede fremgår både i høringssvar og lovforslaget osv., at det arbejde ikke er færdiggjort.
Jeg mener også, at partierne bør inddrages i den proces, således at det, der i virkeligheden er ret afgørende for, at man får den positive udvikling, som er grundtanken i det her forslag, nemlig en vækst fra byerne indefra og ud, også kommer til at foregå på et grundlag, der er bredt ejerskab til, således at det der spørgsmål om definition af bymidterne ikke blot bliver noget, som er meget teknokratisk, men noget, som også er både forståeligt og acceptabelt.
Så det er indgangsvinklen til det.
Den anden del var det spørgsmål om København.
Det er ganske kort sådan, at det er for detaljeret beskrevet, når man alligevel efterfølgende i et landsplandirektiv lægger op til, at man der skal forhandle om, hvordan man skal indrette København med sine særlige forhold på grund af Københavns særlige størrelse.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-22:
Jeg er glad for, at Det Radikale Venstre er positiv over for det fremsatte forslag, og så er der jo spørgsmålet om, hvad der ligger i de tiltag, som Det Radikale Venstre mener, der bør indarbejdes.
Jeg forstår ikke helt indholdet af det.
Der er jo lagt op til, at bymidterne skal defineres ud fra nogle objektive kriterier.
Med hensyn til hovedstaden er det fastlagt i landsplandirektivet, og der er fastlagt en meget streng bestemmelse om de særlig pladskrævende butikker for at undgå misforståelser.
Hvorfor er det ikke sund fornuft, at lovforslaget definerer de her ting, således at man ved, hvad man har at rette sig efter?
Johs. Poulsen (RV), 2007-02-22:
Det lovforslag, vi skal behandle i dag, bygger i høj grad på Detailhandelsudvalgets anbefalinger, som det allerede er sagt fra flere ordføreres side.
Jeg vil så gerne have lov til at tilføje heldigvis, og vi synes også med god grund, for man har i Detailhandelsudvalget lavet et fint og flot stykke arbejde som grundlag for den her justering af lovgivningen.
Der lægges jo op til en styrkelse af bymidterne, og der lægges i princippet også op til en større kompetence til kommunerne inden for visse rammer for bymidterne og også for de særlig pladskrævende varegrupper.
Principielt kunne man da efter min opfattelse stadig væk godt give kommunerne større råderum i bymidterne, idet byplanlægning må betegnes som kommunal kernekompetence.
Men der indføres nu et nyt begreb, som forhåbentlig bliver til en slags objektiv – så langt, som man nu kan komme ad den vej – nemlig en statistisk metode til at definere begrebet bymidte.
Her er vi så ved det første forhold, som efter vores opfattelse kræver en særlig belysning i den efterfølgende proces i udvalgene, når vi skal behandle lovforslaget.
Det er vores opfattelse i Det Radikale Venstre, at det endelige metodegrundlag bør blive til i et tæt samarbejde med kommunerne og med de partier, der vil støtte den her lov, således at ejerskabet til den vigtige definition af bymidterne og bydelscentrene bliver så bred som overhovedet muligt.
Som det andet forhold synes vi dog, at hovedstadsområdet udgør en særlig udfordring, som skal belyses yderligere i lovforslaget.
Hovedstaden skal behandles særskilt i et kommende landsplandirektiv, og netop derfor forekommer det unødig vidtgående og detaljeret, at man i lovforslaget allerede på nuværende tidspunkt har beskrevet den i detaljer.
Endvidere er der efter vores opfattelse nogle alt for indsnævrende formuleringer for butikker uden for bymidter og -centre, ligesom vi har brug for i udvalgsarbejdet at få belyst en række indsigelser og kommentarer vedrørende de særlig pladskrævende varer, som der også har udspundet sig en vis debat om i dag.
Men alt i alt mener vi altså, at forslaget er en klar forbedring og en god modernisering af de nugældende regler med den væsentlige pointe, at byerne skal vokse handelsmæssigt indefra.
Det er en rigtig tanke.
Det er godt for byerne, det er godt for befolkningen, det er godt for infrastrukturen og for trafikken og dermed vel i virkeligheden også godt set ud fra et miljømæssigt synspunkt.
Så det er et fremskridt.
Det Radikale Venstre vil gå konstruktivt ind i udvalgsbehandlingen.
Per Clausen (EL), 2007-02-22:
Jeg synes jo altid, det er dejligt, når Venstre bekymrer sig om lønmodtagernes vilkår og personalets vilkår.
Det er fantastisk smukt, og det bliver endnu smukkere, når Venstre sammen med Dansk Supermarked åbenbart er de eneste, der gør det.
For undrer det ikke hr. Eyvind Vesselbo, at den eneste sådan rigtig allierede, man har i den her sag, uden for regeringspartierne og muligvis Dansk Folkeparti, hvad ved jeg, er Dansk Supermarked, hvorimod alle andre, der har været med til at lave den her aftale om, hvordan man skulle lave reglerne omkring detailhandelen, afviser det og siger, at det er unødvendigt og skadeligt?
Jørn Dohrmann (DF), 2007-02-22:
Det, jeg lytter mig frem til, er jo, at hr. Torben Hansen og mange af de andre overhovedet ikke har tillid til deres egne byrådspolitikere.
Altså, lad mig bare lige minde om, at både Fredericia og Kolding Kommuner er socialdemokratisk styrede kommuner.
Hvis det er, at tilliden til kommunalpolitikere ligger nede på så lavt et niveau, hvorfor har vi dem så?
Hvorfor afskaffer Folketinget dem ikke?
Derfor mener jeg helt klart, at man ikke bare kan sætte en grænse, der siger, at det er indbyggertallet, der styrer det her.
Der er flere, der skal være i dialog, og derfor ønsker Dansk Folkeparti at inddrage byrådene i den videre planmæssige begrundelse for de her byggerier, som man ønsker at etablere.
Eller synes hr. Torben Hansen, at vi bare skal forbyde, at vi får f.eks. nogle IKEA-forretninger til Danmark?
Jamen så skulle man da have gjort det for lang tid siden.
Hvorfor skal de kun ligge f.eks. i Århus eller København eller Odense?
Jeg synes, at hvis der er et forretningsmæssigt grundlag for at lægge dem i Trekantområdet, så lad os da finde ud af det.
Torben Hansen (S), 2007-02-22:
Jeg er ked af det, vil jeg sige til hr. Dohrmann, men jeg synes, det virker meget uklart, hvad det egentlig er, Dansk Folkeparti vil på det her punkt.
Nu er der så nævnt to eksempler.
Altså, hvad er det for nogle, der sådan skal sjakre rundt i fædrelandet og finde ud af, hvor det nu engang er sjovest, og hvor de kan overbevise flest kommunalpolitikere og miljøministeren om, at det nu engang skal være her?
Kan hr. Dohrmann ikke se, at vi netop på den måde får det, som flere også har advaret imod tidligere, og som har været et problem tidligere, bl.a. den der særlige planlægningsmæssige begrundelse, nemlig at det ender med det, som vi kalder terrorplanlægning i stedet for, hvor nogle af de der store kæder tager rundt og trykker hver enkelt kommune på maven?
Jeg synes, det er o.k., at hr. Dohrmann rejser kritik af et lovforslag.
Det har vi andre jo også gjort.
Men jeg synes måske, at der skal være lidt mere substans i det, og så skal man vide, hvor man ellers selv vil hen.
Jørn Dohrmann (DF), 2007-02-22:
Det her har jo ikke noget at gøre med, om det lige skal være en bestemt grænse, vi skal sætte her.
Nu blev der nævnt IKEA, det kunne også være BAUHAUS, som har et andet koncept end lige SILVAN, og de kræver noget ekstra plads.
Der kunne det sagtens være, at man skulle have en mulighed for at kunne drøfte med ministeren: Hvor er det, vi kan placere sådan nogle butikker, som har et specielt kundemønster, et specielt butiksmønster, som ønsker at placere sig nogle bestemte steder?
Og så skyder de jo altså heller ikke bare op over det hele; der er hånd i hanke med, hvem det er, der giver tilladelsen.
Det kan godt være ubehageligt for en minister at skulle sige: O.k., det her skal jeg tage stilling til, det kan jeg ikke få nogen embedsfolk til at gøre.
Men det mener jeg også er essensen i det at være minister.
Essensen er, at man ligesom er med hele vejen igennem med byrådene og dem, der skal bygge butikkerne, med hensyn til at sige, hvor de synes de skal ligge.
Torben Hansen (S), 2007-02-22:
Nu tog hr. Dohrmann så 40.000-indbyggergrænsen op.
Det kunne jo være interessant at vide, om det er den vej, hr. Dohrmann vil gå.
Det andet er, at så skal det sådan ligesom forhandles, hvor tingene nu skal ligge.
Nu har hr. Dohrmann jo nævnt IKEA indtil flere gange, og det tror jeg sikkert de er glade for; de har da fået noget eksponering ud af det.
Men hvad er det for en slags butikker, hr. Dohrmann ligesom ellers forestiller sig sådan skal planlægges lidt fra gang til gang?
Og kan hr. Dohrmann ikke se, at vi på den måde jo rent forvaltningsmæssigt bevæger os ud i en frygtelig, frygtelig gråzone med nogle meget store mastodonter?
Men jeg vil først gerne have at vide: Hvor skal grænsen være?
Er det 30.000, 25.000 eller hvad?
Jørn Dohrmann (DF), 2007-02-22:
Lad mig bare komme med et specielt billede.
Altså, nu har jeg talt meget om IKEA.
Hvis vi nu går ud fra, at IKEA vil etablere sig i Trekantområdet, tror hr. Per Clausen så, at IKEA kunne tænke sig at lave en butik både i Fredericia, i Kolding og i Vejle?
Nej, jeg tror på, at hvis man vil have en butik, så er det én butik, man taler om.
Og så mener jeg, at man i samarbejde mellem IKEA, ministeriet og byrådene så kunne sige: Hvor er den optimale løsning?
Så derfor tror jeg ikke på, at man bare får placeret masser af nye forretninger, masser af nye, store butikker på det her område.
Det er de her tilfælde, hvor jeg siger, at her er der noget særligt, vi skal tage hensyn til.
Hvem kan definere det?
Der er ikke én, der har kunnet fortælle mig endnu: Hvad er det nøjagtig, der hører til i et byggemarked?
Hvad er det, der hører til i en tømmerhandel?
Hvorfor så ikke sige, at et byggemarked er særlig pladskrævende, som vi har gjort det med tømmerhandelen?
Altså, jeg forstår bare ikke, hvorfor det skal være så firkantet, og at man ikke kan sige: Her er der også nogle ting, hvor der skal være nogle undtagelser.
Per Clausen (EL), 2007-02-22:
Jeg kunne forstå på hr. Dohrmann, at Dansk Folkeparti gerne vil have regler, men at der bare skal være en undtagelsesparagraf.
Jamen har vi ikke haft den undtagelsesparagraf med, at man så kunne tage særlige planlægningsmæssige hensyn, og har vi ikke set, hvad det fører til?
Nemlig til fuldstændig retsløshed og til, at folk bare gør det, som de selv har lyst til, uanset om det strider direkte imod planlægningens formål.
Kim Christiansen (DF), 2007-02-22:
Dansk Folkeparti kan helhjertet tilslutte sig, at ministeren i sin skriftlige fremstilling fastslår, at det er vigtigt, at ofre for forbrydelser sikres en udstrakt beskyttelse i forbindelse med gennemførelsen af en straffesag mod gerningsmanden.
Dansk Folkeparti er meget optaget af at sikre en styrkelse af forurettedes processuelle retsstilling, og vi hilser derfor regeringens forslag meget velkommen.
Offeret for en forbrydelse befinder sig i sagens natur ofte i en meget vanskelig og ubehagelig situation, og en efterfølgende straffesag mod gerningsmanden kan være en stor belastning.
Derfor er det vigtigt at indrette lovgivningen således, at den forurettede hjælpes så meget som muligt under forløbet af en straffesag.
Så vi hilser det selvfølgelig særdeles velkommen, at nærværende forslag indeholder en almindelig bestemmelse om vejledningspligt for politiet og anklagemyndigheden over for forurettede eller, hvis denne er afgået ved døden, dennes efterladte nære pårørende.
Forslaget om at indføre en pligt for politiet og anklagemyndigheden til at underrette retten, hvis der er et behov for særlig hensyntagen til et vidne, samt en pligt for retten til at bistå den pågældende i forbindelse med afgivelse af forklaring finder vi også særdeles positivt.
Det kan være utrolig ubehageligt og intimiderende at skulle afgive forklaring, i særlig grad hvis man er den forurettede.
Derfor er det positivt med lovændringer, der kan bidrage til at gøre det at afgive forklaring i retten lidt mindre uoverskueligt og ubehageligt.
Dansk Folkeparti kan ligeledes tilslutte sig tanken om at udvide adgangen til at beskikke en bistandsadvokat for forurettede, da dette også vil kunne medvirke til at sikre bedre forhold for forurettede.
Alt i alt er det et glimrende forslag, som Dansk Folkeparti således kan støtte.
Torben Hansen (S), 2007-02-22:
Jeg kan forstå på hr. Christian Wedell-Neergaard, at det nu lige pludselig bliver en strid om, hvad folk ikke har sagt.
Det kan selvfølgelig også gå hen og blive en meget interessant diskussion.
Men det, jeg sagde, var: i første omgang en, to, måske tre.
Det var det, der var meldingen fra regeringen, da den nationale følgegruppe overrakte det arbejde, man havde gjort færdigt her engang i løbet af foråret 2006.
Så er jeg helt på det rene med, at der så kommer et andet, et tredje og et fjerde step om x antal år.
Men det, man jo også kan bemærke, er, at den nationale følgegruppe med Friluftsrådet i spidsen sagde, at man nu skulle passe meget på, at man ikke fik startet for lavt med antallet.
De gav udtryk for fuldstændig den samme bekymring, som jeg har, nemlig at vi så mister noget af det momentum, der er ude lokalt.
Line Barfod (EL), 2007-02-22:
Enhedslisten kan også støtte forslaget.
Vi er også fuldstændig enige i, at der er behov for at få konkursbobehandlingen til at fungere både hurtigere og mere effektivt, selvfølgelig, som fru Anne Baastrup siger, under behørig hensyntagen til retssikkerheden, men vi mener, at man har fundet en fornuftig balance med det forslag, som er fremsat her.
Der er jo i høringssvarene specielt peget på lidt om fristerne og spørgsmålet om, om især ikkeprofessionelle kreditorer kan forstå det her med, at der i loven står, at man skal anmelde inden 4 uger, og forstå, at det, at man ikke har fået anmeldt, ikke betyder, at man mister sit krav. Og der har Forbrugerrådet et forslag om, at man skulle skrive det direkte i bestemmelsen, og jeg synes i hvert fald lige, at vi skal have en overvejelse om, hvorvidt det er nødvendigt eller ej.
Man kan sige, at de fleste, der har et krav mod konkursboet, vel vil søge en eller anden form for rådgivning for at få afklaret, hvordan de skal forholde sig, og så er det nok næppe selve lovteksten, de umiddelbart slår op i.
Men det er i hvert fald noget, som vi synes bør overvejes igen.
Finansrådet har så været inde på, at 4 uger er meget kort tid til at finde ud af, om man vil anlægge en sag, hvis ens krav bliver afvist, og jeg kan forstå på kommentarerne fra Justitsministeriet, at man lægger op til, at det simpelt hen skal stå i det, der bliver sendt af sted fra kurator, at man gør opmærksom på det.
Vi synes, at det er en fornuftig måde at gøre det på.
Det burde være muligt inden for 4 uger at finde en advokat og få et første krav af sted.
Så vi støtter det.
Der er lige spørgsmålet om ressourcer, som bliver rejst fra domstolenes side.
Hvis man skal have en mere effektiv retsledelse, som vi synes der kan være behov for i sager om behandling af konkursboer, dødsboer og andet, men også i andre civile retssager, så kræver det altså også nogle ressourcer.
Vi er med på, at domstolsreformen måske på sigt kan betyde, at der kommer flere ressourcer.
Omvendt er i hvert fald nogle af de meldinger, jeg får fra aktive advokater, at lige nu er mange af domstolene ved at segne under byrden af at flytte osv. og kan slet ikke overkomme arbejdsmængden.
Sager forsvinder i flyttekasser osv.
Derfor er spørgsmålet, om der er behov for nogle ekstra ressourcer i en overgangsperiode, når vi samtidig kommer med det her nye, hvor man skal arbejde mere effektivt.
Det synes jeg i hvert fald er væsentligt lige at overveje.
Anne Baastrup (SF), 2007-02-22:
Det er i hvert fald en kedelig formiddag, fordi vi er så enige.
Men man kan også sige om det her lovforslag, at det er hen til kommoden og tilbage igen.
Vi prøvede i 1996 at se, hvorvidt vi kunne give fordringshaverne nogle flere beføjelser, for de var jo selv, begge parter, interesseret i, at det skulle gå hurtigt.
Det lykkedes bare ikke.
Så nu må vi håbe, at skifteretten på den her måde via en bedre ledelse og ved at fastsætte nogle klare krav til kurator rent faktisk kan få konkursboerne til at komme hurtigere igennem systemet.
Men, som hr. Tom Behnke sagde, skal retssikkerheden naturligvis også varetages.
Så vi støtter også lovforslaget.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-02-22:
Så vil jeg fortsætte det, som fru Karen Hækkerup kaldte den store forbrødring mellem partierne i Folketinget på justitsministerens område i dag.
Formålet med det her lovforslag er jo at sikre en hurtigere og mere effektiv behandling af konkursboer, og det er et lovforslag, der i hvert fald i hovedtræk bygger på Konkursrådets betænkning fra 2006.
Det Radikale Venstre kan naturligvis bakke op om både en hurtigere og en mere effektiv behandling af konkursboerne.
Det vil være til fordel for alle de parter, der er involveret i de sager, og vi har sådan set ikke mere at tilføje, ud over at vi støtter forslaget.
Tom Behnke (KF), 2007-02-22:
Også Det Konservative Folkeparti kan støtte op om lovforslaget her, der igen prøver at få strammet lidt op, og understreger, at det er vigtigt, at der bliver en hurtigere behandling af konkursboer af hensyn til alle parter.
Det er vigtigt, at det sker hurtigt.
Det er også vigtigt, at det sker effektivt og grundigt, men man må selvfølgelig ikke glemme, at det også skal ske forsvarligt.
Det synes jeg er vigtigt at understrege i den her sammenhæng.
De tiltag, som lovforslaget lægger op til, er jo bl.a., at kurator simpelt hen bliver pålagt, at han skal fremme boet mest muligt.
Skifteretten bliver også pålagt at skulle føre et skærpet tilsyn med kuratorerne, og det tror jeg også vil være med til at effektivisere og gøre, at man, om jeg så må sige, bliver holdt til ilden hele tiden og ikke lader sagen ligge længere end højst nødvendigt, men at man hele tiden arbejder frem imod, at sagen bliver afviklet.
Og sidst, men ikke mindst, tror jeg, at det er et meget effektivt redskab, der nu bliver indført i lovforslaget, nemlig at kvaliteten af kurators arbejde får direkte betydning for vederlaget til kurator.
Og er der noget, man kan tage sig sammen til, er det i hvert fald i forhold til, hvad der står nederst på linjen, når man får udbetalt sin månedsløn.
Kim Christiansen (DF), 2007-02-22:
Dansk Folkeparti ser positivt på hensigten med dette forslag, nemlig det at sikre en hurtigere og mere effektiv behandling af konkursboer.
Dansk Folkeparti mener, det er vigtigt i forhold til konkursramte, kreditorer og den generelle tillid til insolvensbehandlingssystemet, at bobehandlingen ikke trækker unødvendig længe ud.
En unødvendig lang behandlingstid kan være en stor belastning for de involverede parter, og derfor kan vi kun gå ind for en hurtigere og mere effektiv bobehandling.
Det fremgår endvidere af fremstillingen, at Konkursrådet i en undersøgelse af Sø- og Handelsrettens sagsbehandlingstider vurderer, at bobehandlingen i dag ikke i alle tilfælde foregår så hurtigt og effektivt, som det er muligt.
Der er således behov for at få strammet op på dette område, og vi hilser derfor dette forslag velkommen.
Vi kan tilslutte os ideen om at tildele skifteretten en ny tilsynsrolle på området.
Vi ser gerne indførelsen af et skærpet og løbende tilsyn med behandlingen af det enkelte konkursbo.
Vi finder tillige princippet om, at fastsættelse af vederlag til kuratorer skal afspejle kvaliteten af fremdriften i bobehandlingen, for rimeligt og kan derfor også tilslutte os dette punkt.
Hvis jeg skulle dryppe en lille smule malurt i bægeret, synes jeg måske også, at jeg savner et eller andet fra justitsministeren – men det kan jeg nok få et svar på – om de tilfælde, hvor der sker en uhensigtsmæssig bobehandling, altså, hvor man reelt erklærer folk konkurs, og hvor det så viser sig, at vedkommende ikke har været insolvent.
Vi kender alle sammen Bøje-sagen, men der kunne også opstå sager i fremtiden.
Jeg kunne godt tænke mig, at man byggede lidt ind om det.
Men ud over det kan Dansk Folkeparti tilslutte sig de væsentligste punkter i forslaget.
Karen Hækkerup (S), 2007-02-22:
Det er den store forbrødringsdag i dag.
Socialdemokraterne støtter også forslaget.
Vi kan selvfølgelig ikke have noget som helst imod, at der skal være en hurtigere og mere effektiv behandling af konkursboer.
Tværtimod synes vi at de initiativer, der ligger i det her forslag, er ualmindelig fornuftige, og vi håber, at det vil lette livet og hverdagen for dem, som står midt i behandlingen af sådan nogle sager her.
Der er dog en enkelt ting, jeg gerne vil spørge om, og det er finansieringen.
For regeringen vurderer, at de økonomiske og administrative konsekvenser ved forslaget er så små, at de kan holdes inden for domstolenes eksisterende bevillingsmæssige rammer.
Det betvivles dog i høringssvarene både fra Domstolsstyrelsen, HK Landsklubben Danmarks Domstole, Dommerfuldmægtigforeningen og præsidenten for Søog Handelsretten, der alle sammen siger, at de vil have behov for flere jurister og flere ressourcer.
Nu er Socialdemokraterne jo med i aftalen om domstolsreformen, så jeg vil blot bede ministeren bekræfte, at er penge nok til få løst den her tilsynsopgave i de rammer, som ligger allerede nu, og så bede ministeren om også at holde øje med, om der skulle være tegn på, at det modsatte alligevel er tilfældet, sådan at vi kan blive oplyst om det med det samme.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-02-22:
Hurtigere behandling af konkurssager er i erhvervslivet og blandt erhvervsjurister blevet diskuteret lige så længe, som jeg kan huske, og så tog man sig jo sammen til en reform for en del år siden.
Så nu prøver vi på en anden måde.
Vi er meget optaget af, at vi nu vitterlig også får en hurtigere konkursbehandling af hensyn til alle parter, af hensyn til økonomien og de menneskelige omkostninger, der også kan være ved konkursboer.
Hvis man ser tilbage på, hvad vi har foretaget os her i Folketinget i de sidste par år, ser jeg det sådan, at vi både med retsreform og småsagsproces osv. lægger op til, at dommerne i højere grad skal træde i karakter som retsledere, også så det kan ses og høres.
Vi ser den måde, som dette lovforslag er udformet på, som en fortsættelse af den tendens.
Her er der altså nogle helt klare regler om, hvad dommeren skal forlange.
Og dermed sender vi ikke bare en bøn, men en kommando videre, om, at der nu skal holdes kontrol med det her område.
Nu nytter det ikke noget, at advokater bare har fyldt lommebøger og bare skælder ud på hinanden, og den ene vasker hænder og skyder skylden på den anden.
Nu er der altså et ansvar og nogle frister og nogle krav om at få at vide, hvor langt sagen er.
Vi forsøger så løbende at holde øje med – det tror jeg også justitsministeren selv vil – om det fungerer, for vi kan ikke blive ved med at stå herinde i Folketinget og forsøge at lave regler for noget, som parterne selv burde være interesserede i at få afsluttet.
Vi støtter forslaget.