runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-04-26:
Nå, det fik jeg så ikke svar på, men så kan jeg prøve noget andet.
Det er sådan en mærkelig vekslen mellem, at man på den ene side siger, at det er afgørende vigtigt, at Danmark er med i det her for at betrygge finansmarkedernes tillid til Danmark, men på den anden side betyder det ikke en dyt, hver gang vi kommer ind på noget konkret, så er det fuldstændig ligegyldigt, vi kan gøre, hvad der passer os.
Så jeg har bare et enkelt spørgsmål til ordføreren.
Det er et spørgsmål, jeg også har prøvet at stille diverse ministre.
Jeg har ikke kunnet få noget svar endnu, men jeg har også glædet mig til debatten i dag, for så kan vi forhåbentlig få nogle klare svar.
Tilbage i efteråret, altså for et halvt år siden, kørte Socialdemokratiet valgkamp på, at der skulle laves en kickstart i Danmark, man kommer til magten, man ønsker at lave en kickstart.
Ville den kickstart, man laver i Danmark på det tidspunkt, være blevet lavet, som man gjorde det, såfremt de regler, vi nu underkastes, havde været gældende på det tidspunkt?
Altså, hvis finanspagtens regler havde været gældende tilbage i efteråret, da Socialdemokratiet kommer til magten i Danmark og ønsker at lave en kickstart, ville man da have kunnet lave den kickstart, som man gjorde?
Det synes jeg er et enkelt spørgsmål.
Det ja har jeg ikke kunnet få fra diverse ministre, men nu kan jeg forhåbentlig få det fra Socialdemokratiets ordfører.
Jens Joel (S), 2012-04-26:
Jeg synes, det virker, som om hr. Kristian Thulesen Dahls referater af den franske valgkamp er cirka lige så selektive og mangelfulde som referaterne af den danske valgkamp, men jeg vil godt sige, at Hollande selvfølgelig selv må stå på mål for, hvad han siger.
Vi mener ikke, at der med den her finanspagt er lagt op til nogen ændringer, som vil betyde, at danskerne f.eks. får deres finanslov underlagt en domstol.
Og det er det, der er det centrale for os.
Nej, det gør det ikke, og derfor har vi faktisk ikke noget problem med, at vi i øvrigt diskuterer vores finanslov, eller at vi prøver at lære af hinanden, at vi hjælper hinanden på tværs af Europa.
Det vigtige er jo, at EU ikke er overdommer.
Det er faktisk stadig væk hr. Thulesen Dahl, undertegnede og de andre medlemmer her i Tinget, som vedtager finansloven for Danmark.
Per Clausen (EL), 2012-04-26:
Man skal investere i dårlige tider, siger hr. Jens Joel.
Det er dog alligevel socialdemokratisk politik.
Så er vi tilbage ved retorikken fra valgkampen, og det er sådan set godt, vil jeg gerne sige.
Men hvor store skal tilbageslagene være i Europa, altså, hvor mange unge mennesker skal kastes ud i arbejdsløshed i Spanien, fordi man forsøger at følge en politik, som EU har dikteret, før tiden er inde til, at der skal investeres i løsninger?
Det kunne jeg i grunden godt tænke mig at vide, og jeg tror, der er rigtig, rigtig mange mennesker rundtomkring i Europa, som synes, at de gerne vil have et svar på, hvornår man løser den udfordring, man står over for.
Jeg er jo sikker på, at hr. Jens Joel er enig med mig i, at den finansielle sektor og den finansielle krise har spillet en afgørende rolle i at skabe den nuværende krise, og derfor må man jo stille sig selv spørgsmålet: Hvornår bliver det socialdemokratisk politik i Danmark at kræve, at den finansielle sektor er med til at betale for krisen og betale for investeringer i det, der kan skabe nye arbejdspladser, i stedet for at man vedtager traktater, hvor der står, at der skal skæres ned?
Jens Joel (S), 2012-04-26:
Jo, til dels, men jeg tror også, at de ser på, hvilke politiske signaler der bliver sendt.
Derfor mener jeg sådan set, at en af pointerne – og det har jeg sagt en gang i dag – er at sende det meget utvetydige signal, at vi godt vil ligge meget tæt op ad den økonomisk ansvarlige politik, og at vi har tænkt os at gennemføre den.
Selv om jeg stadig væk gerne vil have mig frabedt det der med at ligge i ske og andre gode ting, vil jeg sige, at det jo er den ene halvdel af det.
Men jeg vil også godt sige, at for os handler det ikke kun om det.
Det handler også om at sige, at vi faktisk er i et skæbnefællesskab i Europa.
Og det er også psykologisk og politisk vigtigt, at vi siger, at vi godt vil være med til at støtte op om det, vi kan.
Der vil så være ting, som vi, uanset om vi ville det eller ej, ikke ville kunne være med i i finanspagten, og det er lige præcis de bøder og sanktioner, fordi de er omfattet af f.eks. vores euroforbehold.
Der siger vi, at det er vi så ikke med i.
Det er jo danskernes beslutning.
Den står regeringen last og brast om.
Merete Riisager (LA), 2012-04-26:
Men med finanspagten lægger Danmark sig så tæt i ske med eurozonen, som det lader sig gøre for danskerne, som jo har sagt nej til euroen.
Danmark er ikke et euroland.
Så vi har finanspagten tilbage.
Der vil jeg gerne spørge ordføreren: Hvilke dele af finanspagten kan Danmark ikke gennemføre af egen drift?
Altså, hvilke dele kan vi ikke bare beslutte os til uden at tilslutte os finanspagten og gøre det af egen drift?
Hvad angår det her argument om markederne: Er ordføreren ikke enig med mig i, at markederne ser på, hvad landene gør, og ikke på, hvad de skriver under på?
Jens Joel (S), 2012-04-26:
Jeg tror, at regeringens holdning til euroforbeholdet er ret klar.
Vi har ingen intentioner om, at der skal stemmes om euroforbeholdet i den her regeringsperiode.
Derfor er den måde, fru Merete Riisager stiller det op på, ikke relevant.
Men jeg vil gerne sige om udligninger, at vi fra Socialdemokraternes side synes, at det er helt fair, at man bruger nogle penge i Europa på at omfordele fra de lande, der har mest, til nogle af de lande i Europa, der har mindst.
Det er et godt socialdemokratisk princip om, at de bredeste skuldre skal bære de tungeste byrder, og derfor har vi ikke noget problem med, at Europa bl.a. omfordeler gennem forskellige fonde fra nogle af de mere velstillede lande til nogle af de mindre velstillede.
Det har været en del af det europæiske samarbejde i meget, meget lang tid, og det synes vi sådan set er fornuftigt.
Man skal selvfølgelig bruge pengene ordentligt, men vi har ikke noget imod, at man hjælper hinanden.
Merete Riisager (LA), 2012-04-26:
Ordføreren sagde tidligere, at finanspagten ikke er noget nyt.
Der er det da min erfaring med EU, at hver gang, der kommer noget nyt, er det ikke noget nyt!
Ordføreren er medlem af et parti, der ønsker deltagelse i euroen, og nu har regeringen skrevet under på finanspagten.
Samtidig bevæger eurosamarbejdet sig hen imod et samarbejde, hvor man i højere og højere grad deler gæld og risici mellem landene.
Ønsker ordføreren en dansk deltagelse i eurosamarbejdet, hvor man i højere grad udligner landene imellem, og hvor danskerne således kan komme til at betale for et overforbrug i Sydeuropa?
Jens Joel (S), 2012-04-26:
Jeg er fuldstændig enig i den meget store bekymring, som har været ytret flere gange i dag, over arbejdsløsheden i Europa, særlig ungdomsarbejdsløsheden.
Lige præcis derfor har vi jo sådan set også under det danske formandskab gjort os til talsmand for, at man skal prøve at bruge nogle af de penge, som lige nu ligger lidt passivt hen i Europa, og få dem investeret.
Så det er ikke, fordi vi grundlæggende set mener, at man skal tro, den hellige grav er vel forvaret, og at man ikke skal lave investeringer.
Selvfølgelig skal man det.
Så skulle jeg hilse og sige, at den i dag tilstedeværende minister også kæmper en hård kamp for en stærkere regulering af finanssektoren.
For jeg er fuldstændig enig med hr. Per Clausen i, at vi ikke kan tillade, at finanssektoren endnu en gang vil få lov til at køre samfundet og vores fælles kasse ud over kanten, som man gjorde det sidste gang.
Derfor bliver der faktisk arbejdet meget, meget konkret og meget hårdt på at lave regulering i Europa, som tager fat om de her problemer.
Hr. Per Clausen er glad for det, vi har lavet sammen, og det er jeg jo selvfølgelig også.
Vi har sagt i Danmark, at vi gerne vil holde hånden under beskæftigelsen, at vi gerne vil lave en kickstart, og det står vi fuldstændig ved.
Vi siger bare, at fundamentet for det er, at man så at sige har styr på økonomien.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-04-26:
Det var det, ordføreren sagde.
Det er jo tankevækkende, at det kommer fra en socialdemokrat efter alle de løftebrud, den her regering har været ude i over for vælgerne.
Mit spørgsmål, der er foranlediget af det, gælder debatten om den franske valgkamp.
Den socialistiske præsidentkandidat i Frankrig, Hollande, har sagt, og jeg citerer: Jeg er imod, at EU-Domstolen skal have magten til at blande sig i landenes finanslov.
Vi ved ikke, om han kommer til magten, men hvis han gør og han forfægter det her synspunkt, vil det danske Socialdemokrati så støtte ham og de franske socialister og andre, der måtte have samme holdning, i, at det er et fair synspunkt?
Selvfølgelig skal der ikke være en sådan kompetence hos en domstol, som eurolandene jo er underlagt i det system, som nu kommer med finanspagten.
Vil Socialdemokratiets holdning være, at det er et helt legitimt synspunkt, som man selvfølgelig skal indrette vilkårene i Europa efter, eller vil han bare blive afvist af også et dansk formandskabsland, der vil understøtte et muligt tysk ønske om, at det, han har sagt i valgkampen, kan han godt pakke sammen og glemme alt om, ifald han bliver valgt?
Lykke Friis (V), 2012-04-26:
Vi har jo ligesom prøvet det her med ikke at have styr på finanserne.
Det er jo en af årsagerne til, at vi i mange lande er kommet i den krisesituation, vi er.
Derfor er Venstres holdning den, at vi bliver nødt til igen at sætte tæring efter næring; vi bliver nødt til først at få tætnet det her hul i vores skib, som jeg var inde på i min ordførertale, ellers vil vi altså ikke få mere vækst og beskæftigelse.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-04-26:
Det interessante i den sammenhæng er jo, at ministeren på intet tidspunkt har bestredet, at der har været en ændring i de her tal år for år.
Det har været sådan, at Europa-Kommissionen siden 2005 har opført tallene, og fejlmargenen har været varierende, men i gennemsnit har den været på 20 mia. kr.
Men lad det nu være.
Det interessante, synes jeg, er jo at høre fra Venstre, når man taler budgetdisciplin, om man har tænkt sig at lade være med at give ufinansierede skattelettelser i fremtiden.
Det er jo et af de problemer, Danmark har lige nu, nemlig at Venstre i regeringen gav det.
Eller er det at have budgetdisciplin alene et spørgsmål om at skære ned på kernevelfærd og budgettet til folkeskoler, syge, ældre og børnepasning?
Lykke Friis (V), 2012-04-26:
Jamen det er jo en sag, som jeg også ved at ordføreren har forfulgt i andre sammenhænge, og han har stillet mange, mange tekniske og selvfølgelig også begavede spørgsmål, hvad det angår.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-04-26:
Tak for det.
Og tak til ordføreren for Venstre.
Det er jo interessant, at Venstre taler så meget om budgetdisciplin.
I den sammenhæng vil jeg gerne høre ordføreren, hvad Venstre mener om, at de udregninger, der har været, og som Danmark nu kommer til at binde sig til, hvis vi tilslutter os finanspagten, i gennemsnit er 20 mia. kr. forkerte pr. år, siden man startede med at lave den udregning.
Det svarer altså til en efterlønsordning.
Alene i 2007 regnede man 40 mia. kr., altså to efterlønsordninger, forkert.
Det er så en regnemetode, vi nu binder os til at følge.
Er det ifølge ordføreren budgetdisciplin eller budgetkaos?
Lykke Friis (V), 2012-04-26:
Igen, det er en helt almindelig folkeretlig aftale, og derfor gælder de traditionelle spilleregler inden for det felt.
Det er jo altså også sådan, vil jeg lige minde om, at vil man træde ud af hele EU-samarbejdet, er det også muligt.
Så der er sågar også mulighed for at forlade Den Europæiske Union, hvis man altså ønsker det.
Søren Espersen (DF), 2012-04-26:
Jeg er ikke sikker på, at det er helt korrekt.
Jeg mener faktisk, at der har været stillet spørgsmål om det her til ministeren, og hvor svaret var, at det er en aftale, man først kan udtræde af, i det øjeblik at de andre giver lov.
Derfor er jeg ikke enig i forhold til fru Lykke Friis' skildring af, at så kan vi bare sende et brev og melde os ud, ligesom vi f.eks. kan i alle mulige andre sammenhænge.
Jeg mener faktisk, at Danmark er bastet og bundet på hænderne i fremtidige parlamenter, altså, fremtidige Folketing kan ikke træde ud af det her uden at få lov af andre.
Jeg vil bede fru Lykke Friis om måske at komme lidt nærmere ind på det.
Jeg har svært ved at se, at det ikke skulle være afgivelse af suverænitet, og derfor har det virkelig undret mig, at man ikke kunne få den her sag ud til en folkeafstemning og få bekræftet, at det var noget, som befolkningen gerne ville.
Lykke Friis (V), 2012-04-26:
Jamen det synes jeg da er et uhyre interessant spørgsmål.
Det vil jeg da også gerne tage en længere dans med ordføreren om.
Jeg tror nok, at vi hurtigt vil komme frem til, at det bliver vi heller ikke enige om, for det, den tidligere regering gjorde, var ikke at give ufinansierede skattelettelser.
Men jeg kan nu ikke rigtig se, at det har så forfærdelig meget med akkurat dagens debat at gøre.
Jamen igen: Vi har ikke nogen særskilt analyse af det, der adskiller sig fra regeringens.
Men jeg tror, det er vigtigt, at vi også i den her sammenhæng siger, at man da godt kunne have forestillet sig en pagt, der var endnu strammere, en, der også var mere skarp, på nogle af de felter, og det gælder da også det her, hvor Kommissionen kunne have fået en endnu stærkere rolle, men det har man altså valgt ikke at gøre i det kompromis, man er kommet frem til.
Per Clausen (EL), 2012-04-26:
Ja, og den opfattelse kender vi godt til, for den har vi spurgt økonomiministeren om.
Den går ud på, at når vi spørger til Danmark, har ministeren en aftale med Kommissionen om, at det nu i år og næste år er sådan, at det er den danske regerings tal, der gælder.
Men når vi ser langsigtet på det i forhold til de danske tal, kan vi ikke få at vide, hvordan det er, og kan slet ikke få økonomiministeren til at sige, at det skulle være sådan, at samtlige europæiske lande har ret til selv at regne ud, hvordan de kan overholde de her forpligtelser.
Så mit spørgsmål er stadig væk til fru Lykke Friis: Er det Venstres opfattelse, at det er Kommissionen, der afgør, om man overholder sine forpligtelser, eller er det det enkelte land, der bare selv har sit eget regnestykke, som man fremlægger?
Lykke Friis (V), 2012-04-26:
Jeg synes, at udlægningen af, hvad der har været nytænkningen i EU, var noget kreativ.
Pointen er jo netop, at man ikke får skabt vækst ved at bruge penge, man ikke har.
Med hensyn til hvad der skal være spillereglerne, og hvad spillereglerne er i finanspagten, har vi fuldstændig den samme opfattelse, som regeringen har givet udtryk for.
Per Clausen (EL), 2012-04-26:
Jeg forstod, at fru Lykke Friis mente, at der var tid til at tænke, og det har fru Lykke Friis så gjort, og tankevirksomheden er så den spændende, at når arbejdsløsheden vokser, skal man gennemføre en politik, hvormed man fyrer flere mennesker, så man kan få endnu mere arbejdsløshed.
Men jeg vil sådan set spørge fru Lykke Friis om noget helt andet.
Det handler om, hvilken sikkerhed man har for, at der bliver styr på budgetterne på baggrund af finanspagten, for er det ikke sådan, at man i udgangspunktet må tro, at finanspagten handler om, at det er Kommissionen, der beregner, om de enkelte lande overholder reglerne, men at det ifølge det, den danske økonomiminister siger, er Danmark, der selv afgør det for Danmarks vedkommende?
Der er meget stor forskel på de tal, man når frem til, så jeg vil godt spørge fru Lykke Friis, om det er Venstres opfattelse, at det er Kommissionen eller de enkelte EU-lande, der afgør og regner ud, hvad der skal til for at overholde de forpligtelser, man påtager sig i den her sammenhæng.
Lykke Friis (V), 2012-04-26:
Tak hr. formand.
Mine herrer, vi er løbet tør for penge; det er tid til at begynde at tænke.
Ordene er Sir Ernest Rutherfords, vinder af Nobelprisen i kemi i 1908, og er lige så relevante i dag, som da de blev ytret første gang.
Det var lige efter den store depression, og i dag kæmper Europa med at rejse sig fra den største krise siden netop depressionen.
Nutidens gældskrise har givet os anskuelighedsundervisning i den trivielle sandhed, at vi ikke kan bruge flere penge, end vi har.
Flere europæiske lande har simpelt hen haft et for slapt forhold til de fælles økonomiske spilleregler i EU, har været for udisciplinerede og ladet for store underskud blive til en voksende gæld.
Men heldigvis har Europas ledere gjort som foreslået af Rutherford.
De har lært af fejlene, kastet sig ud i nytænkning og har skabt nogle nye rammer, der sikrer, at tæring nu sættes efter næring, og at de sprængte budgetters tid skal være forbi.
Betyder det så, at Danmark ikke længere har frihed til at føre den økonomiske politik, vi vil, at magten holder store flyttedag til Bruxelles?
Nej, for det meste af finanspagtens opstramning er allerede indeholdt i den budgetlov, som VK-regeringen præsenterede for et år siden – den budgetlov, som den nye regering har fremsat.
Og se, så ville det være spøjst, hvis vi pludselig var imod, bare fordi EU nu er kommet på samme idé.
Så også efter finanspagten vil Danmarks økonomiske politik blive bestemt på Christiansborg.
Er det et problem for Danmark, at der i eurosamarbejdet strammes op og ryddes op?
Nej, det er det ikke, tværtimod.
I Venstre mener vi, at det godt, og vi mener også, at det er på tide.
Nogle både herhjemme og for den sags skyld også i Frankrig er så af den opfattelse, at vi alligevel skal bruge penge, vi ikke har, for at skabe vækst og arbejdspladser.
Så sker der jo én ting, så går skibet ned.
Når det så er sagt, er vi naturligvis i Venstre overbeviste om, at vi med finanspagten ikke har sat punktum for diskussionen om vækst og beskæftigelse.
Vi skal tætne det hul, men vi skal altså også på sigt tage andre initiativer.
Men det er altså ikke noget, vi kan købe os til for penge, vi ikke har.
Det har vi ligesom prøvet før.
Det er, jævnfør Rutherford, mildest talt ikke udtryk for nytænkning
Det, vi skal gøre, er f.eks. langt om længe at få fuldendt det indre marked, ikke mindst inden for det store serviceområde.
Så skal vi også have vedtaget et mere fremadrettet budget og have øget frihandel med omverdenen omkring os.
Så samlet set er vi i Venstre af den opfattelse, at finanspagten er sund økonomisk fornuft, og derfor stemmer vi naturligvis også for beslutningsforslaget.
Søren Espersen (DF), 2012-04-26:
Det her med at sætte tæring efter næring synes vi da er en glimrende idé.
Det er ikke, fordi vi nogen sinde har været modstandere af det, og det kunne man jo bare have vedtaget her i Folketinget i forhold til vores egen valuta, det behøvede vi ikke at lave en mellemstatslig kontrakt for.
Men det, jeg vil spørge fru Lykke Friis om, er det her med, hvis et flertal i Folketinget engang skulle vælge at ville udtræde af den her affære, altså om det så er noget med – hvis jeg har forstået det korrekt – at man først skal spørge om lov hos alle de andre, inden man kan få lov til det.
Man kan ikke bare meddele i et brev, at nu udtræder vi.
Det, jeg gerne vil have fru Lykke Friis til at forholde sig til, er: Har man så ikke i virkeligheden bundet fremtidige folketingsflertal i en aftale, man ikke kan slippe ud af, og er det ikke – jeg kan ikke finde andet ord for det – afgivelse af suverænitet?
Pia Adelsteen (DF), 2012-04-26:
Tak for det.
Jeg vil gerne høre Venstres ordfører om, hvad der skal til, for at Venstre går med til en folkeafstemning.
For hver gang, vi spørger til det, taler man repræsentativt demokrati.
Det har faktisk også vist sig i adskillige meningsmålinger, at en stor andel af befolkningen gerne vil have en folkeafstemning.
Rosa Lund (EL), 2012-04-26:
Tak, jeg har et enkelt spørgsmål om den finanspolitik, som Danmark binder sig op på ved at sige ja til den her finanspagt: Er det en finanspolitik, som vil skabe flere arbejdspladser, er det en finanspolitik, som vil nedbringe arbejdsløsheden?
Grunden til, at jeg spørger, er jo, at ungdomsarbejdsløsheden er tårnhøj i Europa lige nu og sådan set også i Danmark.
Derfor er jeg meget nysgerrig efter at høre ordførerens bud på, om den her finanspolitik skaber flere arbejdspladser.
Lykke Friis (V), 2012-04-26:
Altså, man må jo sige, at det var sådan med finanspagten, at medlemsstaterne ikke kunne blive enige om at gøre det til en integreret del af EU-samarbejdet.
Man var nødt til at bygge et nyt hus ved siden af det oprindelige EU-hus.
Det tror jeg sådan set egentlig besvarer spørgsmålet: Jeg ser ikke, at vi her og nu kan blive enige, 27, snart 28 lande, om betydelige ændringer i spillereglerne, der skulle styrke samarbejdet som sådan.
Men igen: Vi er åbne over for at se på værktøjskassen, hvis det kan være med til at gøre, at EU kommer igennem krisen, for vi er jo ikke igennem krisen endnu.
Det er vi åbne over for.
Og selvfølgelig skal vi definere, hvad vi mener, men jeg tror egentlig, at meget af den debat, vi har haft om EU, jo har været i form af sådan nogle overordnede fraser som mere union eller mindre union, uden at man så egentlig klart har sagt, hvad man mener med det.
Derfor vil vi konkret gå ned og se på forslagene, altså om man skal styrke det skattepolitiske samarbejde og det finanspolitiske samarbejde fra sag til sag.
Merete Riisager (LA), 2012-04-26:
Jamen så foregriber ordføreren lige præcis mit næste spørgsmål, men jeg kan sige, at jeg faktisk mener, at det er vores ansvar som folketingspolitikere at være med til at definere denne UPO , for hvordan skal vi ellers have en demokratisk debat med befolkningen om, hvad det er, vi siger ja til?
Vi har jo et ansvar for at definere det.
Og jeg kan sige, at det, som mange politikere i Europa definerer en finanspolitisk union som, jo altså er en union, som i højere grad deler gæld og risici, hvor man harmoniserer skat, og hvor man har en egentlig finanspolitisk ledelse.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre ordførerens kommentar til.
Og mener ordføreren, at vi er på vej hen imod disse værktøjer?
Lykke Friis (V), 2012-04-26:
Den tidligere kommissionsformand, Jacques Delors, sagde engang, at EU er en UPO, et uidentificerbart politisk objekt.
Man har så mange gange også forsøgt at definere, hvad man egentlig mener med ordet union – og for den sags skyld også finanspolitisk union – og mig bekendt er der aldrig nogen sinde opnået enighed om, hvad det rent faktisk går ud på.
Men hvis ordføreren spørger, om vi fra Venstres side på forhånd vil udelukke, at der skal flere tiltag til i EU efter finanspagten, er svaret afgjort nej.
Vi kunne sagtens forestille os, at man bliver nødt til at se på EU's værktøjskasse igen fremadrettet.
Merete Riisager (LA), 2012-04-26:
Ikke bare i lande som Tjekkiet og England, men også i Tyskland taler man om, at finanspagten er en bevægelse hen mod en finanspolitisk union.
Er ordføreren enig i, at det er tilfældet, og hvis svaret er ja, skal Danmark så deltage i en sådan finanspolitisk union?
Lykke Friis (V), 2012-04-26:
Vi har ikke forsøgt at snyde nogen, og der er heller ikke nogen, der snyder nogen, hvad angår finanspagten.
Det, der er afgørende i finanspagten, er, at landene nu forpligter sig til at overholde de spilleregler, men det forrykker ikke balancen forstået på den måde, at det jo ikke er sådan, at EU får ny magt.
Det, som nogle har peget på kunne gøre, at EU fik en ny magt, er, at Domstolen kan gå ind og give nogle bøder, hvis man ikke skriver den her gældsbremse ind i national lovgivning.
Det kan vi jo allerede i dag i EU-systemet.
Så på den måde er der ikke noget fundamentalt nyt i den her aftale.
Og så minder jeg altså også om, at der er tale om en mellemstatslig aftale.
Der er ikke tale om en overstatslig aftale.