Lars Christian Lilleholt (V), 2007-05-25:
Det er rigtigt, at energi er på den politiske dagsorden i hele verden.
I USA er energi det højest prioriterede emne, når præsidenten holder sine taler til nationen: spørgsmålet om at sikre forsyningssikkerheden, at gøre sig mindre og mindre afhængig af forsyninger fra politisk ustabile områder.
Forbundskansler Merkel har gjort energi til det vigtigste emne under det tyske formandskab, og det var meget glædeligt, at det den 8.-9. marts under stats- og regeringschefernes møde efter et stærkt dansk pres lykkedes at sikre, at EU fremadrettet har en bindende målsætning om, at i 2020 skal 20 pct. af energien i EU være vedvarende energi.
Det er en rigtig, rigtig flot målsætning, som vi fra dansk side kan være rigtig tilfredse med.
Skal energipolitikken have virkning, er det først og fremmest igennem det europæiske samarbejde.
Vi kan fra dansk side gøre rigtig meget og have en rigtig grøn energipolitik, men skal den have virkning på klima og omstillingsevne, jamen så er det først og fremmest igennem EUsamarbejdet, at den får virkning.
Derfor vil den fremadrettede energipolitik også i større og større udstrækning tage sit afsæt netop i EU.
Ud over en bindende målsætning var der også enighed om energibesparelser og udvikling af nye teknologier på energiområdet.
Det var rigtig flot, det hele, og der er kun grund til at være tilfreds med det resultat, der blev af mødet den 8.-9. marts.
Også i Danmark er der fokus på energipolitikken.
Regeringen fremlagde i januar et meget flot og meget ambitiøst udspil til en fremadrettet dansk energistrategi frem til 2025.
Det langsigtede mål er, at Danmark skal være uafhængig af fossile brændstoffer.
Det betyder mere vindenergi, mere biomasse, mere biogas og mere affald i vores danske energiforsyning.
Det kræver også, at vi kigger på rammebetingelserne – dem er vi i øjeblikket i forhandlinger med en række af Folketingets partier om – således at vi sikrer, at vi i 2025 også når målsætningen om, at mindst 30 pct. af energiforbruget skal være baseret på vedvarende energi.
Energibesparelser er et andet vigtigt element.
Som ministeren redegjorde for, står Danmark på det område rigtig, rigtig stærkt.
Vi har været i stand til i mere end 30 år at have et uændret energiforbrug, til trods for at der har været en vækst i samfundet på mere end 70 pct.
Det er rigtig flot, og den strategi skal vi fortsætte frem til 2025.
Der er også i regeringens energipolitik fokus på forskning, udvikling og demonstration på energiområdet.
Vi skal afsætte flere penge til forskning og udvikling, og derfor indgår det også i regeringens energistrategi at fordoble de penge, vi i dag bruger på forskning og udvikling på energiområdet, fra ca. 500 mio. kr. i dag til 1 mia. kr. i 2010.
Det vil virkelig betyde et løft for den danske energiforskning og fortsat placere Danmark stærkt internationalt med hensyn til udvikling af nye teknologier på energiområdet.
Ja, vi tror i Venstre på, at det er den rigtige vej at gå.
Danmark står i forvejen stærkt.
Vi har en eksport af energiudstyr på 46 mia. kr. i 2006.
Så alt i alt har vi en meget ambitiøs energipolitik.
Med det udspil, som regeringen har fremlagt i januar måned, er vi i Venstre sikre på, at vi også fremadrettet får en meget ambitiøs energipolitik.
Det er vores håb, at et bredt flertal i Folketinget kan enes om en fremadrettet energipolitik.
Det giver sikkerhed for, at rammerne også eksisterer mange år frem i tiden.
Vi står rigtig stærkt på energiområdet.
Vi er blandt de lande i verden, der har den største andel af vedvarende energi i vores energiforsyning.
Mere end 15 pct. af energien i Danmark er vedvarende energi i dag.
Det kan vi være rigtig godt tilfredse med.
Den andel er i øvrigt også steget de senere år.
Der er tradition for, at vi, når vi har en energipolitisk redegørelse, så også har en debat her i Folketinget.
Det er der også i år blandt Folketingets partier enighed om er en rigtig god idé.
Der er jo som bekendt meget på den energipolitiske dagsorden, som er værd at diskutere: Hvordan sikrer vi en fremadrettet energistrategi?
Hvordan sikrer vi, at der er energi nok til alle?
Det er politiske spørgsmål, som jeg tror at befolkningen og også partierne herinde er meget optaget af, så derfor ser vi frem til dagens debat.
Det er jo fuldstændig rigtigt, som det netop er sagt, at energi i allerhøjeste grad er på dagsordenen.
Og det er ikke alene i Danmark, den er mindst lige så dynamisk og aktiv i næsten alle de lande, vi sammenligner os med.
Regeringen fremlagde den 19. januar i år det energipolitiske udspil: »En visionær dansk energipolitik 2025«.
Med udspillet har regeringen lagt op til en ambitiøs omkostningseffektiv og fremtidsorienteret energipolitik, der imødekommer de langsigtede energipolitiske udfordringer.
De politiske drøftelser om en opfølgning af regeringens udspil er i gang, og som tidligere nævnt er det mit håb, at vi når frem til en bred politisk aftale i løbet af sommerferien.
Jeg understreger over for Folketinget, at det foregår på den måde, at vi tager et emne ad gangen, hvor regeringen fremlægger sine betragtninger og den mulige forligskreds så stiller spørgsmål til dem.
Så de egentlige politiske forhandlinger – det er rigtigt, som nogle har sagt – kommer til at foregå i juni måned og skal efter regeringens opfattelse være færdige inden udgangen af juni måned.
Det indebærer på længere sigt en række problemer også for Danmark.
Skabelsen af en fremtidssikret og stabil energiforsyning, som både er økonomisk og miljømæssigt bæredygtig, udgør derfor en væsentlig udfordring, som kræver handling både globalt, i EU og i Danmark.
Danmark har imidlertid et godt udgangspunkt for at håndtere denne udfordring.
Vi har en moderne energisektor med en veludbygget infrastruktur, og vi har betydelige internationale styrkepositioner inden for udvikling og anvendelse af nye effektive energiteknologier.
Regeringen har ambitiøse mål for fortsat udvikling af energipolitikken herhjemme, men også på EU-niveau har regeringen presset på for at få formuleret målsætningerne på energiområdet.
»En visionær dansk energipolitik 2025« er regeringens bud på en omkostningseffektiv indfrielse af de overordnede energipolitiske målsætninger om forsyningssikkerhed, miljøbeskyttelse og konkurrenceevne.
Hovedpunkterne i udspillet er – jeg tror, de fleste her i salen kender dem, men det er ikke sikkert, at alle uden for kender dem – at reducere anvendelsen af fossile brændsler i 2025 med mindst 15 pct. i forhold til i dag; at undgå stigning i det samlede energiforbrug frem til 2025, en kæmpemæssig udfordring; at andelen af vedvarende energi skal forøges til mindst – med understregning af mindst – 30 pct. af energiforbruget i 2025.
Og endelig skal vi for at sikre, at disse mål kan nås på en omkostningseffektiv måde, fordoble den samlede finansierede indsats for forskning, udvikling og demonstration af energiteknologi, så den fra 2010 udgør 1 mia. kr. årligt.
Disse mål skal nås gennem en kombination af politisk regulering og markedsmekanismer.
Samtidig vil regeringen sikre, at den energipolitiske indsats løbende tilpasses udviklingen i teknologier og energipriser.
De foreslåede mål og midler skal derfor vurderes hvert fjerde år.
Vi taler om en periode, der går så langt frem, at det er urealistisk bare at sætte nogle tal på for 2025.
Vi skal hele tiden se, om vi når tingene, og om der er balance i det, vi foretager os.
For at sikre det har vi yderligere besluttet, at der i 2015 skal foretages en samlet midtvejsstatus for indfrielsen af målsætningerne og en vurdering af effektiviteten i de initiativer og de virkemidler, vi har udvalgt.
Samlet set er der tale om – lad mig betone det meget kraftigt – et meget ambitiøst, men også realistisk udspil, der sætter kursen mod den langsigtede vision om et samfund uafhængigt af fossile brændsler.
EU-samarbejdet spiller også en vigtig rolle i håndteringen af fremtidens energipolitiske udfordringer.
Det giver en række muligheder og instrumenter, der kan supplere og forstærke de nationale initiativer.
Regeringen har derfor med bred opbakning i Folketinget spillet en meget aktiv rolle – det kan jeg roligt sige – i forhandlingerne om fastlæggelsen af en fælles EU-politik.
Det arbejde har båret frugt, og det tjener forligspartierne til meget stor ros.
Resultaterne vidner om, at der er blevet lyttet til de danske synspunkter og erfaringer.
Det Europæiske Råd vedtog i marts måned en handlingsplan, som man kalder »En energipolitik for Europa«.
Handlingsplanen stemmer på langt de fleste områder godt overens med de danske ønsker og prioriteringer på energiområdet og bekræfter netop den danske indflydelse.
Bl.a. er det lykkedes at komme igennem med en målsætning om, at 20 pct. af EU’s samlede energiforbrug i 2020 skal komme fra vedvarende energi, og når gennemsnittet i dag er på 6 pct. og det i Danmark er på 15 pct., kan alle se, at det er en gigantisk udfordring, EU har givet sig selv.
Fremme af vedvarende energikilder spiller en helt central rolle i regeringens vision om en fremtidig energiforsyning, der er fri for fossile brændsler.
Det fremgår af den ambitiøse vedvarende energi-målsætning i udspillet fra januar.
Kilderne til vedvarende energi er i dag først og fremmest vind og biomasse.
Men der produceres også meget el og varme af affald, som er en værdifuld ressource, der ellers ville gå til spilde, og jeg er sikker på, at andre vedvarende energiteknologier vil komme til at spille en stor rolle i fremtiden.
Vindkraftteknologien står centralt i den aktuelle forsyning med vedvarende energi, det er klart, og teknologien udvikler sig stadig.
Derfor nedsatte regeringen to udvalg vedrørende den fremtidige placering af havvindmøller og planlægning af fremtidige landvindmøller.
Regeringen har gennem de senere år gennemført en række konkrete initiativer til reformer af støtteordninger og større anvendelse af markedsmekanismer på vedvarende energi-området.
Disse tiltag indebærer, at samfundets støtte til vedvarende energi i fremtiden vil blive anvendt betydelig mere effektivt end i dag.
Regeringen ønsker at fortsætte denne udvikling og tilrettelægge en mere fleksibel og effektiv model for, hvordan den fremtidige omstilling til vedvarende energi kan foregå.
Det er afgørende, at der bliver tale om en omstilling, der understøtter et velfungerende og konkurrencepræget energimarked.
Denne udvikling har gjort Danmark til det mest energieffektive land i EU.
Regeringen ønsker at fastholde afkoblingen af energiforbrug fra økonomisk vækst og har derfor opstillet det mål, at energiforbruget ikke må stige frem mod 2025.
Det vil sige, at vi i en periode på 50 år vil have et uændret energiforbrug.
Når jeg forskellige steder i udlandet prøver at fortælle det, kan jeg mærke, at folk kigger på mig og tænker, at de må have misforstået mit engelske eller tyske, eller hvad jeg nu talte, og derfor bliver jeg bedt om at gentage det.
Det er en ganske enestående præstation.
Det siger jeg bare sådan i al beskedenhed.
Den nuværende indsats for energibesparelse er fastlagt i energispareaftalen fra juni 2005.
Med aftalen blev der taget en række markante initiativer til forøgelse af energispareindsatsen.
Der er blevet indført nye rammer for energiselskabernes energispareindsats, samtidig med at selskabernes energispareforpligtelser er næsten tredoblet.
Regeringen lægger med en visionær dansk energipolitik op til, at den danske energispareindsats forstærkes og effektiviseres yderligere.
Tilsvarende er det vigtigt, at gennemsigtigheden med hensyn til besparelsesmulighederne øges.
Regeringen vil også tage initiativ til at øge energiselskabernes spareforpligtelser og styrke indsatsen for energibesparelser i bygninger, som fru Anne Grete Holmsgaard var inde på i et tidligere indlæg, og i de erhverv, som ikke er omfattet af CO2-kvotelovgivningen.
For at nå fremtidens energipolitiske mål er der et stort behov for fortsat at udvikle nye energiteknologier og afprøve kendte, men ikke færdigudviklede teknologier i praksis.
Derfor ønsker regeringen at øge den samlede indsats for forskning i og udvikling og demonstration af energiteknologier markant.
Investorer og forbrugere skal samtidig kunne se en langsigtet økonomisk fordel i at investere i forskning og nye teknologier.
Det kræver langsigtede og stabile energipolitiske rammer.
Det er nogle af hovedtrækkene i den energipolitiske situation.
Til slut vil jeg sige, at meget afhænger af udfaldet af de igangværende drøftelser om en langsigtet energipolitisk aftale.
Jeg håber som sagt på, at det vil være muligt at nå frem til en bred politisk aftale inden sommerferien.
Det kan kun lade sig gøre, hvis alle parter går helhjertet og konstruktivt ind i den kommende tids forhandlinger.
Jeg ser frem til et fortsat godt samarbejde med alle Folketingets partier og en god og konstruktiv debat her i dag om emnet.