runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Steen Gade (SF), 2015-03-24:
Tak – og jeg bliver ikke radikal bare for at få ordet her, så det bliver som SF's ordfører.
Det første, jeg har lyst til at sige, er, at jeg da blev noget forundret over Dansk Folkepartis melding her.
Altså, nu er det jo ikke, fordi jeg håber det, og måske tror jeg heller ikke helt på det, men der er jo en eller anden risiko for, at Dansk Folkeparti bliver et afgørende parti, hvis der bliver et borgerligt flertal i Danmark.
Kan det virkelig være rigtigt, at Dansk Folkeparti ikke vil være med til den her beslutning, som er en forudsætning for, at vi overhovedet er i gang med at have internationale klimaforhandlinger?
Jeg ved, at hr. Mikkel Dencker var i Doha, så hr. Mikkel Dencker ved, at en godkendelse af det her var en politisk forudsætning for, at forhandlingerne fortsatte med kurs mod Paris i 2015, altså i år, med henblik på at lave en global aftale, som faktisk omfatter alle.
Det er jo det, man forhandler om nu.
Forudsætningerne for at komme dertil var lige præcis, at man i de lande, som vi kalder Kyotolandene, altså de lande, der har underskrevet Kyotoprotokollen, sagde ja til det her.
Altså, det virker mærkeligt, men jeg skal ikke gøre det til et større spørgsmål over for Dansk Folkeparti; det må Dansk Folkeparti jo selv om, og så må man i øvrigt forhandle med de partier, man gerne vil bringe til regeringsmagten.
Men det er i hvert fald ikke en vej, der bliver let at gå ad i fremtiden, og så må en borgerlig regering jo støtte sig til os andre, og det kan da også godt være, at det ville være godt på mange måder, altså hvis vi skulle komme i den ulykke at få en borgerlig regering.
Men min melding er, at det her, som jeg ikke havde tænkt mig at bruge tid på – jeg havde egentlig bare tænkt mig at sige: Det støtter vi selvfølgelig – er en nødvendig forudsætning for det, som verden nu diskuterer, altså en aftale i Paris, som omfatter alle lande.
Og når man siger nej til det her, har man sagt nej til forudsætningerne for at få en aftale, som omfatter alle lande.
Mikkel Dencker (DF), 2015-03-24:
Det her beslutningsforslag vedrører jo de såkaldte Dohaændringer til Kyotoprotokollen, som er en aftale mellem en række lande om, hvor meget landene skal nedbringe deres udledning af CO2.
Hvis man følger med på energiområdet, vil man vide, at den nedbringelse, vi har nået i dag, allerede ligger et godt stykke over de 30, så nogen praktisk betydning har den her ikke aftale ikke på nogen måde.
I Dansk Folkeparti har vi det sådan, at hvis Danmark skal påtage sig internationale forpligtelser til nedbringelse af CO2-udledningen, skal det ske i sådanne aftaler, som der er tale om her, men det skal være aftaler, hvor alle lande er med, eller i hvert fald næsten alle.
Vi er godt klar over, at der er nogle enkelte, som er uden for rækkevidde på alle måder, men altså: Alle civiliserede lande skal deltage og påtage sig en rimelig andel af byrden.
Det er ikke tilfældet her.
Her er det de lande, som man vel kan betegne som klimadukse, der er gået sammen og har påtaget sig nogle forpligtelser.
Det er desværre ikke forpligtelser, som rækker særlig langt i det globale perspektiv, idet alle de store udledere slet ikke er med – både Canada, Japan og Rusland har forladt aftalen igen siden hen.
Så det er en lille eksklusiv klub, som er gået sammen her, og det er nok ikke noget, der batter i det store regnestykke.
Så i og med at det ikke er en aftale, som alle eller næsten alle er med i, synes vi heller ikke, at der er nogen grund til, at Danmark er med i det, og vi har i øvrigt foretaget en større nedbringelse af af CO2-udledningen, end vi egentlig er forpligtet til ifølge den her aftale.
Så derfor støtter Dansk Folkeparti ikke beslutningsforslaget.
Jens Joel (S), 2015-03-24:
Det kan jo gøres rimelig kort.
For lige så vigtigt det er at sikre fremdriften og ambitionerne i de internationale forhandlinger, lige så åbenlyst er det, at i den her situation er det, vi ratificerer, i virkeligheden noget, som ligger inden for nogle forpligtelser, vi også har i EU-samarbejdet.
Og Socialdemokraterne støtter naturligvis op om, at vi lever op til vores forpligtelser, at vi gør noget for at reducere klimaforandringerne.
Også selv om det temmelig utænkelige skulle ske, at EU-forpligtelserne falder væk.
Lars Christian Lilleholt (V), 2015-03-24:
Umiddelbart er vi gået fra et meget omfattende forslag til et måske lidt mindre af slagsen, nemlig et beslutningsforslag om, hvorvidt Folketinget kan støtte, at regeringen ratificerer Dohaændringen til Kyotoprotokollen.
Det kan Venstre støtte, og det kan vi i øvrigt roligt gøre, fordi alle de krav i forhold til udledningen af CO2, der stilles i Dohaændringen til Kyotoprotokollen, alle sammen er nogle, som vi stort set har gennemført.
Så Venstre kan bakke op bag det.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2015-03-24:
Det bærende princip i vores grønne omstilling er jo, at vi er parate til at betale en merpris for at få noget, som ikke har de sideeffekter, som afbrænding af kul har.
Da IPCC holdt sin tekniske konference i København i efteråret, konstaterede videnskabsfolkene, at den billigste løsning, nemlig afbrænding af kul, kommer til at medføre uoverskuelige konsekvenser for klodens klima.
Det er det, vi – et bredt flertal af Folketingets partier – ønsker at undgå.
Derfor betaler vi en merpris for netop at undgå at bidrage til CO2-forureningen.
Det er det, det her er et udtryk for, og jeg må konstatere, at vi har fundet en måde at gøre det på, som er billigere, end det er lykkedes nogen andre at gøre det, f.eks. med Horns Rev 3. Så kan man diskutere, om man i mindre grad ønsker at bruge det beløb, det koster at lave omstillingen – det er Villum Christensens holdning – eller om man ønsker at gøre det, og det er så den holdning, som de øvrige partier har.
Det er selvfølgelig et politisk spørgsmål, men jeg er selvfølgelig glad for den grønne omstilling, vi har.
Villum Christensen (LA), 2015-03-24:
I de resultater, som ministeren kalder ganske, ganske imponerende – sådan tror jeg det blev sagt – indgår det jo så også, at man lægger 2-3 mia. kr. oven i de 7,7 mia. kr., vi sidste år gav i PSO, hvilket er nødvendigt som følge af Horns Rev 3 og Kriegers Flak, altså i alt 10 mia. kr. Synes ministeren også, det er et helt fantastisk resultat, at vi giver skatteborgerne eller forbrugerne en regning på 10 mia. kr. – eller altså, som jeg sagde i min tale, to-tre supersygehuse hvert år?
Er det også noget, ministeren er rigtig stolt af, når nu den her energiaftale skal evalueres?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2015-03-24:
Jamen jeg medgiver, at vi har lavet os et system, der er teknisk kompliceret, men som jeg jo så også stolt må sige leverer varen.
F.eks. har vi i Horns Rev 3 at gøre med den billigste havvindmøllepark, som kommer til at stå i Nordsøen, og vi har samlet set lavet en grøn omstilling, som er mest ambitiøs og er kommet længst i verden, og som har produceret en industri, der kan eksportere til hele verden.
Så jeg synes, at de resultater, som vores komplicerede system leverer, er ganske, ganske imponerende.
Jeg er sådan set helt indforstået med, at for at få disse pragtfulde resultater skal vi både smøre og justere og stramme, og hvad man ellers gør for at vedligeholde en teknisk kompliceret maskine.
Det har jeg intet imod, så længe maskinen leverer de smukkeste resultater.
Villum Christensen (LA), 2015-03-24:
Tak for det.
Det er på grund af ministerens betegnelse af loven som blandede tekniske bolsjer, tror jeg det var.
Var det sådan noget lignende?
Andre har brugt udtrykket kludetæppe osv.
Og man kan jo læse, at der er over 60 siders reparationer og justeringer på alverdens ting og sager.
Og det bringer mig så til mit spørgsmål: Synes ministeren, det er et fornuftigt og transparent støttesystem, vi har fået lavet i Danmark, vel vidende, at den her lov nu skruer og drejer på alle de mange hjul, der er at skrue på, for at finde noget, der virker rimeligt og lovmedholdeligt i forhold til EU?
Og tror ministeren, at det stopper med det her, eller at vi måske om en måned eller to igen skal justere på mange af de her ting?
Hvordan er det overordnede blik, ministeren har på det her system, vi har fået oprettet i medfør af energiforliget?
Mike Legarth (KF), 2015-03-24:
Tak, hr. formand.
Nu skal vi jo selvfølgelig lige have det i udvalget og have det kigget efter i sømmene, men på det overordnede plan ser det fornuftigt ud.
Det er jo et lovforslag, som samler en lang række forskellige tiltag i samme omgang – omgang betyder så lovforslag i den her sammenhæng – og her forholder vi os så til, hvordan vi vælger at støtte den grønne omlægning.
Det synes vi jo er fornuftigt og en god dagsorden.
Det tjener vi ikke bare på som land i form af eksporteventyr, men det er også det, der gør, at vi har ren luft, rent vand og et bedre miljø, og at vi afleverer en klode til næste generation, der er i en lidt bedre forfatning, end da vi selv overtog den.
Forslaget er beskrevet som et kludetæppe og en lappelov, og det er det jo, når man har et afgiftssystem som vores.
Men det er meget fornuftigt, at solceller og husstandsvindmøller nu på forhånd får tilsagn om støtte, hvis de har fået tilsagn fra Energinet.dk – det er nemlig betingelsen for, at man kan få det her pristillæg.
Det bakker vi også op om.
Og så er der afregningsvilkår og pristillæg til havvindmølleparker, her Horns Rev 3, som jo ligger ud fra Esbjerg.
Det er et eventyr for vestkysten ved Esbjergområdet, som jo ikke bare står stærkt inden for offshore, altså olie og gas, men så sandelig også hvad angår havvindmølleparker.
Dem skal vi nu snart til at opføre, og her har industrien leveret til en overraskende god pris, heldigvis, nemlig 77 øre pr. kWh, og når man sammenholder med, hvad vi har givet tidligere, så er det her altså milliarder af kroner billigere.
Så det er også en god dagsorden.
Det er vi glade for.
Samlet set støtter vi det her lovforslag, men glæder os til at komme i dybden med det under udvalgsbehandlingen, så indtil videre grønt lys.
Mike Legarth (KF), 2015-03-24:
Tak for det.
Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget her om Dohaændringerne til Kyotoprotokollen, og det gør vi jo ikke mindst, fordi det var vores egen Connie Hedegaard, der var en heftig forhandler dernede.
Det var jo en dagsorden om at udlede mindre CO2, og vi har allerede selv sparet den udledning.
Den har vi etableret.
De 20 pct., som vi skal nå i 2020, er vi allerede forbi.
Vi synes jo, at det ville være bedre, hvis man havde fået et endnu mere ambitiøst forslag, men nu var det det her, der kunne skabes enighed om, og det er okay.
Så kommer vi det skridt ad vejen.
Men det er vigtigt, at vi foretager de her ændringer og tilpasninger i fællesskab for på den måde at få afleveret en klode i en bedre forfatning til vores efterfølgere end den, vi modtog den i.
Det er en vigtig sag, at vi omstiller, at vi har en grøn omlægning, at vi gør tingene fornuftigt og har så lille en udledning som overhovedet muligt i vores produktion og i vores liv som borgere.
Tingene skal passe sammen, og regningen skal kunne betales.
Trine Mach (SF), 2015-03-24:
Jeg vil gerne bekræfte Venstres ordfører i, at Venstre ikke har sagt noget, der får mig til at tro, at Venstres ordfører ikke går ind for ligestilling mellem heteroseksuelle og mennesker, som tilhører en seksuel minoritet, og det kan ordføreren med ro i sindet tage med tilbage til sin folketingsgruppe og sige, at det ikke er denne ordførers opfattelse i hvert fald.
Så vil jeg sige, at jeg synes, og det var det, jeg sagde før, at det jo i virkeligheden er en interessant diskussion, fordi vi grundlæggende er enige om, at borgere i videst mulig udstrækning skal have ligestilling.
Når vi som forslagsstillere betragter det som et hul eller en uklarhed, er det jo, fordi den her lille gruppe af borgere, lesbiske par, der ønsker at stifte familie via hjemmeinsemination uden tilstedeværende sundhedsperson, ikke får den samme type lovgivningsmæssige sikkerhed, men skal tilbage til en ankestyrelsesafgørelse, og det var det, vi gerne vil sikre at der var en fuldstændig lovmæssig klarhed over.
Tina Nedergaard (V), 2015-03-24:
Jeg er helt enig med ordføreren i, at der faktisk har været et rigtig godt samarbejde omkring beslutningsforslaget.
Det betyder ikke nødvendigvis, at vi ender med at stemme ens i Folketingssalen, og det er jo egentlig, som det skal være.
Jeg vil bare godt præcisere, at når vi vælger at stemme imod beslutningsforslaget, skyldes det faktisk, at vi ikke finder, at det er et hul i stedbarnsadoptionslovgivningen.
Vi finder faktisk, at det er tilsigtet, og det er derfor, at vi i sin tid stemte for de ret skrappe krav.
Nu kan der så dispenseres for det, hvis der i øvrigt er andre ting, der gør sig gældende.
Men vi har drøftet det meget grundigt igennem i Venstre, og vi er egentlig meget tilfredse med, at der, når man stedsbarnsadopterer – så kan man diskutere, om dette område overhovedet skal være inde under stedbarnsadoption – så længe det er under stedbarnsadoptionslovgivningen, er nogle ret skrappe krav, fordi det at skifte familie jo er omfattende.
Jeg har egentlig ikke så mange spørgsmål til ordføreren.
Jeg vil bare alligevel spørge ordføreren, om ikke ordføreren godt kan bekræfte, at det i hvert fald ikke har været intentionen i det, ordføreren har hørt, vi har sagt i Venstre om, at vi ikke ønsker ligestilling mellem lesbiske par og heteroseksuelle par, for det er nemlig meget vigtigt også for os i Venstre, at der er ligestilling, i det omfang det biologisk kan lade sig gøre.
Jens Joel (S), 2015-03-24:
Tak for det.
Jeg vil starte med at sige, at jeg synes, det er en væsentlig diskussion, som de to partier, SF og Enhedslisten, rejser med det her beslutningsforslag, og det giver os jo også anledningen til, synes jeg, at sige, at det er vigtigt – har været og stadig er vigtigt – for den nuværende regering at sikre, at man kan leve sammen i familier i Danmark på den måde, man helst vil, i så stor udstrækning som det overhovedet er muligt og med de juridiske rettigheder, som der er.
Vi synes også, at de regler, der ligger på nuværende tidspunkt, faktisk i meget vid udstrækning både giver den mulighed at vælge den livsform til, hvis det er det, man har lyst til, men også sikrer, kan man sige, den juridiske stilling, som altid i familiesituationer vil være kompliceret.
Det er jo ikke en unik situation for lesbiske par eller for andre homoseksuelle, at der er nogle juridiske gråzoner i det her, og derfor tror vi faktisk fra Socialdemokratiets side på, at den balance, der ligger i lovgivningen lige nu, er den rigtige i forhold til at sikre både den biologiske far, som måtte kunne skrives ud af ligningen uden egentlig at blive spurgt om det her, hvis ikke man har nogen garantier, men selvfølgelig også i forhold til barnets tarv i den her situation.
Samtidig med at vi synes, det er meget, meget vigtigt, at man kan leve sit liv, som man vil, så synes vi også, at lovgivningen faktisk giver mulighed for det.
Man har mulighed for under supervision af sundhedspersonale, som det er blevet sagt, at sikre sig, at man kommer ind under barneloven, altså at man får de her muligheder for at være en familie, sådan som man gerne vil, og vi synes ikke, at der er behov for lovændringer på det område.
Det er også klart, at der er den kendelse fra Ankestyrelsen.
I den kan vi jo sige, at der netop blev fortolket på en situation, hvor man mente, at der var tale om en familie; hvor der ikke var tvivl, og hvor der var et etableret samliv.
Der var stabile rammer.
Der går man jo ind, når man laver sådan en afgørelse, og anerkender også den reelle situation i familien, og det synes vi er en god måde at sikre, at man både har den juridiske sikkerhed og samtidig har den, kan man sige, mulighed for at fortolke på reglerne, som ligger i Ankestyrelsen.
Så vi afviser det her beslutningsforslag, fordi vi mener, at den nuværende stilling er den mest sådan retssikkerhedsmæssigt rigtige, men vil jo så selvfølgelig samtidig gerne understrege, at det også har været vigtigt for os at etablere den ret til at have familier og leve, sådan som man gerne vil.
Jeg har lovet at hilse fra Det Radikale Venstre og sige, at de heller ikke støtter beslutningsforslaget.
Tina Nedergaard (V), 2015-03-24:
Mange tak.
Nu skal jeg rose dem, der roses bør og dermed også regeringen i den her sag.
Vi er imod af to overordnede grunde.
For det første af den grund, at forældrene, moren og den ikkejuridiske medmor, forud for inseminationen jo har truffet et valg, i og med at man fravælger at komme ind under børnelovens bestemmelser, når man fravælger at lade en sundhedsperson assistere ved inseminationen.
Der er altså også en juridisk betænkelighed i det fra vores side, netop den, at man jo ikke helt præcis kan vide, hvad der er foregået i det hjem.
Dermed kan der jo faktisk være en biologisk far, som har en regulær interesse i også at være juridisk far, og det hensyn tillægger vi også betydning i Venstre. For det andet er det sådan, at Ankestyrelsen, hvilket ministeren også meget fint redegjorde for, jo har vist ved en ændret praksis, at man kan dispensere fra kravet om 2½ års samliv ved stedbarnsadoption mellem den kommende medmor og barnet – medmor ved adoption – og den biologiske mor.
Så jeg medgiver, at den problemstilling, som forslagsstillerne jo helt berettiget har rejst, er det ganske fornuftigt at vi får drøftet.
Vi gjorde det også i et samråd med ministeren og gør det nu også i salen i dag – det er fuldstændig berettiget.
Men vi føler ikke, at den problemstilling, som den er rejst på baggrund af, for os medfører et behov for at ændre lovgivningen.
Det er sådan med debatter i salen, at man undervejs i debatten godt kan få et behov for at svare på nogle spørgsmål, der ikke nødvendigvis er blevet rejst hernede, for de bliver rejst ude i hjemmene eller rejst andre steder.
Et af de argumenter, der har været for dette beslutningsforslag, drejer sig om et barn, som altså er født af en biologisk mor, som man jo typisk er, men som er vokset op med en de facto medmor, som så efter 2½ års samliv kan stedbarnsadoptere, og hvor det barn rent faktisk også har en biologisk/juridisk far i baggrunden, som ikke nødvendigvis er aktiv omkring barnet.
Det er blevet anført i debatten, at et sådant barn kan komme i en meget uheldig situation, for så vidt at barnet vokser op med en mor og en ikkejuridisk medmor og den biologiske mor dør, inden barnet er blevet stedbarnsadopteret.
Det er blevet anført fra forskellig side, at det er en dybt problematisk situation, at et barn således kan opleve, at det jo sådan set juridisk og biologisk hører til hos en far, som det ikke er bekendt med.
Det synes jeg er et interessant aspekt.
Jeg synes også, det er fuldstændig legitimt, at man bringer det frem i debatten.
Jeg vil blot sige, at det jo altså gælder for tusindvis af børn, som er vokset op typisk hos deres biologiske mor, men uden kontakt med deres biologiske/juridiske far.
Og i den situation, hvor den biologiske mor omkommer, ville statsforvaltningen skulle gå ind og tage stilling til, om det er biologien/juraen på den ene side, der vejer tungest, eller på den anden side f.eks. en netværksfamilie, som skal overtage det lille barn i en så tragisk situation, hvor barnet mister sin biologiske mor.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2015-03-24:
Mange tak.
Det har været spændende at høre ordførernes bemærkninger til beslutningsforslaget.
For som det er fremgået, vil Folketinget med forslaget give samtykke til, at Danmark ratificerer Dohaændringerne til Kyotoprotokollen over for FN.
Baggrunden for at indhente samtykke fra Folketinget er, at der tale om en selvstændig folkeretlig forpligtelse for Danmark.
Dohaændringen indebærer, at EU forpligter sig til at reducere udledningen af drivhusgasser med 20 pct. for perioden 2013-2020 i forhold til udledningen i 1990.
Størrelsen på den reduktionsforpligtelse ligger inden for de i forvejen gældende rammer under EU's klima- og energipakke.
Indsatsen under den her Dohaændring fordeles som følge af EU's klima- og energipakke mellem indsats i de kvoteomfattede sektorer, hvor EU opfylder som enhed, og indsats i de ikkekvoteomfattede sektorer, hvor Danmark har en selvstændig national forpligtelse, og den lyder altså på 20 pct.s reduktion i 2020 i forhold til 2005.
Det er ikke helt fastlagt, hvor stor en effekt de nye FN-retningslinjer for drivhusgasopgørelser har på det præcise tal.
Foruden reduktionsforpligtelsen foretages der med Dohaændringen en række mindre ændringer af Kyotoprotokollen uden væsentlig betydning for Danmark.
Når jeg så hører, at der er ordførere, der ikke ønsker at støtte det her, bliver jeg nødt til som baggrund at sige, at Kyotoprotokollen blev vedtaget på klimatopmødet COP 3 i Kyoto i 1997 og trådte i kraft i 2005, og den er vedtaget under FN's rammekonvention om klimaændringer.
Det var så på COP 18 i Doha i 2012, at parterne til Kyotoprotokollen vedtog den her Dohaændring.
Jo, Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode er den eneste folkeretlige internationale regulering om CO2-reduktion, der findes for perioden 2013-2020, og det sender et positivt signal forud for forhandlingerne om en ny international klimaaftale for perioden efter 2020 at ratificere Dohaændringen og dermed opretholde international klimaregulering i perioden fra 2013-2020.
Der er 25 lande, der har ratificeret Dohaændringen.
Ulandene lægger meget vægt på, at Dohaændringen træder i kraft hurtigt.
Det er ambitionen, at både EU og samtlige medlemsstater kan færdiggøre de nationale ratifikationsprocesser inden klimatopmødet, COP 21, i Paris i december 2015.
Så det ses altså i en større sammenhæng, hvor den danske tilslutning til det her, om end det ikke har konsekvenser i det virkelige liv, fordi vi overopfylder, dog har en betydning for afviklingen af de internationale klimaforhandlinger, som gerne skulle ende med et resultat i Paris.
Andreas Steenberg (RV), 2015-03-24:
Behandlingen gik lidt hurtigere, end jeg lige havde regnet med.
Forslaget fra klima- og energiministeren betyder, at Folketinget vil tilslutte sig Dohaændringerne af Kyotoprotokollen.
De ændringer indebærer, at EU forpligter sig til at reducere udledningen af drivhusgasser med 20 pct. frem mod 2020 i forhold til 1990-niveau.
Det ligger i tråd med, hvad EU i forvejen har besluttet sig til, som man er godt på vej til at opnå, og som vi har opnået i Danmark.
Derfor er der ikke så mange ben i det, og vi kan støtte forslaget.
Merete Riisager (LA), 2015-03-24:
Jeg skal gøre det kort, da jeg taler på vegne af fru Thyra Frank i dag.
Enhedslisten og SF ønsker med dette beslutningsforslag, at regeringen skal foretage de nødvendige lovændringer med henblik på at lade det såkaldte samlivskrav ved stedbarnsadoption bortfalde for lesbiske par, som hjemmeinseminerer.
Samlivskravet skal i stedet erstattes af en konkret individuel vurdering af parret og deres ansøgning om at måtte stedbarnsadoptere.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-24:
Jeg er bange for, at hvis vi alle sammen sådan generelt sænkede vores arbejdstid, ville vi også blive fattigere som samfund.
Vi ville have mindre velstand og mindre velfærd at fordele til hinanden og dermed også mindre social tryghed.
Så jeg er bange for, at selv om det måske kan lyde rart at arbejde 30 timer om ugen, vil det komme til at gøre vores samfund fattigere og mindre velstående, og dermed vil der også blive skabt mindre velfærd og mindre mulighed for at passe på dem, som falder igennem samfundets sikkerhedsnet.
Så det er en tanke, som jeg ikke tror er realiserbar, hvis man også stadig vil have råd til et stærkt velfærdssamfund.
Uffe Elbæk (ALT), 2015-03-24:
Statsministeren understreger, at der ikke er plads til eksperimenter.
Jeg tror faktisk, det er meget vigtigt, at vi prøver at finde ud af at udvikle, og det kan man ikke gøre uden også at eksperimentere.
Men det, jeg egentlig vil spørge ind til, er, at vi jo paradoksalt nok oplever, at mange af de mennesker, der faktisk er i arbejde, får stress, fordi de løber så hurtigt.
Alternativet er så i dag gået ud med et forslag om at nedbringe arbejdsugen til 30 timer over en 10-årig periode, og ambitionen bag det er selvfølgelig, at vi deler det arbejde, der er, imellem os og dermed skaber en langt bedre balance mellem arbejdsliv og familieliv.
Så synes statsministeren, det er en god idé på sigt at sænke arbejdstiden og dermed også skabe mulighed for en bedre balance mellem arbejdsliv og familieliv?