runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vivi Kier (KF), 2009-04-21:
Det forslag hed B 33.
I dag står vi så med to beslutningsforslag, B 116 og B 117.
Jeg havde måske nok lidt naivt troet, at de her to forslag skulle behandles under ét, for kigger man under bemærkningerne til det næste beslutningsforslag, står der, at man skal se det som en samlet pakke bestående af loftet over de årlige omkostninger og frivillig gældsrådgivning og så national gældsovervågning.
Så jeg havde, lidt naivt, kan jeg forstå, troet, at vi kunne behandle det sammen, særlig når Socialdemokraterne selv har lagt det an på, at det her er en samlet pakke.
Jeg vil gerne sige fra starten, at som med B 33 kan vi fra De Konservative ikke støtte det her forslag.
Og hvorfor kan vi så ikke det?
Man kan jo næsten tro, at vi overhovedet ikke ønsker at røre ved og gøre noget ved det her område.
Men det gør vi i allerhøjeste grad.
Fra konservativ side er vi altid ind stillet på så meget gennemsigtighed og gennemskuelighed for forbrugeren som overhovedet muligt.
Men for at starte med det sidste først: Satspuljepartierne, som jo har indgået et bredt forlig - minus Enhedslisten - er blevet enige om at afsætte 16 mio. kr. til frivillig gældsrådgivning.
Projektet er dårlig kommet i gang, og det skal selvfølgelig følges, og det skal vi drage nogle erfaringer af.
I B 116 foreslår man så, at den her frivillige gældsrådgivning skal finansieres, ved at de mennesker, der låner penge ud, skal betale en strafafgift eller en promille af deres udlån.
Jeg mener faktisk, at vi ville være med til ad bagdøren at indføre et loft over lån, hvis vi nu bare sagde: Yes, det var en supergod idé, så gør vi det.
Og det er vi ikke interesserede i.
For en sådan strafafgift ville jo også kunne betyde, at det for nogle forbrugerne ville kunne være sværere at komme til at optage mindre lån.
Og så det, som mange har sagt fra talerstolen før mig: Det havde jo været smart, om de her to beslutningsforslag havde været med, da vi i februar måned behandlede B 33, når der står, at det er en samlet pakke.
Jeg har hørt, at mange har spurgt til det, men jeg mener at huske, at jeg spurgte der i februar og fik at vide, at den arbejdsgruppe skal være færdig i år.
Der er lavet ti klare, tydelige retningslinjer, når man skal optage lån.
Der er lavet en kæmpe informationskampagne, så folk forstår, hvad de her årlige omkostninger betyder i procent.
Når alt det er sagt, er jeg enig med forslagsstillerne i, at det er et område, som skal have stor bevågenhed, og det sagde jeg også under behandlingen af B 33.
Og det mener jeg der er med de igangsatte handlinger - handlinger, som vi selvfølgelig skal følge nøje og se hvordan det går med.
De kommentarer, jeg har her, og det gælder også den nationale gældsovervågning - mine kommentarer rækker til begge forslag er: Vi kan ikke støtte forslagene, og vi mener, at der faktisk er et arbejde i gang med at kulegrave hele det her område.
Benny Engelbrecht (S), 2009-04-21:
Jeg noterede mig, at ordføreren i sin ordførertale pointerede, at De Konservative vil imødese evalueringen af det forsøg, der er sat i gang med 16 mio. kr. under satspuljemidlerne.
Det er jeg selvfølgelig meget glad for.
Men jeg vil derfor også spørge ind til, om det så også betyder, at man er parat til at udvide en gældsrådgivningsordning, hvis det, som jeg har nævnt tidligere, viser sig, at der er store problemstillinger, som det forsøg ikke løser, så det altså ikke kun er de allerallersværeste tilfælde og de allerhårdest ramte, som kan få gældsrådgivning i Danmark.
Colette L. Brix (DF), 2009-04-21:
Til fru Yildiz Akdogan vil jeg bare lige sige: Jo, jeg ved godt, at der er krise udenfor; det ved jeg godt.
Jeg sidder i Erhvervsudvalget og har været med til at lave de bankpakker, der er kommet, så det ved jeg udmærket godt.
Så vær helt rolig.
Det ved jeg godt.
Men det der med, at vi skal have sådan et hastværk, forstår jeg egentlig ikke, og der henholder jeg mig til, at vi for 2 måneder siden behandlede B 33, og da var vi helt enige om, at nu blev der sat nogle folk til at se på det her, og de er ikke engang færdige, vi har ikke fået noget resultat.
Hvorfor skulle vi begynde at tage skridtet videre, før vi ved, hvad de mennesker kommer frem til?
Det er da den omvendte verden.
Vi er da nødt til at vente, til de folk kommer med noget.
Det er da ikke rimeligt.
Det drejer sig om skatteborgernes penge.
Det tror jeg da heller ikke skatteborgerne vil bryde sig om.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-04-21:
Jeg noterer mig, at Dansk Folkepartis ordfører og jeg husker debatten i P1 forskelligt.
Jeg synes, at fru Colette L. Brix skulle benytte muligheden for at gå ind og lytte til det.
Det ligger offentligt tilgængeligt på Danmarks Radios hjemmeside.
Og her siger Dansk Folkepartis erhvervsordfører meget klart, at Dansk Folkeparti vil gøre alt for de mennesker, der er havnet i gæld, herunder også at være med til at åbne op for en offentlig gældsrådgivning.
Jeg må bare sige, at jeg synes, det er en form for tvetunget tale, at man kan sige det i radioen, og når man er i Folketingssalen om aftenen og ingen andre lytter, kan man ikke længere støtte det.
Colette L. Brix (DF), 2009-04-21:
Jeg tror ikke, at vi taler helt det samme sprog nu.
Jeg tror, at Socialistisk Folkeparti har opfattet det en lillebitte smule anderledes.
Det, vi snakkede om, hvis vi skal gå tilbage til den der studieoptagelse, vi havde sammen, var, hvad man kunne gøre, om man ville støtte et eller andet for de unge mennesker, og der var det netop på tale, at man gerne ville lægge det ud i skolerne for skolebørnene, og at man på Pengepriser.dk kunne lave noget ekstra oplysning for forbrugerne.
Men uanset hvad det bliver, synes jeg, at Socialistisk Folkeparti i dag er alt for hurtigt ude.
Det her er jo det samme som at lægge taget på, før man har fået støbt et fundament.
Vi har jo sagt, at der under satspuljeforliget på 16 mio. kr. er nedsat en gruppe, der skal afdække, hvad man eventuelt kunne gøre.
Nej, man bliver ved og ved at køre i den samme rille.
Hvorfor nu ikke tage en ting ad gangen, så vi har noget ordentligt, hvor vi kan se på, hvad vi kan gøre?
Ministeren har jo givet lov til, at der bliver nedsat en gruppe til at se på det her.
Hvorfor kan man så ikke vente?
Hvorfor skal det køre hele tiden, det samme og det samme og det samme?
Jeg fatter det altså bare ikke.
Det er 2 måneder siden.
Benny Engelbrecht (S), 2009-04-21:
Lad os lige prøve at adskille tingene lidt.
Vi er enige om, at økonomiog erhvervsministeren har nedsat en arbejdsgruppe.
Det er også det, som transportministeren som fungerende minister i dag har påpeget.
Så har vi under satspuljemidlerne afsat 16 mio. kr., som skal bruges til gældsrådgivning, og jeg antager, at Dansk Folkeparti synes, at det er et godt initiativ, at der bliver brugt penge på gældsrådgivning, og det vil jeg gerne bede fru Colette L. Brix om at bekræfte her i dag.
Det næste er så, at det er positivt, at folk synes, at det er en god gældsrådgivning; selv om det er ærgerligt, at der er behov for den.
Men når vi nu ved, at den gældsrådgivning, der bliver udbudt i forbindelse med de midler, faktisk får utrolig mange henvendelser, når der nu er den store søgning, kunne det så ikke godt være et tydeligt tegn på, at der faktisk er et ret stort behov for netop den her gældsrådgivning?
Colette L. Brix (DF), 2009-04-21:
Jo, men til hr. Benny Engelbrecht vil jeg sige, at vi da bestemt ikke har noget imod, at der bliver set på de udsatte gruppers gæld, og det ved hr. Benny Engelbrecht jo udmærket godt.
Det har vi ikke spor imod, og det har vi ikke haft noget tidspunkt.
Men når vi skal diskutere, hvad det er, der skal gøres, vil jeg sige, at der jo ikke rigtig er nogen af os, der har de her undersøgelser endnu.
Der er nedsat den der gruppe til at se på det her, og lad os da først se, hvad de kommer med.
Jeg forstår heller ikke, at hr. Benny Engelbrecht fremsætter det her forslag igen.
Sidst havde vi sms-loven, vi havde de samme ting sidst for 2 måneder siden.
Det plejer vi jo ikke at gøre.
Hvorfor skulle vi så nedsætte en gruppe?
Benny Engelbrecht (S), 2009-04-21:
Lad os lige igen få tingene sat i perspektiv.
Der er en arbejdsgruppe.
Det er jeg helt enig i.
Det har intet at gøre med den gældsrådgivning, som bliver lavet under satspuljemidlerne.
Jeg kan til fru Colette L. Brix sige, at ifølge de oplysninger, der er givet til mig fra nogle af disse instanser, som yder den her gode, fornuftige service, som et bredt flertal herinde i Folketinget er enige om skal gives, må man afvise rigtig mange familier, som er ude i dybe økonomiske problemer, og som har brug for gældsrådgivning, men som ganske enkelt ikke er så dybt nede i skidtet, at de er berettigede til at få rådgivningen.
Understreger det ikke netop, at der er et behov, at der er et vakuum, som vi er nødt til at se nærmere på?
Colette L. Brix (DF), 2009-04-21:
Jamen jeg vil sige til hr. Benny Engelbrecht, at jeg ikke kan sige det mere tydeligt, end jeg har gjort hele tiden.
Der er afsat nogle penge, der er nedsat en gruppe af mennesker til at se på det her, og der er nogle mennesker, der har benyttet rådgivningen allerede, og der er nogle flere mennesker, der er i knibe, og det er da ganske forfærdeligt.
Men nu er det jo sådan, at vi tager hul på én ting ad gangen, og det må vi gøre, og så må vi afvente og se, hvad arbejdsgruppen kommer med.
Vi regnede måske lidt med alle sammen, at de mennesker, som ikke er så udsatte, som går på job hver dag og er med i det pulveriserende liv, muligvis kunne gå til nogle af de rådgivere, der er på markedet i øvrigt.
Det var måske det, som man sådan set havde regnet med, og som måske også er normal tankegang.
Det er jo de udsatte grupper, vi har snakket om.
Det er jo dem, vi ville ind at se på.
Det var jo dem, vi ville hjælpe fra begyndelsen af med rette og helt forståeligt.
Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Det her er jo ikke noget nyt.
Jeg har arbejdet med det her område i snart 20 år som rådgiver og har gentagne gange rejst det i Folketinget.
De andre nordiske lande har indført gældsrådgivning for mange, mange år siden.
Folketingets Socialudvalg har for flere år siden været i Malmø og hørt om deres gældsrådgivning og hørt, at da man indførte den gældsrådgivning, betød det, at man fik halveret antallet af mennesker, der blev sat ud af deres bolig på grund af huslejerestance.
Det er jo ikke ny viden.
Jeg forstår ikke helt, hvorfor Dansk Folkeparti ikke vil være med til at forebygge, at folk kommer i den situation, hvor de bliver udsat, at man ikke vil forebygge, at familierne kommer helt derud, hvor de står på gaden og børnene måske skal fjernes osv.
Colette L. Brix (DF), 2009-04-21:
Vi vil meget, meget gerne være med til at forebygge.
Vi vil gerne helt ind i skolerne, så hele pengepolitikken kommer ud til de unge mennesker.
Hvis vi havde gjort det, havde vi været fri for at lave alt det med Forbrugerombudsmanden om sms-lånene.
Vi vil meget gerne ind og fortælle dem noget om, hvad der sker, når man går ud og låner nogle penge til sin bolig, hvad der sker, når man tager et forbrugslån til en ny taske eller et par sko, hvad der sker, når man som studerende har studielån og bare låner oveni og oveni hele tiden.
Vi har for øvrigt også allerede gjort noget, eller rettere: Finansrådet har gjort det sammen med Forbrugerrådet.
Man kunne også udvide pengepriser.dk.
Man kunne også gå ind og bede Forbrugerrådet om at lave en meget bedre kampagne, så folk fik meget mere at vide om, hvad der sker, hvis man går ud og gældsætter sig.
For problemet må jo være, at folk ikke rigtig ved, hvad der sker, når de går hen og låner en hel masse penge og kommer så langt ud, at de ikke ved, hvad de så egentlig skal gøre.
Jeg er fuldstændig med.
Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Jeg er helt med på forebyggelsen.
Det er en rigtig god idé med oplysning.
Men vores samfund er bygget op på den måde, at folk anskaffer sig en bolig, uden at de i forvejen har sparet 1 eller 2 eller 3 mio. kr. op til at købe den bolig.
Man låner penge til boligen.
Vores samfund er bygget op på den måde, at man låner penge til at købe bil og andre større forbrugsgoder, og så betaler man det af løbende.
Nogle gange sker der altså det, at man bliver arbejdsløs eller man bliver syg eller man bliver skilt.
I de situationer har man brug for rådgivning om, hvad man så skal gøre, for at man ikke kommer ud i en stor social nedtur.
Hvad skal man gøre for, at gælden ikke vokser?
De fleste mennesker gør, hvad de kan for at betale det, de har lovet at de ville betale, og så vokser deres gæld, i stedet for at de får en fornuftig afdragsordning, som de kan klare.
Hvis man har en god gældsrådgivning, hvor man kan gå hen med det samme og få den rigtige vejledning, undgår vi, at de kommer helt derud, hvor de bliver udsat.
Jeg kan ikke helt forstå, hvorfor Dansk Folkeparti ikke være med til at sikre det, ligesom vi på en lang række af andre af livets områder har sørget for, at der er offentlig rådgivning, f.eks. i forhold til alkohol.
Colette L. Brix (DF), 2009-04-21:
Det gjorde vi jo netop for de familier, hvor det så rigtig galt ud.
Kunne de ikke betale renterne på f.eks. deres bolig mere, kunne de få et afdragsfrit lån.
Man kan lide det eller ej, det blev gjort for, at unge mennesker kunne komme ind, og det blev gjort for folk, hvor den ene af parterne var arbejdsløs, eller hvor der var sygdom i familien.
Så kunne de gå hen og tage en pause.
Det er ikke så ringe endda.
Med hensyn til dem, der kommer til at skylde penge, er det fuldstændig rigtigt.
Med hensyn til den offentlige gældskommission, som man nu har set sig så blind på herinde, vil jeg sige, at vi jo allerede har så mange instanser, og det ved fru Line Barfod godt.
Vi har Forbrugerrådet.
Én støvet kommission mere er da en støvet kommission for meget.
Yildiz Akdogan (S), 2009-04-21:
Tak for det.
Det, der fik mig til at rejse mig op og stille spørgsmål, var, at ordføreren var så ivrig for at fremhæve: Lad os nu vente.
Hvorfor kan vi ikke vente?
Hvorfor skal vi skynde os?
Og så tænker jeg: Jamen der er jo en økonomisk krise, der er en realitet uden for Christiansborg.
Det kan være, at ordføreren måske ikke er bevidst om det.
Jeg stillede også tidligere et spørgsmål til ministeren.
Det her gælder ikke kun de socialt udsatte, det gælder faktisk også ganske almindelige borgere; det her problem er også ved at ramme den såkaldte middelklasse.
Ordføreren siger, at vi skal vente.
Vi ved godt, at vi har et problem, vi ved godt, at der er sket en stigning i forhold til registreringer, vi ved godt, at antallet af sager er stigende, og vi ved også godt, at de registrerede tilsammen skylder 7,6 mia. kr. Så jeg vil egentlig gerne høre: Synes ordføreren så virkelig, at vi skal vente?
Og i så fald hvor lang tid?
For vi ved jo heller ikke, hvornår den her nedsatte arbejdsgruppe bliver færdig.
Karen J. Klint (S), 2009-04-21:
Jamen vi har ikke stoppet kampen eller mistet talekraften, med hensyn til at psykiatrien skal på finansloven.
Det her er en delløsning og ikke en totalløsning, så når man taler om, at der flyttes penge, vil jeg hellere have, at der bliver flyttet flere penge til finansloven, og det vil mit parti gerne medvirke til.
Per Clausen (EL), 2009-04-21:
Det synes jeg selvfølgelig er godt, men der er alligevel en enkelt ting: Altså, hvordan vil fru Karen Klint sikre, at der er opmærksomhed på det problem, det kunne være, at dele af den psykiatriske behandling reelt udhules i en situation, hvor alle taler om, at man gennemfører nogle oplagte forbedringer?
Der er jo ikke nogen her, der kan have noget imod, at mennesker får mulighed for at vælge at få en behandling hurtigt, og det kan sikkert også være med til at forebygge, at sygdomme og lidelser bliver mere alvorlige, end de ellers ville blive, men tilbage står jo, at vi har en gruppe patienter, som ikke kan bevæge sig, og at vi har en gruppe af mennesker, som har meget alvorlige psykiske lidelser.
Man kunne jo godt forestille sig, at de mennesker, der i dag arbejder inden for det her område, ville flytte med pengene væk fra de mest syge patienter.
Karen J. Klint (S), 2009-04-21:
Jeg tror ikke, at vi vil se en personaleflugt her, for der er netop stor forskel på de patientgrupper, som vil få mulighed for at få fri adgang, og noget ad adgangen vil jo også være til ambulant behandling, til psykologforløb og lignende.
Så jeg tror stadig væk, at der vil være et godt personale tilbage på døgnhospitalerne i offentligt regi.
Men det er jo der, hvor vi har behov for også at ændre fokus, så man får et ordentligt arbejdsmiljø, og behov for at ændre på ressourcerne, så man kan rekruttere noget ordentligt personale, noget flerfagligt personale, som vi også har været med til at give penge til.
Liselott Blixt (DF), 2009-04-21:
I disse år ser vi en kraftig stigning i antallet af mennesker med konstaterede psykiske lidelser, hvilket gør, at der stilles større krav til, hvordan vi imødegår den større belastning på sundhedssystemet og ikke mindst på psykiatrien, som det medfører.
Der skal sættes ind på mange områder, og her er det uhyre vigtigt, at man ser på, hvor der skal sættes ind for at imødegå den store pukkel i forbindelse med ventelisterne, samtidig med at man fortsat arbejder med at forbedre de forhold, der er i dag.
Der er en stigende efterspørgsel, da der er et stort antal af ubehandlede borgere, især inden for det ikkepsykotiske område som eksempelvis borgere med angst, depressioner og personlighedsforstyrrelser.
Behandlingsretten inden for børn og unge-psykiatrien er gået i gang i år.
Regionerne var længe om at komme i gang, men vi har efterfølgende kunnet se en nedgang i antallet af børn og unge på ventelisterne.
Ét er at have en ret, noget andet er, at det jo ikke er ensbetydende med, at man kan få et tilbud.
Vi er klar over, at mange ting skal sættes i værk for at kunne få systemet til at virke efter hensigten.
Og ét er klart: Det fungerer ikke, som det er i dag.
Vi ser jævnligt overskrifter om psykisk syge, som råber om hjælp, men som ikke kan få den.
Danske Regioner kom for nylig med et udspil på psykiatriområdet, hvor de vil sætte mere fokus på psykiatrien lige fra en effektiv forebyggelse, helbredelse af flere syge og til mere personale.
De havde sat sig otte mål: De vil øge danskernes viden om og forståelse for psykisk sygdom, de vil være bedre til at forebygge psykisk sygdom, de vil behandle alle med behov for psykiatrisk hjælp, de vil helbrede flere, de vil gøre psykiatrien mere tilgængelig, de vil mindske overdødeligheden blandt mennesker med psykiske sygdomme, de vil have den nødvendige teknologi og velfungerende fysiske rammer, og de vil have hænderne op af lommerne og bruge dem bedst muligt.
Disse otte mål bakker vi op om, og det hørte vi at ministeren også gør sammen med mange andre partier, så det giver da et godt grundlag til at arbejde videre.
Så Dansk Folkeparti tilslutter sig dette forslag.
Per Clausen (EL), 2009-04-21:
Der er en enkelt ting, jeg godt vil spørge fru Karen Klint om, og det er i forlængelse af det høringssvar, der er kommet fra foreningen SIND, som jo anfører, at det, de er bekymrede for, er, at vedtagelsen af den her udvidede behandlingsret kan få den konsekvens, at der flyttes ressourcer fra de mennesker, som har de alvorligste psykiske sygdomme, og som fru Karen Klint jo netop også omtalte ikke er omfattet af nogen som helst mulighed for at vælge noget som helst andet.
Når man netop har en situation, at man har en sektor, som er udhulet økonomisk igennem mange år, og hvor personaleressourcerne er for små, er der vel, når man giver en mulighed for at flytte ressourcer og penge, ved at de følger de patienter, som er i stand til at bevæge sig, også en risiko for, at man udhuler den behandling, der er af de mennesker, der har de alvorligste lidelser.
Jeg vil godt spørge fru Karen Klint, hvordan hun vil undgå, at det sker.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-04-21:
Vi kommer med den her ordning og det her lovforslag, fordi alle partier i Folketinget minus Enhedslisten netop har været enige om, at det er vigtigt og godt at give de psykiatriske patienter samme rettigheder som vores patienter på det somatiske område: Hvis det er sådan, at de har ventet mere end 2 måneder på en behandling, kan de komme i et alternativt privat tilbud.
Jeg vil gerne takke for den opbakning, der har været i salen, men jeg vil også gerne takke for det samarbejde, der var i sin tid, da vi gennemførte satspuljeforhandlingerne.
Det er min helt klare forventning, at indførelsen af den her udvidede ret til behandling sammen med de ekstra midler, der er sat af, vil tilføre en øget kapacitet inden for voksenpsykiatrien.
Det er i hvert fald det, vi har kunnet konstatere som tendensen, når vi har set på det børne- og ungdomspsykiatriske område, hvor vi jo startede en tilsvarende ordning med indfasning den 1. august 2008 og igen den 1. januar 2009.
Der kan vi se, at ordningen har været en løftestang til at få knækket ventetidskurven, og derfor er jeg glad for, at vi også i enighed kan indføre det her lovforslag for de voksne og give dem den her ret.
Jeg ser frem til et fortsat konstruktivt samarbejde i sagen og stiller mig til rådighed i udvalget, så vi kan få afklaret eventuelle tvivlsspørgsmål.
Karen J. Klint (S), 2009-04-21:
Tak for det.
I nogle af høringssvarene skriver man faktisk en ros, som vi ellers ikke plejer at få, for den ordning, vi lavede på børneområdet, med adskillelse af udredningsretten og behandlingsretten.
Nu skriver vi faktisk, at det er blevet en succes, og derfor efterlyser man også, at vi havde todelt det på voksenområdet.
Jeg har noteret mig ministeriets svar på høringssvarene.
Men er det en af de ting, som godt kunne være en mulighed at drøfte?
Vi skal i hvert fald være bedre til at forklare, hvorfor vi ikke har adskilt det på voksenområdet, når vi har adskilt det på børneområdet og det er blevet en succes der.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-04-21:
Jamen det kan vi altid godt drøfte.
Jeg har nu set det mere som et eksempel på, at vi skulle foretage indfasningen løbende, da vi satte gang i projektet.
Det er jo klart, at når vi sætter gang i en rettighed for de voksne, som allerede eksisterer på børne- og ungdomsområdet, kræver det ikke de samme tilløb.
Men jeg er åben for at drøfte hvad som helst.
Vivi Kier (KF), 2009-04-21:
Jeg stemmer i og siger som langt de fleste ordførere har sagt indtil nu, nemlig at vi her står med et rigtig, rigtig godt lovforslag; et lovforslag, som skal sikre voksne psykisk syge en udvidet behandlingsret, der giver den enkelte mulighed for at vælge et andet tilbud, som regionerne har indgået aftale om.
Aftalen træder i kraft den 1. januar 2010, og der har jeg så en klar forventning om, at Danske Regioner dermed har haft tid nok til at indgå nogle aftaler.
Det siger jeg sådan lidt klart og tydeligt, da vi desværre så nogen forsinkelse, da vi indførte en lignende ordning for unge psykisk syge under 18 år.
En udvidet behandlingsret for psykisk syge skal jo lige nøjagtig ses som endnu et skridt på vejen til, at vi får sidestillet somatisk og psykisk sygdom.
Det er et ønske og et emne, vi har snakket bredt om både i partierne og i satspuljeforligskredsen.
Og vi kan allerede nu se, at en ordning som den her kan være med til at løfte hele det psykiatriske område.
De første tendenser inden for ungdomspsykiatrien viser særdeles positive resultater med både en knækket ventetidsliste og meget mere aktivitet.
Kort sagt: Vi har med indførelse af en udvidet behandlingsret for de unge under 18 år set, at der er endnu flere mennesker, der har lyst til aktivt at vælge psykiatriområdet til.
Lone Dybkjær (RV), 2009-04-21:
Jeg må sige, at jeg synes, at det er en helt usædvanlig tone, fru Sophie Løhde anvender i en sådan diskussion.
Det er jo helt klart, at vi har et satspuljeforlig om det her, vi har alle sammen stået sammen om det, og fru Sophie Løhde lader, som om det er et spørgsmål om private hospitaler eller behandlingssteder eller alt muligt andet.
Jeg vil gerne spørge fru Sophie Løhde: Er den her tale, helt præcist som den er holdt, godkendt af Venstres folketingsgruppe, og er det en måde, Venstres folketingsgruppe for fremtiden vil diskutere på, når vi har et stort, bredt forlig, og føre sig frem på den måde, som fru Sophie Løhde gør?
Det er simpelt hen under bæltestedet, hvad fru Sophie Løhde leverer her, og helt uhørt i Folketinget efter min opfattelse.