runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mikkel Dencker (DF), 2015-01-13:
Jeg er jo klar over, at regeringen ønsker, at Danmark skal være fossilfrit, og at de fossile brændsler skal være afskaffet i energiforsyningen om et vist antal år.
Men jeg vil godt høre sådan helt lavpraktisk, hvordan regeringen gør sig tanker om at det skal føres ud i praksis.
Skal det være ved et decideret forbud mod fossile brændsler?
Eller skal det være, kan man sige, på den mere bløde måde, så de, der gerne vil fortsætte med at bruge dem, kan få lov til det, og at man – f.eks. gennem økonomiske incitamenter – bare stimulerer folk til at skifte til grønne energier, og det er det, der er det billigste for brugerne?
Er det pisken eller guleroden, vi skal bruge?
Mike Legarth (KF), 2015-01-13:
Jo, men mener hr. Per Clausen, at han sådan kan spå?
Nok er han vismand, men at han er så vis, vil jeg sætte spørgsmålstegn ved.
Hvad nu, hvis der om et år eller to bliver opfundet en ny teknologi og det viser sig, at vandkraft bliver en stabil energikilde, som man kan bruge på lige fod med vind og sol?
Så har vi nu truffet beslutning om, hvordan vi vil have vores energimiks, og så kan man ikke tage den teknologi med ind, fordi man har lagt sig fast på noget andet.
Er det derfor ikke hensigtsmæssigt, at man venter og lader markedet bestemme, lader de teknologier vokse frem og modnes, og at vi så, når man skal tage beslutning, vælger de bedste og så i øvrigt løbende kan differentiere mellem dem, der er, i stedet for at lægge sig fast på noget bestemt?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2015-01-13:
Tak for det, formand, og tak til statsministeren for indledningen til spørgetimen.
Det er jo første gang, Folketinget er samlet efter tragedien i Frankrig i sidste uge, og derfor er det efter vores opfattelse helt naturligt, at vi dvæler ved det, og at vi også husker på, at der ikke bare var folk, der blev dræbt i Frankrig i sidste uge; der er pårørende, der nu savner nogen; der er et samfund i chok.
Jeg synes også, det er vigtigt at minde om, at det, der er sket, jo ikke er et angreb alene på Frankrig og franske værdier.
Det er jo et anslag mod vestlige demokratier og vores værdier i al almindelighed og dermed også et anslag mod Danmark og de ting, vi står for i Danmark.
Derfor synes jeg også, det er på sin plads, at der kigges på, om der skal flere ressourcer, nye redskaber til de folk, vi har i Danmark, til at arbejde mod ekstremistiske folk, ekstremistiske miljøer – og det er, uanset om det er politi i al almindelighed, PET eller FE, som statsministeren også er inde på, både når det gælder nye redskaber og nye ressourcer.
Jeg synes også, det er godt, at statsministeren siger, at regeringen vil se på de nye redskaber med et åbent sind.
Jeg håber, det betyder, at nogle af de ting, regeringen også tidligere har afvist at bruge til at bekæmpe ekstremisme i Danmark, er inkluderende, altså at man ser på tingene med et åbent sind.
Det, der så kunne være nyttigt i forbindelse med spørgetimen her, er at finde ud af, om vi ser nogenlunde fælles på den store udfordring, som vi står over for i den vestlige verden og i Danmark.
Derfor vil jeg gerne stille et spørgsmål til statsministeren om, om hun og regeringen ser på ytringsfriheden i Danmark på samme måde som eksempelvis Jyllands-Postens administrerende direktør, som på baggrund af det, der skete i Frankrig, netop sagde, at ytringsfriheden er truet som aldrig før.
Det pres mærker alle, særlig folk på Jyllands-Posten.
Altså,
Det er jo i forbindelse med, at avisen vælger at sige, at man ikke gør det, man måske ellers ville have gjort, fordi man simpelt hen tænker på sit bladhus og sine medarbejdere og ønsker at beskytte dem.
Det kan man jo sagtens forstå – det er der ikke noget mærkeligt i – men det betyder så også bare, at den formelle ytringsfrihed, vi godt nok har, måske i realiteten ikke er der, for i realiteten er der folk, der afholder sig fra at gøre det, de ellers ville have gjort, simpelt hen af frygt.
Så er statsministeren enig i, at det er situationen i dagens Danmark i dag?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-01-13:
Der er ikke nogen tvivl om, at terrorangrebet i Frankrig er et rædselsfuldt og meget kontant udtryk for, at ytringsfriheden og dermed også demokratiet er under angreb.
Der er nogle, der gerne vil vores ytringsfrihed og vores demokrati, vores frihed til livs, og de angriber de steder, hvor de mener det kan ske.
Der er radikaliserede personer og grupper, der er ude efter at angribe vores ytringsfrihed.
Derfor synes jeg også, det er så vigtigt med en demonstration som den, der var i søndags, hvor over 1 million mennesker – jeg har ikke helt styr på, hvor mange mennesker der var – markerede, at man ikke kan tage ytringsfriheden fra os.
Vi er et åbent, frit samfund, som vil have ytringsfrihed, som vil have pressefrihed, og vi opfatter det ikke som et individuelt gode, som den enkelte skal kæmpe for, men tværtimod som et kollektivt gode, som vi skal kæmpe for sammen.
På den måde synes jeg der er en meget klar linje i det svar, vi har givet fra ikke bare Vestens side, men fra alle dele af verdens side, nemlig at vi godt ved, at der er nogle, der vil angribe vores ytringsfrihed.
Vi accepterer det ikke, og vi kæmper for vores ytringsfrihed.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2015-01-13:
Tak – også for svaret, selvfølgelig.
Det, der vel er sagen her, er jo, at det ikke er en diskussion om, hvorvidt der er formel ytringsfrihed, for det har vi jo selvsagt også i Danmark; det afgørende her er vel, om ytringsfriheden er reel, altså om medieverdenen – uanset om man er skribent eller man er tegner – pålægger sig selv en censur, der betyder, at ting, man ville have gjort, hvis man ikke levede i frygt, gør man ikke netop på grund af frygten.
Det, som Jyllands-Postens chefredaktør meget åbenhjertigt, synes jeg, og egentlig meget ærligt går ud og siger, er, at bladet foretager sig dispositioner, som de ikke ville have gjort, altså handler anderledes på grund af den her frygt.
Det vil sige, at vi som samfund ikke er i stand til at yde dem den følelse af beskyttelse, der gør, at de faktisk bruger den ytringsfrihed, de formelt har, og dermed er ytringsfriheden vel ikke reel.
Det, som jeg i virkeligheden gerne ville have statsministerens svar på, for at finde ud af, om vi ser ens på den trussel, vi står over for, er, om statsministeren er enig i det synspunkt, som her bliver gjort gældende, nemlig at ytringsfriheden i dag er begrænset, desværre, af den frygt, som mange lever med, og af den selvcensur, som der derfor bliver udøvet.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-01-13:
Jyllands-Posten er i en helt særlig situation, og jeg har godt set i den forløbne uge, at f.eks. fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti havde mange gode råd til, hvad Jyllands-Posten skulle trykke eller ikke trykke.
Men man er nødt til at have respekt for, at Jyllands-Posten er i en særlig situation, og at de udtaler sig, som de gør.
Jeg synes på mange måder, at det er lidt underligt, at man har lyst til at drive så meget politik på, hvad lige præcis Jyllands-Posten gør eller ikke gør, og har så faste holdninger til, hvad Jyllands-Posten skal trykke eller ikke trykke.
I forhold til det her med selvcensur tror jeg ikke der kan være to holdninger til, at der selvfølgelig er en enorm risiko for, at man begynder at pålægge sig selv censur, i forhold til hvad man kan gøre og ikke gøre, og måske er det den allerstørste fare i den her situation.
Jeg må så også konstatere, at når jeg ser de danske aviser, de danske medier – det er ikke sådan, at jeg har set resten af verdens aviser, men kigget på noget af, hvad der foregår i resten af verden – så bruger vi jo vores ytringsfrihed på den måde, vi gerne vil.
Så jo, der er en risiko for selvcensur.
Jo, der er nogle, der gerne vil vores ytringsfrihed til livs.
Men det svar, vi har set fra Europas side i den sidste uge, er, at vi bruger vores ytringsfrihed, og det skal dem, der er ekstremister og ønsker at bestemme det her, ikke bestemme.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2015-01-13:
Jeg synes faktisk, det er noget beklageligt, at statsministeren her i den alvorlige debat fordrejer det og svarer på noget andet end det, jeg spurgte om.
Jeg har ikke her udtrykt nogen som helst henstilling om, hvordan Jyllands-Posten skal agere.
Jeg kommer her med et spørgsmål til statsministeren på baggrund af det, Jyllands-Posten fortæller offentligheden er baggrunden for den måde, de agerer på.
Jeg synes egentlig, at statsministeren skal svare på det, statsministeren bliver spurgt om, frem for at forsøge at fordreje det.
Statsministeren siger, at der er en risiko for selvcensur, men det, jeg spørger om, er, om statsministeren vil erkende, at der finder selvcensur sted – og det er jo noget andet, end at der er risiko for selvcensur.
For så er vi jo kommet derud, hvor vi ikke har en ytringsfrihed, der er reel, for i hvert fald en dels vedkommende.
Vi har den godt nok formelt, men ikke reelt, og så står vi i en værre situation, kan man sige, end hvis der, i citationstegn, blot var en risiko – det er hårdt nok.
Men hvis vi allerede er kommet dertil, at vi erkender, at der er mediehuse, der foretager selvcensur på grund af frygt, og ikke fordi de vurderer, at det ville være forkert af dem at skrive det ene eller det andet – det må de jo vurdere fuldstændig selv – altså simpelt hen på grund af frygt, så har vi jo ikke givet dem den sikkerhed, der er tilstrækkelig, for at de kan udøve deres ytringsfrihed.
Det er det, jeg stiller spørgsmål til statsministeren om: Er statsministeren enig i, at det er der, det danske samfund er i dag, januar 2015?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-01-13:
Hr. Kristian Thulesen Dahl beskylder mig for at forvrænge tingene, men det er jo faktisk hr. Kristian Thulesen Dahl, der gør det.
For jeg siger, at Jyllands-Posten er i en helt særlig situation.
De er i en helt særlig sikkerhedsmæssig situation; det har de selv erkendt.
Det, jeg synes har været ubehageligt i løbet af den seneste uge, er, at fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti – og jeg kan høre, at hr. Kristian Thulesen Dahl ikke ønsker at gentage det i dag – har forsøgt at sige til alle danske medier, hvad man helt præcis synes de skulle trykke.
Det er jo det, der er den store misforståelse i det her.
Hvorfor Dansk Folkeparti skal så splid i den her situation og forlange noget af medierne synes jeg står lidt uklart efter den forløbne uge.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2015-01-13:
Jeg er fuldstændig enig med statsministeren i, at vi skal tage terrortruslen dybt alvorligt.
Det, vi har været vidne til i Frankrig, er forfærdeligt.
Ytringsfriheden kan ikke gradbøjes og er en helt central del af vores frie og demokratiske samfund.
Der er jo grupper, f.eks. Islamisk Stat, al-Qaeda og folk, der er inspireret af dem, der begår vold, terror og andre grusomme handlinger begrundet i en perverteret form for islam.
Efter et så frygteligt angreb på vores samfundsmodel og grundlæggende værdier er det vigtigt, at vi står sammen på tværs af politiske skel, og måske skal vi i virkeligheden hæve os over de politiske uenigheder og gøre det, der virker, det, der forhindrer nye terrorangreb, og som forhindrer, at unge bliver fristet til at opsøge de her ekstremistiske miljøer, også i Danmark.
Det er derfor vigtigt, at vi ikke opdeler folk i religion, men i dem, der bakker op om demokratiet og de demokratiske værdier og de frie samfund, og i dem, der undergraver demokratiet og er antidemokratiske i deres tankegang.
Det er der, hvor stregen skal slås.
Vi skal derfor sætte hårdere ind mod ekstremistiske miljøer, som vi også har i Danmark.
Og vi skal gennemgå – og det er jeg glad for at statsministeren også understregede i sin indledning – om PET har de fornødne ressourcer og den politiindsats, der skal laves, og på den baggrund se, om vi kan gøre tingene bedre. Jeg vil derfor gerne sige tak til statsministeren for, at hun deltog i demonstrationen i Paris.
Det skabte nyt håb at se så mange mennesker på gaden sammen, over 3,5 millioner mennesker, tror jeg at der var tale om.
Det skaber nyt håb om, at vi kan løse det her sammen både i Europa, men måske også i Danmark, og derfor vil jeg gerne spørge statsministeren, hvad hun vil gøre for at samle så bred opbakning i Folketinget som muligt om en fælles indsats ud over lovforslaget om syrienskrigerne, så vi både kan sikre vores tryghed og forhindre, at folk radikaliseres af formørkede religiøse kræfter og opfordres til at udføre terrorhandlinger eller drage i hellig krig.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-01-13:
For det første tak for de pæne ord.
Jeg er også meget enig i, at vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at bekæmpe ekstremisme.
Der er regeringen jo allerede godt i gang.
Vi holder øje med de unge, som vi tror er på vej ind i ekstremistiske miljøer.
Vi vil gerne på den ene side sige til dem, at der er en vej tilbage for dem, hvis de ønsker at komme ud af de ekstremistiske miljøer.
Hvis de ønsker at gemme sig for disse miljøer, vil vi gerne samarbejde med dem, med deres forældre og med de steder, hvor de færdes.
Så vi vil gerne have de unge ud af det.
Men budskabet er på den anden side også, at hvis de tager af sted eller overvejer at tage af sted, vil vi gerne tage deres pas, så de ikke kan komme af sted, og hvis de er taget af sted og ikke er danske statsborgere, behøver de ikke at komme tilbage, for så vil vi tage deres opholdstilladelse.
Det er jo et ganske enkelt budskab til de unge: Lad være med at tage af sted, lad være at komme i gang med de ekstremistiske miljøer; vi vil gerne hjælpe jer ud af det, hvis det er det, I vil, men så snart I har en plan om at tage af sted, reagerer samfundet også.
Jeg kan ikke lade være med i al stilfærdighed at gøre opmærksom på, at når man skal bekæmpe terrorister og ekstremister, skal man både have bløde og hårde redskaber.
Og jeg håber, at det, som SF og SF's formand siger i de her dage, betyder, at hvis vi kommer tilbage med at udvide de redskaber, der er til rådighed for vores tjenester, både med hensyn til beføjelser og ressourcer, så vil man i modsætning til andre tidspunkter stille sig positivt over for det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2015-01-13:
Jeg tror, jeg vil gøre statsministeren opmærksom på, at SF er en del af politiforliget og har været det i ganske mange år og derfor også har bakket op, når Politiets Efterretningstjeneste flere gange har fået tilført flere ressourcer.
Så jeg synes, det var en hel unødvendig bemærkning, statsministeren kom med, for det, jeg netop efterlyste og lagde an til i min indledning, var jo at sige, om vi ikke så vidt muligt skal prøve at lave en bred og samlet indsats her i Folketinget.
Jeg tror sådan set, det er vigtigt, at vi står sammen i så svær en situation, som vi står i lige nu, og der synes jeg egentlig statsministeren kunne vise sig lidt mere statsmandsagtig.
Derfor vil jeg også gerne spørge, om statsministeren eller justitsministeren overvejer at invitere Folketingets partier – som Liberal Alliances leder tidligere har foreslået – til en grundig drøftelse af, hvordan vi gør det ved en fælleseuropæisk indsats, men også af vores danske indsats mod terror og radikalisering, så vi fastholder en bred politisk opbakning imod ekstremisme i Danmark.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-01-13:
Jeg synes ikke, der er noget forkert i at minde hinanden om, at vi gennem tiden har haft forskellige synspunkter, i forhold til hvordan vi styrker tjenesternes arbejde.
Der er mange af os, der har taget en diskussion, også igennem de seneste år, om tjenesternes arbejde, om udveksling af oplysninger med partnerlande, om den indsats, vi kan gøre, når vi arbejder sammen med andre tjenester.
Det synes jeg bare er vigtigt at få på plads, og derfor håber jeg selvfølgelig, at det også vil være noget, der af alle parter bliver taget med i det videre arbejde i forhold til at styrke vores tjenester.
Det er vigtigt også i den situation at få understreget det.
I forhold til det konkrete vil jeg sige, at jeg synes, det er naturligt efter et terrorangreb som det i Paris, at jeg nu har bedt vores myndigheder om at overveje, om der er behov for yderligere redskaber, om der er behov for yderligere ressourcer, og når vi har svaret på det, vil vi selvfølgelig vende tilbage til Folketingets partier med det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2015-01-13:
Man kan sige, at i forlængelse af det, der er sket, er der jo desværre også miljøer, hvor vi oplever overfald.
Det er både muslimske, men også jødiske miljøer, der er bange for overfald, visse moskeer er allerede blevet angreb i Paris, og bekymringen har også bredt sig til Danmark.
Det er jo ganske forfærdeligt, hvis det får lov til at udvikle sig til yderligere konflikter.
Derfor vil jeg gerne høre statsministeren, hvad vi kan gøre for at forhindre yderligere had og angreb, så alle folk kan leve trygt i det danske samfund.
Så synes jeg, vi skal lægge den politiske polemik til side, for jeg synes sådan set, det er vigtigt, at vi har bred politisk opbakning om det her.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-01-13:
Jeg har altid syntes, det var meget væsentligt at have bred opbakning til vores tjenester, og det har jeg også savnet igennem de seneste år, hvor man har diskuteret det her – en grundig opbakning til både tjenesterne og de beføjelser, de har.
Men det er fint, at vi lægger de politiske spidsfindigheder i forhold til det her bag os, det synes jeg lyder lovende for fremtiden.
I forhold til konkrete miljøer i Danmark kan jeg forsikre om, at vi også følger situationen tæt.
Justitsministeren har i den her uge møde med f.eks. de jødiske samfund for at være sikker på, at der er den fornødne kontrol og sikkerhed omkring de jødiske samfund, og på den måde er vi hele tiden årvågne i forhold til den konkrete situation på jorden.
Der er ikke nogen i regeringen, der sidder og venter.
Vi har et tæt pakket program.
Nogle gange kan vi føle, at vi sidder og venter lidt på Venstre – det gør vi bl.a. i forhold til de asylstramninger, vi gerne vil igennem med.
Så der er ikke nogen, der sidder og venter – det behøver hr. Lars Løkke Rasmussen sådan set ikke at være bekymret for.
Jeg synes, det er ærgerligt, at man ikke lægger vægt på nogle af de ting, som vi allerede har i gang i forhold til landbruget.
Det er jo netop den balance, som regeringen står for, og som vi også har diskuteret meget med Landbrug & Fødevarer over den seneste tid – og det er der, vores vækstpakke ligger.
Så jeg undrer mig lidt over, at Venstre, efter at man egentlig har været med i den her vækstpakke, så lige pludselig vil slække på de krav og rammer, der er for dansk landbrug.
For jeg går ud fra, at Venstre stadig ønsker, at vi skal have et landbrug i Danmark, som kan tjene penge og klare sig godt på det internationale marked, men som også er med til at beskytte dansk miljø.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-01-13:
Altså, jeg kan slet ikke genkende det der billede af, at jeg taler økonomien ned.
Altså, når man spørger i Finansministeriet, får man jo at vide, at ni tiendedele af reformeffekterne skyldes de reformer, der er vedtaget, før statsministeren blev statsminister; det var reformer, som statsministeren var imod.
Og sådan kan vi jo godt stå og skyde på hinanden, men der sidder jo altså f.eks. nogle landmænd derude, som er hårdt trængt på indtjeningen; som er så hårdt trængt på deres økonomi, at de muligvis ikke har råd til at investere i at gøre jordene forårsklar; som er tynget af gæld; som har lånt pengene i nogle pengeinstitutter rundtomkring i egne af Danmark, hvor pengeinstitutterne er mere eksponerede på det her område, end sektoren generelt er – med risiko for, at hvis tingene begynder at falde sammen , er der en negativt afsmittende effekt for ikke bare landmandsfamilier, men for følgeerhverv, for egne i Danmark, hvor det i forvejen ikke går godt, og hvor beskæftigelsen er i tilbagegang.
Over for det siger statsministeren så, at man har gjort, hvad der skulle gøres.
Det skal jeg meget beklage.
Jeg vil gerne opfordre til, at man ikke venter måneder, men højst dage, før man iværksætter nogle vækstpolitiske forhandlinger.
Venstre møder gerne op til dem.
I forhold til landbruget er der brug for – og det koster ingen penge – at vi giver nogle mere konkurrencedygtige rammevilkår omkring harmonikrav, omkring gødskningsregler og andet.
Venstre er sådan set klar, og min appel skal her bare være, at man nu bruger det forhold, at man ikke udskriver valg, til politisk at handle.
For hvis vi blot skal bruge foråret her til at sidde og vente, så svigter vi, så spilder vi hinandens tid, og så svigter vi en udfordring.
Uanset hvor godt det går, kan det altid gå bedre, og det er i hvert fald oplagt, at der i forhold til den sektor, jeg her har nævnt – og flere kunne nævnes – er brug for, at det skal gå bedre, og det kalder på politisk handling.
Vi er klar.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-01-13:
Tak for det.
Søndag deltog jeg i marchen i Paris sammen med rigtig mange andre.
Det var meget bevægende, og budskabet fra alle dem, der var med i marchen, var dybest set: Vi vil ikke lade os true, og vi giver ikke efter; de, der forsøger at angribe vores værdier og begrænse vores frihed, vil ikke lykkes med deres forehavende.
Det er lige så klart, at opbakningen til demokrati og ytringsfrihed er både meget stærk og meget bred.
Jeg er særlig glad for, at mange muslimske ledere deltog i marchen, for det understreger, at kampen ikke står mellem islam og vesten.
Det er en fælles kamp for demokrati mod terror.
Den kamp udkæmper vi hver dag.
Regeringen har sat ind for at bekæmpe radikalisering, og dansk politi og vores efterretningstjenester har før forhindret terrorangreb i Danmark.
Det skal vi huske på.
Jeg har stor tillid til vores tjenester.
De gør et solidt og godt stykke arbejde.
Men vi må selvfølgelig også spørge os selv, om der er erfaringer fra terrorangrebet i Paris, som er relevante for vores efterretningstjenester.
Derfor har jeg bedt de danske myndigheder om at se på, om der her og nu kan være behov for at styrke vores nationale tjenester, om der er brug for nye redskaber eller nye ressourcer.
Når vi ser ud over vores egne grænser, er der også noget at gøre.
Vi kan sikre et endnu tættere samarbejde om informationsudveksling mellem vores efterretningstjenester i Europa og også med lande uden for Europa.
I EU skal vi se på, hvordan vi kan blive endnu bedre til at samarbejde om at spore og tilbageholde terrorister, der rejser mellem vores lande, ind og ud af EU.
Det handler f.eks. om nye regler for udveksling af oplysninger om flypassagerer.
Som enhver ved, har vi taget hul på 2015, alle ved også, at det er et valgår, men vi har jo stadig en del, vi gerne vil nå.
Vi har allerede gennemført to vækstplaner.
Nu vil regeringen lægge nye forslag frem, som skal skabe mere vækst.
Det sker inden for nogle måneder.
Vi er en regering, som har gjort rigtig meget for at forbedre uddannelserne, og nu er tiden kommet til de helt små børn.
Også her kommer vi snart med konkrete forslag til bedre daginstitutioner og dagpleje.
Som jeg også sagde i min nytårstale, tager vi også fat på integrationen.
Det er der brug for.
I sidste uge blev regeringen og kommunerne enige om en aftale, der giver kommunerne en håndsrækning i en særlig situation, hvor der er mange flygtninge.
Jeg mener helt grundlæggende, at de mennesker, der kommer til Danmark, skal arbejde og ikke skal gøres til klienter.
Derfor vil jeg ændre vilkårene for flygtninge og indvandrere, der er på kontanthjælp.
Også det fremlægger vi snart en plan for.
Så er jeg her ved indgangen til 2015 naturligvis glad for at kunne konstatere, at det går fremad for dansk økonomi.
Vi har nu haft vækst i fem kvartaler i træk, flere er kommet i arbejde, færre mangler et job.
Regeringen er alt i alt klar med en plan for, hvordan vi vil sætte ind for at sikre et trygt og godt Danmark, også i fremtiden.