runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Jeg synes, noget af det mest positive har været, at det, vi især ser nu, er, at folk, der har været i bistandssystemet, kommer i job.
Tallene viser, at det, man måske troede ikke var muligt, rent faktisk sker.
Jeg synes hellere, vi skal koncentrere os om, hvordan vi kan sikre de rigtige jobtilbud, så man også er i stand til at anvise job, som den pågældende kan bestride.
Det burde være den store udfordring, for det burde vel ikke være et mål i sig selv for nogen at fastholde folk på kontanthjælp.
Hvis man over tid ikke er i stand til at indtræde på arbejdsmarkedet, er løsningen jo førtidspension, for det er jo det, vi har vedtaget med den måde, vi har udformet førtidspensionen på.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-12-07:
Venstre plejer jo at underholde med, at når der kommer flere i arbejde, stiger uligheden, og det afholdt finansministeren sig heller ikke fra, da han sagde, at uligheden steg langt mere under Nyrupregeringen, hvor der kom 220.000 i arbej de, end vi har set i den sidste tid.
Det citat går jeg ud fra at finansministeren er enig i.
Men det, der er problemet, er jo, at de, der ikke kommer i arbejde, fordi de simpelt hen ikke kan påtage sig et job, er på kontanthjælp.
Finansministeren er altså fuldstændig på vildspor, hvis han tror, at de kan påtage sig et arbejde.
Det problem har regeringen aldrig løst, uanset at nogle folk har været på kontanthjælp i både 5, 8 og 10 år.
Det er dem, der ikke kan påtage sig et arbejde, regeringen virkelig skubber til ved at holde dem på de lave ydelser, der nu kommer på en række områder, og det er jo det, som er problemet.
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Jamen jeg vil sige, at arbejdsmarkedet er meget broget.
Der er grupper på arbejdsmarkedet, der ikke får de gennemsnitlige lønstigninger, og der er også selvstændige, der ikke får de gennemsnitlige stigninger i råderummet til forbrug, så det er et meget, meget broget billede.
Det, jeg tager udgangspunkt i, er: Hvad med de niveauer, vi har i Danmark, kan vi være dem bekendt, når vi sammenligner med andre lande?
Det mener jeg godt vi kan, og jeg mener også, det er meget godt, at en hovedopgave for et bredt flertal i Folketinget egentlig er at finde ud af, hvordan vi kan håndtere udfordringerne, så vi i de enkelte år kan give nogle ekstra midler til dem, der især har det svært.
Det er den måde, vi bruger satspuljemidlerne på.
Per Clausen (EL), 2006-12-07:
Jeg synes bare, finansministeren skal bekræfte, at en konsekvens af, at denne regulering af overførselsindkomsterne er lavere end lønstigningerne, er, at forskellen mellem løn og det, man får i folkepension, førtidspension, kontanthjælp og dagpenge, vokser.
Det er jo også regeringens politiske ønske, og derfor er det helt naturligt, at finansministeren er stolt af og glad for den ordning, og han bør også være stolt af og glad over, at han har lokket hele resten af Folketinget med på den galej.
Men konsekvensen af, at overførselsindkomsterne reguleres dårligere end lønningerne, er jo, at der skabes større ulighed.
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Jeg svarede på, hvordan vi hjælper dem, der især har det svært, og jeg vil bare sige igen, at der ikke tages noget fra nogen.
De, der er omfattet af satspuljereguleringen, får mere.
Vi tager ikke noget fra dem, vi har bare besluttet, hvor meget mere der skal gives, og hvordan offentlige midler i øvrigt skal fordeles over finansloven til folk, der har det svært.
Det er det, der er tale om.
Jeg synes egentlig, det er en udmærket måde at klare den udfordring på.
Jeg ved godt, at de, der ikke er med i satspuljeforliget, ikke er enige i det, og det er fair nok.
Men jeg synes bare, det er bevist, at det har givet mange gode resultater og også giver mulighed for, at det politiske system er i stand til at løse problemer for de folk, der især har det svært.
Per Clausen (EL), 2006-12-07:
Selv om det selvfølgelig er lidt kedeligt, må jeg starte med at sige, at jeg faktisk er meget enig med finansministeren i hans meget præcise afvisning af Det Radikale Venstres skattepolitik.
Det synes jeg er udtryk for en udmærket og også meget realistisk opfattelse af, hvordan de meget stramme rådighedsregler, vi har i Danmark, faktisk fungerer som en meget effektiv tvang over for mennesker.
Det er en meget præcis beskrivelse.
Men den anden ting, finansministeren sagde, forstod jeg ikke helt.
Ministeren nævnte satspuljen som et lighedsskabende instrument, men jeg ved ikke, om finansministeren kan forklare mig, hvordan man får mere lighed ved at fratage mennesker på arbejdsløshedsdagpenge, kontanthjælp, folkepension, førtidspension osv. en del af den regulering, de faktisk skulle have, og bruge den til andre formål.
Hvordan kan det skabe mere lighed i samfundet?
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Man skal tage udgangspunkt i den dagligdag, vi har.
Vi har i virkeligheden en overefterspørgsel på arbejdskraft, og derfor er udfordringen at sikre, at de, der ikke er i job i dag, kommer i job.
Jobbene er der uanset skatten, så der er jo ikke den valgmulighed, at man kan sige: Jamen o.k., det kan godt være, du kan give mig et job, og det kan også godt være, jeg kan bestride det, men jeg siger nej til jobbet.
Regelsættene er jo sådan, at hvis man siger nej til et job, er der ingen penge at få.
Så går man ned på nul.
Det, der virkelig betyder noget i dagens virkelighed, er, at vi i dag rent faktisk er i stand til at anvise job til dem, der ikke har et job.
Det er det, der er forskellen.
Det er teori, at man ikke bare behøver at få anvist et job.
Forudsætningen for det er, at man selv skal søge det, men tit og ofte er der ikke nogen job at søge.
Man skal tage udgangspunkt i virkeligheden, som den er, og hvis man tror, at sygeplejersker ikke knokler, så gå ud og spørg dem.
Tag rundt og spørg på arbejdspladserne, spørg de højtlønnede og spørg, om de vil arbejde mere.
Det vil de ikke, for det kan de ikke.
Men det er da muligt, at nogle medlemmer af Folketinget vil sige: O.k., kære venner, sætter I skatten lidt ned, skal jeg nok sige til min kreds, at jeg vil bestille lidt mere.
Det vil jeg ikke afvise, men det skal jeg ikke blande mig i.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-12-07:
Jamen finansministeren er altså citeret for, at lavere skat kun vil få en marginal betydning for arbejdsudbuddet, mens statsministeren er citeret for noget andet, og Venstres finansordfører har sagt noget helt tredje eller fjerde i dag.
Finansministeren må meget undskylde, men det er jo ret afgørende i økonomisk politik, om man tror på, at det at sætte skatten ned på arbejde har en effekt eller ej.
Jeg skal ikke stå og underholde med alle de plancher, som Finansministeriet selv har udgivet om det.
Men det fremgår ret entydigt, at der er en effekt, og jeg forstår ikke, hvordan man kan få det til at hænge sammen med, at finansministeren siger, at effekten er overvurderet og kun har en marginal betydning.
Vi kunne faktisk løse det største strukturproblem i dansk økonomi her og nu, hvis man tog opgaven alvorligt,
men jeg synes stadig, finansministerens besvarelse efterlader en hel del tvivl om, hvorvidt finansministeren virkelig har den samme opfattelse, som hans eget ministerium har givet udtryk for utallige gange.
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Jamen det er jeg da ked af.
Men jeg skal gentage, hvad jeg sagde: Jeg er enig i den økonomiske teori om, at lavere skat på arbejde alt andet lige også er med til at øge arbejdsudbuddet, hvad enten man tænker på dem, der allerede er i job, eller på dem, der står uden for, men kommer ind.
Arbejdstiden vil simpelt hen stige, så det er jeg enig i.
Jeg har ikke sagt, at der ikke er en effekt, jeg mener blot, den er overvurderet, hvis man tager udgangspunkt i virkelighedens verden i Danmark.
Effekten afhænger af, hvem man spørger.
Det er sådan set det, der er min pointe.
Så synes jeg, at man på en eller anden måde nedvurderer de ansatte, som rent faktisk knokler hele tiden, ved at sige: Vi tror egentlig godt, at I vil arbejde lidt mere.
Hele debatten kører jo på, at alt for mange føler, at de arbejder for længe og for meget, så de bliver stressede, så man skal egentlig spørge dem, der rent faktisk er i målgruppen, om de rent umiddelbart vil påtage sig at arbejde længere.
Det afhænger altså af, hvordan man formulerer sig, hvad man spørger til, og hvordan udgangssituationen er, men jeg gentager: Jeg er enig i teorien.
Det er også det, jeg har sagt, og jeg tror i øvrigt også, det var refereret rigtigt i avisen.
Men jeg mener blot, at effekten er overvurderet, og hvis vi f.eks. tager Lafferkurverne, som nogle mener viser, at det er gratis at tage topskatten væk, og at det vil finansiere sig selv, vil jeg blot sige, at det er Finansministeriet ikke enig i.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-12-07:
Først lige en lidt historisk bemærkning, fordi jeg også hørte finansministeren give udtryk for, at alle de gode ting i økonomien i dag skyldes V, K og Dansk Folkeparti.
Jeg går ud fra, at vi hurtigt kan blive enige om, at fleksibiliteten på arbejdsmarkedet i høj grad skyldes reformer, der i øvrigt også blev lavet i 1990’erne.
Inden finansministeren kammer helt over, vil jeg bare for historieskrivningens skyld spørge: Der hører vel også en forhistorie med – eller hvordan?
Det går jeg ud fra at finansministeren vil bekræfte og også gøre det hurtigt.
Men mit spørgsmål går egentlig på, at hvad skattepolitikken angår, må jeg sige, at jeg næsten er mere forvirret efter at have hørt finansministerens besvarelse, end jeg var i formiddags.
Venstres finansordfører sagde meget klart, at skat på arbejde selvfølgelig har en betydning for arbejdsudbuddet, men jeg synes, finansministerens besvarelse efterlader en del tvivl om, hvad finansministerens holdning til det egentlig er.
Det var ret uklart, hvad finansministeren egentlig mente med det, han sagde i sit indlæg.
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Jeg kunne bare ønske, at hr. Ole Sohn ville sige følgende: Det er jo rigtigt, og jeg vil gerne medgive, at det, som regeringen sagde i november 2001, egentlig også er opnået, og det er rigtigt, at alle de, der mente, at det ville gå på anden vis, ikke fik ret.
Det er jo rigtigt alt sammen, så jeg er også godt tilfreds.
Det er det samme med hensyn til aftalen om senere tilbagetrækning; her har vi kigget bagud og set på, hvordan det rent faktisk er gået.
Levetiden var blevet længere, før vi traf beslutningen, så jeg er meget tilfreds, og lad os bare blive bedømt på vores gerninger.
Lad os droppe det med at kigge frem, men lad os bedømme det, der rent faktisk er sket.
Jeg forstår det også sådan, at den økonomi, vi har i dag, altså ikke er hamrende forkert eller hamrende dårlig, så jeg vil være helt tilfreds, hvis vi kigger bagud og lader være med at diskutere så meget om 2008 og videre frem.
Men jeg vil gerne diskutere 2007, for det er jo netop 2007, vi skal træffe beslutninger for i dag med ændringsforslagene.
Ole Sohn (SF), 2006-12-07:
Der er ingen uenighed i Folketinget om, at Danmarks økonomi er god og stærk, men det, vi diskuterer, er, hvem der har ansvaret for det, og hvad man som ansvarlig regering er nødt til at underbygge for at sikre, at man også er ansvarlig i fremtiden.
Det er i hvert fald helt åbenlyst – det fremgår især af vismandsrapporten – at denne regerings politik med skattestoppet er hamrende uansvarlig.
Det kommer ministeren ikke uden om.
Jeg ved godt, at vi ikke får nogen erkendelse, så diskussionen har ikke særlig stor værdi, men politikken er uansvarlig på lang sigt, og på kort sigt opstår der stigende modstand i befolkningen.
Det er jo et svar i sig selv, så spørgsmålet er ikke, om man skal være enig eller uenig.
Jeg er utrolig glad for, at vi har en stærk økonomi, men jeg har svært ved at give regeringen og Dansk Folkeparti ansvaret for, at vi har fået bedre forhold i Danmark.
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Jamen der er for så vidt ikke noget glansbillede, bortset fra at det kan konstateres, hvordan det rent faktisk ser ud.
Uanset hvis og hvis og hvis og hvis, hvordan er det så gået?
Er det gået, som regeringen har sagt?
Har vi fået den stigning i beskæftigelsen, som vi har sagt – ja eller nej?
Har vi fået det fald i ledigheden, som vi har sagt – ja eller nej?
Har vi fået nedbragt gælden så meget, som vi har sagt – ja eller nej?
Svarene er ja, for på alle områder er det jo gået bedre, end vi forudså.
Så må jeg sige igen, at skal man sammenligne, må man se på andre EU-lande, som vi kan sammenligne os med, for at finde ud af, hvordan Danmark ligger, og hvordan vi har flyttet os i sammenligning med de lande.
Den bedømmelse tør jeg ikke give, for man kan jo ikke lide at høre den, men man kan jo se, hvad internationale institutioner egentlig siger om, hvor Danmark ligger på alle områder, f.eks. med hensyn til viljen til reformer og om det er fordelagtigt at investere.
Der er lange lister, hvor man kan læse, hvordan vi bliver bedømt udefra, og den objektive bedømmelse må vel netop være den, der kommer udefra.
Det er vel også derfor, jeg lytter til det, der bliver sagt udefra, men jeg skal ikke selv give karakter.
Ole Sohn (SF), 2006-12-07:
Jeg er for så vidt enig med ministeren i, at det ikke er af stor værdi at diskutere konkrete eksempler på folk, der er fattige, for det kan være svært at gå ind i en konkret sag.
Det er et resultat af regeringens og Dansk Folkepartis politik, og jeg går ud fra, at man står inde for den og siger: Yes, det er en del af vores politik.
Men det, jeg vil frem til, er at undgå, at ministeren igen kommer i problemer med forståelsen af, at vi kommer til at eje hele verden.
Jeg forstår udmærket ironien og morsomheden i bemærkningen, men når finansministeren siger, at det er regeringens og Dansk Folkepartis ansvar, at vi har en så god og stærk økonomi, er der vel en enkelt lille parentes.
Havde vi ikke haft dem, havde den katastrofe, som vismændene forudser vil ske, hvis skattestoppet fortsætter efter 2010, allerede indfundet sig.
Men jeg er godt klar over, at det ikke er noget, jeg får finansministeren til at åbenbare for Folketinget, for så krakelerer hele glansbilledet jo.
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Jeg vil bare sige, at det grundlag, vi har for økonomien, jo gør, at vi fortsat bliver i stand til at servicere borgerne, som vi gør i dag, og i virkeligheden også tilføre endnu flere midler, end vi har gjort tidligere.
Der er stadig udfordringer, som skal tages op, men af gode grunde er jeg ude af stand til at debattere en konkret person, som jeg ikke kender, og hvis vilkår jeg ikke kender.
Jeg kan heller ikke bedømme, hvilke muligheder der er, for at man kan få penge for at passe sin egen ægtefælle, og jeg kender ikke de regelsæt, der i øvrigt måtte gælde.
Jeg ved ikke, hvad man kan gøre, så jeg er fuldstændig afskåret fra at diskutere en konkret sag.
Jeg siger blot, at der stadig er udfordringer, og at der nok er ting, vi kan gøre bedre.
Men grundlaget for at gøre det bedre, er jo egentlig det finanslovforslag, som bliver vedtaget, og som rent faktisk sikrer, at vi også over tid er i stand til at afholde de udgifter til borgernær service, som vi har i dag – og mere til.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2006-12-07:
Tre fjerdedele af alle på overførselsindkomst eller bistandshjælp står ikke til rådighed for arbejdsmarkedet, og nu skal jeg læse det næste citat fra den samme person: Jeg kan ikke komme nogen steder, da jeg skal være hos min mand hele tiden.
Han besvimer og tør ikke gå nogen steder alene, så jeg skal altid være ved ham.
Mindst et par gange om ugen skal jeg følge ham til lægen på hospitalet, eller hvor det ellers kan være, og det er meget svært at få råd til transporten.
Citat slut.
Jeg vil bare sige, at det at gøre brug af førtidspensionssystemet kan være meget fint, men hvorfor placere vedkommende på varig overførsel?
Måske var det smartere, hvis man erkendte, at i nogle perioder af deres liv er nogle mennesker ude af stand til at varetage et arbejde, og i den periode skal et rigt velfærdssamfund, som vi jo er, give dem nogle ordentlige ydelser at leve for.
Når de så er ude over den hurdle, det er, når man f.eks. skal følge sin ægtefælle til hospitalet
hvert andet øjeblik, ville de igen kunne påtage sig et arbejde, men det kan de ikke, hvis de er på førtidspension.
Vi har diskuteret overførselsindkomster, og regeringen vil ikke komme med et eneste forslag til at hæve ydelserne.
Men vi står i den situation, at 165.000 mennesker i vores samfund er fattige, og derfor virker det som en hån, når vi har en minister, der siger, at her har vi et forslag, som skaber en god økonomisk ramme for danskernes fremtid.
Det er altså kun for nogle danskeres fremtid.
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Jeg skal ikke bedømme og ikke klassificere alle finanslove, men jeg vil bare sige, at dette finanslovforslag for så vidt er udtryk for de bedste økonomiske resultater for Danmark som velfærdssamfund.
Det er simpelt hen unikt.
Det er ikke det samme som at sige, at der ikke er store udfordringer, og at der ikke er mere, der skal gøres for at samle op.
Men i min optik er det altså sådan, at hvis man er på kontanthjælp, er det, fordi man står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Så må man også være arbejdsparat, og så er ens opgave at få et heltids- eller deltidsjob.
Det er udfordringen.
Jeg håber i virkeligheden, vi kan bevise, at raske folk, der er på kontanthjælp, rent faktisk også får et jobtilbud.
Det er den store udfordring.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2006-12-07:
Nu har ministeren flere gange understreget, at han har siddet herinde i 22 år, og det kan jo godt være, det er derfor, at ministeren ikke kender til hverdagen for folk uden udsigt til ministerpension og uden store villaer.
I hvert fald bekymrer det mig, at vi har en finansminister, som lyder til at være enormt glad for det finanslovforslag, der er fremsat, og siger, at det sikrer velfærden for 2007.
Jeg synes, ministeren skal høre et par citater fra den virkelige verden, for så vil ministeren måske være lidt mere flov over de udtalelser.
En person, som er ramt af kontanthjælpsloftet, siger: Hospitalet har også anbefalet os at købe sukkerfrie varer, som er dyrere end almindelige madvarer, i en specialbutik på grund af min mands sukkersyge.
Hvordan skal vi få råd til det, når vi ikke har råd til medicinen?
Jeg har tre børnebørn, jeg har aldrig råd til at købe gaver til dem, og til jul kunne jeg ikke give dem gaver, som andre bedsteforældre kunne.
Citat slut.
Det var det ene af de to citater.
Det andet kan ministeren få i næste ombæring.
Er det ikke en smule flovt at fremsætte et finanslovforslag, som man siger vil sikre velfærden i 2007, når vi lige er blevet gjort bekendt med, at der er kommet 13.000 flere fattige?
Mit citat var fra bare en af de fattige, der er tale om, og jeg kan ikke finde et eneste eksempel i finanslovforslaget på, at man gør hverdagen lettere for f.eks. dem, som er ramt af kontanthjælpsloftet.
Jan Petersen (S), 2006-12-07:
Ja, det var jo at svare lidt udenom, for medmindre finansministeren har været optaget af andet – og det plejer han ikke at være, han plejer sådan set at følge med i debatten – handlede diskussionen om fattigdom sådan set om de ydelser, som gør folk fattigere, end de kunne være, hvis man var parat til at træffe nogle ordentlige og fornuftige politiske beslutninger om kontanthjælpsloft og sygedagpenge og introduktionsydelse osv. i stedet for det småtteri, man nu har leveret.
Det var det, debatten gik på.
Regeringen afviser at gøre noget, der virkelig kan mærkes, for mennesker, som har et beskedent levegrundlag.
Det kan ikke dokumenteres, at lave ydelser bidrager til, at de får løst deres problemer, og det er sådan set utroligt, at finansministeren ikke kan se, at det var en lidt ufredelig debat, vi havde.
Mens landet bliver rigere og rigere, også i kraft af tidligere regeringers indsats – det går jeg ud fra at finansministeren er enig i –
kan vi ikke nå de mennesker, så de også får ordentlige forhold.
Det var sådan set det, debatten handlede om, og jeg synes ikke, den var særlig fredelig, medmindre det at tale til hinanden på en ordentlig måde opfattes som noget fredeligt.
Ole Sohn (SF), 2006-12-07:
Jeg vil gerne gentage mit svar fra første runde, for hr. Peter Christensen hørte åbenbart ikke efter.
Vi var delvis tilfredse med den økonomiske politik i 1990’erne, der, hvor vi havde indflydelse.
Men der, hvor SR-regeringen lavede aftaler med De Konservative og Venstre, skabte man den øgede ulighed bl.a. ved at fjerne formueskatten, bl.a. ved at lave nogle begrænsninger for de dårligst stillede.
Det har vi selvfølgelig ikke ansvar for, og konsekvensen af det er, at der i 1990’erne var en øget ulighed.
De finanslove, som den daværende regering lavede med højrefløjen, er selvfølgelig ikke noget, vi ønsker at tage ansvar for.
Jeg vil gerne sige: Det, vi mener der er behov for efter et valg, er at få lavet en skattereform så hurtigt som muligt.
Vismændene har påpeget meget klart, hvad det er, der skal til.
Vi er enige om – vi har faktisk sagt det igennem mange år, og derfor er vi selvfølgelig glade for, at vismændene nu også klart siger det – at vi er nødt til at få lavet en skattereform, hvor vi får sænket beskatningen af arbejdsindkomst.
Af to grunde: Punkt 1, det øger arbejdsstyrken, punkt 2, det imødegår den udfordring, vi står over for med globaliseringen.
Den anden del er, at når man flytter skatten fra arbejdsindkomst over til bolig, så har det en tredje positiv effekt, og det er, at man dæmper stigningstakten på boligmarkedet, som igen giver den supplerende bieffekt, at unge i stigende grad får mulighed for at komme ind på boligmarkedet.
Så en skattereform er absolut nødvendig.
Det tror jeg alle her i Folketinget er enige om.
Problemet er bare, at størstedelen ikke tør sige det.
Inger Beinov Støjberg (V), 2006-12-07:
Det står jo klart, at man i dag har sagt, at man har en fælles forståelse for skattepolitikken.
Og når hr. Ole Sohn ikke kan udlægge forskellen mellem den tilslutning, som Socialdemokraterne har givet til VK-skattestoppet, og så den fælles forståelse, som SF og Socialdemokraterne har omkring skattepolitikken; altså, når hr. Ole Sohn ikke her kan udlægge teksten, så der er nogen som helst i Folketinget, der kan forstå det, kan man jo kun konkludere, at SF kommer til at stå vagt om skattestoppet efter et valg.
Bente Dahl (RV), 2006-12-07:
Den konservative ordfører taler om ansvarlig politik, og jeg vil gerne spørge til den ansvarlige konservative miljøpolitik.
Ordføreren siger, at der ikke bliver skåret ned – næh, men der bliver heller ikke øget, så vidt jeg kunne tyde talen.
Regeringen udmønter den såkaldte miljømilliard med 558 mio. kr. i 2007 og 2008, men i 2007 og 2008 skæres der også ned på miljø- og naturindsatsen i landdistriktsprogrammet med 536 mio. kr., altså nærmest det samme.
Det har miljøministeren erkendt, og er det udtryk for ansvarlighed, eller er det bare udtryk for en omflytning af midlerne?
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-12-07:
Nu siger hr. Ole Sohn, at der ikke er nogen aftale.
Men på SF’s hjemmeside står der, at man har en fælles forståelse af det og det; der nævnes altså en stribe punkter.
Jeg spørger bare til rækkevidden af ikke den aftale, men så af den forståelse: Hvad indbefatter den med hensyn til skattestop?
For De Radikales kritik af Socialdemokraterne går på, at de har taget skattestoppet til sig, og at der dermed går, lad os sige 5-6 år, før vi reelt kan få sænket skatten på arbejde.
Det er vi fra radikal side utilfredse med og kritiske over for.
Vi synes, det er problematisk, hvis det her er udtryk for, at SF’erne har overgivet sig, for så kunne man sådan lidt morsomt sige, at i stedet for at hæve og kippe med den røde fane, så vifter SF med et lille forpjusket hvidt flag, hvis de lægger sig på maven for Socialdemokraterne og æder skattestoppet.
Det håber jeg sandelig ikke er tilfældet, vil jeg sige til hr. Ole Sohn.