Mette Abildgaard (KF), 2016-02-05:
Tak for det.
Jeg har simpelt hen glædet mig så meget til den debat i dag, fordi jeg synes, den er vigtig og i den grad også nødvendig.
Jeg vil godt starte med at spille med helt åbne kort, så jeg ikke får Ekstra Bladet eller andre efter mig.
Jeg har nemlig selv aktier i den her sag, forstået på den måde at mine forældre er plejeforældre og har været det i snart 14 år.
Der fik jeg min første lille plejesøster, som stadig er hos os den dag i dag.
Når jeg bliver spurgt, siger jeg, at jeg har seks søskende, deraf er tre af dem plejesøstre, men de føles jo fuldstændig som almindelig familie.
Jeg kunne aldrig drømme om at skelne mellem de ting.
Det betyder også, at mine forældre tjener penge på at være plejeforældre.
De er det, man kalder almindelige plejeforældre, men jeg kan berolige med, at jeg ikke får lommepenge fra min mor og far mere, så det er ikke, fordi jeg har en økonomisk interesse i at kæmpe for bedre vilkår til plejefamilierne. I forbindelse med Barnets Reform, hvor min konservative kollega, Benedikte Kiær, jo spillede en central rolle, fik vi styrket brugen af plejefamilier.
Det betyder også, at der i dag er en lang række børn, der nu kommer hos plejefamilier, som måske tidligere var kommet på en institution, og det giver en endnu større opgave for plejefamilierne, for det er altså nogle børn, som har endnu mere med i bagagen, som man er nødt til at vide hvordan man skal håndtere som familie.
Men jeg tror, det er den rigtige udvikling, for jeg tror på som menneske, at familierelationer er noget af det allermest værdifulde.
Og selv om vi har nogle døgninstitutioner, hvor jeg også ved, at personalet gør et fantastisk stykke arbejde, så tror jeg ikke, der er noget, der kan erstatte de bånd, man knytter i en familie.
Så på den måde synes vi, at det er en mere hensigtsmæssig anbringelsesmetode, og hvis man endelig skal gøre det op i penge, hvilket jeg egentlig synes er irrelevant, så er plejefamilier sådan set også en ganske billig anbringelsesmetode sammenlignet med de andre værktøjer, vi har at bruge.
Når vi nu lægger op til at bruge plejefamilier mere, er det jo også ganske bekymrende, at Plejefamiliernes Landsorganisation ligefrem går ud og advarer imod at blive plejefamilie.
Det tror jeg var lidt en øjenåbner for mange, at man var ude i at skulle annoncere på Facebook efter noget så essentielt.
Hellere at de gjorde det, end at de ikke havde gjort det, men det var for mig bare et eksempel på, at vihar mangel på plejefamilier i Danmark.
Vi bliver nødt til at tale om, hvordan vi gør det mere attraktivt at være plejefamilie.
Det, som plejefamilierne selv peger på, er, at de føler sig lidt fanget i ingenmandsland.
Når de spørger KL, er svaret: I er i hvert fald ikke lønmodtagere, så vi vil ikke lave nogen overenskomst med jer, der indeholder pension eller noget som et opsigelsesvarsel.
På trods af, at min mor i dag arbejder fuldtids som plejemor, vil hun i teorien kunne opsiges med 1 måneds varsel.
Der er en ekstrem usikkerhed i jobbet.
Hun har altså også andre børn at skulle forsørge, og jeg kan godt forstå, at det er en stor usikkerhed for rigtig mange plejefamilier rundtomkring i hele landet.
Når man så spørger SKAT, siger de: Nej, I er ikke selvstændige, så I kan ikke få lov til at benytte de fordele, der ville være i det, hvis I fik det stempel i nakken.
Så man er ikke lønmodtager, man er ikke selvstændig, man er dybest set ikke rigtig noget.
Og det forstår jeg godt der er nogle plejefamilier som synes er ekstremt utilfredsstillende, nemlig at offentlige myndigheder ikke kan blive enige om, hvad man i grunden er.
Så er der det her skisma med feriepenge, som jeg var inde på tidligere.
Jeg kan godt forstå plejefamilier, som hver evig eneste måned indbetaler 12 ½ pct. af deres SKAT i feriepenge, så, når de kommer til udbetaling, får at vide: Jamen I kan jo ikke holde ferie, hvis I har jeres børn hos jer, for det er jo jeres arbejde.
Så hvis I vil have jeres feriepenge, så kan I aflevere børnene på en døgninstitution eller hos en anden plejefamilie, og så kan I holde ferie.
Jeg kender heldigvis ikke en eneste plejefamilie, der har gjort det.
Jeg er aldrig stødt på en plejefamilie, der har valgt den løsning, for naturligvis holder man ferie med sit barn, for barnet er en del af familien.
Men det betyder til gengæld også, at man betaler de her 12 ½ pct. ind til den feriefond, som man aldrig nogen sinde selv kommer til at få glæde af.
Jeg kender ikke mange andre, som ville acceptere, at det var et element i deres løn.
Så er der hele vederlagsmodellen.
Den har der været snak om i dag.
Det paradoksale i, at man bliver straffet for at være dygtig til sit job, giver en helt forkert incitamentsstruktur.
Det er også noget, man er nødt til at håndtere.
Så er det også vigtigt at sige, at der jo er en kæmpe forskel på kommunerne i den her sag.
Nogle kommuner gør det rigtig godt, men der er også meget stor forskel på, hvor meget de her plejefamilier får dækket i den kommune, de bor i.
I den ene kommune får man dækket, hvis barnet skal konfirmeres, hvis det gerne vil gå til fritidsaktiviteter.
Der er ikke problemer med at få støttetimer i skolen, hvis det er det, der er behov for.
I andre kommuner skal du ud af den løn, du får for at være plejefamilie, selv betale for alle de ekstra ting, der måtte være: Lejrskole og alt muligt andet, så man skal bare have lidt øje for, når man snakker om lønningsniveauet, at det jo ikke er, fordi man får dækket alt, hvad der vedrører barnet.
Til allersidst vil jeg bare sige, at det her samarbejde med kommunerne, hvor der nogle gange bliver truet, er så utilstedeligt og helt uacceptabelt.