Per Clausen (EL), 2010-03-16:
Jeg er sådan set ikke i tvivl om, at hvad angår økonomien i forslaget, vil der blive fundet en løsning i forbindelse med finanslovforhandlingerne, for jeg kan se, at forslaget først skal gælde fra den 1. januar, og skulle det her være et af de forslag, Dansk Folkeparti får igennem i forbindelse med finanslovforhandlingerne, finder man vel også en måde at beregne på, hvad det koster.
Men det kan jo godt være, at det er et af de forslag, som er fremsat, ikke fordi det skal gå igennem ved finanslovforhandlingerne, men netop fordi det skal afvises af regeringspartierne.
Det kan jo være godt at have lidt ekstra med i posen, så jeg opfatter det meget på den måde.
Når man kommer til selve forslagets indhold, vil jeg sige, at i Enhedslisten er vi sådan set meget enige i, at der findes eksempler på sygdomme, som er så sjældne, at det måske indimellem kan være sådan, at den behandling, der foregår, antager karakter af et eksperiment.
Ordføreren har selv nævnt lungehindekræft, og jeg vil sige, at der synes jeg også godt, at man kan se nogle eksempler på behandlinger, hvor det kan være usikkert, om den behandlingsform, der bliver anvendt, nødvendigvis er den bedste, i hvert fald hvis man sammenligner med, hvad de gør i andre lande.
Pointen er jo bare, at når man så sammenligner med, hvad de gør i andre lande, kan man heller ikke være sikker på, at det nødvendigvis er det bedste, selv om de ihærdige hævder det.
Men jeg er sådan set i udgangspunktet helt enig i, at der selvfølgelig skal etableres et samarbejde, og selvfølgelig skal danske sundhedsmyndigheder være indstillet på at sende mennesker andre steder hen, hvis det er der, de skal sendes hen for at få den rette behandling.
Jeg er måske i modsætning til fru Lone Dybkjær lidt skuffet over, at Dansk Folkeparti lader sig begrænse af EU’s grænser, som om der ikke skulle kunne findes eksempler på sygdomme, som er så sjældne, at det måske i virkeligheden ville være bedre at finde et helt tredje sted at gennemføre behandlingen.
Det synes jeg da man bør gøre ud fra, hvad der er det bedste, og ud fra, hvad der kan lade sig gøre.
Jeg vil også sige, at jeg måske også er lidt forbavset over, at det nu kun handler om, at patienter med sjældne kræftsygdomme skal have det her tilbud.
Der kan være så mange andre sygdomme.
Hvis det er sådan, at man mener, at det kun skal gælde i forbindelse med dem, som folk sådan umiddelbart kan dø af, kunne man jo skrive det, men der kunne jo også være tale om andre sygdomme, som i virkeligheden er så invaliderende, er så ubehagelige at have, at det ville være rigtig godt og fornuftigt at sørge for, at folk fik den på verdensplan sådan bedst tænkelige behandling, som de kunne få.
Der er mit synspunkt, at det i hvert fald må være sådan, at inden man sender folk ud på den rejse rundt i verden for at finde den bedste behandling, må de danske sundhedsmyndigheder påtage sig et ansvar og godkende det, der sker.
Hvorfor nu det?
Er frit valg ikke altid at foretrække?
Er frit valg ikke altid velsignelsesrigt?
Jeg mener faktisk, at både ministeren og ordførere fra både Venstre og De Konservative har sagt det meget præcist.
Det handler om, at det jo ikke er alle, der fortæller hele sandheden om deres behandlings fantastisk effekt, eller rettere sagt: De overdriver måske den fantastiske effekt.
Og i en situation, hvor man har en alvorlig sygdom, måske endda en dødelig sygdom, er man måske en lille smule ukritisk over for meget optimistiske prognoser og meget optimistiske signaler.
Og så kunne det altså meget nemt være sådan, at den danske statskasse i stedet for at finansiere den bedst tænkelige behandling til mennesker med alvorlige sygdomme finansierede de bedste reklamebureauers kampagner for sygehuse rundtomkring i Europa og i verden.
Og det synes jeg vil være rigtig dårligt.
Så jeg synes, at man skal arbejde videre med det, det handler om, nemlig at lave internationalt samarbejde om behandling af sjældne sygdomme, for det er en oplagt ting.
Og vi skal selvfølgelig bruge anledningen til at kigge kritisk på, om man altid fra de danske sundhedsmyndigheders side sørger for at sende folk de rigtige steder hen i verden, når man ikke kan løfte opgaven i Danmark på kvalificeret vis.
Hvis der er eksempler på det, skal der selvfølgelig gribes ind over for det, men som forslaget ligger her, synes jeg, at det lidt for meget er at kaste mange, mange penge ud til noget, som vi ikke har nogen som helst sikkerhed for gavner patienterne, det kunne måske endda, som ministeren antydede, i nogle tilfælde skade dem.