Line Barfod (EL), 2008-01-11:
Jeg vil gerne spørge hr. Tom Behnke angående de mere vidtgående retssikkerhedsmæssige konsekvenser af den tankegang, der ligger bag forslaget.
Problemet er, at det ikke bare bliver sådan, som retstilstanden er i dag.
Hvis man får en dom for at have gjort noget, kan domstolene også tage stilling til, om den skal følges op af en straf, f.eks. udelukkelse fra at deltage i nogle ting og forbud mod at komme på bestemte områder i en periode eller noget lignende.
Her siger man tværtimod, at sigtede kan få karantæne, selv om de i princippet er uskyldige, indtil de bliver dømt, og at det, at de er mistænkt for at have gjort noget, er nok til, at de kan få karantæne, selv om man ikke kan være sikker på, at de vil gøre noget fremover.
Er det noget, hr. Tom Behnke mener vi også skal udvide til andre områder af samfundslivet, f.eks. ved koncerter eller ved butikscentre eller andre steder?
Skal man også her på samme måde kunne udelukke en større og større del af befolkningen fra at deltage, fordi det er en nem måde at forebygge uroligheder på, eller hvad?
At gå til fodbold skulle jo helst være noget, der er sjovt og spændende, en god oplevelse, og derfor er det selvfølgelig dybt problematisk, hvis der opstår slagsmål, hvis der opstår voldsom chikane, hvis der, som vi har set flere gange, er grobund for stærkt højreorienterede grupper, som både på fodboldbanen og blandt de andre tilskuere prøver at chikanere folk med mørk hud, et andet navn, eller hvad det kan være.
Så selvfølgelig er det her et område, hvor det er rigtig vigtigt at diskutere: Hvad er det vi kan gøre?
Samtidig mener vi i Enhedslisten, at det er vigtigt at se på, hvad der er af retssikkerhedsmæssige forhold.
Vi mener, at det er rigtig vigtigt, at det, vi gør, er retssikkerhedsmæssigt i orden - også i forhold til persondataloven.
Derudover er vi optaget af at se på, hvad vi egentlig tror på virker for at få så få konflikter som muligt, så det kan være en god og fredelig oplevelse.
Derfor vil jeg gerne høre, om ministeren har tænkt sig at bruge sin bemyndigelse til kravene til uddannelse af kontrollører til at sikre, at der også skal indgå konflikthåndtering i den uddannelse, de skal have, for jeg kan sagtens forestille mig, at der kommer til opstå masser af konflikter, når man står og skal kontrollere folk, der kommer ind.
Som jeg har været inde på under de korte bemærkninger, tror jeg også, at det er rigtig vigtigt, at vi begynder at se på, hvordan politiet håndterer de forskellige situationer.
Hvad er det, der gør, at man kan have to forskellige fodboldkampe med meget kort mellemrum og med de samme fangrupper, hvor den ene kamp bliver til store optøjer, og den anden - som Flemming Steen Munch fra Københavns Politi konstaterede bagefter - var en af de fredeligste fodboldaftner, vi har haft længe?
Og hvor forskellen er altså bl.a. ligger i, hvordan politiet har valgt at køre deres strategi: Om de har valgt at lægge op til, at det skal være konfrontation, og er massivt til stede i kampdragter osv., eller de har valgt at lægge op til, at det her skal være en fredelig oplevelse, og derfor ikke er lige så synlige og slet ikke i kampdragter.
Det er utrolig vigtigt at se på, hvordan psykologien er med hensyn til, om man gør folk bange og får optrappet konflikter eller man får det til at være fredeligt.
Tilsvarende refereres der i den rapport, som Justitsministeriet har støttet er blevet udarbejdet, fra EM i Portugal, hvor man havde to forskellige politikorps, som håndterede situationen meget forskelligt, og hvor man derfor også kunne se, at resultatet blev meget forskelligt, afhængigt af hvad det var for et af de to politikorps, der tog sig af de forskellige fodboldkampe.
Det, vi har set i sagen med tilskuerne fra Malmø, hvor der blev vist nogle meget voldsomme billeder af tilskuere, der blev slået med knipler, og hvor der stort set ikke ser ud til at ske noget som helst i klagesagen - jeg tror, der gik 1 ½ år, før man fra Sveriges side for alvor begyndte at spørge til, hvad der egentlig skete i den sag, og før, statsadvokaten for alvor begyndte at få nogle afhøringer af politiet osv. - er ikke med til at opbygge en tillid blandt tilskuerne til, at tingene bliver undersøgt og man får en afklaring af, hvad der egentlig er foregået.
Det tror jeg også er vigtigt at tage fat i.
Som forslaget ligger her kan vi ikke støtte det.
Som jeg har været inde på, mener vi, at det er problem, at man tager folk, som kun er sigtede og ikke dømt, med i et register.
Og så mener vi altså, at det en helt anden tilgang, der skal til.
Endelig har jeg et sidste spørgsmål vedrørende udveksling med andre lande: Vil de her oplysninger om, hvem der har fået karantæne, også kunne videregives til andre lande, både til deres myndigheder, men eventuelt også til kontrollører i andre lande?
Og hvis det er sådan, at de kan videregives, hvilke krav vil der så være til, hvem de videregives til?