runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-12-15:
Jeg tror, at hr. Ole Sohn gik lidt galt i historieskrivningen, i forhold til hvem det er, der er optaget af at skabe vækst i det her samfund.
Der tror jeg nok at SF er kommet en lille smule bagefter borgerlig-liberale partier, som altid har betragtet det som det helt centrale, for uden vækst i den private sektor er der ingen råd til velfærd.
Det er en erkendelse, som jeg kvitterer for endelig er kommet til SF, og det skal man da glæde sig over.
Men at påstå, at det er SF, der er bannerfører for budskabet, er vist en sandhed med modifikationer.
Når man så taler om vækst, er det jo lidt besynderligt, at det glade vækstbudskab til dansk erhvervsliv er, at man øger skatterne markant, men det hænger måske sammen med historikken, og hvordan man forstår væksten.
Det, jeg egentlig ville tage fat i, er det budskab, som hr. Ole Sohn kommer med, nemlig at det ikke er den offentlige sektors størrelse, der er afgørende, men hvordan pengene anvendes.
Det er et nyt budskab fra SF.
Betyder det så, at SF’s finansordfører mener, at man ved at gøre den offentlige sektor mere effektiv ét sted har mulighed for at lave forbedringer et andet sted?
Karsten Lauritzen (V), 2010-12-15:
Nu spurgte jeg jo ikke hr. Ole Sohn om det præcise beløb – det kan man jo ikke forvente at han kender – men jeg spurgte, om vi giver færre eller flere penge til de gymnasiale uddannelser.
Det vidste hr. Ole Sohn så ikke.
Det kan være, han har oplevet det på en anden måde, men jeg synes, vi skylder hinanden at være ærlige.
Vi bruger faktisk 658 mio. kr. mere på det gymnasiale område, og vi bruger også samlet set mere på uddannelse.
Jeg forstår bare ikke, hvordan hr. Ole Sohn så i sin ordførertale kan sige, at man skærer ned på uddannelse, og at man skærer ned på de gymnasiale uddannelser, når man rent faktisk bruger betydelig flere penge.
Jeg er nødt til at spørge hr. Ole Sohn, hvorfor der ikke er sammenhæng mellem det, der står i finansloven, og det, hr. Ole Sohn her siger fra Folketingets talerstol.
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Hr. Per Ørum Jørgensen havde jo den ære ikke bare at blive inviteret til et sættemøde, men også at få lov til at komme til flere møder og dermed få mulighed for at bidrage til finansloven.
Den mulighed blev vi ikke tildelt af finansministeren, og sådan er det.
Men der har SF jo så stillet nogle forslag, som jeg går ud fra at Kristendemokraterne også vil se velvilligt på, netop det med at prøve at have nogle visioner for, hvordan man kan skabe ny vækst, bl.a. i Udkantsdanmark.
Når vi har foreslået, at man skal lave en målrettet satsning på etablering af bioætanolanlæg og biogasanlæg, er det netop for at sige, at landbruget, som også primært ligger i Udkantsdanmark, skal kunne tjene penge, og at man kan skabe nogle nye arbejdspladser og måske også nogle nye eksportmuligheder.
Det håber jeg at Kristendemokraterne vil støtte.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2010-12-15:
Jeg tror så, at jeg vil bryde mønstret lidt, når hr. Frank Aaen ikke vil skifte emne, og så måske mere forholde mig til hr. Ole Sohns spørgsmål til Venstres ordfører.
Her spørger Ole Sohn til landdistrikterne.
Jeg synes, det var rigtig interessant at bringe det tema på bane, for vi er jo også nogle, som har været inde at søge indflydelse for at forbedre forholdene der.
Jeg kan ikke rigtig finde ud af, hvad SF konkret har gjort for landdistrikterne, og det kunne måske være rart at høre et bud på det.
Men anerkender SF's ordfører f.eks. ikke, at infrastrukturerne er blevet forbedret i landdistrikterne, at vi sikrer, at mellemindkomstfamilier har råd til at sende deres børn på efterskole, at vi styrker friskolerne og højskolerne oven på regeringens nedskæringer, takket være Kristendemokraternes medvirken i forbindelse med finansloven?
Det kunne måske være sjovt at høre lidt mere om, hvad det egentlig er, SF vil, for SF kan jo ikke rigtig sige, hvad man har leveret i forhold til landdistrikterne.
Jeg kan i hvert fald ikke rigtig få øje på, hvad man konkret har leveret.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-12-15:
Det var noget af en ørefigen, den ellers venlige hr. Ole Sohn uddelte til sine venner på venstrefløjen.
Altså, nu har debatten jo været præget af de spørgsmål, der har været rejst til både Venstres ordfører og til mig selv indtil nu, og så kommer hr. Ole Sohn og siger, at hele den debat, der har udspundet sig som følge af de spørgsmål, der har været rejst, nærmest har været meningsløs og slet ikke koncentreret sig om de væsentligste ting.
Og det kommer fra hr. Ole Sohn, som skulle være en af Socialdemokratiets venner.
Det må jeg sige.
Hr. Morten Bødskov omtalte jo bl.a. det her med megabesparelser, og det har været en del af omdrejningspunktet for, at vi har diskuteret det her med den offentlige sektors størrelse.
Det kan være rigtigt nok, at man over tid historisk altid har haft stigende offentlige budgetter.
Det var vel også derfor, at den statsminister, hr. Ole Sohn støttede i 2000, da man lavede 2010-planen, forudsagde, hvor stor en andel den offentlige sektor måtte fylde af vores samlede velfærdssamfund, af den samlede samfundskage – altså netop for at se igennem det der med, at der jo altid, når vi kigger på beløbene, vil være stigende beløb.
Men hvor meget må det fylde samlet af den samlede samfundskage?
Hvor meget må den offentlige sektor fylde der?
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Jeg hørte faktisk også hans allerførste svar.
Jeg lagde godt mærke til, at på trods af at han svarede på spørgsmål 1, var der jo 14 andre forberedte spørgsmål, som gentog det.
Derfor er jeg også glad for hr. Bødskovs svar; det matchede fuldstændig med det, jeg sagde.
Men hvis ikke man hører efter, giver det en meget skæv debat.
Jeg vil sige om den offentlige sektors størrelse: Det afhænger simpelt hen af, hvad man bruger pengene til.
Hvis man skal have gang i den private vækst, er vi simpelt hen nødt til at investere i det, der er fundamentet for, at det private erhvervsliv kan vokse, og det er uddannelse, uddannelse og atter uddannelse.
Det er en ordentlig infrastruktur, og det er gode velfærdsordninger, sådan at medarbejderne kan komme til og fra arbejde og få deres børn passet i daginstitutioner.
Prøv at tage rundt og spørge erhvervsfolk.
Det er jo det, de siger.
Derfor er den offentlige sektors størrelse ikke det, der er det afgørende; det afgørende er, hvad pengene bliver brugt til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-12-15:
Jamen det er da fantastisk.
Hr. Ole Sohn kritiserer, at vi kommer med den forbrugeroplysning, at der aldrig nogen sinde har været brugt så mange penge i den offentlige sektor, som der bliver brugt denne onsdag, altså i år.
Det er sagen uvedkommende, siger hr. Ole Sohn, for der er jo altid blevet brugt flere penge.
Det er jo lige præcis pointen.
Så for at se igennem det, for at tage udgangspunkt i hr. Ole Sohns kritik – sige, at så siger vi det – så kigger vi i stedet på, hvor meget den offentlige sektor fylder af den samlede samfundskage, for det er jo så det interessante mål at kigge på og ikke, om den offentlige sektor i kroner og øre stiger år for år.
Og så spørger jeg bare stilfærdigt: Ved hr. Ole Sohn, hvad Poul Nyrup Rasmussen forudså var et passende niveau i 2010, da han som statsminister stod i spidsen for SR-regeringen, som hr. Ole Sohn støttede, og i 2000 lagde en plan for, hvad den offentlige sektor måtte fylde i 2010 af den samlede samfundskage – altså hvor meget den offentlige sektor måtte fylde af den samlede samfundskage i 2010 – og hvad den så rent faktisk fyldte af den samlede samfundskage i 2010?
Ved hr. Ole Sohn det?
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Det var derfor, jeg sagde i min ordførertale, at det, der er det helt store problem – og det store problem ved den her regering og det støtteparti, den har – er, at den slet ikke er opmærksom på den mega store udfordring, det er, at bruttonationalproduktet falder som følge af, at den private sektor lider.
Så kan man gøre to ting.
Man kan gøre det, den nuværende regering og Dansk Folkeparti gør, nemlig sige, at så må man skære i den offentlige sektor.
Det gør man jo også, man går ud og siger: Vi skærer 1 mia. kr. ned på uddannelserne næste år, og vi fortsætter besparelserne fremover.
Det gør man, på trods af at det lige nøjagtig er det, der er fundamentet for ny privat vækst.
Og privat vækst og eksport er forudsætningen for, at vi kan opretholde og videreudvikle vores velfærdssamfund via den offentlige sektor.
Tingene hænger sammen.
Så spørgsmålet er: Hvordan prioriterer man de offentlige midler bedst muligt til at sikre flest mulige private arbejdspladser?
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Jeg beklager stemmen, men det er en vigtig debat, og det er en meget besynderlig argumentation, jeg lige har hørt.
For at følge op på hr. Kristian Thulesen Dahls spørgsmål vil jeg sige, at det vel ikke kan være rigtigt, når vi debatterer noget så fundamentalt, at en finansordfører for oppositionen ikke kan forklare os, hvor stor en andel af BNP den offentlige sektor fylder.
Det er jo pinligt, at vi ikke kan få de konkrete tal på banen her, at oppositionen sådan helt åbenlyst ikke ved det.
Vi bruger betydelig flere penge.
Vi har aldrig brugt flere penge, end vi gør i dag, og den påstand, der kom fra hr. Ole Sohn, om, at det er fløjtende ligegyldigt, hvor stor den offentlige sektor er, at det kommer an på, hvad pengene bliver brugt til, er jo lodret forkert.
Det er jo lodret forkert, for den private sektor kan ikke blive ved med at finansiere den offentlige sektor.
Men lad det nu ligge.
Vi har brug for den her debat.
Kan vi få hr. Ole Sohn til at bekræfte, at der aldrig er brugt flere penge på den offentlige sektor, end der bliver i år, og at det ikke kan kaldes en besparelse?
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Altså, sig mig engang, undskyld, jeg spørger – ja, nu skal jeg ikke spørge, men retorisk kan jeg sige: Hører man da overhovedet ikke efter?
Jeg sagde faktisk i mit ordførerindlæg – netop for at undgå, at man behøver gentage alle spørgsmålene – at den offentlige sektor aldrig nogen sinde har været større, end den er i dag.
Det er slet ikke til diskussion, for det er jo fakta, og det kan man ikke diskutere.
Så hvorfor spørgsmålet?
Jeg svarede hr. Kristian Thulesen Dahl og hr. Jacob Jensen, og jeg vil gerne gentage det: Det, der er afgørende, er jo, at bruttonationalproduktet er faldet som følge af, at vi har mistet hen ved 200.000 arbejdspladser i den private sektor.
Det burde da bekymre den her regering, og så må man finde ud af, hvad man gør.
Der er jeg så i al beskedenhed kommet med nogle bud på, hvad SF mener man skal gøre.
Nu ved jeg jo, at den konservative spørger har været borgmester og ved, at man godt kan komme i en situation, hvor man totalt set har flere penge, men hvor man, som hr. Morten Bødskov korrekt siger, sparer i den offentlige sektor, og han nævner nogle eksempler på, hvor der er blevet sparet.
f.eks. har den her regering og Dansk Folkeparti jo lige besluttet, at der nu kan komme flere studerende ind, og så siger man, at det skal de selv betale; så gør man uddannelsen dårligere.
Det er jo en besparelse.
Men hvorfor er det, man kommer i den situation, at man både totalt set bruger flere penge og kan finde udvalgte områder, hvor der bliver skåret ned, endda meget markant?
Jo, det gør man, netop fordi der kommer flere på overførselsindkomster, der kommer flere ældre og flere ældre, der har hjælp behov, og det vil sige, at der er nogle udgifter, som stiger.
Og når der er nulvækst og der er nogle udgifter, der stiger, er det da en rimelig enkel logik, også for en tidligere borgmester, at man så må spare andre steder.
Man kan jo ikke bare lade det hele vokse.
Så kommer det næste spørgsmål, og det er... Nej.
Jeg ved, spørgsmålet kommer, så jeg venter med at svare, til det kommer.
Frank Aaen (EL), 2010-12-15:
Jeg skal fortsætte i samme spor, fordi jeg godt kan forstå, at hr. Ole Sohn undres lidt over den måde, der debatteres på.
Jeg mener, at det er sådan en gang udenomssnak i forhold til, om der foregår nedskæringer.
Det kan man se i virkeligheden lige i øjeblikket.
Vi har jo også lige fået finansministerens ord for, at der i 2011 skal skæres ned, at der skal være minusvækst i den offentlige sektor.
Hvad diskuterer vi?
Minusvækst er regeringens eget mål for 2011.
Til gengæld synes man, at det private forbrug, herunder køb af store biler og andre varige forbrugsgoder, skal have et ordentligt puf opad.
Det er jo en bevidst politik, at regeringen ønsker, at det private skal vokse og det offentlige, det fælles, skal blive mindre.
Det er sådan set bare mit spørgsmål til hr. Ole Sohn.
Er vi i oppositionen ikke fuldstændig uenige i, at der skal ske det tvist, fra at vi har fælles forbrug, over til at vi har mere privat forbrug?
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Det vil også give et øget privat forbrug.
Men jeg er sådan set enig med spørgeren i, at forudsætningen for, at man kan få vækst i den private sektor, også er, at vi har et fælles forbrug.
Man kan bare se behovet for en ordentlig infrastruktur.
Investeringer i vores fælles værdier i form af uddannelse er jo helt afgørende, også for at vi kan sikre en ordentlig velfærd for dem, der har hjælp behov.
Frank Aaen (EL), 2010-12-15:
Jeg mener ikke, at det med at sammenligne væksten i det private forbrug med væksten i det kollektive forbrug er noget meget firkantet og abstrakt.
Det er jo i virkeligheden et udtryk for, hvordan man ønsker samfundsudviklingen.
Der har det i hvert fald været min opfattelse hidtil, at vi i rød stue, i hvert fald en del af rød stue, var helt enige om, at den linje var vi uenige i.
Vi ønsker at bevare, at vi har en stor fælles velfærd, og at den absolut ikke skal erstattes af mere privatisering.
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Vi er helt enige i, at forudsætningen for, at vi kan have et velfungerende samfund, hvor vi også udvikler ny vækst, er, at velfærdssamfundet er intakt, og at det er udviklet.
Det, der kendetegner et velfærdssamfund, er måden, man behandler de dårligst stillede i samfundet på, altså at man mindsker uligheden i samfundet.
Det er helt afgørende.
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Vil hr. Ole Sohn så ikke gøre mig den tjeneste at bekræfte, at den historik, som hr. Morten Bødskov rejser rundt og underholder befolkningen med, vildleder folk?
Han misinformerer om, at den her regering sparer og skærer ned: Danmark er en rygende ruin, et forarmet land, alt er beskåret og nedgjort, intet fungerer.
Det er ikke det land, jeg ser.
Når jeg tager rundt til folkeskolerne, ser jeg, at der godt nok ikke er elektroniske skoletavler i alle klasser endnu.
Men vi kan være stolte af det land, vi har.
Hr. Ole Sohn har jo lige bekræftet, at der aldrig er blevet brugt så mange penge, så hvordan kan det være rigtigt, at hr. Ole Sohn er en del af en opposition, der påstår, at vi beskærer det hele på den ene eller den anden måde?
Der er jo ingen sammenhæng.
Så er hr. Ole Sohn enig i, at vi ikke sparer fra år til år?
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Nu har jeg i min ordførertale overhovedet ikke nævnt de gymnasiale uddannelser, for jeg har ikke specifik viden om dem; jeg har taget det, som generelt ligger i regeringens genopretningsplan om, hvordan man vil prioritere uddannelserne, og der vil man skære 1 mia. kr. i 2011, og man vil skære 4 mia. kr., tror jeg det er, i 2013.
Og jeg siger bare, at det er et udtryk for en prioritering.
Vi ville prioritere anderledes.
Vi ville f.eks. prioritere produktionsskolerne højere, og vi ville også prioritere erhvervsskolerne højere.
Og hvorfor?
Fordi det her samfund ikke har brug for så mange ufaglærte og korttidsuddannede, som der bliver produceret, for vi har brug for, at alle får en faglig uddannelse eller en boglig uddannelse, sådan at man kan matche de opgaver, som fremtidens vækst giver mulighed for.
Det er jo et spørgsmål om at prøve at se lidt ud i fremtiden, men det er det, den her regering ikke gør.
Der er sådan et eller andet krampagtigt forsøg på at sige, at fordi der bliver brugt flere penge, så bliver forholdene også bedre.
Det er, fordi man slet ikke ser i øjnene, at der bliver flere arbejdsløse, at man producerer flere på overførselsindkomster, og de offentlige udgifter skal jo finansieres, og når man har nulvækst og næste år minusvækst, er der selvfølgelig andre, der skal spare.
Det er det, der gør ondt, og når man så sparer på de områder, der skal være fundamentet for fremtidens vækst, så er det, det går galt.
Jeg forestiller mig ikke, at jeg er i stand til at overbevise spørgeren.
Jeg er også glad for, at Dansk Erhverv faktisk har kritiseret S og SF for, at vores ambition om, hvor meget der skal til af merarbejde, for at tingene hænger sammen, er for lille; det anerkender vi.
Vi er også glade for og anerkender da også, at den nuværende finansminister forleden på side 13 i Økonomisk Redegørelse faktisk tager fat på den samme dagsorden, fordi det er en tvungen dagsorden.
Hvis ikke man vil se udfordringerne i øjnene, kommer man til at lave nogle her og nu-løsninger, som er kortsigtede, som f.eks. det, regeringen og Dansk Folkeparti gør med at skære i uddannelse og forskning, for det er det, vi fremtidigt skal leve af.
Så man skal se tingene i en sammenhæng.
Birgitte Josefsen (V), 2010-12-15:
Tak for det.
Jeg har bemærket, at Socialistisk Folkeparti ofte har det meget, meget svært med tal.
Når vi snakker sundhedspolitik, har det i hvert fald vist sig, at SF er af den holdning, at 95 pct. er højere end 100 pct.
Når det drejer sig om plejehjemsbesøg, har hr. Villy Søvndal meget svært ved at finde ud af, om han har været på besøg på 20 plejehjem eller på 5 plejehjem.
Så nu vil jeg gerne spørge SF's finansordfører, om 1,9 er højere end 1,4.
Så kan jeg jo ikke forstå, at man står på talerstolen og siger, at man vil øge velfærden og den offentlige sektor, når man samtidig har erkendt, at denne regering, VK-regeringen, har øget den offentlige sektor med 1,9 pct., og at man i SF, hvis man kommer i regering, vil øge den med 1,4 pct.
Hvordan svarer det til det, fru Helle Thorning-Schmidt siger: Det er altså forkert, at vi ønsker at skrue voldsomt op for den offentlige sektor, vi vil bare op på samme niveau som tidligere?
Er samme niveau som tidligere så 1,4 eller 1,9 pct.s øgning
For hvis det er 1,4 pct. over for det, som vi så taler om det er nu, nemlig 1,9 pct., så betyder det jo, at den offentlige sektor skal skæres ned med 0,5 pct.
Hvordan vil hr. Sohn så generere flere ansatte i den offentlige sektor, som han jo lige har stået på talerstolen og sagt at der var brug for, når nu han skærer ned på det beløb, der skal bruges ude i den offentlige sektor?
For det er jo sådan i den offentlige sektor, at det for 80 pct. af udgifternes vedkommende er lønninger, vi taler om.
Så jeg kan ikke rigtig se, hvordan man kan ansætte flere til at løse opgaverne, når man skærer ned i den offentlige sektor.
Ole Sohn (SF), 2010-12-15:
Frem for at være polemisk vil jeg faktisk anerkende spørgernes gennemskuelse af vores politik.
Jeg sagde det faktisk også i et tidligere svar – at i forhold til den gennemsnitlige vækst, der har været i det offentlige forbrug under den her regering, vil vi faktisk gå ned på 1,4 pct.
Det er korrekt.
Det, der måske er forskellen – og nu kommer vi faktisk ind til sagens kerne, og derfor er jeg rigtig glad for spørgsmålet – er, at regeringen jo har baseret sine skattelettelser i 2004 og 2007 på, at man havde en stigning i det offentlige forbrug på 1 pct.
Det er derfor, vi hele tiden argumenterer og kan fastslå ved hjælp af fakta, at derved er skattelettelserne ufinansierede.
Og hvad er det, der sker, når man bruger flere penge, end man har?
Det kender vi godt fra privatøkonomien; på et eller andet tidspunkt kommer regningen.
Og væksten i samfundet, i den private sektor er ikke fortsat derudad, sådan som vi drømte om i evighedsriget, som da den tidligere finansminister sagde: Vi kommer til at eje hele verden.
Nu kom krisen, og nu kommer regningen, og det er jo det, der er virkelighed.
Vi har bare sagt, at vi skal have en behersket stigning i det offentlige forbrug, og at det skal finansieres.
Derfor tager vi toppen af skattelettelserne, samtidig med at vi laver de strukturreformer, som er nødvendige, for at tingene hænger sammen.
Christine Antorini (S), 2010-12-15:
Jeg giver den konservative ordfører fuldstændig ret i, at man er meget optaget af at minimere den, men på de mest skadelige måder i forhold til at kunne løfte fremtidens vækst.
Nu sagde den konservative ordfører en hel masse pæne ting om, hvor vigtigt det var, at erhvervslivet skulle have bedre rammebetingelser osv.
Det er vi fuldstændig enige i hos Socialdemokraterne.
Det er lige præcis derfor, vi ikke forstår de massive nedskæringer på knap 6 mia. kr. til uddannelse og forskning, der rammer hele vejen rundt.
Derfor er jeg igen nødt til at spørge ordføreren, om det overhovedet ikke gør indtryk, at dem, som De Konservative tror de taler til, nemlig erhvervslivet, over en kam har sagt, at de nedskæringer skader deres muligheder for at løfte væksten i Danmark.
Og kan den konservative ordfører også bekræfte, at en af hovedopgaverne for Vækstforum, som regeringen selv har nedsat, er at kigge på, hvordan man kan få vendt udviklingen, nemlig at der er færre, der får uddannelse?
Statsministeren har selv udpeget det, at færre får uddannelse, som en af de store udfordringer, og svaret på det, at færre får uddannelse, er, at man netop skærer ned på uddannelse.
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Altså, nu har jeg jo al respekt for, at oppositionen skal forsøge at tegne et billede af regeringen, der er så skrækkeligt som muligt, og når jeg som konservativ repræsentant står på talerstolen, er det sådan, dagsordenen er.
Men det gør jo ikke påstandene og retorikken rigtig.
Faktum er, at vi i år bruger 19 mia. kr. mere på uddannelse og forskning, end vi gjorde i 2001.
Det er rigtigt, at vi har måttet prioritere nogle ting, det må man altid gøre, og det skal enhver ansvarlig politiker stå på mål for, men vi har ikke sparet på undervisning, og vi har ikke sparet på kompetencegivende uddannelse.
Vi kan jo med hensyn til vores målsætning om, at 50 pct. skal have en længerevarende uddannelse, se, at vi er oppe på 49 pct., og at vi med hensyn til målsætningen om, at 95 pct. af de unge skal have en ungdomsuddannelse, er oppe på 87 pct., så vores målsætning om, at det skal nå op på 95 pct. inden 2015, er jeg helt sikker på at vi når.
Så retorikken fra fru Antorinis side er forkert, men sådan er polemikken jo ved en finanslovdebat.
Anne Baastrup (SF), 2010-12-15:
Jeg vil godt følge op på fru Christine Antorinis spørgsmål.
Nu er det jo sådan, at der er områder i Danmark, hvor der er lidt langt til uddannelsesinstitutionerne.
Hvordan regner hr. Mike Legarth med at VUC rent faktisk kan overleve med det ændrede taxametersystem, med de besparelser, som VUC udsættes for?
Jeg ved, at man i VUC-kredse regner med, at der er et sted mellem 20 og 30 VUC-centre, der lukker.
Hvordan er den konservative ordførers regnestykke der?
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Nu kommer jeg jo selv fra Vamdrup, som i en københavners øjne kan betragtes som et yderområde, men jeg betragter det som det bedst tænkelige sted at komme fra, og der er ikke noget som helst negativt i at komme fra den slags yderområder.
På samme måde vil jeg beskrive Vestkysten.
Men det, vi skal have fokus på, er, at uanset hvor man bor i det her land, skal man have adgang til uddannelse, og det skaffer vi jo via infrastrukturen.
Vi sørger for, at der er let adgang til uddannelsesinstitutionerne, vi sørger for, at der er uddannelsesinstitutioner decentralt, og vi har søsat en lang række tiltag, der jo netop tager luften ud af debatten om, at vi har forringet vilkårene i yderområderne.