Özlem Sara Cekic (SF), 2012-05-29:
Jeg vil gerne starte med at rose Enhedslisten for at fremsætte beslutningsforslaget.
Jeg er faktisk ekstremt glad for det, og det var nok også derfor, at vi i fællesskab stillede forslaget, da vi var i opposition.
Der er store problemer i forhold til retssikkerheden på det sociale område.
Når vi alene kigger på området udsatte børn- og unge, kan vi se, at der i forbindelse med anbringelser bliver begået rigtig mange fejl.
Børn bliver ikke hørt, selv om det står klart og tydeligt i loven, at det skal de.
Og når man kigger på forældreevneundersøgelser, kan man også der se, at kommunerne ikke har taget Socialministeriets vejledning til sig, med hensyn til at man skal få en tværfaglig gruppe til at foretage de her undersøgelser, så man kan træffe beslutningerne på et oplyst grundlag.
Vi kan af Børnerådets undersøgelse i dag se, at den manglende inddragelse af børnene fortsætter, når de efterfølgende bliver anbragt og kommer på døgninstitutioner.
Samtidig kan vi se, at over for nogle af de børn, som vi anbringer, og som er blevet udsat for vold og magtanvendelse i de hjem, de er blevet anbragt fra, fortsætter magtanvendelsen nogle gange på de her døgninstitutioner.
Døgninstitutionerne mener ikke nødvendigvis altid, at det er et problem, at de bruger de her uetiske og meget usaglige måder at anvende magt over for disse børn på, og nogle af dem vil ikke engang registrere det, og det er selvfølgelig et kæmpe problem, som vi skal kigge på. Når man kigger lidt længere væk og ser på alle de sager, der har været om dyneløfteri, hvor man kan se, at kommunerne går rigtig, rigtig langt for at afsløre socialt bedrageri, så har der været nogle sager, hvor borgerne står i en situation, hvor de på ingen måder kan bevise deres uskyld, fordi de ligesom er skyldige, indtil det modsatte er bevist.
Vi kan se, at Ombudsmanden har været ude og sige, at det, der sker ude i kommunerne, ikke er acceptabelt.
Man kunne fortsætte.
Man kunne f.eks. tage psykisk syge patienter i psykiatrien, som også har ret svære vilkår.
Alt i alt er der brug for, at vi kigger på måden, vi behandler vores medborgere i det her samfund på, meget kritisk igennem.
Da vi fremsatte det her beslutningsforslag i fællesskab – jeg har selv været med til at lave det – var det dengang utrolig vigtigt for os, at vi sammen ligesom var med til at presse VK-regeringen til at sige: Nu skal det her kigges rigtig, rigtig grundigt igennem.
For VKO var på ingen måde interesseret i at gøre noget for retssikkerheden, og jeg kan også tydeligt huske fra dengang, at bare talen om, at børnene skulle have en talsmand, altså et børneombud, som den nuværende regering har sat i værk, affødte lange diskussioner. Der er sket gode ting, der er taget nogle skridt, men vi kan sagtens tage større skridt, og derfor mener jeg også, at når vi skal i gang med at kigge på diverse reformer, som vi skal vedtage, bliver det helt afgørende, at retssikkerheden bliver en del af det.
Men jeg må også samtidig sige, at jeg ikke har så meget tålmodighed til at vente på, at en kommission skal komme frem til et resultat om 2, 3, 4 år.
Jeg vil hellere have, at vi, når vi skal lave de her reformer, inviterer Enhedslisten over for at høre, hvordan og hvorledes man i fællesskab kan styrke det her område, for der har vi en fælles forståelse – det er et område, vi har lyst til at styrke.