runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2008-01-10:
Spørgsmålet bekræfter jo, at man skal lade være med at stille den slags spørgsmål, og man skal også lade være med at svare på dem.
Jeg beklager da, at jeg overhovedet svarede på det.
Når jeg skrev »måske«, er det, fordi der jo er masser af skoler, som har et maksimum på 24, og de kører sikkert udmærket.
Spørgsmålet er, om det skal være et centralt krav til alle skoler.
Det er derfor, jeg skriver »måske«.
Det kan da godt være, at man på en skole, hvor det passede ordentligt, og hvor det var nemt at administrere, sagde, at man her kørte med 24.
Men det er jo dumt, hvis der flytter en ny familie til, og der kommer en ekstra dreng, som gerne vil ind i 3. klasse, at man så er nødt til at sige: Nej, vi har ganske vist tre parallelklasser, men der er 24 elever i dem alle tre, så du må hen på den anden skole.
Det synes jeg ville være uheldigt.
Det er aldeles udmærket, og de har til gengæld i 50 pct. af timerne to lærere.
Det er da godt, at Frederikssund Gymnasium kan bruge den mulighed.
Det ligger langt ude på landet; der er elever, som kan få opfyldt deres ønske om studieretning og gymnasium, i kraft af at der er den fleksibilitet, som fru Johanne Schmidt-Nielsen nu vil afskaffe.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-01-10:
Jeg vil gerne starte med at understrege, at det her forslag, beslutningsforslag nr. B 2, jo alene omhandler ungdomsuddannelserne.
Bare lige for at forstå ministeren korrekt: Vil det sige, at når ministeren har skrevet »måske« i paragraffen om at indføre et loft over klassekvotienten, betyder det altså ikke, at ministeren overvejer at indføre et sådant loft?
Bertel Haarder (V), 2008-01-10:
Når den gennemsnitlige klassestørrelse ligger på omkring 20, er det jo ikke nogen kunst at lave et maksimum på 24.
Det kan måske endda gøres uden merudgifter.
Men hvad vil man egentlig opnå ved det?
Det er jo ikke andet end en bureaukratisering, et bånd, man lægger på kommunen og på skolens ledelse, en blokering for, at så mange som muligt kan få opfyldt deres ønske om, hvilke skoler deres børn skal gå i, for hvis man sætter et maksimum på 24, er der flere børn, der vil blive henvist til naboskolen, sådan at man kan få klassestørrelserne til at gå op.
Forslaget er også meget gammeldags.
Vi er for længst holdt op med at styre på holdstørrelser.
Staten styrer på taxametrene, beløbet pr. elev, og så opstiller vi nogle faglige mål og overlader til institutionerne med deres ledelser og bestyrelser og dygtige lærere at finde ud af, hvordan de bruger ressourcerne bedst.
Det er det samme, man gør i kommunerne.
Der finder man forskellige veje, og der er brug for i denne tid, at man prøver forskellige veje, for det er måden, hvorpå vi kan få en bedre skole.
Og man opnår intet ved at komme fra centralt hold med et bureaukratisk krav om, at der nu ingen steder på intet tidspunkt må være mere end 24 elever.
Det vil jeg på det kraftigste advare imod.
Det strider imod det pædagogiske selvstyre på skolen, det strider imod det kommunale selvstyre, og det strider imod det frie skolevalg, fordi der er flere, der ikke får opfyldt det frie skolevalg.
Det er kort sagt
en rigtig dårlig idé, og derfor vil jeg tillade mig på regeringens vegne at afvise det.
Karin Nødgaard (DF), 2008-01-10:
Generelt er vi jo modstandere af brugerbetaling, men nu har vi et område, hvor der er brugerbetaling, og det er det, jeg forholder mig til.
Vi kan ikke bare lige fra den ene dag til den anden eller i løbet af nogle få år sige, at nu skal den ikke længere være her.
Men vi er meget positivt indstillet på at arbejde videre med det i udvalget, og vi er også indstillet på, at der måske skal findes nogle ekstra ressourcer.
Per Clausen (EL), 2008-01-10:
Jeg synes egentlig, det er lidt interessant, for jeg tror da, det er en af de første gange, jeg hører Dansk Folkeparti formulere det på den måde, at det måske er en god idé, at der er brugerbetaling inden for sundhedsområdet.
Jeg kan godt forstå, at fru Karin Nødgaard siger, at der, hvor der ikke er brugerbetaling, skal der heller ikke være det i fremtiden.
Men der, hvor der er det, skal der blive ved med at være det, og så spørger jeg bare: Hvad er ligesom rationalet og fornuften i det?
Er der en særlig god grund til, at tandområdet har brugerbetaling, eller er det bare, fordi man altid har haft det?
Det ville måske ikke være et usædvanligt synspunkt hos Dansk Folkeparti, at alting skal blive ved med at være, som det var engang.
Karin Nødgaard (DF), 2008-01-10:
Her ser man måske tydeligt forskellen mellem Enhedslisten og Dansk Folkeparti.
Vi er jo meget økonomisk ansvarlige, og det er netop derfor, vi siger, at vi skal finde pengene først, før vi kan gå ud og give en masse løfter og tilsagn om, hvordan tingene skal være fremover.
Vivi Kier (KF), 2008-01-10:
Et forslag om at indføre gratis tandbehandling til alle over en 10-årig periode med vægt på gratis paradentosebehandling her og nu er et forslag, der kun kan udvises sympati for.
Det kan jo virke ret så underligt, at får man betændelse eller en byld et eller andet sted i kroppen, går man til sin læge, og så bliver man henvist til behandling.
Forslaget om gratis tandbehandling har været fremsat tidligere, og man har set på muligheden for at omfordele de nuværende tilskudsordninger inden for tandplejen.
Det har ikke vist sig muligt, men regeringen ønsker at have fokus på den gratis forebyggende behandling.
Det er jo netop via forebyggelse, vi skal sikre, at så få voksne som overhovedet muligt får behov for dyre og omfattende behandlinger.
De har jo netop lært at tage sig godt af deres tænder, så de undgår den store udgift.
For os Konservative er den forebyggende tandpleje uhyre vigtig at holde fast i, ligesom der også skal oplyses om de muligheder, der er for særlige ordninger og tilskud via den sociale lovgivning og med sigte på netop de grupper af svage medborgere, som Enhedslisten peger på.
Prioritering er et nøgleord, også når det gælder sundhedsydelser, og vi kan i den konservative gruppe ikke lige finde et sted, hvor man kan finde de adskillige milliarder, forslaget her koster.
Men vi synes, forslaget er sympatisk, og vi synes ikke, det er logisk, at man betaler for én slags ydelser, mens en anden slags er gratis, så derfor vil vi også meget gerne tage spørgsmålet op og drøfte det i en bredere sammenhæng om sundhedsydelser, tilskud, gratis behandling, og hvad man ellers gør, så vi glæder os til, at vi kommer til at behandle det.
Vi fornemmer, at der er et flertal i udvalget for det på nuværende tidspunkt.
Karen J. Klint (S), 2008-01-10:
Jeg fik næsten svar her til sidst, men jeg vil gerne lige have det skåret helt tydeligt ud i pap.
Sagde De Konservatives ordfører det samme som fru Birgitte Josefsen, nemlig at man gerne vil tage hele tilskudsordningen inden for sundhedsvæsenet og hele brugerbetalingsordningen inden for sundhedsvæsenet op til en fordomsfri drøftelse af en fremtidig model for at skrue ordningerne sammen på en anden måde?
Morten Østergaard (RV), 2008-01-10:
Jeg tror rent faktisk, at der er et spørgsmål.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2008-01-10:
Dette lovforslag er så en udmøntning af den aftale, der blev indgået den 12. juni 2007, og den er jo indgået mellem pænt mange partier, nemlig Dansk Folkeparti, Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre og Venstre og Konservative fra regeringens side.
Man kan så også sige, at det jo er sådan, at det hænger tæt sammen med det lovforslag, der hedder L 25, som vores første fase er.
Det var etableringen af de otte professionshøjskoler, og nu har vi så denne del, som er anden del af fasen, og det er en etablering af de ti nye erhvervsakademier.
De har til formål, at de skal styrke udviklingen af erhvervsakademiuddannelsen og de videregående voksenuddannelser.
Visionen med erhvervsakademierne er jo, at vi ønsker at styrke udviklingen af uddannelsesområdet, og at vi etablerer et vækstlag, som fremmer udviklingen af de tekniske og merkantile professionsbacheloruddannelser.
Et betydningsfuldt punkt her er, at hvert af erhvervsakademierne vil få et geografisk dækningsområde.
Det vil enten være en hel region eller en del af en region.
Erhvervsakademiet skal generelt dække behovet for udbuddet af erhvervsakademiuddannelser og efter- og videreuddannelser.
Akademierne får herved ligesom professionshøjskolerne en generel forsyningsforpligtelse i forhold til det område, de tilhører, og de vigtige brikker i målsætningen er også, at mindst halvdelen af alle unge i 2015 gennemgår en videregående uddannelse.
Visionen med erhvervsakademierne er også, at vi skal styrke udviklingen af de videregående uddannelser, så Venstre er altså helt klart med på ideen.
Det er en stor ændring i det eksisterende, men det er meget spændende, og det kommer til at give en dynamik, som vi har behov for.
Så Venstre ser meget frem til den kommende udvalgsbehandling af lovforslaget.
Kim Mortensen (S), 2008-01-10:
Målet med denne lov er at styrke kvaliteten i akademiuddannelserne og sikre et styrket regionalt udbud af kortere og videregående uddannelser.
Socialdemokratiets målsætning er, at vi gerne vil have flere unge til at gennemføre en videregående uddannelse for dermed at sikre forsyningen af arbejdskraft til såvel det private som det offentlige arbejdsmarked.
Det er forudsat i lovforslaget, at de nye erhvervsakademier skal dække uddannelsesbehovet i den region eller den del af regionen, hvor erhvervsakademiet er tilhørende.
Lovforslaget indeholder en undtagelsesbestemmelse, der giver mulighed for at have et landsdækkende tilbud, som det eksempelvis er tilfældet på beklædnings- og tekstilområdet.
Vi vil gerne henlede ministerens opmærksomhed på, at dette også bør gælde for en række andre brancheområder, og vi vil forsøge at få dette tema belyst i det kommende udvalgsarbejde.
Regeringens oprindelige forslag var, at professionshøjskolerne skulle rumme alle kortere og mellemlange videregående uddannelser, herunder erhvervsskoler med akademiuddannelserne.
Vi er meget tilfredse med, at der nu er enighed om en klar struktur med henholdsvis ungdomsuddannelser, videregående uddannelser, professionsuddannelser og universitetsuddannelser.
Erhvervsakademierne får nu deres selvstændige mål- og lovgrundlag, der ruster dem til at udvikle de korte professionsuddannelser efter videreuddannelse samt til at indgå i partnerskaber med professionshøjskolerne om udvikling af nye tekniske og merkantile uddannelser.
Det har været en mærkesag for Socialdemokratiet at få gennemført en evaluering af denne reform, herunder af, om formålet med udvikling af nye tekniske og merkantile professionsbacheloruddannelser er lykkedes.
Vi er meget tilfredse med, at lovforslaget forudsætter en grundig evaluering, der foretages i 2013, før de nyudviklede uddannelser uden videre forankres i professionshøjskolerne i 2015.
Vi vil derfor lægge vægt på, at denne evaluering også får en væsentlig indflydelse på en kommende beslutning om placeringen af professionsbacheloruddannelserne i fremtiden.
Jeg vil understrege, at der i 2015 alene tages stilling til professionsbacheloruddannelsernes placeringer, de kortere og videregående uddannelser vil også efter 2015 være placeret i erhvervsakademierne.
Vi er tilfredse med, at erhvervsakademierne fortsat er forankret i erhvervsskolerne, og at akademierne nu i partnerskab med nye professionshøjskoler også kan udvide udbuddet af professionsbacheloruddannelserne.
Socialdemokratiet ser gerne, at dette samarbejde, også hvor det er relevant, omfatter universiteter og andre institutioner, der udbyder mellemlange og videregående uddannelser, eksempelvis ingeniørhøjskolerne.
Der må aldrig blive selvskabte ministerielle skel imellem henholdsvis Undervisningsministeriet og Videnskabsministeriet, der forhindrer et tæt samarbejde mellem professionsuddannelserne og universiteterne.
Med disse bemærkninger kan Socialdemokratiet støtte lovforslaget.
Nanna Westerby (SF), 2008-01-10:
Selv om jeg er kommet i Folketinget, er jeg ikke helt blevet fru endnu, men lad nu det være.
Nå, det er titlen.
Da SF's ordfører ikke kan være til stede i dag, skal jeg meddele, at SF ikke umiddelbart kan stemme for forslaget her.
Forslaget er en udmøntning af velfærdsaftalen og globaliseringsaftalen, som SF jo ikke er med i.
Vi deler mange af de bekymringer, som er kommet frem i visse høringssvar, bl.a. hvad angår erhvervsskolernes ungdomsuddannelser, som jo i forvejen er ilde stedt, og som med forslaget her måske med rette kan frygte endnu dårligere forhold, når fokus på de store erhvervsakademier kommer til at blive rettet mod de videregående uddannelser.
SF har ligeledes nogle spørgsmål til forslaget, som vi ser frem til at få besvaret under udvalgsbehandlingen, og vi forholder os derfor afventende til lovforslaget.
Henrik Rasmussen (KF), 2008-01-10:
Med visionen om at styrke udviklingen af erhvervsakademiuddannelser og videregående voksenuddannelser samt at etablere et vækstlag, som fremmer udviklingen af tekniske og merkantile professionsbacheloruddannelser, støtter De Konservative varmt dette forslag.
Morten Østergaard (RV), 2008-01-10:
Professionshøjskolerne er i funktion fra januar 2008, og erhvervsakademierne skal være i funktion pr. januar 2009.
Vi i Det Radikale Venstre vil gerne anerkende det meget store arbejde, som et meget stort antal uddannelsesinstitutioner med alle deres medarbejdere har præsteret gennem de senere år for at fusionere uddannelsesinstitutioner, så vi sikrer - og det er netop pointen - en uddannelsesstruktur i Danmark, der både giver mulighed for at sikre de enkelte uddannelsers særlige faglige kvalitet og sikre en regional og lokal uddannelsesaktivitet op til bachelorniveau.
Begge dele er afgørende vigtige for Det Radikale Venstre, for det er den uddannelsespolitik, der har sikret et relativt højt uddannelsesniveau over hele landet, fordi velfærdssamfundets behov for uddannede medarbejdere er imødekommet lokalt og regionalt gennem lokale og regionale uddannelsesinstitutioner.
Det er den politik, der skal videreføres på en måde, som kan matche kravene til uddannede medarbejdere i de kommende år.
Vi anerkender også, at fremtidens behov for nye uddannelser og for samarbejde mellem eksisterende uddannelser kræver en anden struktur og organisering af uddannelserne.
Erhvervsakademierne følger efter dannelsen af professionshøjskolerne, og det er aftalt, at der skal dannes op til ti erhvervsakademier, der skal dække behovet for bl.a. voksenuddannelser, og som skal udvikle professionsbacheloruddannelser på det merkantile område i regionerne.
Omstillinger af uddannelsesinstitutioner vil altid være en udfordring, og derfor har Det Radikale Venstre arbejdet for en vis fleksibilitet i forbindelse med omstillingen.
Således har vi har vi argumenteret for, at TEKO i Herning kunne danne et selvstændigt, landsdækkende erhvervsakademi.
Det var vores indtryk, at det kunne holdes inden for aftalen fra juni 2007.
Vivi Kier (KF), 2008-01-10:
I Det Konservative Folkeparti er vi altid villige til at tage fordomsfrie drøftelser, og vi tager gerne spørgsmålet op i Sundhedsudvalget og kigger på hele modellen: Hvad er der gjort?
Lad os tage en debat om det og se, om der er noget, vi kan gøre på en anden måde, og om vi skal skrue tingene anderledes sammen.
Bertel Haarder (V), 2008-01-10:
Det kan jeg forsikre om at jeg ikke gør.
I øvrigt synes jeg, at fru Johanne Schmidt-Nielsen skal lægge den valgkamp bag sig.
På fru Johanne Schmidt-Nielsens hjemmeside kan man læse en lang historie, som også handler om mig, nemlig om, at jeg på et andet møde på Roskilde Universitetscenter skulle have sagt et eller andet, som fru Johanne Schmidt-Nielsen så mener strider mod noget andet.
Det er det rene vrøvl, og det er så let som ingenting at forklare, men det kan altså bruges som led i propaganda.
Fjern den sekvens fra hjemmesiden, og deltag nu i det politiske arbejde, og glem den valgkamp!
Christine Antorini (S), 2008-01-10:
Undervisningsministeren har flere gange fået stillet spørgsmål om, hvad det ville koste, hvis man lagde et loft over klassekvotienten.
I et af de svar, som undervisningsministeren har givet, er vurderingen, at det svarer til en samlet merudgift på 13 mio. kr., hvis man laver et loft over klassekvotienten på de gymnasiale uddannelser, dog uden hf.
13 mio. kr. er ikke et beløb, der kan skræmme mig, når jeg ved, hvad ting i øvrigt koster på uddannelsesområdet.
Er det økonomien, der afskrækker ministeren?
Line Barfod (EL), 2008-01-10:
Betyder det, at regeringen har en plan om at ophæve den maksimale klassekvotient for folkeskolen?
For det er da noget af en nyhed, vil jeg sige, hvis regeringen mener, at den skal ophæves.
Så det vil jeg gerne have et meget klart svar fra ministeren på.
Og så vil jeg bare til bureaukrati sige, at hvis man ser på taxameterstyring, og hvad den giver af bureaukrati, er det langt, langt værre end at have noget så enkelt som en klassekvotientstørrelse, som jeg aldrig har hørt skulle give bureaukratiske problemer for folkeskolen.
Bertel Haarder (V), 2008-01-10:
Regeringen har ingen planer om at ophæve noget som helst.
Vi ønsker ingen initiativer på det her felt.
Det er forslagsstillerne, som vil komme med nye tiltag og nyt bureaukrati med mistillid som baggrund.
Troels Christensen (V), 2008-01-10:
Vi skal vel faktisk helt tilbage til 1999, hvor der var overenskomstforhandlinger mellem GL og Amtsrådsforeningen, og hvor man besluttede, at begrebet klassestørrelse skulle udgå.
Og jeg vil tro, at det var, fordi man allerede dengang var klar over, at det faktisk var ved at være slut med, at klassestørrelse opfattedes som et centralt begreb.
Nu har vi så fået den ny gymnasiereform, og de gymnasiale ungdomsuddannelser er slet ikke struktureret med udgangspunkt i faste klasser, fra man starter, og indtil man har fået studenterhuen.
Undervisningen på grundforløbet sker således sjældent udelukkende i stamklassen, men jo oftest på skiftende mindre hold.
På studieretningen vil holddannelsen variere endog ganske betydeligt afhængigt af selve den sammensætning, der er af fag, og den kan være vidt forskellig.
Det er jo meget individuelt, hvordan man sammensætter pakkerne til de enkelte elever.
Det vælger de jo selv - valghold osv. - og det medfører jo selvfølgelig, at der er en øget smidighed i tilrettelæggelsen af undervisningen.
På erhvervsuddannelserne ser vi også meget individuelle uddannelsesforløb, og jeg tror ikke, at vi vil blive synderlig populære hos skolelederne, hvis vi herinde satte stramme regler op for, hvordan tingene skal køre ud på skolerne.
Vi skal herindefra fastlægge målene, men hvordan man når dem, mener vi de har bedst forstand på ude på skolerne.
Dog vil jeg sige, at vi her op til finansloven for 2008 har bevilget 60 mio. kr. ekstra til handelsskolerne, nogle penge, som de har mulighed for at reducere holdstørrelsen med.
Det kan også være, at de vælger nogle andre løsninger.
De vil investere i nye undervisningsmaterialer, eller hvad ved jeg, men de træffer altså beslutningen selv ude på den enkelte skole.
Klassekvotienten er som nævnt ikke noget centralt begreb nogen steder mere.
Det er Venstres holdning, at beslutninger af den slags bedst tages ude på skolerne, og på den baggrund kan Venstre ikke støtte forslaget om at lovgive for maksimalt antal elever pr. klasse på ungdomsuddannelserne.
Julie Rademacher (S), 2008-01-10:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge Venstres ordfører på området, om ordføreren også er enig med ministeren i, at man ikke vil indføre et generelt loft på klassekvotienterne i ungdomsuddannelserne, som vi her taler om.
Det vil være det mest hensigtsmæssige for undervisningsmiljøet på ungdomsuddannelserne.
Troels Christensen (V), 2008-01-10:
Nej, vi ikke interesseret i standarder på det her felt.
Vi er altså af den overbevisning, at skolelederne sammen med bestyrelserne finder de optimale vilkår for undervisning af eleverne ude på skolerne.
Så nej til flere standarder her.
Julie Rademacher (S), 2008-01-10:
Er det sådan, jeg skal forstå det?
Troels Christensen (V), 2008-01-10:
Nej, det skal forstås på den måde, at vi mener, at lederne er bedre til at skaffe de optimale vilkår for eleverne, end vi er herinde, når det drejer sig om metoden til at nå resultaterne.
Nu drejer det her spørgsmål sig jo om ungdomsuddannelserne, så jeg vil holde mig til det.
Christine Antorini (S), 2008-01-10:
Det er, fordi vi prøver sådan at finde logikken i argumentationen.
Det, som vi hørte fra ministeren, var jo, at det er et udtryk for en utrolig mistillid og bureaukrati, og hvad ved jeg, hvis man begynder at operere med, at der skal være et loft over antallet af elever på de gymnasiale uddannelser.
Men nu har vi rent faktisk et loft i folkeskolen, og derfor er vi bare interesseret i at vide, om det sådan er to standarder, man har, nemlig at det i folkeskolen er en god idé med et loft, men at det på ungdomsuddannelser er en rigtig skidt idé.
Bertel Haarder (V), 2008-01-10:
Min argumentation imod sådanne statslige, bureaukratiserende maksimumsbestemmelser gælder lige fuldt for folkeskoler, for gymnasier, for handelsskoler og for de øvrige ungdomsuddannelser.
Derfor tillader jeg mig at svare i generelle termer.
Line Barfod (EL), 2008-01-10:
Jeg er lidt i tvivl om, om ministeren og vi andre snakker om det samme forslag.
Det beslutningsforslag, der er fremsat, handler om ungdomsuddannelserne.
Det handler ikke om folkeskolerne, der hører under kommunerne, for folkeskolen er der en klassekvotient på, og jeg går ikke ud fra - jeg har i hvert fald ikke på noget tidspunkt hørt det - at regeringen havde planer om at ophæve klassekvotientstørrelsen for folkeskolen, men det kan ministeren jo så oplyse, hvis det en ny plan, der ligger fra regeringens side.
Forslaget her handler om ungdomsuddannelserne bredt, så det er altså også handelsskolerne, som ministeren peger på her.
Det er jo netop, fordi der er et kæmpe problem på rigtig mange handelsskoler - og på gymnasierne er der også ved at komme problemer - med, at der bliver flere og flere i klasserne, ikke til sangundervisning eller andre særlige arrangementer, men til grundundervisning er der simpelt hen ofte flere elever i lokalet, end der er plads til, og der er flere elever pr. lærer, end det er forsvarligt i forhold til en god undervisning.
Og det hænger jo bl.a. sammen med, at der er for få penge på mange skoler.
Så jeg vil bare høre, om ministeren er enig i, at vi snakker om et forslag om ungdomsuddannelser og overhovedet ikke folkeskole.
Bertel Haarder (V), 2008-01-10:
Jo, hvis der blev talt om gymnasierne, undskylder jeg, at jeg opfattede det, som om det var folkeskolen.
Så vil jeg sige vedrørende gymnasierne, at det altså kan være udmærket, at man som i Frederikssund har mulighed for at have 36 elever i klassen, hvis man til gengæld deler klassen halvdelen af tiden.
Det kan være en aldeles fortrinlig model.
Tænk på, hvordan man gør det på universiteterne, vores templer for lærdom.
Hvad gør man der?
Der har man somme tider flere hundrede elever i klassen, og til gengæld har man så små hold til andre tider.
I øvrigt er der jo altså betydelig større hold på handelsskolerne, men det er så en anden sag.
Jeg vil tro, at beregningen bygger på, at Folketinget jo har besluttet at stille en række krav, som sikrer, at der er det ene tilbud og det andet tilbud, og der skal også være græsk og latin, og de små gymnasier skal kunne tilbyde forskellige fag osv.
Så har man altså ud fra opfyldelsen af de krav foretaget et skøn, som siger 15 mio. kr.
Jeg synes, de penge er givet dårligt ud, og selv om jeg fik de penge, ville jeg alligevel sige, at det dog var et elendigt formål at bruge dem på, fordi der er flere elever, der kan få deres ønsker opfyldt, når der er fleksibilitet.
Der er flere, der kan få den studieretning, de gerne vil have, og der er flere, der kan få det gymnasium, de gerne vil have.
Hertil kommer, at vi jo på alle andre områder hele tiden hører - og senest i aftes i den mest propagandistiske udsendelse på DR, som jeg nogen sinde har set, og det siger ikke så lidt - hvordan vi bureaukratiserer alting.
Det her er jo netop en sådan bureaukratisering.