Morten Bødskov (S), 2012-02-03:
Tak for det, hr. formand.
Efter beslutningsforslaget pålægges regeringen at søge de rocker- og indvandrerbander, der har deltaget i den såkaldte bandekrig, opløst ved dom på grundlag af et foreløbigt forbud.
Beslutningsforslaget vil således, hvis det vedtages, indebære, at der i medfør af grundlovens § 78 skal træffes beslutning om foreløbig at forbyde visse bander og rockergrupper, hvilket vil betyde, at der straks herefter skal anlægges sag ved domstolene om opløsning af de pågældende grupperinger.
I bemærkningerne til beslutningsforslaget henvises navnlig til, at Københavns Byrets dom i den såkaldte Glostrupsag giver grundlag for at anse betingelserne for at opløse de pågældende grupperinger for at være til stede.
Indledningsvis finder jeg anledning til at pointere, at Københavns Byrets dom i Glostrupsagen er anket af såvel anklagemyndigheden som af hovedparten af de tiltalte.
Den konkrete sag verserer altså fortsat ved domstolene, og derfor finder jeg af principielle grunde ikke, at jeg burde udtale mig nærmere om sagen.
Mere generelt vil jeg gerne slå fast, at vi som samfund naturligvis ikke skal acceptere den alvorlige bande- og rockerrelaterede kriminalitet, som vi desværre har været vidner til de seneste år.
Bekæmpelsen af denne form for kriminalitet har derfor også en meget høj prioritet for den nye regering.
Jeg er derfor også tilfreds med, at politiet yder en massiv indsats på området.
Rigsadvokaten og Rigspolitiet har således senest i en fællesudtalelse fra marts 2010 til den tidligere justitsminister, hr. Lars Barfoed, forholdt sig til spørgsmålet.
Efter grundig overvejelse af de problemstillinger, som opløsningsspørgsmålet er forbundet med, var det Rigsadvokaten og Rigspolitiets fælles vurdering i udtalelsen, at der samlet set ikke er grundlag for at iværksætte en undersøgelse af spørgsmålet om opløsning af visse bander og rockergrupper.
På baggrund af den fælles udtalelse fastslog den daværende justitsminister, hr. Lars Barfoed, at en formel opløsning af bander og rockergrupper ikke er en farbar vej.
Jeg har til brug for behandlingen af dette beslutningsforslag indhentet en udtalelse fra Rigsadvokaten.
Rigsadvokaten har i den forbindelse henvist til den fælles udtalelse fra marts 2010 og har samtidig peget på, at der som nævnt ikke foreligger en endelig dom i spørgsmålet om den såkaldte Glostrupsag.
Jeg er uenig med den tidligere regering i mange ting, men i forhold til det spørgsmål, jeg her er stillet, er jeg enig med min forgænger, tidligere justitsminister hr. Lars Barfoed.
Ligesom den tidligere justitsminister mener jeg ikke, at en formel opløsning af bander og rockergrupper er en farbar vej.
Efter regeringens opfattelse skal vi have et sikkert grundlag, før vi søger bander og rockergrupper opløst ved dom.
Rigsadvokaten og Rigspolitiet har vurderet, at et sådant grundlag ikke er til stede.
Som det fremgår af deres fællesudtalelse, vurderer de derimod, at det er forbundet med betydelig tvivl, om det vil være muligt at tilvejebringe et tilstrækkeligt bevismæssigt grundlag for, at domstolene vil anse betingelserne for et forbud i grundlovens § 78 for opfyldt.
Det må nu engang være sådan, at det er politiet og anklagemyndigheden og ikke os politikere her i Folketinget, der er de nærmeste til at vurdere, om der er et konkret grundlag for at rejse en sag eller ej.
Særlig for bandernes vedkommende hæfter jeg mig i øvrigt også ved, at Rigsadvokaten og Rigspolitiet finder det særdeles tvivlsomt, om der overhovedet er tale om foreninger i grundlovens forstand.
Som konsekvens heraf vil der, som Rigsadvokaten og Rigspolitiet anfører, under alle omstændigheder næppe kunne gennemføres en forbudssag mod alle de involverede parter.
Dernæst har jeg også mine tvivl ved, hvorvidt et forbud overhovedet vil have den tilsigtede effekt i forhold til at dæmme op for den alvorlige bande- og rockerrelaterede kriminalitet.
Jeg hæfter mig i den forbindelse navnlig ved, at et forbud ikke vil hindre de personer, der begår bande- og rockerrelateret kriminalitet, i at fortsætte deres kriminelle virksomhed.
De pågældende personer forsvinder jo ikke med et forbud.
Derfor er der, som Rigsadvokaten og Rigspolitiet også vurderede i deres fælles udtalelse fra marts 2010, heller ikke grund til at tro, at et forbud i sig selv vil føre til et fald i den bande- og rockerrelaterede kriminalitet.
Det kan samtidig ikke forventes, at et forbud vil have væsentlig indflydelse på risikoen for, at der anvendes voldelige midler i kampen om det kriminelle marked.
Af disse grunde mener jeg ikke, at et forbud er nogen god idé.
Vi skal i stedet satse på andre ting.
Denne aftale indebærer bl.a. en yderligere styrkelse af politiets indsats mod bander og rockere, herunder i særligt udsatte boligområder.
Der etableres eksempelvis en ny fleksibel bandetaskforce i Vestdanmark.
Denne taskforce skal sammen med den eksisterende taskforce – som jo altså findes i Karlslunde, og som i øvrigt videreføres med aftalen – styrke politiets målrettede efterforskning for at få de mest aktive og toneangivende aktører i bande- og rockermiljøet stillet til ansvar for deres kriminalitet.
I modsætning til et forbud, ja, så medfører et sådant initiativ, at de pågældende personer kommer væk fra gaden og i fængsel.
Som jeg har været inde på tidligere, kan man kun betegne den indsats, politiet foretager på det her område, som en succes: Op mod en femtedel af alle registrerede rockere og bandemedlemmer er enten i fængsel eller varetægtsfængslet.
Ifølge Rigsadvokaten og Rigspolitiet er det som nævnt forbundet med betydelig tvivl, om der vil kunne tilvejebringes det fornødne bevismæssige grundlag for at indlede en sådan sag ved domstolene.
Hertil kommer, at opløsning af bander og rockergrupper ikke i sig selv kan forventes at have den ønskede effekt i forhold til at dæmme op for den bande- og rockerrelaterede kriminalitet.
Regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.