runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Selv om det i den større sammenhæng er et lille lovforslag, er det jo nok et af de elementer i forårspakken, der har fået mest opmærksomhed fra befolkningens side.
3 millioner mennesker får nu mulighed for at få udbetalt deres samlede indestående i SP-ordningen til en gunstig beskatning.
Der er i alt 43 mia. kr. i SP-ordningen i dag.
I sagens natur vides det ikke, hvor mange personer der vil benytte sig af udbetalingsmuligheden, men hvis en fjerdedel af SP-indeståenderne hæves, vil dette betyde, at de disponible indkomster øges med 7-8 mia. kr., og det vil kunne bidrage til at sætte gang i væksten.
Dette vindue til udbetaling er åbent fra den 1. juni i år og til og med den 31. december 2009, altså også i år.
Det er vigtigt at understrege, at der er tale om en mulighed, og at det altså er frivilligt, om man ønsker at benytte sig af udbetalingsadgangen.
Vælger man at få udbetalt indeståendet, er der fastsat en særlig lempelig beskatning.
Der betales 35 pct. i skat af de første 15.000 kr. og 50 pct. af det resterende beløb.
Dette skal ses i modsætning til, at der ved almindelig udbetaling, når en kontohaver fylder 65 år, vil ske en beskatning på 40 pct. af de første 15.000 kr. og indkomstskat af det resterende beløb.
Det følger af lovforslaget, at etableringsomkostningerne for udbetalingsmuligheden finansieres via SP-ordningens reguleringspulje.
Modellen svarer til det, der i sin tid blev valgt i forbindelse med etableringen af SP-valg.
Her blev der stillet en valgmulighed til rådighed for alle, og alle bidrog til selve etableringen af ordningen.
Der er mange ubekendte, hvis man skulle fastsætte et gebyr for de personer, der rent faktisk vælger at benytte udbetalingsmuligheden.
Gebyrets størrelse vil være afhængigt af, hvor mange der i sidste ende benytter sig af udbetalingsadgangen.
Dette vil forsinke udbetalingerne markant i forhold til den berettigede forventning, som kontohaverne har, om hurtigst muligt at få udbetalt SP'en.
Som et sidste element i lovforslaget lægges der op til, at der lukkes for tilgangen til det frie valg i SP-ordningen.
Det frie valg anvendes af relativt få kontohavere i SP, og med udbetalingsmuligheden for samtlige SP-kontohavere er fundamentet for en uændret videreførelse af SP-valg for spinkelt.
Personer, der benytter SP-valg, og som ikke anmoder om udbetaling, kan fortsætte i ordningen efter de betingelser og aftaler, der gælder for brug af SP-valg, bedre kendt under betegnelsen folkebørsen.
Der har været et pres fra mange sider om en tidlig afklaring af mulighederne for at få udbetalt de her penge.
Derfor er lovforslaget sendt i høring, samtidig med at lovforslaget er blevet fremsat, og det er jo en atypisk fremgangsmåde.
Der er kommet tre høringssvar - desværre efter høringsfristens udløb, men vi vil sørge for, at disse høringssvar i dag oversendes til Folketinget.
Jeg skal afslutningsvis takke de ordførere, der har støttet lovforslaget her i dag, og skulle der fortsat være uafklarede spørgsmål i forbindelse med lovforslaget, er jeg sikker på, at disse vil blive afklaret under udvalgsbehandlingen.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-04-03:
Som jeg nævnte i min tale, tror vi i Socialdemokratiet egentlig ikke på, at folk tør bruge de penge, de har nu.
De vil holde på dem i en situation, hvor alle er bange for at blive fyret.
Vi siger, at det faktisk er vigtigere at skaffe flere job via de her offentlige investeringer, og så står beskæftigelsesministeren og siger hvis og hvis: Hvis nu en fjerdedel bruger dem, og hvis nu halvdelen bruger dem, så skal det nok gå. Tror ministeren, at folk rent faktisk vil bruge de her penge, som de får fra SP-ordningen, så de simpelt hen kan løfte forbruget og hjælpe lidt på den her krise, eller hvorfor gør man det?
Var der ikke mere sikre redskaber at bruge til at skaffe arbejdspladser såsom offentlige investeringer i stedet for det der hvis og hvis
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Vores filosofi er, at det må folk selv bestemme.
Nogle vil slet ikke hæve pengene, men det er jo den risiko, man løber, når man ikke vil bestemme for folk.
Så må vi jo ligesom leve med, at nogle træffer den ene beslutning, og at andre træffer den anden beslutning.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Vi skal jo ikke mange måneder tilbage, før regeringens opfattelse var, at danskerne skulle tvinges til at indbetale ekstra til den her SP-ordning.
Så det er vist principper, der er opfundet til lejligheden.
Jeg kunne også spørge, om den renoveringspulje, der blev vedtaget i går, er udtryk for et ekstremt formynderi, nemlig at man der fra det offentliges side ligesom dikterer, hvad borgerne skal bruge penge på i forhold til istandsættelser.
Det må jo også være noget forfærdeligt formynderi.
Men det, jeg egentlig ville bede ministeren om nu, hvor vi nærmer os en højtid osv., er måske at fortælle os, hvad den reelle grund til det her forslag er.
Det skyldes jo selvfølgelig, at vi p.t. letter statskassen på grund af faldende indtægter med omkring 100.000 kr. i minuttet, og det her forslag vil, hvis halvdelen henter deres penge, give en forøget skatteindtægt på 9-10 mia. kr.
Er det ikke det, der er den reelle grund?
Man har simpelt hen brug for at få nogle forbedringer af statsregnskabet, og derfor laver man det her med at lade folk få deres penge ud, så man får nogle hurtige skatteindtægter og ikke i statsregnskabet kommer til at se helt fjoget ud?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
En del af baggrunden for den krise, vi står i i verden i dag, er jo, at forbrugerne holder på deres penge.
Glædeligvis kunne vi forleden se Danmarks Statistik offentliggøre tal for, at detailhandelen nu er gået lidt frem.
Derfor håber vi, at mange forbrugere vil få tillid til deres egen økonomi i 2009, hvor de vil opdage, at de har betydelig flere penge til rådighed, end de havde sidste år, og at de så vil bruge de penge.
Det er jo sådan set det, der er formålet med det.
Men i modsætning til hr. Leif Lahn Jensen vil vi ikke bestemme, hvad pengene skal bruges til.
Det må de enkelte mennesker selv bestemme.
Nogle vil bruge dem til forbrug, nogle vil bruge dem til at forbedre deres ejendom, og nogle vil sandsynligvis lade pengene blive stående.
Men det er jo livets risiko, når man går ind for, at folk selv kan bestemme, hvad de skal bruge deres penge til.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-04-03:
Jeg har ikke så meget imod, at ministeren kalder mit parti det ene og det andet, men jeg er sikker på, at økonomi- og erhvervsministeren er træt af, at ministeren mener, at Det Konservative Folkeparti også er af samme mening.
For i går sagde økonomi- og erhvervsministeren i DR2, at folk selv må bestemme, om de vil trække pengene ud og gøre, hvad de har lyst til - det er rigtigt.
Så det vil sige, at hun ikke mener, at folk vil bruge pengene; de mange milliarder, Venstre vil bruge til at give øget forbrug, er erhvervs- og økonomiministeren ikke enig i.
Og virker det ikke lidt underligt, at de to ministre egentlig ikke er enige i det her synspunkt?
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-04-03:
For når et parti med ellers påståede liberale værdier mener, at det kan være problematisk, at borgerne får deres egne penge tilbage, fordi man ikke kan være sikker på, at de bruger dem rigtigt, må jeg sige, at så er der godt nok ikke meget liberalt tankegods tilbage i Det Radikale Venstre.
Man er fuldstændig forhippet på at lægge sig ind under Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti og være sikker på, at staten skal bestemme, hvad pengene skal bruges til.
Og troen på, at den enkelte borger skal have frihed til at anvende sine egne penge, og troen på, at det kan gå til noget gavnligt, har man entydigt forladt.
Jeg får altså mistanken om, at Det Radikale Venstres modstand mod det her forslag mere har at gøre med, at man skal sikre sig et godt forhold til legekammeraterne i Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti, end at det er en reel modstand mod det her reelle indhold.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Hr. Knud Kristensen er jo som alle nordjyder en mand, der grundigt vurderer pengene, inden han sådan hælder dem over disken.
Er det rimeligt, at det beløb, som ATP har tænkt sig at bruge på det, som alle indbetalere altså skal afholde, så overstiger som jeg har forstået det - hvad SKAT har brug for til at omstille deres systemer til den kæmpestore skattereform?
Her taler vi om, at ATP skal gøre noget, de hele tiden har skullet, nemlig at udbetale SP.
Knud Kristensen (KF), 2009-04-03:
Spørgsmålet er, om det er rimeligt eller ej.
Når man nu skal have sin SP udbetalt, om det så gøres før eller det gøres senere, vil der altid være en afgift, der i den sammenhæng skal betales.
Nu har man så forlods betalt sin afgift for netop at få udbetalt sin SP på et senere tidspunkt.
Så jeg synes, at det her er godt nok - også for at kunne administrere det.
Man regner jo med, at langt de fleste midler vil blive udbetalt i perioden i henhold til det fremsatte lovforslag.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Jeg ved ikke, hvad det er for et lovforslag, hr. Knud Kristensen henviser til.
I det, jeg kigger på, regner man ikke med noget som helst.
Der skriver man bare, at det er usikkert, hvor mange der vil hæve deres SP-opsparing, og så laver man et regneeksempel på, hvis f.eks. halvdelen gør det.
Hvis det er det meste, man kan presse fantasien til, er det da ikke langt de fleste.
Halvdelen er som bekendt kun halvdelen.
Spørgsmålet er så, hvis vi nu tager eksemplet med halvdelen: Skal alle dem, som så egentlig ikke har noget ønske om, at der skal ændres noget som helst, og de gerne vil have deres SP udbetalt, når de engang går på pension, så være med til at finansiere de andres fornøjelser på nuværende tidspunkt?
Synes det alligevel ikke at være mærkeligt, at det skal koste så utrolige summer at få de her it-systemer omstillet til noget, de hele tiden har skullet kunne, nemlig at udbetale SP?
Knud Kristensen (KF), 2009-04-03:
Nu vil jeg ikke ret gerne gå ind og begynde at vurdere, hvordan it-systemerne har skullet kunne fungere, og hvordan de fungerer, og hvor effektivt det er.
Det skal jeg overhovedet ikke blande mig i.
Det er der nogle andre folk, der netop er beskæftiget med at finde ud af.
Det, hr. Morten Østergaards spørgsmål også drejede sig om, var netop min vurdering af, hvor mange der ville gå hen og få udbetalt deres SP-beløb.
Der var min vurdering, at langt de fleste ville gøre det.
Jeg synes jo, det også er rimeligt, at man hører efter, hvad befolkningen siger, nemlig at det her er en rigtig god idé.
Med den lovgivning og de muligheder, vi netop har for at søge tilskud til forskellige andre ting, falder det godt i tråd med de planer, som vi her har lagt inden for vores egen husholdning.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-04-03:
Jeg ved snart ikke, hvor jeg skal starte henne, men lad mig sige, at det da er besynderligt.
Dem får de ud nu og får mulighed for at anvende, som de har lyst.
Mener hr. Morten Østergaard så ikke, at det isoleret set er et positivt tiltag, som kun kan virke gavnligt i den økonomiske situation, vi er i?
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Det ville jo være forbundet med mange forudsætninger at gætte på, hvor mange der ville vælge bare at flytte det over i en mere lukrativ opsparing eller lægge det ind på andre pensionsordninger.
Hvis man omsætter det til forbrug, vil det så blive brugt på ting, der ikke gavner dansk økonomi, men i stedet for blive brugt nogle af de steder, hvor der fortsat er mangel på arbejdskraft, eller vil det blive brugt på at tage på ferie og andre ting, som ikke gavner dansk økonomi?
Så det mener jeg bestemt ikke at man kan sige så entydigt.
Man kunne forestille sig, at det har meget lille effekt og derfor ikke rigtig gør nogen forskel.
Man kan også forestille sig, at det vil have en negativ effekt, hvis danskerne ender med at bruge pengene på en uhensigtsmæssig måde.
Og derfor er det altså ikke et redskab her.
Man kan selvfølgelig have det synspunkt, at det er danskernes penge, og at de derfor skal have dem, og det anerkender jeg også er det, Venstre har som grundsynspunkt, men som kriseredskab, som et forsøg på at stimulere væksten, ja, der er det virkelig et dårligt valgt redskab.
Knud Kristensen (KF), 2009-04-03:
Nu er det sådan, at vi i Det Konservative Folkeparti har vældig højt til loftet, og der er muligheder for, at man netop kan have forskellige indgangsvinkler til de mange forskellige områder.
Men der kommer ingen ændringsforslag fra Det Konservative Folkeparti, og hr. Mike Legarth må have lov til at udtale sig om det, der netop kommer ham ved.
Jeg har så min udlægning af det, og jeg mener, at det her er reelt og i orden, og det forenkler også hele processen omkring udbetalingen.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Det tror jeg kan afvises som den rene spekulationsfordrejning; vi lader jo folk tage pengene ud til en lavere beskatning.
Ordningen blev jo i sin tid indført, fordi økonomien var overophedet.
I øjeblikket tror jeg vi har brug for at stimulere økonomien, og derfor er det jo fuldstændig i forlængelse af ordningen, at folk kan få lov at hæve deres penge.
Det er det egentlige formål.
Jeg ved godt, at Socialdemokraterne på nogle tidspunkter har foregivet, at det var en pensionsopsparing, men sandheden er jo, at man havde brug for at begrænse en økonomisk overophedning i sin tid, da man indførte det; nu har vi brug for at lette økonomien, og derfor hænger tingene meget smukt sammen.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Jeg vil godt have ministerens sådan almindelige stilkarakter, når det gælder graden af formynderi fra det offentliges side i forbindelse med renoveringspuljen.
Man har altså fra regeringens side valgt at indrette en pulje, som går specifikt til, at folk kan sætte deres hus i stand, og jeg vil bare høre, om det så ikke også er formynderi.
Men der er et andet element, som jeg synes ministeren slipper lidt for let om ved, nemlig at det her selvfølgelig medfører nogle forøgede skatteindtægter for staten, som kommer nu i stedet for senere.
Så jeg vil bare stille et spørgsmål til ministeren som minister for alle lønmodtagere her i landet: Er det med sådan et godt råd til den enkelte lønmodtager så fornuftigt på nuværende tidspunkt at begynde at brænde sin pension af, eller er det klogere at holde sin pension der, hvor den er, og spare op til alderdommen - bare sådan i al almindelighed?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-03:
Nu er det jo sådan, at vi i hvert fald i Socialdemokratiet er blevet lidt klogere på det her spørgsmål, men jeg kan forstå, at det er ministeren i hvert fald ikke.
Der sker jo rent faktisk det - i hvert fald sådan som jeg har forstået det - at i det øjeblik, man mister sine sygedagpenge og kommer på kontanthjælp, som jo er problemet her, fokuserer man ikke længere på at blive rask, for så fokuserer man lige pludselig i stedet på, at man ikke har en indtægt og mangler penge til at betale husleje og alt muligt andet.
Det betyder jo reelt, at oven i den fysiske sygdom, man måske har, får man sandsynligvis også en psykisk belastning, og det er jo ikke noget, der ligefrem fremmer raskmeldingen.
Med hensyn til den debat, vi havde i formiddags, om, at det gælder om at hjælpe syge tilbage på arbejdsmarkedet og hjælpe syge med at komme videre, virker det her - det må ministeren da give mig ret i - ikke så meget som en hjælp.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
For det første mener jeg, det vil være forkert at åbne mulighed for, at en borger kan modtage sygedagpenge i et ubegrænset antal år; for det andet vil en afskaffelse at denne mulighed jo betyde, at der vil blive en ændret adfærd på dette område, og for det tredje medfører det, som jeg sagde i min tale, at man kan medtage sygedagpengene ubegrænset til et andet EU/EØS-land og dermed være ude af det opfølgningssystem, vi i øvrigt opbygger her i landet.
Der er altså adskillige ulemper ved det forslag, hr. Lennart Damsbo-Andersen har fremsat her.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-03:
Jamen så vil jeg bede ministeren bekræfte over for mig: Hvis man er i et opfølgningsforløb i kommunen i forbindelse med sin sygdom og vælger at rejse til udlandet, er det så ikke sådan, at hver gang der skal føres samtale, hver gang planen skal ændres, skal man møde i kommunen igen?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Nej, sådan er reglerne ikke.
Vi fik lavet en ordning i den såkaldte østaftale, hvorefter man mod at betale transporten til Danmark, eventuelt flyvebillet, kunne få sygeopfølgning, men reglerne er sådan, at det er der ingen pligt til.
Sygeopfølgningen skal som hovedregel finde sted i det land, hvor den pågældende bor.
Eigil Andersen (SF), 2009-04-03:
Ministeren nævnte den politiske aftale, som man har lavet i går, vedrørende en vis gruppe syge, som har fået en ekstra forlængelsesmulighed, som kommunen kan bruge - det betyder altså, at man ikke har ret til det, men kommunen kan gøre det - og nogle vil sikkert gøre det, og andre vil ikke.
Vi har haft ca. 5.000, der har mistet sygedagpengene på grund af varighedsbegrænsningen, og faktisk er det sådan, at i 2007 var det 7.000, der mistede sygedagpengene.
Jeg har fået oplyst i Beskæftigelsesministeriet, at den aftale, man har lavet i går - eller måske var det i forgårs, jeg kan ikke huske det - betyder, at man kan hjælpe 500 af disse 5.000 eller 7.000.
Det er altså en meget lille gruppe.
Jeg vil gerne bede ministeren bekræfte, at det forholder sig sådan, at det højst er hver tiende, som kan blive hjulpet af det.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Forlængelsen, som vi traf aftale om i går, skal gælde i de tilfælde, hvor kommunen konstaterer, at den sygemeldte ikke kan opnå eller fastholde beskæftigelse på normale vilkår på arbejdsmarkedet.
Det gælder altså, når det er konstateret, at det kan den pågældende ikke, men det endnu ikke er afklaret, om den sygemeldte kan klare et fleksjob eller er berettiget til førtidspension.
I de tilfælde kan man forlænge sygedagpengene, og det er rigtigt, som hr. Eigil Andersen oplyser, at det gælder ca. 500 personer.
Eigil Andersen (SF), 2009-04-03:
I betragtning af, at det er 5.000-7.000 årligt, som mister sygedagpengene på grund af de gældende regler, og i betragtning af, at af dem er der 1.800, som havner i det sorte hul, hvor de er uden nogen form for indtægt, fordi de hverken kan få sygedagpenge eller kontanthjælp, 0,0 kr., synes ministeren så ikke, at det er et meget fattigt svar at komme med, at man vil hjælpe - hvis kommunen altså vil en så lille gruppe?
Det er selvfølgelig godt, at de 500 bliver hjulpet, men det forslår jo, som man siger, som en skrædder i helvede, når det er 5.000-7.000 årligt, der mister sygedagpengene.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Det er jo ikke meningen, at vi skal have et permanent forsørgelsesgrundlag med sygedagpenge, det er jo en midlertidig ydelse.
Er der permanente forhindringer for at komme helt eller delvis på arbejdsmarkedet, er det jo førtidspensionssystemet, revalidering, fleksjob osv., der er alternativet.
Vores forsørgelsessystem er jo sådan, at når der udbetales kontanthjælp, er der denne gensidige ægtefælleafhængighed.
Thomas Adelskov (S), 2009-04-03:
Jamen så tror jeg bare ikke, ministeren forstår den virkelige verden.
Jo, hvis de f.eks. har en ægtefælle, der har et job, gør de det ikke.
Der er masser af familier, hvor den ene ægtefælle bliver ramt af sygdom - det kan være en blodprop, det kan være kræft, det kan være alt muligt andet - så ender man i behandlingssystemet, og på et eller andet tidspunkt, efter et år eller halvandet, falder man for varighedsbegrænsningen, og fordi ægtefællen er i beskæftigelse, kan man altså ikke få sygedagpenge eller kontanthjælp.
Mange ender i den situation, at de må gå fra hus og hjem, nogle lader sig pro forma skille, og vi kender de sager, der er om socialt bedrageri.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Morten Østergaard i, at incitamenterne til, at kommunerne gør noget, jo er enormt store, fordi kommunerne har hele udgiften til sygedagpenge efter de første 12 måneder, og det er bare derfor, jeg siger, at ministeren altså ikke kan stå og sige, at man har en andet forsørgelse, for 1.800 mennesker får ikke offentlig forsørgelse, og de er heller ikke i arbejde.
De har simpelt hen bare mistet deres forsørgelsesgrundlag og er fortsat syge.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Jeg er jo helt enig med beskæftigelsesministeren i, at der er behov for at lave en tidlig indsats.
Det er jo netop derfor, vi har lavet sygefraværsaftalen, som vi også har diskuteret her i formiddag.
Jeg synes, det virker, som om ministeren ikke tror på, at det virker.
Altså, nu har vi hele formiddagen været enige om, at kommunerne entydigt har en interesse i at sørge for, at deres syge medborgere kommer tilbage på arbejdsmarkedet.
Hvis man tror på, at systemet virker, må man jo tro på, at hvis folk var raske, var de kommet tilbage i arbejde.
Det, der jo er virkeligheden, er, at der er mange behandlingsforløb, der rækker langt ud over, hvad varighedsbegrænsningen i dag er: ryglidelser og psykiske lidelser.
Derfor må man jo sige, at hvis man tror på, at det system, vi netop her til formiddag har førstebehandlet, virker, så er der jo ikke noget godt argument for at bevare varighedsbegrænsningen.
Jeg kan bare ikke forstå det, når vi nu hele formiddagen har bekræftet hinanden i, at kommunerne entydigt har en interesse i hurtigst muligt at få folk tilbage på arbejdsmarkedet, så de ikke skal bekoste sygedagpenge på dem - og i øvrigt selvfølgelig til glæde for både medarbejdere og arbejdsgivere.
Så der er da ikke gode argumenter for at have en varighedsbegrænsning, hvis man har lavet et system, hvor kommunerne entydigt har den interesse - og hvor det selvfølgelig også er i borgernes interesse.
Tilbage står jo, at de mennesker, som varighedsbegrænsningen rammer, er folk, som er syge.
Det er jo folk, som kan være i behandlingsforløb, som rækker ud over, hvad der kan tillades i forhold til de begrænsninger, der er i dag.
Vi ved, at der er masser af sygdomme, hvor det er berettiget, og hvor der er behandlingsforløb, der rækker ud over de her ting.
Derfor er det bare, jeg stilfærdigt siger: Hvis ikke det er, fordi også ministeren har mistillid til, hvilket vi ellers har forsøgt at mane i jorden, at kommunerne ikke vil gøre deres arbejde ordentligt, jamen så synes der bare ikke at være logik i at fastholde varighedsbegrænsningen.
Hvis det system, vi sammen har lavet, virker, er der ingen grund til varighedsbegrænsningen.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Sygedagpenge er en midlertidig ydelse, man skal have i en periode, hvor det afklares, om man kan blive rask og komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Men det skal jo også være sådan, at det ikke er en permanent ordning, man er på, men at man er på sygedagpenge, indtil man eventuelt får en førtidspension, kommer i fleksjob eller kommer i revalidering.
Det er jo det, der er hele formålet med det.
Det, der må være bestræbelsen, er, at det så hurtigt som muligt afklares, om de pågældende kan komme tilbage.
Hvis de kan komme tilbage, er det fint; hvis de skal over i andre ordninger, skal de over i andre ordninger.
Det er jo ikke meningen at skabe et nyt permanent system.
Thomas Adelskov (S), 2009-04-03:
Beskæftigelsesministeren sagde i sin begrundelse for at afvise det forslag, vi her i dag behandler, om at afskaffe varighedsbegrænsningen på sygedagpenge, at der var tale om en mindre gruppe borgere, der hvert år mistede deres sygedagpenge.
For nogle år siden var gruppen lidt mindre.
På det tidspunkt var der af dem godt 1.000 mennesker, som ikke efterfølgende havde noget forsørgelsesgrundlag, dvs. godt 1.000 mennesker, som altså hverken kunne få kontanthjælp eller noget som helst andet.
Det tal er steget med de seneste tal, som ministeren i går har sendt over til os, til 1.800 mennesker, der ikke har noget forsørgelsesgrundlag, når de mister deres sygedagpenge.
Det er mennesker, der kan gå i 2-3 år.
HK har dokumenteret for os, at nogle af dem sådan set på et eller anden tidspunkt alligevel f.eks. kan komme i fleksjob eller komme over på anden ydelse eller bliver raske.
Gigtforeningen har dokumenteret det samme over for os.
Det er det, som ministeren nu står og siger er en lille gruppe mennesker, og som ministeren ikke vil være med til at hjælpe.