runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2010-12-01:
Jeg har redegjort for det faglige arbejde, der ligger til grund for den valgte model for indførelse af tarmkræftscreening.
Det var en bredt sammensat arbejdsgruppe med deltagelse af den multidisciplinære cancergruppe for tarmkræft, som bl.a. blev sammensat af medlemmer af Dansk Kirurgisk Selskab.
Selvfølgelig kan der altid være forskellige synspunkter i en sag, men det ændrer ikke ved, at implementeringsmodellen er valgt på baggrund af et grundigt fagligt forarbejde og en enig arbejdsgruppe, hvor Dansk Kirurgisk Selskab har været repræsenteret af den multidisciplinære cancergruppe for tarmkræft.
Man skal lige huske, at det jo altså drejer sig om hundredtusinder af afføringsprøver, som skal analyseres.
Det skal sættes i værk, folk skal uddannes, og det skal sendes frem og tilbage.
Det er en kæmpe øvelse, og det er også derfor, den er så kostbar, at den, når den er fuldt indkørt, koster 0,5 mia. kr., altså 500 mio. kr., om året, og det altså ikke noget, man gør med et fingerknips.
Det er noget, man forbereder rigtig grundigt, sådan at man kan få uddannet de folk, der skal til, så vi ikke skaber falsk tryghed, ved at man ikke får tilstrækkelig gode analyser, jævnfør brystkræftanalyser, hvor falsk tryghed jo netop har været et aktuelt problem.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-12-01:
Jamen jeg kan kun sige, at jeg er glad for, at sundhedsministeren fremhæver, at vi skal have kvalitet i sundhedsvæsenet.
Men vi må jo blot sige, at der altså er 150 danskere, som dør hvert år, som efter Kræftplan III vil kunne overleve, hvis man får screeningen i gang.
Jeg spørger ministeren en gang mere: Kan ministeren svare mig et hundrede procent sikkert på, at resultatet, altså igangsætningen af screeningerne, ikke skyldes en politisk styring fra ministeriet eller fra Sundhedsstyrelsen, men ene og alene skyldes, at den faglige arbejdsgruppe har sagt: Vi kan ikke levere produktionen, afføringsprøvernes undersøgelse og efterfølgende operation og undersøgelse på sygehusene, hvis ikke vi får så lang tid, altså 2011, 2012, 2013 til at planlægge, så vi først går i gang i 2014?
Kan ministeren be- eller afkræfte det?
Det er dog fantastisk.
Nu har jeg spurgt, og jeg spørger tredje gang.
Jeg vil spørge indenrigs- og sundhedsministeren: Er der givet en ramme til arbejdsgruppen, som siger, at de ikke har råd til at indføre screening for tarmkræft før i 2014, eller ej?
Er det en faglig beslutning, der ligger til grund for, at man ikke kan få det i gang før, så 150 danskere skal dø i 2011, 2012 og 2013, eller er det en politisk beslutning, fordi man ikke afsætter pengene før i 2014?
Så enkelt, så kort er mit spørgsmål.
Bertel Haarder (V), 2010-12-01:
Det sundhedsfagligt forsvarlige skal passe sammen med det økonomisk hensigtsmæssige.
Derfor skal man ikke indkøre ting for hurtigt.
Jeg ved bare, at den model, der er fundet, er tilfredsstillende.
Det har jeg også Danske Regioners ord for.
Den er økonomisk ansvarlig, og den er lægefaglig ansvarlig.
Så synes jeg altså, at det er noget pop at sige, at vi, fordi kræftscreeningen indføres fra 2014 – i hvert fald når den er fuldt indkørt – og fordi den sparer 150 menneskeliv om året, så afliver så at sige 150 mennesker i 2011 og i 2012 ved ikke at indføre den med det samme.
Altså, for det første kan man ikke indføre det med det samme.
For det andet er det en total poppet populistisk betragtning, som jeg simpelt hen ikke vil gå ind på.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-12-01:
Tak for det.
Bertel Haarder (V), 2010-12-01:
Det gælder om at finde en indkøringsmodel, som forener det optimale på det sundhedsfaglige område med det optimale på det økonomiske område.
Man kan altid brænde flere penge af, og det kan godt være, at hr. Flemming Møller Mortensen synes, at det er for fedtet, at det kun skal koste ½ mia. kr. om året.
Thomas Jensen (S), 2010-12-01:
Jamen vi fik jo ikke rigtig noget svar på det spørgsmål, som jeg stillede, nemlig om der var mere ulighed med det her lovforslag, når det bliver gennemført.
Det er sådan, at folk, der er gift, kan få et nedslag i multimedieskatten, mens folk, der ikke er gift, men bor sammen, ikke kan ikke få noget nedslag i multimedieskatten, og folk, der bor alene, heller ikke kan få nedslag i multimedieskatten.
Så spørger jeg igen, og nu håber jeg, at ordføreren, efter at jeg har gentaget spørgsmålet, kan forstå det: Er det her forslag ikke ulighedsskabende mellem folk, der er ægteviede, og folk, der blot er samlevende, og folk, som er singler og bor alene, i og med at folk, der er gift, kan få en skattelettelse, samtidig med at singler og folk, der blot er samboende, ikke kan få en skattelettelse?
Er det ikke ulighedsskabende?
Mads Rørvig (V), 2010-12-01:
I forhold til det, som hr. Thomas Jensen er inde på, sker der jo netop ikke noget nyt.
I skattelovgivningen bliver ægtefæller og registrerede partnere i dag lignet sammen, og andre bliver lignet hver for sig.
Daniel Rugholm (KF), 2010-12-01:
Da den konservative skatteordfører, hr. Mike Legarth, ikke kan være til stede i dag, skal jeg på hans vegne tilkendegive følgende: I aftalen om finansloven for 2011, der blev indgået mellem os Konservative, Venstre, Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne, er der opnået enighed om en ægtefællerabat for multimediebeskatning.
I skattereformen blev der gennemført en modernisering af reglerne for beskatning af personalegoder via indførelsen af multimediebeskatning.
Det er vigtigt at forstå, at man ikke skal betale 3.000 kr., man skal betale skat af et beløb på 3.000 kr.
For en person, som ikke betaler topskat, svarer det til et beløb på ca. 100 kr. om måneden.
Typisk vil omkostningen for fri telefon, en computer med tilhørende internetforbindelse eller begge dele overstige udgifter til multimediebeskatningen.
Jeg er glad for, at vi er blevet enige om at halvere multimedieskatten for den ene ægtefælle i de husstande, hvor begge ægtefæller har arbejdsgiverbetalte multimedier.
Konkret udformes skatterabatten således, at det skattepligtige multimediebeløb reduceres med 25 pct. for begge ægtefæller.
Niels Helveg Petersen (RV), 2010-12-01:
Det Radikale Venstre kan ikke støtte forslaget.
Det vil være det mest logiske og sammenhængende.
IT- og Telestyrelsen har ifølge et af høringssvarene oplyst, at der er 50.000 lønmodtagere, som nu undlader at bringe mobiltelefon og/eller pc med hjem fra arbejde.
Det er mange, og jeg er alvorlig bange for, at det medfører tab af produktivitet og fleksibilitet i både den offentlige og den private sektor.
I Danmark står vi over for at skulle forbedre vores konkurrenceevne og vores produktivitet.
Den er forringet stærkt under denne regering med støtte fra Dansk Folkeparti, og er der noget, der kunne gavne vores økonomi, er det at forbedre produktiviteten.
Multimedieskatten virker imod dette og er derfor til skade for at løse et grundlæggende problem i dansk økonomi.
Derfor er det Det Radikale Venstres opfattelse, at multimedieskatten bør afskaffes for at forbedre fleksibilitet og produktivitet i arbejdstilrettelæggelsen på danske arbejdspladser, både offentlige og private, og vi håber, at det kan blive resultatet, efterhånden som den nuværende ordning viser sine urimelige resultater.
Derfor er der her et helt gratis råd til regeringens Vækstforum og de initiativer, regeringen påtænker for at øge vækst og produktivitet i Danmark: Afskaf multimedieskatten!
Endelig vil jeg så anføre, at vi ikke bryder os om, at man i skattelovgivningen indfører nye former for, hvad skal vi sige, sambeskatning.
Det er jo i virkeligheden det, som på en eller anden måde ligger her, og jeg tror, man skal passe på med ikke at lave nye skel imellem de skatteregler, der gælder for ægtepar, og de skatteregler, der gælder for samboende.
Vi har jo igennem årene haft en lang strid om sambeskatning, og til oplysning for hr. Mikkel Dencker, som var så glad for, at der nu igen kom elementer af sambeskatning ind, kan jeg oplyse, at sambeskatning jo faktisk er en skat på ægteskab.
Det var en af grundene til, at vi gik væk fra sambeskatning og har bevæget os langt væk fra den i vores skattelovgivning, og vi vil ikke være med til at indføre nye elementer, der sætter skel mellem ægtepar og folk, der har valgt at leve sammen på anden vis, i skattelovgivningen.
Mikkel Dencker (DF), 2010-12-01:
Jeg kan ikke lade være med at være lidt nysgerrig.
Jeg kunne forstå på den radikale ordfører, at Det Radikale Venstre er utilfreds med den måde, multimedieskatten er på, og at den skal afskaffes ifølge Det Radikale Venstre.
Så meget har jeg forstået.
Men hvad skal der så sættes i stedet for?
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Skal der være en anden form for beskatning af de her personalegoder, eller skal det bare helt være skattefrit?
For så kunne jeg da forestille mig, at der var rigtig mange mennesker, der ville have udbetalt en meget stor del af deres løn i forskellige former for multimedier fra deres arbejdsgiver, så de slipper for at betale skat af deres løn.
Er det det, der skal i stedet for?
Eller hvis det bare skal afskaffes, hvor skal finansieringen så komme fra?
Det vil jeg også godt høre.
Niels Helveg Petersen (RV), 2010-12-01:
Det mærkelige ved denne multimedieskat er jo, at den er meget, meget gunstig over for folk, der har mange multimedier.
Sådan er den her skat jo indrettet.
Så jeg forstår egentlig ikke spørgsmålet.
Denne skat er jo indrettet sådan, at hvis man har rigtig mange multimedier, så slipper man meget billigt.
Så slipper man med at skulle betale skat af 3.000 kr., ligegyldigt hvor meget man har af elektronisk udstyr.
Så jeg forstår faktisk ikke spørgsmålet.
Denne lovgivning er netop gunstig over for dem, der anskaffer sig mange multimedier.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2010-12-01:
Det lovforslag, vi behandler her i dag, handler om den meget omtalte ægtefællerabat på multimediebeskatning.
Ifølge lovforslagets bemærkninger kan udgiften til multimediebeskatningen overstige værdien af multimedier, der er stillet til rådighed for medarbejdere, hvis der er tale om to ægtefæller i én husstand, som hver især er omfattet af multimediebeskatningen.
Det var lige nøjagtig det, som både Dansk Folkepartis og Venstres ordførere gjorde opmærksom på på to forskellige måder.
Da det ikke er meningen, at udgiften til multimedieskatten skal overstige værdien af det eller de multimedier, der bliver stillet til rådighed af arbejdsgiveren, foreslås det, at der gives en rabat.
Rabatten skal være på 25 pct. for hver ægtefælle.
For SF giver ikke mening, at den rabat kun skal komme ægtefæller til gode, da de samme præmisser jo også er gældende for samboende par, som ikke er gift, og flere af høringsparterne kalder det da også særbehandling af ægtefæller, at der kun gives rabat til disse.
Skatteministerens svar til de høringsparter er, at det kun er muligt at give rabatten til ægtefæller, da der ikke er andre måder i vores skattesystem, man kan holde øje med spørgsmålet på.
SF synes, det er mærkeligt at fremsætte et lovforslag, der som udgangspunkt ikke stiller alle lige for loven.
Formålet med lovforslaget er ifølge bemærkningerne at skabe bedre vilkår for vækst, men i SF undrer vi os over, hvilke beregninger der ligger til grund for den antagelse.
Som tidligere nævnt har Socialdemokraterne og SF i deres udspil til finansloven for 2011 et forslag til, hvordan multimediebeskatningen kan ændres, så der ikke skal betales multimedieskat, hvis man kun får stillet ét multimedie til rådighed.
Jeg kan sige til hr. Mikkel Dencker, at det gælder i forhold til både mobiltelefon og computer.
På den måde bliver ordningen langt mere fleksibel.
I Berlingske Tidende den 6. september 2010 udtalte skatteministeren sig således om SF-S-forslaget om ændringerne af multimediebeskatning, og jeg citerer: »Hvis vi ville lave om på multimediebeskatningen, så havde vi haft et forslag med i finanslovsforslaget. Derfor har vi ingen planer om at lave om på den.
Vi synes sådan set, at reglerne er både klare og forståelige«.
Det var altså den 6. september 2010, og SF vil gerne vide, hvem eller hvad der har fået skatteministeren på andre tanker i forhold til de ændringer, der nu er kommet på banen i forhold til multimediebeskatningen.
SF kan med disse ord ikke støtte lovforslaget.
Niels Helveg Petersen (RV), 2010-12-01:
Jeg er fuldstændig overbevist om, at multimedieskatten og det provenu, den indbringer, er meget dyrt tjente penge for det danske samfund.
Jeg tror, at den forringer produktiviteten og fleksibiliteten, både i den private og den offentlige sektor, og derfor er den ikke de penge værd, den indbringer.
Derfor har jeg ikke noget problem med at svare på det spørgsmål.
Vi ønsker multimedieskatten afskaffet.
Frank Aaen (EL), 2010-12-01:
Multimedieskatten er en håbløs skat, der rammer alt for mange, der alene har et arbejdsredskab med hjem, den skaber en masse bureaukratiske problemer og er indrettet på en sådan måde, at den, der har arbejdsredskabet med hjem måske bare en gang imellem, skal betale det samme i skat som topmedarbejderen, der har fri telefon, internet, pc og frit kan downloade musik og tv.
Den er oven i købet indrettet på en sådan måde, at de, der tjener mest, har den største fordel, og jo mere man kan få omlagt fra løn til multimedier af forskellig art, jo bedre er man stillet rent økonomisk.
Det er ganske urimeligt.
Vi synes, at fryns skal beskattes, hvis det ikke er småting.
Fryns som gratis sundhedsforsikringer, kostbare multimedier, der bliver stillet til rådighed af arbejdsgiverne, ønsker vi beskattet, men altså ikke på den klodsede måde, som vi kender i dag.
Når man så kommer med det her forslag, som jo bibeholder det grundlæggende klodsede i multimedieskatten, kommer og laver sådan en lidt latterlig rabatordning, som er indrettet sådan, at der sker forskelsbehandling af gifte og samboende, og som er mest værd for dem, der tjener mest, ja, så er der jo ikke nogen tvivl om, at vi selvfølgelig stemmer nej til forslaget.
Vi vil meget gerne være med til at støtte en ændring af multimediebeskatningen, som den er i dag, og være med til at fjerne tåbelighederne, som vi ser i den øjeblikkelige skat, men det her, som i virkeligheden er en videreførelse af alt det værste i multimedieskatten, ønsker vi ikke at bidrage til.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-12-01:
Tak for de bemærkninger, der er faldet til forslaget.
Det er glædeligt at kunne konstatere, at multimediebeskatningen stadig væk kan skabe livlig diskussion her i Folketingssalen, og det er sådan set også ret interessant at se, at oppositionen stadig væk er ude af stand til at samle sig om en fælles holdning.
Jeg vil også gerne slå fast her i dag og minde om, hvad der ligger bag forslaget her.
Det er en del af udmøntningen af den finanslovaftale, der er lavet med Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne, og som jo har til formål at styrke vores mulighed for at skabe vækst i det danske samfund.
Der er en lang række andre ting, som også er en del af finansloven, og som vi senere i dag kommer til at diskutere, bl.a. en omlægning af forskerskatteordningen.
Men når det er sagt, er jeg af den opfattelse, at det meget fornuftige tiltag, vi tager her, kan være med til at sikre en endnu mere fleksibel model og også gøre, at vi arbejder for at styrke væksten i det danske samfund, som de fleste partier her i Folketingssalen jo på et eller andet tidspunkt i hvert fald har ment at støtte op om.
Derudover har der selvfølgelig været rejst et par spørgsmål igen, og til SF’s ordfører vil jeg sige, at det sådan set er sund fornuft at lempe ordninger, hvis der skaffes økonomi til det.
Det var det, der skete under finanslovforhandlingerne, og det synes jeg altid er fornuftigt.
Jeg synes faktisk, det er ret flot i en situation, hvor Danmark har skullet spænde livremmen ind, så også at kunne lave en omlægning her, der kan være med til at gavne den økonomiske udvikling i Danmark.
Så er der også spørgsmålet om, hvorvidt det her vil betyde, at Danmark mister terræn og fleksibiliteten på arbejdsmarkedet lider skade.
Jeg tror, det vist efterhånden er gået op for enhver, at de dommedagsprofetier, der kom sidst, i forbindelse med at man indførte multimedieskatten, jo heldigvis ikke har holdt vand på nogen som helst måde.
Så jeg glæder mig til udvalgsbehandlingen og til en god politisk diskussion i løbet af den. ,
Niels Helveg Petersen (RV), 2010-12-01:
Det er skatteministerens allersidste bemærkninger, der bringer mig til at stille følgende spørgsmål: Er skatteministeren uenig i det skøn, som vi har fra IT- og Telestyrelsen, på, at 50.000 lønmodtagere er ophørt med at tage pc’en og/eller mobiltelefonen med hjem fra arbejde?
Hvordan harmonerer det tal, at 50.000 opfører sig på den måde, med ministerens udsagn om, at det ikke er gået nær så galt, som man havde troet?
Mikkel Dencker (DF), 2010-12-01:
Mit spørgsmål var vel egentlig ikke så svært.
Skal det så være skattefrit at modtage multimedier stillet til rådighed af arbejdsgiveren, og som man kan bruge privat?
Skal det være skattefrit, eller hvad skal der i stedet for være af beskatning på det?
Hvis man afskaffer multimedieskatten helt, hvordan skal man så finansiere det hul, der opstår i statskassen, for så vidt jeg husker, er det jo en lille milliard kroner, multimedieskatten indbringer i provenu?
Og Det Radikale Venstre bryster sig jo af at være et økonomisk ansvarligt parti, så hvor skal den lille milliard kroner så komme fra?
Mikkel Dencker (DF), 2010-12-01:
Jeg kan med det samme sige, at Dansk Folkeparti støtter lovforslaget her.
Det gør vi ikke bare af den grund, at det er en del af finanslovaftalen mellem Dansk Folkeparti, regeringen og Kristendemokraterne, men også fordi det er rigtig godt forslag.
For snart 2 år siden blev multimedieskatten jo til i en aftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti, og vi mener, det er den rigtige måde at beskatte multimedier på, som stilles til rådighed af arbejdsgivere, og som man kan bruge privat.
Det er en retfærdig beskatning, i og med at det er rimeligt, at vi beskatter multimedier, som man kan bruge i sit privatliv, og som kan erstatte nogle private multimedieudgifter, man ellers skulle have afholdt.
Derfor er det rimeligt, at der er en beskatning.
Samtidig er det også skruet sammen på en enkel og overskuelig måde, sådan at det er nemt for alle at regne ud, hvad de skal betale, og det er nemt at administrere for myndighederne.
Derfor er vi glade for den form for multimediebeskatning, vi har i dag.
Derfor er det også glædeligt, at vi nu kan forbedre ordningen, så den bliver endnu bedre end sådan, som den var aftalt oprindelig, nemlig ved at ægtefæller, som begge multimediebeskattes, fremover kan få en, kan man sige, rabat på 50 pct. på den ene persons multimedieskat, i det tilfælde at begge parter betaler multimedieskat.
Og som Venstres ordfører, hr. Mads Rørvig, ganske rigtigt sagde, er der en mindre nytteværdi af, at man har mere af det samme.
Der er helt klart tale om større nytte, når det er person nummer et i et ægteskab, der får multimedier stillet til rådighed, mens nytteværdien er klart mindre, når det er ægtefælle nummer to, der får stillet noget til rådighed af arbejdsgiveren.
Derfor er det også rimeligt, at der er en lavere beskatning af nummer to.
Så det er en god og rimelig ændring af multimediebeskatningen, som kommer her, og den støtter vi selvfølgelig i Dansk Folkeparti.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2010-12-01:
Tak for det.
Nu nævner ordføreren det her omkring nytteværdien: at nytteværdien er størst, når der kun er en person, og at når der er to personer, ægtefæller, bliver nytteværdien mindre.
Gør det samme sig ikke også gældende for samboende par, som ikke er gift?
Mikkel Dencker (DF), 2010-12-01:
Det er rigtigt, at for at samlevende par, som ikke er gift, men hvor begge har fået stillet multimedier til rådighed, er nytteværdien selvfølgelig mindre, hvis de anvender de her multimedier sammen.
Der er flere grunde til, at vi har valgt at indskrænke rabatten her til kun at være til ægtefæller.
Den første og mest overskuelige er vel nok, at myndighederne i forvejen ligger inde med oplysninger om, hvem der er gift med hinanden, og hvem der ikke er gift med hinanden, og derfor er det nemt at administrere den her rabat.
Der kan være mange andre årsager til, at folk bor på den samme adresse, end at de nødvendigvis indgår i et parforhold, så derfor vil det være et stort bureaukratisk problem, hvis man skal til at tage ud og spørge hver enkelt person, der lever på samme adresse som andre personer, om, hvilken relation vedkommende har til de andre.
Der kan også opstå skattetænkning i den forbindelse, så også derfor må vi afvise den tanke.
Desuden vil jeg også godt sige, at rent familiepolitisk synes jeg også, det er godt, at vi har en skattelovgivning, som tilgodeser ægtepar, i og med at vi mener, det er godt, at folk gifter sig, hvis de har valgt at leve sammen og de elsker hinanden.
Så kan de lige så godt gifte sig, og det vil vi også godt anspore til ved at sambeskatte dem, så de derved opnår noget rabat.
Nej, det er vi ikke.
Jeg må bare sige, at jeg synes, at det forslag, der er kommet fra Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti, er et slag i luften, nemlig at man vil fritage det første multimedie, og så påtænker man, understreger hr. Thomas Jensen jo, at det er mobiltelefoner, som man ikke skal beskattes af, og at det er det, man primært tænker på.
Men der er jo masser af muligheder for at slippe for beskatning af en mobiltelefon, man har fået stillet til rådighed af arbejdsgiveren, nemlig hvis man lader være med at bruge den til private opkald.
Det er nemt at kontrollere, og folk kan jo bare lade være med at bruge den til private opkald.
Der er allerede den mulighed i dag, så det er en fuldstændig virkningsløs politik, som Socialdemokratiet og SF lægger frem her.
Jeg må sige, at jeg synes, at det her er en enkel og ligetil måde at skrue en sådan rabatordning på multimedieskatten sammen på, nemlig ved at tage udgangspunkt i, hvem der er gift med hinanden.
Det er noget, som man inden for den offentlige administration allerede ved klar besked om, så derfor er det her nemt at administrere.
Så jeg synes, det er helt naturligt, at man slår ned her og siger: Det er ægtefæller, der kan få den her rabat.
Det kender vi jo i øvrigt i masser af andre sammenhænge i skattesystemet: Der er sambeskatning af ægtefæller, så det er ikke noget nyt fænomen, og det kan næppe komme bag på fru Malene Søgaard-Andersen, at Dansk Folkeparti går ind for det.
Det tror jeg egentlig også at SF har stemt for ved flere andre lejligheder.
Thomas Jensen (S), 2010-12-01:
Tak og tak til Dansk Folkepartis ordfører for ordførertalen.
Der var noget, jeg alligevel bed mærke i her ved besvarelsen af det forrige spørgsmål.
Dansk Folkeparti synes, at det er god familiepolitik at føre her med multimedieskatten, nemlig at det er folk, der er ægteviede, der kan få rabat på multimedierne, men folk, som er samlevende, eller folk, der er singler, kan ikke få rabat på multimedierne.
Hvad med det ægtepar, der har levet lykkeligt sammen i mange år, og den ene så går bort?
Man har levet lykkeligt i et familieliv, man har valgt kærligheden til, og så lige pludselig bliver man alene, og det skal man så straffes for over skattebilletten på multimedierne, fordi nu lever man ikke længere op til den her fine familiepolitik, som Dansk Folkeparti fører.
Synes Dansk Folkeparti virkelig, at det er godt at diskriminere eller skelne mellem folk, der er ægteviede, og folk, der er singler?
Det er det korte og klare spørgsmål.
Er det en retfærdig politik?
Synes Dansk Folkeparti, at det er godt og retfærdigt at sikre skattelettelser for folk, der er ægteviede, mens folk, der bor alene, f.eks. efter et dødsfald i familien, ikke længere kan få en skatterabat?
Synes Dansk Folkeparti, at det er rimeligt?