runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian H. Hansen (UFG), 2011-05-02:
Tak for det.
Det er meget vigtigt for mig at præcisere over for ordføreren, at det her spørgsmål ikke er sådan et personligt spørgsmål.
Det er heller ikke sådan et kritisk spørgsmål.
Det er simpelt hen et spørgsmål for dyrenes skyld – hvis man kan stille spørgsmål på dyrenes vegne.
De kan jo ikke selv tale, så nogen skal jo stille spørgsmålene for dem her i Folketinget.
Spørgsmålet er egentlig: Når nu ordføreren remser en masse årstal og en masse episoder op – maler dem frem her i Folketingssalen – vel vidende, at det her også er en genfremsættelse, og nu ved jeg godt, at det så ikke blev behandlet dengang af en eller anden årsag, som jeg ikke kan huske, så er det jo ikke det eneste forslag, som Dansk Folkeparti er kommet med på dyrevelfærdsområdet, som ikke koster noget.
Vi har i dag fået justitsministerens ord for, at det her ikke koster noget.
Nu kan man jo diskutere, om der snart bliver valg eller ej – og det skal vi ikke diskutere i dag – men noget kunne måske tyde på, at der bliver mulighed for endnu en finanslovforhandling for Dansk Folkeparti.
Jeg anerkender, at man i en finanslovforhandling jo skal tage en masse økonomiske sager med ind osv., men Dansk Folkeparti er jo kendt for lige sådan til sidst, inden man lukker forhandlingerne, at komme med sådan nogle værdiforslag, og dyrevelfærd kunne jo også anses for at være en værdi.
Kunne det da være, at ordføreren vil love, at man, hvis det her nu ikke bliver vedtaget, inden vi går på sommerferie i Folketinget, så tager det her forslag og måske et par andre dyrevelfærdsforslag, som ikke koster samfundet noget, med ind i finanslovforhandlingerne – nogle, som Dansk Folkeparti virkelig taler for, virkelig brænder for, virkelig siger de ønsker at gennemføre – og så får man dem gennemført?
Kim Andersen (V), 2011-05-02:
Det beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti, der skal behandles, har vi jo forholdt os til tidligere.
Det er faktisk en fuldstændig uændret genfremsættelse fra samlingen 2009-10.
Jeg vil gerne sige, at det jo er klart for os alle sammen, tror jeg, at dyremishandling er helt forkert, fuldstændig uacceptabelt og noget, som vi naturligvis må tage afstand fra.
Det er naturligvis også fuldstændig uacceptabelt, hvis der foregår vanrøgt af dyr – husdyr i en bedrift, hobbydyr eller et enkelt dyr hjemme på børneværelset.
Det er fuldstændig uacceptabelt.
At den oven i købet skal foregå automatisk og være for bestandig, er naturligvis også drastisk og vidtrækkende, og det kan vi altså ikke støtte.
Vi har i dyreværnsloven en rigtig god lov, som også i § 29 hjemler mulighed for, at domstolene kan frakende en person ret til at have med dyr at gøre i kortere eller længere tid.
Vi er trygge ved den bestemmelse.
Vi er også tilfredse med, at domstolene skal afgøre disse spørgsmål, og at man her har mulighed for at nuancere afgørelsen og tage alle de forskellige forhold og nuancer i betragtning, som der jo er i praktisk taget alle sager.
Det er en retstilstand og retssikkerhed, som er en retsstat værdig.
Derfor kan vi ikke støtte dette forslag, men er ganske tilfredse med det retsgrundlag, der er på området.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-02:
Deri tager hr. Christian H. Hansen fejl.
Nu har jeg argumenteret for, hvorfor regeringen ikke kan støtte forslaget.
Jeg har ikke nævnt et eneste økonomisk argument.
Derfor er det ikke økonomiske argumenter, der er afgørende.
Umiddelbart vurderet, så tror jeg såmænd ikke, at der er nogen økonomiske implikationer i det overhovedet.
Christian H. Hansen (UFG), 2011-05-02:
Tak for besvarelsen af det.
Nu er det jo et forslag, som er genfremsat af regeringens støtteparti, og derfor kunne man jo godt undre sig over, at det måske egentlig ikke er blevet gennemført for lang tid siden.
Så jeg vil egentlig bare gerne have, om ministeren kunne forklare mig de økonomiske ting i det her forslag.
Hvor meget vil det komme til at koste for staten at indføre de her ting?
Det er sådan med henblik på, at det her måske kunne have været presset igennem under en finanslovforhandling eller sådan noget som en af de sidste krøller for, at man ville stemme for regeringens finanslovforslag.
Jeg vil gerne vide, hvad de økonomiske konsekvenser for samfundet er ved at indføre sådan et forslag.
Det kan jo være det, der er grunden til, at det ikke er blevet indført endnu.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-02:
Det er jo så vidt forskellige sager og så mange forskellige omstændigheder, der kan spille ind.
Det er svært at have en fuldstændig klar, ensartet objektiv rettesnor for, hvornår der skal ske en frakendelse, og hvornår der ikke skal ske en frakendelse.
Det er jo netop derfor, vi i sådan nogle sager ligesom i så mange andre sager om overtrædelse af straffeloven og andet må sige, at der er det fornuftigt, at vi har et system, hvor det er domstolene, der tager alle sagens omstændigheder i betragtning, når straffen bliver fastlagt.
Christian H. Hansen (UFG), 2011-05-02:
Jeg vil egentlig gerne stille ministeren et spørgsmål.
Ministeren har sat sig ind i det her beslutningsforslag, som er fremsat, og han har i øvrigt også sat sig meget ind i dyrevelfærdsområdet som sådan i sit ministerium.
Det ved jeg.
Hvor synes ministeren selv at grænsen skal gå, for at man bliver frakendt retten for bestandig?
Hvor synes ministeren at grænsen går?
Ministeren nævnte selv et eksempel fra 2006, hvor der var en masse begrundelser for, at det så ikke var endt sådan.
Men hvor synes ministeren selv at grænsen skal gå?
Lars Barfoed (KF), 2011-05-02:
Det kan godt være, at fru Marlene Harpsøe synes, at det er en let måde at komme omkring det på, men eftersom to sager bliver refereret, som jeg overhovedet ikke har haft kendskab til, hvad angår de nærmere omstændigheder og præmisserne for, at dommerne har truffet den kendelse, de har, så kan jeg jo ikke sige andet, end at jeg ikke kan vide, hvorfor det er, som det er. Men det er da klart, at der er sager, hvor det er rimeligt nok, at der sker en frakendelse. Det er jo også det, loven giver mulighed for.
Mit synspunkt er blot, at det, at man automatisk for bestandig skal have frakendt retten, er at gå for vidt i retning af at forhindre domstolene i at tage hensyn til sagens konkrete omstændigheder.
Der kan jo også være tale om folk, der i en periode måske har været psykisk syge, og som overvinder den sygdom, og som dermed sagtens efterfølgende kan have med dyr at gøre.
Der kan være mange omstændigheder, der gør sig gældende.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-02:
Det er jo selvfølgelig også en meget nem måde at komme uden om det på som justitsminister.
Jeg vil i hvert fald gerne gentage, hvad vi fra Dansk Folkepartis side vil med det her beslutningsforslag.
Vi beskriver det netop i vores beslutningsforslag, nemlig at det her skal være et redskab til at beskytte dyrene.
For det er jo først og fremmest dyrene, vi må beskytte.
Og er ministeren ikke enig i, at vi som mennesker har et ansvar, for dyrene kan hverken tale eller sige til os, hvornår de lider og er kede af det?
Men vi som mennesker har muligheden for rent faktisk at tage det ansvar og sige: O.k., hvis der er en person, som vitterlig mishandler et dyr til døde – det kan være at brænde et marsvin halvt ihjel og efterfølgende slå det ihjel med en golfkølle eller lignende – så må vi sige, at de her mennesker bare ikke skal have dyr.
De kan ikke finde ud af at have den rettighed.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-02:
Nu kender jeg ikke de pågældende to sager, som fru Marlene Harpsøe refererer til, og dermed kender jeg heller ikke baggrunden for de kendelser, som er faldet i de to sager.
Det lyder jo unægtelig som nogle ganske bestialske og meget usympatiske måder at behandle dyr på, må man unægtelig sige.
Derfor kan jeg da fuldt ud forstå, at man umiddelbart kunne finde, at der burde være sket en frakendelse i sådan en sag.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-02:
Tak til justitsministeren for den her redegørelse for regeringens holdning til det her beslutningsforslag, som vi jo har fremsat fra Dansk Folkepartis side.
Jeg må indrømme, at jeg er rigtig ærgerlig over det, som justitsministeren står på talerstolen og siger i dag.
I Dansk Folkeparti har vi gang på gang set dyremishandlingssager, hvor vi virkelig undrer os over, hvorfor der ikke sker de her frakendelser af retten til at have med dyr at gøre.
Det kan f.eks. være, når en labrador bliver slået ihjel med en jernstang med en betonklods i enden og en stor træbjælke og får skåret halsen over, eller når en hundeejer kastrerer sin hund med en hobbykniv.
Gang på gang er der eksempler, hvor man tydeligt kan se, at her er der altså tale om personer, som vitterlig aldrig nogen sinde burde have haft retten til at eje dyr, og som heller ikke burde have det fremover.
Kan ministeren ikke godt se, at der er nogle områder, hvor vi er nødt til at skærpe dyreværnsloven, som den er i dag?
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-02:
Man kan selvfølgelig diskutere, hvad der er en retsstat værdig.
Selvfølgelig skal alle sager gennem domstolssystemet, selvfølgelig skal de det.
Men når det er, at vi gang på gang hører om sager, hvor det er, at dyr bliver udsat for en så smertefuld og pinefuld og krank skæbne, og hvor det er, at de personer, der har begået de her overgreb mod dyrene, får små, betingede straffe, må vi bare i Dansk Folkeparti erkende, at de straffe bare ikke er gode nok.
De sanktioner, der følger med, er ikke hårde nok.
Er det hr. Kim Andersens opfattelse, at der slet ikke kan ske skærpelser på det her område?
Har man taget bind for øjnene og står og siger her i dag, at man slet ikke vil se på en skærpelse på det her område?
Er det det, man står og siger?
Kim Andersen (V), 2011-05-02:
Jeg håber bestemt ikke, at vi har bind for øjnene.
Men for at sige det ligeud håber jeg, at vi ser en smule mere nuanceret på det her, end forslagsstilleren gør.
Jeg kan naturligvis ikke forholde mig til konkrete eksempler, som forslagsstilleren drager frem her i dag.
Det er også eksempler, som vi tidligere har hørt.
Men der er jo i øvrigt også forskel på at tale om en strafferamme og så på at tale om det, som Dansk Folkeparti foreslår i det her beslutningsforslag, og som har med automatik at gøre, som har med, at det skal være bestandigt, at gøre, og som er en total rettighedsfrakendelse.
Det andet er jo et spørgsmål om strafferammen og domstolenes mulighed for at udmåle en strengere, men stadig mere nuanceret straf inden for en given ramme.
Men det er ikke det, beslutningsforslaget drejer sig om.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-02:
Det synes jeg faktisk lyder som et meget konstruktivt forslag fra hr. Christian H. Hansens side.
Christian H. Hansen (UFG), 2011-05-02:
Tak for det.
Jeg har et ganske kort spørgsmål, og det bliver også kun ét spørgsmål, kan jeg sige til glæde for medlemmernes tid.
Det går simpelt hen på, at der, som vi jo kan høre her, både ud fra, hvad ministeren har sagt, og hvad nogle af ordførerne har sagt indtil nu, er meget tvivl om, hvordan det her egentlig fungerer i praksis, og hvor meget loven bliver brugt.
Kunne Socialdemokratiet være interesseret i, at man i forbindelse med udvalgsarbejdet lavede en høring om det her, således at vi kunne få det ordentligt og fuldstændigt belyst?
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-02:
Tak for det svar.
Måske kan hr. Benny Engelbrecht så uddybe det noget yderligere.
Vi var jo en del partier her i Folketinget, som netop fik gennemtrumfet, at man skulle kunne foretage en midlertidig frakendelse af retten til at have med dyr at gøre, hvis en person havde begået grov dyremishandling, men altså ikke var dømt endnu.
Det fik vi ind i dyreværnsloven sidste år, og det var jo godt.
Men i de sager, vi fra Dansk Folkepartis side omtaler i dag, er der jo tale om dømte personer.
Altså, hvis man kan gå ind for en frakendelse i forbindelse med ikkedømte, hvorfor skal man så ikke kunne foretage noget yderligere skærpende over for folk, der rent faktisk er dømt?
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-02:
Vi er tilfredse med princippet i, at det er domstolene, der varetager skønnet, men hvis det er sådan, at praksis viser, at anvendelsen af § 29 sker i for lille omfang, så er det klart, at vi også gerne vil kigge på, om det er nødvendigt at skærpe på det område.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-02:
Tak til hr. Benny Engelbrecht.
Når nu Socialdemokratiet står her på talerstolen og siger, at man ikke afviser en ændring af dyreværnsloven på det her punkt, men så samtidig siger, at man er tilfreds med den måde, det fungerer på i dag, hvor er det så, man ikke afviser en ændring?
Lars Barfoed (KF), 2011-05-02:
Det er muligvis en god idé at se den pågældende tv-udsendelse, det vil jeg ikke udelukke at jeg gør, hvis den er tilgængelig på nettet.
Men jeg vil bare sådan helt overordnet sige, at vi jo her i Folketinget efter min opfattelse skal være meget varsomme med at lovgive ud fra en stemning, der bliver pisket op i forbindelse med en konkret tv-udsendelse, hvor tingene altid kan blive fremstillet på en ensidig måde, i forhold til hvad lovgivningen f.eks. har af muligheder i forvejen.
Det er jo vigtigt, at vi her i Folketinget forholder os lidt nøgternt til tingene, herunder vurderer, f.eks. om de hændelser, som nu er beskrevet i den udsendelse, egentlig ikke er strafbare i forvejen, i stedet for at lade os gribe af en journalistisk fremstilling, der kan være ensidig.
Men jeg har ikke set udsendelsen, så jeg ved ikke, om det er tilfældet i den her konkrete sammenhæng.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-02:
Mishandling og vanrøgt af dyr er direkte forkasteligt og kan ikke accepteres, og Socialdemokraterne ser med stor alvor på dette forkastelige fænomen.
Jeg og resten af mit parti mener, at vi som mennesker har et ansvar for, at vi behandler vores dyr ordentligt.
Siden vi sidst diskuterede emnet i 2009, er der sket positive fremskridt rent lovmæssigt.
I 2009 efterspurgte Socialdemokraterne og SF samlet en mulighed for, at domstolene under behandling af en sag om dyremishandling eller grov, uforsvarlig behandling af dyr kan forbyde den mistænkte at eje, bruge, passe, slagte eller i det hele taget omgås dyr, indtil der er truffet en afgørelse i sagen.
Domstolsafgørelserne trækker ofte ud, og dermed kan mishandlerne nemt fortsætte deres forkastelige handlinger, indtil dommen falder, hvis ikke dommeren har mulighed for at begrænse den mistænktes adgang til dyr.
Forslaget mødte ikke opbakning, da vi fremsatte det, men i kraft af ændringen i hundeloven sidste sommer blev det indsat i dyreværnsloven, og det glæder selvfølgelig meget, for jeg mener nemlig, at vi skal strække os, så langt det er muligt, i forsøget på at komme dyremishandling til livs.
Det foreliggende forslag har til hensigt at stramme yderligere op, og jeg skal ikke afvise, at der kan være et behov for det.
Socialdemokraterne er således parate til i udvalgsarbejdet at granske spørgsmålet nærmere.
Det må være afgørende, at vi kigger på den nuværende anvendelse af § 29 og de eksempler, hvor det har fundet sted.
Jeg vil dog fastslå, at Socialdemokraterne ikke kan støtte det aktuelle beslutningsforslag.
Vores afvisning skyldes, at vi ikke kan acceptere, at der indføres en automatik, der fratager domstolene muligheden for at lave konkrete skøn i de enkelte sager.
Et sådant tiltag udhuler retssikkerheden i det danske samfund.
Det skal derfor fortsat være op til domstolene, i hvilket omfang retten til at omgås dyr skal fratages, og i givet fald i hvor lang tid det skal ske.
Socialdemokraterne vægter retssikkerheden meget højt, og vi har stor tillid til, at domstolene udmåler straffene, i det omfang det er nødvendigt.
Vi kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget, der i vores optik udhuler domstolenes legitimitet.
Kim Andersen (V), 2011-05-02:
Vi tager helt klar afstand fra ikke bare grov dyremishandling, men dyremishandling og vanrøgt i det hele taget.
Det har jeg også sagt adskillige gange heroppefra, men ligefrem at lave en definition af, hvornår der er tale om vanrøgt og dyremishandling, vil vi lade dyrlæger og andre sagkyndige om.
Men hvis hr. Christian H. Hansen har en knivskarp og faglig funderet definition, lader jeg mig gerne belære.
Christian H. Hansen (UFG), 2011-05-02:
Vil det sige, at ordføreren for Venstre og partiet Venstre ikke har en holdning til, hvad der er grov dyremishandling?
Det må være sådan, jeg forstår svaret, når man ikke kan definere, hvor man synes grænsen går.
Kim Andersen (V), 2011-05-02:
Det er jeg ikke i stand til at svare på.
Det er en konkret afgørelse, som sikkert også i hvert enkelt tilfælde rummer mange nuancer.
Det er der sagkyndige og fagkyndige, der skal tage stilling til – og i sidste instans retten.
Christian H. Hansen (UFG), 2011-05-02:
Tak for det.
Det er et ganske kort spørgsmål til ordføreren for Venstre, hr. Kim Andersen, og det går egentlig bare på, hvad ordføreren fra Venstre mener er grov dyremishandling, altså, hvornår er det grov dyremishandling?
Kim Andersen (V), 2011-05-02:
Nu er det jo sådan, at minkavlere i forvejen har en række myndighedskontrolbesøg i løbet af et år fra Fødevarestyrelsen.
Det vil også være sådan, at personer, som er dømt for at have overtrådt dyreværnsloven, ofte i kølvandet på dommen vil blive udsat for en række tilsyn, og det er ganske berettiget, synes jeg, men hvad der skal være konsekvensen i et enkelt hypotetisk udtænkt tilfælde, kan jeg jo ikke stå her og redegøre for.
Det er domstolenes afgørelser.
Der er i den nuværende dyreværnslov i § 29 en mulighed for, som jeg tidligere har nævnt, at frakende personer retten til at have med dyr at gøre i kortere eller længere tid, og vi synes, at det er en hjemmel, som er tilstrækkelig i forhold til det område her, samtidig med at jeg naturligvis gerne vil understrege, at vanrøgt og dyremishandling er ganske forkasteligt og uacceptabelt, og at man naturligvis skal skride konsekvent ind over for det.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-02:
Det fik jeg i hvert fald ikke det svar ud af, som jeg gerne ville have.
Men så spørger jeg hr. Kim Andersen om noget andet.
Det er sådan, at hvis en person driver en virksomhed, hvor det er, at vedkommende har med dyr at gøre – det kan f.eks. være en, der avler mink, en minkavler – og vedkommende begår dyremishandling og vanrøgt af de her dyr gentagne gange, mener hr. Kim Andersen så ikke, at det netop vil være i orden at sætte sådan et beslutningsforslag som det her i kraft og sige: Jamen så mister vedkommende retten til overhovedet at have med dyr at gøre igen?
For i Dansk Folkeparti tror vi i hvert fald også, at bare det, at det her forslag bliver implementeret i dyreværnsloven, simpelt hen vil have en præventiv virkning i forbindelse med de sager, vi har set på bl.a. minkområdet.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-02:
Nu er det jo desværre sådan, at der ikke er et så fyldigt materiale i forbindelse med beslutningsforslag B 93, at vi kan gå ind og se på, hvordan den konkrete vurdering er, hvordan domstolene anvender paragrafferne i dag.
Så det er jo helt oplagt i udvalgsarbejdet at udbede sig nærmere detaljer om det, og jeg går også ud fra, at forslagsstillerne er indforstået med, at det er det, vi skal bruge udvalgsarbejdet til.
Per Clausen (EL), 2011-05-02:
Som hr. Tage Leegaard vistnok forsøgte at forklare tidligere i dag, gør det sig også gældende, hvis man taler om voldtægt i forhold til mennesker, at der skal foreligge dokumentation, som kan holde i en retssag, for, at der er sket en voldtægt.
Selv om mennesker kan tale, er det at sige, at man er blevet voldtaget, heller ikke nok i dag.
Så det løser altså ikke problemet.
Men jeg er enig i, at vi nogle gange står i den situation, at vi på grund af bevisets stilling må lade sager falde, hvor det godt kan være, at der er en forbryder, der går fri.
Sådan er det, og sådan vil det også være fremover.
Alternativet til det er fru Marlene Harpsøes og hr. Christian H. Hansens tankegang om, at vi så forbyder enhver form for seksuel omgang mellem mennesker og dyr.
Det næste, vi så får vanskeligt ved, er vel præcist at få defineret, hvornår der er tale om en sådan seksuel omgang.
Altså: Forudsætter det, at der er tale om penetrering, indtrængen, eller er der andre objektive forhold, der skal have gjort sig gældende?
Jeg tror ikke, man løser det ene bevismæssige problem ved at få et andet, men man får selvfølgelig sendt et klart seksualpolitisk signal, seksualmoralsk signal, og hvis det er det, man vil, så skal man jo bare gøre det.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-02:
Hvordan vil hr. Per Clausen egentlig bevise det?
Vi ved jo, at dyr ikke selv kan sige fra, at dyr ikke selv kan tale og på den måde føre bevis for, at det overgreb, dyret har været oversat for, har været reelt, krænkende og fuldstændig uacceptabelt.
Jeg må altså indrømme, at hr. Per Clausens holdning her i dag er mig fuldstændig ubegribelig.
Jeg regnede med, at vi i dag skulle tale for dyrene og ikke for, at mennesker skal have lov til at voldtage dyr.
Per Clausen (EL), 2011-05-02:
Jeg vil gerne sige, at ordet voldtægt forudsætter, at den seksuelle akt gennemføres mod den enes vilje.
Det kan i forhold til et dyr vel kun kunne konstateres med sikkerhed, hvis man overværer det eller der efterfølgende kan ses nogle konkrete skader.
Og i de tilfælde, hvor dyr påføres skader, det være sig af fysisk art eller på den måde, at det påfører dyret angst, er det allerede i dag ulovligt og skal straffes.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-02:
Skal jeg forstå det, Enhedslistens ordfører i dag står og siger, sådan, at dyr godt kan lide at blive voldtaget af mennesker?
Per Clausen (EL), 2011-05-02:
Jeg arbejder jo altid systematisk på at blive klogere, så det kan der sikkert også godt blive tid til.
Ved den lejlighed kan vi så gennemgå alle de andre konkrete eksempler, som jeg har på, at dyr faktisk indimellem lægger op til seksuel adfærd med andre dyr og med mennesker.
Det er bare for at sige, at det mener jeg forekommer.
Men hovedpointen i den her diskussion er jo det ganske banale synspunkt, at hr. Christian H. Hansen i den her sag ikke er ude i et dyrevelfærdsanliggende, men har et seksualmoralsk ærinde, og det seksualmoralske ærinde deler jeg ikke med hr. Christian H. Hansen.
Christian H. Hansen (UFG), 2011-05-02:
Jo, jeg har et meget tæt og nært forhold til dyr, men der er åbenbart nogle grænser, der skiller mig og hr. Per Clausen ad.
Jeg må så konstatere, at jeg synes, at hr. Per Clausen skal gå til nogle dyrepsykologer og tage en dyb samtale med dem, for jeg kan forestille mig, at det, hr. Per Clausen tænker på, f.eks. kan være, at nogle af de små hanhunde rider på ens ben, men lad os så lige få en ordentlig forklaring på, om det i virkeligheden er, fordi dyret indbyder til sex med et menneske, for så tror jeg, at hr. Per Clausen får udvidet sit vidensgrundlag utrolig meget.
Det vil jeg simpelt hen opfordre til.
Og jeg vil gerne deltage i sådan et møde og arrangere sådan et møde, så hr. Per Clausen kan få lidt viden på det her felt.
Per Clausen (EL), 2011-05-02:
Men jeg tror da, at de fleste, der plejer omgang med hunde, vil vide, at de ganske ofte giver udtryk for en seksuel adfærd også over for mennesker.
Så hvis hr. Christian H. Hansen ikke har stiftet bekendtskab med det, vil jeg sige, at jeg er en smule overrasket, for jeg troede faktisk, at hr. Christian H. Hansen havde et ret tæt og nært forhold til dyr og derfor vidste, hvordan de opfører sig.
Christian H. Hansen (UFG), 2011-05-02:
Det var ellers lige før, at ordføreren var sluppet for spørgsmålet, men der kom til sidst, som jeg hørte det, og så må ordføreren rette mig, hvis det ikke er rigtigt, en bemærkning om, at der findes eksempler på, at dyr godt kan lide at have sex med mennesker.
Hvad er det for eksempler?
Kunne vi få dem præciseret lidt nærmere?
Og hvad er det for nogle undersøgelser?
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-02:
Da mit partis ordfører, fru Bente Dahl, ikke kan være til stede, skal jeg på partiets vegne sige, at vi ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Det er jo et forslag, der har været fremsat adskillige gange, og jeg skal derfor henvise til vores taler ved de tidligere beslutningsforslag.