runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Julie Rademacher (S), 2011-01-19:
For mig er det utrolig vigtigt at holde en konstruktiv tone i debatten.
Jeg vil ikke smadre glas, og jeg vil ikke kalde andre grimme ting, heller ikke her i Folketingssalen.
Jeg vil i hvert fald for alt i verden forsøge at undgå det.
Jeg vil i stedet for sige: Lad os nu blive enige om, at vi har nogle forskellige forslag til, hvordan vi vil tackle fremtidens udfordringer.
Vi kan som punkt 1 lade de unge kommer hurtigere igennem uddannelserne, som punkt 2 lade folk arbejde længere, også som seniorer, eller som punkt 3 lade folk arbejde længere, mens de er på arbejdsmarkedet.
Det er de muligheder, vi har.
Det vil jeg gerne have at beskæftigelsesministeren anerkender.
Den mulighed, vi vælger, er at lave en aftale med danske lønmodtagere om, at man arbejder længere, mens man er på arbejdsmarkedet.
Men samtidig giver vi også nogle incitamenter til, at unge kommer hurtigere igennem uddannelserne, og i sidste ende at man også kan få nogle bedre og mere fleksible seniorordninger.
Hvilke initiativer er det egentlig, beskæftigelsesministeren har taget, og hvad har man tænkt sig at gøre for dem, der er nedslidte?
Jens, der er i 30'erne, kom i sidste uge og fortalte mig, at han allerede har ondt i hofterne og ryggen, fordi han har passet grise i mange år.
Hvilken alderdom har han at se frem til, når han bliver 70 år?
Inger Støjberg (V), 2011-01-19:
Nu har jeg nok lidt en fornemmelse af, at fru Julie Rademacher ikke har brugt så mange kræfter på at overbevise eleverne på Teknisk Skole i Kolding om, at det, regeringen har fremlagt, er rigtig godt.
Det ville i hvert fald ligne fru Julie Rademacher usædvanlig dårligt, i og med at fru Julie Rademachers største opgave er at prøve på at fjerne regeringen.
Men jeg vil dog alligevel sige, at så tror jeg ikke, at fru Julie Rademacher har udført sit arbejde så godt, og måske heller ikke som man havde forventet.
Men når det er sagt, er det jo netop sådan, at regeringen har fremlagt det her og sagt, at det vil vi gennemføre efter et valg.
Det vil vi, fordi vi vil sikre varig velfærd i Danmark.
Det er jo en opgave, som vi må tage på os i fællesskab.
Det synes jeg er svaret til dem, der spørger, frem for det svar, som Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti har, for der er nemlig ikke noget svar.
Der er bare en melding om, at det må vi finde ud af til den tid, at det kan man desværre ikke lige sige, men at det i hvert fald ikke skal være efterlønnen, og det skal heller ikke være så meget andet.
Nu kan jeg så høre i dag, at det skulle være beskæringer på Zoologisk Haves tilskud, der skulle sikre velfærd i fremtiden.
Men der kan jeg nok oplyse ret klart til fru Julie Rademacher, at det skaber man altså ikke ret meget velfærd for i fremtiden.
Julie Rademacher (S), 2011-01-19:
Jeg var ude på Teknisk Sole, Hansenberg, i Kolding i dag, og der var en af de unge gutter, der spurgte mig: O.k
Hvordan kan det være, at beskæftigelsesministeren og regeringen lægger navn til rent faktisk at gå ind og bryde en aftale om noget, som jeg troede vi havde en aftale om, netop efterlønnen?
Jeg har meget svært ved at forklare unge på Teknisk Skole i Kolding, men også rigtig mange andre, at når vi laver en aftale, er det en aftale, indtil det modsatte er bevist.
Så hvorfor går regeringen ud og bryder en aftale, vi havde?
Inger Støjberg (V), 2011-01-19:
Efterlønsordningen er ikke en ordning målrettet ældre med dårligt helbred, faktisk tværtimod.
Det er et krav for at komme på efterløn, at man er i arbejde, eller at man står til rådighed for arbejdsmarkedet som 60-årig.
Over 85 pct. af dem, der gik på efterløn i 2009, gik direkte fra arbejde og på efterløn.
Langt de fleste efterlønsmodtagere har et lige så godt helbred som beskæftigede på samme alder og uddannelsesniveau.
Der vil imidlertid være en mindre gruppe af mennesker, der er nedslidte efter et langt arbejdsliv.
Det er personer, som ikke kan arbejde helt frem til folkepensionsalderen, og det skal de jo så heller ikke i dag.
Det vil de heller ikke skulle, selv om efterlønnen gradvis bliver afskaffet.
Som statsministeren allerede har bebudet, vil regeringen naturligvis tage hånd om de nedslidte.
Det er både rimeligt og nødvendigt, at der er sat krav ind i de her to ordninger.
Men jeg mener også, at vi skal se på, om der kan laves nogle mere smidige procedurer for dem, der har haft et langt liv på arbejdsmarkedet, og som nærmer sig pensionsalderen.
Det er jo noget af det, som regeringen vil fremlægge, sammen med den øvrige del af tilbagetrækningsreformen.
Julie Rademacher (S), 2011-01-19:
Hvad mener ministeren vi skal gøre ved dem, der er reelt nedslidt efter mange år med hårdt fysisk eller psykisk nedslidende arbejde, og som med regeringens afskaffelse af efterlønnen hverken vil være i stand til at arbejde eller at trække sig tilbage på efterløn?
Hvad mener ministeren, vi skal gøre ved dem, der er reelt nedslidt efter mange år med hårdt fysisk eller psykisk nedslidende arbejde, og som med regeringens afskaffelse af efterlønnen hverken vil være i stand til at arbejde eller trække sig tilbage på efterløn?
Inger Støjberg (V), 2011-01-19:
Jeg kan nu slet ikke se det sjove i det.
Men det, hr. Leif Lahn Jensen jo fuldstændig glemmer, er, at en ansvarlig regering altid må træffe beslutninger, der fører landet igennem den situation, vi nu er i, på den bedst mulige måde.
Nu er det altså sådan, at Danmark sammen med resten af verden er blevet kastet ind i en international finanskrise af dimensioner.
Derfor har vi ført en krisepolitik, der har været massiv, der har været ekspansiv, og som har betydet, at rigtig mange mennesker er sluppet for at få en fyreseddel i hånden.
Det er rent faktisk sådan, at hvis vi tager alle de initiativer, som regeringen har taget i forbindelse med krisen, tillagt den lave rente, er der over 120.000 danskere, der er sluppet for at få en fyreseddel i hånden.
Derfra ligger der selvfølgelig en regning.
Derudover har vi nu sagt, at vi vil lave en tilbagetrækningsreform.
Det vil vi for at sikre varig velfærd.
Det kan man regne med at den her regering gør.
Så ja, man kan vælge at være tryg ved, at den borgerlige regering sørger for at føre Danmark gennem den internationale finanskrise og skaber et samfund, der har råd til kernevelfærd, også i fremtiden.
Leif Lahn Jensen (S), 2011-01-19:
Jeg synes, det er ufattelig interessant, at ministeren snakker om at forvalte ministeransvar.
O.k., vi kan regne med regeringen.
Kunne vi regne med, at dagpengene ikke ville blive berørt?
Nej – det var endda før et valg – det kunne vi ikke.
Kunne vi regne med, at man ikke ville offentliggøre de nationale test?
Kunne vi regne med, at regeringen ville give en bedre velfærd?
Nej, det kunne vi heller ikke.
Jeg kunne blive ved og ved.
Jeg har kun 24 sekunder tilbage, så jeg har ikke tid til at liste alle de tilfælde op, hvor den her regering har svigtet.
Og så taler ministeren virkelig om ministeransvar!
Det er for sjovt.
Inger Støjberg (V), 2011-01-19:
Jeg tror, at hr. Leif Lahn Jensen kan være meget glad for, at han ikke taler under ministeransvar eller under noget andet ansvar end egen samvittighed.
Man kan så tage op til overvejelse, hvordan man vil forvalte det ansvar.
Men det, hr. Leif Lahn Jensen siger her, er i hvert fald langtfra korrekt.
Der er ikke blevet frataget nogen som helst ret til at tage 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Retten er der stadig væk.
Hvis den ret skulle fjernes, skulle hr. Leif Lahn Jensens eget parti stemme for, og det vil næppe kunne blive til noget.
Næh, det, der er spørgsmålet, er, at førhen kunne man tage uddannelser, der var ekstremt dyre, og vi har kunnet se, at mange udbydere af de her 6 ugers selvvalgte kurser, har spekuleret i, at vi har flere arbejdsløse, og derfor har man skruet prisen op til et urimelig højt niveau.
Derfor har vi sat et prisloft ind, og jeg har en begrundet tro på, at priserne vil falde med tiden.
Så hr. Leif Lahn Jensen taler altså imod bedre vidende.
Leif Lahn Jensen (S), 2011-01-19:
Nu er det sikkert sådan, at en modervirksomhed – og det ved ministeren jo godt – nok ikke vil sende en ansat på uddannelse i noget, som de ikke kan bruge ham til i firmaet.
Det vil sige, at hvis en tømrer ikke kan holde til det længere, vil de nok ikke give vedkommende et krankort eller et stort kørekort, for hvad søren skulle man bruge det til?
Så man har på den måde ikke mulighed for at omkvalificere sig, for det vil den enkelte virksomhed ikke betale.
Den eneste mulighed, man har, er jo, hvis man på et tidspunkt bliver ledig, men den har man jo så heller ikke nu, for den mulighed er også blevet fjernet.
Det vil sige, at der ikke er nogen muligheder for at blive opkvalificeret.
Inger Støjberg (V), 2011-01-19:
Jeg må sige, at det er en noget interessant tilgang, hr. Leif Lahn Jensen har til begrebet efteruddannelse og opkvalificering i det hele taget, for når man hører hr. Leif Lahn Jensen her i dag, er det åbenbart kun noget, der foregår, hvis man er blevet arbejdsløs.
Sådan er virkelighedens verden jo ikke.
Sådan er det faktisk langtfra.
Det er jo sådan, at meget af den uddannelse, efteruddannelse, kompetenceudvikling, der foregår, foregår i hverdagen på virksomhederne.
Det er jo altså også sådan, at de danske virksomheder, både offentlige og i høj grad også private, har et ansvar for hele tiden at opkvalificere medarbejderne og tager det ansvar meget tungt på sig, hvilket er godt og nødvendigt.
Men når man hører hr. Leif Lahn Jensen her i dag, får man nærmest indtrykket af, at er man i arbejde, får man ingen opkvalificering og efteruddannelse; det er kun, hvis man er blevet arbejdsløs, at man skal have 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Og så glemte hr. Leif Lahn Jensen jo i øvrigt lige at sige i den forbindelse, at det også kun er, hvis man er medlem af en a-kasse.
Så langt strækker solidariteten.
Morten Bødskov (S), 2011-01-19:
Jeg tror, at der er rigtig mange vælgere, som har meget svært ved at forstå, hvordan regeringen med statsministeren i spidsen eksempelvis kunne sige, at regeringen ingen planer har om at genåbne velfærdsforliget.
Vi overholder de aftaler, vi har lavet – januar 2010 i Politiken.
Jyllands-Posten: Regeringen har ingen planer om at genåbne velfærdsforliget.
Vi står ved de forlig og aftaler, som vi har indgået.
Altså, det er helt rigtigt, og det er flot sagt, men det, der er tilfældet, er jo, at man er løbet fra alle de løfter.
Man burde jo sige ikke bare til dem, der er under 45, men også til dem, der er over 45, for det er jo dem – hvis man forstår regeringens udspil, som er blevet lækket til pressen – som jo i særlig grad kommer til at mærke det her, at sandheden er, at de godt kan glemme det, de har indstillet sig på, nemlig deres efterløn og deres folkepension.
For modsat, hvad regeringen sagde til dem for under et år siden, så løber den fra løfterne nu.
Det er dem, der nu kommer til at betale regningen for den uansvarlige økonomiske politik, regeringen har ført, og de store ufinansierede skattelettelser, den har givet.
Det passede ikke, da regeringen i efteråret sagde, at regningen for krisen var betalt.
Nu skal de ikke bare have halve dagpenge, de skal også af med efterlønnen, og de skal have forringet mulighederne for at gå på folkepension.
Hvorfor siger man ikke det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-19:
I den debat om de 15 mia. kr. sagde hr. Ole Sohn, at efterlønnen også var i spil.
Der var et langt katalog af ting og sager.
Hvis hr. Morten Bødskov synes, at det er en god måde at føre politik på, vil jeg sige, at jeg er uenig i det, for jeg synes, at hvis man har i tankerne, at der kan ske nogle ændringer i efterlønnen – det kunne også ske i dagpengene, det var heller ikke sikkert, at man ikke kunne diskutere det; man kunne også diskutere en time ekstra, man kunne også diskutere den femte ferieuge, der var mange ting, man kunne diskutere, ifølge hr. Ole Sohn – er det så ikke trods alt, når alt kommer til alt, mere hæderligt at sige, hvad man vil gøre efter valget end ikke at ville sige det?
Tina Nedergaard (V), 2011-01-19:
Nu mener jeg faktisk, at det er principielt forkert, at vi ikke har flere pædagoger, f.eks. i udskolingen.
Jeg mener, at den pædagogiske faglighed på mange strækninger er meget anvendelig, bl.a. i udskolingen.
Jeg savner også den gode faglærer ude fra erhvervsskolen, der f.eks. kan have en halvdagsstilling på én skole og en halvdagsstilling i en anden skole, fordi bl.a. en erhvervsklasse vil kunne nyde godt af det.
Jeg vil gerne have en mere åben og fleksibel skole.
Men det, fru Malene Søgaard-Andersen jo står og antyder, er, at skoler, hvor undervisningsandelen af lærerens arbejdstid er høj, nedprioriterer forældresamarbejdet.
Det vil jeg gerne se en dokumentation for, for jeg er faktisk af den overbevisning, at hvis man har meget undervisningstid, er man også meget tæt på eleverne og kender eleverne bedre, og dermed kan man måske også på kortere tid gennemføre de nødvendige samtaler, der skal være med forældrene.
Men hvis man påstår, at en høj andel af undervisningstid inden for den enkelte lærers arbejdstid betyder, at forældresamarbejdet nedprioriteres, så har man jo også deraf sluttet, at de kommuner, der er rigtig gode til at sikre meget undervisningstid til deres elever, har nedprioriteret forældresamarbejdet.
Man kunne selvfølgelig også prøve at spørge de kommuner, om det er tilfældet.
Det tror jeg ikke.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2011-01-19:
Nu er jeg bare fuldstændig, jeg var lige ved at sige tabt bag en vogn – uden helt at være det.
For som jeg har hørt ministeren omtale ministerens og regeringens eget forslag til en reform af folkeskolen, har det lige nøjagtig drejet sig om inddragelse af forældre.
Det har lige nøjagtig drejet sig om, at forældrene skulle tage ansvar.
Det er jeg egentlig meget enig med ministeren i, men at tage ansvar kræver jo, at man er inddraget, og inddragelse kræver – jeg er lige ved at sige et meget, meget grimt ord, men det lader jeg være med – at man også har samtaler og et samarbejde med de her forældre.
Så er det fint, at man, hvis der f.eks. er en pædagog tilknyttet klassen, lader pædagoger varetage det primære arbejde, men hvis ministeren snakker om udskolingsklasser, må jeg sige, at der altså ikke i den danske folkeskole er tilknyttet pædagoger i en almindelig udskolingsklasse.
Så nytter det ikke noget at tage SFO-pædagogen og sige til vedkommende: Nu kan du lige komme op og varetage den her forældresamtale, for det er vigtigst, at lærerne underviser mere.
Tina Nedergaard (V), 2011-01-19:
Jamen det kan jeg jo ikke vide.
Hvis de ude på den konkrete skole har vurderet, at de gerne vil have mere undervisning, fordi de faktisk tror på, at det er det, der løfter børnene fagligt, og reducerer det antal timer, der f.eks. er forældremøder, skal jeg jo ikke gøre mig til herre over det.
Jeg mener også, at det er ethvert partis forpligtelse at gå ind i den debat, når vi er i krisetider.
Selv SF vil ikke kunne trylle penge frem, der ikke eksisterer, det er der ingen, der kan, og derfor er vi jo nødt til at se på, at vi får maksimalt ud af de ressourcer, vi har ude i folkeskolen, uanset om det er det ene beløb eller det andet beløb.
Jeg er nok meget gammeldags, når jeg med hensyn til forældreansvaret siger, at det er noget, man bærer med sig, når man bliver forældre, og man må sørge for, at eleven kommer uddannelsesparat og skoleparat, mens lærerne varetager undervisningen.
Men det er fint med mig, og jeg er meget åben over for det, hvis det er sådan, at kommunerne siger, at de gerne vil have pædagoger ind for at understøtte forældresamarbejdet, for så kan vi nemlig igen frigøre lærerressourcer til at undervise børn, for det er det, de er uddannet til at gøre.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2011-01-19:
Nu tror jeg så næppe, jeg bliver undervisningsminister eller minister i en kommende regering, så det tror jeg ministeren slipper for.
Jeg kan snakke om skat, når det kommer til det.
Når ministeren siger, at de mindre vigtige opgaver skal væk, vil jeg sige, at det, jeg egentlig er her for i dag, er at sige, at jeg har talt med skoleledere, der siger, at de har fået en forhøjet undervisningstid ved at nedprioritere forældresamarbejdet.
Er forældresamarbejdet en mindre vigtig opgave?
Det er i hvert fald ikke min tanke.
Er det ministerens tanke, at forældresamarbejde er en mindre vigtig opgave?
Tina Nedergaard (V), 2011-01-19:
Jamen der er muligvis flere forslag, man kunne bringe i spil, og derfor har jeg også sendt en invitation ud gennem medierne, der går på, at vi, hvis der er nogle konkrete ting, som man ønsker ændret, gerne vil drøfte det i folkeskoleforligskredsen.
Jeg er sådan set lydhør over for det, for for mig er det afgørende undervisning i kernefagene, som sikrer en større grad af faglighed, og når jeg bliver mødt med et trusselsbillede – og der ved man nøjagtig, hvordan man skal indberette, når man ved, om man skal spare eller ej ude på den enkelte skole – er min reaktion: Lad os nu prøve at få flere undervisningstimer ud af lærerne.
Og vi behøver ikke at kigge til udlandet, for når man siger, man skal kigge til udlandet, sker der det, at lærernes fagforening siger, at man ikke kan sammenligne med udlandet.
Så lad os da kigge på Danmark indenrigs, og der er stor forskel på, hvor meget man underviser i de enkelte kommuner.
Jeg skal jo ikke trylle en masse forslag frem, for det er jo sådan set bare, at vi høster de gode erfaringer, lytter til de gode skoleledere, som åbenbart formår at få mere undervisningstid ud af den enkelte lærer, fordi de åbenbart har skåret nogle andre, mindre vigtige opgaver væk, men rent faktisk også lytter til de kommuner, som med gennemsnitlig eller middelmådig økonomi i deres folkeskole præsterer optimalt.
Det er jo politik, det er jo den måde, vi sikrer et samfund på, særlig når der er en international krise, som selvfølgelig også rammer dansk økonomi.
Men igen, folk står jo med et valg.
De står med et valg mellem vores folkeskolepolitik, det gennemarbejdede forslag på knap 60 sider, som er fuldt finansieret, eller S-SF-forslaget, som er på ca. 4 sider, som jeg nær havde sagt er skrevet på bagsiden af en serviet, og som ikke anviser finansiering overhovedet eller, og det er det, der er mest tankevækkende, afsætter penge overhovedet til flere undervisningstimer til de mange elever, der ikke lige præcis går i en af de 100 skoler, som man vil gøre til heldagsskoler.
Jeg synes bare, det er tankevækkende, at S og SF, lige siden jeg kom med mit folkeskoleudspil, har brugt hele tiden på at diskutere tallene, om de nu kan passe, og om det nu er op og ned, alt imens man selv fremlægger et forslag, hvor man ikke afsætter penge til flere undervisningstimer.
Det synes jeg bare er interessant.
På et tidspunkt kan det jo være, at rollerne er byttet om, og så glæder jeg mig til at stille spørgsmålene til, hvordan man egentlig vil gennemføre sin folkeskolepolitik.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2011-01-19:
Ja, vi tager fat, hvor vi slap.
Hvilke opgaver, som lærerne varetager i dag, mener ministeren lærerne ikke skal varetage i fremtiden for at opnå en forøgelse af undervisningstiden?
Tina Nedergaard (V), 2011-01-19:
Er det slet ikke sådan, at man på noget tidspunkt i S og SF lige gør sig en overvejelse om, at det egentlig er pudsigt, at det kom nu?
Disse tal brugte indenrigsministeren i forbindelse med KL's årsmøde allerede i foråret.
Der var der ikke nogen, der reagerede.
Men det, der også er en politisk diskussion, og som SF åbenbart overhovedet ikke vil gå ind i hernede i salen, er, at i vores folkeskoleudspil er der afsat penge til ekstra timer i hele indskolingen.
Der er afsat penge til flere timer i dansk, engelsk, matematik og naturfag, hvorimod det i S og SF's skoleudspil er sådan, at der er 100 skoler, der godt må undervise mere, mens resten af eleverne ikke skal have flere undervisningstimer.
Hvis der er noget, S og SF overhovedet ikke vil røre ved, er det at gå ind og kigge på, hvordan vi får bedre ressourcer ud af de dygtige lærere, vi har ude i skolen, nemlig at de bruger deres tid på undervisning og ikke på alt muligt andet, som de i dag åbenbart bliver sat til i nogle kommuner.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2011-01-19:
Jeg vil gerne slå fast, at jeg er om nogen meget optaget af lærernes arbejdstid, og jeg er om nogen meget optaget af, at eleverne får noget ud af den undervisning og de ressourcer, som vi som samfund lægger i folkeskolen.
Så den synes jeg ikke at ministeren kan skyde herover på mig eller på S eller på SF, for det er ikke de signaler eller de ting, som vi siger, i hvert fald ikke mig bekendt.
Men jeg vil egentlig bare gerne dvæle lidt ved de her statistiske fejl, der kan opstå i rapporter.
Det er sådan, at det jo altså ikke er SF's økonomer, der har siddet og kigget de her tal og statistikker igennem, som ministeren prøver på at sige her.
Nej, det er jo altså nogle uvildige, og det er KL selv, der fortæller, at det her er de statistiske fejl, der opstår i de her rapporter.
Alligevel bruger ministeren dem.
Det synes jeg er meget, meget mærkværdigt.
Tina Nedergaard (V), 2011-01-19:
Med al respekt har vi jo set udregninger foretaget i S og SF's sekretariater, som peger i retning af et folkeskoleudspil, som ved nærmere bekendtskab ovre i Finansministeriet – der, hvor man rent faktisk har faste standarder for, hvordan man regner det ud – viser sig at mangle ca. 3 mia. kr. Med al respekt er jeg måske mere tryg ved de økonomer, statistikere og medarbejdere, jeg har i UNI-C til at vurdere, hvordan man udarbejder tal på uddannelsesområdet, end jeg er ved S og SF's sekretariater.
Det er den politiske diskussion i det, jeg synes der er interessant.
Lad os nu antage, at man melder fuldkommen forkert ind og i øvrigt har kendt tallene i et halvt års tid, fordi da begyndte jeg at bruge dem for første gang – de figurerer også i folkeskoleudspillet – og at de er 50 pct. forkert, så er der stadig væk et kæmpe potentiale.
Det, jeg savner, er politisk vilje og interesse for hos S og SF at se på, hvad det regulært er, eleverne får derude, i stedet for at føre valgkamp i Folketingssalen.
Det er lærerens indsats, det er undervisningen, der er afgørende for børns læring, ikke vores debatter i Folketinget.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2011-01-19:
Nu vil jeg bare lige sige, at jeg ikke har sagt, at den eneste måde at forhøje lærernes arbejdstid på er at nedprioritere forældresamarbejdet.
Nej, jeg har sagt, at der er en enkelt skoleleder, der fortæller, at den måde, de har opprioriteret undervisningstiden på, er, at de har nedprioriteret forældresamarbejdet.
Man kunne nedprioritere andre ting.
Man kunne f.eks. sige, at der ikke skulle være skolefester, man kunne sige, at der ikke skulle være lejrskoler, og man kunne, hvilket vi havde en diskussion om i sidste uge, nedprioritere ekskursionerne.
Man kunne nedprioritere rigtig mange ting.
For langt de fleste skoler har jo en arbejdstidsaftale, der hedder A08, og den er jo meget fleksibel, så derfor kan man meget let i samarbejde mellem kommune og kreds nedprioritere de opgaver, der har relation til undervisningen, sådan at man opnår en faktor, der er mindre, og derved får en større andel af undervisning.
Men det rører bare ikke ved, at man skal ind at pille ved nogle af de opgaver, som jeg i hvert fald anser for også at være vigtige for folkeskolen.