runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian H. Hansen (UFG), 2010-06-22:
Tak for det, formand.
Nu har debatten ændret sig lidt, siden jeg besluttede mig for at gå herop, så mine spørgsmål er også blevet ændret.
Men mit spørgsmål til hr. Eigil Andersen er: Vi er jo nogle, som har gået og sådan alvorligt tænkt over, om det her med de 12 minutter kunne være en god idé, og om det kunne give nogle penge i kassen, men nu kan jeg så forstå, at vi skal ned på 45.000 – det var det tal, der blev sagt at arbejdsløsheden skulle ligge på – men hvad nu, hvis vi ikke kommer derned?
Hvad pokker gør vi, som går og overvejer, om vi skal hoppe på den her med de 12 minutter?
Hvad gør vi, for nu har vi da et finansieringsproblem?
Det kunne være et af spørgsmålene.
Det næste spørgsmål kunne så som opfølgning på det første være: Er det ikke mere reelt at gå ud og sige, at man faktisk ønsker en efterlønsreform i stedet for det her?
For det er lidt usikkert med arbejdsløsheden, for den kører jo op og ned, det ved vi alle sammen; de borgerlige kommer til, og så falder den lidt, og så kommer Socialdemokraterne til, og så stiger den lidt og falder lidt igen.
Altså, det er lidt svært at fastlægge økonomien i forhold til det med arbejdsløsheden, og var det ikke mere reelt at lave en ordentlig og gennemgribende efterlønsreform, som sikrede vores samfund på længere sigt?
Jens Vibjerg (V), 2010-06-22:
Alle bliver ramt af »En Fair Løsning«, S-SF-planen, for den virker ikke, og så kommer vi alle sammen til at betale regningen – hele samfundet.
Men jeg kan da godt en gang til for hr. Leif Lahn Jensens skyld sige, at L 224 går ud på at sidestille dem, der er inde i dagpengesystemet, med dem, der er faldet ud – altså en harmonisering, ens regler, og det er vel meget logisk.
Bjarne Laustsen (S), 2010-06-22:
Tak, og god formiddag.
Så lykkedes det da endelig at få provokeret Venstres ordfører.
Når vækkeuret ringer, står vi op.
Ordføreren var ikke helt parat, da vi startede, men det er kun godt at komme ind i kampen.
Jeg kunne godt tænke mig at være en flue på væggen i Venstres gruppeværelse, men jeg bliver aldrig medlem af partiet, så derfor har jeg afskåret mig selv fra det.
Men hvad er det, der foregår?
Men jeg vidste ikke, at det samme var gældende for Venstres menige medlemmer af folketingsgruppen.
Det, der jo er interessant her, er, at Venstre ikke kunne finde på at fremsætte det her forslag med dagpengene, men da det så kom, var det naturligt også at forringe de andre vilkår i dagpengesystemet, selv om man har sagt, at man aldrig nogen sinde ville gøre det.
Jeg forstår nu, at det er sådan, det hænger sammen.
Kan vi ikke godt få en forklaring nu fra Venstres mangeårige arbejdsmarkedsordfører på, hvorfor man i gruppeværelset har sagt: Gå ud og sig – hvis der er nogen journalister, der spørger, eller hvis organisationen spørger – at vi siger nej til at forringe dagpengene, og hvorfor man så alligevel gør det?
Kan vi ikke godt få en forklaring på, hvordan man er nået frem til den erkendelse?
Jens Vibjerg (V), 2010-06-22:
Vi kan godt tage en diskussion om, hvem der stod først op til morgen, men det synes jeg er forslaget lidt uvedkommende.
Jeg har jo egentlig argumenteret for, hvorfor jeg ikke startede med at gå op som ordfører.
Det skyldtes, at det forslag her er enkelt og logisk.
Det blev politisk debatteret grundigt ved første behandling, og da der ikke var nogen ændringsforslag, syntes jeg ikke, der var nogen grund til at gå op som ordfører.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-06-22:
Nu gjorde hr. Jens Vibjerg det igen.
Jeg vil bare sige, at hr. Jens Vibjerg overhovedet ikke har forholdt sig til noget som helst omkring L 224.
Jeg har ikke hørt noget som helst om L 224.
Lovgivningen skal jo foregå sådan, at man skal sikre sig, at ingen bliver klemt, når man fremsætter et forslag, medmindre man er ligeglad, som de borgerlige tydeligvis er.
Hvis man så er ligeglad, kan man sige det helt klokkeklart.
Men jeg kan helt klart se, at man ikke kender konsekvenserne af forslaget.
Jeg har et klokkeklart spørgsmål til hr. Jens Vibjerg, og lad nu være med at komme ind på »En Fair Løsning«, 12 minutter og alt muligt andet.
Hvem er det, der bliver ramt?
Hvor hårdt bliver de ramt af L 224 og ikke af »En Fair Løsning«?
Jens Vibjerg (V), 2010-06-22:
Nu har jeg jo som ordfører forholdt mig til L 224, men det er da klart, at vi alle i det her Ting og også uden for de her mure har en interesse i at høre, hvad der er alternativet.
Derfor er det jo interessant, hvad S og SF vil alternativt i forhold til det, regeringen lægger frem.
Der er det i dag blevet rimelig klart, at det i hvert fald har lange udsigter med, at der skal ske noget som helst.
For man vil overhovedet ikke diskutere de 12 minutter, inden vi er kommet ned på 45.000 ledige.
Og hvad man så skal med de 12 minutter, står hen i det uvisse.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-06-22:
Det er jo ganske interessant, at hr. Jens Vibjerg står heroppe og siger, at det drejer sig om L 224, og at andre ikke skal stille spørgsmål om alt muligt andet, men at man skal forholde sig til det her.
Jeg kan huske, at under behandlingen af L 222 kom de borgerlige på, og de brugte 95 pct. af al deres tid på at snakke om »En Fair Løsning«, altså vores løsning på problemet.
I dag har de også snakket om 12 minutter og alt muligt andet.
Så det vil sige, at jeg kan fornemme, at hr. Jens Vibjerg ikke har styr på sine egne tropper, for de gør det stik modsatte af, hvad hr. Jens Vibjerg egentlig ønsker.
Er det, fordi – vil jeg spørge hr. Jens Vibjerg – man simpelt hen ikke kender konsekvenserne af det her forslag, at man undgår at snakke om det?
Jens Vibjerg (V), 2010-06-22:
Hvis man skulle følge fru Line Barfods tankegang, skulle vi jo, hver gang der blev en person ledig, ansætte vedkommende i den offentlige sektor.
Så går der et antal år, og så er alle ansat i den offentlige sektor, og så er den hellige grav velforvaret.
Sådan er verden jo ikke skruet sammen.
Der er en sammenhæng.
Alle undersøgelser viser, at der er en sammenhæng mellem udbud af arbejdskraft og de stillinger, der er, og derfor er der meget, meget god ræson i det her.
Det er igen et godt eksempel på, at der i det lovforslag, vi behandler, reelt og substantielt ikke er nogen urimeligheder.
Der er i hvert fald ingen argumenter imod, og derfor begynder fru Line Barfod nu at snakke om skattelettelser.
Det er jo rent faktisk sådan, at det, regeringen har gennemført, er en skatteomlægning.
Det er ikke skattelettelser, det er en skatteomlægning.
Altså, der er balance mellem udgifter og indtægter i økonomien.
Så der er fuldstændig balance i det her, og derfor er det også for at aflede debatten fra det, vi diskuterer her, at fru Line Barfod kommer med de her argumenter.
Line Barfod (EL), 2010-06-22:
Jeg kan forstå, at de mennesker, der er røget ud af dagpengesystemet, som har mærket konsekvenserne af de forringelser, man har lavet tidligere, og som er endt på kontanthjælp eller ingen indkomst, fordi de er gift eller har lidt friværdi i deres bolig, mener hr. Jens Vibjerg overhovedet ikke har mærket konsekvenserne.
Det synes jeg hr. Jens Vibjerg skulle prøve at tale med de mennesker om, som har fået deres livssituation voldsomt forringet.
Jeg forstår det ikke, når hr. Jens Vibjerg siger, at det er logisk, at når man har ladet pengene fosse ud til skattelettelser, er det de arbejdsløse, der skal betale.
Jeg synes da, at det ville være mere logisk, at man så holdt op med at give flere skattelettelser, og at nogle af os, der har fået gavn af skattelettelserne, som f.eks. mig selv og hr. Jens Vibjerg, var med til at betale regningen for de mange skattelettelser.
Men det, jeg godt vil have et svar på fra hr. Jens Vibjerg, er: Begrundelsen for det her forslag er jo, at det skaber job.
Kan hr. Jens Vibjerg ikke forklare ganske stille og roligt, hvad det er for nogle job, og hvordan der kommer flere job, fordi de arbejdsløse sender flere ansøgninger?
Jens Vibjerg (V), 2010-06-22:
Nu har hr. Bjarne Laustsen og jeg jo været medlemmer af Folketinget så længe, at vi har været med til at nedsætte dagpengeperioden nogle gange; den har været 9 år, den har været 7 år, den har været 5 år, den har været 4 år, og nu sætter vi den ned til 2 år.
Hvad har konsekvensen været hidtil?
Den har været den samme, nemlig at de billeder, nogle tegnede af massegrave, ikke holdt stik, fordi adfærden ændrer sig.
Det er også det, der fremgår af besvarelserne fra ministeren.
Det er jo så ikke engang det, vi diskuterer i dag, for det er L 224, som kun handler om de 26 og 52 uger til genoptjening.
Line Barfod (EL), 2010-06-22:
Hr. Jens Vibjerg ikke så meget som forsøgte at svare på spørgsmålet.
Vi har jo også under førstebehandlingen spurgt ind til det igen og igen.
Jeg håber, at hr. Jens Vibjerg kan svare, for det er jo ret afgørende, hvordan der kommer flere job.
Helt konkret, hvad er det for nogle job, man regner med folk skal have?
Er det flere job til slagteriarbejdere, til bygningshåndværkere, til akademikere, eller hvad er det helt konkret for nogle job, som hr. Jens Vibjerg regner med der kommer som følge af de her forringelser af dagpengene?
Og hvordan kommer de job?
Hvorfor kommer der flere job, fordi de arbejdsløse sender flere ansøgninger?
Hvorfor får det pludselig arbejdsgiverne til at oprette nogle job, som de ikke vil oprette uden at få de her mange ekstra ansøgninger?
Jeg forstår det simpelt hen ikke, og jeg håber, at hr. Jens Vibjerg kan svare.
Bjarne Laustsen (S), 2010-06-22:
Der er her tale om en forringelse for nogle, der i forvejen ligger ned, når de skal have dobbelt så lang tid til at komme tilbage til arbejdsmarkedet.
Det har ikke nogen sinde været prøvet før.
Når vi spørger til, hvor mange der ryger ud, får vi et tal, men man siger så, at der i praksis ikke vil være nogen, der falder ud.
Men Venstre opererer jo selv med, at ved at forringe forholdene vil det give 13.000 flere i arbejdsudbud.
Er der så nogen, der skal fyres, når man nu bruger den terminologi?
Hvis S og SF foreslår, at man kan øge arbejdsudbuddet, ved at folk arbejder noget mere, så duer det ikke, men når det er Venstre, der skal lave regnestykket, så gør det.
Jeg har ellers tidligere hørt, at beskæftigelsesministeren har fortalt, at det er nøjagtig den samme formel, vi bruger, men når det er Socialdemokratiet og SF, der foreslår det, så duer det ikke.
Så Venstres arbejdsmarkedsordfører må have sovet i timen, da det forslag var til debat, for han har hele tiden holdt fast i, at dagpengene ikke skulle forringes.
Marion Pedersen (V), 2010-07-02:
Nu hørte vi jo tidligere, at Socialdemokraternes ordfører indrømmede, at man ville rulle dagpengeperioden tilbage til 4 år, når/hvis man engang kommer i regering; der er forhåbentlig højere magter, der tager hånd om, at det ikke sker.
Men nu sagde SF's ordfører for at lillebitte øjeblik siden, at man vil rulle tilbage, og det kunne blive 3,4 eller 5 år.
Jeg vil så blot høre, om det vil sige, at der ligger en plan i skuffen om, at man vil udvide den i forhold til de 4 år, den er nu.
Eigil Andersen (SF), 2010-07-02:
Som arbejdsløs betaler man ikke mellemskat, og derfor har arbejdsløse ikke haft nogen gavn af lettelserne i mellemskatten.
Så kan det godt være, jeg havde glemt, at bundfradraget blev hævet med 1.000 kr., og så har man da fået en femøre ud af det.
Men det generelle ved den her regerings skattelettelser har været, at man har givet dem til rige og højtlønnede – det står jo fuldstændig fast – mens f.eks. arbejdsløse ingenting har fået, ja, så har de måske fået en lille smule ved en af skattelettelserne.
Sådan er det.
Med hensyn til det offentlige og fyringer, og hvor mange der skal være ansat, skal det jo vurderes i forhold til den velfærd, der skal være.
Men jeg kan sige, at det, som vi bestemt ikke kan acceptere, er, at regeringen og folketingsmedlemmets parti nu går ind for, at der skal fyres 8.000 i kommunerne på grund af de sparekrav, der er stillet.
Et eksempel er Silkeborg Kommune, hvor der er blevet fyret flere hundrede kommunale medarbejdere, og hvor folk er blevet tvunget ned i arbejdstid.
Og de er rasende over det, for de har ikke bedt om at komme ned i arbejdstid.
Men det skyldes kommunale besparelser, fordi regeringen holder kommunerne i et meget stramt økonomisk greb – alt for stramt.
Hvis man skal vurdere velfærden i Danmark for den enkelte borger, skal man så se på, hvor mange penge der samlet bliver brugt på velfærd, eller skal man se på: Hvad oplever jeg som borger, jeg har af velfærd, hvis jeg f.eks. er ældre?
Jeg mener, det er det sidste, og at det er det, som er det afgørende.
Derfor kan statistikken ikke rigtig bruges til noget, for det er simpelt hen sådan, at de ældre oplever, at standarden har været faldende.
Det er en kendsgerning.
Og det er den her regerings skyld – uanset de statistikker, man kan henvise til.
Jeg kan da f.eks. også sige, at man ikke gav nogen form for skattelettelser til arbejdsløse.
Det ligger selvfølgelig fint i tråd med dagens forslag, hvor man yderligere forringer forholdene for arbejdsløse.
Man har altså simpelt hen kig på arbejdsløse.
Vi kan da i hvert fald sige, at det også skaber en meget utryg stemning for dem, som er i arbejde, for
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-07-02:
Jeg synes jo bare, at det er på sin plads lige at få rettet et par fejltagelser i det, som SF igen i dag kører frem med.
Jeg tror, det var i denne uge, at Danmarks Statistik offentliggjorde, at der var blevet ansat 18.500 ekstra i den offentlige sektor.
Det bliver så til nedskæringer og social massegrav.
Den diskussion havde vi også under afslutningsdebatten, hvor hr. Kristian Thulesen Dahl – tror jeg det var – kunne citere, hvor mange gange hr. Villy Søvndal havde talt om den sociale massegrav.
Dette til trods er der altså flere offentligt ansatte i dag, end da VK-regeringen trådte til.
Jeg synes bare, at vi skal have lidt fakta ind i diskussionen, og det samme gælder, når det drejer sig om VK-regeringens skattepolitik.
Det vil jeg så vende tilbage til i anden omgang, kan jeg se.
Eigil Andersen (SF), 2010-07-02:
Jamen det vil jeg gerne svare på, men jeg vil så stadig væk ikke bebrejdes bagefter, at jeg faktisk har forsøgt at svare.
Altså, det med millionærskat er jo en del af Socialdemokratiet og SF's skatteplan, det er helt rigtigt.
En anden del er, at virksomhederne skal bidrage mere.
Vi har umiddelbart tænkt på, at selskabsskatten skal op på det niveau, den var tidligere, men vi har også åbnet op for, at det kan foregå på den måde, at hvis erhvervslivet kan medvirke til, der bliver afskaffet visse erhvervsstøtteordninger, som har overlevet sig selv, så er det også en måde at gøre det på.
Planen indeholder også en arbejdsskadeafgift, sådan at de brancher, som har de fleste arbejdsskader og de største udbetalinger i erstatninger, skal betale en arbejdsskadeafgift, der også kan bruges til forebyggelse, så vi kan undgå, at folk bliver stødt ud af arbejdsmarkedet på grund af dårligt arbejdsmiljø.
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-07-02:
Så må jeg jo igen rette en faktuel fejl.
I 2007 forhøjede vi grænsen for, hvornår man skulle betale mellemskat, beskæftigelsesfradraget blev øget, og den skattefri bundgrænse blev øget med 1.000 kr. til gavn for samtlige skatteydere.
Det er altså ufatteligt, at man igen skal lægge øre til faktuelt forkerte påstande fra SF, når det drejer sig om regeringens skattepolitik.
Det er altså sølle.
Det er jo altså sådan, at de ændringer i skattesystemet, der blev lavet i 2003 – 2007 har jeg redegjort for – drejede sig om beskæftigelsesfradraget og en højere grænse for mellemskat.
Det betød begge gange, at man kunne få en maksimal skattelettelse på indkomst på omkring 5.500 kr., og det slog igennem første gang ved en indkomst på omkring 254.000 kr., og i 2007 var det ved en månedsindtægt på omkring 30.000 kr. Så det er simpelt hen faktuelt forkert, hvad SF igen i dag påstår.
Når 18.500 ekstra offentligt ansatte i løbet af et år åbenbart ikke er nok, kunne jeg godt tænke mig at vide, hvor mange ekstra offentligt ansatte SF mener vi skal ansætte.
Eigil Andersen (SF), 2010-07-02:
Jeg har bare nævnt det som eksempler.
For at hjælpe med til at sætte fantasien i gang med hensyn til, hvad det er, der vil ske, har jeg bare nævnt nogle teoretiske eksempler på, hvad man kan forestille sig.
Det, som de eksempler belyser – og det er også et andet formål med at nævne dem – er, at det i hvert fald vil ende med en væsentlig større tryghed og sikkerhed for arbejdsløse end det, som den her regering nu har gennemført, og som jo er en dagpengeperiode på kun 2 år.
Bjarne Laustsen (S), 2010-07-02:
Jeg er glad for, at fru Helle Sjelle kryber til korset og siger: Ja, det er rigtigt nok, der kommer mere til efteråret.
Men det, jeg ikke kan forstå, er, at den konservative ordfører ikke har banket i bordet og sagt, at nu skal vi have alle forringelserne på bordet på en gang, så vi kan forholde os til det samlet, så folk, der ønsker at melde sig ind i en a-kasse, og dem, der allerede er der, ved, hvad det er for nogle vilkår, de skal leve med fremover.
Jeg forstår, at man ikke har i sinde at sænke prisen for det medlemskab, man gør ringere.
Men er det ikke lidt uklogt at sige ja – og det forstår jeg at Det Konservative Folkeparti har gjort – når man ikke kender konsekvenserne af det forslag, der kommer til efteråret, og sammenhængen mellem alle de tre lovforslag i sin helhed?
Vi har jo ikke kunnet få ud af ministeren, hvad den totale sammenhæng er, når de her tre lovforslag er blevet implementeret.
Er det ikke problematisk?
Marion Pedersen (V), 2010-07-02:
Nu er jeg lige kommet hjem fra et møde i Nordisk Råd, hvor jeg har snakket med mine nordiske kollegaer.
Det er jo lidt pudsigt, at de ser helt måbende ud, når vi siger, at vi har 4 år, og vi vil sætte det ned til 2 år, og det er der vældig larm over.
Men jeg skal bare lige forstå det her rigtigt.
Hvis fantasien har lov til at få frit løb, skal jeg så forstå det sådan, at det for den sags skyld også kunne blive 6 eller 7 eller 8 år?
Det er bare for, at befolkningen har en fornemmelse af, hvad vi snakker om her, for regningen skal jo betales uanset hvad, når der skal rulles baglæns, hvis det skal rulles baglæns.
Den regning kommer alle jo til at betale, for vi har altså ikke så mange millionærer i Danmark, at vi bare kan lægge skat på dem.
Eigil Andersen (SF), 2010-07-02:
Med hensyn til antallet af år i dagpengeperioden vil jeg henvise det til de forhandlinger, der skal være.
Det er jo netop den metode, man bruger, hvis man gerne vil have en dialog og ikke optræder som en bulldozer, sådan som regeringen gør.
Med hensyn til andre lande er det jo netop her, det går galt.
Man forstår jo åbenbart ikke den danske arbejdsmarkedsmodel, som går ud på, at til gengæld for en indtil nu forholdsvis lang dagpengeperiode har arbejdsgiverne kunne slippe med korte opsigelsesvarsler.
Masser af andre lande er hårdt plaget af meget lange opsigelsesvarsler set med arbejdsgiverøjne, fordi det ikke giver dem den fleksibilitet, som de ønsker, og man må selvfølgelig gå ud fra, at fagforbundene i Danmark også ville stille krav om længere opsigelsesvarsler.
Selvfølgelig ville de det, og derfor er sagen jo den, at denne her politik i virkeligheden også er erhvervsuvenlig over for virksomhederne i Danmark, og det er altså åbenbart Venstres politik.
Helle Sjelle (KF), 2010-07-02:
I dag er vi så nået til tredje og dermed sidste behandling af lovforslag nr. L 224, som også er en del af dagpengereformen.
Når vi om lidt – forhåbentlig – vedtager forslaget, har vi gennemført størstedelen af den dagpengereform, som der her var lagt op til.
For det første har vi forkortet dagpengeperioden fra 4 til 2 år, hvilket bringer Danmark på niveau med lande, som vi normalt sammenligner os med, og det vil også på sigt få 13.000 flere danskere i arbejde.
For det andet har vi også gjort kravene til optjening og genoptjening af dagpengeretten ens.
I dag skal man have arbejdet i 52 uger inden for de seneste 3 år for at optjene ret til dagpenge, men hvis man har opbrugt sin ret til dagpenge, får man ret til dagpenge igen ved blot at arbejde i 26 uger.
Det harmoniserer vi nu, så reglerne er ens.
Vi Konservative mener – og det lægger vi ikke skjul på – at det er almindelig sund fornuft at gøre kravene til optjening og genoptjening ens; ellers stiller man personer, der har været arbejdsløse og modtaget dagpenge, bedre end personer, der bliver arbejdsløse for første gang i 3 år, og det synes vi ikke er ret og rimeligt.
Til efteråret skal vi behandle det sidste af de tre lovforslag, der tilsammen udgør den nuværende dagpengereform, og det sidste forslag drejer sig om den måde, som dagpengenes størrelse bliver beregnet på.
Men det har vist sig at være ganske vanskeligt teknisk set, og derfor er det planlagt til at komme til efteråret.
Men i dag gælder det altså tredje- og sidstebehandlingen af lovforslag nr. L 224, der gør kravene til optjening og genoptjening af dagpengeretten ens.
Forslaget er en del af den meget fornuftige og ansvarlige dagpengereform, som regeringen har gennemført sammen med ligesindede partier, og vi er meget glade for, at det har kunnet lade sig gøre.
Vores håb er, at reformen vil få flere i arbejde til gavn for væksten, velstanden og velfærden her i landet; uden reformer, der får flere danskere i arbejde, vil man i fremtiden ikke længere have råd til en offentligt finansieret velfærd, som man kender den i dag.
Derfor har vi Konservative også valgt reformvejen, og med dagpengereformen har vi taget et vigtigt skridt på den vej.
Jeg synes, det ville være problematisk, hvis man fremsatte et forslag, som ikke var ordentligt gennemarbejdet.
Det, der er tale om her, er jo netop, at man udskyder det til efteråret, på grund af at det har vist sig vanskeligere, end man havde regnet med, at gennemføre de tekniske beregninger, som er nødvendige.
Det er sagen i en nøddeskal, og det er derfor, vi først behandler det til efteråret.
Bjarne Laustsen (S), 2010-07-02:
Jamen jeg synes, det er rigtig klogt, at Folketinget ikke behandler og stemmer om nogle forslag, man ikke kender konsekvensen af.
Det er det, vi er lige ved nu her ved målstregen med det andet lovforslag.
Vi kender nemlig ikke konsekvensen af L 222.
Vi kender den heller ikke af L 224, og vi kender den ikke og har slet ikke set det sidste lovforslag.
Det er jo rigtigt, og det er også derfor, vi har spurgt, hvem det her rammer, om det er kvinderne, der bliver udsat, om det er sæsonarbejderne, om det er folk fra yderområderne, og hvordan med arbejdspladserne og sådan noget?
Regeringen kan/vil ikke svare os eksakt på, hvad det her kommer til at betyde, og vi kender slet ikke sammenhængen for dem, der vil melde sig ind i en a-kasse.
Så hvis der skulle være en logisk følge, når man ikke kender konsekvenserne, skulle vi jo stoppe tredjebehandlingen af det her lovforslag.
Det håber jeg ordføreren er enig i.
Helle Sjelle (KF), 2010-07-02:
Der har været utallige samråd med ministeren i udvalget.
Der har været stillet hundredvis af spørgsmål til de her forslag.
De forslag, der har været fremlagt her i foråret/sommeren er ganske gennemarbejdede forslag, og dem har jeg slet ingen bekymring ved at stå her i dag og anbefale at man stemmer for.
Der kan man tale om, at man ikke aner, hvad konsekvenserne er.
Bent Bøgsted (DF), 2010-07-02:
Det er også en måde at snakke uden om, hvor store skattestigninger der kommer i forbindelse med »En Fair Løsning«, men det svar kan hr. Eigil Andersen nå at give her i anden omgang, for det er jo interessant at vide, hvor store skattestigninger der er tale om.
Er det kun millionærerne, der skal betale ekstra skat, eller er det alle ude på arbejdsmarkedet?
Er det også de faglærte, der skal betale mere i skat, eller hvem er det, der skal betale mere i skat, for der må egentlig ligge en ret stor skattestigning, hvis det hele skal finansieres?
Jeg bærer selvfølgelig over med hr. Eigil Andersen, hvis ikke hr. Eigil Andersen kan forklare »En Fair Løsning«, så vi kan forstå det, for det er der heller ingen andre der har kunnet.
Men hr. Eigil Andersen er en af dem, der har løftet sløret for mest i forbindelse med »En Fair Løsning«.