runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Finn Sørensen (EL), 2016-01-22:
Jo, men jeg kom på den idé at diskutere det klippekort med ordføreren, da ordføreren meget kraftigt understregede, at det er vigtigt med de ældres selvbestemmelsesret.
Og når jeg så kigger på det her lovforslag, kan jeg jo se, at der overhovedet ikke er nogen garanti for mere selvbestemmelsesret.
Så tænkte jeg bare, at jeg ville konfrontere ordføreren med et redskab, som virkelig kunne give de ældre noget selvbestemmelsesret i forhold til ældreplejen.
Og det er at udstyre dem med det her klippekort, der giver mulighed for x antal halve eller hele timer, som man så kan bruge efter eget valg, så længe det handler om praktisk hjælp og personlig pleje.
Så hvorfor dog ikke pålægge kommunerne at bruge et sådant redskab?
Det ville jo styrke de ældres selvbestemmelsesret.
Mette Abildgaard (KF), 2016-01-22:
Selvbestemmelse er rigtig godt.
Men hvis jeg forestiller mig selv som værende en ældre, der bor på plejehjem, hvor der er meget ringe normering en søndag aften, så tror jeg, at jeg ville prioritere højere at havde den tryghed, at der var personale til at tage sig af mig, end at jeg fik et ekstra klip i klippekortet.
Men den frihed får kommunerne.
Og så vil jeg opfordre ordføreren til at få sine kommunalpolitiske kollegaer til at gå ud og kæmpe for Enhedslistens synspunkter.
Finn Sørensen (EL), 2016-01-22:
Tak til ordføreren for en på mange måder spændende tale.
Jeg tror, ordføreren lige skal læse lidt mere på det der med Holland.
Det, jeg har fundet ud af den hollandske model går ud på, er, at før man overhovedet kan få f.eks. noget hjemmehjælp, vil den hollandske kommune gerne lige høre, hvor meget rengøring den ældres søn har tænkt sig at foretage.
Og det bliver altså indregnet i kommunens tilbud.
Så det er vist bare en spareøvelse.
Men ellers er vi jo enige om, at vi ikke skal ud og skrive kontrakter om den slags overhovedet.
Jeg tror bare, det er nogle andre motiver.
Jeg synes, ordføreren kom med nogle rigtig gode eksempler på, hvad værdighed er.
Jeg er også helt enig med ordføreren i, at det er meget individuelt, hvad man egentlig som ældre borger og hjemmeplejemodtager opfatter ved det.
Men ville det så ikke være en god idé, at ordføreren sammen med Enhedlisten kæmpede for at få udbredt det her klippekort?
For det giver jo netop borgeren frihed til selv at sige: Jeg vil gerne en tur i byen, eller jeg vil gerne have en halv times ekstra hjemmehjælp.
Ville det ikke være en god idé?
Sophie Løhde (V), 2016-01-22:
Det synes jeg da er dejligt.
Så kan jeg sige, at ældremilliarden ikke er væk.
Og derfor var jeg jo også glad for, da vi havde et helt samråd om det her emne, at selv den socialdemokratiske ældreordfører bekræftede mig som sundheds- og ældreminister i, at ældremilliarden ikke er væk.
Den er fordelt på en anden måde.
Og nu kommer der så en værdighedsmilliard oveni.
Hvilke konkrete ændringer kommer der så til at ske ude i den enkelte kommune på baggrund af en værdighedspolitik i den enkelte kommune?
Det svar er der jo ingen af os her i Folketingssalen, der kan give i dag.
Hvorfor?
Fordi det jo er den enkelte kommune, som skal udarbejde en værdighedspolitik i samarbejde med det lokale ældreråd og øvrige relevante parter.
Det kunne f.eks. være de ældre selv og de pårørende.
Og der tror jeg at vi vil se noget forskelligt, i forhold til hvor det er, kommunerne prioriterer.
I Københavns Kommune påtænker man – jeg tror, det var den konservative ordfører, der nævnte det – at bruge deres andel af værdighedsmilliarden på flere varme hænder.
Og det synes jeg vi skal have respekt for, for det er jo netop kernen i det her, altså at vi respekterer, at det er den enkelte kommune, den enkelte ældre selv, som ved, hvor skoen trykker mest, og dermed, hvor der er behov for at sætte mere ind.
Finn Sørensen (EL), 2016-01-22:
Den ældremilliard, som den tidligere regering indførte – i øvrigt i samarbejde med Venstre – øremærkede midlerne til ældreområdet.
Den øremærkning er væk; ældremilliarden er lagt ind i bloktilskuddet, og kommunerne kan bruge den til, hvad pokker de vil.
Vil ministeren ikke nok være sød at bekræfte det faktum?
Hvad den anden diskussion angår, er det jo påfaldende, at ministeren taler om store ambitioner, men man har ikke engang haft den egentlig naturlige ambition at pålægge kommunerne, at de værdighedspolitikker skal udmønte sig i konkrete forbedringer, som kommunerne så selv kan bestemme hvad skal være, og som skulle indskrives i kvalitetsstandarderne.
Så var man da kommet et lille skridt videre i en forpligtelse.
Men der er ingen forpligtelser for kommunerne til, at de værdighedspolitikker skal omsættes i konkrete forbedringer.
Vil ministeren ikke nok bekræfte det?
Sophie Løhde (V), 2016-01-22:
Det er korrekt, at ældremilliarden blev til i en tidligere finanslovsaftale sammen med Venstre under den tidligere regering.
Dengang ville Enhedslisten jo heller ikke tage ansvaret.
Så det er rigtigt, at der blev ældremilliarden til sammen med Venstre.
Til gengæld er det ikke et faktum, at den er væk.
Ældremilliarden er blevet omlagt og fordeles via bloktilskuddet – efter ønske fra hvem? Kommunerne selv.
Og det er også derfor, jeg siger, at jeg kvitterer for, at den socialdemokratiske ordfører jo også har været med til at bekræfte, at det, som nogle synes er spændende at blive ved med at sige, ikke er korrekt.
Hvad er det så, vi forpligter kommunerne til?
Jeg kan se på formanden, at det skal være meget kort.
Vi forpligter dem til at lave en værdighedspolitik.
De får 1 mia. kr. til at understøtte den, og om man bruger den til varme hænder, til at udvide klippekortmodellen eller noget helt tredje i den enkelte kommune, er op til den enkelte kommune at beslutte sammen med det lokale ældreråd og gerne ved at inddrage øvrige relevante parter.
Erik Christensen (S), 2016-01-22:
Nu har ministeren jo bragt mig ind i debatten et par gange, og jeg vil gerne her slå fast, at når jeg har sagt, at den tidligere ældremilliard er omlagt, så er det jo, fordi den er omlagt og lagt på bloktilskuddet.
Men vil ministeren ikke også her anerkende – som hun også var nødt til at anerkende det på samrådet – at det rent faktisk betyder, at der er en del kommuner, endda temmelig mange kommuner, som har mistet penge på, at man har omlagt det?
Altså, som jeg husker tallene i hovedet, er det sådan, at Københavns Kommune tjener 48 mio. kr. på den her omlægning, og at rigtig mange af de mindre kommuner rent faktisk taber på den.
Så nogle gange er det jo et spil om ord.
Jeg anerkender, at ældremilliarden er omlagt til bloktilskuddet efter ønske fra KL, men kan jeg få ministeren til at bekræfte, at det faktisk betyder, at den ældremilliard er blevet fordelt således over bloktilskuddet, at rigtig mange kommuner har mistet penge på ældreområdet?
Finn Sørensen (EL), 2016-01-22:
Jeg beundrer virkelig ministerens evne til at tale meget, meget længe og meget bredt om meget lidt, for der er jo ikke ret meget i det her lovforslag.
Den er nemlig forsvundet ind i bloktilskuddet, hvilket betyder, at der ikke længere er nogen forpligtelser til at bruge den milliard på ældreområdet.
Hvad angår det her lovforslag, siger ministeren, at det vil sikre mere værdighed i ældreplejen.
Vil ministeren bekræfte, at den eneste forpligtelse, der er for kommunerne i det her lovforslag, er at nedskrive nogle værdighedspolitikker i et samarbejde med de interesseorganisationer, som er blevet nævnt?
Der er ingen forpligtelse til, at disse værdighedspolitikker skal udmøntes i konkrete forbedringer af ældreplejen.
Vil ministeren bekræfte, at det er sådan, indholdet er i det her lovforslag?
Christian Juhl (EL), 2016-01-22:
Og jeg er fuldstændig enig i, at man godt kan blive grebet af panik og sige: Hvad sker der dog?
Men jeg vil minde om, at vi i Danmark, siden vi fik den første egentlige sociallov, har brugt 80 år til at prøve at få skik på vores samfund.
Alligevel sker det jo altså, hvis vi skal være ærlige og selvkritiske, at der dukker ting op i det danske samfund, som vi i den grad også kan være flove over.
Karin Nødgaard (DF), 2016-01-22:
Altså, jeg synes, at jeg i hvert fald i min tale udelukkende tog udgangspunkt i lovforslaget, og det, som ordføreren startede med at sige, var, at der nærmest ikke var nogen, som havde talt om selve lovforslaget.
Jeg har virkelig lyttet, og jeg gjorde mig meget umage, da jeg skulle skrive min tale, med, at det netop skulle dreje sig om lovforslaget og ikke så meget om finansloven.
At jeg så får stillet spørgsmål om det, er en anden sag.
Jeg vil gerne høre ordføreren – når han er sådan meget vred over det der med, om man har taget eller ikke taget penge og sådan noget – om det her ikke kommer til at være et område, hvor kommunerne lokalt kan beslutte, hvordan de vil bruge midlerne, så de faktisk kan forbedre området i forhold til at sikre en mere værdig ældrepleje.
Det er jo således, at vi har afsat nogle midler.
De er øremærket, men lokalt kan man gå ind og bestemme, hvad det er, man skal bruge dem til.
Jonas Dahl (SF), 2016-01-22:
Jeg synes, det er fint med en værdighedsmilliard.
Jeg syntes også, det var fint med en ældremilliard.
Jeg er ikke sikker på, at det gør den store forskel, om det hedder en ældremilliard eller en værdighedsmilliard.
En milliard er stadig væk en milliard.
Bliver den brugt til de ældre, så fint med mig.
Jeg forstod bare ikke, hvorfor man skulle skære et sted, før man kunne finde ud af at gennemføre det andet.
Karin Nødgaard (DF), 2016-01-22:
Men nu har jeg da i hvert fald gjort mig den ulejlighed her i det seneste stykke tid at prøve at høre kommunerne, i hvert fald nogle af dem, om, hvordan man har arbejdet, hvilken tilgang man har haft til ældreområdet.
Og det viser sig jo faktisk, at der er kommuner, som vælger at beholde den tidligere ældremilliard, så man kan sikre en masse på ældreområdet, og så får man jo nogle ekstra midler fra værdighedsmilliarden, så man kan få opprioriteret hele det her område.
Er ordføreren ikke klar over, at det også finder sted, så det faktisk ikke er så negativt og sort et billede, som ordføreren giver udtryk for?
Vi kan netop på den her måde se, at man lokalt vælger at prioritere på den ene eller den anden måde, men fra Dansk Folkepartis side ser vi selvfølgelig gerne, at man prioriterer ældreområdet rigtig højt.
Jonas Dahl (SF), 2016-01-22:
Jeg tror, der er rigtig mange kloge kommunalpolitikere.
Jeg forstod bare ikke, hvorfor Dansk Folkeparti i sommer lagde stemmer til at fjerne ældremilliarden, da man behandlede det aktstykke, der vedrørte kommuneaftalen.
Da lagde Dansk Folkeparti jo stemmer til at fjerne ældremilliarden.
Det svar blæser stadig væk i vinden.
May-Britt Kattrup (LA), 2016-01-22:
Vil ordføreren bekræfte, at hvis omprioriteringsbidraget går ud over skoler, daginstitutioner og ældrepleje, er det på grund af et politisk valg og ikke en nødvendighed?
Den tidligere regerings Produktivitetskommission dokumenterede netop, at der er et kæmpe effektiviseringspotentiale, uden at det går ud over servicen.
Jonas Dahl (SF), 2016-01-22:
Jeg tror, det kommer til at gå ud over servicen, når der kommer færre pædagoger og færre pædagogmedhjælpere til at passe på vores børn; når der er færre folkeskolelærere til at passe på vores børn og sørge for, at de får den nødvendige læring i folkeskolen.
Så jeg deler ikke det synspunkt, at man bare kan fjerne en masse personale i den offentlige sektor, og så forbliver servicen den samme.
Det tror jeg simpelt hen ikke på.
Men må jeg ikke bare sådan måske lidt polemisk spørge fru May-Britt Kattrup, som nu bringer det her på banen: Hvis man er meget optaget af en værdighedspolitik på ældreområdet, skulle man så ikke også have en værdighedspolitik for vores børn eller for vores skoleelever?
Hvorfor har man ikke foreslået det, da man nu behandlede en værdighedspolitik for de ældre?
Er man måske ikke optaget af børn og unge fra Liberal Alliances side?
May-Britt Kattrup (LA), 2016-01-22:
Nu vil jeg svare på spørgsmål, når jeg står deroppe.
Og så var det ikke mig, der bragte omprioriteringsbidraget på banen; det var ordføreren selv.
Men det er jo lidt betænkeligt, når Produktivitetskommissionen dokumenterer, at der kan effektiviseres, at ordføreren så ikke tror på det.
Og når nu vi har flere lande i verden, som har færre offentligt ansatte, end Danmark har, og alligevel en bedre service, hvorfor skulle det så ikke kunne lade sig gøre i Danmark?
Sophie Løhde (V), 2016-01-22:
Jamen jeg er da glad for, at den socialdemokratiske ordfører igen bekræfter, at ældremilliarden ikke er væk.
Den er omlagt.
Det var Socialdemokraterne, der havde indkaldt mig til et samråd, hvor man i samrådsspørgsmålet havde sagt, at den var væk.
Og da Socialdemokraterne mødte op i samrådet, sagde man: Nej, nej, den er ikke væk, den er omlagt.
Det er derfor, jeg gerne vil kvittere for, at det er fuldstændig klart, også for den socialdemokratiske ordfører.
Det er sket efter ønske fra kommunerne, at den blev omlagt og fordelt efter bloktilskuddet.
Bloktilskuddet har en anden fordelingsnøgle end ældrenøglen, og det betyder f.eks., at her i hovedstadsområdet, hvor vi befinder os, får en kommune som Hørsholm Kommune en lille smule mindre, hvorimod stort set alle kommunerne på Vestegnen til gengæld får lidt mere.
Men det skal jeg også høre kritik fra Socialdemokraterne for.
Det undrer mig blot.
Det var efter ønske fra kommunerne selv, og dem plejer I at sige at vi skal lytte til.
Som sagt er der nogle, der får lidt mere, og andre, der får lidt mindre.
På det punkt bliver der ikke samlet set fjernet en eneste krone.
Til gengæld kommer der nu en værdighedsmilliard oveni, som fordeles efter ældrenøglen.
Og det tilgodeser jo netop det hensyn, som jeg også kan forstå at den socialdemokratiske ordfører er optaget af.
Erik Christensen (S), 2016-01-22:
I den verden, jeg befinder mig i, kan man nogle gange tale om manipulation.
Jeg skal ikke hæfte mig videre ved det.
Jeg tror aldrig, ministeren og jeg bliver enige om det her.
Jeg forsøger sådan set at forklare, hvad det er, der foregår ude i den virkelige verden, og så kan ministeren jo komme med Hørsholm og alt muligt andet.
Men rent faktisk er det sådan, at f.eks. på Fyn er der ingen kommuner ud over Odense Kommune, der rent faktisk har fået ekstra penge til ældreområdet, efter man har omlagt til bloktilskuddet.
Det er der i hvert fald tvivl om ude i kommunerne, og jeg vil sige, at jeg også har svært ved at læse mig til, hvad det helt præcis er, kommunerne rent faktisk kan bruge den her værdighedsmilliard til.
Torsten Gejl (ALT), 2016-01-22:
Jeg vil gøre det her kort, både fordi andre kompetente ordførere bestemt har beskrevet den her sag rigtig, rigtig godt, og fordi den er ganske enkel, selv om den også er vigtig.
Lovforslaget vil forbedre assistancen i sager, hvor børn er blevet bortført til et andet land af en af forældrene.
Det vil forslaget gøre ved at støtte mulighederne for konfliktmægling, ved også at støtte privat konfliktmægling mellem forældrene i sådan en sag.
Derved er der større chance for at løse en sådan sag, uden at den skal i retten.
Det støtter Alternativet selvfølgelig.
Derudover giver lovforslaget også mulighed for bl.a. at støtte hjemtransport af et barn, hvis en sag er blevet løst eller afgjort sådan, at barnet skal tilbage til Danmark.
Det støtter vi også.
Så alt i alt byder Alternativet det her forslag rigtig velkommen, og vi støtter det.
Trine Torp (SF), 2016-01-22:
Bortførelse af et barn af en alvorlig handling, både fordi det kan være dramatisk for barnet, men også fordi det er et udtryk for et konfliktfyldt forhold mellem barnets forældre.
Barnet tages pludselig ud af sine trygge og vante omgivelser og bringes til et nyt miljø, uden at der er taget stilling til, hvordan fremtiden skal se ud for barnet.
Barnet bliver oven i købet bragt i en situation, hvor en af barnets omsorgspersoner tager så drastisk et skridt, som det er at afskære forbindelsen til den ene forælder.
Med dette forslag tages der udgangspunkt i barnets behov i forhold til en tvist om forældremyndighed.
Når flere forskellige retssystemer på tværs af lande er involveret, kan denne proces være kompliceret, og der er derfor brug for fleksibilitet og hjælp.
Konflikter afgøres juridisk, men det bedste for barnet er, hvis forældrenes konflikt kan nedtrappes, og der derfor kan findes løsninger i mest mulig enighed og frivillighed – løsninger, som tager udgangspunkt i barnets behov.
Derfor forbedres og udvides muligheden for konfliktmægling med det her lovforslag.
Høringssvarene er da også udelukkende positive, og lovforslaget er i overensstemmelse med Haagerkonventionen.
Mai Mercado (KF), 2016-01-22:
Vi behandler i dag et lovforslag, som skal forbedre mulighederne for at sikre, at børn, der bortføres til udlandet, kommer hjem igen.
I 2003 blev en særlig retshjælpsordning vedtaget, som altså skulle dække rimelige udgifter ved børnebortførelser, til f.eks. advokatbistand, konfliktmægling, oversættelse af dokumenter m.m. Og det var godt.
Men dette forslag gør godt bedre og retter også op på nogle uhensigtsmæssigheder.
For i dag er det sådan, at brug af konfliktmægling kan være særlig relevant i lande, som ikke har tilsluttet sig et konventionssamarbejde, hvorfor det frarådes at indlede en retssag.
Her kan en konfliktmæglingsproces mellem de stridende parter være langt at foretrække og måske egentlig også en af de eneste muligheder
Men nogle af de samme lande, som ikke har tilsluttet sig konventionerne, har ikke offentlig eller retlig konfliktmægling, som loven foreskriver, og så ligger konfliktmæglingsmulighederne altså inden for det private.
Dertil giver lovforslaget mulighed for at yde økonomisk støtte til hjemrejsen, hvilket ikke tidligere har været muligt, og den del bifalder vi naturligvis også.
Generelt giver det her nogle bedre redskaber, som skal hjælpe med til at sikre, at børnene sikkert og nænsomt kan komme tilbage til Danmark igen.
Søren Espersen (DF), 2016-01-22:
Jamen hvor længe skal det vare?
Altså, som nævnt kunne jeg have fundet eksempler helt tilbage til 1985.
Jeg kunne i halve timer have opremset bare overskrifterne på de avisartikler, der har været trykt, og også rapporter fra alle mulige sider om, hvordan man tog fat i det.
Nej, jeg tror ikke på, at selvstyret kan klare det her.
Og ja, jeg tror på, at hvis Danmarks regering har viljen til, at det altså nu skal være slut med den her form for omsorgssvigt over for borgere i rigsfællesskabet, så vil der blivet taget fat på det.
Ja, det tror jeg.
Christian Juhl (EL), 2016-01-22:
Tak for det.
Jeg vil gerne sige tak for, at Dansk Folkeparti har taget debatten op.
Jeg synes, den er både vigtig og nødvendig, og jeg ved ikke, om der er nogen i Folketinget, der ikke er enige i, at det er meget alvorlige forhold, der er i Grønland.
Jeg vil gerne spørge, om ordføreren selv tror på, at hvis vi laver en dansk taskforce, så tager den op og løser problemerne.
Vi har jo i Danmark erfaring for, at sociale problemer ikke er noget, man løser i løbet af 1 måned, ½ år, 1 år eller 5 år.
Det er noget, man løser ved systematisk at opbygge et system, som, også efter at f.eks. en dansk taskforce har lavet et eller andet, kan fungere.
Søren Espersen (DF), 2016-01-22:
Så står vi her igen, havde jeg nær sagt.
Jeg tror, det er tredje gang inden for en 7-8 år, at jeg rejser den her forespørgselsdebat.
Og der sker ikke rigtig noget.
Det er det samme, som det plejer at være.
Den her forespørgsel er jo rejst på baggrund af endnu en rapport fra Grønlands Børnetalsmand, men havde det kun været den, det drejede sig om, kunne man som en selvfølge forvente, at det grønlandske selvstyre og de grønlandske kommuner nok selv ville tage fat og gå i gang med at rette op på forholdene.
Men det er ikke en enlig svale.
De her rystende børnesager fortsætter jo bare år efter år og årti efter årti, som om intet er hændt og med de samme fortvivlede bortforklaringer fra det grønlandske selvstyre og de grønlandske kommuner.
Lad mig minde om, at vi i 2009 havde den sidste forespørgsel om emnet, F 26, og at der også der fra Grønlands side blev lovet bod og bedring, og at Folketinget ligesom i dag var aldeles handlingslammet.
Der dukker igen og igen nye rystende rapporter og avisartikler op, og igen og igen lover selvstyret og før det hjemmestyret, at nu er der sat en masse i værk, og at der sker noget nu.
Så er der for en stund ro om sagen, indtil den næste dedikerede journalist afslører nye forfærdelige forhold for de grønlandske børn, eller indtil den næste officielle rapport dukker frem.
Så bliver der igen ro om sagen, og nu altså en ny rapport, hvor præcis de samme ting oprulles.
Jeg vil her fra talerstolen senere dokumentere, hvordan det er gået inden for bare de sidste 10 år, altså fra 2006 og frem til nu.
Jeg kunne sagtens gå yderligere 10 år tilbage og 10 år tilbage igen til 1986, hvis det skulle være, og man ville kunne lave den samme gennemgang af de samme sørgelige eksempler, med beretning efter beretning om seksuelt misbrug, mishandling og druk og narkoproblemer og mange, mange tilfælde af børn, som sulter.
De bor i kongeriget, de er danske statsborgere, men selvstyret og før det hjemmestyret evner helt tydeligt ikke at løse problemerne.
Det er regeringens forpligtelse, og det er det, fordi Danmark på hele kongerigets vegne har underskrevet FN's Børnekonvention og dermed også konventionens § 19, hvor forpligtelserne over for børn klart beskrives.
Det er mit formål med forespørgslen i dag, som det har været med tidligere forespørgsler år tilbage, at regeringen nu påtager sig det overordnede ansvar og ser at få gang i hjælpen til de forsømte grønlandske børn.
Ellers står vi her bare igen om 5 år eller om 10 år eller om 15 år.
Det er meget fortvivlende, men jeg ser frem til debatten.
Laura Lindahl (LA), 2016-01-22:
Dette lovforslag har jo til formål at forbedre de virkemidler, der er til rådighed i sager om tilbagegivelse af børn, som er bortført fra Danmark til andre lande.
Som de øvrige talere har nævnt, er det jo en forfærdelig tragisk situation, når et barn bortføres af en forælder, og det må selvfølgelig anses som et udtryk for et meget konfliktfyldt forhold mellem forældrene.
Jeg kan heller ikke sætte mig ind i, hvordan man må have det som forælder, når man træffer den her ekstreme beslutning at bortføre sit barn til et andet land, og jeg kan slet ikke sætte mig ind i, hvor traumatisk det kan opleves for barnet.
I Liberal Alliance deler vi regeringens ønske om at forbedre systemet, sådan at det bliver mere skånsomt og effektivt bliver muligt at få tilbagebragt et bortført barn.
Det er jo alene ud fra hensynet til barnet, hvor vores holdning er, at det må være rigtigst, at barnet er i sit hjemland og i sine vante omgivelser, mens man afgør, hvem barnet fremover skal bo hos.
Liberal Alliance ønsker således at sikre, at der er de nødvendige redskaber til rådighed i forhold til at kunne bringe et barn sikkert og trygt tilbage.
Vi bemærker jo samtidig, at bl.a. både Advokatrådet, Børnerådet og Danske Familieadvokater støtter forslaget, med henvisning til at det faktisk gavner børns retsstilling, og derfor kan Liberal Alliance støtte regeringens forslag.
Karen Ellemann (V), 2016-01-22:
Lad mig takke for en meget præcis og meget effektiv drøftelse af det her lovforslag.
Som flere har været inde på, er det klart, at det er yderst konfliktfyldt at være i den situation, hvor et barn bortføres af den ene forælder.
For lige præcis at kunne understøtte gode løsninger i de her meget, meget ulykkelige situationer, er det vigtigt, at vi har adgang til at yde en støtte til den efterladte forælder her og dermed til barnet, som har den nødvendige fleksibilitet i forhold til de forskellige retssystemer, som man i sådan en situation skal samarbejde med.
Så jeg er meget taknemlig over den brede opbakning, der tilsyneladende er til det her lovforslag, og kan sige, at den opbakning forhåbentlig vil betyde, at forslaget kan vedtages og træde i kraft den 1. juni 2016.
Så tak for debatten.
Jeg ser frem til den fortsatte behandling af lovforslaget i udvalget og stiller mig naturligvis til rådighed, hvis der er yderligere spørgsmål eller bemærkninger til lovforslaget.
Lotte Rod (RV), 2016-01-22:
Jeg vil gerne spørge ministeren til, hvornår kommunerne kan forvente at få pengene.