Christian Poll (ALT), 2015-11-12:
Tak for det.
Jeg har været meget i tvivl om, hvordan jeg skulle forholde mig til det her lovforslag.
Jeg kan jo godt se, at i den store omstilling til et vedvarende energisystem batter de små husstandsvindmøller i begrænset omfang.
De producerer samtidig med de store vindmøller, altså netop når det blæser, og effekten af hver mølle er jo lille.
Men jeg føler samtidig, at vi i den her konkrete sammenhæng må se tingene i et lidt større perspektiv end som ren og skær produktion af vedvarende energi.
Der er to væsentlige aspekter ved husstandsvindmøllerne, jeg gerne vil berøre.
Først og fremmest vil jeg sige, at der her er tale om lokal energiproduktion og understøttelse af lokale håndværksmæssige produktioner, der er en kompetence, der kan udvikles til endnu bedre vedvarende energi-løsninger.
Det synes jeg er en skam.
For det er jo netop den slags vækst, vi har brug for, altså lokale arbejdspladser inden for vedvarende energi.
Vi vil altså både miste produktionsarbejdspladser i landdistrikterne og håndværkerarbejdspladser til montering og vedligeholdelse af møllerne, hvis besparelserne gennemføres.
Husstandsvindmøllebranchens klare vurdering er jo, at der ikke vil være noget marked for husstandsmøller i fremtiden, hvis dette lovforslag stemmes igennem.
Det nuværende husstandsvindmøllemarked i Danmark udgør en helt afgørende platform for den begyndende eksport og beror på den nuværende støtte.
Indtil 2010 sad især USA, Kina og Japan tungt på udviklingen af husstandsmøller, men så kom Danmark med i førerfeltet, og det er altså en position, man kan vælge at fastholde og udbygge eller kompromittere alvorligt, hvis man fjerner støtten nu.
Den lokale forankring i omstillingen er absolut afgørende, hvis den for alvor skal slå igennem.
80 pct. af danskerne er generelt positive over for vindmøller, men alligevel er rigtig mange imod etableringen af vindmøller i netop deres nærområde.
»Not in my backyard« er en stor udfordring for omstillingen til vedvarende energi, og jeg synes derfor, vi skal bruge alle muligheder, vi har, for at der skabes et ejerskab til vindmøller i befolkningen.
Det kan man bl.a. sikre med opsætningen af husstandsvindmøller, fordi de skaber personlige interesser og incitament i omstillingen.
Vedvarende energi bliver simpelt hen mere spændende og nærværende og vedkommende, når møllen står i ens egen have og man kan holde øje med, hvor meget strøm man selv producerer.
Jeg tror, at det for mange mennesker er ved at blive naturligt at tænke på miljø og klima, og derfor ser vi også, at efterspørgslen på vindmøller til private stiger.
Jeg tror, at det kun er et godt skridt mod omstillingen til 100 pct. vedvarende energi, hvis husstandsvindmøller bliver en naturlig del af landejendomme og de altså også baner vejen for den folkelige accept af de store vindmøller.
Så min konklusion er, at jeg tror, det vil være udtryk for en snæver forståelse af, hvad omstillingen til grøn energi kræver og betyder, hvis man reducerer støtten til husstandsvindmøller så markant, som forslaget lægger op til.
Husstandsvindmøller giver folk mulighed for at være en del af omstillingen på en meget konkret og effektiv måde.
Reduktion af CO2-forbruget for den enkelte bliver en succesoplevelse, og energibesparelser går fra at være sådan en kedelig sparepærens grå skær til at være en langt mere involverende proces, man føler ejerskab til.
Jeg tror, at befolkningen skal være den virkelige kraft bag omstillingen af energisystemet, og det sikrer man altså bl.a. med private vindmøller, solceller, vindmøllelaug, solvarme osv.
Husstandsmøller er en del af omstillingen på mikroniveau og skal måske mere ses som en del af rejsen mod folks private lokale omstilling end som en ren og skær systemisk cost-benefit-forretning.
Disse aspekter håber jeg vi kan diskutere i udvalgsarbejdet, men som udgangspunkt er jeg altså kritisk over for lovforslaget.