runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Det må være en smule flovt at komme op på talerstolen som finansminister med et udleveret talepapir, som er skrevet af fornuftige embedsmænd i Finansministeriet, og ministeren så overhovedet ikke er i stand til at forholde sig til det.
Det er virkelig, virkelig pinligt.
Jeg tror heller ikke, det kan lade sig gøre at få ministerens svar på, hvad ministeren vil gøre, efter at regeringens finanslovforslag og konvergensplan er skredet.
Den forudsætter nulvækst allerede i år, men den er skredet – ikke med millioner, men med milliarder.
Det får vi ikke noget svar på.
Han sagde: Vi har fulgt en plan, og derfor havde vi 10,5 mia. kr., som vi kunne give i skattelettelse.
I planen står der, at regeringen finansierer skattelettelserne ved at sænke niveauet for væksten i det offentlige til 0,7 pct. i 2004 og 0,5 pct. i 2005, men virkeligheden var, at man havde en vækst på henholdsvis 1,7 og 1,2 pct.
Det vil sige, at forudsætningerne skred, og dermed har man givet ufinansierede skattelettelser, som gør, at vi bl.a. har en gæld på 80 mia. kr. Så står finansministeren oven i købet på sit pressemøde og siger, at han er stolt af have skaffet 80 mia. kr.
Hvem er det, der skal betale dem, ud over børnefamilierne, kommunerne og arbejdsløse?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Jeg skal være den første til at indrømme, at da jeg så nationalregnskabet for de første to kvartaler i år, kunne man godt blive lidt bekymret.
Derfor har jeg også indbudt kommunerne til en drøftelse, hvor vi nu må gå ned og se på det.
Det er jo de to første kvartaler af året.
For så vidt angår den mere fremadrettede del, altså når vi taler om 2011, 2012 og 2013, var vi jo forudseende i genopretningspakken, forstået på den måde at vi jo skærpede sanktionerne væsentligt over for kommunerne, hvis de sætter skatten op.
Så skal man betale 75 pct. det første år, og de 25 pct. modregnes i bloktilskuddet.
Vi har forbeholdt os, at vi kan tage 3 mia. kr. af bloktilskuddet.
Det gør, at vi i tide bliver varskoet om problemer, hvis de sejler op.
Men jeg skal have en samtale med kommunerne om de problemer, og fremadrettet mener jeg, vi har fundet en løsning.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Det samme var gældende i 2007, og skattelettelserne i 2009 er underfinansierede i 2011, 2012 og 2013.
Det betyder, at denne regering har ført en hamrende uansvarlig økonomisk politik.
Man har gældsat landet for at give skattelettelser, og så sender man regningen videre til folkeskolerne, til kommunerne, til børnefamilierne og til de arbejdsløse.
Jeg tager det som en erkendelse af, at sådan er virkeligheden.
Hvis det skal gå i nul ved årets udgang – og det går jeg ud fra ministeren mener – så er det jo ikke nok, at kommunerne holder nulvæksten.
Så er der stadig væk brugt for mange penge, så har der stadig væk været et offentligt forbrug, som er højere end det, som er forudsætningen i regeringens konvergensplan.
Ergo efterlever man ikke EU-henstillingen, medmindre man gør noget, og så er spørgsmålet: Hvad vil ministeren gøre?
Vi forudsætter naturligvis, at kommunerne overholder deres nulvækst, men der mangler stadig væk milliarder, og hvor vil ministeren finde dem?
Det er jo i indeværende år, de skal findes.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
For så vidt angår staten, har vi jo her før sommerferien gennemført en begrænsning i brugen af ministeriernes penge på 1 pct.
Der er lagt et loft over det, så for så vidt angår staten, har vi grebet ind.
Nu skal vi jo så analysere de tal for de første to kvartaler i 2010, og med det arbejde, jeg fornemmer der foregår ude i kommunerne, er man jo nu ved at tilpasse udgifterne til budgetterne, sådan så man får elimineret de store overskridelser, man kører med.
Det er sådan set det afgørende.
Vores henstilling på de 24 mia. kr. vedrører jo 2011, 2012 og 2013, og det er jo skiftet fra 2010 til 2011, der har udløst denne henstilling, så den skal vi nok klare at leve op til.
Frank Aaen (EL), 2010-09-07:
Lad mig lige starte med ordvekslingen fra før om S og SF's forslag.
Når man går ud offentligt og siger, at sådan og sådan vurderer vi S og SF's forslag, og at de kun får det halve af det, de siger, og vi så får en demokratisk debat her i Folketingssalen, hvor der bliver stillet spørgsmål til baggrunden for den vurdering, så siger man: Vent til på torsdag.
Den måde kan man da ikke føre debat på, når man selv begiver sig ud på banen med så skråsikre udtalelser.
Påstanden er, at regeringen i sammenligning får det dobbelte af halve.
Altså, jeg mener, det er så indlysende, at man kun behøver at have gået et år på handelshøjskolen for at kunne læse, at det dobbelte af det halve ikke holder.
Men det principielle for mig er i virkeligheden mest det, at ministeren går ud i den offentlige debat, hvor man ikke har muligheden for at få modspillet fra den politiske modstander, og når så chancen for at tage den politiske debat mellem de to politiske modstandere er der, så siger finansministeren: Vent til på torsdag.
Der har vi mig bekendt ikke debat i Folketingssalen.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
For det første har vi jo lavet en væsentlig skærpet modregningsadgang, hvis man hæver skatten.
Vi har lavet en bedre økonomistyring i aftalen.
Der skal nu laves halvårlige regnskaber, sådan at vi ikke igen bliver taget på sengen over, at budgetterne er skredet.
Endelig tror jeg, man må sige, at der er en ret stor bevidsthed i kommunerne om at tage fat og nu bringe udgifterne ned fra de høje overskridelser, der har været i forhold til budgetterne.
Morten Bødskov (S), 2010-09-07:
Der er et alternativ bestående af S og SF, som har fremlagt et klart bud på, hvordan vi får skabt forandringen i Danmark.
Det er et markant anderledes bud, som vil vende Danmark væk fra nedskæringer på børnefamilierne, væk fra nedskæringer på pensionisterne til investeringer i uddannelse, vækst og forskning.
Det er det alternativ, der blev fremlagt i går.
Jeg er godt klar over, at det kan være svært for partiet Venstre og regeringspartneren De Konservative at acceptere, at der er et alternativ, som peger fremad frem for at skære ned.
Men det er det, der er virkeligheden, og det er det alternativ, der blev præsenteret i går.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Man kan jo godt repræsentere et alternativ – det tror jeg der er flere partier her omkring som synes de gør – men mit spørgsmål gik sådan set på, at hr. Morten Bødskov sagde, at der var et flertal, som ønskede noget andet.
Hvis nu vi antager, at der skulle ske det uheldige, at der kom et alternativt flertal til V, K og O, hvad er det så for et flertal, hr. Morten Bødskov forestiller sig skal gennemføre en millionærskat, erhvervsskatter, rulle en dagpengereform tilbage, gennemføre en efterlønsreform, bare for at nævne et par eksempler?
Men finansieringen er jo sådan set det meste, for hvis man ikke har finansieringen, kan man jo sådan set have mange ønsker, men man kan jo ikke rigtig komme igennem med dem.
Så hvad er det for et flertal, vil jeg spørge hr. Morten Bødskov, som S og SF vil forsøge at få sin såkaldte plan igennem med?
Morten Bødskov (S), 2010-09-07:
Man kunne vende det om: Hvad er det for en regering, der har et flertal?
Mig bekendt har regeringen ikke 90 mandater til sin politik.
Hvad er det for et flertal, regeringens finanslovforslag baserer sig på?
Mig bekendt kræver nogle på højrefløjen herinde, at stort set alle skatter og afgifter afskaffet, fordi de tror, at det er guld og grønne skove for Danmark.
Jeg har hørt, at det er dem, man skal lave finanslovforslag med.
Hvad er det for et flertal, man selv har?
I går blev der fremlagt en ny vision for Danmark, og der er bred enighed i oppositionen om, at vi skal satse på vækst, beskæftigelse, forskning og uddannelse.
I den vision er der også peget på, at der er behov for at løse de langsigtede udfordringer for Danmark og for dansk økonomi.
Vi har lagt det meget, meget klart frem.
Vi er klar til at lave arbejdsmarkedsreformer, som vil gavne holdbarheden i dansk økonomi, som vil gavne beskæftigelsen i dansk økonomi, og som vil gavne væksten i dansk økonomi, og det er et alternativ til de nedskæringer, som nu finder sted med den genopretningsplan, som regeringen og Dansk Folkeparti vedtog før sommerferien, men som regeringen jo ikke har flertal for i sin egen finanslov.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Jeg tror altså, hr. Morten Bødskov skal passe på, han ikke kommer til helt at lette heroppefra i sin eufori over, at der åbenbart skal være valg.
Man skulle tro, han stod på en eller anden kasse ude i en fabrikshal og prøvede at råbe det hele op.
Det jo ikke helt unaturligt at interessere sig lidt for det her flertal, som hr. Morten Bødskov og Socialistisk Folkeparti regner med skal føre de ting ud i livet, som står i den her fantastiske plan, der åbenbart er blevet fremlagt i går.
Det, vi kan konstatere, er, at planen jo i al hovedsagelighed går ud på at hæve skatterne – meget enkelt – også ud over det, man for 1 år siden sagde man ville hæve skatterne med, også ud over det, man i foråret sagde, man ville hæve skatterne med.
Man har nu fundet ud af, at der jo ligger nogle fastfrysninger i skattesystemet de næste 3 år, og der har været kritik af, at vi ikke rigtig har penge nok, og kan vi så ikke cashe dem ind også, kan vi ikke tage dem med ind i vores regnestykke og lade skatterne stige endnu mere end det, man altså har sagt for et år siden, og det, man sagde for bare 3 måneder siden?
Så spørger vi: Hvor skal flertallet til det så findes?
Der kan vi jo så se, at den radikale leder, fru Margrethe Vestager, har etableret et nyt princip.
Princippet går ud på, at vi ikke kan løse krisen eller sikre velfærden ved stigende skatter, danskerne betaler nok i skat.
Hvad er hr. Morten Bødskovs kommentar til det?
Morten Bødskov (S), 2010-09-07:
Vores svar er, at der er behov for at skabe vækst og beskæftigelse i Danmark, og det er jo klart.
I går blev der præsenteret et offensivt bud på, hvordan Danmark når dertil.
Det var den stilling, vi tog i går.
Så er det jo klart, at man skal passe på med at kaste med sten, når man selv bor i et glashus, for sandheden er jo den, at der ikke er flertal for regeringens politik.
Regeringen har jo ikke 90 mandater, som man havde før, til bare partout at køre på – det kan være, det er derfor, at hr. Kristian Thulesen Dahl hænger lidt fast i historien, for det har jo været behageligt, at man bare havde 90 mandater til at køre på med.
Man har Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti, der vil have skatten på den sidst tjente krone ned på 50 pct. – det vil koste 6,2 mia. kr.!
Vil Dansk Folkeparti være med til det?
Vi har fremsat et klart bud på, hvordan Danmark kommer videre.
Vi har ændret vores »Fair Forandring« på to punkter: Multimediebeskatningen og bilafgifterne er udskudt.
Det har vi gjort, fordi det teknologisk ikke kunne lade sig gøre, og fordi multimediebeskatningen har vist sig at være noget bøvl.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Jeg hænger bestemt ikke fast i historien.
Jeg har blikket stift rettet mod, hvad der skal ske i fremtiden.
Og der bliver jeg meget bekymret, når jeg ser, at Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti regner med, at man kan løse alle problemer ved bare at hæve skatterne.
Altså, hver gang man mangler nogle penge, kan vi hæve skatterne noget ekstra.
O.k., jeg bliver så lidt lettet, når jeg ser, at fru Margrethe Vestager og Det Radikale Venstre har opstillet et princip – det gør De Radikale somme tider, de opstiller principper.
Og hvad skal man så lægge i det?
Ja, en gang imellem skal man jo lægge det i det, at det er noget, der betyder noget, altså at man skal lytte til det.
Og så går jeg ud fra, at hr. Morten Bødskov også har lyttet til det.
Hvis det er et princip, der går ud på, at der ikke skal være stigende skatter, at danskerne betaler nok i skat, så kan jeg nu bare konstatere, at man blandt S, SF og De Radikale er fuldstændig enige om udgiftssiden, men man er fundamentalt uenige om indtægtssiden.
Det er dog noget af et spring.
Tænk, man kan blive enige om at bruge flere penge, men man kan ikke blive enige om at skaffe indtægterne til det.
Er det særlig betryggende?
Morten Bødskov (S), 2010-09-07:
Det, der vil være betryggende for danskerne, er, at der er et klart alternativ, som peger i den anden retning, væk fra nedskæringer, væk fra stilstand, væk fra tilbagegang i dansk økonomi, væk fra flere arbejdsløse, væk fra beskæringer af uddannelser, væk fra beskæringer i forskningsbevillingerne og væk fra enorme skattelettelser til bankdirektører og andre i samfundets top.
Altså, sandheden er jo den, at der her er tegnet et klart alternativ til den førte politik.
Regeringen har ikke selv et flertal for at gennemføre den plan, som man vedtog med Dansk Folkeparti før sommerferien.
Man har ikke 90 mandater.
Man skal forhandle med Liberal Alliance og løsgængere, og hvad man ellers har mulighed for.
Der er ikke noget flertal for den førte politik.
Vi har fremlagt et klart alternativ; det er det, vi søger opbakning til ved et folketingsvalg, for det er en forandring af Danmark.
Morten Østergaard (RV), 2010-09-07:
Ja, det er jo spændende, at finansministeren føler sig kaldet til at gå ind i debatten.
Jeg ønsker ikke at indlede en disput med formanden, men vil bare sige, at det havde været naturligt, at finansministeren så stod til rådighed for alle deltagere i debatten efterfølgende, men nuvel.
Det, jeg synes er bemærkelsesværdigt, er jo det hykleri, som kendetegner finansministerens indlæg i debatten, for hvordan er det, der skal skabes sammenhæng i regeringens økonomiske politik? Den forudsætning, som ingen økonomer, der ikke er på Finansministeriets lønningsliste, tror på, om nulvækst i de offentlige udgifter, er allerede bristet med det første nationalregnskab.
Dernæst skylder man svar på, hvordan man vil skabe strukturel balance i 2015.
Det eneste, vi har hørt, er SU og førtidspension.
Hvor skal resten komme fra?
Er det et luftkastel, eller har man en konkret plan?
Klare og konkrete bud ønskes.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Det er klart, at vi befinder os i et vadested, for med hensyn til 2011, 2012 og 2013 løser genopretningspakken jo den opgave, at vi i 2013 kommer under 3 pct. af BNP.
Så kunne vi jo konstatere, at der i kommunerne var væsentlige overskridelser af budgetterne i 2009; vi har set, at de i 2009 brugte 5 mia. kr. mere – og det har man så set, selv om kommunerne jo påstod, at de sparede hele året igennem.
Og nationalregnskabet tyder på, at der også er overskridelser i 2010, og det er vi ved at analysere i øjeblikket.
Men det er klart, at vi befinder os i et vadested, hvor kommunerne skal tilpasse udgifterne til budgetterne.
Det er jo det, vi andre kalder omprioriteringer.
Så er der fra Det Radikale Venstres side en lille misforståelse, med hensyn til hvad udfordringen er frem mod 2015.
Udfordringen er jo, da vi vedtog en arbejdsmarkedsreform i forbindelse med genopretningspakken, på 5 mia. kr., og der har vi jo angivet i vores arbejdsgrundlag, at vi dér tager fat på førtidspension, fleksjob og SU.
Der vil vi komme et stykke af vejen, og så har vi jo nogle år til at arbejde med den yderligere udfordring.
Morten Østergaard (RV), 2010-09-07:
Tak, fordi vi med en meget lang indledning kom frem til det substantielle i mit spørgsmål.
Det, som finansministeren erkender, er altså for det første, at der ikke er noget konkret bud på, hvordan man vil sikre nulvækst, der er hele forudsætningen for regeringens politik.
Den er allerede bristet, og der nævnes kommunerne.
Men sandheden er jo, at heller ikke staten har kunnet overholde sine budgetter.
For det andet har man ikke noget andet bud på det, end at det er førtidspension og SU.
Vi vil selvfølgelig glæde os på SU-modtagernes og førtidspensionisternes vegne over, at det ikke er dem, der skal levere alle de manglende 5 mia. kr., men spørgsmålet er jo så: Hvordan skal resten komme frem?
Kan man stå her med et åbent og ærligt sind og kritisere andre for at have en ukonkret plan, når man ikke selv er i stand til at redegøre for, hvordan man vil skabe sammenhæng i sin plan – hverken på kort sigt med nulvækst eller på længere sigt med reformer?
Jeg synes, det er definitionen på hykleri.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Jeg vil godt starte mit svar med at kvittere for, at De Radikale har bakket op om bl.a. den dagpengereform, i hvert fald lagt stemmer til den, som vi gennemførte her i foråret.
Og derfor kan det selvfølgelig undre, at hr. Morten Østergaard kigger meget over i den anden side af Folketingssalen, når han ønsker at finde samarbejdspartnere.
Når vi har fremlagt reformer, eksempelvis på dagpengeområdet, eksempelvis på skatteområdet, er det jo noget, som De Radikale sådan set godt kan være med til på lange stræk.
Og vi er, som hr. Morten Østergaard rigtigt hentyder til, i gang med også at kigge på SU-området og på førtidspensionsområdet som bare nogle af de elementer, som vi skal have fat i.
Men jeg bliver nødt til at understrege, at når vi laver reformer, som virker, dagpengereform, skattereform, er det jo i fuldstændig modsætning til, hvad de andre kommer med.
Derfor synes jeg, at hr. Morten Østergaard skal blive ovre i vores fløj, for så kan vi da kigge på det i samarbejde.
For det er jo det, vi i fællesskab ønsker.
Morten Østergaard (RV), 2010-09-07:
Tak for de pæne ord, men nu var det jo egentlig Venstres og regeringens politik, vi diskuterede, og ikke Det Radikale Venstres reformpolitik, som er, ligesom hr. Jacob Jensen redegjorde for, fuldstændig sammenhængende.
Det, der er problemet, er jo, at regeringen tilsyneladende ikke er i stand til at redegøre for, hvordan den vil opfylde sine egne mellemfristede planer.
Hvordan skal der skabes strukturel balance inden 2015?
Og svaret er jo, at når hr. Jacob Jensen i dag hverken kan redegøre for, hvordan man vil opnå nulvækst, eller redegøre for, hvordan man vil opnå strukturel balance i 2015, så er der meget få muligheder tilbage.
Enten bliver der sendt nye spareregninger ud i det danske samfund, eller også vil man lave en voldsom gældsopbygning.
Eller – og det kan være, det er det, der så er svaret, for at hjælpe hr. Jacob Jensen lidt på vej – man kan jo også sige, at det er på førtidspensioner og SU, at de skal findes.
Det er det eneste konkrete, vi har hørt.
Der vil vi finde de der 5-7 mia. kr.
Det må så bare betyde, at det er førtidspensionister og SU-modtagere, der for alvor skal mærke hullerne i regeringens plan.
Så hvis ikke hr. Jacob Jensen nu kan redegøre for, hvordan man vil lukke hullet, skabe den strukturelle balance og finde de 5-7 mia. kr., som man stadig mangler efter dagpengereformen, så efterlader det jo bare det svar, at det bliver SU-modtagere og førtidspensionister, der skal holde for.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Nu ved jeg ikke, om hr. Morten Østergaard har læst dagens kronik – jeg tror, det er i Berlingske Tidende eller Jyllands-Posten, det husker jeg ikke – hvor vismændene er ude at fortælle lidt om netop det, som hr. Morten Østergaard også peger på.
Der er jo store afsnit, hvor vismændene netop præcis siger det, som vi har gjort hele vejen igennem, nemlig om at holde de offentlige udgifter i relativ ro, til trods for at de er steget.
Men de er dog ikke steget i den takt, som andre her i salen har ønsket.
Vi har lavet strukturelle reformer på dagpengeområdet, på skatteområdet og flere andre steder, og det er jo klart, at det er den vej, vi fortsætter.
Vi har så også lagt frem, at vi vil kigge på SU og førtidspension som nogle af de elementer, som skal være med til at bringe balance på den strukturelle saldo.
Så jeg synes, det er noget underligt noget, at vi bliver kritiseret for at mangle en reformvenlig politik, når jeg kigger på, hvad alternativerne er.
Vi har vist det mod, der skulle til.
Vi fik stor kritik for at lave en dagpengereform eksempelvis og en skattereform, men det har jo vist sig, at det var det rigtige.
Vi har haft mod til at gøre det, og det vil vi selvfølgelig også gøre i de kommende år.
Frank Aaen (EL), 2010-09-07:
Staten mangler penge.
Gælden vokser i øjeblikket med ca. 300 mia. kr.
Skattelettelserne, som regeringen har givet frem til i dag, beløber sig til ca. 300 mia. kr. Tror hr. Jacob Jensen, at der er en sammenhæng?
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Jeg tror sådan set, at der er den sammenhæng, at de skattereformer, som vi har lavet, har haft en gavnlig effekt på den udvikling, der har været i dansk økonomi i det seneste år.
Det er jo blevet dokumenteret gang på gang af bl.a. Finansministeriet og af andre førende økonomer i det her land.
Det viser sig klart, at man ved at lave fuldt finansierede skatteomlægninger – i modsætning til, hvad der bliver sagt fra venstrefløjens side – hvor man sænker skatten på arbejdsindtægter, så øger arbejdsudbuddet, for så giver det jo større mening at gøre en ekstra indsats på arbejdsmarkedet.
Den seneste reform har jo bevirket og vil, når den er fuldt indfaset, bevirke, at der vil være et bidrag til velfærdssamfundet på over 5 mia. kr.,
vil jeg sige til hr. Frank Aaen.
Så de skatteomlægninger, vi har lavet, er ikke en del af problemet, nej, de er en del af løsningen på, hvordan vi skal få det her samfund til at fungere fremadrettet.
Vi hører fra den anden side, inklusive fra hr. Frank Aaens side, at man bare skal blive ved med at beskatte erhvervslivet, og at man skal blive ved med at beskatte danskerne, til trods for at vi har et af verdens højeste skattetryk, hvis ikke det højeste.
Vi skal have mere af det samme.
Men så er det bare, jeg synes, at det er mangel på kreativitet i forhold til at få pengene til at virke endnu mere fornuftigt, end de gør i dag.
Frank Aaen (EL), 2010-09-07:
Det var et relativt enkelt spørgsmål, jeg stillede, og det eneste svar, jeg fik, var, at Finansministeriet mente, at Finansministeriets politik var rigtig.
Det er jo imponerende.
Altså, man ser, at statsgælden vokser med 300 mia. kr. ifølge regeringens egne tal, og man kan samtidig tælle sammen, at alle de skattelettelser, der er givet indtil nu, og som jo ikke er finansieret – det er de jo først og 5 og 10 og 15 år – også beløber sig til ca. 300 mia. kr.
Det er 300 mia. kr., der i øvrigt er givet mest til fordel for de rigeste i samfundet.
Når staten i dag må gældsætte sig, får stigende renteudgifter, har en regning, der skal sendes videre til kommende generationer, hvilket medfører, at der bliver skåret i velfærden og ikke givet de penge, der er brug for, og så det, at man samtidig har losset pengene ud i det omfang, der svarer til gælden, kunne vi så ikke bare få det helt enkle svar, at jo, der er en sammenhæng?
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Men det er nok bare ikke den samme sammenhæng som den, hr. Frank Aaen lægger op til.
Det, jeg siger, er, at de skatteomlægninger, som vi har foretaget, har været en del af løsningen, har været en del af måden, hvorpå vi kunne få øget arbejdsudbuddet.
Det har været en del af måden, hvorpå vi kunne finde finansiering på lang sigt, så vi får varig velfærd, ikke bare et hurtigt velfærdsfix, men varig velfærd til kommende generationer.
Det er det, vores skattepolitik går ud på i de omlægninger, som vi har lavet, fuldt finansieret.
Jeg kunne godt forestille mig et samfund, hvor vi havde sat skatten op med 300 mia. kr., som er det, jeg hører hr. Frank Aaen foreslå.
Man kan prøve at forestille sig 300 mia. kr. mere i skatteindtægter.
Hvad var der så sket?
Der havde jo ikke været nogen investeringslyst, der havde jo ikke været nogen lyst til at gå på arbejde i det her samfund.
Så det er derfor, at vi – til forskel fra hr. Frank Aaen og venstrefløjen i øvrigt – prøver at lave en struktur, hvor det kan betale sig at arbejde, og hvor det giver mening at investere i Danmark og skaffe arbejdspladser, i stedet for at man skal sende arbejdspladser ud af landet.
Vi skal leve af at eksportere varer, vi skal ikke leve af at eksportere arbejdspladser.