Lone Dybkjær (RV), 2010-04-12:
Som andre ordførere har været inde på, indeholder det her forslag jo to afdelinger, og jeg vil tage dem hver for sig.
Spørgsmålet er først: Tvinges nogen til at bære en beklædningsgenstand, der skjuler vedkommendes ansigt, så kan straffen stige til 4 år.
Men det er jo allerede i dag forbudt at tvinge nogen til at bære en ganske bestemt beklædningsgenstand.
Det skaber jo faktisk den usikkerhed, ved at man sætter den her paragraf ind.
Jeg synes, det er vigtigt at slå fast, at allerede i dag kan ingen tvinges til at bære en bestemt påklædning, og det er det afgørende.
Så har der ikke været nogen som helst sager om burka, og derfor er det jo sådan helt vanvittigt og igen symbolsk bare at forhøje strafferammen til 4 år.
Man kunne ligesom tænke sig, hvis det var det, forslaget gik ud på, at det blev præciseret, at tvinges nogle til at bære en bestemt beklædningsgenstand eller ikke nogen, så er det strafbart allerede i dag.
Så havde man fået en regel, man kunne bruge til noget, og den havde så gjort det klarere end de tekster, der er i øjeblikket.
Men det, man gør, er selvfølgelig at hæfte sig ved burkaen, og til trods for at der ikke har været nogen sager, er det der, man sætter ind.
Det kan jo ikke undre nogen, når man tænker på den diskussion, der er her i landet om det.
Men det, der er afgørende, er vel, hvordan man skal hjælpe de kvinder, hvis det endelig var det.
Det, der er kernen, er selvfølgelig, at det er svært at få de kvinder frem på banen, som tvinges til at bære en påklædningsgenstand, som de ikke ønsker – hvis der er nogen kvinder, der gør det.
Der kunne man jo sådan set også omvendt sige: I betragtning af hvor langt ligestillingen er kommet her i landet, kunne det jo godt være, at kvinder simpelt hen ikke ville finde sig i, at der var nogle, der påduttede dem en bestemt beklædningsgenstand, og at de derfor gik i det frivilligt.
Alt fortaber sig i det dunkle, fordi vi ikke har nogen som helst sager.
Men det, der er afgørende, er selvfølgelig, at ingen skal tvinges til at bære en bestemt beklædningsgenstand, selvfølgelig ej heller kvinder, der bliver tvunget til at bære en burka.
Det står også i lovgivningen i dag.
Det kunne man så have præciseret, frem for at man bare hæftede sig ved ansigtet.
Det er jo sådan set kun en lille del.
Der er mange andre ting, jeg heller ikke synes man skal tvinges til, hvilket jeg allerede har været inde på.
Så er der den anden afdeling.
Det er så spørgsmålet om at vidne i retten.
Der sætter man sådan en omvendt paragraf ind i § 168, som Dommerforeningen jo ikke mener er nødvendig, for de mener, at de har mulighederne i dag.
Derfor er det sådan set overflødigt.
Det, jeg synes man kan spørge om, og det synes jeg er en lille smule uklart, er, om Dommerforeningen mener, at det er o.k. med de der paragraffer, altså med de to ændringer, der er i § 178.
Det er klart nok, at Dommerforeningen ikke mener, at § 168 er nødvendig, men jeg er usikker på, hvad Dommerforeningen de facto siger til ændringen i § 178.
Jeg mener, at dommerne har mulighed for at gøre tingene i dag, men de har ikke sådan specifikt sagt, at de var imod, at man tilføjede de to gange to sætninger, altså de to sætninger, som er ens i § 178.
Det vil jeg sådan set godt spørge justitsministeren om.
Hvis han kan svare nu, er det fint.
Og hvis han først kan svare under udvalgsarbejdet, så må vi få det afklaret der.
Men Det Radikale Venstre er imod den her symbollovgivning.
Det er jo klart, at der er et flertal for det, men det er og bliver en symbollovgivning.
Det er og bliver, fordi VKO ønsker at få en diskussion hen et sted, som ikke vil løse nogen problemer, i stedet for at tage sig af en lovgivning eller nogle tiltag, der måske kunne løse nogle problemer.