runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
De målsætninger for nedbringelse af CO2-udslippet, som er indeholdt i den energiplan, som et bredt flertal står bag ved, og de målsætninger for nedbringelse af CO2-udslippet, som er indeholdt i EU-beslutningerne, og som vi har kæmpet hårdt for, vil vi overholde til punkt og prikke.
Vi vil virkelig lægge os i selen for, at dem kan man fra dansk side opfylde.
Jeg vil også godt føje til det, at derfor er det helt afgørende i de kommende år, at transportsektoren i højere grad end tidligere bidrager til nedbringelsen af CO2-udslippet.
Mette Frederiksen (S), 2008-06-11:
I en afslutningsdebat fyger forskellige tal jo ofte rundt i lokalet, men virkeligheden er konkret for dem, der lever i den.
Her i dag har jeg undervejs i afslutningsdebatten fået et brev med overskriften »Et råb om hjælp« fra en mor i Jylland.
Hun er mor til en 8-årig hjerneskadet dreng, der hedder Oliver.
I dag går han i en specialklasse og er faktisk i en rigtig god udvikling, men nu er der anmeldt store besparelser på Olivers specialskole.
Der kommer til at ske en forhøjelse på 50 pct. af antallet af elever i Olivers specialklasse fra næste skoleår, og selv om Oliver har et talehandicap og derfor har behov for talepædagogtimer, bliver de nu skåret væk.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Fru Mette Frederiksen ved udmærket godt, at jeg ikke kender baggrunden for det eksempel, som fru Mette Frederiksen her trækker frem.
Det er fuldstændig umuligt for mig at give et svar på, hvad baggrunden er for den sag.
Jo, men det, fru Mette Frederiksen gør her, er jo simpelt hen for letkøbt.
For det første har vi ikke skåret ned på velfærden, vi har tværtimod afsat flere penge til offentligt forbrug, og for det andet kommer fru Mette Frederiksen med et eksempel, hvis baggrund jeg overhovedet ikke kender, og derfor kan jeg selvfølgelig ikke give fru Mette Frederiksen ret i, at det skulle skyldes regeringens politik.
Flemming Bonne (SF), 2008-06-11:
Ja tak.
Man fornemmer en vis stolthed i statsministerens stemme, når han omtaler muligheden for, at den lille mand og den almindelige mand nu kan blive behandlet på private hospitaler, og at det har noget med den her behandlingsgaranti at gøre.
Fint nok.
Jeg fornemmer til gengæld en modvilje hos statsministeren mod at diskutere dramatiske nedskæringer i den kommunale sektor, og derfor er mit spørgsmål, når vi nu er ved garantier: Kan statsministeren give Folketinget en garanti for, at når økonomiforhandlingerne med kommunerne er overstået, er alle - alle - kommuner i dette land sluppet helskindet igennem med mulighed for at lave serviceløft på ældre-, børne-, folkeskole- og uddannelsesområdet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Finansministeren sidder midt i forhandlinger med kommunerne, og derfor er der jo ikke nogen, der på nuværende tidspunkt kan udtale sig om, hvad resultatet bliver af de forhandlinger.
Men hvis det går på samme måde, som det er gået alle tidligere år, bliver der mellem regeringen og kommunerne indgået en aftale, der giver kommunerne de penge, der skal til, for at de kan løse deres opgaver.
Flemming Bonne (SF), 2008-06-11:
Jamen bekymrer det da slet ikke statsministeren, at de kommunale ledere for nylig har været fremme med en kritik, hvor de i kølvandet på kommunalreformen, som nu har levet i halvandet år, ligesom gør op og siger, at det, de oplever på nuværende tidspunkt, er dårligere faglighed, færre ressourcer og dårligere service?
Det må da gøre indtryk et eller andet sted, og det giver vel et signal om, at der altså skal nogle penge på bordet, hvis kommunerne skal leve op til alle de løfter, der er givet.
Mette Frederiksen (S), 2008-06-11:
Jamen jeg beder ikke statsministeren om at redegøre for baggrunden for denne sag, for det ville være et helt urimeligt krav at stille.
Jeg beder statsministeren om at tage et ansvar, jeg beder statsministeren om at bruge afslutningsdebatten til andet end at gøre sig munter på samfundets og Danmarks vegne.
Det kan selvfølgelig være underholdende for os, der sidder her i salen, men jeg kan godt forstå den mor, der i dag bruger tid på at skrive et brev til et folketingsmedlem - den mor, der oplever at have et hjerneskadet barn, der i virkeligheden er i en positiv udvikling, men som nu må opleve, at hendes lille søn, hendes elskede lille søn, ikke kan få lov til at få den undervisning, den skolegang og den udvikling, han bør have, fordi vi har en regering, der ikke vil prioritere velfærden.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-06-11:
Statsministeren brugte ret meget tid på at kommentere de synspunkter, der blev givet udtryk for på sundhedsområdet.
Svarene var sådan halve sandheder, og det er jo aldrig kønt, når det sker fra Folketingets talerstol.
Statsministeren nævnte, at der bliver behandlet langt flere nu end tidligere, og statsministeren var enig i, at det er, fordi det er antallet af de lette og de ambulante behandlinger, der er vokset, hvorimod man kan se, at til de vanskelige behandlinger som kræftoperationer og hjerteoperationer har der faktisk været stigende ventetider, især på hjerteoperationer.
Det er jo virkeligheden, og det betyder altså, at mange mennesker lever i en meget, meget stor usikkerhed, fordi de ikke ved, om det går galt.
Jeg tror også, statsministeren ved, at der er store problemer med hensyn til medicinske patienter og kroniske patienter, der heller ikke får en anstændig behandling i Danmark.
Det er jo fantastisk, at i den tid, man har haft det frie valg, er antallet af forsikrede steget fra omkring ingen op til 700.000.
Det hænger ligesom ikke helt sammen med statsministerens påstande om området.
Statsministeren siger også, at hvis man fjerner skattefradraget, kommer man i strid med skattestoppet, og det vil jeg godt lige vende tilbage til.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Jeg tror ikke, at fru Christine Antorini i fuldt alvor kan tro, at jeg vil stå og forhandle med kommunerne her fra talerstolen.
Sådan foregår det selvfølgelig ikke.
Det foregår hos finansministeren, og der ligger det i gode hænder.
Men jeg vil gerne sige, at jeg tror, at hvert eneste år i den tid, vi har haft regeringsansvaret, har vi hvert år ved budgettid, navnlig når man skulle til at forhandle om pengene, hørt påstanden om, at nu bliver der skåret ned for fode i folkeskolen, og det har også hvert år med usvigelig sikkerhed bagefter vist sig, at det ikke passede.
Søren Espersen (DF), 2008-06-11:
Vi havde jo en god selvstyredebat i går, men der var nu en ting, vi ikke rigtig fik talt om, og som jeg egentlig havde planlagt at tage op.
Jeg vil spørge om Siumuts arbejde, som er langt fremskredet, ikke bare i forhold til selvstyre men også selvstændighed.
Hr. Lars-Emil Johansen er kommet med nogle udtalelser om, hvordan Grønland agter at agere sikkerhedspolitisk og udenrigspolitisk efter selvstændighed.
Hr. Lars-Emil Johansen sagde bl.a. på et møde den 9. oktober 2007 i Politikens Hus, at i det øjeblik, Grønland får sin selvstændighed, vil den nye regeringschef indgå en bilateral aftale om forsvars- og sikkerhedspolitik med Washington.
Jeg ved, at den udtalelse blev modtaget med temmelig stor overraskelse på mødet.
Den er også blevet uddybet senere af hr. Lars-Emil Johansen, og ligger det i Siumuts planer for selvstændighed, som jeg forstår måske kan komme allerede i 2016, straks at binde sig til USA?
Lars-Emil Johansen (SIU), 2008-06-11:
Det er klart, at så længe Grønland er med i rigsfællesskabet, vil aftaler af den karakter, f.eks. vedrørende Thule Air Base, blive indgået af den danske regering med USA på vegne af Grønland og Danmark.
Den situation vil ændres, i det øjeblik Grønland selv har kompetencen på udenrigsområdet eller det sikkerhedspolitiske område.
Så kan der indgås aftale direkte mellem Grønland og USA.
Min personlige holdning til det spørgsmål er, at der også til den tid, formentlig i Free Association-form, vil ske en eller anden form for samarbejde mellem danske og grønlandske myndigheder, såfremt der kommer indstilling herom fra begge sider.
Det er det, jeg har givet udtryk for.
Så kan Grønland indgå aftaler direkte med andre lande, om det så er USA eller andre.
Søren Espersen (DF), 2008-06-11:
Jeg forstod det nu ikke sådan, at det var møntet på Thuleaftalen, og jeg kunne måske også underbygge det, jeg sagde, ved at henvise til den tale, hr. Lars-Emil Johansen holdt ved Siumuts 30-års-jubilæum, hvor han sagde, citat: Hvis vi selv indgik aftaler med USA, ville vi også selv vide alt, hvad der skete om baserne.
Så skulle vi ikke efter årtiers løgne fra Danmark pludselig erfare, at der havde været atombomber i vores land.
Citat slut.
Og hr. Lars-Emil Johansen fortsatte, citat: Uden Grønland ville Danmark jo ikke være andet end en lille klat på verdenskortet, som ingen regnede med.
Hvis vi var selvstændige, kunne vi jo selv vælge, hvem vi ville indgå aftaler med.
Det var den løsning, Island valgte under krigen.
De gav slip på Danmark og fik en aftale med USA.
De valgte en forsvarsaftale med nogle, der faktisk kunne forsvare dem.
Citat slut.
Mener hr. Lars-Emil Johansen, at Danmark ikke har været i stand til at forsvare Grønland?
Eller skal bemærkningerne forstås sådan, at hr. Lars-Emil Johansen er godt træt af de danske aftaler, også på det forsvarspolitiske område, og egentlig bare glæder sig til den dag, hvor han kommer til slaraffenland?
Lars-Emil Johansen (SIU), 2008-06-11:
Jeg går ud fra, at med den store interesse, hr. Søren Espersen har for Grønland, er han også klar over, at der er en forsvarsaftale af 1951 mellem Danmark og USA om forsvaret af Grønland.
Den aftale går ud på, at det langt hen ad vejen er USA, der påtager sig forsvaret af Grønland, og det er den, jeg refererede til.
Hvis ordvalget somme tider har været lidt for stærkt for hr. Søren Espersens lidt sarte ører, vil jeg forklare, at det somme tider er lidt vanskeligt at finde det helt milde udtryk, når man tager i betragtning, at der har været deponeret atombomber uden vores viden, at der ligger brintbomber på bunden af havet ud for Qaanaaq, og at der faktisk kunne nævnes en række andre skrækeksempler, hvis man virkelig ville beskæftige sig så meget med fortiden, som hr. Søren Espersen giver udtryk for.
Den forsvarsaftale er indgået, men fremover skal der indgås aftaler mellem Grønland og USA, hvis og når Grønland bliver selvstændigt.
Jeg vil gerne sige, at mig bekendt er der ikke nogen, der har afvist at gøre det selv.
Men som det også er hr. Thulesen Dahl bekendt, er Grønland ikke medlem af EU, sådan som Danmark er, og måske har Danmark bedre muligheder for at undersøge, hvad de forskellige beslutninger inden for EU indebærer for de dele af riget, som ikke er medlem af EU.
Men hvis dette er en indikation af, at det nok er bedre, at Grønlands selv gør det, må vi tage sagen op hjemme i Grønland.
Det ser jeg ikke nogen problemer i.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2008-06-11:
Jeg beklager selvfølgelig, hvis statsministeren ikke blev hensat i en følelse af lykke, da vi tog ordet på Folketingets talerstol i dag.
Det er meget beklageligt.
På den anden side kan man sige, at det sådan set heller ikke var meningen, for meningen var jo at forsøge at give et billede af, hvad der egentlig foregår ude i virkeligheden.
For det virkede på statsministerens tale, som om han var meget tilfreds, faktisk utrolig tilfreds med sig selv og sin egen indsats, og på en eller en måde havde glemt, at der for bare 9-10 måneder siden blev givet ganske store løfter til vælgerne, løfter, som de nu må sidde tilbage og være meget skuffede over ikke at have fået indfriet.
Det var meget tydeligt, hvad statsministeren sagde.
Han sagde meget tydeligt, at vi ikke længere kunne byde vore børn, at de skulle gå i nedslidte skoler med utidssvarende klasselokaler, dårligt indeklima og uhumske toiletter; det kunne vi ikke længere byde vore børn.
Hvad er der egentlig sket?
Er der ændret så meget som en tøddel på de forhold, vi ikke kunne byde vore børn?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Jeg vil gerne sige til fru Helle Thorning-Schmidt, at jeg ikke på nogen som helst måde har udtrykt tilfredshed med mig selv, for det forbyder min beskedenhed mig.
Jeg står fuldstændig ved det, jeg sagde før valget.
Jeg synes, at det er uholdbart, hvis vore børn og unge skal gå i skoler med uhumske toiletter, utidssvarende klasselokaler og forældet undervisningsmateriale.
Det skal gøres bedre, og det er grunden til, at regeringen har sagt: Nu etablerer vi en kvalitetsfond, der skal bruges til at finansiere massive investeringer i modernisering af bygninger, nye sygehuse, skoler, ældreboliger og daginstitutioner.
Og jeg vil gerne understrege, at det løfte agter vi at holde.
Hvert år vil der blive afsat penge inden for den ramme, som nu samfundsøkonomien kan klare, og efter hvor mange håndværkere der er til rådighed til at lave arbejdet.
Men jeg vil sige til fru Helle Thorning-Schmidt, at det løfte bliver opfyldt, og det vil det blive hvert år i aftaler med kommunerne.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2008-06-11:
Man kan jo sige, at regeringen og statsministeren nu har haft 7 år til at gøre noget ved det, så det er lidt en falliterklæring at stå efter 7 år og konstatere, at der stadig er uhumske toiletter.
Men det er sikkert også Socialdemokraternes skyld ligesom alt muligt andet.
Men kunne statsministeren ikke bare starte med næste år?
Altså, 2009 er da et udmærket år at starte.
Og har statsministeren sørget for, at man kan leve op til de løfter, man på den meget præcise måde har givet vælgerne?
Vælgerne må jo forvente, at der nu vil ske noget.
Bliver der egentlig i finansloven for 2008 og 2009 én eneste krone til at gøre op med uhumske toiletter?
Hvis man skal forstå Venstreborgmestrene og sådan set også de konservative borgmestre lige i øjeblikket, så mener de, at der er tale om et kæmpe løftebrud, og derfor kunne godt tænke mig, at statsministeren lige præcis nu forklarede, hvad det er for uhumske toiletter, der bliver ordnet næste år.
For det er jo det, statsministeren har lovet.
Jesper Langballe (DF), 2008-06-11:
Jeg vil hæfte mig ved et enkelt hjørne af hr. Anders Samuelsens i øvrigt meget indholdsrige tale.
Og det er dér, hvor hr. Samuelsen fuldstændig og med en flot håndbevægelse bagatelliserer hele tørklædedebatten og siger, at den bare afspejler angst.
Nu kan angst jo være så meget forskelligt.
Det kan være noget fuldstændig irrationelt - altså nærmest en psykisk lidelse, noget paranoidt, og det vil sige, at angsten ikke har nogen konkret genstand.
Men hvis man nu i stedet forestiller sig, at der virkelig er noget at være bange for, så er det jo den, der har frygt eller angst, som erkender sandheden, mens den, der er ligeglad, simpelt hen ikke kan se ud over sin egen næsetip.
Jeg vil gøre opmærksom på, at tørklædet ikke bare er 30 g tekstil, men at det symboliserer noget, nemlig en sharialovgivning, som hr. Naser Khader føler på sin krop for tiden.
Anders Samuelsen (NY), 2008-06-11:
Jeg tror, at hr. Jesper Langballe er udmærket klar over, at min partiformands egen mor går med tørklæde uden dermed at plædere for eller være tilhænger af sharialovgivning.
Så den kobling tror jeg man skal være meget varsom med at foretage.
Det, der var pointen i min tale, er, at spørgsmålet om et potentielt tørklæde på en dommer i en dansk retssal om 15 år - hvilket uanset lovgivning eller ej er meget, meget usandsynligt - ikke er det største problem, den største udfordring, Danmark står over for.
Hvis man skal tale om angst i forhold til noget - og det mener jeg egentlig ikke er den rigtige måde at angribe udfordringer på - så skal man gøre det i forhold til det faktum, at Kina buldrer derudad, at Indien buldrer derudad, og at deres unge mennesker bliver uddannet på et niveau, som vi slet ikke drømmer om i et lille Danmark, hvor vi står over for alvorlige udfordringer, nemlig en globalisering, hvor vi skal klare os i en konkurrence, som omhandler noget mere end en diskussion om tørklæder.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-06-11:
Ja, men det jo interessant, at hvis ordningen træder i kraft, vil vi se en helt anden attitude her i Folketinget fra de grønlandsk valgte mandaters side, og det er jo selvfølgelig en oplysning.
I forhold til det med en uvildig undersøgelse kan hr. Lars-Emil Johansen, med det større kendskab han selvfølgelig har til grønlandske forhold end jeg, måske oplyse, at hvis man sidste gang blev nedstemt her i Folketinget i forhold til at få lavet en sådan uvildig undersøgelse, hvorfor gjorde man det så ikke dengang?
Hvorfor fik man ikke foretaget en sådan undersøgelse?
Jeg synes da, det et interessant spørgsmål.
Så kan man lide dem eller lade være, men de har meget store konsekvenser for dansk lovgivning, og derfor er det jo et interessant spørgsmål, hvordan man sikrer, at Grønland ikke bliver påvirket af dem ad bagdøren, hvis man ikke ønsker det i Grønland.
Den problemstilling er der jo i forhold til den traktat, vi har at gøre med nu, altså Lissabontraktaten.
Men den har også været der tidligere, og har det været rejst lokalt i Grønland som et ønske, at der blev lavet en sådan uvildig undersøgelse, og hvorfor har man i givet fald afvist at gøre det selv, hvis det er et meget stort ønske i Grønland?
Jesper Langballe (DF), 2008-06-11:
Jamen altså, kære hr. Anders Samuelsen.
Der er dog spørgsmål her i tilværelsen, der ikke kan gøres op i penge og i buldrende økonomier.
Det, vi taler om her, er jo spørgsmålet om frihed eller ufrihed.
Tørklædet er et ufrihedens symbol.
Jeg ved godt, at hr. Naser Khaders mor bærer tørklæde.
Han har også selv givet udtryk for, at han ikke bryder sig om det.
Uanset hendes motiver dem vil vi ikke granske her - lader det sig ikke bortforklare, at tørklædet er et symbol på en sharialov, som er et totalitært system.
Altså, ville man acceptere en dommer iført en T-shirt med en påskrift, der sagde, at vi skulle have grundloven afskaffet eller sådan noget.
Det er jo meningsløst!
Jeg vil gøre opmærksom på, at det er lidt for flot at sige, at det her bare afspejler angst.
Det kunne være, det afspejlede en trussel, der er reel.
Anders Samuelsen (NY), 2008-06-11:
Der er jo stadig væk masser af frihed tilbage i det her land, og det står hr. Jesper Langballe frit for at bruge resten af sin tilværelse ligesom han har brugt den foregående del af sin tilværelse på det - at fokusere på det tørklæde og så den angst, eller hvad det måtte være, som man måtte føle i forhold til det tørklæde, som muligvis kan komme til at sidde på en dommer i en dansk retssal om 15 år; fred være med det.
Jeg vil gerne fokusere på, hvad der skal sikre, at Danmark kan klare sig i globaliseringen, og hvad det er for nogle reformer, der skal til, der skal sikre, at vi faktisk fortsat har et velfærdssamfund, et velfungerende velfærdssamfund, hvor alle har en mulighed for at udnytte de evner og talenter, de har.
Den udfordring mener jeg faktisk er betydelig større og langt mere interessant og langt mere nærværende og meget mere aktuel end den anden diskussion.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-06-11:
Nu er vi jo ikke gået helt endnu.
Først lige en information.
Når vi er nogle, der har været bekymrede over de grønlandske folketingsmedlemmers påvirkning af lovgivning her i Danmark, altså ting der alene har med Danmark at gøre, har det overhovedet ikke været begrundet i en underkendelse af de grønlandske folketingsmedlemmers formelle ret til at deltage og stemme osv. osv.
Det var en serviceinformation.
Det andet er så mit spørgsmål i forhold til den uvildige undersøgelse, som jeg godt forstår hr. Lars-Emil Johansen ønsker, i forhold til EU og Lissabontraktaten og den påvirkning, den kan have for Grønland.
Hvis det er sådan, at der heller ikke denne gang er flertal her i Folketinget for en sådan undersøgelse, hvorfor foretager man den så egentlig ikke selv fra grønlandsk side?
Lars-Emil Johansen (SIU), 2008-06-11:
For at starte med det sidste: Jeg kan jo ikke tegne den grønlandske regering, jeg repræsenterer ikke den grønlandske regering her i Folketinget.
Jeg repræsenterer de grønlandske vælgere, og derfor bruger jeg mine rettigheder som folketingsmedlem, som andre folketingsmedlemmer gør det.
Jeg skal gerne viderebringe hr. Kristian Thulesen Dahls ønske om, at Grønland selv kan gøre det, og jeg vil gerne tage den sag op, for det synes jeg faktisk er en god idé.
Jeg er også medlem af det grønlandske Landsting, og her kan jeg rejse den sag.
Med hensyn til serviceoplysningen: Tak for den.
Den er ikke trådt i kraft endnu, lovforslaget er ikke behandlet endnu, og der har ikke været folkeafstemning i Grønland, så man kan ikke sige, at det nye system, hvor Grønland er selvbestemmende på sine områder, er trådt i kraft.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Som fru Helle Thorning-Schmidt forhåbentlig ved, var det, vi sagde før valget, at fra og med 2009 ville den kvalitetsfond blive sat i værk, og derfor indgår det i øjeblikket i forhandlingerne med kommunerne og regionerne.
Når finanslovforslaget kommer til august, vil fru Helle Thorning-Schmidt se, hvordan det så har smittet af der.
Villy Søvndal (SF), 2008-06-11:
Statsministeren var lidt ked af, at jeg ikke omtalte ham som en presset mand, men det skyldes jo, at jeg synes, at der er særlige lejligheder, hvor man skal udvise pli.
Ved en afskedsreception som den her kommer man jo ikke med den slags.
Det var også det, der prægede hele statsministerens tale; den var et tilbageblik på de sidste 7 år, og der blev stort set ikke set fremad.
Så var statsministeren optaget af, at der ikke fandt en udsultning af den offentlige sektor sted.
Der har man spurgt 1.000 mennesker.
Af dem synes de 500, at velfærden er blevet forringet under statsministeren.
Så er der 70, nemlig 7 pct., der synes, at den er blevet bedre.
Jeg har forgæves ledt efter de 70 mennesker, men nu har vi i hvert fald fundet én.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Jeg har sagt det før, og jeg gentager det gerne: Jeg synes ikke, det er særlig produktivt at definere sig som anti noget, imod noget.
Jeg tror, det rigtige er, at man beskriver, hvad man er for, hvad man gerne vil, hvilke værdier man repræsenterer.
Så jeg kunne aldrig drømme om at præsentere mig selv som anti noget som helst, men for noget.
Må jeg så sige til fru Margrethe Vestager og også hr. Villy Søvndal, at jeg tror, at man måske glæder sig lovlig tidligt, hvis hr. Villy Søvndal og fru Margrethe Vestager skulle have fået den opfattelse, at det her skulle være afsked med noget som helst.
Margrethe Vestager (RV), 2008-06-11:
Med den bekymringsevne, som statsministeren tillægger os, burde statsministeren jo nærmest have udtrykt glæde over vores omsorg for resten af verden.
Nu vi jo vant til statsministeren, så vi kan bedre håndtere det.
Jeg synes ikke, statsministerens svar var skarpt nok.
At sige at man selv gerne vil være for, efterlader jo også det indtryk, at man passivt accepterer, at nogle udtrykker, at de aktivt er imod et lille religiøst mindretal i Danmark.
Er det virkelig det indtryk, statsministeren vil efterlade - at det ikke er noget, statsministeren kan forholde sig til, at statsministeren kun kan forholde sig til, hvad han selv er for?
I givet fald er hele den tale, statsministeren har holdt i aften, stort set faldet til jorden, for den har netop været det ene polemiske udfald efter det andet mod de partier, som har deltaget i debatten i dag.
Derfor har vi jo brug for, at statsministeren siger soleklart, så omverdenen kan høre det: Danmark er ikke et antimuslimsk land.
Regeringen ønsker ikke at støtte sig på et antimuslimsk parti.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Jamen jeg slår meget gerne fast, som jeg tidligere har gjort, at Danmark aldeles ikke er noget antimuslimsk land.
I Danmark har vi og skal have en stærk sammenhængskraft, hvor vi skaber et folkeligt fællesskab om nogle værdier, der forener os som folk.