Per Stig Møller (KF), 2007-05-25:
Som formanden lige har sagt, har SF, Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og Enhedslisten i fællesskab fremsat beslutningsforslag om en videnskabelig og uafhængig undersøgelse af dødeligheden i Irak.
Vi har jo lige ved førstebehandlingen den 15. maj af regeringens beslutningsforslag B 162 om det danske bidrag i Irak, som blev støttet af Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, haft en debat, hvor mange spørgsmål og problemstillinger er blevet vendt.
Jeg skal derfor forsøge at undgå at gentage den debat, og jeg håber, at partierne er enige med mig i, at der i dag ikke skal være en gentagelse af debatten den 15. maj – den har vi jo haft.
Lad mig derfor gå direkte til det centrale spørgsmål i beslutningsforslaget B 156, nemlig om regeringen skal finansiere og tage initiativ til nedsættelsen af en uafhængig og videnskabelig undersøgelsesgruppe til afklaring af omfanget af dødeligheden i Irak som følge af krigen.
Og lad mig her starte med at sige, at jeg gerne skal være den første til at erkende, at der fortsat er store sikkerhedsproblemer i dele af Irak, ikke mindst i Bagdad, og lad mig også fastslå, at ethvert dødsfald er et dødsfald for meget.
Når det er sagt, har jeg dog svært ved at se, hvordan endnu et forsøg på en undersøgelse af dødeligheden i Irak skulle bidrage til at bedre selve situationen.
En sådan undersøgelse vil næppe finde frem til et tal, der er mere sikkert end dem, der allerede findes.
Der findes mange forskellige tal.
Hvis Danmark så kommer med et tal, hvor meget mere vægt har det end dem, der i forvejen eksisterer?
Det vil sige, at en ny undersøgelse således blot vil blive endnu et mere eller mindre kvalificeret bud på, hvor mange dødsfald der har været i Irak siden afslutningen af den militære aktion, som USA, støttet af en koalition af lande, i 2003 indledte mod Irak.
Som forslagsstillerne allerede ved, er der jo som sagt flere uafhængige organisationer foruden de irakiske myndigheder selv, der forsøger at vurdere antallet af dødsfald i Irak siden invasionen.
Og derfor har jeg altså svært ved at se, hvordan en dansk finansieret undersøgelse skulle komme sandheden nærmere, hvilke andre kilder danskerne skulle være i besiddelse af, hvordan den skulle være mere eller mindre uafhængig end de undersøgelser, der i forvejen er foretaget af internationale ngo’er og forskere.
Hvad er det, de kan, som de andre ikke har kunnet?
Af det Irakpapir, som regeringen netop har offentliggjort, og som er tilgået medlemmerne af Folketinget, fremgår det, at undersøgelser af tabstal i Irak siden marts 2003 varierer fra opgørelse til opgørelse.
Regeringens papir viser tal fra f.eks. Iraq Body Count, der ved udgangen af april 2007 opgjorde tallet til 68.000.
På den anden side viser papiret tal fra tidsskriftet The Lancet, hvis seneste undersøgelse resulterede i et tal på 655.000 dødsfald siden marts 2003.
Disse store forskelle imellem resultaterne viser, hvor overordentlig svært det er at få en eksakt viden om antallet af dødsfald i Irak.
Dermed vil jeg ikke sætte spørgsmålstegn ved, hvorvidt de gennemførte undersøgelser er seriøse eller ej.
Det må de forskellige forskere jo kritisere ud fra deres forudsætninger.
Men en afdækning af den endelige sandhed om antallet af døde i Irak vil være uhyre svær at opnå og vil næppe heller være accepteret af hele verden, blot fordi Danmark kommer med en ny undersøgelse.
Jeg mener derfor, at ressourcerne i stedet skal bruges på at hjælpe irakerne til selv at kunne forbedre situationen i Irak.
De danske skatteborgeres penge er med andre ord givet langt bedre ud, hvis de bruges på konkret støtte til genopbygningen og til stabilisering af Irak end til at tælle de døde.
Vi skal se fremad og gå aktivt ind i støtten til en positiv udvikling i Irak, og jeg noterer mig med tilfredshed, at Finansudvalget – hvori deltager repræsentanter for de forslagsstillende partier – er enig i denne tilgang.
Udvalget har nemlig den 25. april tiltrådt regeringens aktstykke nr. 105 og nr. 106 om i alt 190 mio. kr. til genopbygning og humanitær indsats i 2007, der så skal lægges oven i de 500 mio. kr., der er givet siden 2003.
Og som det fremgår af det beslutningsforslag, vi drøftede her forleden dag, den 15. maj, er regeringen altså ligesom Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti indstillet på at give op til 100 mio. kr. til disse formål også i 2008.
Dermed øger vi den civile indsats i Irak med kapacitetsopbygning især i Bagdad, og vi styrker vores indsats på det humanitære område ved at hjælpe flygtninge og internt fordrevne i området, og det er jeg glad for at vi alle er enige om.
Jeg vil derfor i stedet henvise til regeringens beslutningsforslag om det danske bidrag til Irak, som netop er fremadrettet og konstruktivt og baserer sig på de irakiske ønsker.