Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-04-22:
For at sikre en mere sammenhængende og holdbar indsats – med streg under holdbar indsats – i forbindelse med de unges muligheder for beskæftigelse og job lægges der i dette lovforslag op til, at vi styrker den tidlige kommunale indsats, og at vi får lavet et endnu bredere samarbejde mellem UU-vejledningen og beskæftigelsesområdet, men faktisk også mellem eleverne selv, forældrene og uddannelsesinstitutionerne generelt.
Lovforslagets primære sigte er derfor at hjælpe de unge, som ikke umiddelbart har forudsætningerne for at tage en uddannelse, og hjælpe dem godt på vej mod en uddannelse via en aktiv beskæftigelsesindsats.
Og med det lovforslag her ligger der en række ændringer og initiativer, som pålægger kommunerne nye opgaver – det vedkender vi os gerne – men også placerer et større ansvar både hos den unge selv og hos forældrene.
Og i en del af den samlede aftale for globaliseringsforliget, som blev indgået den 5. november sidste år, er der jo altså også mange gode tiltag.
Og her vælger jeg så blot at nævne et par stykker af dem, der er med.
I aftalen ligger der jo bl.a., at alle unge har pligt til uddannelse, beskæftigelse eller anden aktivitet, og med en reel uddannelsesplan bliver der plads til både nuancer og individuelle forskelle og så en tilpasning ved at fokusere på uddannelse, men også på beskæftigelse og andre aktiviteter.
Kommunerne må desuden også med lovforslaget oprette forløb til unge, som ikke er parate til ungdomsuddannelse, altså f.eks. produktionsskoleforløb og andet, kunne jeg sige, for der kan laves mange forskellige tiltag.
Desuden kommer vurderingen af den unges uddannelsesparathed med ind, og den sker på baggrund af erfaringerne, som den enkelte elev har fra den afgivende skole og i samarbejde med UU-vejledningen.
Vurderingen af uddannelsesparatheden skal være med til at mindske frafaldet og gøre det muligt at vejlede de unge til alternative tilbud i tide.
Derudover vil jeg også nævne vejledningen generelt, fordi vi med dette forslag ophæver kravet om, at der skal være vejledning i folkeskolen fra 6. klasse, ved at vi nu laver den individuelle vejledning i 7. klasse om til at være forbeholdt de elever, som har vanskeligt ved at vælge og tænke: Hvilken vej er jeg egentlig mest til, hvis jeg skulle vælge nu og sige, hvilken ungdomsuddannelse jeg skal i gang med?
De har et behov for at få en god vejledning af nogle, der har nogle erfaringer og ved noget om det, og som kender dem godt.
Så vejledningen bliver altså ændret i kravet, ved at vi siger, at det ikke er et krav, at der er vejledning til alle elever i 6. klasse og opefter.
Vejledningen skal også indrettes mere fleksibelt i forhold til tid og sted.
Det kan godt være nyttigt, at vi med det her lovforslag opretter en statslig e-vejledningsportal som supplement til den individuelle vejledning, hvor man sidder ansigt til ansigt med en person.
For nogle kan nøjes med bare at få den viden, de skal bruge, ved at læse det på nettet, og derfor oprettes nu en statslig e-vejledningsportal som et redskab mere til en god vejledning.
Der er flere ting i lovforslaget.
Mere fleksibilitet og individuel planlægning, det må være det, der er behov for derude for at få de sidste med.
Så Venstre støtter det varmt.