runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ida Auken (RV), 2015-04-09:
Radikale Venstre tager kemidagsordenen meget alvorligt.
Det er ikke for sjov, når fertiliteten falder i vores land, det er ikke for sjov, når børn går i puberteten alt for tidligt, og når vi ser mange andre ting, som bl.a. skyldes de hormonforstyrrende stoffer og den anden unødvendige kemi, som er i de produkter, der er omkring os.
Man skal også bare huske, at kemidagsordenen er en utrolig kompleks størrelse.
Det er et område, hvor man nemt kan komme til at gå i panik, fordi et stof lyder farligt, og så handler det i virkeligheden om, hvordan det bliver brugt.
Det er et område, hvor man bliver nødt til hele tiden at kigge på, hvad det er for nogle alternativer, der er til stede, og det er et område, hvor man skal se på, hvordan man benytter sit krudt allerbedst, fordi det er sådan, at som land alene kan Danmark ikke løse hele kemiudfordringen.
Bisfenol A, som vi snakker om i dag på foranledning af Enhedslisten, er jo et af de stoffer, vi har haft under opsyn i lang tid, og vi har et forbud i Danmark mod bisfenol A i de materialer, fødevarematerialer, der kan komme i kontakt med børn under 3 år.
Det er fornuftigt, fordi her er der sikre alternativer.
Problemet med at lave et forbud generelt er, at vi ikke har udviklet alternativer, der er sikre på alle områder.
Bisfenol S er lige så usikkert, er det bevist af canadiske forskere.
Bisfenol B, E, F, S og 4-formylfenol har et lignende potentiale til at virke hormonforstyrrende.
I dag drejer de steder, hvor man bruger bisfenol A, sig især om sure og salte fødevarer, som f.eks. syltede agurker, flåede tomater, cider og cola på dåse, hvor dåserne f.eks. ruster, hvis ikke man bruger bisfenol A.
Der er ikke alternativer på de her områder, og derfor synes vi i Radikale Venstre, at det vigtige er at få lagt pres på EU, få lagt pres på, at man laver en regulering i EU på det her område, som kan drive virksomhederne til at investere i alternativer, til at investere i at få fundet løsninger, som er mere sikre, sådan at man ikke bare laver et forbud og så tager nogle stoffer i brug, som faktisk kan vise sig at være endnu farligere.
Så der skal regulering på det her område.
Det har vi jo en lang historie for at have gjort, ikke mindst også på miljøområdet, som jo er et af de steder, hvor man virkelig regulerer kemidagsordenen.
Jeg vil sige, at jeg synes, at et af de allervigtigste steder at sætte ind er simpelt hen, når vi skal til de nye forhandlinger på europæisk plan, hvor ministeren også har lovet at sætte hårdt mod hårdt for at presse på for at få udfaset de hormonforstyrrende stoffer og især dem, som man ved så meget om som f.eks. bisfenol A.
Så selv om vi deler Enhedslistens bekymring for bisfenol A, og selv om vi synes, det er rigtigt at prøve at få det ud af så mange stoffer som muligt, er vi ikke enige i, at et dansk forbud er den rigtige vej at gå på nuværende tidspunkt.
Per Clausen (EL), 2015-04-09:
Nu kan man jo også selv blive grebet af, hvad man plejer at foreslå, men sagen er den, at Enhedslisten ikke engang foreslår et forbud mod bisfenol A.
Vi foreslår bare, at man overholder den grænseværdi i forhold til det daglige indtag, som DTU har foreslået.
Jeg vil godt spørge fru Ida Auken, hvor længe hun mener at vi i Danmark skal acceptere at have en grænseværdi, som den førende ekspertise i Danmark siger ikke er god nok.
Ida Auken (RV), 2015-04-09:
Nu er det jo en meget teknisk diskussion, og der er uenighed mellem den førende europæiske myndighed og den førende danske myndighed om, hvad der er et tåleligt indtag på det her område.
Og det er jo altså sådan, at størsteparten af forbrugerne i dag bliver udsat for mindre end 0,4 mikrogram pr. kg, hvilket ligger under både EFSA's og DTU's vurdering.
Så man må jo sige, at udkommet af det, hr. Per Clausen ville foreslå for at kunne komme derhen, hvor DTU gerne vil have os hen, er, at vi skal lave et decideret forbud på en lang række områder.
Og det er jo der, hvor jeg siger: Jamen hvis vi gør det, har vi ikke alternativer, der er gode nok.
Jeg kan huske, da vi lavede forbuddet mod bisfenol A i sutteflasker f.eks.
Det var altså lidt et chok for mig, da jeg blev kontaktet af forskellige ingeniører, der sagde til mig: Pas nu på, for I kan gå ind og lave et forbud, og så kommer der et alternativ, som er mere giftigt.
Og derfor synes jeg altså, man skal tage det alvorligt, at der i forhold til de her ting, der handler om konserves og sure fødevarer i glas, ikke er noget alternativ, der ikke er lige så giftigt.
Det synes jeg faktisk man skal tage med ind i sine overvejelser, når man siger, at man vil gå så langt som til at lave et forbud.
Jeg kan spørge hr. Per Clausen, om han forestiller sig, at man skal overholde de grænseværdier på anden vis, hvis ikke det er via et forbud.
Per Clausen (EL), 2015-04-09:
Det er jo klart, at hvis man vil overholde en skrappere grænseværdi end den, der ellers eksisterer, så kræver det, at man har nogle tiltag, som handler om at udfase anvendelsen af bisfenol A i nogle produkter.
Og jeg ser da frem til et udvalgsarbejde, hvor vi lidt mere systematisk kan få bearbejdet de her synspunkter om, at der ikke findes alternativer, for så vidt jeg ved, er hovedkilden til de informationer branchen selv.
Og det er jo sådan set meget indlysende, at det er der, de kommer fra, men det kan man jo godt udfordre, synes jeg.
Så vil jeg bare spørge fru Ida Auken, om hun ikke selv bliver en lille smule bekymret over Radikale Venstres meget stærke fokusering på EU-løsningen, når vi åbenbart er i den situation, at hvis vi forbyder ét farligt stof, tillader EU-lovgivningen, at man bare indfører et andet måske endnu farligere stof.
Var det ikke sådan noget, REACH skulle forhindre?
Var det ikke sådan, at REACH skulle sikre, at virksomhederne skulle bevise, at de produkter, de brugte, ikke var farlige, før de tog dem i anvendelse?
Eller er det, fordi jeg troede lidt for meget på fru Ida Auken og andre EU-tilhængeres propaganda, at jeg fik det indtryk?
Ida Auken (RV), 2015-04-09:
Nu kan man selvfølgelig altid sætte spørgsmålstegn ved, hvad branchen mener.
Hvis man spørger de grønne organisationer og dem, der arbejder med kemi, vil de uden tvivl sige, at verdens bedste regulering på kemiområdet er den europæiske REACH.
De vil sige, at det er dem, der har skubbet til alternativerne, at det er dem, der har skubbet til, at nogle af de allerstørste kemiproducenter har kastet sig over grønne kemikalier og har kastet sig over at lave de her alternativer.
Og det er rigtigt, at et stof er tilladt, hvis det ikke er forbudt, og derfor er det, at man har en lang liste, hvor man faktisk prøver at få boret de her stoffer ud og få sat dem ind i REACH-systemet, så vi kan få dem forbudt.
Det er et stort og omfattende arbejde, og det er kun EU, der kan gøre det.
Jeg ved ikke, hvor mange milliarder det ville koste Danmark at skulle lave forskningen, sådan at vi kunne forbyde alle de stoffer, der er farlige.
Så nej, jeg er ikke enig.
Hvis man gerne vil beskytte forbrugerne, er EU det sted, hvor Danmark får mere indflydelse og mere styrke over for nogle af de store producenter, der måske er mere ligeglade med befolkningens sundhed.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-04-09:
Nu taler fru Ida Auken om at forbyde noget; det er jo ikke det, det her beslutningsforslag handler om, men lad os bare sige det.
Så synes jeg, at fru Ida Aukens argument om, at hvis vi forbyder et stof, så kommer branchen med et andet, der er endnu farligere, er udtryk for sådan en pistolpolitik.
Det er vel ikke noget, vi skal være underlagt.
Hvad vi skal gøre, er jo noget, vi politisk diskuterer herinde.
Men mit spørgsmål var egentlig, om ikke Ida Auken, som jo også er meget velbevandret i, hvordan EU-systemet fungerer og har været til rådsmøder osv., ved, at nogle gange er det dem, som går forrest, som ligesom kan hæve barren.
Man kan også sænke den.
Men der er altid nogle lande, man kigger på i forhold til at se, hvem der gør det godt, og hvad man synes om det.
Er der ikke nogen, der ligesom skal gå forrest?
Jeg synes da også, at jeg flere gange har hørt fru Ida Auken sige, at det er godt, at Danmark sætter barren meget højt på miljøområdet, på kemikalieområdet osv., fordi det kan være en løftestang.
Det her handler jo ikke om at forbyde noget, men om at anerkende DTU's niveau, og derved kan vi måske også være med til at skubbe til en udvikling i EU.
For jeg er enig i, at det allerallerbedste jo vil være at få fælleseuropæisk lovgivning, men kan Danmark ikke være dem, der går forrest her?
Ida Auken (RV), 2015-04-09:
Hele min tale handlede om at gøre det rigtige for at komme af med bisfenol A, og jeg tror, det rigtige faktisk er at kunne lægge mere og mere dokumentation på bordet og presse på i EU for at få en fælles regulering frem for at få en regulering, der kan skubbe til en udvikling af nogle alternativer, der er giftigere.
For jeg tror ikke, vi kommer til at holde op med at have dåsetomater, selv hvis Folketinget vedtager det her.
Det tror jeg ikke vi gør.
Så er der det problem, at så putter man stoffer i, der er værre.
Det kan man jo synes om eller ej, men sådan er virkeligheden.
Hvis der ikke er alternativer til stoffer og de er i et produkt, man har brug for, så ved vi jo godt, hvordan det er.
Det ved jeg ikke om er SF's svar på at undgå bisfenol A.
Jeg synes, det rigtige på lige præcis det her område er at gå i EU.
Vi har haft andre områder, hvor det var helt oplagt at lave et dansk forbud og gå forrest, og hvor vi har kunnet skubbe på.
Det gælder f.eks. sutteflasker og kontaktmateriale til børn, for der var et alternativ, og det kom vi langt med.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-04-09:
Nu skal jeg jo ikke lægge fru Ida Auken ord i munden, men jeg vil sige, at der var mange medlemmer af Europa-Parlamentet, som var rasende på SF, og som syntes, at det var nogle mærkelige konklusioner, SF var kommet til.
Nu skal man passe på, hvad man siger herinde i salen, men lad os bare sige, at der er mange interesser og mange interessenter på det her område.
SF's medlem af Europa-Parlamentet, Margrete Auken, brugte i hvert fald store ord om lige præcis de her konklusioner vedrørende bisfenol A.
Det her beslutningsforslag handler jo ikke om at forbyde noget, men om at lægge grænseværdien dér, hvor det er i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet, dér, hvor DTU siger den skal være.
Så kan det være, at man bliver nødt til at lave nogle ting grundlæggende om, men der kan det jo også være at ordføreren med sin store interesse for cirkulær økonomi kan give os nogle gode ideer.
Det her er i hvert fald så farligt, og der er påvist så mange ting i forsøg med rotter osv., at vi fra SF's side synes, at det er nødvendigt, at vi lægger os på det niveau, som DTU har anbefalet.
Ida Auken (RV), 2015-04-09:
Jeg tror, at hvis man tager en tur ned i Europa-Parlamentet eller til et rådsmøde, vil der ikke være nogen som helst og slet ikke nogen i Kommissionen, der er i tvivl om, at Danmark er frontløber på det her område, at Danmark hele tiden presser på i forhold til den europæiske lovgivning, at Danmark har sat penge af til at sende eksperter ned at hjælpe Kommissionen med deres arbejde.
For det er nu engang den måde, man får mest indflydelse på.
Så kan det godt være, at der er den store forskel på SF og Radikale i dag, at vi går op i at prøve at lave noget, der virker ude i virkelighedens verden, ikke at lave noget, der betyder, at der kommer et værre alternativ i virkelighedens verden.
Og dermed må vi sige, at der er noget, vi må leve med et stykke tid, og som vi alle sammen synes er problematisk.
Men hvis vi skaber et større problem ved at gå en forkert vej, synes vi, det er forkert at vælge den løsning.
Det handler ikke om, at vi kan sidde herinde i Folketinget og have det rart med, at vi har forbudt dåsetomater og syltede agurker.
René Christensen (DF), 2015-04-09:
Jeg vil bare gerne spørge ordføreren om noget, for det er jo lidt interessant, når det nu er en fra De Radikale, der står der.
Jeg er sådan set meget enig i det, der bliver sagt, om, at vi selvfølgelig kan gå enegang – men hvor meget flytter det så?
Vi kom også ud i en masse polemik om import af varer udefra osv.
og om, hvorvidt vi egentlig stikker folk blår i øjnene ved at sige, at der nu ikke er de her produkter i Danmark, og så er de der alligevel, fordi de er importerede produkter osv. osv.
Derfor foreslog Dansk Folkeparti også fra talerstolen, at vi sådan for en gangs skyld også lige prøver i udvalgsarbejdet at se, om vi ikke kan lave noget – enten noget tekst eller et ændringsforslag eller noget andet – for at se på, hvordan vi kan skubbe på, så den til enhver tid siddende minister faktisk har et mandat med her fra Folketingssalen, der siger, at man skal presse på den vej.
Der vil jeg egentlig bare spørge, om De Radikale vil gå aktivt ind i det arbejde i udvalget, sådan at vi får lavet et arbejde, der både kan skue bagud, men så sandelig også kan skue fremad i forhold til at have et mandat med, når vi sender vores minister i byen i EU.
Ida Auken (RV), 2015-04-09:
Det er faktisk så heldigt, synes jeg, at vi historisk set i Danmark har en ret bred enighed om kemikaliedagsordenen, og vi har også en bred forligsaftale på det her område og på miljøområdet, hvor størstedelen af det her jo er reguleret.
Så jeg synes, det er helt på sin plads, at både Europaudvalget og Miljøudvalget og Fødevareudvalget hele tiden holder et pres på den til enhver tid siddende regering for at blive ved med at ligge forrest i feltet i Europa.
Jeg synes ikke, der er nogen minister, der skal have lov til at falde i søvn, og jeg synes, det er rigtig fint at få sådan en debat i dag.
Og vi går selvfølgelig aktivt ind i udvalgsarbejdet, som vi altid gør.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-04-09:
SF støtter forslaget og opfordrer regeringen til at sætte det nødvendige arbejde i gang.
Samtidig mener vi jo også – og synes, det er en god idé – at regeringen skal forsøge at få Dansk Industri og danske importører med på en frivillig udfasningsstrategi indeholdende lave grænseværdier.
Det skal altså være en frivillig aftale, hvor det skal fremgå specifikt, at konsekvensen af, at aftalen ikke overholdes, er indførelse af lovgivning på området.
Og det var også det, jeg synes jeg lidt forsigtigt hørte ministeren sige, nemlig at hvis den her frivillige aftale ikke blev til noget, måtte man jo kigge på det igen.
Det endelige mål for hormonforstyrrende stoffer, der ikke findes naturligt i naturen eller fødevarer, er en total udfasning og et totalt forbud.
Vi synes, det er vigtigt, at erhvervet i Danmark inddrages mest muligt i indsatsen for at få fjernet disse stoffer fra fødevarer og forbrugerprodukter, og SF har tidligere rejst spørgsmålet om en udfasning af og grænseværdien for bisfenol A både over for fødevareministeren og miljøministeren.
Sidstnævnte bekræfter, at Europa-Kommissionen mener, at det som udgangspunkt ikke er muligt at fastsætte en grænseværdi, hvorunder hormonforstyrrende stoffer er uskadelige.
Det samme gælder kræftfremkaldende stoffer, hvor der er i dag fastsættes grænseværdier, når stofferne er uundgåelige.
Fødevareministeren har givet tilsagn om at forhandle med industrien, men ikke om en frivillig aftale med en klausul om, at alternativet er lovgivning.
Men jeg synes, at jeg alligevel i dag, da ministeren var oppe på talerstolen, hørte lidt mellem linjerne, at skulle en frivillig aftale ikke fungere, skal der selvfølgelig ses på det igen.
Og så kan vi jo tolke lidt på, hvad der så skal ske.
Jeg kan høre på ministeren – det er godt, man kan have noget dialog her – at det ikke var mellem linjerne, og derfor må jeg jo vurdere det sådan, at ministeren klokkeklart sagde, at hvis en frivillig aftale ikke kommer til at fungere, skal der lovgivning til.
Så kan vi måske også spørge ministeren, som Enhedslistens ordfører også var inde på i sit spørgsmål til ministeren, hvornår det skal ske, og i hvilken sammenhæng man vil vurdere at en frivillig aftale ikke har fungeret på den bedst mulige måde.
SF vil helst have industrien i Danmark med som en positiv medspiller, men at der kan være lovgivning i sigte, skal samtidig forstås som en reel konsekvens af manglende udfasning eller for høje grænseværdier.
Så SF støtter beslutningsforslaget.
Mette Bock (LA), 2015-04-09:
Tak for det.
Der findes jo talrige kemiske tilsætningsstoffer, og man kan sige, at hvis vi i Folketinget skulle behandle hvert enkelt af dem, kom vi i hvert fald ikke til at kede os.
Det fremsatte beslutningsforslag om beskyttelse af befolkningen mod bisfenol A er Liberal Alliance imod, og det er vi, fordi vi vælger at lægge os op ad de risikovurderinger og anbefalinger, som EFSA er kommet med.
Det er jo mærkeligt med EU, for vi har fra Liberal Alliances side en skeptisk tilgang til EU og synes, at EU blander sig i meget mere, end EU burde blande sig i.
Men indimellem er EU faktisk meget god at læne sig op ad, forstået på den måde, at EU foretager nogle vurderinger, som gør, at hvis vi tilslutter os dem, kan vi rent faktisk sikre, at vi også fra dansk side har rimelige konkurrencevilkår, i forhold til hvad der måtte finde sted af handel inden for EU's grænser.
Hvis vi egenrådigt gik ind nu og ændrede på beskyttelsesniveauet imod bisfenol A, er der jo dokumentation for, at det formentlig ville komme til at koste dansk erhvervsliv i omegnen af 350 mio. kr.
Når vi samtidig ikke har reelle alternativer på banen på nuværende tidspunkt, synes vi, det er udmærket, at vi fortsætter, sådan som det er nu.
Hvis man så kan indgå frivillige aftaler, er vi aldrig skeptiske over for det.
Frivillige aftaler er en rigtig god idé.
Men jeg bliver nødt til at sige til fødevareministeren, at man næppe kan kalde det en frivillig aftale, hvis indgangen er: Hvis ikke I indgår en frivillig aftale, kommer vi med den store lovhammer, og så bliver det sådan alligevel.
Det er der ikke meget frivillighed over.
Men kan der komme en frivillig aftale, er det helt fint med os.
Så skal vi nok få balance i tingene.
Så længe den ikke er der, vælger vi fra Liberal Alliances side at lægge os op ad EFSA's vurderinger, og derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Dennis Flydtkjær (DF), 2015-04-09:
Fru Lisbeth Bech Poulsen henviser til, at lovgivningen nu snart skal revideres.
Men det her vedrører jo straffelovens § 291, som har været den samme i flere årtier, og den står, så vidt jeg i hvert fald ved, ikke umiddelbart over for at skulle revideres, og det her handler altså ikke bare om en sprogbrug.
Det her handler om at lave en helt ny definition, som de har gjort det i Tyskland, i Frankrig og i Schweiz, som siger, at vi skal betragte dyr som levende væsener og ikke som ting, som man gør i straffeloven i dag.
Så det er jo fint, at man henviser til, at vi har dyreværnslovens § 1, som siger, at dyr ikke må lide overlast, men det er ikke den, man bruger til at dømme efter, det er ikke den, man vurderer det ud fra, for det er straffeloven.
Så dyreværnslovens § 1 beskytter ikke dyrene, for det er ikke den, man bruger – og der lyder en masse floskler og symbolformuleringer i øvrigt – nej, det er straffelovens § 291, man bruger, hvor man går ud fra at sige, at det her dyr er en ting.
Det er ejerens økonomiske tab, man vurderer det ud fra, det er ejerens tab af en genstand, man her bruger, og det synes jeg bare er helt forkert.
Der burde vi netop få strammet op og sige: Et dyr er ikke en ting; det er altså et levende væsen.
Per Clausen (EL), 2015-04-09:
Nu kan jeg ikke huske, om jeg en enkelt gang eller to har fået vedtaget et beslutningsforslag her i Folketinget, men ellers er de fleste af resultaterne jo vokset ud af beretninger.
Så jeg vil da bare sige til hr. René Christensen, at det arbejde påtager vi os da gerne at være en del af igen.
Men jeg synes bare, det er lidt vigtigt, at der så er lidt fremdrift i tingene, for vi vedtog også en beretning i september 2013.
Og så synes jeg måske, hvis jeg skal være helt ærlig, at det er en lille smule svagt, at det, man vil arbejde videre med, er de drøftelser med erhvervet om alternativet til bisfenol A, som man sådan set skulle have haft gang i i rigtig lang tid, og at man ikke kan sige noget som helst om, hvad det er for en tidshorisont, der er.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-04-09:
Det, jeg siger heroppefra, er bare, at jeg på det her grundlag, når vi har at gøre med symbolsk lovgivning, som ikke batter ret meget i den virkelige verden – hvor man egentlig ikke har så meget imod det, men hvor det, som ministeren var inde på, rent faktisk kan give nogle andre problematikker i forhold til retssikkerheden, hvis der sker noget, hvis din hund bliver kørt over, eller hvad det nu kan være – så synes, at det er meget tyndt.
Man kunne jo vente, til loven alligevel skulle laves om og eventuelt forbedres, og sige, at lad os kigge mere grundigt på det og se på, om der er noget, der kan forbedres, og så kunne man jo også kigge på, om sprogbruget kunne ændres, uden at retstilstanden led under det.
Så det er egentlig bare det, det handler om, altså at det her er at ændre på en sprogbrug, uden at det har nogen reelle dyrevelfærdsmæssige konsekvenser; der er ikke så meget at sige til det.
Men som ministeren også var inde på, kan man risikere at gøre mere skade end gavn, og det tror jeg heller ikke at DF ønsker.
Karsten Lauritzen (V), 2015-04-09:
Nu sagde justitsministeren, at hun ikke var stolt, men fru Trine Bramsen har tidligere sagt, hun var stolt over den aftale om Kriminalforsorgen, der blev indgået, for den ville sikre effektiv hjemsendelse.
Jeg skal bare spørge fru Trine Bramsen, om hun kan bekræfte, at pr. 1. december 2014 var 1.090 af de indsatte i de danske fængsler udlændinge.
Det svarer til 30 pct.
Det er selvfølgelig rigtigt, at nogle af dem var varetægtsfængslede, men hvis man kigger på tallet, vil man se, at 441 sad inde og afsonede, og ud af de 441 i 2014 hjemsendte man så 31.
Det var i øvrigt 3 færre end i 2013.
Det er fru Trine Bramsen velkommen til at spørge om, når jeg på Venstres vegne skal holde min ordførertale.
Jeg tror, fru Trine Bramsen kender svaret i forvejen, men fair nok, hvis vi skal være polemiske.
Der er 441, der afsoner pr. 1. december 2014, og der er 31, der er blevet sendt hjem, så der er altså et vist rum for forbedring.
Alene fra Rumænien var der 42.
Jeg kan sige til fru Trine Bramsen, at grunden til, at Venstre ikke var med i aftalen om Kriminalforsorgen, var, at den ikke løser problemet.
Igen vil jeg godt stille fru Trine Bramsen et spørgsmål: Er det nogen succes, når man sidste år sendte 31 ud af potentielt 1.100 udlændinge, der sidder i danske fængsler, hjem –
Trine Bramsen (S), 2015-04-09:
Lad mig gentage det, som jeg også fire gange gjorde meget klart i min tale: Nej, vi er ikke i mål endnu.
Så længe der sidder udlændinge i de danske fængsler, der kan hjemsendes, skal vi arbejde målrettet på, at de bliver hjemsendt.
Det er ikke i orden, at de sidder her.
Men løsningen er ikke – vupti – at opfinde fiduser, som ikke har gang på jord, og med hvilke vi risikerer at falde ud af det eksisterende samarbejde.
Løsningen er at gå igennem EU-samarbejdet, holde fast i og fastholde det pres, at de lande, der har afsonere i Danmark, skal hjemtage deres afsonere.
Så må jeg igen sige: to personer hjemsendt i 2010, da Venstre havde ansvaret, men over 30 i 2013 og 2014.
Nok er det ikke nogen succes, men det er da bedre end det, Venstre formåede.
Mai Mercado (KF), 2015-04-09:
Jeg tror ikke, der er nogen, der ønsker vuptifiduser, men, altså, der ligger jo et forslag, som er meget konkret.
Men nu blev justitsministeren jo lige før spurgt om, hvad hun har gjort, siden det her forslag blev diskuteret sidste år, og svaret var bare et kæmpestort rungende: ingenting!
Så bliver fru Trine Bramsen en smule mere konkret og siger: Jamen der er rettet henvendelse til Europa-Kommissionen, og vi afventer implementering, og der skal sendes nogle skrivelser.
Altså, jeg tror, at hvis der rent faktisk sidder nogle og følger den her debat nu, så tænker de: Hold da op, de kan da godt nok ikke tage det ret seriøst i den regering, at vi har nogle kriminelle udlændinge, som man gerne vil sende tilbage til afsoning i hjemlandet.
Det eneste, man foretager sig, er at sende nogle skrivelser frem og tilbage til EU – altså, kom nu ind i kampen.
Hvis ikke I kan bakke op om det her konkrete forslag, som jo ellers er mægtig godt, så kom på banen med nogle løsninger, sådan at man kan få dem, som er kriminelle udlændinge, verfet ud af Danmark.