Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-12-18:
Politik er sjældent kedelig eller, for den sags skyld, forudsigelig og det har de sidste uger og måneder i dansk politik heller ikke været.
Oppositionens leder pendler som bekendt mellem et højtsvævende liv på 1. klasse og korte visitter i dansk politik, og når han viser sig på den danske politiske scene, skifter han holdninger og standpunkter, som vi andre skifter tøj.
Da vi stod her ved første behandling af regeringens udspil til en finanslov, havde jeg helt ærligt ikke forestillet mig, at man ville sige ja til de mange røde og grønne initiativer, der kom med undervejs i forhandlingerne, at Venstre skulle sige ja til en vækst i det offentlige forbrug til næste år frem for den nulvækst, som partiet ellers ønsker for Danmark, en finanslov, som betyder flere og ikke færre offentligt ansatte til at styrke velfærden, og at man på den måde skulle rykke til venstre.
Men jeg hilser selvfølgelig venstredrejningen velkommen, for det betyder nemlig, at vi nu får sat flere penge af til de ældre, de socialt udsatte børn og unge, sundhedsområdet og miljøet, selv om det da er ærgerligt, at nogle af fremskridtene for et bedre organiseret arbejdsmarked faldt bort, da Enhedslisten sagde nej til regeringens tilbud.
For Venstre slog endnu engang fast, at man kun er et arbejderparti, når der skal holdes skåltaler.
Man fejede nemlig de fleste af regeringens tiltag for et mere organiseret arbejdsmarked af bordet, og nu kan vi sågar høre partiets chefstrateg, hr. Claus Hjort Frederiksen, sige koldt og kynisk, at en timeløn på 40 kr. da bare er super, ligesom man stejler i forhold til transportbranchen og nægter at være med til at give højere bøder for cabotagekørsel.
Jeg mener nu alligevel, at vi kan præsentere en ikke blot god, men rigtig god finanslovsaftale – en aftale, hvor de ældre borgere har fået en helt central plads.
For lad mig sige det klart: De ældre fortjener en værdig alderdom, hvor der er tid, omsorg og pleje til dem, der har brug for det.
Erna på 87 år, der har arbejdet, siden hun var 16 år, skal have mulighed for at kunne komme i bad; og Ole på 75 år, der ligeledes har et langt arbejdsliv bag sig, fortjener at bo i et rent hjem og få støvsuget, selv om han ikke længere kan svinge støvsugeren på grund af slidgigten.
Derfor skal vi heller ikke på Christiansborg diktere, hvor mange bade om ugen, hvor mange ture i naturen, hvor mange kram eller hvor mange hyggesnakke den enkelte ældre skal have.
I Københavns Kommune har SF's sundhedsborgmester, Ninna Thomsen, netop gjort det muligt for de ældre at være med til at fastlægge, hvordan tiden, der er afsat til hjemmepleje, bruges bedst muligt til glæde for både borgere og ansatte.
Det handler om medbestemmelse og tillid – noget, vi skal have mere af, ikke mindre.
Med finansloven for 2014 sikrer vi 1 mia. kr. til forbedringer for de ældre.
Den enkelte kommune skal selv afgøre, hvordan pengene bedst bruges på de ældre til at skabe forbedringer, men pengene skal bruges på de ældre, det er en forudsætning. Da vi stod her i salen for et par måneder siden til åbningsdebatten, talte Dansk Folkeparti om de ældre, og her legede hr. Kristian Thulesen Dahl julemanden, der havde meldt sin tidlige ankomst og uddelte fantasillioner til daglige bade, gratis kollektiv transport og enestuer.
Det er alle sammen gode intentioner, som de fleste af os kan være enige i, men vi må bare konstatere, at hr. Kristian Thulesen Dahl regnede i Anders And-penge eller BR-penge, som vi hørte fra min kollega tidligere.
For vi fik ikke svar på, hvor pengene skulle komme fra, hverken den dag eller efterfølgende, og vi venter stadig.
Nu ligger der så en aftale for næste år med 1 mia. kr. ekstra til de ældre, og det er mange penge.
Det er penge til forbedringer, fuldt finansieret.
Det paradoksale er jo så, at selv om nogle af fremskridtene for et bedre organiseret arbejdsmarked faldt bort, kunne vi ikke få en aftale på plads, men derfor er det jo rigtig rart, at Venstre har foretaget en venstredrejning og nu vil lægge stemmer til et gevaldigt løft af velfærden i Danmark.
Der skal jo som bekendt et flertal til, for at tingene på papiret kan blive til virkelighed.
Derfor er det også glædeligt, at Venstre og De Konservative har valgt at støtte regeringens finanslov.
Det er tydeligt, at vi nu bl.a. kan styrke indsatsen for børn og unge i udsatte familier.
Tværtimod er risikoen for, at Amalie selv ender som alkoholiker, betydeligt højere.
Folk vil aldrig være født lige, men vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at skabe lige muligheder for alle, så også Amalie får gode muligheder for at få det liv, hun drømmer om.
Uligheden bliver nemlig skabt, allerede inden pigerne bliver taget op i deres mors favn for første gang, og derfor er jeg rigtig glad for, at vi med finansloven for 2014 sætter særligt ind over for de børn, der er bagud på point fra starten.
Det gør vi ved at bruge 280 mio. kr. over de næste år, fordi vi skal sørge for, at de forældre, der har det sværest, bliver klædt ekstra godt på til at hjælpe deres børn.
Vi sætter særligt uddannet personale ind i børnehaver og vuggestuer, som kan træde til, hvis et barn går for lud og koldt vand, eller hvis en far eller en mor i familien har brug for en ekstra hånd til at lægge flasken fra sig for bestandig.
Vi skal hjælpe sårbare børn, fordi det er vores pligt som samfund, og fordi det er torskedumt at lade være.
Ved at sætte ind så tidligt som muligt hjælper vi de udsatte til et bedre liv og forhindrer senere og dyrere løsninger, hvis vi først griber ind, når det for alvor er gået galt.
Med finanslovsaftalen sætter vi også penge af til en af SF's vigtigste mærkesager, nemlig psykiatrien.
Bent, som lider af en svær depression, har samme krav på hjælp som Britta, der har brækket et ben.
Sådan har det ikke altid været, men det skal vi have lavet om på.
Vi har, siden vi kom i regering, været med til at sikre forbedringer for psykiatrien i alle større økonomiske aftaler.
Finansloven for 2014 er endnu en i rækken.
Med finansloven følger vi bl.a. op på tidligere aftaler, som sikrer en gradvis indførelse af en udredningsgaranti.
Det betyder på helt almindeligt dansk, at et menneske med en psykisk sygdom kan få en diagnose inden for 1 måned, ligesom mennesker med en fysisk sygdom har krav på det i dag.
Vi sikrer en halvering i brugen af tvang inden for psykiatrien og sætter også penge af til at ændre på pladsforholdene på de psykiatriske afdelinger.
Endelig følger vi op på nogle af de anbefalinger, som Psykiatriudvalget kom med, bl.a. hurtigere hjælp til dem, der bliver syge, og større inddragelse af pårørende.
En mor, en moster eller en god ven kan nemlig gøre forskellen på, om en behandling lykkes eller ej.
Det ved de fleste, der har været igennem et langt sygdomsforløb, og det skal vi bruge meget mere.
Med finansloven giver vi også hele sundhedsområdet et løft, bl.a. fordi vi mener, at det er uretfærdigt, at bankdirektøren lever 10 år længere end den ufaglærte håndværker, der reparerer stormskaderne på hans hus.
Det sundhedspolitiske udspil, der blev fremlagt i foråret, vil øge ligheden i sundhed, styrke indsatsen på kræftområdet og sikre mere forebyggelse, bl.a. for at sikre færre genindlæggelser blandt nyfødte og for at styrke både alkoholbehandlingen og hjælpen til rygestop.
Finansloven sætter penge af til alle disse tiltag.
Med finansloven skaber vi også grønne forandringer.
Den grønne omstilling af Danmark er et kardinalpunkt for SF.
Vi skal fremtidssikre vores miljø, forebygge klimaproblemer, og vi skal udnytte og udbygge Danmarks konkurrencefordele, når det handler om grøn eksport.
I denne finanslov hjælper vi omstillingen på vej.
Vi sikrer bl.a. penge til at fremme grøn teknologi og til økologi, og til at vi kan blive bedre til at genbruge vores affald og udnytte ressourcerne bedst muligt.
Endelig tager vi et afgørende skridt for at sikre naturen.
Med en naturfond bliver det fra næste år muligt at opkøbe landbrugsjord og bruge dem til naturarealer.
For det første beskatter vi fra næste år udvindingen af nordsøolien mere rimeligt og sikrer 28 mia. kr. til den kollektive trafik i de kommende år.
Det er penge, der vil sikre ikke bare en rejsetid på 1 time mellem de store byer, men også forbedringer på togstrækninger overalt i landet.
Det er en mere fair betaling af nordsøolien, og den kommer til at gavne alle danskere og miljøet.
For det andet får vi med den reform af erhvervsuddannelserne, der forhandles om i øjeblikket, forbedret og forenklet erhvervsuddannelserne.
Flere unge skal vælge uddannelserne til, og færre skal falde fra undervejs, og det skal de, fordi vi har brug for flere faglærte i fremtiden – elektrikere, tømrere og social- og sundhedshjælpere, der kan tage over, når store generationer går på pension.
Alt i alt har vi lavet en aftale med røde og grønne forbedringer – et flot resultat, når man holder sig for øje, at vi stadig kæmper med efterdønninger af krisen og har skullet samle regningen op efter de borgerliges politik i 00'erne.
Men jeg vil gerne kvittere for Venstres stemmer med tak og et enkelt spørgsmål: Når nu Venstre siger ja til en finanslov med vækst i det offentlige forbrug og flere offentligt ansatte, er det så udtryk for en ny linje eller blot et holdningsudsving fra partiet, som de færreste efterhånden ved hvor man har?
Jeg spørger af ren nysgerrighed – en nysgerrighed, jeg nok deler med mange.
Venstre har haft svært ved at give klare svar på, hvem der skal holde for, når der skal skæres ned i det offentlige, fordi man den ene dag freder de syge og den næste dag siger, at alt er i spil, eller også hævder man, at man da bare kan rundbarbere udviklingsbistanden, mens man vel og mærke selv flyver jorden rundt på første klasse.