runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-09:
Jeg vil bare sige, at det jo er et vilkår her i landet, at man for at få understøttelse står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Samfundet hjælper dem, der er arbejdsløse og ikke kan få et job, ved at betale understøttelse.
Det er jo den kontrakt, vi har lavet med hinanden.
Og der gælder det jo, at hvis ikke man lige kan få ønskejobbet, hvis man ikke lige kan få det job, som man er uddannet til, må man begynde at søge noget bredere.
Det betyder naturligvis også, at cand.mag.en i klassisk filologi på et eller andet tidspunkt må begynde at se sig om efter et arbejde, som måske ikke lige rummer klassisk filologi.
Jeg synes ikke, vi kan have et system, hvor man siger: Jamen jeg er blevet uddannet til noget helt bestemt, og hvis samfundet ikke kan sørge for, at der kommer et job til mig inden for det, så forbliver jeg arbejdsløs.
Den kontrakt, vi har, går ud på, at vi hjælper folk, der ikke kan få et arbejde, og det gør vi med glæde, fordi det er en meget tragisk situation, men omvendt skal man altså også tage et job, når der er et job. I forbindelse med det her har jeg udtalt vejledende, at hvis man søger fire realistiske job, er man i hvert fald ikke i farezonen for at falde for rådighedsbegrebet.
Jeg vil igen understrege, at det er de enkelte a-kasser, der foretager rådighedsvurderingen i Danmark.
Eigil Andersen (SF), 2008-04-09:
[Lydudfald]
… problematik kommer vi tilbage til i mit næste spørgsmål.
Jeg vil gerne spørge ministeren vedrørende et særligt område, nemlig byggebranchen, hvor den normale måde at søge arbejde på er, at man overhovedet ikke sender ansøgninger.
Man ringer eller tager hen til den virksomhed eller arbejdsgiver, som man er interesseret i at søge arbejde hos.
Det er endnu et eksempel på, at de her regler er alt, alt for firkantede og bureaukratiske og i fuldstændig modstrid med det erklærede princip fra regeringens side om afbureaukratisering.
Jeg vil derfor helt konkret spørge, om ministeren vil overveje at undtage byggebranchen fra den her meddelelse, som omhandler, at man skal sende fire ansøgninger.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-09:
Nu vil jeg meget nødig virke belærende, men vi stiller jo ingen formkrav til, hvordan ansøgninger skal udformes.
Vi stiller ikke krav om, at det skal være skriftlige ansøgninger, vi stiller kun krav om, at man søger på den måde, som er normalt i branchen, og hvis det i den branche er normalt, at man selv opsøger virksomheden, selv bliver skrevet op til et job, når det måtte komme, så er det helt fint.
Teknikken er jo, at hver tredje måned, når man kommer til rådighedssamtale i sin a-kasse, skal man så redegøre for, hvad man har gjort for at få et arbejde.
Det er klart, at hvis man kommer ned i murernes a-kasse, siger de ikke: Nåh, Jensen, du har ikke lavet skriftlige ansøgninger.
Nej, fordi praksis i det erhverv er mundtlige henvendelser.
Derfor er der ikke i reglerne nogen krav til, i hvilken form ansøgningerne skal være, andet end at det er den, man normalt bruger.
Eigil Andersen (SF), 2008-04-09:
Skriftlig begrundelse
Arbejdsdirektoratet fører tilsyn med a-kasserne - og hvis a-kasserne risikerer at miste penge fra staten, vil de naturligvis føle sig presset til at kræve de fire ansøgninger, som ministeren har lanceret.
Den frihed, som ministeren har udtalt, at a-kasserne har til selv at vurdere, hvad kravet om ansøgninger skal være, kan derfor let være en illusion.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-09:
A-kassen skal rådighedsvurdere den ledige, senest hver gang den ledige har haft sammenlagt 3 måneders ledighed, eller når der i øvrigt er konkret anledning hertil.
Ved disse rådighedsvurderinger, der er baseret på alle relevante forhold, sker der en samlet vurdering af den lediges rådighed på vurderingstidspunktet.
Heri indgår den lediges aktive jobsøgning som et meget væsentligt element.
A-kassen skal registrere og opbevare alle oplysninger, der har ligget til grund for rådighedsvurderingen.
A-kassen skal således til enhver tid kunne redegøre for, hvordan og på hvilket grundlag a-kassen har vurderet rådigheden i forhold til kravene i rådighedsbekendtgørelsen.
Hvis a-kassen ikke har den fornødne dokumentation for den foretagne rådighedsvurdering, eller hvis a-kassens skøn i forbindelse med rådighedsvurderingen ikke kan anses for at være forsvarligt, vil a-kassen efter en konkret bedømmelse kunne miste retten til refusion for dagpenge, som den ledige ikke burde have haft.
Som jeg sagde i mit svar på det foregående spørgsmål, er de fire job om ugen alene en tommelfingerregel for, hvilket jobsøgningsniveau der anses for rimeligt i den nuværende situation.
A-kasserne vil derfor ikke miste refusionen, hvis de godkender et lavere niveau - forudsat de kan godtgøre, at de har foretaget en forsvarlig vurdering af, at det var et rimeligt niveau for den ledige i den konkrete situation.
Nu er det sådan på beskæftigelsesområdet, og herunder på sygedagpengeområdet og arbejdsmiljøområdet, at vi gør det muligt at sammenligne kommuner.
Hvis du f.eks. tager, eller h vis spørgeren f.eks. tager Københavns Kommune - og hvis Københavns Kommune bare opførte sig som gennemsnittet af de kommuner, de kan sammenligne sig med - så ville der have været flere hundrede millioner kroner til rådighed til arbejdet i Københavns Kommune.
Det er, fordi vi har skabt gennemsigtighed på det her område.
Vi kan se, at hvis nogle bare opførte sig som gennemsnittet, eller hvis de - endnu bedre - opførte sig som de bedste, ville der være virkelig mange ressourcer, der kunne frigives.
Det er det råd, man også skal give videre til kommunerne: De er jo nødt til at sammenligne sig med, hvad de andre gør.
Og der vil jeg gerne sige, at det jo er vigtigt, at man ikke bare murer sig inde og siger, at her er der kommunalt selvstyre, og her gør vi, som vi nu plejer at gøre, men at man kigger ud over kommunegrænsen og prøver at finde ud af, om der er nogle, der gør det bedre, og, hvis de gør det bedre, så kopierer dem.
Leif Lahn Jensen (S), 2008-04-09:
Nu har jeg kigget lidt i regeringsgrundlaget og også set, hvad statsministeren påpegede dengang, og han sagde jo, at vores institutioner selvfølgelig skal have en udstrakt frihed til at finde lokale løsninger, som skal opfylde brugernes ønsker og behov, og at man vil give bedre rammer til medarbejderne, for man skylder de mennesker, som yder et vigtigt og godt stykke arbejde på vores plejehjem, i vores daginstitutioner og på vores sygehuse, det her.
Og det kan jeg jo være meget enig med statsministeren i.
Er beskæftigelsesministeren så ikke enig med mig i, at der faktisk er ret lang vej til at nå statsministerens mål?
Hvad vil regeringen gøre for at få det tårnhøje sygefravær sat ned allerede i 2008?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-09:
Regeringen er meget opmærksom på udviklingen i sygefraværet, for de hårde tal viser jo, at der i dag er flere væk fra arbejdsmarkedet på grund af sygefravær end på grund af ledighed.
Det gør regeringen så også noget ved, for sygefraværet har store omkostninger både menneskeligt og økonomisk.
Regeringen fremlægger i begyndelsen af juni en omfattende handlingsplan med forslag til, hvordan sygefraværet kan nedbringes, men det er vigtigt at få sagt, at der ikke findes en mirakelkur, der med et kan få sygefraværet bragt ned.
Når en person sygemelder sig, udvikler det sig tit til en kompliceret sag, hvor der er behov for, at mange forskellige aktører og instanser arbejder sammen.
Af den grund har jeg lagt vægt på, at udvalget får input fra mange forskellige interessenter.
Jeg har derfor haft møder med arbejdsmarkedets parter, læge- og patientforeninger, pensions- og forsikringsselskaber og repræsentanter for de kommunale sagsbehandlere.
Jeg har også haft møde med Folketingets partier om sygefraværet.
Som jeg ser det, er det helt afgørende, at vi tager os tid til at høre på de interessenter, der rent faktisk ved, hvor skoen trykker.
Men når det er sagt, er det jo ikke sådan, at regeringen har ligget på den lade side i forhold til sygefraværet.
Vi har indført nye opfølgningsregler for sygefravær.
Vi har moderniseret sygedagpengeloven.
Vi har med velfærdsaftalen afsat 3 mia. kr. i en forebyggelsesfond, som skal bruges til at forebygge, at medarbejdere bliver slidt ned på offentlige og private virksomheder.
Vi har med trepartsaftalen for den offentlige sektor sidste år bl.a. afsat 10 mio. kr. om året til øget arbejdsmiljørådgivning, og endelig har vi med den netop indgåede aftale om finansloven udvidet arbejdsgiverperioden fra 15 til 21 dage, hvilket vil tilskynde den enkelte arbejdsgiver til i højere grad at forebygge det kortvarige sygefravær.
Og vi har afsat knap 66 mio. kr. af Arbejdsmiljøforskningsfondens midler de næste 4 år.
Leif Lahn Jensen (S), 2008-04-09:
Tak for svaret fra ministeren.
Ministeren var selv inde på, at sygefraværet er meget højt.
Vi er oppe på 140.000 fuldtidsstillinger, og en tredjedel af sygefraværet kan tilskrives dårligt arbejdsmiljø.
Selve sygefraværet koster omkring 14 mia. kr.
Så en hurtig indsats kan altså give flere hænder, det kan give en bedre økonomi og selvfølgelig også bedre levevilkår til de her mennesker.
Det kan jo ikke vente i flere måneder.
Regeringen har i jobplanen besluttet sig for et hurtigt arbejdende udvalg, og det er udmærket med et hurtigt arbejdende udvalg.
Det er klart, at vi godt ved, hvor det er helt galt.
Men er ministeren og regeringen virkelig ikke klar over, hvad der giver alle de her sygemeldinger?
Svaret er dårligt arbejdsmiljø, og det er her, der skal sættes ind.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-09:
Det er rigtigt, man kan sige, at en tredjedel af sygefraværet kan henvises til arbejdsmiljøet, og det har vi jo så også afsat betydelige ressourcer til at gøre noget ved.
Vi skal jo ikke interessere os så meget for folk, der har været på skiferie og har brækket et ben, for de kommer tilbage 4 uger senere, når benet er helbredt.
Jeg tror heller ikke, at vi skal interessere os meget for folk, som har fået en meget alvorlig kræftdiagnose, og diskutere med dem, hvordan de vender tilbage til arbejdsmarkedet.
Men der findes en meget stor gruppe, for hvem diagnosen ikke er klar, og det sygefravær stiger desværre, og det er for den gruppe vi kan se at der sker en voldsom udstødelse fra arbejdsmarkedet, så det er på det punkt jeg mener vi skal sætte ind.
Leif Lahn Jensen (S), 2008-04-09:
Der er jeg og Socialdemokratiet meget enig med ministeren.
I Socialdemokratiets jobplan er vi også kommet med flere forslag til at forbedre forholdene på de danske arbejdspladser og få flere i arbejde.
Det er sådan set det, det drejer sig om, og det er også det, vi har i vores jobplan.
Socialdemokratiet mener jo egentlig bare, at arbejdsgiverne aktivt skal tage større del i arbejdspladsfastholdelse.
Det kan man gøre ved at tilføre flere ressourcer til Arbejdstilsynet, så de kan gå ud til virksomhederne og foretage nogle ekstra tjek hos dem, der har dokumenteret højt sygefravær.
Man kan også indføre egenbetalt rådgivning til virksomheder med højt sygefravær.
Er det ikke et spørgsmål om, at regeringen har en eller en form for berøringsangst over for de virksomheder, da det egentlig er oplagt, at det er her, der kan flyttes nogle ting?
Leif Lahn Jensen (S), 2008-04-09:
Sjovt nok forventede jeg egentlig det svar fra ministeren, men derfor vil jeg da gerne takke for det alligevel.
Det er jo ingen hemmelighed, at kommunerne ligger i top, når vi snakker om sygefravær.
Samtidig har man rent faktisk flere steder i den offentlige sektor svært ved at skaffe folk nu, fordi de ikke er interesseret i at arbejde der, og det er uanset, hvor vi kommer hen.
Det er på skoler, det er på plejehjem, det er på institutioner, og det er mange andre steder.
Det er simpelt hen - som jeg hører det, når jeg er ude - fordi de offentligt ansatte har for travlt og er for stressede.
Med det, jeg har beskrevet her, hvad mener ministeren så kan være årsagen til den problematik?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-09:
Det, der er karakteristisk, når man ser på sygefravær, er, at når man ser på firmaer i samme branche i den private sektor og i den offentlige sektor, er der meget store variationer i sygefraværet.
Der er inden for samme branche virkelig store forskelle.
Det gælder også på det offentlige område.
Min yndlingsinstitution er Radisen i Brønshøj, som har et meget lavt sygefravær i modsætning til en række andre daginstitutioner, som har et meget højt sygefravær.
Og når vi skærer alting væk, kommer vi ned til, at det har noget med ledelse at gøre.
Det har noget med den fokus at gøre, som ledelsen af den enkelte virksomhed og af den enkelte arbejdsplads sætter på tilrettelæggelsen af arbejdet, på at medarbejderne kan overskue deres arbejde, og på at man har støtte fra kolleger osv. Så der er mange forhold, der spiller ind, men det er ikke sådan, at man kan sige, at alt i den offentlige sektor er dårligt, for der er store variationer.
Nogle institutioner er rigtig gode til det her med sygefravær, andre er knap så gode til det.
Derfor består arbejdet i, at de dårlige skal lære af de gode.
Leif Lahn Jensen (S), 2008-04-09:
Jeg er meget enig med ministeren i, at vi skal gøre noget, der virker.
Jeg er også meget enig i, at vi skal have flere ud på arbejdspladserne.
I regeringens jobplan peger man på skattenedslag til 64-årige, og man rører ved reglerne om supplerende dagpenge, som netop berører mennesker, der i forvejen har mange penge.
Ministeren giver mig jo her ret i, at man får meget mere ud af at tænke på de syge og sørge for at få dem tilbage på arbejde.
Jeg forstår bare ikke helt, hvorfor man ikke kan se en større effekt af det i regeringens jobplan.
Kan ministeren fortælle mig, hvorfor regeringens jobplan ikke går meget mere ind i sygefraværet i stedet for at lave et hurtigt arbejdende udvalg?
Eigil Andersen (SF), 2008-04-09:
Det er netop spørgsmålet om, hvad der er et rimeligt niveau for at være aktivt arbejdssøgende og stå til rådighed, som vi taler om her.
Det er jo klart, at der spiller det en stor rolle, at ministeren og dermed også Arbejdsdirektoratet, som fører tilsyn med a-kasserne, nu har et udgangspunkt, der hedder fire ansøgninger om ugen.
Arbejdsdirektoratet fører tilsyn med a-kasserne, og ministeren har meddelt, at tilsynet med a-kasserne bliver skærpet i forbindelse med de her ting.
Hvis vi så forestiller os et eksempel, hvor en a-kasse har sagt til et konkret medlem, at han eller hun kun behøver at søge én stilling om ugen - det kunne jo så være en relevant stilling, som vedkommende gjorde meget ud af ved at opsøge arbejdsgiveren osv. - og denne sag så bliver pillet ud ved en stikprøve, og Arbejdsdirektoratet vurderer, at a-kassen har skønnet forkert og burde have krævet fire ansøgninger pr. uge, sådan som ministeren siger, så er det, som det også bliver bekræftet nu, a-kassen, der skal betale de dagpenge, der er udbetalt til den pågældende arbejdsløse, altså uden statsrefusion.
Det er meget, meget dyrt for en arbejdsløshedskasse.
Og derfor er det klart, at mange arbejdsløshedskasser vil være meget nervøse for, om den her situation vil opstå med det resultat, at de selv via kontingentindbetalingerne skal udrede flere hundrede tusind kroner, i værste tilfælde flere millioner kroner til dagpenge, som staten ikke vil refundere.
Når ministeren understreger, at der er tale om en vejledning, betyder det efter min opfattelse, at det er en illusion i det virkelige liv, fordi man netop kan risikere at komme af med mange penge, hvis man ikke lever op til og følger den her vejledning i disse konkrete sager.
Derfor vil jeg spørge: Hvilke overvejelser har ministeren om at give a-kassen større frihed til selv at vurdere - uden risiko for at skulle betale hundredtusinder eller millioner af kroner tilbage, hvis den vurderer det her med fire ansøgninger om ugen på en anden måde end Arbejdsdirektoratet?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-09:
Jeg er jo nødt til at gentage, at Rigsrevisionen efter en gennemgang af a-kasserne kom med en meget kritisk rapport.
Nogle a-kasser godkendte, at man stod til rådighed for arbejdsmarkedet uden at søge et eneste job.
Andre stillede større krav, og nogle stillede store krav.
I den forbindelse har jeg så vejledende udtalt, at hvis man søger fire realistiske job, så er man i hvert fald på den sikre side.
Men vi har jo ikke ændret de materielle regler.
Det står også allerede i det, vi lagde ud på hjemmesiden den 6. februar 2008, nemlig at udbuddet af job, kvalifikationer, geografi osv. kan spille ind i det her.
Vi har jo et system, hvor det er a-kasserne, der foretager vurderingen.
Og der vil jeg så bare sige - som almindelig borger i landet - at jeg tror, at muligheden for at få et job nok hænger lidt sammen med, om man søger job.
Derfor tror jeg, at det er en rigtig god ting at søge job, for så øges mulighederne for at få et job.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-04-09:
Jeg bliver nødt til at gentage mig selv: Så længe overenskomstparterne forhandler - og det gør de, og det er så med forligsmanden som omdrejningspunkt - vil det være i strid med den danske model og den danske tradition, at Folketinget blander sig.
Der er en lang tradition for ikke at komme med udmeldinger midt i en igangværende forhandlingsproces.
Det er parterne selv, der har det bedste detailkendskab til deres områder, og derfor er det også dem, der har de bedste forudsætninger for at finde konstruktive løsninger.
Frank Aaen (EL), 2008-04-09:
når der nu kommer et klart spørgsmål, når der meget tydeligt er udsigt til, at der kommer en konflikt, og vi ikke kan få et tilsagn fra ministeren om, at man ikke vil blande sig i konflikten og dermed ikke vil diktere lønvilkårene inden for det her område, når man ikke vil komme med det tilsagn i dag, er det jo det samme som at sige, at den mulighed er åben.
Er det ikke at blande sig?
Er det ikke at blande sig at rasle med sablen?
Jo, selvfølgelig er det det.
Så man vil gerne blande sig, men det er altså på den måde, at man i givet fald vil diktere lønforhøjelser inden for velfærden, som er helt utilstrækkelige i forhold til de retfærdige lønkrav, der er rejst.
Det er at blande sig.
Man har jo også blandet sig på en anden måde, og det ligger også i spørgsmålet om overophedning.
Er det ikke korrekt, at regeringen har blandet sig på den måde, at den har givet skattelettelser specielt til højtlønnede i stedet for at åbne op for en højere lønramme inden for velfærden?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-04-09:
Nu griber debatten jo om sig.
Regeringen har ikke givet skattelettelser specielt til de højtlønnede.
Regeringen har indekseret nogle energiafgifter og forholdt sig til det forhold, at arbejdsmarkedsbidraget burde have været sat ned og givet skattelettelser – og har i øvrigt også reguleret pensioner m.v.
Det er sluttet, for så vidt angår 60 pct. af de offentligt ansatte, med et resultat, som endnu er til afstemning og godkendelse på lønmodtagersiden, og derfor ville det være totalt utidigt at gå dybere ned i den debat.
Man må væbne sig med tålmodighed.
Må jeg så ikke om de lavtlønnedes retfærdige lønkrav, eller hvordan det nu formuleres, bare oplyse, at vi i en lang årrække har haft en tradition for at have parallelitet i lønudviklingen på det private og det offentlige arbejdsmarked.
Det sikres via reguleringsordningen, og der er også tilvejebragt økonomi og rammer i de aftaler, der er indgået, som sikrer netop det.
Frank Aaen (EL), 2008-04-09:
Men det ændrer jo ikke ved, at af historiske grunde er der nogle fag, typisk kvindefag, som er kommet til at ligge meget lavt på lønskalaen, og det er det problem, der skal løses ved den her overenskomst, for det er det krav, der er rejst af de pågældendes fagforeninger.
Men jeg vil altså sige: Ministeren står her og siger, at regeringen ikke vil blande sig i overenskomstforhandlingerne, og når man så bagefter bliver spurgt, om det også omfatter, at man ikke vil gribe ind i en konflikt og dermed diktere lønvilkårene i den offentlige sektor, snakker man hele tiden udenom og siger, at man ikke har uniform på.
Hvis ikke det er at blande sig, ved jeg ikke, hvad det er.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-04-09:
Jamen hvis ikke hr. Frank Aaen ved, hvad det er, ved jeg godt, hvad det er.
Det er respekt for den danske model.
Vi afventer nu resultaterne af urafstemningerne, og de forventes at foreligge midt på måneden.
Så afventer vi også resultatet af forhandlingerne i Forligsinstitutionen, for så vidt angår det område, der udestår.
Jeg vil da gerne benytte lejligheden til her at opfordre alle Folketingets politiske partier til at gøre det samme, som jeg gør, nemlig at afvente resultatet af den proces, der er i gang.
Det er jo netop i sådan en situation, at vi skal vise respekt for den danske model.
Det kan jo ikke nytte noget, at den ene, den anden og den tredje politiker er ved at falde over hinanden for at komme med forslag.
Jeg tror kun, at det virker forstyrrende på processen.
Jeg tror, at den bedste håndsrækning, man kan give parterne nu, er arbejdsro.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2008-04-09:
Deler regeringen den modstand mod alment boligbyggeri, som Venstres boligordfører giver udtryk for i et læserbrev i Lolland-Falster Folketidende den 19. marts 2008?
Grunden til, at jeg rejser spørgsmålet - nu diskuterede vi det jo for nylig her i salen, hvor ministeren ikke havde mulighed for nøjagtig at kende til teksten, og det er der så mulighed for i dag - er jo netop, at det er boligordføreren for Venstre, der udtaler sig.
Det, jeg noterer mig i det, han har skrevet, er jo, at han skriver, at de mennesker, som står og søger almen bolig på Lolland og Falster - det drejer sig om ca. 1.350 mennesker, der står i kø for en almen bolig - jo bare kan købe sig en ejerbolig, og det er det, jeg falder over.
Det undrer mig, at man som boligordfører i Venstre kan sige: Jamen folk skal ikke have en almen bolig, de kan bare købe sig en ejerbolig i stedet for.
Og det er derfor, jeg spørger ministeren, om ministeren er enig i den mening.
Karen Jespersen (V), 2008-04-09:
Jamen den konkrete betragtning har jeg ikke noget grundlag for at vurdere.
Jeg oplever det som et indlæg i en meget lokal debat om, hvordan man tackler den boligpolitiske situation.
Men når der bliver spurgt, om der er en generel modstand mod den almene boligsektor, kan jeg sige, at det er der bestemt ikke.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2008-04-09:
Jeg kan godt forstå, at ministeren svarer i forhold til, hvis det var en lokal debat.
Men nu underskriver han sig som boligordfører fra Venstre, og derfor er jeg nødt til at føre det op på et lidt højere plan.
Jeg synes, at det havde været på sin plads, hvis han havde underskrevet sig med sit navn osv. og med sin lokale bopæl, men nu skriver han, at han er ordfører for Venstre, og derfor er jeg også nødt til at spørge, om ministeren er enig i den udlægning, at folk på Lolland og Falster og det kan også være andre udkantsområder - ikke behøver at have en almen bolig eller en lejebolig, de kan bare købe sig en af de ledige ejerboliger i stedet for.
Karen Jespersen (V), 2008-04-09:
Jeg kan bare sige, at jeg og regeringen ikke er modstandere af den almene sektor, og det er også derfor, at jeg har nedsat et udvalg, der netop skal komme med nogle anbefalinger, der forhåbentlig kan fremtidssikre den almene sektor.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2008-04-09:
Mange tak.
Det var faktisk også det svar, jeg gerne ville have.
Tak for det.
Mogens Jensen (S), 2008-04-09:
Jeg forstår ikke helt logikken i det, som Venstres ordfører siger.
For mig lyder det, som om Venstres ordfører siger, at vi ikke skal pålægge folkekirken noget.
Men vi har jo pålagt folkekirken noget.
Vi har pålagt folkekirken, at de ikke må vie homoseksuelle, så vi har pålagt folkekirken noget.
Nu ved jeg jo, at Venstre svinger sig op for at stå for frihed og frisind, og vi har en statsminister, der har modtaget »Årets laks«, og hvad ved jeg.
Er det så ikke rimeligt, at Venstre også indtager det standpunkt, at selvfølgelig skal folkekirken have frihed til selv at bestemme, om de vil foretage en vielse eller ikke foretage en vielse, lige så vel som vi giver dem frihed til at bestemme, om de vil ansætte kvindelige præster eller ikke gøre det, eller om de vil trykke kvindelige præster i hånden eller ikke gøre det?