runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mikkel Dencker (DF), 2011-05-03:
De to foregående ordførere har allerede været godt og grundigt inde på, hvad lovforslaget sådan mere præcist handler om, og hvilke områder det dækker, nemlig området med virksomheders investeringer i mindre iværksættervirksomheder.
Historikken er jo, at for et par år siden indgik regeringen og Dansk Folkeparti aftalen forårspakke 2.0, som ændrede virksomhedernes beskatning af deres investeringer, nemlig ved at vi harmoniserede området, så der ikke var forskel på, hvilken form for investering man foretog.
Man fik den samme beskatning uanset formen.
Det har så isoleret set ført til, at der har været en skærpelse af beskatningen af investering i porteføljeaktier i små iværksættervirksomheder, og det vil jo alt andet lige gøre, at færre vil investere, når der er en strammere beskatning.
Vi har anerkendt, at der har været den stramning, og at det måske har haft nogle utilsigtede konsekvenser, og det var så derfor, at parterne i 2010 i forbindelse med finanslovaftalen, altså regeringen, Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne, besluttede at lave den ordning, som indføres med lovforslag L 194, som vi behandler nu, nemlig at der indføres skattefrihed for virksomheders investeringer i små iværksættervirksomheder, hvis man lever op til nogle bestemte forudsætninger.
Og det skulle gerne føre til, at der bliver tilført mere kapital til de her mindre virksomheder, som jo alt andet lige skal danne grundlag for fremtidens erhvervsliv her i Danmark. Så alt andet lige er det i hvert fald et forslag, som vi forventer ikke bare vil give en øget vækst i hurtighed, i væksthastighed i små virksomheder, men også vil gøre, at der bliver tilført kapital til flere virksomheder, så der bliver stiftet flere små virksomheder, som jo skal danne den skov af virksomheder, som er grundstammen i dansk erhvervsliv.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-05-03:
Der er heldigvis en rigtig god grund til, at vi behandler lovforslag tre gange her i Folketinget.
Vi har en grundig udvalgsbehandling.
Det er jo netop for, at der er rig lejlighed til, at vi som folketingsmedlemmer og som borgere, tingene vedrører, har mulighed for at rejse spørgsmål af så detaljeret karakter, som jeg nok vil mene er det, den socialdemokratiske ordfører her gør.
Jeg vil sige, at der er rig lejlighed til, at vi under udvalgsbehandlingen kommer det nærmere, og jeg er helt sikker på, at den socialdemokratiske ordfører nok skal stille de spørgsmål til skatteministeren, så der, når vi kommer til både anden og tredje behandling, ikke er nogen uklarhed hos den socialdemokratiske ordfører om, hvad det her lovforslag betyder.
Klaus Hækkerup (S), 2011-05-03:
Jamen her er jo ikke tale om en dobbelt indsats.
Her er tale om noget, der kan bruges begge steder.
Det ene sted er det forbudt.
Det andet sted er det tilladt.
Men hvad skal den stakkels mand, der står med opfindelsen, gøre for at kunne drage nytte af det her lovforslag, hvis det er fuldkommen uafklaret, om han kan bruge det?
Er det sådan, det her lovforslag skal forstås?
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-05-03:
Jeg tror, at vi under udvalgsbehandlingen får rig lejlighed til at gå helt ned i detaljerne med så specifikke spørgsmål som det, hr. Klaus Hækkerup her rejser.
Det, der jo er sigtet, er, at vi skal holde os inden for EU's statsstøtteregler, og der er jo en række områder, hvor der er statsstøtte, og derfor kan man ikke lave en dobbelt indsats.
Jeg er helt sikker på, at det er det, der er grunden til, at lige specifikt de tre elementer bliver fremhævet.
Klaus Hækkerup (S), 2011-05-03:
Venstres ordfører roste jo lovforslaget meget.
Jeg synes, at der er mange uklarheder i det.
Men Venstres ordfører kan måske hjælpe mig med at få afklaret nogle af uklarhederne.
Der står, at iværksætteren ikke må virke inden for virksomheder i værfts-, kul- eller stålindustrien.
Mit spørgsmål til ordføreren er: Hvad nu, hvis der er en opfinder, der har opfundet en ny særlig god maling til at smøre på stål, således at det kan bevares og holdes uangrebet længe?
Det kan bruges både på skibe, altså inden for skibsindustrien; det kan bruges på tanke og beholdere på land inden for f.eks. benzinindustrien – er det så omfattet af forbuddet eller ej?
Er sådan en ny maling, der kan bruges både inden for skibsindustrien og inden for anden industri, omfattet af forbuddet eller ej?
Mads Rørvig (V), 2011-05-03:
Jeg vil gerne takke for den ros, hr. Jesper Petersen giver ved at nævne, at alt det, som Venstre og Konservative med støtte fra Dansk Folkeparti laver, er fuldt finansieret.
Det er det selvfølgelig, og det står jo så i modsætning til hr. Jesper Petersens egen politik, hvor man mangler at finansiere 63 mia. kr. Der kom 3 mia. kr. oveni her den 1. maj, så vi er oppe på 66 mia. kr.
Det er sådan, at en LO-familie i gennemsnit har fået 3.000 kr. mere om måneden, og det er da et godt argument for, at der er mere tryghed omkring familiernes økonomiske situation, hvad angår skattepolitikken.
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Vi er jo ganske enige om, at selvfølgelig skal man da, så vidt det er muligt, tale ordentligt til hinanden.
Selvfølgelig skal man overholde rammerne.
Men hvad siger fru Hækkerup til, at rammerne bliver det hele?
Hvad siger fru Hækkerup til, at formen bliver det hele og sagen derfor ligegyldig?
Det, der sker med § 266 b, er jo, at ytringsfriheden fuldstændig forsvinder.
Jeg vil tillade mig endnu en gang at henvise til den dom, der er afsagt i Østre Landsret i dag, hvor den største kender af islam bliver dømt, fordi han har sagt den ubestridelige sandhed om islams forhold til kvinder.
Det taler om et folkestyre og en offentlig debat, som for længst har prisgivet det saglige, har prisgivet at spørge efter sandheden for kun at hænge sig i formen.
Vil fru Hækkerup dog ikke give mig ret i, at det er en fattig debat, der kun spørger om formen?
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Det handler også om måden, det siges på, og det handler om de intentioner, der er med ytringen.
Vi har vide rammer for vores ytringsfrihed, og det skal vi have.
Vi er et demokrati, og vi har frihed.
Det kommer der ikke noget godt ud af.
Det handler om ligeværd mellem mennesker og om, at vi ikke skal tale nedsættende om hinanden.
Så uanset om det her havde stået i noget, der vedrørte FN, eller noget, der vedrørte EU, så ville vi have sagt nej.
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Forslaget til § 266 b blev førstebehandlet her i Folketinget den 29. oktober 1970.
Da var Socialdemokratiets ordfører K. Axel Nielsen, og K. Axel Nielsen lagde ikke skjul på, at de nordiske lande ligesom de øvrige demokratiske vestlige lande egentlig havde været meget skeptiske over for racismekonventionen.
Men da diktaturlandene opnår at få flertal, og det vil sige, at de kan præge FN-konventionen, så siger han, at når det nu er vedtaget af FN, så er de nordiske lande enige om at gøre det muligt at ratificere konventionen.
Det vil altså sige, at vi kan konstatere, at FN simpelt hen tilsidesætter enhver saglig vurdering, og det er jo også det, vi oplever her, nemlig at der i § 266 b ses ganske væk fra sagen og der kun ses hen på formen: Er det forhånende?
Er det nedværdigende?
Hvad der er sagt, er ligegyldigt.
Vil Socialdemokratiets ordfører ikke være enig med mig i, at det er en meget fattig måde at debattere på, altså at det hele handler om den måde, du taler på, og ikke om det, der siges?
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Så står vi her igen: Dansk Folkeparti vil have ændret racismeparagraffen og endnu en gang have ændret den i den retning, at man skal kunne sige, hvad man vil, og hvad man mener, og hvis man ikke kan det, må det jo være et angreb på ytringsfriheden.
Der må jeg bare sige, at det set ud fra Socialdemokraternes synsvinkel ikke er i overensstemmelse med sandheden, som vi ser den.
Vi synes, at der skal være en racismeparagraf.
Der er situationer, hvor man kan opildne til had, hvor man kan true folk, tale forhånende, tale nedsættende, tale nedværdigende, og det vil vi ikke være med til.
Vi vil have, at man skal tale ordentligt, og derfor siger vi nej til det lovforslag, som Dansk Folkeparti kommer med.
Jeg synes, at det, når man læser det igennem og ser på det stk. 2, som Dansk Folkeparti gerne vil erstatte, ikke rigtig giver særlig meget mening.
Jeg synes, justitsministeren lavede en rigtig god pædagogisk og grundig gennemgang af de forskellige bevæggrunde for, hvorfor den nuværende lov er, som den er, så det synes jeg ikke jeg vil rode mig ud i at gennemgå endnu en gang.
Jeg tror sådan set bare, jeg vil slutte af med at sige, at det her fra Socialdemokraternes side er en klar afvisning; vi kan på ingen måde være med til at ændre racismeparagraffen, som Dansk Folkeparti foreslår.
Kim Andersen (V), 2011-05-03:
Jamen hr. Jesper Langballe har nok helt ret i, at vi ser så vidt forskelligt på det.
Jeg tror faktisk, at de fleste mennesker udmærket er klar over, hvornår man forhåner et medmenneske, og hvornår man taler nedsættende om et andet menneske eller en anden gruppe.
Jeg tror faktisk, det ligger dybt i os med den opdragelse og den kulturelle ballast, de fleste af os har.
At der så er nogen, der ikke går af vejen for et godt verbalt slagsmål og en politisk diskussion, som kan foranledige dem til at prøve nogle grænser af, er jo noget ganske andet.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-03:
Nej, jeg kan forsikre hr. Kim Andersen, at så enkelt er det ikke, at det er fuldstændig selvindlysende, hvornår man er på kanten af den paragraf.
Husk på, at jeg taler med en vis vægt; jeg er jo selv lige blevet domfældt og straffet efter den paragraf, og det kunne så være, fordi jeg vovede at sige noget.
Jeg ved ikke, om hr. Kim Andersen har prøvet at løbe den samme risiko.
Men jeg vil sige, at problemet jo er det, som hr. Kim Andersen fuldstændig ser uden om, nemlig: Hvad er forhånelse?
Hvad er nedværdigelse?
Det, der er forhånelse og nedværdigelse for den ene, måske for hr. Per Clausen, er det måske ikke for hr. Kim Andersen.
Kim Andersen (V), 2011-05-03:
Det er sikkert godt for os alle sammen.
Jeg er i hvert fald selv ganske tilfreds med det.
Og så er jeg i øvrigt af den opfattelse, at man nok her bør iagttage, at hr. Per Clausen argumenterer ud fra ét ideologisk synspunkt, som er væsensforskelligt fra det, jeg gør, og den baggrund, jeg har for at lovprise vores frihedsrettigheder, herunder vores ytringsfrihed.
Så vil jeg sige, at jeg i og for sig tror, at vi alle sammen, også hr. Jesper Langballe som en god kristen forkynder, er klar over, hvornår man er på kanten af § 266 b, og hvornår man er over, og hvornår man slet ikke er i nærheden af den.
I virkeligheden tror jeg, det har noget at gøre med rigtig god opdragelse og respekt for andre.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-03:
Der er ikke så forfærdelig meget ved hr. Kim Andersen, der minder mig om Enhedslistens ordfører, hr. Per Clausen.
De er sandt at sige meget forskellige, men der er alligevel et sted, hvor de mødes i dag.
Hr. Kim Andersen har lige stået og bedyret, som et argument for § 266 b’s lødighed, at Venstre går ind for den – Venstre, som lægger så stor vægt på ytringsfriheden.
Det er jo en utrolig måde at argumentere på.
Men så vil jeg godt sige til hr. Kim Andersen, som siger, at den paragraf bliver udsat for en snæver forvaltning: Nå, gør den det?
Altså, problemet med den paragraf er jo, at den fungerer efter fuldkommen vilkårlighed.
Det, som den ene kalder saglig kritik – den kristne teolog f.eks. – kalder muslimen forhånelse og nedværdigelse.
Kim Andersen (V), 2011-05-03:
Vi er et land, som heldigvis har tiltrådt rigtig mange internationale aftaler, og som er med til at sikre en international retsorden på en lang række områder.
Jeg tror, det hører med til at være et godt demokrati, at man kan indgå i sådan nogle aftaler, og at man også kan overholde dem.
Jeg tror, at der er rigtig mange ting, ikke mindst faktuelle, som man kan sige også skarpt og principielt, uden at man behøver at sige det på en måde, som er forhånende over for andre på den ene eller den anden måde, så det kommer ind under § 266 b.
Det tror jeg i virkeligheden at debatten og diskussionen ville have gavn af og ville blomstre ved, at man gjorde.
Jeg tror, at det ville få flere ind i debatten, og jeg tror, at det ville få flere til at engagere sig og turde deltage i debatten.
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Jeg talte ikke om det sydslesvigske mindretal.
Jeg talte om sønderjyderne efter 1864.
De havde ikke været i stand til overhovedet at føre deres nationalitetskamp, hvis der havde været en tysk § 266 b.
Det er det, hr. Kim Andersen og hans parti og hans regering må se i øjnene.
Nu siger hr. Kim Andersen, at vi da har et udmærket folkestyre.
Ja, jeg vil sige indtil 1971.
Nu har vi i dag en dom i Østre Landsret, hvor den mand, der har skrevet denne fuldstændig uimodsigelige dokumentation af islams forhold til kvinder, bliver dømt for at sige det.
Jeg synes, at hr. Kim Andersen og Venstre skulle tænke sig lidt om.
Kim Andersen (V), 2011-05-03:
Til det sidste udsagn fra hr. Søren Krarup, som hævder, at § 266 b i straffeloven er en trussel mod folkestyret, vil jeg tillade mig at replicere hr. Søren Krarup, at så har vi jo faktisk drevet det ganske vidt med denne trussel over hovedet.
Jeg synes, man må sige, at vi har folkestyre i Danmark, og jeg synes, at vi har været mange år og mange generationer om at udvikle det.
I den sidste generation har vi altså haft den nuværende formulering i § 266 b, og også i den periode har folkestyret jo dog udviklet sig og trivedes.
Det, der har betydning, er, om man forhåner personer eller grupper på grund af deres etniske oprindelse eller deres seksuelle orientering eller deres tro, og hvad det nu kan være.
Men jeg kan ikke rigtig se, hvad det har med mindretallet og mindretallets ytringsfrihed at gøre i en sammenhæng til den danske straffelovs § 266 b.
Men jeg lader mig gerne belære af hr. Søren Krarup.
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Hr. Kim Andersen og jeg sidder jo sammen i Sydslesvigudvalget.
I forvejen sad redaktør Jens Jessen fra Flensborg Avis 4 år i fængsel, fordi han havde fornærmet, hævdede prøjserne, deres ære.
Havde de haft en § 266 b, havde sønderjyderne overhovedet ikke kunnet hævde deres nationale eksistens.
Det er jo altså det, der er vidnesbyrd om, at sandheden er udelukket.
Det hele handler om formen, sådan som jeg også gjorde det klart, at baggrunden for konventionen lægger op til, nemlig at det hele er form.
Sovjetunionen får gennemført, at man overhovedet ikke må spørge om sandheden.
Vil hr. Kim Andersen ikke give mig ret i, at hvis ikke sandheden respekteres, er der ikke mulighed for at føre en demokratisk debat, hvor man virkelig for alvor kan tale om tingene?
Kort sagt, § 266 b er en trussel imod folkestyret, vil hr. Kim Andersen ikke godt se det i øjnene?
Kim Andersen (V), 2011-05-03:
Jeg tror, at alle her i salen er klar over, at for Venstre er vores grundlovssikrede rettigheder af meget, meget stor betydning og stor værdi, ikke mindst vores ytringsfrihed.
Det er vigtigt, at vi i et demokrati, som oven i købet er indrettet som et folkestyre, har en veludviklet form for ytringsfrihed, at ordet er frit, at vi kan diskutere med hinanden, at vi kan sige hinanden imod og gå i rette med hinanden, for den sags skyld.
Det er vi store fortalere for.
Det er i og for sig også vores indtryk, at den nuværende racismeparagraf, som den kaldes, altså § 266 b i straffeloven, i praksis ved domstolene administreres på den måde, at den forvaltes meget snævert, og at hensynet er ytringsfriheden, endda en udstrakt grad af ytringsfrihed.
Den nuværende straffelovsbestemmelse tager jo sigte på, at man kan straffe en person, som offentligt eller ved udbredelse i en større kreds kommer med udtalelser, som er medvirkende til at true andre mennesker, forhåne eller nedværdige dem på grund af race, på grund af nationalitet, hudfarve, etnisk oprindelse, seksuel orientering eller tro.
Der må man vel sige, at det jo også er befordrende for ytringsfriheden, at man netop holder sig til diskussionen, til sagligt indhold og til uenighed på meninger, frem for at blokere en reel meningsudveksling ved at klassificere bestemte personer efter f.eks. race eller seksuel orientering.
Bestemmelsen i straffeloven tager altså sigte på at undgå, at nogen bliver udsat for forhånelse eller udtalelser om hudfarve, etnisk oprindelse osv.
Den tager jo mindre sigte på, om sådanne udsagn er fremsat, fordi man følte sig provokeret til det, eller fordi man mente, at det var faktuelt rigtigt, hvad man sagde osv., sådan som beslutningsforslaget, vi her har til behandling, ønsker at fremstille det og ønsker at give mulighed for, at man skal kunne.
Dermed får jeg også sagt, at vi i Venstre stadig væk, som vi altid har været, er store fortalere for og forsvarere af ytringsfriheden, men vi kan ikke gå ind for, at vi afskaffer § 266 b, og vi kan heller ikke gå ind for, som det foreslås her af Dansk Folkeparti i lovforslag nr. 182, at vi omformulerer den, sådan at det er legalt at sige ting af diskriminerende karakter, hvis man opfatter dem som faktuelt rigtige eller føler sig provokeret til det.
Det er ikke det, der er intentionen i paragraffen, og intentionen i paragraffen vil vi gerne tilslutte os.
Hertil kommer så også, som fremhævet af justitsministeren, at en fjernelse eller en omformulering antagelig vil være i strid med EU's rammeafgørelse om bekæmpelse af racisme og fremmedhad, ligesom det formentlig vil være i uoverensstemmelse med eller på kanten af den konvention, som vi har tiltrådt i FN, som går ind for afskaffelse af racediskrimination.
Derfor kan vi ikke tilslutte os forslaget, som her er til behandling, men vi er som forslagsstillerne fuldstændig enige i, at vi skal værne om og passe på vores ytringsfrihed, og det gør vi jo nok i virkeligheden allerbedst ved at bruge den flittigt netop i demokratiets tjeneste.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
I dag har landsretten talt.
Det synes jeg at vi i Folketinget skal respektere.
Det er muligt, at der kommer en anke, og så må man jo se, hvad der kommer ud af det.
Ordføreren siger, at der er faldet en dom, fordi der er en mand, der har sagt sandheden.
Nej, det var det ikke, og derfor mener jeg heller ikke, at ordføreren kan sige, som han gør, uden selv at ville ændre på betingelserne for, hvad det er, der rent faktisk er foregået.
Ordføreren startede med at sige, at vi skal overholde rammerne, og at det skulle vi være enige om.
Men det er jo ikke sandt, når det, Dansk Folkeparti gør, jo ikke er at ville overholde rammerne, det er at ville ændre dem og ville ændre dem, sådan at der ikke længere skal være den respekt og den betænksomhed i det sprogbrug, man har, ud fra en betragtning om at man skal have lov til at sige, hvad som helst man har lyst til, hvis man bare selv synes, at det er sandt.
Der står jeg et andet sted.
Der står Socialdemokraterne et andet sted.
Vi vil ikke være med til, at man skal tale truende, nedsættende og forhånende om andre mennesker.
Det kommer der ikke noget godt ud af.
Det har vi set mange gange i historien, og det er ikke noget, Socialdemokraterne på nogen som helst måde vil være med til.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-03:
Jamen jeg har jo ikke udtalt mig sådan, som hr. Simon Emil Ammitzbøll citerer mig.
Jeg har jo ikke sagt, at der ikke nogen indskrænkning af ytringsfriheden.
Jeg har sagt, at der ikke nogen bekymrende indskrænkning i ytringsfriheden – der er jo en væsentlig forskel.
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Jeg ved ikke, hvor kort den bliver, men det skal den jo være.
Jeg var den første i Danmark, der protesterede mod § 266 b.
Det skete i en kronik i Berlingske Tidende den 9. november, 1970.
14 dage senere blev jeg opsøgt af Axel Larsen, som var på taleturné i Vestjylland.
Han havde læst kronikken, og han var fuldstændig enig med mig.
Han kom til frokost i Seem præstegård og var meget hyggelig, og han sagde: Vi har jo haft Poul Dams fremragende tale i Folketinget, og derfor tror jeg, jeg kan sige på SF’s vegne, at det anslag imod ytringsfriheden, der er tale om med 266 b, vil blive afværget.
Det var SF, der desværre ikke kunne holde det løfte, som både dets ordfører og dets formand aflagde halvvejs til mig.
Når jeg nu hører den ærede ordfører for SF stå og sige, at alt det, som de to havde blik for, var falsk, at det, de sagde om selve det at kriminalisere meninger – det, jeg citerede Poul Dam for at sige – er noget, som SF i dag overhovedet ikke vil fatte, så vil jeg tillade mig at være så uelskværdig at sige, at jeg synes, der er tale om et beklageligt forfald.
Edmund Joensen (SP), 2011-05-03:
Studerende færinger og grønlændere i Danmark får nu en økonomisk håndsrækning i form af et nyt skattefradrag, det såkaldte rigsfællesskabsfradrag.
På Færøerne har vi allerede forkortet navnet, hos os hedder det nu R-fradrag.
Sammen med de studerende fra vores dele af rigsfællesskabet bør vi glæde os over det nye fradrag, for det medfører nemlig, at mens der skæres ret kraftigt i det generelle fradrag for andre gæstestuderende i Danmark – beløbet kommer ned på 42.900 kr. – så bliver fradragsvilkårene for færinger og grønlændere fastholdt på det forholdsvis høje niveau.
Det samlede beløb er 71.000 kr. årligt.
Med andre ord får studerende fra vores to lande her endnu en fordel af at være med i rigsfællesskabet.
Efter samtaler med mange færøske studerende i Danmark kan jeg konstatere, at fradraget har stor betydning for den enkelte; mange har et job ved siden af studierne, og her gør det en væsentlig forskel, at der først skal betales skat efter 71.000 kr. i lønindkomst.
Både færøske og grønlandske studerende i Danmark skal afholde store udgifter i forbindelse med at kunne rejse hjem en eller to gange om året – det er ganske dyrt at rejse til og fra vores respektive lande – og her ved jeg at rigsfællesskabsfradraget virkelig vil gøre gavn.
På Færøerne og nok også i Grønland kæmper vi en hård kamp mod fraflytning blandt de unge og veluddannede.
Jeg håber inderligt, at det nye fradrag vil bidrage til, at unge studerende kommer hjem til Færøerne i studietiden, og jeg håber også, at fradraget vil give studerende mulighed for at tilbringe tid på Færøerne og finde arbejde hjemme i det nordatlantiske.
En tak til regeringen og skatteministeren, både den nuværende og den tidligere, som har vist stor forståelse for nødvendigheden af rigsfællesskabsfradraget.
Også en tak til Folketingets partier, som forhåbentlig vil give forslaget en god behandling.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-05-03:
Nu synes jeg ikke, at vi skal gøre det her til en diskussion om Dansk Folkeparti.
Det er næsten ærgerligt, at det er Dansk Folkeparti, der har fremsat forslaget, fordi det med de historiske forudsætninger så åbenbart skal mistænkeliggøres.
Nu er det jo ikke første gang og det eneste sted, man har kunnet læse om, hvordan det er foregået.
F.eks. har CEPOS’ chefjurist, Jacob Mchangama, som vel næppe kan beskyldes for at være en af frontmedlemmerne i Dansk Folkeparti, også den ene gang efter den anden redegjort for det historiske forløb og den baggrund, der har været for tilblivelsen af ændringen af racismeparagraffen i 1971.
Jeg synes, det er lidt mærkeligt at gøre det her til en diskussion om, hvad Dansk Folkeparti måtte have af historieopfattelse.
Jeg synes efterhånden, det udvikler sig til en diskussion af, hvad Socialdemokraterne måtte have en historieopfattelse, for det er jo Socialdemokraterne, der prøver at sætte spørgsmålstegn ved den indtil i dag gængse opfattelse af, hvordan paragraffen er blevet til.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Jeg kan jo i bemærkningerne læse den historiske gennemgang, sådan som Dansk Folkeparti foretager den.
Jeg tror bare, at hvis man skulle gå ind og tolke, hvad der har været intentionerne, hvad der har ligget bag ved de forskellige beslutninger, hvorfor der er blevet stemt, som der er gjort, så måtte man motivforske.
Den motivforskning synes jeg ikke der er lagt frem i dokumenteret tilstand, og derfor kan jeg ikke sige, at jeg, når jeg læser det her, så føler mig overbevist om, at Danmark kun har indført en racismeparagraf, fordi der er nogle diktaturstater, der har formet FN på en bestemt måde.
Det tror jeg faktisk vil være på kant med den historiske sandhed.
Jeg ved godt, at hr. Morten Messerschmidt og andre fra Dansk Folkeparti elsker at udlægge historien, præcis som de ser den med deres egne øjne.
Men jeg tror, at hvis der skal komme et konkret svar, skal man nok have en uvildig til også at give en vurdering.