Helge Adam Møller (KF), 2009-03-27:
Jeg vil godt starte med at sige tak til SF for beslutningsforslaget, også selv om vi ikke kan støtte det.
Årsagen til, at vi ikke kan støtte det, er jo den samme, som forsvarsministeren og andre har nævnt, nemlig at man er i gang med en undersøgelse, som vil give den viden, som SF efterspørger, og når jeg takker, skyldes det jo, at det giver anledning til lige at fastslå et par principielle ting i forbindelse med soldater og deres hjemvenden.
Når jeg tror, der er mange, der har den opfattelse, er det jo, fordi man stort set kun hører om de få gange, hvor der er gået et eller andet galt eller en soldat virkelig har men.
Derfor er det jo spændende, at man lavede en kæmpestor undersøgelse sidste år, hvor ca. 1.000 soldater blev undersøgt at psykologer, og jeg vil godt citere et par ting fra det, der kom frem ved den kæmpestore undersøgelse, som blev udført af Institut for Militærpsykologi.
Der står bl.a.: Et flertal af alle soldaterne oplever, at de har fået større selvtillid og bedre overblik og er blevet mere modne i løbet af deres udstationering.
Citat slut.
Citat slut.
En anden af psykologerne, Rikke Høgsted, har skrevet bøger om soldaternes bagland og familie, og hvordan de oplever det.
Rikke Høgsted peger lidt senere på, at soldaterne ikke kun udvikler sig personligt, men også har noget nyt at tilbyde den familie og det land, de vender tilbage til.
Soldaterne har oplevet, hvad det vil sige at være afhængig af andre, når man er presset til den yderste grænse, og det betyder, at de tager nogle sociale kompetencer og forståelser med hjem, som er yderst attraktive for det danske samfund.
Jeg synes, det er rigtig spændende, at omkring ni tiendedele af de soldater, der har været ude, er blevet stærkere mennesker.
Men det betyder jo ikke, at vi ikke skal gøre noget for den tiendedel, de omkring 10 pct., som har nogle stærke efterreaktioner.
Det betyder tværtimod, at vi skal gøre alt, hvad man overhovedet kan, for også at hjælpe dem, så de igen bliver helstøbte mennesker.
Det er jo det, SF's beslutningsforslag lægger op til, og som forsvarsministeren også har sagt.
Lad mig nævne en anden spændende ting, der er sket.
Fra Militærpsykologisk Tjeneste fik jeg forleden dag alle de bøger, man har udgivet de senere år.
Nu har jeg selv to piger på 12 og 14 år, og der er bøger, der virkelig er målrettet den aldersgruppe.
Der er lavet bøger med billeder og små fortællinger, som man kan give til barnet, hvis far eller mor er udsendt til Afghanistan eller Kosovo, og som fortæller et barn på det niveau noget om, hvad det betyder.
Der er skrevet bøger specielt til teenagere, og der er lavet specielle håndbøger til skolelærere og andre, som i deres klasse har en elev, hvis far eller mor eller storebror måske er i Afghanistan.
Der er altså gjort utrolig meget.
Men jeg indrømmer blankt, at jeg er enig med den socialdemokratiske ordfører i, at uanset hvor meget bedre vi er blevet - og det er vi faktisk blevet år for år, siden vi startede i begyndelsen af 1990'erne - når vi aldrig til vejs ende, for vi får ny viden, vi får nye erfaringer og vi kan også, i gåseøjne, hugge noget fra andre lande, der også har soldater udsendt.
Det er forkert at tro, at vi har nået det perfekte her i 2009, for det har vi ikke, men vi er kommet et langt stykke, og jeg glæder mig også til at se resultatet af den undersøgelse, forsvarsministeren nævnte, og hvad vi kan lære af den.