Mogens Lykketoft (S), 2010-05-18:
Tak for udenrigsministerens besvarelse.
I forhold til hvor kompleks denne konflikt er, bliver det, man kan sige på 5 minutter jo meget summarisk.
Men lad mig først sige, at jeg mener, det er helt åbenbart, at konflikten kun løses ved massivt pres udefra og især massivt pres i forhold til den israelske regering, der er nu, og de kræfter, den repræsenterer.
Jeg synes, det er et stort fremskridt, at man har en amerikansk administration, der med bl.a. general Petraeus' ord siger: Løsningen af denne konflikt på en retfærdig måde er ikke bare i parternes, menneskenes interesse, det er også i USA's sikkerhedsinteresse – og kunne man tilføje – også i vores, europæernes, danskernes sikkerhedsinteresse.
For den her konflikt er i mange henseender moder til dybe modsætninger mellem den arabisk-muslimske verden og den vestlige verden.
Konflikten er asymmetrisk, det ene folk har været udsat for 62 år som flygtninge eller fordrevne i lejre og 43 års besættelse af den resterende del af Palæstina.
Vi er vidne til utrolig elendige forhold for befolkningen, halvanden million mennesker, der er indespærret i Gaza, og derfor er det utrolig vigtigt, at det internationale samfund, som det også kommer til udtryk i det forslag til vedtagelse, jeg skal nævne om et øjeblik, her lægger sit absolut allerstærkeste akutte pres på, at forsyninger kommer frem, at genopbygning kan foregå, at den humanitære situation bedres.
Men også på Vestbredden er der brug for store fremskridt.
Jeg er enig med ministeren i, at det bedste, der er sket for den palæstinensiske sag i nyere tid, er ministerpræsident Fayyad og den holdning, han repræsenterer.
fjernes, og at bosætteraktiviteten sættes i stå både i Jerusalem og ude på Vestbredden.
Og den illustrerer også den fuldstændig absurde asymmetri, der er i den israelske argumentation omkring land, hvor de for så vidt forståeligt for den israelske stats overlevelse insisterer på, at man ikke kan komme tilbage og kræve ejendom, man flygtede fra eller blev fordrevet fra i 1948, men samtidig begrunder de bosætterkrav i Jerusalem og andre steder på Vestbredden med, at der har været jødisk ejendom der på et tidspunkt.
Hvis ikke der skabes en balance her, og hvis ikke man får et koncept, hvor bosættelserne, koloniseringen kan trækkes tilbage, vil det ikke være muligt at skabe en levedygtig palæstinensisk stat og få den afspænding, som er i menneskenes interesse i området, men som sagt også i vores sikkerhedsinteresse.
En bemærkning til: Når og hvis der forhåbentlig kommer en løsning, tror jeg, at vores tilstedeværelse på alle måder vil være påkrævet både økonomisk og på anden måde og også i et eller andet omfang med militær og politi til at overvåge en løsning, på samme måde som vi så nyttigt indgår i UNIFIL-styrken i Libanon nu.
Så skal jeg på vegne af mig selv, Michael Aastrup Jensen, Holger K. Nielsen, Naser Khader, Margrethe Vestager og Anders Samuelsen oplæse følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget hilser de genoptagne fredsforhandlinger om en tostatsløsning velkommen.
Parterne opfordres til at undgå afsporende provokationer.
Folketinget støtter - Israels ret til fred og sikkerhed, - palæstinensernes ret til en levedygtig, sammenhængende stat med udgangspunkt i 1967-grænser, - en forhandlet løsning om Jerusalem som hovedstad for to stater, - en normalisering af forholdet mellem Israel og arabiske lande