runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-08:
Jeg vil gerne kvittere for – og det mente jeg faktisk også at jeg gjorde før, men det kan være, at ordene kom for dårligt ud af min mund – Det Radikale Venstres engagement i de drøftelser, der var sidste år.
Jeg kan bare konstatere, at der ikke rigtig kom noget ud af det skind, og det gjorde der så heller ikke på det tidspunkt, hvor vi flyttede os fra at sige, at o.k., så kan vi nok ikke lave en dagpengereform, så kan vi måske lave en Jobplan II oven på Jobplan I.
Det rakte det ikke til, og det er jeg sådan set ked af, og der ligger noget der med hensyn til Jobplan II, som på et tidspunkt, når situationen er den rigtige, bør samles op.
Så har jeg noteret mig, at det her dream team eller dream-gruppen er kommet med en ny fremskrivning i dag, som efter min sådan meget foreløbige skrålæsning af det ikke nævneværdigt forrykker de udfordringer, vi står i.
Generelt kan jeg sige om 2015-perspektivet, for det er jo det, der ligger bag spørgsmålet, at der vil regeringen jo omkring årsskiftet – lige før jul eller lige efter jul – komme med vores konvergensprogram, og der vil man jo få fuldt indblik i, hvad det er for en 2015-udfordring, vi ser for os.
Lone Dybkjær (RV), 2009-10-08:
Jeg beklager, at jeg er den sidste, for der har jo ellers været mange, der har fået meget taletid, specielt statsministeren.
Jeg synes, det er utroligt, at statsministeren siger, at der sådan set ikke er noget nyt under solen.
Det, som dream teamet siger – og det er jo ikke just en dream at høre på – er, at der er 40 mia. kr. i underskud i al fremtid, og det vil sige, at vores velfærd overhovedet ikke kan opretholdes, medmindre der laves reformer.
Det, jeg derfor godt vil spørge statsministeren om, er: Agter regeringen at fremsætte de nødvendige reformer i det mindste inden næste valg, så vi ved, hvordan vi overhovedet får hold på dansk økonomi?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-08:
Nu diskuterer vi så dream teamets oplysninger, og de er mig bekendt kommet i dag, og vi kan vende tilbage til temaet, men det, man når frem til der, er behovet for de her budgetforbedringer på noget, der ligner et par procent af BNP årligt.
Men det hviler på nogle antagelser, som bl.a. er, at der ikke sker nogen aflastning af trykket på sundhedsudgifterne, selv om den generelle helbredstilstand og levetidslængde i det danske samfund sådan set rykker sig den rigtige vej.
Det ser vi anderledes på, og hvis man korrigerer for det forhold, er de udfordringer, der står tilbage efter det, der er kommet her i dag, ikke nævneværdig anderledes end dem, vi selv kunne se, også før det her kom.
Men alt det her får vi jo altså for dagen, når regeringen fremlægger sit konvergensprogram omkring årsskiftet, hvor man vil kunne se, hvor vi selv ser, hvor vi er henne i forhold til 2015-planen, den plan, som optager Det Radikale Venstre rigtig meget.
Det kvitterer jeg for og vil så bare slutte af med at udtrykke den lille ærgrelse over, at Det Radikale Venstre så entydigt har valgt at placere sig et sted i det politiske billede, hvor de politiske initiativer, man tager med hensyn til skat m.v., er initiativer, der trækker den skæve vej i forhold til at løse den her udfordring.
Men det er jo Det Radikale Venstres eget valg.
Rasmus Prehn (S), 2009-10-08:
Den konservative ordfører, fru Henriette Kjær, talte meget hjertevarmt om det med at se befolkningen i øjnene, og jeg tænker på: Hvordan kan man se befolkningen i øjnene, når man samtidig kan se, at i den tid, vi har haft en borgerlig regering, har kommunerne været presset så hårdt, at kernevelfærden simpelt hen bare er blevet reduceret, reduceret og reduceret?
Tager vi folkeskolen, kan vi se, at der mange steder er færre timer, end der var tidligere, og tager vi ældreområdet, er der også blevet reduceret her.
Jeg står her med tal, der viser, at for så vidt angår rengøring hos ældre borgere, er det sådan på landsplan, at siden regeringen kom til i 2001, er der blevet reduceret med en tredjedel af den tid, man tidligere brugte til rengøring i hjemmene.
Hvordan kan man se danskerne i øjnene, når man i valgkampe lover, at der er råd til både velfærd og skattelettelser, og det kun går én vej, nemlig direkte nedad med hensyn til kernevelfærd?
Mogens Lykketoft (S), 2009-10-08:
Statsministeren taler mod bedre vidende.
Socialdemokratiet sagde fra starten af, at profilen i toppen var uacceptabelt skæv.
Jeg vil sige til statsministeren, at det, der er problemet, jo er, at den ene procent, som man i så høj grad forgylder, er dem, der i forvejen har en uforholdsmæssig stor del af fradragene, frynsegoderne og de lavt beskattede eller ubeskattede formuegevinster.
Derfor betyder VKO’s skattereform, at den, der tjener 4 mio. kr. næste år, betaler en lavere del af sin bruttoindkomst i skat end den, der tjener 400.000 kr.
Og det er det, der er forargeligt.
Hvis man havde gjort noget ved alt frynset, alle fradragene og gevinsterne, der lå helt i toppen, så kunne man snakke om en lavere skatteprocent og alligevel et ordentligt bidrag til samfundet.
Men, jeg vil sige til statsministeren, at der var en fejl i fremstillingen tidligere, nemlig at det blev brugt som et argument, at vi havde den her ekspertskat, for at vi skulle sænke skatten i toppen.
Nej, vi har en lav ekspertskat, og den var vi selv med til at lave, fordi der er mennesker, der opholder sig så kort tid i Danmark, at de hverken i starten eller i slutningen af deres liv får gavn af det danske velfærdssystem.
Det er noget andet.
Steen Gade (SF), 2009-10-08:
Jeg kan forstå, at statsministeren alligevel føler sig lidt berørt af det her.
Det er da rigtigt, at der er et par overskrifter, men det er jo påpeget i dag, at der ikke er sat penge af til det.
Så er der et vækstforum, som sådan set drøfter ting uden for huset – jeg er stor tilhænger af at tage erhvervslivets folk med i de her drøftelser, for de har faktisk fingeren på pulsen, og jeg ved, at de også vil sige nogle sandheder til statsministeren – men kan statsministeren ikke godt se, at det er lidt sølle?
Hvis vi f.eks. selv sagde, at vi i Danmark forbereder os på, at det bliver en 30 pct.s reduktion af CO2 i EU, så havde jeg da forstået, at man ville satse på det her område – hvis det ellers havde stået i statsministerens åbningstale.
Men der stod en hel masse andet, og vi står midt i den største økonomiske krise siden 1929, og vi er overhovedet ikke ovre den.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-08:
Der står ikke en hel masse andet i min tale.
Der står sådan set meget klart, at regeringen har lagt en plan for, hvordan vi arbejder med det her grønne tema.
Det betyder også, at vi i løbet af den kommende sæson, som jo altså starter her i dag, kommer med en række udspil.
Der er jo bl.a. spørgsmålet om, hvordan vi når det, vi skal nå uden for de kvotebelagte områder.
Og der er naturligvis også det med, hvordan vi følger op på de fordringer, man har til sig selv i Europa oven på en international klimaaftale, hvor EU har besluttet, at man går fra 20 pct. til 30 pct. som led i en sådan aftale.
Det følger vi selvfølgelig til dørs.
Nanna Westerby (SF), 2009-10-08:
Tak for det.
Jeg er jo meget bekymret for, om vi er ved at tabe en generation af unge mennesker på gulvet, og det har statsministeren også sagt mange ord om.
Men statsministeren sagde til hr. Villy Søvndal, at der er få, men alligevel for mange, der ikke tager en ungdomsuddannelse, og det undrer mig lidt, at statsministeren ikke bare sagde for mange, for nu er der jo sådan set flere, der ikke tager en ungdomsuddannelse, end da denne regering kom til.
Lige nu er der jo ret mange unge, der faktisk gerne vil i gang, men som ikke kan finde en praktikplads, og for at prøve at få dem i gang har regeringen bestemt, at ungdomsydelsen skal fjernes, hvis den unge ikke er i uddannelse.
Hvad vil statsministeren sige til de unge, som må stoppe deres uddannelse, fordi de ikke kan finde en praktikplads?
Skal de straffes ekstra, ved at børneydelsen bliver taget fra deres forældre?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-08:
Der var jo flere ting i det spørgsmål.
Så længe vi ikke har opfyldt 95-procent-målsætningen, har vi jo ikke gjort det godt nok, og når jeg sagde få, er det jo, fordi det står i kontrast til de mange, som sådan set tager en ungdomsuddannelse.
For at nå målet kræves der flere ting, og et af elementerne er selvfølgelig at fokusere på frafaldet, og det, vi kan se af søgemønstret efter 9. og 10. klasse, er sådan set, at det er ret almindeligt, at de unge søger videre, men at der er et for stort frafald.
I går fremlagde undervisningsministeren og beskæftigelsesministeren en plan, og den indeholder nogle elementer, der skal tage hånd om det problem ved bl.a. mentorordninger og andet.
Vi er udfordret af, at der er en gruppe unge, som er i ren passivitet efter 9. klasse.
Over for dem har vi åbnet op for, at man kan bruge det værktøj at vende børnefamilieydelsen om og bruge den som en potentiel sanktion med henblik på at få en positiv dialog med forældrene og den unge om at komme i gang.
Men den står jo ikke alene, den forudsætter, at der er nogle tilbud, og den forudsætter jo også, at det drejer sig om de unge, som godt kan, men ikke vil, og det er også et svar på spørgsmålet om, hvad vi gør med dem, som kan og også vil, men som alligevel ikke kommer i gang.
De skal selvfølgelig ikke have nogen sanktioner.
Nanna Westerby (SF), 2009-10-08:
Ja, men jeg forstår bare ikke, at regeringen ikke vil gøre mere for at tage hånd om de unge, som faktisk gerne vil i gang.
Næsten alle unge starter jo faktisk på en ungdomsuddannelse, men rigtig mange af dem falder fra, og når der lige nu er rigtig mange unge, som rigtig gerne vil tage en uddannelse, hvorfor sørger regeringen så ikke for, at der er praktikpladser til dem alle sammen?
Jeg ved godt, at man siger, at man har lavet praktikpladspakker, men man forventer, at der her op til årsskiftet faktisk er op mod 10.000 unge, som gerne vil i gang og gerne vil have en praktikplads, men ikke kan finde den, og her er regeringens praktikpladspakker bare ikke nok.
Vi hører hele tiden regeringen sige, at den gør noget, men hvorfor går man ikke hele vejen og sørger for, at der er praktikpladser til de unge, som vi ved vi får brug for på arbejdsmarkedet, og som faktisk gerne vil i gang?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-08:
Jeg er sådan set meget enig med fru Nanna Westerby i, at solsiden af denne i øvrigt triste krise er, at den skaber et yderligere engagement hos unge for at komme i gang og få en uddannelse, og det er måske noget af det, der forklarer, at søgemønstret i årene med højkonjunktur ikke har været godt nok i forhold til vores målsætninger, fordi adgangen til arbejdsmarkedet uden formelle kvalifikationer ligesom er lukket ned nu.
Det er måske det positive, man kan sige om krisen, at den skærper appetitten på at få en uddannelse.
Den appetit skal vi selvfølgelig nære, og det er også derfor, regeringen har fremlagt en pakke med 1 mia. kr. til oprustning af praktiksiden og i øvrigt med en stribe initiativer, som beskæftigelsesministeren og undervisningsministeren præsenterede i går.
De har bl.a. det målrettede sigte at dæmme op for det problem, at for mange unge falder fra en uddannelse, de ellers er startet på.
Rasmus Prehn (S), 2009-10-08:
Statsministeren har været under en del beskydning for at være stand up-komiker, og jeg vil sige, at i den henseende synes jeg sådan set, at statsministeren i dag har vist sig kun at være en skygge af sig selv, i forhold til hvordan vi tidligere så Venstres kronprins være naturens muntre søn.
Nu ser vi en statsminister, der i høj grad er tynget af mavesurhed, bitterhed og frustration over måske i virkeligheden ikke at være en rigtig statsminister, men bare være leder af en provisorieregering indsat af fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti.
Derudover synes statsministeren at være en hel del frustreret over al den politik, der er mislykkedes, men nu skal bortforklares, og det er netop det med bortforklaringerne, jeg gerne vil vende tilbage til.
Statsministeren har her i dag stået på talerstolen og sagt, at han ikke har indrømmet, at der er blevet betalt overpris til de private sygehuse.
Han har ikke indrømmet, at han har brugt samfundets penge til at betale mere til det private end til det offentlige.
Men er det ikke lidt underligt, at nu, hvor statsministeren ikke længere er sundhedsminister, men statsminister, har de private sygehuse uden videre kunnet sænke priserne med 17 pct.?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-08:
Jamen det er jeg da ked af at man ikke kan se.
Det, jeg kan se, er en ret offensiv plan omkring en erhvervsklimastrategi, som i øvrigt så bliver fulgt op af en række yderligere initiativer over den kommende sæson.
Mest ambitiøst er jo et strategisk udspil til, hvordan vi, oven på Klimakommissionen, får lagt en kurs, der bringer os helt fri af de fossile brændstoffer, hvilket jo nødvendiggør, at vi satser på andre vedvarende energiformer end dem, vi primært satser på nu, bl.a. vind. Så regeringen er jo parat med en stribe initiativer, og der er sådan set også lagt en tidsfølgeplan for, hvordan det rulles ud her cirka over det næste års tid.
Rasmus Prehn (S), 2009-10-08:
Jeg synes i hvert fald, at det lige nu er svært at genkende stand up-komikeren i statsministeren.
Det er jo en meget bitter og mavesur statsminister, der er ved at være træt af alle spørgsmålene.
Men sagen er, at vi står her med det, som Rigsrevisionen har givet udtryk for, og det er jo, at Sundhedsministeriet, som den nuværende statsminister var ansvarlig leder af, siden 2006 har haft viden om, at de private sygehusydelser på baggrund af de ændrede markedsmæssige vilkår kunne erhverves til lavere priser end de fastsatte takster.
Man har altså siden 2006 haft en viden om, at man betalte for meget, at man simpelt hen tog skatteydernes penge og brugte for mange af dem til de private sygehuse.
Det er også derfor, at man lige pludselig uden videre kan sænke priserne med 17 pct., nemlig fordi de har været for høje.
Det er Rigsrevisionen, der siger det, det er ikke noget, jeg bare står her og siger for at være manipulatorisk eller perfid.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-08:
Jamen det har jeg jo også forholdt mig til.
Det har jeg gjort ad flere omgange, det har jeg gjort i Udvalget for Forretningsordenen, det har jeg gjort i den offentlige debat, og det gør jeg også gerne her.
Jeg er ikke enig i den konklusion, der drages.
Det er fuldstændig grebet ud af den blå luft, og det er, hvad jeg meningsfuldt kan nå at sige om den her sag inden for rammerne af min taletid.
Anne Baastrup (SF), 2009-10-08:
I løbet af dagen i dag har både De Konservatives ordfører og Dansk Folkepartis ordfører sagt, at kommunerne får rigeligt med penge.
Så er det, jeg synes, det kunne være rart at høre, hvad statsministeren siger til den konstatering.
Nu er jeg selv handicapordfører og får mange henvendelser fra forældre, fra borgere, der har behov for hjælp, og det, vi hører, er, at de ikke får en hjælp, som de selv mener er i orden.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-08:
Hvornår er rigeligt rigeligt?
Jeg er da godt bekendt med – og sådan tror jeg også det vil være fremadrettet – at når vi diskuterer kommuneøkonomi, vil der almindeligvis være et ønske hos kommunerne om at få en større ramme.
Det tror jeg har været situationen, lige siden kommuneøkonomiforhandlingerne blev institutionaliseret historisk, og jeg vil næsten tro, at det også vil være situationen fremadrettet, uanset hvem der i øvrigt regerer det her land, nemlig at der hos kommunerne kollektivt, når man forhandler økonomi med den til enhver tid siddende regering, vil være en ambition om at have en større ramme.
Det, man kan konstatere, er, at rammen er blevet markant større; det, man kan konstatere, er, at den realvækst, der har været i den offentlige økonomi, siden regeringen kom til, i høj grad har været målrettet kommunerne; og det, man kan konstatere, senest jo i en rapport, som Det Kommunale og Regionale Evalueringsinstitut har lavet, altså det her uafhængige evalueringsinstitut, er, at den her meget snak om sparerunder, som almindeligvis kører på den her årstid, sådan set er forankret og skal forklares på en helt anden måde end ved reelle besparelser.
Anne Baastrup (SF), 2009-10-08:
Det, jeg så kan forstå, er, at de ca. 40 kommuner, der efter deres opfattelse har fået en forkert udligning efter de sociale udligningskriterier, bare er klynkere og pjathoveder.
Det, jeg så også kan forstå, er, det er pjat, at borgere tidligere, dengang mine unger gik i skole, fik et betydelig højere timetal end det timetal, man tilbyder nu.
Det vil sige, at den konstaterbare nedsættelse af velfærden på enkeltområder, folkeskolen, det specialiserede tilbud, der er kommet ud til kommunerne, har jeg statsministerens ord for er pjat.
Folk oplever i hvert fald, at de velfærdstilbud, man får i dag, ikke er på samme niveau som eksempelvis før kommunalreformen.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-08:
Ja, det må være en statsminister i et andet land, for det er i hvert fald ikke noget, jeg har sagt herfra.
Jeg siger, at regeringen har prioriteret den borgernære service.
Og så har vi givet nogle målrettede velfærdsløft, bl.a. har vi jo løftet minimumstimetallet i folkeskolen, jeg tror, det er med 14 timer, efter min bedste hukommelse, hen over årgangene, og pengene er fulgt med.
Det er, hvad vi har gjort.
Er man så udfordret i den enkelte kommune?
Er det svært at lave budget?
Skal man prioritere?
Ja, det skal man.
Skal man blive ved med det?
Ja, det skal man.
Og jeg vil gerne give den garanti, at uanset hvilken regering der leder det her land, vil det være en udfordring for landets kommunalbestyrelser år efter år.
Mette Gjerskov (S), 2009-10-08:
Jeg har nærlæst regeringens erhvervsklimastrategi, og jeg vil gerne spørge statsministeren: Hvornår indser regeringen, at hvis man gerne vil have et eksporteventyr, skal man starte med at give virksomhederne et hjemmemarked.
Det, vi gjorde med vindmøllerne, var, at vi sørgede for, at der var et hjemmemarked i Danmark.
Det kunne udvikle sig til et eksporteventyr, men det kræver jo, at virksomhederne kan tage kunderne til Danmark og sige: Prøv lige at se – det virker!
Regeringen gør intet med hensyn til solopvarmning, intet i forbindelse med jordvarme.
Jeg ser ingen initiativer i relation til alle de fine energiteknologier, vi skal udvikle; jeg ser ingen initiativer til, at det skal virke i Danmark og på den måde skabe en eksportsucces.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-10-08:
Der var jo et spørgsmål i indlægget, men så var der også alle mulige småperfiditeter.
Men lad dem nu fare.
Jeg går da ud fra, at vi er enige om, at denne regering sidder på et helt legitimt statsretligt fundament, og at den ikke er nogen provisorieregering.
Med hensyn til de private sygehuse kan jeg sige, at jeg fuldstændig kan henholde mig til det svar, jeg gav før.
Jeg gav i øvrigt et meget, meget uddybende svar, da jeg var i Folketingssalen i forbindelse med den debat, der blev rejst i forbindelse med statsministerskiftet, så der er vel nok ingen grund til at sætte flere ord på det.
Jeg kan klart afvise, at der har fundet nogen systematisk overbetaling sted.
Jeg kan klart bevise – og det kan jeg føre sandhedsbevis for – at det fuldstændig mærkværdige tal, der cirkulerer som en del af hr. Rasmus Prehns og andres underlødige politiske spin omkring de 900 mio. kr., intet har med sandheden og virkeligheden at gøre.
Jamen jeg står bestemt ikke og siger noget, der er usandt.
Jeg siger, at vi løfter de offentlige investeringer med 30 pct. over 2 år.
Det er man da velkommen til at efterprøve.
Og hvis ikke et offentligt investeringsløft på 30 pct. er et løft, så skal jeg da i hvert fald have mine egne skolepenge tilbage.
Jeg er et produkt af tidligere undervisningsminister Ritt Bjerregaards danske folkeskole, så jeg kan ikke afvise, at der kunne være et sådant behov.
Men 30 pct. er immer væk et løft.
Morten Bødskov (S), 2009-10-08:
Det må da undre, at man som tidligere finansminister ikke er i stand til at svare på det helt banale spørgsmål om, hvordan Danmark ligger, når det handler om vores offentlige investeringer.
Hvor meget udgør de offentlige investeringer i procent af BNP i forhold til de lande, vi typisk sammenligner os med?
Det må man da kunne svare på i stedet for at stå her og forsøge at sælge kvalitetsfond og kvalitetsreformer og megaløft til velfærden, og hvad det ellers er, den nuværende statsminister og tidligere finansminister har sagt.
Kan man ikke svare helt enkelt på det?
Det må man da kunne svare på.
Hvis man forsøger at finde et svar, vil man finde ud af, at det, man står og siger, ikke holder.
Man tegner et billede af, at man løfter de offentlige investeringer til et historisk niveau.
Man sælger en kvalitetsreform som et megaløft i velfærden – 50 mia. kr. til mere velfærd.
Der er jo ikke tale om noget løft, der er tale om fremrykninger.
Og konsekvensen af regeringens politik er, at når vi sammenligner os med de lande, som vi typisk sammenligner os med, og som statsministeren tidligere var så interesseret i vi kunne sammenligne os med, Norge, Sverige, Finland og Holland, så ligger vi markant under i offentlige investeringer.
Hvor ligger Danmark henne?
Kan vi ikke få en bekræftelse af det, således at de usandheder, der bliver sagt om regeringens ambitioner, når det handler om offentlige investeringer, kan blive manet i jorden?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Ja, med 136 milliarder.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-10-08:
Nå, det beklager jeg.
Jeg mente 36.
Det står på mit papir.
Men det kan være, du ved bedre end jeg.
Nå, men hvad siger du så?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Jeg kunne bare forstå, at Enhedslisten ved fru Johanne Schmidt-Nielsen måske ikke lige rigtig kan finde ud af det med 36 millioner eller 36 milliarder.
Det er måske ikke lige det.
Så er det bare jeg siger: Hvad med 136 milliarder?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-10-08:
Undskyld.
Hvad med 136?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Hvad er en vækstpakke på 136 milliarder?
Er det et forslag?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-10-08:
Jeg synes egentlig, at jeg har svaret forholdsvis klart, nemlig at vi har behov for, at der bliver sat gang i beskæftigelsen, at vi har behov for, at der bliver sat gang i velfærdsinitiativer, at der bliver sat gang i klimainvesteringer.
Hvor stort skal det beløb være?
Lad os tage en drøftelse af det.
Vi kan starte med Socialdemokraternes udspil.
Om det er nok, vil tiden vise.
I modsætning til den borgerlige regering mener jeg faktisk ikke, at man kan løse den økonomiske krise, som er stor, på én gang, og at der findes ét rigtigt svar.
Jeg er dybt uenig med De Konservative, når de siger, at alt, hvad de har gjort på det økonomiske område, er korrekt.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Altså, det her er jo en opvisning i uenighed og uvidenhed i forhold til dem, der kalder sig alternativet til det nuværende flertal.
Det, vi ser her, er jo en åbenbaring.
Vi har set det hele vejen igennem.
Socialdemokratiet og SF er så indtil videre nogenlunde enige.
Jamen det er jo uværdigt i forhold til nogle, der tror, at de kan danne et flertal til gavn for den danske befolkning.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-10-08:
Jeg tror ikke, at det kan komme bag på fru Pia Kjærsgaard, at Enhedslisten mener, at der er brug for større investeringer i velfærden og i klimaet, end Socialdemokraterne gør, ligesom det nok ikke kommer bag på fru Pia Kjærsgaard, at Enhedslisten mener, at man godt kunne være gået lidt mere til den i forhold til skattereformen, at man godt kunne være gået lidt mere til dem, som er blevet forgyldt i toppen af det danske samfund.
Jeg tror ikke, at det kommer bag på fru Pia Kjærsgaard.
Jacob Jensen (V), 2009-10-08:
Jeg kan så forstå, at man ikke har gjort sig nogen nærmere tanker om det indholdsmæssige i det forslag til vedtagelse, der nu bliver fremsat af de fire venstrefløjspartier, men kunne vi ikke komme bare lidt nærmere, med hensyn til hvad Enhedslisten så isoleret set måtte mene om størrelsen på en sådan vækstpakke.
Fru Pia Kjærsgaard foreslår 136 mia. kr.
Kunne fru Johanne Schmidt-Nielsen ikke bare på vegne af Enhedslisten komme med en vurdering af, hvad Enhedslisten mener der skal til til en sådan vækstpakke?
Så kan vi da komme det et skridt nærmere.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-10-08:
Jeg mener sådan set, at jeg har sagt det meget klart.
Lad os tage en drøftelse af beløbet.
Jeg vil ikke stå her og sætte et beløb på.