Jonas Dahl (SF), 2011-01-14:
Tak for det.
Først vil jeg egentlig gerne rose Dansk Folkeparti for overhovedet at fremsætte det her forslag og få taget en debat.
Fra SF’s side er vi som udgangspunkt altid glade for at tage en debat – også om områder, som ikke altid er lige nemme.
Hvert år dør mange danskere, mens de er på venteliste til organdonation.
Syge mennesker, som må vente i årevis på organer, oplever hver dag en kamp mod tiden.
De ved, at der ikke er organer nok til alle, der har behov for en transplantation, og samtidig er de afhængige af, at nogle danskere aktivt melder sig ind i Donorregistret, eller at de afdødes pårørende er i stand til at tage en svær beslutning midt i en meget, meget sorgfuld situation.
SF har længe ment, at der er behov for flere donorer, og at vi kan være mere ambitiøse inden for organdonation, end vi er i dag.
Derfor støtter SF også det forslag, som vi i dag behandler.
Beslutningsforslagets målsætning om 25 organdonorer pr. 1 million indbyggere – ca. 130 donorer pr. år – synes vi lyder meget fornuftigt.
Vi er enige i fastsættelsen af en national målsætning, og vi anerkender fuldt ud behovet for at sende et signal om organdonationens vigtighed.
Det er essentielt at identificere egnede donorer og mindske tab af egnede donororganer.
Hvis man skal sætte et lille spørgsmålstegn ved det, må spørgsmålet være, om det også er ambitiøst nok, når vi ser på, at der i 2009 blev foretaget 327 organtransplantationer og der stadig står 553 på venteliste.
Vi er også interesseret i at høre om en tidsplan.
Lige nu er donorraten på knap 14 organdonorer pr. 1 million indbyggere.
Hvad er den tidsmæssige horisont for den planlagte næsten fordobling?
Det er noget af det, vi gerne vil have afdækket i den videre udvalgsbehandling, men jeg mener også, at det bør være noget, vi kan finde nogle overkommelige løsninger på, for som sagt er forslaget yderst fornuftigt.
Vi ser de klare fordele ved de enkelte tiltag i beslutningsforslaget – særlig det, at tabet af de egnede organer skal mindskes.
Hvert år bliver et par hundrede danskere erklæret hjernedøde, og i 70-75 pct. af tilfældene skal de pårørende tage stilling.
I 50 pct. af tilfældene afviser de pårørende organdonationen, og det kan man jo sådan set godt forstå, hvis man selv skulle stå og tage stilling i så svær en situation.
Derfor er der også behov for at sikre, at vi hver især tager stilling på forhånd.
Ofte føler de pårørende efter en transplantation, at deres kære ikke døde forgæves, når vedkommende med sin død har været med til at redde liv.
Det er et rationelt valg, men i situationen, hvor man er overvældet af sorg, er det svært at tænke helt så klart.
Det er vores opfattelse, at hvis flere får kyndig vejledning, så kan procenttallet for afvisninger falde.
En anden mulighed kunne være, at formodet samtykke blev indført.
En undersøgelse fra 2006 udført af Sundhedsstyrelsen viser, at omkring 80 pct. har en positiv holdning til organdonation.
Mange får bare ikke meldt sig aktivt til Donorregistret, måske fordi man ikke vil konfronteres med døden og det faktum, at man skal dø en dag.
Det koster i sidste ende liv, andres liv.
Beslutningsforslaget tager afstand fra formodet samtykke, men vi støtter alligevel op om forslaget, fordi det er et skridt på vej mod flere organdonorer, så flere danskeres liv dermed vil blive reddet, om end vi mener, at ventelisterne kunne nedbringes i langt højere grad med formodet samtykke.
Nu skal man jo ikke nødvendigvis altid have den perfekte løsning til at starte med, men det her er et skridt på vejen, og derfor er vi som udgangspunkt positive.
Vi har så nogle spørgsmål, som vi meget gerne vil have besvaret i den videre udvalgsbehandling,
men jeg føler mig overbevist om, at disse spørgsmål også kan blive besvaret, så vi også fuldt ud kan bakke op om forslaget.