Jakob Engel-Schmidt (V), 2016-03-29:
Tak for ordet.
Det er jo en fornøjelse at være tilbage her i salen, og jeg vil sige til de fremmødte ordførere, at jeg glæder mig utrolig meget til samarbejdet.
Jeg vil først og fremmest takke ligestillingsministeren for redegørelsen.
Jeg tror ikke, at det bliver en overraskelse for de fremmødte, at jeg sådan set er enig i det meste af det, der rent principielt og holdningsmæssigt fremgår af redegørelsen.
Når man sådan tænker på den ligestillingsdagsorden, der har været debatteret de sidste 4 år, så er der en forskel, der står meget klart for mig.
Og den forskel er, at Venstres ligestillingsprojekt ikke går ud på at tale om forbud, kvoter og tvang, hvad enten det gælder barsel eller andre ting.
Det handler om frihed.
Det handler om fri tilgængelighed.
Det handler om, at ligegyldigt hvilket menneske man er, hvilket køn man har, hvilken seksualitet man bekender sig til, og hvordan man er født, så skal man have de samme muligheder for at uddanne sig, interagere socialt og for at være menneske som alle andre.
Vi ønsker et mangfoldigt samfund, hvor der er plads til at være den, man er.
Ved sidste års redegørelse savnede Venstre et fokus på at fremme ligestillingen i de etniske miljøer, der findes, når flygtninge og indvandrere kommer her til landet.
De dokumentarer, som vi har set fra moskeerne, gør jo kun det her spørgsmål endnu mere relevant.
Derfor var jeg også glad for at høre, at flere af de ordførere, der har været på indtil nu, har nævnt det, og jeg glæder mig til at finde et fælles grundlag sammen med bl.a. vores socialdemokratiske kollegaer og måske sammen med kollegaer fra andre partier, fordi ligestilling er en fælles målsætning.
Selv om der er nogle ideologiske forskelle mellem os, er der rigtig mange områder, hvorpå vi er enige.
Derfor er det også et fælles ansvar, som Venstre glæder sig til at løfte sammen med de partier, der findes i Folketinget.
Det er jo heller ingen hemmelighed, at vi i Danmark efter rigtig mange års kamp har fået sikret en række af de frihedsrettigheder, som andre dele af verden misunder os.
Alligevel oplever vi ofte, at de frihedsrettigheder bliver presset og undermineret.
Det sker faktisk også i de parallelsamfund, der desværre findes nogle steder i Danmark.
Derfor oplever jeg, at en af de største udfordringer sådan set er at sikre ligestilling for alle og også her i Danmark.
Et af de initiativer, jeg synes er de vigtigste på ligestillingsområdet, gælder kampen mod menneskehandel.
Vi oplevede her i weekenden og i påsken, at dagbladet Politiken satte fokus på, at alt for mange afrikanske prostituerede lever en kummerlig tilværelse på Vesterbro.
Det finder jeg dybt afskyeligt.
Det skal vi bekæmpe både efterspørgselsmæssigt og udbudsmæssigt.
Vi skal komme efter bagmændene, og vi skal sætte dem fast.
Jeg synes også, det er vigtigt, at vi sætter fokus på at styrke indsatsen over for bl.a. stalking.
Regeringen har fremlagt nogle rigtig fornuftige initiativer.
Vi ved, at der er flere tusinde danskere, der hver dag døjer med at blive forfulgt af mennesker, de ikke ønsker i deres liv.
Det synes jeg er en vigtig ligestillingsmæssig prioritet, og jeg glæder mig til at arbejde mere med det.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi styrker de tilbud, vi har, til voldsramte kvinder og mænd, bl.a. til dem, der er udsat for vold i hjemmet af deres kæreste.
Så synes jeg også, at hele forløbet og hele debatten om æresrelaterede forbrydelser, konflikter og social kontrol er et område, der fortjener endnu mere opmærksomhed.
For det er jo de værdier, der tilsammen skaber ligestilling, og de værdier, der tilsammen modvirker ligestilling, som også skaber fremtidens muligheder for integration på det danske arbejdsmarked, altså det, at unge kvinder selv kan vælge den ægtefælle og den kæreste, de ønsker i deres liv.
Nogle har måske læst Geeti Amiris lange skriv i Berlingske.
Hun fortæller om, hvordan hun som afghansk efterkommer er vokset op i Danmark og bliver for dansk.
Den familie, som hun regner med hun skal giftes ind i, vil ikke længere kendes ved hende, fordi hun pludselig er blevet for dansk en kvinde.
Det er nogle af de vigtige ligestillingspolitiske udfordringer, vi har.
Og jeg synes, det er meget relevant og også uopsætteligt, at vi i fællesskab løser dem.
Så er der hele det internationale arbejde, hvor jeg ved at vi i fællesskab på tværs af partier gør meget for at styrke Danmarks stilling i både FN og andre steder.
Det gør vi ved den måde, vi påvirker arbejdet på, altså forholdene for lgbt-miljøet, og det er bl.a. gennem IDAHO.
Nu kom jeg langt væk fra min tale, men jeg synes ofte, det er vigtigt, at vi både taler om, hvad vi er uenige om, og om det, der er i øvrigt samler os.
Og der er heldigvis langt flere ting, der samler end skiller os i den indsats, vi skal arbejde for.
Så er jeg helt sikker på, at der kommer nogle spørgsmål om Barselsfonden, og dem glæder jeg mig naturligvis til at svare på, hvis ellers den række af ordførere, der tidligere spurgte min kollega fra Dansk Folkeparti, igen har trykket sig ind for en kort bemærkning.
Tak for ordet.