Rasmus Horn Langhoff (S), 2012-04-13:
Tak for det.
Jeg skal lige gøre opmærksom på, at jeg holder den her tale på vegne af min socialordfører, fru Maja Panduro, der desværre er forhindret i at være her i dag.
Vi skal sikre vores børn og unge mod overgreb, og vi skal sikre, at de får de bedste muligheder for at trives og få et godt liv.
Med »Barnets Reform« tog vi flere tiltag, der skulle forbedre vilkårene for de allermest udsatte børn og unge, og med dette lovforslag tager vi endnu et skridt i den rigtige retning.
Først og fremmest sikrer vi, at oplysninger, som er nødvendige for at beskytte barnet, kommer til at flyde bedre gennem systemerne, mellem kommunerne og mellem dem, der skal træffe beslutningerne og sørge for foranstaltningerne i forhold til de unge og børnene.
Der er en stor udfordring i at sikre, at regler overholdes, og at de eksisterende muligheder for at yde den bedste indsats over for de udsatte børn og unge udnyttes.
Den nationale Videns- og Specialrådgivningsorganisation, forkortet VISO, blev oprettet med det formål at sikre en ordentlig rådgivning og vejledning af borgere og kommuner.
For at gøre det muligt for VISO at yde den nødvendige rådgivning i de mest komplicerede og vanskelige enkeltsager vil det ofte være nødvendigt for kommunen at videregive oplysninger til VISO om barnets eller familiens forhold.
I visse sager har det vist sig, at forældremyndighedsindehaveren ikke har villet give tilladelse til dette.
Med dette lovforslag letter vi adgangen til, at kommunerne kan videregive oplysninger og få bistand fra VISO.
For i praksis at sikre, at kommunerne gør brug af VISO's rådgivning, sørger vi for, at kommunerne kan få bistand fra VISO, også selv om forældrene ikke har givet samtykke til det.
I flere enkeltsager har der været problemer forbundet med, at familier flytter fra kommune til kommune, uden at oplysning og viden om familien i tilstrækkelig grad fulgte med eller blev håndteret.
I dag er det sådan, at hvis en familie flytter fra en kommune til en anden og fraflytningskommunen finder, at et eller flere af børnene har behov for særlig støtte, skal fraflytningskommunen underrette tilflytningskommunen om det.
I flere tilfælde har der dog fra kommunens side været udtrykt tvivl om, hvad de kunne bede om at få oversendt, og hvad de kunne og skulle oversende.
Det kan medføre en længere sagsbehandling, og at sagen i nogle tilfælde starter forfra, eller at overgreb og omsorgssvigt er blevet overset, fordi tilflytterkommunen har manglet tilstrækkelige oplysninger eller har siddet med et fragmenteret og misvisende billede af familien.
Derfor skal der sikres en styrkelse af den mellemkommunale underretning.
Der indsættes et krav om, at fraflytningskommunen af egen drift skal sende nødvendigt materiale til tilflytterkommunen, herunder vurderinger, og ikke først skal afvente en eventuel anmodning.
Endvidere udvides bestemmelsen til også at gælde, hvis en familie flytter til Grønland, hvilket ikke er tilfældet i dag.
Når det gælder om at sikre, at børn og unge får den rette hjælp, er det nødvendigt at inddrage familien og se på de forhold, der er i hjemmet.
I langt de fleste tilfælde ønsker familien at samarbejde, men i nogle tilfælde ønsker familien ikke at bidrage og forhindrer myndighederne i at undersøge forholdene i hjemmet.
I en række sager igennem de sidste år har det været tydeligt, at et besøg i hjemmet kunne have været medvirkende til at træffe helt nødvendige foranstaltninger over for børnene, fordi forholdene i hjemmet slet ikke har været i orden.
Med dette lovforslag gøres det muligt, at kommunerne uden retskendelse, og hvor det er nødvendigt for at afgøre, om der er en åbenbar risiko, kan få adgang til boligen.
SSD-modellen giver relevante fagpersoner i barnets liv mulighed for at udveksle oplysninger vedrørende et barns omstændigheder og forhold, hvis det anses for at være nødvendigt for at hjælpe barnet eller den unge.
Dette lovforslag udvider det eksisterende SSD-samarbejde, så det omfatter flere relevante faggrupper og dermed i endnu højere grad sikrer, at problemer opdages.
Unge, der har været anbragt uden for hjemmet, er ofte særlig udsat senere i livet, fordi de ved anbringelsen ofte mister den tætte kontakt til familie og netværk.
Derfor er vi meget glade for, at indsatsen over for netop disse unge forbedres og præciseres.
Alt i alt medfører dette lovforslag på en række områder en bedre indsats over for de allermest udsatte børn og unge i vores samfund.
På den baggrund kan Socialdemokraterne selvfølgelig støtte forslaget.