Ole Sohn (SF), 2012-01-26:
Det overordnede formål med lovforslaget, som vi behandler, er at gennemføre en række initiativer til opfølgning på den finansielle krise.
Det drejer sig bl.a. om mere præcise regler for nedskrivning, ændring af reglerne vedrørende uvildig undersøgelse og justering af reglerne for administrative bødeforelæg.
Jeg vil lige prøve kort at redegøre for elementerne.
Baggrunden herfor er, at erfaringerne fra den finansielle krise, herunder forløbet med Amagerbanken og visse andre banker, har vist, at det er nødvendigt at indføre mere præcise regler for værdiansættelsen af engagementer og dermed opgørelsen af nedskrivninger.
Reglerne, som de ser ud i dag, er forholdsvis præcise, hvad angår, hvornår der skal foretages nedskrivningsberegning, men reglerne for, hvordan der skal foretages nedskrivningsberegning, giver betydelige muligheder for ledelsesmæssige skøn.
Derfor gør vi det obligatorisk, at regnskaberne for de finansielle virksomheder følger de danske regnskabsregler.
Opgørelsen af nedskrivningerne vil fortsat involvere skønselementer hos ledelsen i de finansielle virksomheder, men man kan sige, at med lovforslaget indsnævres udfaldsrummet for sådanne skøn.
Formålet med forslaget er således at tydeliggøre problemerne i bankerne tidligere, så ledelserne reducere risikoappetitten og eventuelle problemer hurtigt kan blive adresseret.
Som et led i at styrke Finanstilsynets beføjelser fik tilsynet i 2010 mulighed for at påbyde gennemførelsen af en uvildig undersøgelse af et eller flere forhold i et finansielt institut.
Erfaringerne fra den konkrete brug af bestemmelsen har dog imidlertid vist, at Finanstilsynet efter EU-traktatens regler skal foretage det, der hedder en passende grad af offentliggørelse i forbindelse med valg af sagkyndig person.
En sådan offentliggørelse er uhensigtsmæssig, fordi det indebærer offentliggørelse af oplysninger om den finansielle virksomhed og beskrivelse af de forhold, som skal undersøges, på et meget tidligt tidspunkt.
En offentliggørelse kan derfor have skadelige virkninger for virksomheden helt uden grund.
Offentliggørelse på et tidligt tidspunkt stemmer samtidig ikke overens med den tavshedspligt, som Finanstilsynet i øvrigt er underlagt i tilsynssager.
Herudover medfører kravet om offentliggørelse, at processen, indtil undersøgelsen kan igangsættes, forlænges betragteligt, hvilket hæmmer en effektiv og hurtig afgørelse.
Med lovforslaget foreslås derfor, at den finansielle virksomhed, som Finanstilsynet kan påbyde at få foretaget en undersøgelse, fremover selv kontraherer med de sagkyndige personer, som skal foretage undersøgelsen.
Det medfører nemlig, at Finanstilsynet ikke er aftalepart, og derfor vil der ikke skulle foretages en offentliggørelse af anskaffelsesprocessen, men Finanstilsynet vil dog fortsat skulle godkende valget af den sagkyndige person.
Ligeledes fremgår det af opdraget for den sagkyndige person, som den finansielle institution vil skulle tiltræde, at alle oplysninger kan videregives til Finanstilsynet.
Ligeledes indeholder forslaget også en implementering af en række EU-regler, herunder reglerne om handel med CO2-kvoter.
Det nævner jeg, fordi det står på tavlen bag mig.
Men jeg ser frem til en konstruktiv udvalgsbehandling.