runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-05-26:
Jeg vil gerne gøre en bemærkning om aktieavancebeskatningen, og jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg finder hele forslaget teknisk overordentlig indviklet og vanskeligt og et stykke vanskelig lovgivning.
Og jeg må da også indrømme for mig selv som formand for Skatteudvalget, at man nemt kan få lidt dårlig samvittighed over den behandling, vi har kunnet give lovforslaget.
Det er ikke meget tid, vi har haft til det, og i betragtning af, hvor stort et lovforslag og hvor indviklet det er, så er det jo ikke tid nok.
Skatteministeren har foreløbig stillet 38 ændringsforslag, og i går kom yderligere 10 ændringsforslag, heraf nogle, som jo meget væsentligt ændrer på forslaget.
Her tænker jeg især på opgørelsesmetoden for porteføljeaktier 2010, hvor der nu kan foretages en opgørelse, således at ingen kommer til at betale skat af penge, som de ikke har tjent, hvad der jo sådan set forekommer rimeligt nok.
Det er jo meget godt, at der kommer ændringsforslag, og det har skatteministeren jo selv været inde på, og han var vældig stolt af, at han ikke havde så mange, som en tidligere regering havde haft, men jeg tror, at det i det her tilfælde afspejler en betydelig usikkerhed omkring en række elementer i denne lovgivning.
Og jeg er temmelig sikker på, at når det kommer til efteråret, vil vi komme til at se et opsamlingsheat på den her lovgivning, hvor vi skal til at korrigere på forskellige punkter.
Jeg tror ikke, vi er færdige med denne lovgivning, jeg forudser, at vi får den at se igen til efteråret.
Så et par bemærkninger om L 204, hvor en del af lovforslaget jo er udmærket: Forhøjelse af afgiften på kvælstof, fosfor og organisk materiale er jo positivt nok, men problemet er halveringen af emballageafgiften.
Jeg må sige, at den henvendelse, vi har fået fra Brancheforeningen for Flaskegenbrug, gør et betydeligt indtryk.
Vi kommer til at lukke flaskegenbrugsbranchen i Danmark, vi kommer til at ophøre med aftapning af vin og spiritus på flasker i Danmark, og vi får væsentligt større problemer, end vi har, med at håndtere glas og skår i Danmark.
Det Radikale Venstre er i hvert fald imod hele den tanke, der her ligger bag regeringens forslag.
Mike Legarth (KF), 2009-05-26:
Det er i orden, hr. formand, jeg skal gøre det kort.
For Det Konservative Folkeparti er det i dag en solskinsdag i mere end en forstand; vi er ved at være færdige med at forhandle skattereformen, anden behandling, og fordi det er anden behandling, har hverken Venstres, Det Konservative Folkepartis eller Dansk Folkepartis ordførere taget ordet her i dag, men jeg vil alligevel under henvisning til lovforslag nr. L 202 markere den største knast, der har været i forhold til vores oprindelige forslag, nemlig indgangsværdien for børsnoterede aktier.
Der er nu indgået en aftale mellem Venstre, Dansk Folkeparti og Konservative, og jeg vil glæde mig over, at man nu får rimelige vilkår, forstået på den måde, at de aktier, man har haft i mere end 3 år, er skattefri, de tab, man har, kan man akkumulere, og det fradrag kan man tage med sig og trække fra i de fremtidige gevinster.
Det gør det hele meget mere retfærdigt, end det ellers ville have været, og det takker jeg de to partier for.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Jeg vil lige starte med at afvise den myte, som hr. Jesper Petersen fremdrager, altså at nogen skulle miste.
Når man går ind og kigger på de tiltag, der er blevet gennemført, herunder indførelsen af en grøn check til kompensation for nogle af de stigninger, der kommer, og når man kigger på, at bundfradraget bliver sat op, og når man kigger på de tiltag, der er for at sikre, at f.eks. pensionisterne får et forhøjet pensionstillæg, ja, så er det sådan, at vi sikrer, at medmindre nogen har meget, meget mærkelige skatteforhold, som f.eks. et stort, stort hus med et meget, meget stort energiforbrug, uden at de har en indtægt, der svarer til det, så vil de område for område, befolkningsgruppe for befolkningsgruppe, opleve, at de får flere penge mellem hænderne ved skattereformen, at de får et større rådighedsbeløb.
Vi sørger for, at det er erhvervslivet, der kommer til at betale broderparten, og det er i fuld overensstemmelse med erhvervslivet, for de ved godt, at det vigtigste for deres konkurrenceevne er at sikre en lav beskatning af arbejdskraften, sådan at vi på sigt har et mere effektivt arbejdsmarked.
Og derfor er der ikke tale om, at det er en skattereform, der tager penge fra nogen, men der er tale om, at danskerne selv får lov til at beholde nogle flere af de penge, de tjener, og det synes jeg faktisk er glimrende.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-05-26:
Det var jo en hel fornøjelse at se, hvor passioneret skatteministeren var i sit svar til hr. Frank Aaen i forhold til at forsvare, at marginalskattenedsættelser kunne sørge for, at vi fik den arbejdskraft, der var brug for i fremtiden.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at fortsætte lidt i den dur og høre, hvordan vi måske kunne hæve ambitionsniveauet lidt - selv om skattereformen selvfølgelig er et fint skridt på vejen - og virkelig få sørget for, at antallet af topskatteydere kommer længere ned, end det er i dag, så der ikke fremover er så mange almindelige mennesker, der skal betale topskat, og hvordan vi måske også kunne sørge for, at marginalskatterne kommer helt derned, hvor man kun skal betale halvdelen af den sidst tjente krone.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Det er sådan, at den skattereform, der bliver vedtaget nu, bliver implementeret over en længere årrække for at sikre en mulighed for, at danskerne kan tilpasse deres økonomi - ikke mindst boligejerne kan have brug for en overgangsordning i forbindelse med deres økonomiske forhold, som er tilpas lang.
Så vi har en række overgangsordninger i skattereformen, der tager noget tid.
Jeg skal ikke være den, der siger, hvornår der i givet fald skal tages hul på skattedebatten en gang til.
Jeg konstaterer, at her har vi den største enkeltstående sænkning af marginalskatten, samtidig med at 350.000 danskere undgår at betale topskat.
Det synes jeg er glimrende.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-05-26:
Jamen det mener jeg sådan set også er ganske fint, og jeg beder heller ikke skatteministeren om at komme med en eller anden dato - i løbet af næste år eller året efter eller noget i den stil.
Som liberal må skatteministeren jo vide, at frihed også handler om, at man har mulighed for at disponere over sin egen indkomst, og det er vel ikke en uretfærdighed at tale om, at der er nogle mennesker, der i dag af den sidst tjente krone kommer til at betale mere end 50 pct., og det er vel ikke en uretfærdighed at sige, at minimum halvdelen af de penge, de tjener - også af den sidst tjente krone - skulle de have lov til at beholde, hvis man skal tale om, at der er en egentlig frihed til borgerne.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Jeg vil tillade mig at komme med den kommentar, at jeg egentlig tror, at hr. Simon Emil Ammitzbøll her faktisk udtaler den sande radikale glæde over en skattereform, der sætter skatten ned, og at hans tidligere parti, Det Radikale Venstre, desværre har ladet sig lulle ind i en talestrøm om ikke at være begejstret for skattelettelserne.
Jeg konstaterer bare, at vi med skattereformen samlet set giver danskerne lov til at disponere over 29 mia. kr. mere af de penge, de tjener til sig selv.
Og hvorvidt man har ret til at beholde de penge, man tjener, selv, eller om vi her i Folketinget eller andre politikere tager og fordeler pengene på borgernes vegne, er et spørgsmål om frihed.
Det synes jeg er glædeligt, og derfor tillader jeg mig i dag ikke at spekulere på, hvornår der i givet fald måtte være en situation, hvor Folketinget igen skal snakke om lavere skat på arbejde.
Jeg vil blot sige, at med det her har vi lavet et godt bidrag til at sikre et målrettet og fremtidssikret skattesystem, og derfor glæder jeg mig over aftalen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-05-26:
Under det forrige forslag var vi kort inde på det ændringsforslag, som skatteministeren har stillet uden for betænkningen til L 202.
Det vedrører reglerne for indgangsværdier, som vil være gældende for den kommende beskatning af selskabers porteføljeaktier.
Der har under lovarbejdet været rejst en del kritik af, at der kunne opstå en situation, hvor man ville kunne risikere at skulle beskattes af et tab og ikke kun en gevinst.
Det ville selvsagt ikke være en rimelig situation, og derfor hilser vi det i Venstre selvfølgelig velkommen, at skatteministeren har stillet et ændringsforslag, som får fjernet den risiko.
Thomas Jensen (S), 2009-05-26:
I den her pakke er der bl.a. det lovforslag, der hedder L 203, som vedrører fjernelse af momsfritagelsen på ekstern ejendomsadministration, og det er sådan, at det her handler om huslejen for lejerne i både den almene sektor og den private sektor.
Op til folketingsvalget i november 2007 afgav statsministeren et løfte til landets lejere, som med dette lovforslag så bliver brudt af skatteministeren.
Og som det fremgik af Berlingske Tidende for nylig, kom forhenværende statsminister Anders Fogh Rasmussen med følgende løfte: Vi har ingen planer om, at huslejen skal stige.
Det er jo en ren tilståelse, idet skatteministeren i bemærkningerne til lovforslaget skriver, og jeg citerer: »Det forventes, at momsbelastningen efter korrektion for lønsumsafgift på 240 mio. kr. vil blive overvæltet på de leje- og ejerboliger, som administrationen af fast ejendom vedrører, således at det i sidste ende vil være lejerne/ejerne, der bærer momsen.«
I svarene på spørgsmål til det her lovforslag erkender skatteministeren så også, at lovforslaget medfører huslejestigninger for både almene og private lejere.
I kroner og øre betyder det her, at det er en huslejestigning på 450 kr. for de 231.000 almene lejere og en huslejestigning på 330 kr. for de 408.000 private lejere, som tilfældigvis bor et sted, hvor man har en ekstern ejendomsadministration.
Det er kort og godt definitionen på et løftebrud, som vi har sort på hvidt, og her har landets lejere jo nok noget at komme efter, for i svarene til Folketinget i forbindelse med det her løftebrud har skatteministeren forklaret sig og er nu på vej ud med et nyt og bredere løfte til landets lejere.
Spørgsmålet er bare, om landets lejere kan stole på det her nye løfte fra skatteministeren, eller om det går ligesom med løfterne fra folketingsvalgkampen 2007, hvor regeringen sagde ét før valget, men gjorde noget andet efter valget og på den måde løb fra sine løfter.
Det, der så står tilbage for landets lejere med det her lovforslag, er, at Venstre og skatteministeren har lovet ét før valget, men gjort noget andet efter valget, og derfor kan Socialdemokraterne ikke støtte L 203, fordi det medfører huslejestigninger for landets lejere.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-05-26:
Jeg synes, at hr. Jesper Petersen for fuldstændighedens skyld jo lige burde have refereret, at SF's finansordfører, hr. Ole Sohn, sagde, at Skattekommissionens udspil var inden for rammen og harmonerede fint med Socialdemokratiets og Socialistisk Folkepartis politik, så der var ikke nogen problemer i forhold til det fordelingspolitiske.
Vi, regeringen og Dansk Folkeparti, har så lavet en skattereform, der notorisk er bedre socialt afbalanceret end det, Skattekommissionen kom med.
Det synes jeg lige for fuldstændighedens skyld skulle med.
Men jeg synes, at hr. Jesper Petersen sprang lidt for let hen over skatteministerens svar på spørgsmål 3 til L 195.
Det er optrykt i betænkningen på side 14.
Jeg vil høre, om ikke hr. Jesper Petersen vil ulejlige Folketinget med at læse de sidste fire linjer op af det, der står på side 14.
Jeg kan se, at hr. Jesper Petersen desværre ikke har fået det med, men så skal jeg gerne tage det med, for det ville være rart for fuldstændighedens skyld: »Med det gældende skattesystem betaler de 10 pct. af befolkningen med de højeste bruttoindkomster 15,3 gange mere i indkomstskat end de 10 pct. med de laveste bruttoindkomster.
Med skattenedsættelserne i 2010 øges det til 16,1«.
Relativt set kommer de højeste indkomster til at betale en større andel af skatterne.
Det er vel svært at påstå, at det ikke er socialt afbalanceret.
Mette Gjerskov (S), 2009-05-26:
Tak formand.
Operationen lykkedes, men patienten døde.
Vi kan også kalde det aftalebrud, men det vil jeg komme tilbage til.
Skatteministeren har meget heroisk indgået en aftale med os i oppositionen om, at der skal findes en løsning på eksporten af slam til afbrænding i udlandet.
I den helt store sammenhæng er det et mindre problem, men dog alligevel stort nok til, at vi er parate til at se på en ændring af reglerne.
Hvad kommer skatteministeren så med?
Ja, et super kompliceret, teknisk og meget omfattende forslag, der ikke bare ændrer reglerne for slam.
Nej, ministeren tænkte åbenbart, at han lige så godt kunne tage hele affaldssystemet op til revision.
Samtidig fremmer forslaget afbrænding af slam, hvilket er i direkte modstrid med energiaftalen, fordi det vil bruge energi i stedet for at frembringe energi.
Skatteministeren kunne have styrket tilskyndelsen til genanvendelse med det her forslag.
Han kunne have styrket bioforgasningen.
Han kunne have øget effektiviteten på det enkelte affaldsforbrændingsanlæg.
Men nu behandler vi altså et lovforslag, hvor vi risikerer mindre genanvendelse, mindre bioforgasning og mindsket effektivitet.
Vi har forstået det sådan, at skatteministeren er stærkt optaget af at få gennemført det her lovforslag, ikke mindst fordi det giver mulighed for, at landmændene kan få afbrændt husdyrgødningen, en metode som er skidt både for klimaet og for miljøet, men som på sigt kan give landbruget mulighed for at producere endnu flere svin.
Vi har foreslået, at skatteministeren i det mindste fjerner slam fra lovforslaget, så han dog overholder den aftale, han har indgået med os.
Men det vil han ikke.
Det er mærkeligt, når man tænker på, at vi har at gøre med en regering, som bygger hele sin strategi på kontraktpolitik, at den ikke engang kan overholde en simpel aftale med oppositionen.
Men når man først som minister har begået grundlovsbrud, kan det godt være, at det opfattes som en petitesse at bryde en aftale, man har med oppositionen.
Det synes jeg er en meget uheldig glidebane.
Vi stemmer selvfølgelig ja til vores eget ændringsforslag, og vi undlader at stemme til ministerens ændringsforslag.
På trods af konkrete forslag fra branchen til at finde en klogere metode til at ændre afgiftsstrukturen har skatteministeren foretrukket at tage skyklapperne på og haste det her forslag igennem uden at gennemtænke og realitetsbehandle mere fornuftige og klimavenlige alternativer.
Det er en skam.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-05-26:
Det her er en meget speciel sag.
For 1 år og 3 måneder siden indgik vi en bred energiaftale.
Alle partier er med bortset fra Enhedslisten.
Et led i den aftale var, at regeringen skulle komme med et forslag til øget energiudnyttelse af slam.
Det kom den så ikke med til den aftalte tid.
Det er så en ting.
Der er sådan set meget, den ikke er kommet med til den aftalte tid.
Men da forslaget så endelig kom, var det et forslag, der gik ud på, at man ville afbrænde slam, og at man i øvrigt også ville afbrænde husdyrgødning.
Det var sådan en rigtig afbrændingsstrategi.
Nu var det bare med at få det her brændt af.
Det diskuterede vi så hele efteråret med skatteministeren, og han blev ved med at hævde, at det her var energimæssigt fornuftigt.
Vi blev så enige om at lave en lukket høring.
Det var en venlighed over for regeringen.
På den høring var svaret ganske entydigt fra alle de eksperter, der var til stede - også dem, regeringspartierne havde bedt om at være til stede: Det her ser helt forkert ud, det vil ikke give mere energi med den strategi, det vil ikke give mere biogas, det vil ikke hjælpe på, at vi har noget værdifuldt fosfor, som vi skal kunne genanvende, og i øvrigt er forslaget så kompliceret, at det ikke er til at forstå.
Så stillede vi nogle opfølgende spørgsmål til skatteministeren, og her måtte skatteministeren bide i det sure æble og indrømme - og det var så hans egne svar på spørgsmål 9 og spørgsmål 7 - at det var rigtigt nok, at hvis det blev brændt af, måtte man sådan set se i øjnene, at det typisk ville give et negativt energiudbytte.
Vi foreslår så skatteministeren to muligheder her.
Ministeren kan stå fast på, at han er del af en aftale, og han kan trække slam ud af det her lovforslag, eller også kunne han fortsætte diskussionerne med os hen over sommeren, så vi kunne prøve at finde noget, vi var enige om.
Men skatteministeren har hverken lyst til det ene eller det andet.
Han vil bare køre det her igennem.
Det bliver jo sådan set ikke bedre af, at det her lapper langt ind over »Grøn Vækst«, som vi også sidder i forhandlinger om.
Jeg synes, det er dybt usympatisk, når man indgår en aftale, at regeringen så i virkeligheden ikke er villig til at leve op til den, men på forhånd har låst sig fast på, at der kun er én løsning, og den er at brænde slam af, i stedet for at man blev ved med den strategi, der går ud på, at vi bruger det til biogas, og at vi sørger for, at slam har så høj en kvalitet, at det rent faktisk kan bruges på marker til at erstatte kunstgødning, som jo koster en pokkers masse energi at producere.
I stedet for kører man bare meget egenrådigt ud ad den her sti, som skatteministeren har valgt at køre ud ad fra efteråret til nu.
Jeg synes, det er en total mangel på lydhørhed.
Jeg synes, det er en total mangel på respekt for en aftale, og jeg synes, det er så ufleksibelt, at det skriger til himlen.
Vi har været nødt til selv at stille ændringsforslag, der tager slamdelen ud, og lur mig om ikke skatteministerens parti og Det Konservative Folkeparti vil stemme imod det bagefter.
Helt ærligt, det er meget svært at have tillid til hinanden på de konditioner.
Margrethe Vestager (RV), 2009-05-26:
Det er ikke, fordi vi ikke har forsøgt - og forsøgt og forsøgt - at få regeringen til at overholde det, der både er ånden og bogstavet i den aftale, vi har lavet, nemlig at der skulle være en bedre energiudnyttelse.
Det er jo en ganske enkel ting, vi i virkeligheden går efter.
Det er at få mere energi ud af det.
For den klimastrategi, vi har lagt, er enkel: at få energi ud af de ting, som ikke før gav energi, og at spare energi der, hvor den før blev spildt.
De to ting har vi forfulgt på møde efter møde, sammen med eksperter, efter høringssvar, og nu endog som en sidste handling har vi fået lavet et ændringsforslag, der hjælper regeringen til at overholde den aftale, regeringen selv har indgået med os.
Det er med meget stor beklagelse, at vi står her i dag med et forslag, som måske ved fælles hjælp kunne have været fornuftigt, og hvori der ikke foreligger nogen som helst gyldig begrundelse for, at gylle og slam skal være inkluderet, når man kan se, at folk, der er inde i sagerne, som har forstand på det, og som har hjulpet os i det her, meget klart siger: Der kommer ikke energi ud af det.
Derfor er lovforslaget også et lovforslag om forspildte muligheder, også forspildte muligheder for et godt og konstruktivt samarbejde.
Det slår meget store skår i den energiaftale, som vi har indgået, og som vi har indgået, selv om der er mange ting i den energiaftale, som kunne have været anderledes, fordi vi gerne vil vise en helhjertet, optimistisk, konstruktiv og løsningsorienteret tilgang til den meget store omstilling, som det danske samfund står over for.
Af den grund synes jeg, det må være tankevækkende for alle, der følger den her debat, og for dem, der er optaget af de klimaforandringer, som vi alle sammen ser resultaterne af dag for dag, uanset om det er i det danske samfund, i det grønlandske samfund eller i udviklingslandene, at det åbenbart er rækkevidden af regeringens vilje til ikke alene at handle, men også at overholde aftaler.
Derfor er det rigtig ærgerligt, men jeg kan fuldt ud tilslutte mig de ord, som er sagt af de to øvrige ordførere fra henholdsvis Socialdemokratiet og SF.
Vi kan desværre ikke støtte lovforslaget, uanset at vi har forsøgt og forsøgt, fordi viljen til at overholde aftaler tilsyneladende er langt, langt større på vores side end på regeringens.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Et af punkterne i energiaftalen, der blev indgået i februar måned sidste år, indebærer, at regeringen skulle komme med et forslag til øget energiudnyttelse af slam.
Det er det forslag, som vi har lagt frem her om en øget energiudnyttelse af slam.
Det kræver bl.a., at der vil ske en udvikling af den tørringsteknologi, som vi kan se der er en rivende udvikling i på markedet i dag.
Så hele den tale om, at vi ikke har lyttet til hinanden under et meget langstrakt forhandlingsforløb, hvor vi har haft masser af møder, kan jeg slet ikke genkende.
Sagen er den, at vi er grundlæggende uenige.
Fra regeringens side har vi et ønske om, at vi får en øget energiudnyttelse af bl.a. slam og husdyrgødning, og det kan ske på forskellige måder.
Det kan ske gennem bioforgasning, og det kan ske gennem afbrænding, og endelig kan det ske som det bedste i alle verdener gennem en kombination af først bioforgasning og derefter afbrænding.
Med lovforslaget her får vi lavet en tilskyndelsestrappe, så at sige, hvor den største afgiftsfritagelse og støttekroner gives til det, der er mest energirigtigt, nemlig først en bioforgasning og derefter en afbrænding.
Det, der er til diskussion i dag, er den del af lovforslaget, der vedrører afbrænding af slam.
Det vil, som der også er blevet svaret på et af spørgsmålene, være i strid med EU's regler at lave en afgiftsdifferentiering, som ikke er i tråd med den øvrige afgiftspålæggelse på affald.
Det, der er sagen, er, at hvor vi i dag har en afgift, som er ensartet og baseret på vægt, så vil vi med forslaget her få en afgift, som i højere grad står i forhold til den energiintensitet, der er i affaldet.
Det betyder, at man ændrer på nogle parametre, herunder at man tilskynder til en højere grad af genbrug af f.eks. plastaffald, end man gør i den nuværende afgiftslov.
For at få godkendt en sådan omlægning, som er med til at understøtte mere genbrug på en række områder, er man nødt til at følge ensartede principper, herunder at de afgiftssatser, der lægges, er ens.
Derfor er det ikke muligt at følge det forslag, som der kommer fra oppositionen, og derfor vælger regeringen at stemme nej og fastholde lovforslaget, som det ligger.
Bent Bøgsted (DF), 2009-05-26:
Jeg skal blot lige anmode om, at forslaget kommer tilbage til udvalget mellem anden og tredje behandling.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-05-26:
Det er simpelt hen decideret usandt, når skatteministeren står her og siger, at det strider imod EU's regler.
For tre år siden fik Danmark adgang til at lave en særlig ordning for gylle, der var bioforgasset og derefter centrifugeret, så man fik den tørre del adskilt fra den våde del.
Det kunne man også have bedt om her.
Det har man ikke ønsket at gøre.
Den anden mulighed var selvfølgelig at fortsætte drøftelserne med os, som man gør, når man vil have en aftale, og sige, at så må vi jo blive enige om det her.
Han var til stede ved forhandlingsbordet, han var selv aktiv for at få det her ind.
Det var faktisk ikke os, der bad om at få det ind.
Det kom sådan set fra regeringen.
Det er et forslag, som på mange måder må siges at være blevet noget rigtig jammer, som stort set ikke kan læses, heller ikke af eksperter inden for området.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Men der var et ønske om, at det skulle være med, og derfor blev kompromiset en aftale om, at vi skulle komme med et udspil uden nogen konkret binding på hvorledes.
Det er korrekt, at på lige præcis det lille hjørne har vi fået en accept af, at vi kunne lave en undtagelse.
Vi har lige siden forsøgt at få en tilsvarende accept af en undtagelse vedrørende husdyrgødning.
Det har ikke været muligt.
Europa-Kommissionen har sagt, at det, vi fik dengang omkring det såkaldte Måbjergprojekt, var den eneste undtagelse, de ville acceptere.
Derfor er det forkert, når fru Anne Grete Holmsgaard får det til at lyde, som om regeringen ikke har ønsket at gøre forsøget med Europa-Kommissionen.
Vi har forsøgt i tre år, og derfor er det, at jeg er nødt til at sige, at det ændringsforslag, som oppositionen har stillet, ved vi positivt er i strid med Europa-Kommissionens anbefalinger, og dermed vil det ikke kunne blive godkendt.