runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2009-11-05:
Jeg tror, det er sådan et meget fantasifuldt skræmmebillede, som Dansk Folkepartis ordfører fremmaner her, altså at vi på meget nidkær vis skulle sidde herinde på Slotsholmen og fordele folk ud på opgange.
Altså, det er ikke vores forslag her.
Nej, det, vi siger, er, at vi gerne vil give kommunerne hjemmel i lovgivningen og have lov at stille krav om, når der er en bygherre, der på et privat areal vil bygge boliger, at vi faktisk gerne vil have en kombination af private boliger, almene boliger, andelsboliger og andet for netop at få den blanding.
Det er jo rigtigt, som hr. Henrik Brodersen er inde på, at man i kommuner, for så vidt angår de arealer, de selv planlægger, dem, som de selv har, og som de selv udvikler osv., kan lave nogle af de her ting, og det er meget vellykket.
Jeg har selv som kommunalbestyrelsesmedlem i Aalborg været med til at lave den form for boligpolitik, som hr. Henrik Brodersen lægger op til her, og det er virkelig en succes.
Og det er der, hvor vi siger, at når man nu kan se, at det rent faktisk er effektivt og noget, der hjælper, skulle man så ikke kunne stille krav til en privat bygherre, der er i gang med at bygge noget, og sige: Hov, hov, lad nu være med at lave en enklave, der kun er for rige, eller en enklave, der kun er for dem, der ikke har så meget; lad os blande det lidt mere?
Det er jo demokrati, og det er det, vi ønsker.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2009-11-05:
Jeg er konservativ, og vi konservative har et dybt socialt ansvar.
Og som sådan erkender vi også, at vi skal have boliger for dem, som måske ikke har råd til at få en ejerbolig.
Derfor er sociale boliger en rigtig god idé.
Det anerkender vi, ingen tvivl om det.
Vi anerkender også, at der skal gøres noget for at sikre, at vi får blandede befolkningsgrupper i boligerne.
Jeg mener bare ikke, at det forslag her løser det.
Rasmus Prehn (S), 2009-11-05:
Jamen det er jo rigtig godt, vil jeg sige til hr. Henrik Brodersen, at vi får de her spørgsmål, for det er så medvirkende til, at vi kan få aflivet nogle myter.
Altså, vi har ikke tænkt os at flytte rundt på folk på den måde.
Jeg kan forstå, at hr. Henrik Brodersen ligesom jeg selv har en fortid som kommunalbestyrelsesmedlem eller ligefrem stadig væk er medlem af en kommunalbestyrelse.
Og der handler det om at planlægge byens udvikling, og de beslutninger, man sidder og træffer der, har kæmpestor konsekvens for, hvordan byen ser ud om 30, 40, 50 år.
Det er også derfor, det er vigtigt, at folk husker at stemme den 17. november, for det er faktisk meget afgørende, hvad der sker dér.
Og der er det, vi lægger an til, når man planlægger et nyt areal og man siger, at der vil man have boligbyggeri, at man så ikke kun får et areal, hvor de allerrigeste bor, eller et areal, hvor de allerfattigste bor, men at man prøver at kombinere boligformer, så folk bor mere integreret, så vi sådan set fortsætter den kultur, vi har i Danmark for at bo dør om dør, rig og fattig, mellemindkomster, samme folkeskole; den form for integration forskellige samfundslag imellem, som er så sund og demokratisk, og som vi er så stolte af.
Det er det, vi skal udvikle, og jeg tror sådan set, at Dansk Folkepartis ordfører er enig i den her udvikling, i den her dagsorden, at det er der, vi skal hen, og derfor burde Dansk Folkeparti også med de holdninger, de har i forhold til det her, kunne støtte det her beslutningsforslag om, at kommunerne kan træffe afgørelse på det her område.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-05:
Jamen ordføreren nævnte – hørte jeg sådan lige i øresneglen – noget med, at Socialdemokraterne ikke havde nogen interesse i nidkært at fordele folk på opgange.
Det var sådan det, der bliver sagt af hr. Rasmus Prehn for ganske få minutter siden.
Så kom jeg straks i tanker om en af de her kommunale frihedsrettigheder, som Socialdemokraterne jo faktisk stod bag med et langt beslutningsforslag tidligere her i Folketinget for – jeg tror – et lille års tid siden.
Det var et af de her frihedsforslag, man havde fra Socialdemokraternes side, nemlig at man ville give kommunerne en bemyndigelse til at kunne tvinge sig adgang til en højere grad af visitationsret på boligområdet.
Så vil jeg gerne spørge ordføreren: Er det faktisk ikke det, som ordføreren sagde at han ikke ville, nidkært at fordele folk på opgange?
Rasmus Prehn (S), 2009-11-05:
Det er jo fuldstændig rigtigt, at noget af det, der har ligget Socialdemokraterne rigtig meget på sinde, er at løse nogle af de problemer, der er i mange af vores sociale boligområder, hvor der kan være en meget stor koncentration af f.eks. borgere med anden etnisk herkomst.
Og der har vi sagt: Jamen der skal man da fra kommunens side have mulighed for at stille nogle krav til, hvordan man blander indbyggerne i et område.
Det er jo så kommunerne, der skal have hjemmel til det, og kommunerne, der skal kunne stille krav; det er ikke noget, vi skal gøre her fra Slotsholmen.
Det er jo ikke sådan, at man skal sidde og anvise for hver enkelt opgang eller noget, men man skal kunne sige: Hvordan kan vi gøre nogle ting?
F.eks. kunne det jo være, at man sagde, at der er nogle særlige muligheder for hurtigt at få en lejlighed, hvis det drejer sig om en person, som har fuldtidsbeskæftigelse, fordi man kan se, at der er en overrepræsentation i et boligområde af folk uden for arbejdsmarkedet.
Der har man lige fået renoveret osv., og der lægger man an til: Har du fuldtidsbeskæftigelse, så kan du komme hurtigere til, for vi har faktisk et problem med for få på arbejdsmarkedet i det boligområde.
Og det synes jeg er sund politik.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-05:
Jeg synes faktisk ikke, ordføreren slap ret heldigt fra besvarelsen af mit spørgsmål, for det, der ordret blev sagt, var, at man fra Socialdemokraternes side ikke ville gå ind og nidkært fordele folk på opgange.
Så spørger jeg igen: Hvad er det så, man vil, når man så alligevel fra Socialdemokraternes side synes, det er i orden at give en såkaldt frihedsrettighed til kommunerne, som gør, at når ældre fru Jensen, som har ventet i flere år og har betalt sit kontingent for at komme til, endelig er ved at komme dertil, hvor hun skal have en lejlighed, så kommer den store kommune og siger: Nu må du ikke få lejligheden alligevel, selv om du er øverst på listen; vi har lige en anden, der skal foran i køen.
Så fordeler man jo reelt nidkært, og man forfordeler jo nogle frem for andre.
Så vil jeg gerne sige, at hr. Rasmus Prehn også sagde, at partiet vil lægge sig i selen for at løse problemerne, men man løser jo ikke problemerne for fru Jensen.
Henrik Brodersen (DF), 2009-11-05:
Jeg er da glad for, at vi her på falderebet kan blive enige om en lille smule.
Jeg er jo også fra en kommune, hvor man har haft stort held med at gøre det, og det har jo været til gavn for nogle og til mindre gavn for andre.
Sådan skal det også være.
Men jeg forstod bare på ordføreren, at man havde det der med, at alle de rige boede nord for København og var indhegnet for deres egen sikkerheds skyld, og så havde vi så nogle, der boede andre steder, som mere eller mindre bare kunne bo for åbne døre.
Når ordføreren selv stiller sådan et eksempel op, er jeg bare nødt til at spørge igen: Hvor detaljeret synes man det skal være?
Er det sådan, at man nu begynder at skulle deportere folk fra Hellerup og ind på Nørrebro?
For jeg kan ikke forestille mig, at det var den vej, man ville gå.
Jeg forstod mere på ordføreren, at man måske ville tage nogle af dem, der var mindrebemidlede, og sende op at bo i strandvejsvillaer.
Jeg kunne bare godt tænke mig at vide: Vil man også gå den anden vej og måske ligefrem begynde at deportere folk?
Frank Aaen (EL), 2009-11-05:
Som det fremgik af de korte bemærkninger, støtter Enhedslisten forslaget.
Vi synes, det er en god idé at give de kommuner, der selv vil, mulighed for at eksperimentere med nye styreformer, herunder den, der er nævnt i beslutningsforslaget og i bemærkningerne, den såkaldte Oslomodel.
Der er dog en ting, som vi synes godt kunne have været lidt stærkere beskrevet – for at sige det på den måde – i beslutningsforslaget, og det er spørgsmålet om mindretalsbeskyttelse.
For hvis man bare indfører et flertalsstyre, kommer det jo til at gøre, at mindretallet, akkurat som her i Folketinget, aldrig nogen sinde bliver hørt.
Hvis man er i tvivl om, hvad der sker, når der indføres flertalsstyre og flertallet altså bruger sit flertal, ja, så kan man se på, hvordan det sker under V og K og Dansk Folkepartis flertal, og se, at det faktisk er til stor skade for demokratiet.
Altså, demokrati er jo ikke altid demokrati, hvis ikke det forvaltes ordentligt, og det blev ikke forvaltet ordentligt, da man f.eks. sendte Danmark i krig med 1 stemmes flertal.
Det forvaltes ikke ordentligt, når man skyder et kanonstort hul i statskassen ved at forære skattelettelser til de rigeste med 1 stemmes flertal, eller var det 2?
Den måde at forvalte et flertal på er jo skadelig, men desværre ser man tit, at et flertal ikke kan dy sig.
Derfor er man, samtidig med at man indfører flertalsstyre, nødt til at overveje, hvordan man sørger for, at der også er en god mindretalsbeskyttelse.
Det kan jo indføres på mange måder, f.eks. ved at mindretallet også har pladser i forskellige udvalg.
Men jeg tror, at noget af det, der er det vigtigste for at sikre et stærkt mindretal, er det, som i hvert fald Enhedslisten har foreslået i Københavns Kommune, nemlig at det sikres, at folk fra mindretallet har mulighed for fuldtidsansættelse, ikke kun i økonomiudvalget, men måske i hvert fald i en stor kommune som København også i andre udvalg, så man kan matche de professionelle.
Jeg ved godt, at jeg om lidt får at vide, at det koster penge.
Det er til stor skade for Folketinget, at mindretallet, eller vi kan i den her forbindelse i øvrigt sige Folketinget, ikke i højere grad har et eget embedsapparat.
Vi har nogle knaldgode sekretærer, men vi burde have et økonomisk sekretariat, der kunne matche f.eks. Finansministeriet, så det ikke er sådan, at alt skal skydes ned af Finansministeriet.
Det er jo forbavsende – og det er ligegyldigt, hvilken regering det er, det skete i Nyrups tid, og det sker også i dag – at hver gang mindretallet fremsætter nogle forslag og siger, at de er fuldt finansierede, så får de at vide af den siddende regering
: Ha, ha, det er de slet ikke, de koster en bondegård og driver landet ud i fallit.
Altså, man skal prøve at få nogle embedsmænd, som er mindretallets og Folketingets embedsmænd, i større målestok, end man har nu, og som kan komme med en second opinion, for det, man jo tit har brug for, er, at nogen kan give et andet syn på en sag og matche det embedsapparat, som jo er kæmpestort – i kommunerne er det lidt mindre, men også relativt stort – som regeringen har at trække på til sin hjælp.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-05:
Jeg vil gerne spørge hr. Rasmus Prehn om det her med at sikre demokratiet, for det er jo også vigtigt.
Nu nævner ordføreren jo selv Enhedslistens argumenter for at sikre mindretallet, og der vil jeg gerne spørge, om forslagsstillerne også har indtænkt nogle tiltag, som man måske kunne overveje i forbindelse med den situation, at en borgmester mister sit flertal i løbet af en valgperiode.
Jeg tænker helt konkret på København, ikke fordi man har mistet flertallet, men vi ved jo, at en række af netop Socialdemokraternes medlemmer af Borgerrepræsentationen har meldt sig ud af Socialdemokraterne, fordi de var lidt i opposition internt i partiet til den ledelsesstil, som overborgmesteren agerede ud fra.
Der vil jeg gerne spørge: Hvis nu man kunne få nogle styreformer ind, hvor man også indtænkte den situation, at flertallet lige pludselig blev til et mindretal, hvordan ville Socialdemokraterne så forholde sig til det?
Kunne det f.eks. tænkes ind i det her forslag?
Rasmus Prehn (S), 2009-11-05:
Det er et rigtig interessant perspektiv, som Dansk Folkepartis ordfører bringer frem her.
Man kan jo sige, at det, der kunne være den logiske konsekvens af at have parlamentarisme på kommuneplan, også ville være, at man i så fald ville kunne vælte eller afsætte en borgmester, hvis ikke der var opbakning til vedkommende.
Altså, jeg tror da, at der er mange danskere, der har det sådan, at de faktisk synes, det er besynderligt at have en borgmester siddende, som der ikke er opbakning til, men det er så bare tilfældet, for nu har man en form for forholdstalsstyre, og der siger man så, at man skal sprede det ud over hele linjen, så der er flere forskellige borgmestre, også selv om de ikke har et flertal bag sig.
Der tror jeg da, at en naturlig konsekvens af at få parlamentarisme også ville være, at man midt i perioden ville kunne vinke farvel til en borgmester, hvis ikke der var opbakning til vedkommende.
Så det synes jeg ville være et sundt princip; det ville jeg ikke have noget imod.
Her ser vi et medlem af Dansk Folkeparti, som sådan nærmest bliver helt euforisk og begejstret over perspektiverne i det her beslutningsforslag.
Man siger: Hold da op, der er muligheder i det, det er spændende, og det virker også retfærdigt, det virker rigtigt, hvorfor har vi ikke gjort det før?
Altså, jeg tror, man skal være medlem af Dansk Folkeparti for at kunne se logikken i det.
Man siger: Vi synes, det er fantastisk, og der er muligheder i det; ih, hvor er det godt, men vi stemmer nej.
Det er jo sådan set det, der ligger i det her.
Jeg vil sige, at ja, der kan godt undervejs i en periode være situationer, hvor man ikke er enige osv. – nu tror jeg, at i den konkrete situation, som Dansk Folkepartis ordfører refererede til, er det bare et spørgsmål om en eller anden form for midlertidig uenighed; det er ikke ensbetydende med, at man vil stemme nogen ned – den mulighed kan være der, hvis man får parlamentarisme.
Og ja, det var derfor, at Dansk Folkeparti skulle stemme for det her beslutningsforslag.
Så ville man stemme for det, man mente, i stedet for at stemme for noget andet end det, man mener.
Henrik Brodersen (DF), 2009-11-05:
Jeg kan jo gribe bolden og sige, at man ikke nødvendigvis behøver at være medlem af Dansk Folkeparti for at forstå det her.
Det kræver måske bare en lidt større evne til at forstå det for dem, der modtager budskabet, og den kniber det så med.
Jeg vil sige, at det, jeg tror er den største hage ved det med Københavns Kommune, måske er, at den er socialdemokratisk ledet.
Det får vi formentlig lavet om på.
Så vil jeg gerne spørge ordføreren, om ikke det er rigtigt, at vi fra Dansk Folkepartis side ikke har givet udtryk for, at den måde, som Københavns Borgerrepræsentation bliver drevet på, er den største lyksalighed, men at vi i almindelig respekt for det arbejde, der er sat i gang, siger: Det venter vi lige med at se på.
Og så kan vi sagtens bakke op om nogle af de ting, hvis der ligger en rapport, der siger, at det her er sund fornuft og vi kan gøre det på de og de måder og med de og de undtagelser.
Det vil jeg bare gerne have ordføreren til at bekræfte.
Rasmus Prehn (S), 2009-11-05:
Og så har man sagt, at man stemmer imod det.
Det er sådan set det, der er tilfældet.
Man siger: Ih, hvor er forslaget godt, men vi stemmer imod.
Det er sådan set det, der har været i det her.
Det, der kan undre, er jo, at da det handlede om Skanderborg Kommune, som gerne ville have lov til at lave en styreform, hvor de arbejdede uden udvalg, den såkaldte Skanderborgmodel, var man frisk fra Dansk Folkepartis side og sagde: Jamen der skal være frihed til kommunerne, det skal de have lov til at bestemme.
Nu handler det om Københavns Kommune, hvor jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti oven i købet har en særlig interesse i, at der bliver lavet noget om.
De synes, at det, der foregår i København, er så forkert, og at det skal laves om hurtigst muligt.
Og de er glade for forslaget her og synes, at det er spændende, og at der er perspektiver i det, men de stemmer nej til det.
Det er det, jeg kan forstå Dansk Folkeparti siger her i dag.
Jeg synes, det er mærkeligt at bruge så meget tid på at argumentere for noget for så at skynde sig at stemme imod det med det samme.
Henrik Brodersen (DF), 2009-11-05:
Jamen jeg fik i hvert fald bekræftet det med opfattelsesevnen.
Jeg vil bare sige til ordføreren, at vi jo i flere omgange har givet udtryk for, at vi ikke ser den måde, det bliver kørt på, som noget lyksaligt.
Men i bund og grund har vi respekt for det, der er sat i gang, og det giver ingen mening at stille et forslag 12 dage før kommunalvalget og dermed skabe nogle andre retningslinjer for, hvordan vælgerne skal gå ud og stemme for at stemme for at få en anden styreform efter nytår.
Det synes vi ikke er rimeligt.
Nu går vi ind i en 4-årig-periode, og rapporten ligger der til maj.
Hvorfor i alverden kan ordføreren ikke vente på, at den rapport kommer, så vi kan se, hvad den indebærer, og hvilke muligheder der er i den?
Så har vi 3½ år til at lave det om i, så vælgerne til næste kommunalvalg lige præcis ved, hvad det er, de går hen og stemmer om.
Rasmus Prehn (S), 2009-11-05:
Sagen er, at der intet som helst er i vores beslutningsforslag, som strider mod, at der er et udvalgsarbejde, der kører parallelt.
Der er jo tale om, at vi foreslår en forsøgsordning, hvor man siger, at hvis Københavns Kommune gerne vil prøve det her af, kan den det.
Det vil betyde, at det her udvalg, som jeg kan forstå at Dansk Folkeparti virkelig kerer sig om, så også vil kunne få empirisk materiale at arbejde med, fordi man rent faktisk har været ude og lave et forsøg i Københavns Kommune.
Så vil udvalget simpelt hen have et konkret grundlag at tage udgangspunkt i, man vil sådan set give det udvalg bedre arbejdsbetingelser end dem, det allerede har nu.
Men det er Dansk Folkeparti så åbenbart også imod.
Jeg fik heller aldrig forklaringen på, hvorfor det er, man godt vil være fleksibel, når det handler om Skanderborg Kommune, men når det handler om Københavns Kommune, vil man ikke være fleksibel.
Det er da en mærkelig form for forskelsbehandling.
Det fik jeg aldrig en forklaring på fra Dansk Folkeparti.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2009-11-05:
Vi skal blande os så lidt som overhovedet muligt i kommunernes indre anliggender, men hvis vi laver lovgivning, er det altså vores ansvar, hvis den lovgivning ikke virker efter hensigten.
Maja Panduro (S), 2009-11-05:
Det må jo så stadig væk betyde, at vi stadig også fra Folketingets side skal blande os mere i de store kommuners hverdag og gøren og laden end i de små kommuners, for her går det ud over flere mennesker, her kan man risikere at lave større fejl.
Er det rigtigt forstået?
Karen Ellemann (V), 2009-11-05:
Det kommer jo an på, hvordan man læser tingene, for hvis man skulle beslutte det her, det vil sige dels at nedsætte et udvalg om konkurrenceudsættelse, dels samtidigt at suspendere konkurrenceudsættelsesaftalen, så kan det da godt være, at det ikke lovmæssigt bliver forbudt at konkurrenceudsætte.
Men hvis ikke alene det at vedtage en suspension af en aftale er at sætte foden på bremsen, så har jeg meget vanskeligt ved at se, hvad det ellers skulle være udtryk for.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2009-11-05:
Jeg står om nogen med begge ben plantet i kommunen.
Ja, jeg er faktisk viceborgmester.
Der er ikke nogen, der som jeg ikke ønsker indblanding i kommunens affære.
Vi vil selvfølgelig gerne have så meget selvstyre som overhovedet muligt, og der er ikke nogen tvivl om, at der skal ændringer til, bl.a. i Københavns Kommune.
Det er der ingen tvivl om.
Men jeg ved også, at hvis jeg sidder i et udvalg, vil jeg nødigt desavoueres og tromles over af en lovgivning på Christiansborg, og hvis jeg sidder i Kommunernes Landsforening, vil jeg også meget nødig have, at der er andre, der mener, at de er meget klogere med hensyn til kommunernes problemer end Kommunernes Landsforening.
De kan i hvert fald lytte til dem.
Rasmus Prehn (S), 2009-11-05:
Nu er sagen, at det her udvalg jo har en række andre opgaver, som ministeren også kom ind på, og det lyder meget, som om det sådan er til lejligheden, at ministeren har fundet på, at man nu også skal arbejde lidt med de her styreformer.
Det er ikke det, der er hovedsigtet med udvalget.
Så mon ikke udvalget kan leve med, at man faktisk lytter til, hvad bl.a. den konservative ordfører har sagt om kommunalt selvstyre, og giver Københavns Kommune lov til at prøve en ordning af.
Jeg kunne godt tænke mig at høre den konservative ordfører om, hvad forskellen egentlig er på, at Københavns Kommune får lov at prøve det her af, og at vi så i sin tid gav hjemmel til, at Skanderborg Kommune kunne eksperimentere med den såkaldte Skanderborgmodel, hvor man arbejder uden udvalg, men tager alle beslutninger i byrådssalen?
Der kunne man jo godt se alle argumenterne for frihed til kommunerne og det ene med det andet.
Der skulle ikke først nedsættes noget udvalg.
Der gav man frihed til Skanderborg Kommune.
Den er ganske vist også Venstrestyret.
Hvorfor skal der være forskel, og hvorfor gælder det kommunale selvstyre kun i Skanderborg Kommune, hvor der er en Venstreborgmester, men ikke i Københavns Kommune, hvor der er en socialdemokratisk borgmester?
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2009-11-05:
Jeg tror, at det har noget at gøre med ligesom i virksomhederne, at små virksomheder er dynamiske, tingene kan lade sig gøre hurtigt, man kan hurtigt afprøve, man kan hurtigt komme tilbage igen.
Her har vi faktisk landets største kommune, København er en stor mastodont, og hvis vi begynder at lave kaos dér, bliver det altså rigtigt kaos.
Så derfor skal vi altså lige skynde os langsomt.
Flemming Bonne (SF), 2009-11-05:
Ja, jeg har også en kommunal baggrund, og jeg kæmper virkelig også en sej kamp for det kommunale selvstyre.
Det er så vigtigt, at vi har den her mangfoldighed i vores demokrati.
Derfor vil jeg gerne spørge ordføreren, om ikke ordføreren er enig med mig i, at når vi taler om kompetenceforhold mellem kommunerne, borgerrepræsentationen i Københavns Kommune og KL, så er Kommunernes Landsforening en interesseorganisation, som kan hjælpe kommunerne med noget ekspertise dér, hvor kommunerne ikke selv har den, men at det er den enkelte kommune, der har sin egen beslutningsret.
Det synes jeg er lidt vigtigt at få afklaret i den her diskussion.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2009-11-05:
Ja, jeg er da helt enig.
Men det er nøjagtig som at være medlem af en fagforening.
Hvis man er det, må man også adlyde de regler, som den fagforening sætter.
Flemming Bonne (SF), 2009-11-05:
Nu har jeg selv været medlem af en fagforening i mange år, og jeg har været tillidsmand i mange år, jeg har været kommunalpolitiker i mange år.
Jeg bliver nødt til at sige, at jeg ikke opfatter Kommunernes Landsforening som en fællestillidsmandsinstitution.
Det er og bliver en interesseorganisation.
Vil ordføreren ikke medgive, at det er Københavns Kommune, som har den endelige beslutningsret, også i sådan nogle sager her?
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2009-11-05:
Hvis jeg sad i Københavns Kommune, ville jeg nok sige ja.
Men nu står jeg på Folketingets talerstol, og så vil jeg nok sige, at landets love kommer herfra – heldigvis.
Maja Panduro (S), 2009-11-05:
Jeg vil gerne vende tilbage til ordførerens svar til hr. Rasmus Prehns spørgsmål, for jeg skal lige være sikker på, at jeg har forstået det helt rigtigt.
Er det Det Konservative Folkepartis holdning, at det kommunale selvstyre i højere grad skal gælde i små kommuner end i store kommuner?
For sådan lød det jo, dengang ordføreren forklarede os, hvordan man i Københavns Kommune ikke kunne få lov til at eksperimentere, men hvis det var i Skanderborg Kommune, kunne man godt.
Jeg vil også godt høre, hvor lille en kommune så skal være, før man kan nyde gavn af det her kommunale selvstyre, som ordføreren tilsyneladende ligesom jeg holder meget af?
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2009-11-05:
Taleren har altså misforstået argumentet.
Argumentet var, at når man er lille, laver man små fejl, og når man er stor, laver man store fejl.
I det her tilfælde er det altså sådan, at man skal sørge for at gardere sig lidt bedre, når man er stor, for det kommer altså til at gøre ondt på rigtig mange borgere, hvis man laver store fejl.