Naser Khader (NY), 2007-10-04:
Jeg vil gerne bruge anden runde til at samle op på debatten, som jeg har hørt den.
Jeg vil starte med asylcentrene: Jeg er utrolig glad for, at der er en bred kreds af partier, som åbner op for, at vi skal forbedre forholdene for asylansøgerne.
Alligevel vil jeg gerne kvittere for, at Socialdemokratiet har ændret signaler og nu er klar til at forbedre forholdene.
Jeg vil også gerne kvittere for, at De Konservative åbner op for at finde bedre løsninger på asylområdet.
Jeg takker også De Radikale for opbakningen i dagens debat.
Jeg håber derfor, at vi kan finde bedre løsninger på det her område.
Et andet emne, som jeg er glad for har fået opbakning her op til åbningsdebatten, er Ny Alliances forslag om at lave et antiradikaliseringscenter.
De planer om terror, som oprulles i retssalene i øjeblikket, er skræmmende.
Vi kan takke vores effektive politi for, at det ikke er gået værre.
Men det bedste vil være at gøre noget ved tingene, inden det udvikler sig til, at politiet skal tage affære.
For det er jo sådan med radikalisering, at det er en proces, og der er det vigtigt, at vi gør noget ved de første faser.
Derfor foreslår vi et antiradikaliseringscenter, der kan arbejde på tværs og samle viden og forebygge.
Jeg er mindre fortrøstningsfuld, når det gælder ambitionsniveauet i forhold til at skaffe flere hænder på arbejdsmarkedet.
Dansk Industri har egentlig sagt det meget præcist ved at kalde deres plan for flere i beskæftigelse for »Plan B«.
Grunden til, at de gik fra plan A til »Plan B«, er, at de ikke kunne se, at der var politisk opbakning til plan A, som går ud på, at man skal lave en skattereform, så man kan få flere hænder ud på arbejdsmarkedet.
Så regeringens jobplan er jo inspireret af Dansk Industris »Plan B«, som egentlig er en lappeløsning.
De bedste løsninger er en skattereform og en efterlønsreform.
Det er stort set alle eksperter og økonomer enige om.
Det er positivt, at regeringen har taget et lille skridt med deres skattepakke, men det er negativt, hvis det betyder, at regeringen ikke vil diskutere skat igen før i 2015.
Det tæller på den positive side, at statsministeren er enig i, at Danmarks aktuelt største udfordring er mangel på arbejdskraft, og det tæller på den positive side, at regeringen har fremlagt ti initiativer til at skaffe mere arbejdskraft.
Men vi frygter, at redskaberne ikke er stærke nok, og vi frygter, at løsningerne bliver vedtaget med det snævrest mulige flertal.
Det vil give de bedste løsninger og gøre dem langtidsholdbare.
Vi vil gerne på forhånd melde ud, at vi selvfølgelig er positivt indstillet over for nye initiativer, både i forhold til at få de resterende ledige i arbejde og til at nedbringe sygefraværet.
Vi er også positive i forhold til at give førtidspensionister mulighed for at sætte pensionen i bero.
Endelig er vi også positive i forhold til at åbne yderligere op for import af udenlandsk arbejdskraft, men vi vil gerne gå længere end regeringen.
Vi glæder os alligevel til at komme til forhandlingerne.
Vi vil også gerne forhandle om bedre muligheder for, at studerende kan arbejde ved siden af studierne.
Vi håber at blive inviteret med i SU-forligskredsen, så vi kan være med til at finde fornuftige løsninger.
Når det gælder regeringens forslag om at lette skatten på arbejde for udenlandske forskere og 64-årige, er vi mere skeptiske.
Det betragter vi i Ny Alliance som en ren tilståelsessag.
Regeringen letter skatten for de to grupper, fordi man mener, det vil være en gevinst for samfundet.
Hvorfor vil det det?
Det vil det, fordi indkomstskatten er for høj i Danmark.
Men i stedet for at tage konsekvensen af, at indkomstskatten er for høj i Danmark, ser man en masse lappeløsninger
lappeløsninger, der betyder forskelsbehandling af skatteborgerne.
En dansker må se misundeligt på den udenlandske kollega, der kun betaler det halve i skat, og den 34-årige må med undren se på, at den 64-årige slipper langt billigere i skat.
Vi ser hellere en generel skattereform, men møder gerne op til forhandlingerne.
Og så håber jeg, at det kommende forhandlingsforløb vil være helt anderledes end det forhandlingsforløb, vi var udsat for under de sidste skatteforhandlinger.