Camilla Hersom (RV), 2012-05-03:
Dette lovforslag falder i to dele, som begge angår afvejning mellem håndtering af personlige sundhedsdata på den ene side og hensynet til at skabe ny indsigt gennem forskning og dataindsamling på den anden side.
Radikale Venstre har den grundopfattelse, at der skal værnes endog meget stærkt om privatlivets fred, og at borgerne som udgangspunkt ejer deres egne data.
Personlige data er netop personlige, og det følger deraf, at borgerne skal give samtykke, hvis deres data skal anvendes i forskellige sammenhænge, hvad enten det måtte være i offentligt regi eller i kommercielle sammenhænge.
Nærværende lovforslag illustrerer, at de to hensyn – altså borgernes ejerskab til egne data og anvendelsen af data til brug for ny viden – nogle gange støder sammen.
Lovforslaget illustrerer også, at vores lovgivning generelt til tider halter bag efter den teknologiske udvikling.
Kernen i den første del af forslaget angår, at hvis en patient har givet sit samtykke til, at hans eller hendes data må anvendes i et forskningsprojekt, så kan allerede indsamlede data ikke trækkes ud af projektet igen, hvis patienten trækker sit samtykke tilbage.
Det finder vi er rimeligt, da det ville underminere forskningsprojekternes grundlag, hvis tilbagetrækning af samtykke også betød tilbagetrækning af data.
Der kan være gode grunde til ikke længere at ville deltage i et forskningsprojekt.
Måske oplever man ubehagelige bivirkninger, måske andre gener, men det vil jo være afgørende også at kunne registrere det i forskningsprojektet.
Vi mener i den forbindelse, det er afgørende, at patienterne på forhånd er informeret grundigt, så de er fuldt vidende om, at de ikke kan trække allerede afgivne data tilbage, selv om de måtte ændre deres samtykke.
Kan man ikke leve med det, må man lade være med at deltage. Den anden del af lovforslaget angår en kompliceret relation mellem indholdet i persondataloven og den virkelighed, som de videnskabsetiske komiteer fungerer i.
Komiteerne må kun behandle personlige data uden samtykke, hvis det sker med henblik på at udføre statistiske eller videnskabelige undersøgelser af væsentlig samfundsmæssig betydning.
Det rejser imidlertidig problemer med komiteernes behandling af oplysninger, som er indberettet i forbindelse med bivirkninger og utilsigtede hændelser.
Fokus på utilsigtede hændelser er ellers et område, som vi er mange der er enige om bør styrkes og udvides, fordi det er ved at registrere afvigelser fra det forventede, at man får værdifuld input til at ændre en behandling, en medicinering eller en arbejdsgang, og det gælder, uanset om der er tale om forhold i det almindelige sundhedsvæsen eller forsøg.
Lovforslaget sigter her på at styrke beskyttelsen af personoplysningerne om forsøgspersoner, samtidig med at der indføres større proportionalitet i de videnskabsetiske komiteers indhentning af personoplysninger.
F.eks. anbefales det at bruge data i anonymiseret form, hvor det er muligt.
Begge dele kan vi støtte.
Vi vil til sidst opfordre alle relevante parter – det være sig Datatilsynet, komiteerne eller Sundhedsministeriet – til at arbejde ud fra en tilgang om Privacy by Design, når man tilrettelægger indsamling af data.
Hvis man er opmærksom i udgangspunktet i designersystemerne, vil Privacy by Design kunne løse en del af de beskrevne dilemmaer, uden at det er nødvendigt at afveje privatlivets hensyn over for hensynet til ny viden.
Det kan nemlig godt lade sig gøre både at beskytte privatlivet og bruge data samtidig.
Med de bemærkninger kan Radikale Venstre støtte forslaget i sin helhed.