runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ida Auken (S), 2012-12-12:
Tak for det.
Nu bliver jeg spurgt, om det er hensigtsmæssigt at slå siderne langs vejrabatterne.
Hvis vi bruger midler på at rydde sne eller feje blade nogle steder, går jeg ud fra, at det formentlig sker, fordi det enten har betydning for den erhvervsmæssige drift, der er inde i skovene, eller for at folk også kan komme ud og bruge skovene om vinteren og om efteråret, når bladene falder.
Så ja, der plejer at være sund fornuft i det, vi gør.
Hvis vi omkring de her spørgsmål ser, at her er et sted, hvor det ikke nødvendigvis giver mening, er jeg da åben for at se på det, men umiddelbart vil jeg sige, at hvad angår det med at slå vejrabatterne, synes jeg, at jeg har argumenteret rimelig fornuftigt for, at det er omkostningseffektivt.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-12-13:
Ja, det mener vi.
Leif Lahn Jensen (S), 2012-12-13:
Så er jeg bare nødt til igen at sige, at de borgerlige jo jagtede de svageste i 10 år, nedsatte ydelserne og knoklede på med det, men hvad er der sket?
Der er stadig væk 750.000 på overførselsindkomst.
Man kan ikke sige, at de borgerlige har vist store resultater.
Vi må stadig væk stille spørgsmål ved den her jagt på mennesker og det her med at lade mennesker – eksempelvis et ægtepar – leve for 155 kr. om dagen og lade et ægtepar med to børn leve for 340 kr. om dagen.
Har det virkelig en effekt?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-12-13:
Jeg synes nu, det er vigtigt at få præciseret, når nu Venstre er så interesseret i at gå ind i forhandlinger om, hvordan kontanthjælpen skal være i fremtiden, at man også er helt klar over, hvordan det virker nu, og hvordan det virkede, mens Venstre selv sad i regering, nemlig at der ikke er nogen, der kan få kontanthjælp, uden at de står til rådighed.
Selvfølgelig er det sådan, at hvis man har andre besværligheder end lige det, at man er ledig, er der nogle ting, der kan gøre sig gældende, så man har mulighed for at få kontanthjælp.
Det er der ikke nogen tvivl om.
Men så lider man af et eller andet, der gør, at man skal have det.
Hvis man i øvrigt vil stå til rådighed for arbejdsmarkedet, kan man kun få kontanthjælp, hvis man er aktivt jobsøgende og deltager i de tilbud, man får.
Og så synes jeg, det må være vigtigt, at Venstres ordfører også her er klar over, hvordan konditionerne er, inden man går ind og beskæftiger sig med at diskutere, hvordan kontanthjælpen skal være i fremtiden.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-12-13:
Det er teoretisk set korrekt, men vi ved jo begge to godt, at det altså er muligt at holde sig på kontanthjælp, det er muligt at omgå systemet.
Det har man set talrige eksempler på, og det er igen også dokumenteret med tal.
Så økonomiske incitamenter virker.
Det sagde beskæftigelsesministeren i sin indledende tale, og beskæftigelsesministeren er jo hr. Lennart Damsbo-Andersens partifælle, så jeg går ud fra, at han er enig.
Økonomiske incitamenter virker.
Det er med til at bringe folk ud af arbejdsløshed og ind på arbejdsmarkedet, at man har et økonomisk incitament til at tage et arbejde frem for at være på passiv forsørgelse.
Jeg kan ikke genkende billedet af, at vi skulle have jagtet de svageste.
Det, der skete i de år, hvor Venstre sad i regering og havde statsministerposten, var jo, at der var rigtig mange indvandrere, der kom i arbejde, som før havde været uden for arbejdsmarkedet.
Vi synes ikke, det er at jage folk at hjælpe dem ind på arbejdsmarkedet.
Vi synes sådan set, det er positivt at have et arbejde.
Vi synes, det er bedre at have et arbejde end ikke at have et arbejde, og det tror jeg da egentlig vi er enige med Socialdemokraterne i.
Jeg synes sådan set også, at tallene taler deres tydelige sprog: Der er kommet væsentlig flere indvandrere i arbejde; starthjælpen, introduktionsydelsen, har virket, har været et incitament til, at man har taget sig et arbejde.
Vi synes, det er et problem, at det faktisk bedre kan betale sig ikke at have et arbejde, hvis man har et lavtlønsjob.
Det synes vi er et problem.
Der skal være en økonomisk forskel på at have arbejde og ikke at have et arbejde.
Det skylder man også de folk, der arbejder, altså arbejderne, som Socialdemokraterne jo i hvert fald ved festlige lejligheder siger at de kæmper for.
Det skal kunne betale sig at arbejde, og vi synes, man skal have respekt for folk, der tager på arbejde.
De skal kunne se, at det rent faktisk er noget, der kan betale sig – også hvad angår indkomsten.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-12-13:
Jeg noterede mig, at ordføreren under sin ordførertale nævnte, at mange i 2002 – og jeg går også ud fra, at det skete i årene derefter – valgte at gå på kontanthjælp.
Jeg kunne godt tænke mig lige at få præciseret, om ikke ordføreren er enig med mig i, at kontanthjælp ikke er noget, man tager, men noget, man får, hvis man i øvrigt står til rådighed for arbejdsmarkedet og lever op til de krav, der er om aktivering og deltagelse i de tilbud, der er fra jobcenteret.
Det er ikke noget, man bare får, uden at man står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Vil ordføreren ikke lige præcisere det?
Martin Henriksen (DF), 2012-12-13:
Jeg ved jo godt, at det er beskæftigelsesministeren, der står oppe på Folketingets talerstol, og ikke justitsministeren, og jeg ved også godt, at det her beslutningsforslag, som vi jo selv har stillet, ikke handler om kriterierne for, hvornår man kan opnå asyl.
Det er jeg helt med på.
Men pointen er jo, at det betyder noget for asyltilstrømningen, hvilke muligheder, hvilke tilbud der er i Danmark, og den her regering har jo valgt på beskæftigelsesministerens ressortområde – det medgiver jeg, men det har jo så indflydelse på andre ministres ressortområder – at man fra dag et, hvis man får asyl, kan få adgang til kontanthjælp i Danmark.
Det har man jo vedtaget.
Og så er det klart for menneskesmuglere og andre, der skal orientere sig om, hvor de bedste tilbud, hvis man ønsker at søge asyl i den vestlige verden, i Europa, er, at tilbuddet lige er blevet bedre i Danmark, fordi der er bedre økonomiske vilkår i Danmark under den her regering, end der var, da Dansk Folkeparti støttede den tidligere borgerlige regering.
Og siden man indførte de forbedrede økonomiske vilkår, er der jo kommet flere og flere asylansøgere til Danmark.
Der vil jeg bare gerne høre, om det giver anledning til, at regeringen tænker lidt over sin politik på det her område.
Der er sådan set to gode argumenter for at genindføre starthjælpen: at der alt andet lige kommer nogle flere i arbejde af dem, der kommer, og at der så også kommer færre, så det dermed også giver plads, tid og rum til at integrere dem, der allerede er kommet til Danmark.
Mette Frederiksen (S), 2012-12-13:
Kontanthjælp er en mulighed for at opnå forsørgelse, hvis man ikke selv har andre muligheder for at forsørge sig, enten i kraft af familierelationer eller i kraft af et arbejde.
Det er ikke sådan, at mennesker bliver tilbudt kontanthjælp rundtomkring i den store vide verden.
Kontanthjælpen udgør den underste del af det danske sikkerhedsnet, det er en vigtig social ydelse, fordi det ikke er alle, der er forsikret mod arbejdsløshed, og fordi det er en grundlovssikret ret, at er man borger i Danmark, så har man også adgang til at blive forsørget.
Men at formulere kontanthjælpen som et tilbud er simpelt hen forkert; det er en mulighed, man har, hvis ikke andre muligheder opstår.
Jeg bliver nødt til at bede om, at hvis man ønsker at diskutere asylregler og udlændingeregler i det hele taget, er det min kollega justitsministeren man skal diskutere det med.
Jeg er beskæftigelsesminister, og det, der er min opgave, er at bistå med, at så mange mennesker som muligt i Danmark kommer i arbejde, og jeg er af den grundlæggende overbevisning, at langt flertallet af dem, der bor i Danmark, sagtens kan arbejde.
Det gør rigtig mange mennesker i øvrigt også.
Rigtig mange kan også begynde på en uddannelse, og så er der selvfølgelig nogle grupper, der har behov for hjælp, støtte, som har skånebehov i forhold til beskæftigelse.
Selvfølgelig vil det være sådan, at nogle af de mennesker, der kommer hertil, har dårligere forudsætninger for at komme ud på arbejdsmarkedet end andre.
Vi har også udlændinge, der kommer hertil, som har rigtig gode forudsætninger for træde ind på det danske arbejdsmarked.
Det er jo en meget bred gruppe, vi taler om, og som vi har at gøre med, men vi kan meget, synes jeg, entydigt se, at det, at man alene sætter ydelserne ned, ikke er det, der gør, at alle kommer i arbejde.
Derfor bliver man hele tiden nødt til at veje sine redskaber op mod hinanden, og så kan man selvfølgelig ikke se bort fra, at starthjælpen har været en belastning for nogle af de familier, den har ramt, især når de har været underlagt den i rigtig, rigtig lang tid.
Martin Henriksen (DF), 2012-12-13:
Det kommer ikke som den store overraskelse, men jeg er ærgerlig over, at regeringen ikke kan støtte beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti.
Beskæftigelsesministeren havde jo en række grunde til ikke at kunne støtte beslutningsforslaget, men jeg vil dog gerne kvittere for, at beskæftigelsesministeren sagde, at starthjælpen havde fået flere i arbejde.
Så kan man altid diskutere effekten og hvor mange osv., men den har trods alt fået flere i arbejde.
Det synes jeg i øvrigt er et udmærket argument for at genindføre starthjælpen.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ind til noget, som ministeren ikke forholdt sig til, og det er, at siden regeringen har afskaffet starthjælpen og indført ret til kontanthjælp fra dag et, hvis man f.eks. kommer til Danmark som udlænding og får asyl, så har vi jo set en stadigt stigende asylindvandring til Danmark.
Jeg kan jo huske, at vi havde et par ministre i samråd fra Dansk Folkepartis side – der var sikkert også andre partier, der havde dem i samråd – hvor vi spurgte ind til, hvilke konsekvenser det får for tilstrømningen af udlændinge, f.eks. via asylsystemet, at man alt andet lige giver dem en bedre økonomi, når de kommer til Danmark, og hvis de får opholdstilladelse, og der sagde regeringen, at den ikke havde nogen indflydelse på det.
Men siden regeringen sagde det, har der jo været en stigende tilstrømning af asylansøgere til Danmark, og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om ikke regeringen set i det lys mener, at der er anledning til, at man går ind og kigger på ydelserne for de udlændinge, der kommer til Danmark.
Mette Frederiksen (S), 2012-12-13:
Tak for det.
Lad mig bare starte med at sige, at vi selvfølgelig ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Der er der flere grunde til.
Vi kan lige så godt komme i gang med at få taget de mere principielle diskussioner.
Vi har det jo sådan i regeringen, at vi ønsker en beskæftigelsespolitik, der bygger på ret og pligt.
Det vil sige, at man har pligt til at stå til rådighed for arbejdsmarkedet, til at være aktivt jobsøgende, til at gøre, hvad man kan, for at komme i arbejde.
Når man kommer hertil som udlænding, har man selvfølgelig også pligt til at lade sig integrere i det danske samfund og i øvrigt gøre sig umage for at blive en del af det danske samfund og være en aktiv medborger.
Men når man har pligter som borger, har man også rettigheder.
Man har ret til at blive behandlet på en ordentlig måde og med respekt, man har ret til at blive mødt som det menneske, man nu engang er, man har ret til at få samme ydelser, som andre får, når man igennem en længere periode er arbejdsløs og står uden for arbejdsmarkedet.
Man har selvfølgelig også ret til som barn i Danmark at vokse op på en ordentlig måde og under ordentlige kår.
Dengang der var starthjælp i Danmark, blev der selvfølgelig også gennemført evalueringer af, om den virkede eller ej.
Selv når borgere på starthjælp havde modtaget den igennem en længere periode, var det stadig væk sådan, at rigtig mange mennesker ikke kom i arbejde.
Det tror jeg såmænd nok de har.
Der er ingen tvivl om, at økonomiske incitamenter i arbejdsmarkedspolitikken virker, men de virker kun over for nogle grupper.
Der var rigtig mange, der ikke kom i arbejde, der var rigtig mange, der derfor år efter år måtte leve i Danmark, påbegynde et liv i Danmark, være forældre i Danmark, være familie i Danmark på en meget, meget lav ydelse.
Når man er det i rigtig lang tid, kan det få meget, meget store negative konsekvenser.
Når fattigdom og lave ydelser får lov til at bide sig fast, er der en risiko for marginalisering, for stigmatisering, for at man bliver skubbet længere væk fra samfundet.
Derfor skal man altid evne at finde den rette balance mellem økonomiske incitamenter og en ordentlig hjælp til den enkelte og mellem ret og pligt.
I virkeligheden synes jeg, at det mest problematiske i den politik, der har været ført tidligere, var en blind tro på, at hvis man bare satte ydelserne ned, ville mennesker også komme i arbejde.
Det skyldes givet, at mange af de mennesker, der har modtaget starthjælp igennem tiden, har haft udfordringer.
En del har sågar haft problemer.
Det er mennesker, der er kommet med vidt forskellig baggrund og med meget, meget forskellige forudsætninger for at blive integreret og komme ud på det danske arbejdsmarked.
Afslutningsvis vil jeg sige, at vores politik går på to ben: Vi har afskaffet fattigdomsydelserne, og dermed har vi også gjort op med med noget af den fattigdom, der har været i Danmark.
Men samtidig holder vi blikket stift rettet mod målet om at sørge for, at flere mennesker kommer i arbejde.
Det er den diskussion, jeg synes er meget mere relevant, og derfor stemmer vi nej til beslutningsforslaget her.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-12-13:
Jeg tror ikke, at jeg behøver at sige så frygtelig meget mere end navnet Robert, og så ved ordføreren godt, hvad jeg mener, fordi det er muligt at holde sig uden for systemet, det er muligt at undgå diverse krav om beskæftigelse, det er muligt, og det har også vist, at de tiltag, vi tog, rent faktisk virkede.
Hvis det var sådan, at kontanthjælpssystemet var perfekt, havde der jo ikke været grund til at gå ind og ændre på systemet og få lavet ting om.
Så økonomiske incitamenter, som beskæftigelsesministeren også var inde på, virker, selvfølgelig som supplement til de krav, vi stiller, for at man kan få kontanthjælp.
Men det bliver altså endnu bedre, hvis der også er et økonomisk incitament til at få en tilknytning til arbejdsmarkedet.
Leif Lahn Jensen (S), 2012-12-13:
Tak for det.
Jeg hørte ordføreren sige, at indvandrere skal behandles ordentligt.
Så vil jeg godt spørge ordføreren om noget, for det, vi ved, er jo, at hvis man er en familie med to forældre og to børn, så har man 340 kr. om dagen til mad og tøj og alle de her ting, altså 340 kr. at leve for.
Hvis man er et ægtepar uden børn, så har man 155 kr. om dagen at leve for, altså 165 kr. til mad og til tøj – til alt.
Mener ordføreren virkelig, at det er at behandle folk ordentligt?
Liv Holm Andersen (RV), 2012-12-13:
Jeg tror, at jeg er nødt til at gentage min kollega hr. Jens Joels spørgsmål.
For jeg synes også, at det er lidt uklart.
Hvis incitamentstrukturen i starthjælpen virkelig var så god, hvorfor vil Venstre så ikke bare sætte kontanthjælpen ned på det niveau over hele linjen, så det ligesom bliver den samme ydelse?
For hvis incitamentstrukturen for Allan på kontanthjælp er på én måde, må den vel være den samme for Ahmed på starthjælp.
Kunne Venstres ordfører ikke uddybe det en smule for mig?
Jan E. Jørgensen (V), 2012-12-13:
Det er sådan set ikke et synspunkt, jeg deler.
Men det er kompetencegivende at få et arbejde.
Det er kompetencegivende at have et arbejde.
Det gør, at man kan få et bedre arbejde, et arbejde, der giver mere i løn, end det man har, modsat det at være holdt uden for arbejdsmarkedet – jo længere tid man er uden for arbejdsmarkedet, jo mindre egnet bliver man til at komme ind på arbejdsmarkedet.
Og hele ideen i starthjælp og introduktionsydelse er netop at sørge for, at folk kommer i arbejde.
Så ja, det er kompetencegivende at have et arbejde, og flere er kommet i arbejde på grund af starthjælpen og introduktionsydelsen, og nu ser vi den modsatte situation, nemlig at færre kommer i arbejde, og altså at færre får de kompetencer, der skal til for at få en tilknytning på arbejdsmarkedet.
Så VK-regeringens politik medførte, at der var flere, der fik kompetencer til at begå sig på arbejdsmarkedet, og den politik, der nu bliver ført, betyder, at der bliver færre, der får kompetencer til at begå sig på arbejdsmarkedet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2012-12-13:
Vi stiller jo med det her beslutningsforslag for at rette op på den store uretfærdighed, der er overgået ca. 3.700 tilskadekomne, der er blevet ofre for arbejdsulykker i perioden 2003 til den 1. juli 2007.
Disse mennesker er blevet snydt for deres erstatning, fordi deres arbejdsgiver ikke har anmeldt arbejdsulykken, så de er gået glip af erstatninger på op til flere millioner kroner.
De fortjener, at der gives lovhjemmel til, at deres sager kan genoptages og anerkendes, og at de kan få udbetalt den erstatning, som de ville have haft krav på, hvis deres arbejdsgiver havde anmeldt arbejdsskaden til tiden.
De har alle troet, at arbejdsgiveren havde anmeldt arbejdsskaden.
Først da det går op for dem – mere end et år efter at skaden er sket, hvor de spørger til deres arbejdsskadesag – at arbejdsskaden ikke er anmeldt, får de at vide, at det nu er for sent, og at de ikke har ret til erstatning.
Helt tilbage fra 1970'erne og måske endnu længere tilbage har 1-årsreglen været administreret meget lempeligt.
Når den tilskadekomne blot kunne dokumentere, at der var sket en arbejdsskade, og at skaden ville udløse en erstatning, var der ikke noget problem med at få anerkendt arbejdsskaden, selv om der var gået flere år, efter at arbejdsskaden var sket.
Men i 2001 blev praksis ændret.
Det var ikke, fordi loven blev ændret, men fordi nogle embedsmænd i Ankestyrelsen fandt et gammelt cirkulære fra 1959 frem.
Ifølge dette cirkulære skulle der ud over dokumentation for, at der var sket en arbejdsskade, som ville udløse erstatning, være en rimelig grund, til at 1-årsfristen var overskredet.
Ankestyrelsen skrev betingelserne for anerkendelse, når 1-årsforældelsesfristen var overskredet, ind i en principafgørelse.
Herefter blev det gældende praksis, at betingelsen om en rimelig grund skulle fortolkes meget restriktivt, og det var årsag til stribevis af afslag på at anerkende arbejdsskadesager, efter at 1-årsfristen var overskredet.
I 2007 var der et politisk flertal for at ændre denne betingelse, som mange fandt var alt for restriktiv.
Efter lovændringen i 2007 bliver der dispenseret fra 1-årsfristen, når det er dokumenteret, at der er sket en arbejdsskade, og at tilskadekomne har ret til erstatning, men det gælder kun for skader sket efter den 1. juli 2007.
Flere ordførere, deriblandt den socialdemokratiske ordfører, forsøgte forgæves at få loven ændret, således at den også skulle gælde for skader, der var sket før den 1. juli 2007.
Vi ønsker, at Folketinget på samme måde ændrer loven, således at de tilskadekomne, der har fået deres sag afvist i perioden 2001 til den 1. juli 2007 på grund af en restriktiv fortolkning af reglerne, kan få deres sag genoptaget og anerkendt og få udbetalt erstatning.
Trine Bramsen (S), 2012-12-13:
Så skal jeg bare lige forstå, om ordføreren mener, at det i sig selv er kompetencegivende at leve i fattigdom.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-12-13:
Det, vi jo bl.a. så i den forrige regerings tid, var, at rigtig mange af de indvandrere, der kom til Danmark, kom for at uddanne sig, kom for at tage et arbejde, og mange af dem kom med endog meget høje kvalifikationer – modsat den situation, der var tidligere, hvor vi fik rigtig mange til Danmark, som ikke havde særlig store kvalifikationer i forhold til en tilknytning til arbejdsmarkedet.
Men det siger sig selv, at hvis de kvalifikationer, man har, kun gør en egnet til at få et lavtlønsjob, så betyder økonomien selvfølgelig mere, for så er der mindre forskel på at være på kontanthjælp og på at have et arbejde.
Det siger sådan set sig selv.
Trine Bramsen (S), 2012-12-13:
Ordføreren siger, at nytilkomne ikke har de færdigheder, som der kræves for at få et job i Danmark.
Så jeg vil gerne høre, om ordføreren kan uddybe, hvordan han mener at en lav starthjælp giver folk de færdigheder, der kan sikre jobkompetencer til brug i Danmark.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-12-13:
Jamen jeg har ikke sagt, at der er forskel, jeg har heller ikke sagt, at der ikke er forskel.
Altså, jeg ønsker slet ikke at gå ind i den debat på nuværende tidspunkt.
Det er sådan set ikke så svært at forstå.
Liv Holm Andersen (RV), 2012-12-13:
Nej, men det er bare stadig væk noget vævende.
Jeg er enig i, at vi ikke skal diskutere kontanthjælpsreform i dag.
Jeg kunne bare stadig væk godt tænke mig at vide, hvorfor der er forskel på, om Ahmed skal skubbes ud på arbejdsmarkedet, eller om Allan skal skubbes ud på arbejdsmarkedet.
Det må jeg simpelt hen kunne få et klart svar på fra Venstres ordfører.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-12-13:
Nu var det sådan set ikke mig, der var den første til at sige, at incitamentsstrukturen virkede.
Det var beskæftigelsesministeren, så man kan jo sende spørgsmålet tilbage.
Selvfølgelig har størrelsen på ydelserne, forskellen på at have et arbejde og ikke at have et arbejde, betydning.
Det er det, vi skal drøfte, når vi skal drøfte ændring af kontanthjælpen i forbindelse med en kontanthjælspreform.
Det kan ske på mange måder.
Man kan se på varigheden af ydelserne, man kan se på størrelsen af ydelserne, der er masser af måder, man kan strikke det sammen på.
Og jeg har ikke tænkt mig at stå og forhandle en kontanthjælpsreform her fra Folketingets talerstol, mens vi behandler et beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti.
Med angst for at bryde reglerne for tiltaleformer i Folketinget vil jeg godt gentage vores slogan: »Venstre ved du hvor du har«.
Det ved man selvfølgelig også i spørgsmålet om arbejdsmarkedspolitikken og i spørgsmålet om, hvordan vi ser på udlændingepolitikken.
Der vil man ikke opleve nogen som helst form for kursændring, så der kan Dansk Folkeparti være rolig.
Det, jeg bare siger, er, at vi tager bestik af, hvordan virkeligheden udvikler sig.
Og som det er nu, har Danmark altså en regering bestående af Socialdemokraterne, Socialistisk Folkeparti og Det Radikale Venstre.
Det kan vi ikke gøre så meget ved.
Det er vælgerne, der har sammensat et Folketing, som gør, at der er sådan en regering.
Og vi kan jo ikke bestemme, hvad regeringen har tænkt sig at gøre frem til næste valg.
Men vi er nødt til at tage bestik af de beslutninger, der bliver truffet.
Hvis eksempelvis en kontanthjælpsreform munder ud i, at starthjælp og introduktionsydelse ikke behøver at blive gennemført på præcis samme måde, som de har været tidligere, jamen så giver det jo ikke mening at gøre det.
Vi er nødt til at tage bestik af, at der er en virkelighed, som ændrer sig, og dermed også, at vi, når vi kommer til magten igen på et eller andet tidspunkt – der er i hvert fald et vist historisk belæg for, at magten skifter, det er kun et spørgsmål om, hvor lang tid det tager – så må tage bestik af, hvordan virkeligheden har ændret sig i den mellemliggende periode.
Martin Henriksen (DF), 2012-12-13:
Så er Venstres politik jo lidt uklar på det her område.
Det synes jeg jo mildest talt er ærgerligt.
Nu er det planen, at det her beslutningsforslag kommer til afstemning.
Så må jeg forstå det sådan, at Venstre ikke kan stemme for beslutningsforslaget – det er sådan set det, hr. Jan E. Jørgensen siger på typisk politikersprog.
Det vil jeg bare gerne have at hr. Jan E. Jørgensen bekræfter, for det synes jeg er en ny udvikling og en ny position, som Venstre her indtager på det arbejdsmarkedspolitiske område og også på asyl- og udlændingeområdet.
Det er jo fint, at vi i hvert fald kan få det udbredt til den undrende befolkning.
Det er fint, at folk kan blive informeret, men ærgerligt, at Venstre tilsyneladende er i gang med at skifte kurs eller allerede har skiftet kurs.
Det beklager jeg.