Tina Nedergaard (V), 2011-01-18:
Tak for det.
Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti foreslår, at regeringen pålægges at udarbejde en model, der sikrer, at staten kan stille krav til sine leverandører og vindere af udbud om at have et vist antal elever og lærlinge for at kunne indgå kontrakter.
S og SF foreslår endvidere, at regeringen pålægges at indgå en frivillig aftale med bolig- og pensionsselskaberne om en tilsvarende pligt for disse.
Forslagenes indhold er ikke nærmere beskrevet.
Helt overordnet kan jeg indledningsvis konkludere, at gældende ret, herunder EU-retten, ikke rummer mulighed for generelt at sikre, at statens leverandører og vindere af statslige udbud har et vist antal elever.
Tilsvarende gælder for leverandører m.v. til boligselskaber og pensionskasser, så alene af den grund kan regeringen ikke støtte forslaget, og jeg har egentlig næsten heller ingen forventninger om, at Socialdemokraterne kan det, efter at denne oplysning er kommet frem.
Det ville være i strid med EU-retten.
Når det er sagt, vil jeg gerne understrege, at regeringen går ind for alle lovlige tiltag, der kan skabe flere praktikpladser til erhvervsuddannelseselever, sådan at vi kan få flest muligt unge til at gennemføre erhvervsuddannelser med praktikuddannelse i private og offentlige virksomheder.
Det samme gælder erhvervsgrunduddannelsen.
Regler om udbud af statslige opgaver henhører under Økonomi- og Erhvervsministeriet.
Jeg har derfor indhentet følgende bidrag til min besvarelse fra Økonomi- og Erhvervsministeriet, og jeg citerer:
Det primære formål med udbudsreglerne er at sikre, at det offentlige får løst sine opgaver til den bedste pris og i den bedste kvalitet, og at de virksomheder, der byder på opgaverne, får en ligelig og fair behandling.
Derfor er det vigtigt, at man som offentlig myndighed stiller netop de krav, som er relevante for den konkrete opgave.
Myndigheden bør derfor altid overveje, hvad der er væsentligt for at opnå en god kontrakt.
Regeringen bifalder, at man som offentlig ordregiver vælger at lade sociale klausuler om f.eks. lærlinge- eller praktikpladser indgå som en del af sine kontrakter med private leverandører.
Samtidig må regeringen dog gøre opmærksom på, at der ikke er frit slag for anvendelse af sociale klausuler i offentlige indkøbskontrakter.
Det betyder bl.a., at man ikke må pålægge en leverandør byrder ud over den konkrete kontraktperiode.
F.eks. må man ikke binde en virksomhed til at indgå en uopsigelig uddannelsesaftale på 4 år i forbindelse med indgåelsen af en 1-årig kontrakt.
Man kan heller ikke stille krav, der vil afskære tilbudsgivere fra andre medlemsstater fra at byde på opgaverne.
F.eks. må der ikke stilles krav om en uddannelsesaftale, der kun kan indgås af virksomheder med hjemsted i Danmark.
Netop fordi der er tale om en konkret vurdering, bør vi undgå generelle modeller, da de ikke giver sikkerhed for, at reglerne bliver overholdt.
I stedet bør myndighederne foretage en konkret vurdering fra sag til sag af, om der skal anvendes sociale klausuler, og hvordan de i givet fald skal udformes.
Citat slut.
Regler om boligselskaberne og deres virksomhed henhører under Socialministeriet, så jeg er sådan set bare budbringer i dag.
Jeg har derfor indhentet følgende bidrag til min besvarelse fra Socialministeriet, og jeg citerer: Sigtet med at bruge sociale klausuler i den almene boligsektor til fremme af antallet af uddannelsespladser er en god idé, men det er en forudsætning, at det kan ske på lovlig vis.
Helt grundlæggende anses almene boligorganisationer efter de udbudsretlige regler for at være ordregivende myndigheder på linje med offentlige myndigheder.
Det betyder, at der er de samme udbudsretlige overvejelser ved brug af sociale klausuler, uanset om der er tale om en offentlig myndighed eller en almen boligorganisation.
Før der vil kunne indgås aftaler med Boligselskabernes Landsforening eller almene boligorganisationer, skal man være sikker på, at lovgivningen kan overholdes.
Et krav om, at leverandører og vindere af udbud skal have et vist antal elever og lærlinge, må ikke være i strid med den gældende lovgivning, herunder konkurrencelovgivningen.
Det er vigtigt at få afdækket, om der inden for lovgivningens rammer er reelle muligheder for, at almene boligorganisationer kan bruge sociale klausuler om uddannelsesaftaler.
I givet fald vil en aftale mellem staten og boligselskaberne være en god måde at fremme brugen af sociale klausuler ved udbud i den almene boligsektor på.
Citat slut.
Da regler om pensionsselskaber henhører under Økonomi- og Erhvervsministeriet, har jeg indhentet følgende bidrag til min besvarelse på dette område vedrørende pensionsselskaberne fra Økonomiog Erhvervsministeriet, og jeg citerer:
Regeringen kan kun tilskynde til, at pensionsselskaberne frivilligt inddrager sociale hensyn som f.eks. lærlinge- eller praktikpladser i sine leverandørkontrakter.
Men regeringen skal ikke bestemme, på hvilken måde den enkelte virksomhed skal tage samfundsansvar.
Det skal være op til den enkelte virksomhed at vurdere, om det ene eller det andet initiativ vil være en fordel for både virksomheden og samfundet.
Kun hvis indsatsen inddrages i den enkelte virksomheds forretningsstrategi opnås der fordele både for samfundet og for virksomheden.
Regeringen mener med andre ord, at virksomheds- og samfundsansvar skal være forretningsdrevet, da det skaber størst værdi både for den enkelte virksomhed og for samfundet.
Når regeringen ønsker at fremme virksomheds- og samfundsansvar handler det derfor om at vise virksomhederne, at der er gode grunde til at tage et hensyn til sociale forhold og miljø som en del af netop forretningsstrategien.
Det er den tilgang, vi tror på giver de bedste resultater på længere sigt, og vi har da også set, at det haft rigtig fin virkning i det danske samfund.
FN fremhævede i juni i år Danmark som et af de førende lande inden for virksomheder med samfundsansvar.
Det skete med henvisning til, at regeringens handlingsplan for 2008 har skabt en unik dansk tilgang gennem forretningsdrevet samfundsansvar, som både sikrer konkurrencemæssige fordele for danske virksomheder og bidrager til ansvarlig vækst.
Det, at vi ikke vælger mellem enten vækst eller samfundsansvar, men ser det som to ting, der understøtter hinanden, er internationalt set
ret unikt.
Derfor vil den danske regering også fremover fastholde fokus på forretningsdrevet samfundsansvar for den enkelte virksomhed frem for en fælles aftale, som alle skal rette sig ind efter.
Citat slut.
Jeg kan henholde mig til de citerede udsagn fra Økonomi- og Erhvervsministeriet og Socialministeriet.
Til slut vil jeg så understrege, at regeringen går ind for alle lovlige tiltag, der kan skabe flere praktikpladser til unge under uddannelse.
Regeringen har også, som det er forslagsstillerne bekendt, indgået aftale om flere praktikpladser i 2011 med Socialdemokraterne, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre som led i aftalen om finansloven for 2011.
Denne aftale har bl.a. til formål at sikre 8.900 flere praktikpladser i 2011.
Det indgår bl.a. i aftalen, at regeringen senest den 1. marts i år sikrer en kortlægning af virksomhedens retsstilling i forhold til krav om at ansætte elever for at byde på en offentligt udbudt opgave.
Denne afklaring vil blive offentligt tilgængelig på udbudsportalen.
Regeringen ønsker at henholde sig til denne aftale.
Sluttelig vil jeg sige, at vi i regeringen er optaget af, at vi skaber så mange praktikpladser som overhovedet muligt, og jeg synes også, at jeg vil benytte lejligheden til, hvis der er nogen, der ikke har set det, at sige, at vi netop har fået praktikpladstallene for de første 11 måneder i 2010 i forhold til de første måneder i 2009, og der viser det sig, at der en fremgang på 22 pct. i antallet af praktikpladser.
Målet er langtfra nået, og vi skal fortsat øge vores ambitioner for at få flere i gang, men de partier, der står bag aftalen, nemlig Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre, Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti har jo det tilfælles, at vi tror på, at den aftale, vi har indgået, faktisk tilvejebringer omkring 9.000 nye uddannelsespladser.
Med det in mente
vil jeg sige, at jeg også selv med stor interesse afventer den afklaring, som analysearbejdet skal føre frem til omkring gældende ret, da jeg jo selv har erfaret, hvor komplicerede reglerne på området er, og derfor selv har ønsket at sikre virksomhedernes og kommunernes retsstilling bedre ved at få afklaret på centralt sted, hvad der er op og ned i hele sagen om sociale klausuler.