Pia Kristensen (DF), 2007-05-23:
Med hensyn til om det skal være fuldtids- eller deltidsansatte, vil jeg nok sige, som den tidligere ordfører har været oppe og sige, at det altså er noget, der ligger under arbejdsmarkedets parter.
Det må være der, man forhandler sådan noget på plads.
Altså, vi kan jo ikke stå herinde og trække én personalegruppe frem og sige, at nu ønsker vi altså at give dem mere i løn.
Jeg synes da også, det er ulyksaligt, at jeg skal høre en social- og sundhedsassistent eller -hjælper på et plejehjem sige til mig: Jeg orker snart ikke at være her mere, fordi der er blevet for travlt, jeg kan faktisk gå hen på plasticfabrikken lige ved siden af og tjene 4.000 kr. mere om måneden.
Og der vil jeg sige, at der er en klog mand, der engang har sagt, at de mennesker, der kommer meget tæt på andres sved og urin, også er dem, der er allerdårligst lønnet, selv om det faktisk burde være dem, der var allerbedst lønnet.
Forud for den her forespørgselsdebat besluttede jeg mig for at læse rapporten her fra Socialforskningsinstituttet, »Begreber om kvalitet i ældreplejen«, og jeg må da medgive, at rapporten kan bidrage til at gøre kvalitetsbegrebet mere konkret og give en forståelse for, hvor kvalitetsarbejdet støder på modstand.
Men jeg må også medgive, at efter at have læst om kvalitet i den lige rets blik, i faciliteringens blik, i differentieringens blik, normaliseringens blik og autonomiens blik osv. osv. var jeg efterhånden blevet ret tung og træt i hovedet, og jeg trængte egentlig til at forholde mig til noget mere jordnært, nemlig: Hvad er god ældrepleje?
Så jeg fandt et gammelt notat af Bjarne Lenau Henriksen, som er præst i Kirkens Korshær, frem.
Han siger: Ældreomsorg handler naturligvis om økonomi.
Det gør alt, der ikke er gratis.
Men ældreomsorg handler også om noget meget dybere.
Det handler om menneskesyn.
Det nødvendige menneskesyn, som ældreomsorgen har brug for, skal være meget skarpt og gennemtrængende.
Dette menneskesyn skal kunne se den guddommelige værdi i selv det mest hjælpeløse menneskes situation.
Ældreomsorgen skal ikke alene være båret af accept og respekt, den skal være båret af kærlighed, for kærligheden kan se meningen i selv den korteste menneskelige fremtid.
Og de gamles fremtid skal være tryg og rumme den højeste grad af livskvalitet.
Citat slut.
Jeg må sige, at jeg tager hatten af for Bjarne Lenau Henriksen, som meget præcist med få ord kan beskrive, hvad god ældreomsorg er.
Omsorg for de svage ældre er i dag i højere grad end tidligere blevet et samfundsanliggende.
Historisk var det jo familien, der havde ansvaret for familiemedlemmer, som havde behov for omsorg.
Det helt konkrete omsorgsarbejde over for bl.a. bedsteforældre blev overvejende udført af familiens kvinder, fordi de fleste var hjemmegående.
I dag er ansvaret for omsorgen delt mellem familie og stat, og man må konstatere, at den offentlige ældreomsorg aldrig har været mere omfangsrig, end den er i dag.
Hvis vi skal levere en god ældreomsorg, skal vi sikre, at der er hænder og ansatte nok,
og vi skal sikre, at der er nok tid til den ældre, for det kræver tid, hvis alle behov skal dækkes.
Derfor må familien på banen.
Jeg synes også, kommunerne har en pligt til at opdyrke lokale fællesskaber, hvor ældre kan knytte nye kontakter.
For mange ældre er ensomhed faktisk et meget stort problem.
Ældreomsorg er de bløde værdier, den menneskelige kontakt, men det handler jo også om økonomi.
Og det er her, det er en opgave for Folketinget at sikre, at der afsættes tilstrækkeligt med midler til området.
Dansk Folkeparti har siden 2002 sammen med regeringen afsat mange midler til ældreområdet.
Det er initiativer, som socialministeren har fremført, og som Venstres ordfører, hr. Hans Andersen, redegjorde for i VKO’s forslag til vedtagelse, så jeg skal ikke gentage, hvad der allerede er sagt.
Pleje og omsorg af ældre er et komplekst område.
Derfor er det næsten umuligt at komme med et konkret bud på, hvilke initiativer der skal iværksættes, for der er tale om meget forskellige mennesker med forskellige baggrunde og behov.
Der findes ganske enkelt ikke en facitliste, man kan ikke generalisere.
Mødet med den ældre rummer altid nye udfordringer, så udfordringen for dem, der hjælper, plejer og yder omsorg, består derfor i at kunne rumme den forskellighed, ikke kun i relation til fysisk funktionsniveau og helbredstilstand, men også i for hold til psykiske ressourcer, livshistorie og baggrund, kulturelle og sociale referencer.
Der stilles med andre ord store krav til de ansatte i hjemmeplejen – desværre også så store krav, at mange vælger en anden levevej.
Mange klager over, at lønnen er for ringe, og at der er problemer med sygefravær, nedslidning og arbejdsskader, som i høj grad skal ses som udtryk for manglende trivsel.
Derfor må omdrejningspunktet for udviklingen af en bedre ældrepleje de kommende år være at se at få forbedringer af arbejdsmiljøet og en bedre fastholdelse af plejepersonalet, fordi de ældre har hårdt brug for de mennesker.
Som sagt er der allerede igangsat flere initiativer – initiativer, som vi synes peger i den rigtige retning.
Vi ser også frem til, at der med kvalitetsreformen og trepartsforhandlingerne arbejdes målrettet med initiativer, der kan sikre mærkbare forbedringer for de ældre.
Min taletid er ved at være opbrugt, så her på falderebet vil jeg vil da meget gerne takke SF for at have rejst den her forespørgselsdebat.