Brian Mikkelsen (KF), 2009-11-20:
Begge beslutningsforslag indebærer, at regeringen pålægges at ændre våbenlovens regler om besiddelse af kniv på offentligt tilgængelige steder.
I beslutningsforslag nr. B 7, der er fremsat af Enhedslisten, pålægges regeringen inden 3 måneder at fremsætte et lovforslag, der ophæver bestemmelsen om minimumsstraf for overtrædelse af knivforbuddet.
I beslutningsforslag nr. B 9, som er fremsat af Det Radikale Venstre, pålægges regeringen i denne folketingssamling at fremsætte de nødvendige lovforslag og foretage andre fornødne administrative ændringer, så overtrædelse af våbenlovens knivforbud som udgangspunkt straffes med bøde og ikke med ubetinget fængsel.
Forslagsstillerne ønsker samtidig, at knivforbuddets anvendelsesområde begrænses, så det ikke omfatter besiddelse af kniv i biler.
Jeg vil derfor gerne benytte lejligheden til at redegøre nærmere for udstrækningen af det gældende knivforbud.
Siden 2004 har forbuddet også omfattet besiddelse af kniv i biler, som befinder sig på offentligt tilgængelige steder.
Denne udvidelse af forbuddet skete bl.a. under hensyn til, at en kniv, der opbevares i en parkeret bil, hurtigt vil kunne hentes af personer, der ønsker at anvende kniven til voldshandlinger.
Der er to undtagelser fra knivforbuddet.
For det første må man gerne bære kniv på offentligt tilgængelige steder, når kniven skal anvendes til et såkaldt anerkendelsesværdigt formål.
Det er f.eks. tilfældet, hvis kniven skal bruges som led i udøvelsen og udførelsen af et erhverv, i forbindelse med jagt eller fiskeri, eller hvis kniven i øvrigt skal bruges til et konkret praktisk gøremål.
Og man må også godt transportere kniven til og fra det sted, hvor den skal bruges. For det andet er små foldeknive med en klinge på højst 7 cm, som ikke kan fastlåses i udfoldet position, undtaget fra forbuddet.
De små foldeknive kan altså lovligt bæres på offentligt tilgængelige steder, uden at der er et anerkendelsesværdigt formål i lovens forstand.
I modsætning til andre knive må man med andre ord gerne gå med en lille foldekniv i lommen eller tasken eller have den liggende i bilen, selv om man ikke lige ved, hvornår man næste gang får brug for at skrælle et æble, eller hvad man nu plejer at bruge sin kniv til.
Straffen for overtrædelse af knivforbuddet blev skærpet i 2008 af et bredt flertal, så overtrædelse af forbuddet i førstegangstilfælde som altovervejende hovedregel nu straffes med 7 dages ubetinget fængsel.
Baggrunden for skærpelsen var en række voldsepisoder, der involverede brug af knive.
Regeringen fandt det derfor nødvendigt med en betydelig strafskærpelse på området for at sende et tydeligt og afskrækkende signal om, at knivforbuddet skal overholdes.
Da regeringen foreslog en strafskærpelse på området, var vi ikke desto mindre meget opmærksomme på, at der kan forekomme tilfælde, hvor det ud fra sagens konkrete omstændigheder ville være urimeligt at straffe med fængsel.
Det fremgår da også udtrykkeligt af loven, at overtrædelse af knivforbuddet under særligt formildende omstændigheder alene straffes med bøde.
Afgørelsen af, om der skal straffes med bøde eller fængsel, afhænger af domstolenes vurdering af de konkrete omstændigheder i den konkrete sag.
Som vejledning for domstolene er der i bemærkningerne til pågældende lovforslag anført en række eksempler på, hvilke omstændigheder der kan anses for særligt formildende.
Det gælder f.eks. personer, der i forbindelse med en arbejdsdag eller en fisketur lovligt har båret en kniv og siden er taget på restaurant med kniven i lommen eller i tasken i stedet for at tage direkte hjem og lægge kniven fra sig.
Ifølge bemærkningerne til lovforslaget vil der derimod kun sjældent kunne foreligge formildende omstændigheder, hvis en kniv medbringes under forhold, hvor der er en nærliggende risiko for tilspidsede situationer af potentielt voldelig karakter, f.eks. i værtshusmiljøer i aften- eller nattetimerne.
De nævnte bemærkninger angiver som sagt, hvad der navnlig kan anses for særligt formildende omstændigheder, og hvad der sjældent kan, men bemærkningerne udgør langtfra en entydig eller udtømmende facitliste.
I sidste ende er det op til domstolene at bedømme, om de konkrete omstændigheder i de enkelte sager alt taget i betragtning er formildende eller ej.
I den forbindelse vil jeg fremhæve, at to landsretsdomme om overtrædelse af knivforbuddet med Procesbevillingsnævnets tilladelse nu er indbragt for Højesteret, hvor sagerne skal behandles den 7. december 2009, dvs. om godt 2 uger.
Disse sager drejer sig netop om en afgrænsning af, hvornår noget kan anses som særligt formidlende omstændigheder og derved, hvornår der skal idømmes en bødestraf i stedet for en fængselsstraf.
Jeg skal selvsagt ikke stå her og gisne om Højesterets afgørelse, men henstiller i stedet til, at vi væbner os med en smule tålmodighed og afventer sagernes udfald.
Det kan jo være, at sagerne falder ud på en sådan måde, at vi må erkende, at der ikke er noget problem at løse.
Sammenfattende vil jeg sige, at jeg er enig i, at det på baggrund af den seneste tids debat kan være helt relevant at rejse nogle af de spørgsmål, som forslagsstillerne gør, men det giver altså ikke anledning til at diskutere mulige løsninger, før vi ved, om der er et problem, og hvad problemet i givet fald går ud på.
På den baggrund kan regeringen ikke støtte de fremsatte beslutningsforslag.