Morten Østergaard (RV), 2010-11-30:
I år er det jo EU's fattigdomsår; det har det sådan set været hele året, og nu nærmer det sig sin afslutning.
Det har regeringen og Dansk Folkeparti så valgt at markere på den her, kan man godt sige, monumentale facon ved jo simpelt hen pr. lov at indføre, at der skal være en ny underklasse af ældre i Danmark, nemlig dem, der er kommet hertil som flygtninge, og som derfor må forventes at kunne klare sig for færre midler i alderdommen.
Og det er jo formentlig ikke folk, som – det gælder i hvert fald ikke flygtninge som flest – slæber en stor pensionsopsparing med sig, en kapitalpension eller andet, hvilket ofte vil præge nutidens ældre.
Det er jo ikke folk, som kan gå ned og få rabat i supermarkedet, fordi de ikke har optjent ret til den fulde folkepension, nej, det er folk, som er kommet hertil, fordi de er individuelt forfulgte og ikke har mulighed for at blive i deres hjemland.
Havde det forholdt sig anderledes, var de aldrig blevet tilkendt flygtningestatus i Danmark – det tror jeg VKO vil garantere alle, der gider interessere sig for det – for så ville man have sørget for, at de ikke havde fået lov at opholde sig i Danmark; og under alle omstændigheder havde det så i givet fald været i et asylcenter.
Derfor synes man egentlig, at den hellige grav burde være vel forvaret, og at man godt kunne sige, at dem, der slipper igennem nåleøjet, så også skal have det ordentligt og rimeligt og behandles på niveau med danskerne som flest, men nej, man har efter en lang årrække givet efter for Dansk Folkepartis pres, som jo evindelig er at udse sig minoritetsgrupper og så sørge for, at de på den ene eller den anden måde stilles ringere.
Det, der er signalet her, er jo, at hvis man tilhører nogle af dem i verden – og dem er der jo desværre mange af – der er forfulgte, ofre for tortur eller andet, ja, så skal man, hvis man søger til Danmark, sørge for at gøre det, inden man bliver 25 år, hvis man altså ønsker en fuld folkepension, for kommer man hertil senere, ja, så kan man ikke nå at optjene den fulde folkepension, og kommer man hertil i en meget høj alder, så kan man slet ikke nå at optjene nogen pension overhovedet.
Jeg tror simpelt hen, at man har det for mageligt, hvis man sidder på regeringskontorerne eller her på Christiansborg og tror, at der rundtomkring i verden sidder folk og spekulerer i: Gad vide, hvornår jeg skal flygte af hensyn til min fremtidige forsørgelse, når jeg bliver pensionist i det land, jeg kommer til.
Det er ikke virkeligheden.
Det, der er virkeligheden nu, er, at mens der bliver flere og flere rige pensionister i Danmark, fordi danskerne sparer op til deres pension, vil der fremover også blive en stor gruppe meget fattige pensionister i Danmark, nemlig dem, som er kommet hertil som flygtninge uden nogen jordisk chance for at gøre sig fortjent til den fulde folkepension.
Man har altså valgt med det her lovforslag at skabe en alderdom i fattigdom for den gruppe.
Det undrer ikke, at Dansk Folkeparti har synspunktet; det er velkendt og har været det i mange år, og det må man jo så acceptere.
Det, der kan undre, er, at Venstre og Konservative efter 9 år med udlændingestramning efter udlændingestramning i en grad, så befolkningen efterhånden er ved at være så træt af det, at det er kvalmefremkaldende, alligevel vælger at lave en finanslov med et nyt pointsystem for familiesammenføring og med et optjeningsprincip for folkepension, der alene er rettet mod dem, som er flygtninge.
Og det gør man altså, på trods af at Venstre og Konservative i 9 år ikke har følt, at det var det rigtige, at det var det værdige, at det var det anstændige.
Jeg synes, det her forslag med kirurgisk præcision viser, hvorfor der er behov for en ny regering, hvis vi vil af med fattigdommen i Danmark, hvis vi vil behandle folk med anden etnisk oprindelse ordentligt og værdigt, og hvis vi vil stå ved vores ansvar i verden for at behandle flygtninge ordentligt.