Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-02-07:
Tak for en debat om dette beslutningsforslag.
Beslutningsforslaget er jo, som mange har sagt, en genfremsættelse af B 66 fra folketingsåret 2005-06.
Dengang var vi fire partier, der stod bag.
Det var Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre, SF og selvfølgelig Enhedslisten.
Forslaget er det samme bortset fra nogle faktuelle opdateringer.
Af regeringsgrundlaget fra oktober 2011, »Et Danmark, der står sammen«, fremgår det, at regeringen vil øremærke op til 3 måneder af den betalte barselsperiode til manden.
Så vidt, så godt.
Der burde ikke være nogen ko på isen.
Når vi alligevel vælger at fremsætte dette beslutningsforslag, er det, fordi vi er blevet i tvivl om, hvad regeringen egentlig vil, og om den vil, når det kommer til øremærket barsel.
Jeg glæder mig da over nogle positive tilkendegivelser fra regeringspartierne, men undrer mig også over de udmeldinger, der har været fra regeringspartiernes ordførere og fra ministeren her i dag.
Hvis nu 12 ugers øremærket barsel til mænd skulle vedtages i den kommende samling, kunne vi bare rette en eneste dato i vores beslutningsforslag.
I stedet for at der står den 1. juli, kunne man ændre det til den 1. oktober.
Så det har jeg tænkt mig at tage op i udvalgsbehandlingen.
For os er øremærket barsel et ligestillingsredskab, oven i købet et, der skaber mere ligestilling for begge køn.
Derfor er det meget svært at forstå, at nogle har været imod denne fordeling af barselsmånederne.
Det er ligestilling for mænd, fordi man dermed siger, at nærværet af begge forældre uanset køn er enormt vigtigt for det lille barn.
Det hjælper faderen, der gerne vil være sammen med sin baby, over for en eventuel modvillig arbejdsgiver, der kan ikke se nødvendigheden af, at medarbejderen får orlov.
En af de mange undersøgelser af det her, som er lavet af Bente Marianne Olsen fra SFI, viser, at 40 pct. af mændene, som ønsker en yderligere øremærkning, begrunder det med, at det vil virke som et godt argument over for arbejdsgivere og kollegaer.
Det er også ligestilling for kvinder, fordi man dermed sikrer, at de ikke længere kommer bagud på arbejdsmarkedet i forhold til løn og pension, i forhold til arbejdsopgaver, alene fordi de får et barn.
I forbindelse med nedsættelsen af Lønkommissionen var et argument, ikke mindst fra den borgerlige fløj, at en del af årsagen til, at kvinder får lavere løn, er, at de er væk fra arbejdspladsen på grund af barselsorlov og pasning af syge børn.
Øremærket barsel virker efter hensigten.
Det er blevet mere naturligt og accepteret, at også mænd har ret til at være sammen med deres børn.
Effekten vil jo først for alvor kunne ses, når de kvinder, der har født, mens øremærket barsel har eksisteret,
er nået igennem deres arbejdsliv.
Men i Norge har man lavet et forskningsstudie, som viser, at gabet mellem mænds og kvinders løn mindskes.
Desuden har en svensk undersøgelse vist, at kvinder stiger i løn, i takt med at mænd tager mere barselsorlov.
Senest har det jo også vist sig, at der er et samfundsøkonomisk argument for, at mændene også skal have adgang til at holde længerevarende barsel med deres børn.
Ifølge analysen »Kvinders økonomiske bidrag til velfærdsstaten« koster en kvinde igennem et helt liv staten 1,6 mio. kr., hvorimod en mand bidrager med et overskud til staten på 0,6 mio. kr.
Deles barslen i højere grad mellem mænd og kvinder, vil flere få det fulde ud af deres uddannelse, og samfundet vil vinde på det.