runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2012-11-28:
Det særlige børnetilskud giver man til børn, hvor der kun er en forælder til at forsørge.
Det synes jeg er et rigtig, rigtig godt princip, nemlig at vi siger, at fordi vi som samfund ønsker at tilstræbe, at alle børn har ligeværdige opvækstvilkår, så hjælper vi i de situationer, hvor der kun er en forsørger.
Problemet er bare, at der har været diskrimination på området.
Der er nogle børn, hvor man har tænkt, at de ikke skal have lov til at have det.
Og som sagt vælger børn altså ikke deres forældre selv.
Jeg har ikke personligt noget problem med, at der er kvinder, der vælger at få børn alene.
Det ved jeg at der er andre politikere der har, men uanset hvilken holdning man har til det, altså uanset om man har det moralsk dårligt med, at der findes kvinder, som sådan set synes, at det er udmærket at være alene, så kan jeg uanset holdningen til det ikke forstå, hvordan man kan få det til at hænge sammen, at det er o.k., at det er børnene, det går ud over.
For det har jo været konsekvensen af den diskrimination, der har været på området, at børn af enlige mødre, der har adopteret, eller enlige kvinder, der er blevet insemineret, har fået ringere vilkår end andre børn af enlige.
Det er fuldstændig rigtigt, som ordføreren siger, at fordi man er enlig mor, er man ikke nødvendigvis en socialt udsat gruppe.
Men det er heller ikke det, det særlige børnetilskud handler om.
Det handler om at skabe lige vilkår for børn.
Karin Nødgaard (DF), 2012-11-28:
Jamen det sidste, som ordføreren kommer ind på, må vi jo så finde ud af, men sikken en svada, der kom til Venstre og Dansk Folkeparti her.
Når man sådan generelt hører Enhedslisten tale de svages sag, vil jeg gerne spørge fru Johanne Schmidt-Nielsen: Kan man betegne den gruppe af kvinder, der selvvalgt vælger at få et barn ved adoption eller ved kunstig befrugtning som værende udsatte borgere i det danske samfund?
Vi ved, at der bliver foretaget en myndighedsvurdering i forhold til eneadoptanter, hvor man kan se, om økonomien kan hænge sammen.
Man må også regne med, at de er blevet vurderet til, at de har en ordentlig økonomi.
Jeg synes måske, at vi står i en speciel situation lige nu, og det kan undre mig, at Enhedslisten ikke har valgt at prioritere nogle helt andre områder på det sociale felt i forhold til den finanslovaftale, man har indgået.
Louise Schack Elholm (V), 2012-11-28:
Det her drejer sig jo kontanthjælpsmodtagere, og i forvejen er der tandpleje til de allermest udsatte.
Til dem kan kommunerne bevilge tandpleje, så der er allerede en ordning for de mest udsatte.
Hvis man ville tage fat i de mest udsatte, skulle man have fokuseret på en anden gruppe, end man har gjort her.
Her tager man næsten alle på overførselsindkomst, ikke?
Så det er en helt anden gruppe.
Så vil jeg sige, at vi til næste valg fremlægger vores valggrundlag, og der kan jeg fortælle spørgeren, hvad det er, vi går til valg på.
Der er lang tid til næste valg, jeg kan ligesom fornemme, at det ikke er noget, der er lige op over.
Så vi venter til næste valg med at fremlægge, hvad vi går til valg på.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2012-11-28:
Jeg har drøftet sagen med Dansk Folkeparti før, det har så været en anden ordfører i andre sammenhænge, og argumentationen fra Dansk Folkeparti plejer at være, at man ikke synes, at man skal opfordre til den her type af familier.
Som sagt har jeg ikke personligt nogen moralske problemer med, at enlige kvinder kan finde på at få børn, og jeg synes egentlig, at det er lidt underordnet, om Dansk Folkeparti har, fordi det her handler om børnenes opvækstvilkår.
Ordføreren har fuldstændig ret i, at der ikke er lighed i det danske samfund, at forældre i en klasse ikke kan give deres børn de samme opvækstvilkår, men vi kan gøre, hvad vi kan på alle mulige fronter for, at vi skaber højere grad af lighed for børn.
Jeg kan som sagt ikke forstå, hvordan man – uanset hvilken holdning man har til kvinder, der vælger at få børn alene – kan komme frem til, at deres børn skal have ringere økonomiske vilkår end andre børn af enlige.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-28:
Når ordføreren siger, at den her børnecheck handler om at skabe lige vilkår for alle børn, skal det så forstås sådan, at når en enlig mor, som har et velbetalt job, og som sammenlignet med en enlig mor, der har en meget lav indkomst, får en børnecheck, er der lige vilkår mellem børnene?
Er det rigtigt forstået?
Jeg er jo ikke socialordfører.
Jeg har valgt at blande mig i debatten alligevel.
Men jeg skal altså læse en tale op på vegne af fru Thyra Frank: Liberal Alliance kan ikke stemme for de to fremsatte forslag.
L 84, der handler om tilskud til selvvalgte eneforsørgere, forventes at forøge de offentlige udgifter med cirka 215 mio. kr.
L 85, der handler om tilskud til tandpleje og hjælp til udsættelsestruede lejere, forventes at forøge de offentlige udgifter med ca. 180 mio. kr.
Samlet set giver det en stigning af de offentlige udgifter på op mod 0,5 mia. kr.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2012-11-28:
Jeg vil sige til fru Louise Schack Elholm, at jeg synes, at det er en lidt useriøs måde at diskutere på.
Det må jeg tilstå.
Som sagt har jeg aldrig hørt Venstre stille krav om, at der til staten skulle indleveres dokumentation for, at den børnecheck, som man i øvrigt får, når man har børn, bruges til børnerelevante produkter.
Hvad angår diskrimination, er jeg glad for at høre, at Venstre ikke mener, at det er o.k. at diskriminere børn.
Men så kan jeg simpelt hen ikke forstå, hvordan man samtidig kan mene, at det er o.k., at børn, der er adopteret af en enlig mor, har ringere økonomiske vilkår i deres opvækst end et barn, der er kommet til verden, ved at mor gik i byen og blev gravid med en tilfældig mand.
Hvis ikke det er diskrimination, så ved jeg ikke, hvad det er.
Louise Schack Elholm (V), 2012-11-28:
Jeg taler bestemt ikke om at diskriminere børn.
Jeg mener, at børn skal have de samme muligheder for at tage en uddannelse, blive behandlet i sundhedsvæsenet og alt muligt.
Men jeg mener bare, at man på ingen måde kan garantere, at det her går til børnene.
Det her går til det fælles budget.
Jeg har ikke noget imod, at man vælger at være enlig mor.
Det synes jeg er et helt fair valg.
Men jeg snakker om, at jeg opfatter det her som en forsikring, i tilfælde af at man kommer ud i en meget uheldig situation og mister den ene forælder.
Det er en meget tragisk situation, og det er endnu mere tragisk, hvis man også skal gå fra hus og hjem og ikke har råd til noget som helst.
Derfor er det vigtigt for mig, at man støtter op om dem, der kommer ud i problemer.
Går de til, at barnet kan komme på en ekstra ferie, eller går de måske til, at familien får råd til pizza en ekstra dag om ugen eller noget andet?
Kan ordføreren give en fornemmelse af, hvordan det her skal sikre at børnene får nogle bedre vilkår?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2012-11-28:
Det var et interessant spørgsmål, som man jo kunne rejse både ved spørgsmålet om børnecheck og om det særlige børnetilskud.
Det er rigtigt, at pengene ikke sættes ind på en særlig lille børnekonto og kun kan bruges i børnebutikker.
Men jeg går ikke ud fra, at Venstre mener, at vi skal afskaffe børnechecken, som jo sådan set heller ikke giver nogen garanti for, at forældrene bruger pengene på børneting.
Virkeligheden er den, vil jeg sige til fru Louise Schack Elholm, at der findes mange forskellige måder at være familie på.
Jeg ved godt, at der er nogle, der synes, at det burde være sådan, at der kun er far, mor og børn.
Der er nogle, der synes, at sådan skulle det være hele tiden.
Men virkeligheden er den, at der findes mange forskellige familieformer.
Jeg synes ikke, vi kan tillade os som samfund at diskriminere børn, fordi deres forældre har valgt at leve i en anden familieform end far, mor og børn.
Louise Schack Elholm (V), 2012-11-28:
Jeg er ganske udmærket klar over, at Venstre og Enhedslisten ikke er enige på det her punkt.
Så har man et stort problem, fordi hele familiens økonomi er baseret på to indkomster.
Så skulle det her være et plaster på såret, så man bedre kan klare sig igennem.
Det er det syn, Venstre har på det.
Hvordan vil ordføreren sikre, at det er barnet, der får pengene, og at det ikke går til alt muligt andet?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2012-11-28:
Det er ikke børnecheck, vi diskuterer i dag.
Børnecheck er noget andet.
Det er lidt vigtigt at få med.
Vi taler om en særlig ydelse, der gives i situationer med kun en forsørger.
Liberal Alliance går jeg ud fra er uenige i principperne for universelle ydelser.
Det er en helt anden diskussion, det ved jeg godt at Liberal Alliance er.
Jeg synes, at universelle ydelser er fornuftige.
Men den diskussion, vi har i dag, handler om, at der i dag findes en universel – det kan vi kalde den – ydelse til børn med kun en forsørger.
Undtagelsen er børn, der er kommet til verden gennem kunstig befrugtning af en enlig mor, eller børn, der er adopteret af en enlig mor.
Den diskrimination fjerner vi nu.
Det synes jeg er fornuftigt.
Hvis man skulle tage Liberal Alliances frihedshat på – jeg ved, at de plejer at være glade for den – ligger det vel i virkeligheden sådan set i meget god forlængelse af Liberal Alliances politik, at man ikke diskriminerer mellem forskellige former for familier.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-28:
Jeg prøver at skære det lidt mere ud med et eksempel: Du er enlig mor, du tjener 600.000 kr. om året.
Du kan ikke få en børnecheck i dag, fordi du har adopteret det barn.
Nu kan du så få en børnecheck.
Ordføreren sagde, at det her handler om at skabe lige vilkår for børn.
Så må ordføreren bare forklare mig, hvordan der bliver skabt lige vilkår for børn, når en mor med en meget høj indkomst nu får en børnecheck.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2012-11-28:
Arh, jeg vil sige til hr. Joachim B. Olsen, at det næsten er for pjattet et spørgsmål.
Jeg tror godt, at ordføreren ved, at vi ikke skaber lighed blandt børn i Danmark gennem den her lovændring, desværre.
Tænk, hvis det var så simpelt.
Det er jo noget, jeg faktisk tilstræber, nemlig en højere grad af lighed blandt børn – og mennesker i det hele taget.
Vi skaber ikke lighed mellem alle børn i Danmark gennem det her forslag.
Men vi gør det, at vi fjerner den diskrimination, der tidligere har været.
Tidligere har man sagt, at børn af mødre, der har valgt at adoptere alene, eller børn af mødre, der har valgt at få kunstig befrugtning som alenemødre, skulle have ringere økonomiske vilkår end børn af en kvinde, der er blevet gravid med en mand, hun ikke kan huske hvem er, eller børn, hvis ene forælder er død.
Det synes jeg er diskrimination, og jeg synes, det er så fornuftigt, at det endelig er lykkedes at få fjernet den diskrimination.
Karen Hækkerup (S), 2012-11-28:
Jeg tror, at det i den slags sager handler om i den grad at have fokus på balancen.
Vi lavede med Barnets Reform nogle regler til brug for de ansatte i kommunen, der står for at skulle vejlede en meget, meget sårbar ung kvinde, som er i risiko for at få tvangsfjernet barnet, hvis graviditeten gennemføres.
Det kan være, hun har en voldelig kæreste, det kan være hun har et stofmisbrug, det kan være, hun allerede har et eller flere børn, der er fjernet fra hjemmet, det kan være, hun har rusket dem, det kan være så mange ting.
Derfor gjorde vi det, at vi med Barnets Reform sagde, at det er rimeligt nok, at man som ansat i en kommune kan tage en vejledningssamtale med den unge kvinde, som det drejer sig om.
Det er ikke, fordi kommunerne har fået mandat til at presse nogen til at få foretaget abort.
Det er jeg enig med spørgeren i.
Men jeg synes, det er rimeligt nok, at vi siger til kommunerne, at de skal vejlede og hjælpe.
De skal ikke stikke folk blår i øjnene.
Der kan komme en og spørge: Med den situation, jeg er i nu, hvad vil det så betyde?
Men at man lægger kortene på bordet, synes jeg faktisk er fair nok både over for den unge kvinde, der er i situationen, og for medarbejderen.
Liselott Blixt (DF), 2012-11-28:
Den anden dag kunne vi i medierne se, hvordan visse kommuner presser unge kvinder til at få foretaget abort.
Mener ministeren, at man på den her måde tager hensyn til de kvinder, som vitterlig ønsker et barn, og mener ministeren, at man tager hensyn til det enkelte menneskes rettigheder?
Jeg ved, at Socialdemokraterne ofte taler om, at den vigtigste rettighed, vi mennesker har, er at bestemme over egen krop.
Er det den menneskeret, som man med det her giver kvinderne?
Burde man ikke hjælpe disse kvinder til at varetage det vigtige hverv, det er, at være forælder i stedet for at udsætte dem for risikoen for at få livslang fysisk og psykisk skade til følge?
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-28:
Jeg synes, at det ville være et problem, hvis det her blev en forhindring for, at man faktisk brugte den her ordning.
Men det er det jo ikke.
Det er jo faktisk blevet en succes, fordi der er mange virksomheder, der bruger den, når de tilbyder medarbejderne den her frie telefon, og så bliver man så beskattet af den.
Det har da mange fordele både for virksomhederne og for medarbejderne, og det er ikke noget, som man i SKAT opfatter som det store problem – helt anderledes end multimedieskatten, det kan jeg garantere for, der var meget store protester imod det og meget store vanskeligheder med det.
Det var også svært at administrere.
Det her er langt mindre vanskeligt at administrere.
Det opleves faktisk som en ganske fair ordning.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-11-28:
Jeg er meget uenig, fordi den store forskel i forhold til den gamle multimedieskat – som jeg i øvrigt heller ikke synes var god, så jeg er glad for, at den blev afskaffet, og det her er jo et skridt frem og to tilbage – er, at det er en skat på fremtidens teknologi.
Det svarer jo til, at man for 10 år siden lagde en skat på en bærbar computer og ikke en stationær computer.
Nu lægger man en skat på en smartphone, men ikke på en almindelig computer.
Der er også den forskel, som måske virker lidt tåbelig for mange mennesker: En iPhone bliver beskattet, men en iPad bliver ikke.
Det virker ganske unaturligt, hvorfor det lige præcis er smartphones, som er et arbejdsredskab for rigtig mange, som øger mobiliteten på arbejdsmarkedet, fordi man kan arbejde, mens man sidder i et sommerhus, er på besøg hos moster eller sidder i et tog på vej til arbejde.
Det gør, at der bliver en bedre mobilitet, og der undrer det mig jo meget, at man nu bruger den her skatteskrue til at få så mange penge i kassen, som alene bare er en ekstra skat på arbejde.
Jeg nævnte ikke noget i første runde, fordi tiden var gået, at i stedet for at indbringe 75 mio. kr. som planlagt indbringer det her jo næsten 0,5 mia. kr.
Om ikke andet kunne man da i hvert fald sætte beskatningen ned, så man rammer det, der var intentionen med lovforslaget
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-28:
Men de argumenter, der bliver fremført her, er jo argumenter imod multimedieskatten, og den afskaffede vi jo.
Vi afskaffede jo den skat, som fik så meget kritik, og som de argumenter er rettet imod.
Så gik vi tilbage til de gamle regler for beskatningen af fri telefon.
Der var nogle skøn for, hvor mange der så ville bruge dem, og der har det vist sig, at der faktisk er mange, som bruger det, selvfølgelig fordi det er en fordel for dem at bruge de regler, og det er et udtryk for, at der er fundet en meget god balance mellem det, vi godt vil opnå på den ene side, altså at man faktisk fremmer brugen af arbejdsredskaber også efter arbejdstid, og på den anden side, at der sker en rimelig beskatning af forskellige personalegoder.
Den balance synes jeg er fundet ganske godt.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-11-28:
Så vidt jeg husker den gamle debat om multimedieskatten, var det jo bl.a., at det præcis var en skat på arbejdsredskaber.
Jeg vil godt prøve at læse et citat op af noget, som økonomi- og indenrigsministeren sagde i Berlingske Tidende den 1. november 2011: »Vi har ikke skat på håndværkeres redskaber, så vi finder det også helt naturligt, at vi fjerner skatten på teknologiske arbejdsredskaber.«
Det var altså baggrunden for at fjerne multimedieskatten, og derfor spørger jeg, om skatteministeren ikke mener, at en smartphone kan være et arbejdsredskab.
Man får sine mail, som jeg sagde i første runde, sin kalender, man kan se nyheder, man kan læse dokumenter, man kan lave mange ting.
De her smartphones er jo små computere i dag.
Og nogle af argumenterne for at afskaffe multimedieskatten var bl.a., at det var en skat på arbejdsredskaber.
Så er det jo lidt underligt, at vi i dag kan se, at tallene stort set er de samme, at det er det samme antal mennesker, som bliver ramt af den nye smartphoneskat, altså en skat på arbejdsredskaber.
Vi har jo heller ikke en skat på hammeren eller tommestokken til tømreren, som han bruger i sit daglige arbejde.
Der er utrolig mange danskere derude, som bruger deres telefon i deres daglige arbejde, og der undrer det mig bare, hvorfor man skal have den samme skat ind.
Angående provenuet i det ...
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-28:
Det ville da være et problem, hvis det begrænsede udbredelsen af det pågældende arbejdsredskab.
Men de nye tal viser jo tværtimod, at der er mange flere, der bruger fri telefon, end vi skønnede i sin tid.
Det er rigtigt, at der var nogle forkerte skøn i sin tid, men det forhold, at der er langt, langt flere, der faktisk bruger den her ordning, er da præcis udtryk for, at det har været en succes, i den forstand at vi har fundet den rigtige balance, og at man jo ikke oplever det som en begrænsning på at bruge det her arbejdsredskab.
Så det, som jo var diskussionen, var, om beskatningen ville forhindre, at man, om jeg så må sige, kunne bruge sin telefon i fritiden.
Så i den forstand er det da en succes.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-11-28:
Tak til skatteministeren for besvarelsen.
Grunden til, at jeg har rejst det her spørgsmål i dag, er jo, at det har vist sig, at langt flere, end Skatteministeriet havde regnet med, bliver ramt af den her såkaldte smartphoneskat, altså beskatning af fri telefon.
Skatteministeren har sagt, at den gamle multimedieskat ramte 550.000 personer, og at den nye ordning kun ramte 130.000, og at man kun ville få et begrænset provenu i forhold til tidligere.
Nu viser nye tal så, at det er i nærheden af at være det samme antal mennesker, som stadig væk bliver ramt.
Det er det rigtig ærgerlige ved det her.
Det, jeg håber på at få ud af det her, er, at skatteministeren vil tilkendegive, at vi kan kigge på det.
Det er derfor, at den bliver kaldt smartphoneskatten.
En smartphone er jo et arbejdsredskab i dag.
Det er jo ikke bare en telefon, som man sidder og ringer privat fra i sin fritid.
Det er et arbejdsredskab, hvor folk kan se deres mail, deres kalender, og de kan sidde og tjekke internetnyheder.
Vi politikere kan måske sidde i toget og tjekke dagens nyheder, inden vi kommer ind på arbejde.
Jeg synes, det er ærgerligt, at man har over 420.000 danskere, der nu bliver ramt af den her smartphoneskat, når intentionen egentlig var et meget lavere tal.
Jeg vil høre skatteministeren, om han er interesseret i, at vi kan lave en ændring, så der ikke er så mange danskere, der bliver ramt af det, og i det hele taget, om det ikke er et problem, at man har en skat på et arbejdsredskab.
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-28:
Tak for spørgsmålet.
Derfor valgte den nuværende regering også som noget af det første at fjerne multimedieskatten.
Det indebar bl.a. en generel lempelse af beskatningen og af kravene til arbejdsgivernes kontrol.
Målet var at fjerne beskatningen af arbejdsredskaber og bureaukratiet for arbejdsgiverne og samtidig bevare en rimelig beskatning af fri telefon.
Det var ikke et mål, at så få som muligt skulle beskattes af fri telefon.
Jeg stiller mig derfor meget uforstående over for, at antallet af beskattede i sig selv skulle berettige til kritik af reglerne for beskatning af fri telefon.
Det store antal danskere, der bliver beskattet efter reglerne for fri telefon, viser for mig at se snarere, at regeringens ændring er en succes.
Sagen er jo den, at regeringen har fundet den rette balance.
På den ene side sker der, ligesom det er tilfældet for andre personalegoder, beskatning, når en arbejdsgiverbetalt telefon i større omfang anvendes privat.
At mange lønmodtagere vælger at lade sig beskatte af arbejdsgiverbetalt fri telefon, tager jeg som udtryk for, at den nye lempeligere beskatning opleves som en fair beskatning.
Samtidig tyder den store udbredelse på, at virksomhederne ser og udnytter fordele ved at stille en arbejdstelefon til rådighed for medarbejdernes private brug.
Det harmonerer også med, at Skatteministeriet får meget få kritiske henvendelser om reglerne for beskatning af fri telefon.
Situationen var en ganske, ganske anden i forbindelse med multimedieskatten.
Så alt i alt er det min klare opfattelse, at virksomhederne og deres ansatte har fået forbedret forholdene ved afskaffelsen af multimedieskatten, og at de også oplever det sådan.
Søren Espersen (DF), 2012-11-28:
Spørgsmålet lyder: Vil statsministeren på baggrund af et forslag fra Grønlands selvstyreformand, hr. Kuupik Kleist – ifølge dagbladet Politiken, den 20. november 2012 – tage initiativ til, at Danmark i samarbejde med Grønlands Selvstyre nedsætter en hurtigtarbejdende fælles kommission, der i løbet af 2013 skal komme med forslag til, hvordan de to lande sammen skal udnytte den viden, der gennem mere end 130 år er oparbejdet om Grønlands undergrund?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-11-28:
Der er ikke nogen tvivl om – som ordføreren påpeger – at der har været et historisk tæt og meget godt samarbejde mellem Danmark og Grønland på forskningsområdet, og det gælder også med hensyn til råstoffer.
Vi har stadig et tæt samarbejde på råstofområdet inden for de rammer, som nu gælder i forhold til selvstyreloven, og der skal heller ikke være nogen tvivl om, at hvis landsstyret ønsker et styrket samarbejde mellem Danmark og Grønland på råstofområdet, er regeringen naturligvis meget åben for at drøfte det med grønlænderne.
Søren Espersen (DF), 2012-11-28:
Vil statsministeren tage initiativ til sammen med Grønland at arbejde for, at danske investeringsselskaber og andre erhvervsvirksomheder, gerne støttet af staten, engagerer viden og kapital til en fælles dansk-grønlandsk udvinding af råstofferne i den grønlandske undergrund, hvilket vil kunne give mange nye arbejdspladser til såvel dansk som grønlandsk arbejdskraft?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-11-28:
Det er rigtigt, at vi kommer ind på det i det følgende spørgsmål, og det er jo også en del af den arktiske strategi.
Men når det er sagt, tror jeg, det er rigtig vigtigt ikke at reducere vores forhold og rigsfællesskabet til et spørgsmål om bloktilskud.
Det handler om langt mere.
Derfor er signalet fra den danske regering selvfølgelig også, at vi meget gerne vil bistå grønlænderne i det her spørgsmål, og det har vi også signaleret helt tydeligt.
Jeg tror ikke, at der er nogen i Grønland, der er i tvivl om, at vi lytter til landsstyreformandens udmeldinger, at vi er parate til et udvalgsarbejde, hvis der også skal være sonderinger på andre områder.
Vi er fuldstændig parate til det, og det har vi også givet tydelig melding om i den danske debat, og jeg tror ikke, at der er nogen, der er i tvivl om det i Grønland.
Søren Espersen (DF), 2012-11-28:
Der bliver sagt noget om, at man skylder hinanden at have respekt for hinanden.
Hvor lidt respekt ligger der i at indkalde til et møde?
Det synes jeg altså ikke er særlig respektløst.
Folk kan jo bare blive væk.
Jeg synes altså, at når det bliver sagt så klart, som hr. Kuupik Kleist siger det, er det værd at tage alvorligt.
Jeg synes ikke, at vi skal buse ud med noget.
Jeg synes faktisk, at vi i vores baghoved skal have en fornemmelse af, at det her altså ikke er noget, vi nødvendigvis gør alene af generøsitet og interesse over for Grønland, men også, fordi det er i vores egen interesse.
Vi har et udestående med Grønland i forhold til bloktilskud, hvor vi gerne ser, at det afvikles på et eller andet tidspunkt.
Det gør det jo ved, at der kommer penge i kassen.
Derudover kan det også være til fordel for danske erhvervsvirksomheder.
Det synes jeg slet ikke statsministeren nævner, men det kommer vi i øvrigt ind på i det følgende spørgsmål.