Astrid Krag (SF), 2008-06-10:
Til det sidste må man jo sige til ordføreren, at bare fordi det er kinesisk arbejdskraft, kan man jo godt give dem danske lønninger og ansætte dem på danske løn- og arbejdsvilkår.
Det, jeg vil spørge ordføreren om, vedrører, at jeg nu kan forstå på ordføreren, at hun mener, at 20 pct. er meget acceptabelt.
Det er jo også kun hver femte danske ansat, der vil blive presset ud af en kinesisk ansat
I forbindelse med, hvad det har at gøre med den internationale del af jobplanen, bemærkede jeg med stor glæde ved førstebehandlingen, at ordføreren fra Venstre faktisk sagde, at man måske ikke kan sætte lighedstegn mellem den her del af loven, lige den her del vedrørende kabinepersonalet, og resten af den internationale del af jobplanen.
I forhold til de gode takter, der jo er i en stor del af den internationale del af jobplanen, vil jeg bare sige til ordføreren, at det ikke er mig, der har haft et ønske om, at vi skulle blande det sammen.
Det er ikke SF og Socialdemokraterne, der har haft et ønske om at blande det sammen.
Så måske kan ordføreren komme lidt nærmere ind på, hvad der har fået hende til nu at mene, at det er oplagt, at de to ting skal behandles sammen, som de bliver i dag.
I SF er vi også optaget af, hvor fremtidens arbejdskraft skal komme fra.
Man skal være mere end almindeligt virkelighedsfjern, hvis ikke man anerkender de store og stigende rekrutteringsudfordringer for vores velfærdssamfund og i den private sektor.
Der er f.eks. lige her og nu ubesatte stillinger i ældreplejen i 80 pct. af landets kommuner, og Dansk Industri har i flere omgange meldt ud, at der er op mod 70.000 ubesatte stillinger i den private sektor.
Der er altså et presserende behov for at imødekomme arbejdsmarkedets vanskeligheder med at skaffe arbejdskraft.
Lovforslaget her, der udmønter den internationale dimension i regeringens jobplan, indeholder også en række udmærkede forslag, som vil være med til at give bedre mulighed for, at Danmark kan tiltrække og beskæftige den kvalificerede arbejdskraft, som vi ikke kan skaffe inden for landets grænser.
Det er i den sammenhæng meget positivt, at der flere steder i loven eksplicit slås fast, at ansættelse af den udenlandske arbejdskraft skal ske på danske løn- og arbejdsvilkår.
Alt andet ville også være en tikkende bombe under det danske system og en legitimering af social dumping i den internationale rekrutterings hellige navn.
Desværre følges princippet om ansættelse på danske løn- og arbejdsvilkår ikke helt til dørs i lovforslaget.
Nej, faktisk rummer forslaget jo et element, der vil fungere som en direkte rambuk mod de aftalevilkår, der er gældende på det danske arbejdsmarked.
Her taler jeg selvfølgelig om det, vi har diskuteret indtil videre, og det, som i folkemunde går under navnet lex SAS, nemlig bestemmelsen om, at integrationsministeren kan bestemme, at visse udlændinge kan fritages for krav om dansk arbejdstilladelse.
Sådan en bestemmelse er unødvendig, og den åbner op for en helt urimelig underbetaling af det udenlandske personale.
Bestemmelsen er udtryk for social dumping og det endda med blåstempling fra det danske Folketing.
Senere har ministeren åbnet op for at bruge sin ret til at lave undtagelser fra kravet om dansk arbejdstilladelse til, at de danske luftfartsselskaber skal kunne aflønne det udenlandske kabinepersonale med en løn på alene 15 pct. af den estimerede flyvetid.
Realiseres det, vil det indebære et nyt og helt forkert princip, hvor staten føler sig direkte berettiget til at undergrave en gældende dansk overenskomst.
Det svarer til, at en minister pludselig dikterer, at langt hovedparten af det arbejde, en dansk bygherre udfører på en byggeplads, nu kan udføres af f.eks. polske arbejdere på polske eller for den sags skyld kinesiske løn- og arbejdsvilkår.
At staten på den måde skal gå direkte ind og flytte løndannelsen helt ud af den danske model, stemmer uendelig dårligt overens med den danske model, som har gjort det danske samfund så stærkt.
For SF er den her bestemmelse et entydigt og alvorligt angreb på den danske arbejdsmarkedsmodel, og vi har derfor sammen med Socialdemokraterne stillet et ændringsforslag, som slår fast, at bemyndigelsesbestemmelsen kun kan anvendes, såfremt der har været gjort reelle forsøg på at skaffe den manglende arbejdskraft i Danmark eller Skandinavien, og såfremt en ansættelse sker i forbindelse med ansættelse på danske løn- og arbejdsvilkår.
Der er noget, der tyder på, at vores ændringsforslag ikke går igennem i Folketinget, og derfor må jeg jo også konstatere, at vi fra SF's side ikke ser os i stand til at stemme for lovforslaget, som ellers rummer gode takter i forhold til at sikre Danmark den manglende kvalificerede arbejdskraft.
Det interessante i dag er jo så at høre såvel Det Radikale Venstre som Dansk Folkeparti om deres bevæggrunde for at acceptere lex SAS, når nu begge partier under førstebehandlingen slog fast, at lex SAS egentlig ikke er en naturlig del af den internationale jobplan og ikke ligger i naturlig forlængelse heraf.
Det vil være interessant at høre fra de to parter, fordi de begge under førstebehandlingen fremhævede betydningen af, at ansættelse af udenlandsk arbejdskraft sker på danske løn- og arbejdsvilkår, og især vil det være interessant for os måbende parter i SF og Socialdemokratiet at få at vide, hvilket svar de to partier, Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti, der udtrykte bekymring under førstebehandlingen, i mellemtiden har fået fra ministeren, der gør, at de nu med ro i sindet kan stemme for L 132.