Elisabeth Geday (RV), 2007-01-12:
Det er også Det Radikale Venstres udgangspunkt.
Alligevel må vi konstatere, at stadig flere danske børn er overvægtige.
Det øger deres risiko for en række alvorlige livsstilssygdomme som type 2-diabetes og hjerte-kar-sygdomme – sygdomme, som tidligere var forbeholdt ældre mennesker.
Samtidig er der en markant, social skævhed i problemet, så der er langt flere overvægtige børn blandt socialt dårligt stillede end blandt socialt velstillede børn.
Stort set alle børn, fra de er 1 år til de er 16 år, er i vuggestue, børnehave eller skole i mere end halvdelen af deres vågne timer, og de spiser mindst et hovedmåltid og op til flere mellemmåltider, mens de er i offentlig pasning eller skole.
Derfor er skolerne og daginstitutionerne oplagte steder at sætte ind med en sygdomsforebyggende indsats over for børnene.
Vi mener, at indsatsen bl.a. skal bestå i sund mad på skoler og daginstitutioner, men også i mere motion, flere og sjovere gymnastiktimer, som tiltaler både drenge og piger, adgang til frisk og koldt rindende vand, lækre omklædningsrum, skægge idrætskonkurrencer og bedre muligheder for motion i fritiden.
Det er også elementer i løsningen.
Derfor mener vi, at tidspunktet er inde til at revidere vores oprindelige synspunkt.
Børns kost er fortsat hovedsagelig forældrenes ansvar, men samfundet har også et medansvar for, at børn ikke bliver syge, fordi de får for dårlig kost og for lidt motion.
Vi vil gerne arbejde for, at alle børn får tilbudt sunde madordninger, mens de er i skole eller i daginstitution.
Erfaringer fra Sverige og England peger på, at vi ikke nødvendigvis får sundere børn, blot fordi vi indfører madordninger.
Der skal mere til.
Madordningerne skal udformes i samarbejde med børnene, børnene skal inddrages i madlavningen og i det hele taget have så meget medindflydelse, som deres alder og evner tillader.
Madordninger skal være en del af skolernes undervisning, så børnene, samtidig med at de laver mad, også lærer om sund kost og livsstil, lærer at læse opskrifter, måle volumen, drive en lille virksomhed på skolen med mere.
I virkeligheden ville det bedste være, hvis man kunne lave partnerskaber med de lokale handlende, så man samtidig kunne få dem forpligtet til ikke at sælge uanede mængder slik, sodavand og pizza til børnene i skoletiden.
Vi mener, at opgaven med at udforme madordninger naturligt skal ligge hos kommunerne, men her i Folketinget skal vi beslutte at pålægge kommunerne denne opgave.
Vi vil gerne være med til at opfordre og opmuntre kommunerne til, at det skal være økologiske madordninger, fordi det på samme tid kan være med til at stimulere efterspørgslen efter økologiske madvarer i Danmark.
Efter vores opfattelse behøver madordningerne ikke være gratis for alle, men kun for de børn, som i forvejen får fripladser i daginstitutioner eller SFO.
Vi mener, at driften af madordningerne i det store og hele skal betales af forældrene, men samfundet skal betale for etableringen af ordningerne, udvikle undervisningsmateriale og koncepter, sikre erfaringsopsamling, forskning og formidling af viden.
Vi kan ikke tilslutte os Enhedslistens forslag, som det ligger her.
For det første fordi vi ikke ønsker at gøre madordninger gratis for alle, og for det andet fordi finansieringen af vores forslag beror på, at Folketinget vil være med til at tilbageføre forældrebetalingen i daginstitutionerne og dagtilbuddene til de 33 pct., som den var, før regeringen nedsatte den til 25 pct.
Det er altså forklaringen på, at vi på nuværende tidspunkt må sige, at vi desværre må stemme imod Enhedslistens forslag.