runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 2014-11-21:
Jo, men det rart at høre, at der udtrykkes en bekymring.
Lad mig sige til ordføreren, at ordføreren jo står her som ordfører for sit parti – uanset hvad – i den her sag.
Og når nu der bliver udtrykt den her bekymring, som jeg er meget tilfreds med at høre, synes jeg, at det vil være på sin plads, at ordføreren måske ikke alene siger, at der skal tages nogle hensyn, men også siger, at kunne vi ikke få Dansk Folkeparti og Enhedslistens forslag til vedtagelse igennem, kunne vi måske gøre noget i forhold til at udsætte den her beslutning.
Jeg ved godt, at den er trådt i kraft, men det behøver jo ikke at betyde andet, end at vi kan lave den om.
Vi kan sige, at vi udsætter den 1 år, 2 år, eller hvad ved jeg, til vi ved noget mere om det her, til det offentlige kommer mere med, til borgerne føler sig mere trygge, hvis endelig man mener, at alle skal omsluttes af den her e-post, som det her jo drejer sig om ved den her debat – altså hele Digitaliseringsstyrelsen og det, det ellers drejer sig om.
Det synes jeg jo at ordføreren måske skulle give lidt mere udtryk for end det, jeg hørte.
Karin Nødgaard (DF), 2014-11-21:
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at finansministeren bruger så lang tid af sin svartid på faktisk at stille spørgsmål til Dansk Folkeparti, når vi nu endelig har muligheden for at stille spørgsmål til finansministeren og forhåbentlig få nogle svar.
Altså, ministeren siger bare til mig: Det er muligt.
Jamen jeg vil gerne vide, hvordan det er muligt, hvis man på et tidspunkt i sit liv siger: Nu kan jeg ikke magte det her mere, nu vil jeg faktisk gerne frameldes digital post.
Hvordan skal det foregå?
Hvor står det henne?
Hvor er det, at man er blevet oplyst om det?
Det var den ene del af det.
Det andet er, at det godt kan være, at der er de her seks-syv forslag, man kan sætte kryds ud for, hvis man ikke kan, men hvis nu man har en anden begrundelse, hvordan fungerer det så for en borger – altså hvis det er, at man skriver under – sådan at man ikke lige pludselig kan komme til at stå til regnskab for det?
Jeg synes, det ville være mere positivt, hvis finansministeren brugte tiden på at svare på sådan nogle ting i stedet for at stille spørgsmål den anden vej.
Bjarne Corydon (S), 2014-11-21:
Nu svarede jeg jo faktisk på det stillede spørgsmål, og jeg forstår godt, at Dansk Folkepartis ordfører synes, det er rigtig ærgerligt at skulle svare på, hvordan de holdninger, man har til et konkret spørgsmål, påvirker økonomisk.
For det synes at være et generelt problem, at man stiller en lang række forslag, har en lang række holdninger og udmeldinger, som man ikke tager nogen form for økonomisk konsekvens af.
Her snakker vi altså om en regning i milliardklassen, og det er ikke penge, der bruges på hvad som helst; det er penge, der bruges på velfærd.
Det er ressourcer, man har til rådighed i kommuner og regioner ifølge den her beslutning, og det er ressourcer, der mangler i kommuner og regioner, hvis vi ændrer den her beslutning.
Nick Hækkerup (S), 2014-11-21:
Først og fremmest vil jeg sige tak for alle bemærkningerne.
Som det er blevet sagt af ordførerne på forskellig måde, diskuterer vi jo et lovforslag om borgere, som er svært handicappede.
Det er borgere, som skal have hjælp til almindelige funktioner i hverdagen, og samtidig har de brug for en behandling, som er nødvendig, for at de kan trække vejret.
Det handler med andre ord om borgere, som skal leve med hjælpere ved deres side en stor del af livet.
Hovedintentionen er at sikre, at de borgere så vidt muligt kan bestemme over deres egen dagligdag på trods af det handicap, som de har, og det er jo det primære formål med lovforslaget.
Samtidig skal kommunerne og regionerne have et enklere grundlag for at samarbejde om borgernes hjælperordninger.
Det skal være muligt at koordinere de fælles hjælperordninger, uden at det f.eks. tager uforholdsmæssig lang tid.
Det er selvfølgelig rart for kommunerne og regionerne at få de værktøjer, men allerallervigtigst er det jo selvfølgelig, at borgerne får en så god og velfungerende hverdag som muligt deres handicap til trods. Der er blevet rejst nogle helt konkrete spørgsmål, som jo egner sig bedst til udvalgsbehandling.
Der er dog nogle af dem, som jeg tror der umiddelbart kan svares på.
Det er jo, som ordføreren også nævnte, en bemyndigelse, der handler om fordeling af udgifterne.
Det skal vi jo i dialog med ikke kun Socialministeriet, men jo også med Kommunernes Landsforening og Danske Regioner om, og de vil følge op med en bekendtgørelse, der kommer i høring, sådan at de parter, partier og andre, der måtte interessere sig for emnet, har fuld adgang til at gøre deres meninger gældende.
Så vil vi selvfølgelig forholde os til den.
Men sådan som det blev læst op, lyder det umiddelbart, som om det rigtige svar på det er: pr. 1. juli 2015.
Hvis lovforslaget bliver vedtaget, som det ligger, så vil der være et frit valg for borgerne dér.
Og man kan selvfølgelig ikke have tilrettelagt en proces, som forskertser borgernes i givet fald lovsikrede ret til at udnytte det frie valg.
Så blev der et par gange nævnt det her med løn- og ansættelsesforholdene, taksterne osv.
Altså, en af grundene til, at vi kan behandle det her lovforslag i dag og skabe de fremskridt, som vi gør, er jo, at den problemstilling er parkeret i et andet ressort end Sundhedsministeriet, nemlig ovre hos socialministeren, hvor takstspørgsmålet vil blive behandlet.
Men jeg skal takke for de gode bemærkninger fra Folketingets partiers side.
Lars Barfoed (KF), 2014-11-21:
Da den konservative ordfører, Daniel Rugholm, ikke kan være til stede, har jeg lovet ham at sige følgende: Dette er meget positivt forslag, og det er det, fordi det er med til at give nogle muligheder og forbedringer for personer, som har en alvorlig, kritisk lidelse.
Vi taler om mennesker, hvis lunger ikke fungerer tilstrækkeligt, til at de selv kan opretholde normalt indhold af ilt og kuldioxid i blodet, og det er endda de mest alvorlige tilfælde af lungesvigt, hvor iltbehandling i hjemmet er nødvendig.
Med dette lovforslag bliver det muligt at tilrettelægge de forskellige hjælperordninger, som borgerne har i hjemmet, mere fleksibelt.
Lovforslaget er også med til at sikre borgerne valgfrihed med hensyn til varetagelse af opgaverne i hjælperordningen, så de f.eks. kan undgå at have forskellige medarbejdere fra forskellige hjælperordninger i hjemmet på samme tid.
Der er ikke tvivl om, at det vil forbedre disse menneskers hverdag og skabe tryghed omkring de vitale hjælperordninger, som de har i hjemmet.
Sidst, men ikke mindst, vil det også forenkle administrationen af ordningerne.
Det er helt i tråd med vores værdier, at vi nu forbedrer og forenkler livet for nogle mennesker, som har udfordringer nok i hverdagen.
Lovforslaget udspringer af en aftale, som Det Konservative Folkeparti har været med til at indgå, og derfor støtter vi naturligvis forslaget.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-11-21:
Det er jo dejligt at kunne være ordfører på et forslag, hvorom alle Folketingets partier er enige, og det er at sikre, at vi hjælper nogle mennesker, som er kommet i klemme og dermed får et bedre og mere frit valg.
At der så stadig udestår nogle løbende komplikationer, satser jeg på, at vi kan klare med sundhedsministeren i udvalgsbehandlingen.
Stine Brix (EL), 2014-11-21:
Det her lovforslag handler jo om de borgere, som har brug for hjælp til at trække vejret med en respirator, og som også har brug for hjælp til, at den respirator fungerer, som den skal.
Det er borgere, som på grund af handicap også ofte har brug for mere hjælp end bare hjælp til respirationen.
Det kan f.eks. være hjælp til at komme rundt, hjælp til at få lavet mad eller til at nå ting, man ellers ikke kan nå, hvis man sidder i kørestol, altså i det hele taget alle mulige forskellige former for praktisk hjælp.
Den hjælp er jo en forudsætning for de borgere for, at de kan leve et selvstændigt liv med uddannelse, job og fritid osv. Vi har jo en forhistorie med det her lovforslag, som flere også har været inde på, nemlig det, at vi har set nogle temmelig absurde tilfælde
, hvor borgere, som har brug for flere forskellige former for hjælp, altså både hjælp til respirationen og hjælp til det praktiske, fik flere forskellige hjælperhold på forskellige løn- og arbejdsvilkår.
Nogle måtte fyre deres tidligere hjælper for at kunne få respirationshjælp, og andre måtte have forskellige hold ved siden af hinanden.
Det tror jeg alle meget hurtigt kan blive enige om på ingen måde var hensigtsmæssigt, og det er jo baggrunden for, at vi så forsøger at rette op på det og sikre, at regioner og kommuner kan lave nogle aftaler, som sikrer, at når der kommer hjælp fra to forskellige myndigheder, altså både fra regioner og kommuner, så bliver det koordineret, og så kan det også aftales, hvordan udgifterne skal dækkes.
Jeg er af samme opfattelse som SF, nemlig at vi bliver nødt til at kigge nærmere på den indvending, som Muskelsvindfonden har, i forhold til om det stadig er muligt at kunne rejse på ferie.
Det skal det selvfølgelig være.
Det er meget vigtigt, og det er også rigtig vigtigt for os, at vi fastholder princippet om, at man som borger, når man har en BPA-ordning, altså når man har en hjælperordning, hvor man selv er arbejdsleder eller arbejdsgiver, så også har en høj grad af indflydelse på, hvem der skal være ens hjælpere.
Så de ting er også noget af det, vi vil arbejde videre med i udvalgsbehandlingen, men vi kan godt støtte lovforslaget og de intentioner, der ligger bag.
Karl H. Bornhøft (SF), 2014-11-21:
Jeg skal gøre opmærksom på, at jeg taler på vegne af SF's ordfører.
SF støtter forslaget om at ændre sundhedsloven, så personer med kronisk respirationsinsufficiens får ret til, at samme forening eller virksomhed kan stå for den hjælp, som de skal modtage, og den af den i serviceloven beskrevne hjælp, de har brug for.
Jeg og SF ser forslaget som en fantastisk god forenkling, som først og fremmest kommer borgeren til gode.
Det afgørende for borgeren er, at han eller hun får den rigtige hjælp på så enkel og tryg en måde som muligt.
Forslaget vil give flere personer med kronisk respirationsinsufficiens bedre samlet hjælp og mulighed for at være i kontakt med færre myndigheder og hjælpere, og det er lige præcis en problemstilling, som vi har talt om i rigtig mange år.
I høringsrunden er jeg og formodentlig dermed også andre blevet bekendt med en alvorlig problemstilling, som bl.a. Muskelsvindfonden påpeger.
Ifølge Muskelsvindfonden bliver det med lovforslaget i praksis umuligt for borgere med borgerstyret personlig assistance, særlig personer, der modtager hjælp efter servicelovens § 95, at rejse på ferie til udlandet.
Det vil vi gerne at der bliver fulgt op på i det videre udvalgsarbejde. Noget andet er, at en del fagligt kompetente organisationer som bl.a. Dansk Sygeplejeråd, Muskelsvindfonden og FOA er bekymrede for, om hjælperne har de tilstrækkelige kompetencer til at betjene det komplicerede respirationsudstyr.
Den problemstilling vil vi også gerne have fulgt op på i det videre udvalgsarbejde.
Så vil vi godt lige minde om, at det er væsentligt, hvis regeringen vil være med til at sikre, at hjælpernes løn- og ansættelsesforhold får den tilfredsstillende behandling, som vi har forudsat i tidligere debatter.
Det vil vi også gerne have lov til at følge op på i det videre udvalgsarbejde.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-11-21:
Det her er en rigtig god og fornuftig lovændring, og det er en lovændring, der ikke fortjener at vente længere, efter at alle otte partier her i Folketinget sidste år i december måned blev enige om, at man ville lave nogle forbedringer for borgere, der har brug for respirationshjælpere, men også samtidig har brug for anden hjælp, jævnfør serviceloven.
Jeg kender en af de her borgere, en af de flere hundrede borgere, som i hverdagen har brug for den her hjælperordning.
Han har brug for hjælp til sin vejrtrækning, og han har også brug for anden hjælp som følge af svær sygdom.
Vi Socialdemokrater synes, det her er et rigtig godt lovforslag, fordi vi med det sikrer en større lethed og en større medindflydelse.
Vi er alt i alt med til at sikre en højere kvalitet i forbindelse med de ordninger.
Det er meningen, at ændringerne skal træde i kraft fra den 1. juli næste år.
Vi Socialdemokrater forventer os meget af de her ændringer og håber på positive forbedringer, og vi vil naturligvis følge det her område.
Derfor er jeg også rigtig glad for, at der i lovforslaget er lagt ind, at der skal foretages en evaluering 2 år efter ikrafttrædelsen, så vi får mulighed for også at følge op på eventuelle ting, der ikke er helt på plads, eller gøre noget, der kan sikre yderligere forbedringer gennem justeringer.
Socialdemokraterne støtter det her lovforslag, og jeg skal hilse fra min kollega fra Det Radikale Venstre og sige, at de samme synspunkter gør sig gældende for Det Radikale Venstre.
Bjarne Corydon (S), 2014-11-21:
Det er super enkelt.
Vi ved jo, hvordan det er gået.
Jeg nævnte selv tallene i min besvarelse af forespørgslen, og det er altså frit efter hukommelsen af mit talepapir 479.000 danskere svarende til ca. 10 pct., der har meldt fra, hvilket ligger lidt under de estimater, vi har lavet i udgangspunktet.
Sådan som sådan noget her jo fungerer i praksis, bygger det jo på en forståelse med kommuner og regioner om, hvordan det her forventes at virke, når det rulles ud, og det er der økonomi i.
Det grundlag laver man aftaler på, og fraviger man de aftaler, den lovgivning og de beslutninger, der er truffet, så mangler pengene jo.
Det er sådan, det fungerer, og det ved Dansk Folkeparti jo ganske udmærket efter 10 år, hvor de havde den fornøjelse at deltage i den type beslutninger.
Derfor går det bare ikke at fjerne grundlaget for noget, der skal skaffe nogle indtægter, uden at pege på, hvor pengene ellers skal findes – medmindre man vil stå ved, at det går ud over velfærden.
Pia Kjærsgaard (DF), 2014-11-21:
[Lydudfald]
Lad os tage den tænkte situation, at halvdelen af landets borgere fravælger det her og stadig væk skal have post på almindelig vis, hvor bliver den milliard kroner så af?
Det forholder ministeren sig ikke til.
Samtidig siger man hele tiden, at det er frivilligt.
Man kan bare gå op og melde sig fra i stedet for, som vi ønsker, at melde sig til.
Altså, det er jo det, det drejer sig om.
Det drejer sig ikke om at bremse det.
Jeg har ikke sagt, at jeg har noget imod den her digitalisering, overhovedet ikke.
Der er mange, der har glæde af den.
Vi vil bare den anden vej rundt.
Vi aner jo ikke rigtig på nuværende tidspunkt, hvor mange der framelder sig.
Man taler om velfærd, velfærd og velfærd, javel, men svar mig på mit spørgsmål, minister.
Bjarne Corydon (S), 2014-11-21:
Man følger det i allerhøjeste grad.
Det gælder regeringen; det gælder Folketinget; det gælder KL; det gælder Danske Regioner; og det gælder i høj grad de interesseorganisationer, der er involveret i det.
Jeg har fuld forståelse for de ordførere, der har udtrykt interesse for at følge det til dørs, men vi har også den situation i Folketinget i dag, at et meget, meget bredt flertal – uden Dansk Folkeparti og Enhedslisten – ønsker at gennemføre de her beslutninger til gavn for rigtig mange borgere og til gavn for den offentlige økonomi, hvorved en ekstra milliard kroner kan bruges på velfærd.
Hvis Dansk Folkeparti har den opfattelse, at de penge ikke kommer i kassen, hvorfor er det så, at man ikke har finansieret det hul, der opstår, ad anden vej?
Pia Kjærsgaard (DF), 2014-11-21:
Altså, det kan godt være lidt svært, synes jeg, at gå ind i den her debat om den her milliard kroner, for jeg synes ikke helt – og det må jeg så sige som ikkefinansminister – at finansministeren har tjek på det.
Nu har det gentagne gange været nævnt, at man bare kan blive fritaget.
Hvis nu rigtig mange bliver fritaget, hvor er så den der milliard kroner?
Det, vi jo egentlig bare vil med det her, er at gøre det frivilligt, så det er jo ikke noget med, at vi siger, at det hele brænder sammen.
Ministeren brugte også udtrykket, at vi vil bremse det her.
Nej, det vil vi ikke.
Det er det, den her debat drejer sig om.
Vi vil bare gerne gøre det frivilligt.
Tænk nu, hvis en hel masse gik op på borgerservice, så skrider – og det tror jeg at det gør under alle omstændigheder – finansministerens regnestykke.
Det var også derfor, at jeg sagde i min ordførertale, at jeg tror, at Statsrevisorerne om et par år vil gå ind i endnu en skandalesag inden for det offentlige og sige: Det fungerede bare ikke; man regnede med en hel masse, men det fungerede bare ikke.
Men det får vi jo at se.
Den næste er til finansministeren, der også kommenterede nogle af de andre ordføreres taler.
Der er jo rigtig mange, der har udtrykt bekymring – rigtig mange – og jeg vil gerne høre, hvordan finansministeren forholder sig til det, når han nu er så skråsikker på, at det her bare kører.
Men der var trods alt andre ordførere end Dansk Folkepartis ordfører og Enhedslistens ordfører, der udtrykte stor bekymring, med hensyn til om man vil følge det.
Det kan jeg så kun håbe på at man gør.
Finn Thranum (V), 2014-11-21:
Tak, hr. formand.
Ministeren for sundhed og forebyggelse sidder der og fremsætter og anbefaler lovforslaget til det høje Tings velvillige behandling.
Alle borgere skal have størst mulig indflydelse på eget liv.
Det er et vigtigt liberalt princip.
De fleste regioner har heldigvis gjort sig gældende i forhold til hjælperordninger for borgere, der på grund af nedsat eller ophørt lungefunktion har behov for respirationshjælp – altså en respirator, der hjælper med vejrtrækningen.
For at bevare det frie valg og sikre mest mulig indflydelse på eget liv har systemet mange steder nemlig haft den praksis, at den enkelte hjælper i en hjælperordning kan varetage både respiratorbehandlingen efter sundhedsloven og den personlige hjælp og/eller pleje efter serviceloven.
Det har dog betydet, at region og kommune har skullet koordinere indsatsen.
Regionsråd og kommunalbestyrelse har således delt udgifterne i et eller andet forhold, og borgeren har fået væsentlig valgfrihed med hensyn til varetagelse af arbejdsgiveropgaven.
Det har de fleste regioner og kommuner heldigvis kunnet finde ud af, og jeg har noteret mig, at det af bemærkningerne til lovforslaget fremgår, at regioner og kommuner, der allerede har et velfungerende samarbejde, sagtens kan fastholde deres eksisterende fremgangsmåde inden for rammerne af de nye bestemmelser i loven.
Det glæder mig.
Der har desværre også været flere aktuelle eksempler på, at regioner og kommuner ikke har kunnet samarbejde.
Her har borgeren kun haft valget mellem at have to hjælperhold i sit hjem på samme tid eller opgive retten til at være arbejdsgiver for hjælperholdet.
I andre tilfælde har uenigheden om betalingsfordelingen mellem region og kommune udsat igangsættelse af respiratorbehandlingen på et tidspunkt, hvor borgerens vejrtrækning har været i den belastede overgang, fra at borgeren er selvhjulpen, til at vedkommende har behov for respiratorhjælp.
Taberen i det her spil har været borgeren, borgerens helbred og det frie valg.
Det er helt uacceptabelt.
Derfor er jeg glad for, at et enigt Folketing tilsyneladende støtter lovforslaget, som i høj grad gavner de borgere, der er belastet af manglende evne til selv at trække vejret helt eller delvis på grund af sygdom.
Der har været afholdt adskillige samråd om emnet, og udvalgene har modtaget en række deputationer, der alle har peget på den uholdbare situation.
Resultatet af dette arbejde ser vi i dag, hvor det har vist sig, at der ikke har været andre løsninger end lovgivning for at bevare det frie valg og at sikre igangsættelse af hjælpen uden økonomisk kassetænkning imellem region og kommune.
Det er til stor gavn for borgeren.
Venstre støtter således borgeren og dermed lovforslaget.
Karl H. Bornhøft (SF), 2014-11-21:
Spørgeren behøver slet ikke at frygte, at jeg har mistet noget af min indignation i forhold til det arbejde, der er her.
Det, jeg vil gøre opmærksom på i dag, er, at vi – formodentlig ligesom f.eks. Dansk Folkeparti og andre partier – løbende vil følge op på, hvordan det her forløber.
Bliver der brug for, at vi tager nogle konkrete initiativer, vil vi gøre det.
Men det, der også er vigtigt i den her debat, er faktisk, at vi også sender et signal om en forståelse for, at det her kan være svært, og at vi samtidig signalerer over for de myndigheder, som nu engang skal agere på vores vegne, at vi også forventer, at de tager nogle hensyn.
Det er budskabet.
Karin Gaardsted (S), 2014-11-21:
Mange tak til hr. Finn Thranum.
Finn Thranum (V), 2014-11-21:
Jeg takker for svaret.
Jeg blev i hvert fald beroliget, og jeg håber så sandelig også, at dem, der sidder og lytter med, føler sig beroliget af det her velkvalificerede svar.
Tak for det.
Karin Gaardsted (S), 2014-11-21:
Jeg har i hvert fald nævnt i min ordførertale, at den milliard, som vi forudser vi sparer på det her, kan bruges på ældre, børn og syge, og det synes jeg er en rigtig god idé.
Der er masser af muligheder for, at man til stadighed kan få hjælp med digitaliseringen, hvis man har brug for det.
Det kan man gå på borgerservice og få, det kan man gå på biblioteket og få, og Ældre Sagen har mange kurser rundtomkring.
Der er meget hjælp at få.
Jeg har også besøgt Ældre Sagens kurser, og Ældre Sagen er meget bevidst om den rolle, som de spiller i det her.
Det, der sker lige nu, og det, som jeg synes Dansk Folkeparti gør, er, at de taler et problem op, der egentlig ikke er ret stort.
Jeg medgiver da, at der er nogle, som vi stadig væk ikke har fat i, og der vil jeg også sige, at det meget er op til kommunerne at være opmærksom på, hvem de har i deres kommune, som skal have en særlig opmærksomhed, ud over dem, som har kontakt med det offentlige i forvejen.
Så jeg er helt sikker på, at alle kan få den hjælp, som de gerne have.
De kan i hvert fald også blive fritaget, hvis de ønsker det.
Finn Thranum (V), 2014-11-21:
Jeg vil godt lige have lidt hjælp af ordføreren for Socialdemokratiet.
For jeg bliver sådan helt utryg, når jeg lytter til al den her skepsis, der kommer fra Dansk Folkeparti, over for det her lovforslag om digitalisering.
Så tænker jeg jo: Arme de her ældre, arme de her udviklingshæmmede, demente og hjemløse og alle dem.
Er de da virkelig helt fortabt nu?
Er det sådan, ordføreren opfatter det, eller vil ordføreren være rar at gøre mig rolig igen ved at sige, at der faktisk er rigtig mange muligheder for at få hjælp og støtte til det her, fordi rigtig mange gerne vil det her?
Og så tænker jeg på, om der ikke også kommer en besparelse med det her?
Er der ikke en mulighed for, at de penge kan bruges til rigtig mange fornuftige ting?
Pia Kjærsgaard (DF), 2014-11-21:
Men, vil jeg sige til fru Karin Gaardsted, det er jo bare en del af det.
Og så er det da godt, at fru Karin Gaardsteds far har en datter, der sidder i Folketinget, som har en computer og en iPad og andre hjælpemidler, som hun kan finde ud af, og som kan spørge sin gamle far, om han nu har husket enten at tilmelde sig eller været nede på borgerservice, eller at der, som fru Karin Gaardsted sagde før, er en sød hjemmehjælper, hvis altså der kommer sådan en rundtomkring i hjemmene, der kan hjælpe til.
Jeg vil bare have fru Karin Gaardsted til at afkræfte, at jeg på noget tidspunkt skulle have talt om håndjern, politimestre eller andre ting.
Jeg synes virkelig, det er en fordrejning af tingene, som den her debat faktisk ikke fortjener, og hvor fru Karin Gaardsted forsøger at vende debatten mod mig.
Det har aldrig nogen sinde fundet sted.
Jeg skriver bare indlæg og læserbreve, som fru Karin Gaardsted forsøger at svare på,
og siger her, hvad det egentlig drejer sig om i den her sag.