Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-02-19:
Jeg vil ikke bruge så mange kræfter på Bornholm og andre samfund, som det ellers kunne være interessant at drøfte her i Folketingssalen.
Jeg vil heller ikke som SF's ordfører bruge al min energi på Dansk Folkeparti.
Jeg synes, det er relevant, at vi i den her forespørgsel har fokus på Grønland og de udfordringer, som det grønlandske folk står over for.
Jeg vil gerne komplimentere Dansk Folkeparti for at tage initiativ til denne forespørgselsdebat om den politiske og ikke mindst den socialpolitiske situation i Grønland.
Jeg synes, det en god idé, hvis man også fremadrettet tager initiativ til, at vi får en fordomsfri debat om forholdene inden for rigsfællesskabet.
Det synes jeg er gavnligt, det er oplysende og dermed konstruktivt.
På trods af forskellige kulturer bidrager den historisk betingede sammenhæng mellem vores befolkninger til, at mange relationer er knyttet, så der i dag er mere, der binder os sammen, end der skiller os.
Det gælder både de familiemæssige bånd og de venskabsbånd, der er knyttet til gensidig glæde og til gavn for en fælles forståelse.
Det er helt centralt, at den gensidige forståelse mellem Grønland og Danmark styrkes og udvikles, og at samarbejdet bygger på et godt og konstruktivt forhold og et forhold, der er præget af gensidig respekt og tillid.
Det betyder naturligvis ikke, at man ikke kan forholde sig kritisk til hinanden, når der er problemer, der skal løses.
Et ægte venskab indeholder ikke tabuer.
Det er udtryk for respekt, når der er plads til fri meningsudveksling.
Et godt venskab mellem Danmark og Grønland skal ikke bare baseres på høflighed.
Det skal være baseret på gensidig respekt og et konstruktivt samarbejde om at skabe udvikling og vækst for hele riget.
Vi Konservative glæder os over, at der her i Folketinget er bred opbakning til at styrke den sociale indsats i Grønland, særlig over for de udsatte børn.
Man kan som menneske og som politiker ikke vende det blinde øje til de problemer, der eksisterer og forpester hverdagen for alt for mange børn og unge i Grønland.
En analyse fra MIPI - videncenter om børn og unge - blotlægger, at 39 pct. af de grønlandske børn lever i fattigdom, og at en tredjedel af de unge mellem 15 og 17 år alvorligt har overvejet selvmord.
Analysen viser endvidere, som også Dansk Folkepartis ordfører var inde på, at hver tredje pige og hver tiende dreng under 15 år har været udsat for seksuelle overgreb.
Det er ikke en tilfredsstillende situation.
Det er også et signal fra Det Konservative Folkeparti, at den indsats, der foregår nu, ikke er nok, og derfor er vi også glade for, at der med det forslag til vedtagelse, der ligger her, er lagt op til en styrket indsats og intensivering af samarbejdet.
Vi er heller ikke uenige i, at det kan være en løsning, at man eventuelt øremærker en del af bloktilskuddet til at løse de her problemer, på samme måde som man har øremærket dele af bloktilskuddet til erhvervsformål.
Det, som vi i dag siger meget klart, er, at vi ønsker, at regeringen og hjemmestyret sætter sig sammen om værktøjskassen og meget alvorligt får drøftet, hvordan man sikrer en bedring af situationen på det sociale område, for den nuværende situation er naturligvis ikke tilfredsstillende.
Når man drøfter de her ting, skal man selvfølgelig også drøfte spørgsmålet om en øremærkning, men det skal ske ud fra en gensidig forståelse, og de grønlandske myndigheder skal være enige deri.
Da vi sidst havde debatten, tog jeg kontakt til vores søsterparti, Demokraterne, som i den forbindelse stillede et forslag om at øremærke 100 mio. kr. på den grønlandske finanslov til at forbedre situationen.
Det synes jeg var meget konstruktivt.
Derfor mener jeg også, at vi selvfølgelig har en holdningsmæssig forpligtelse til at støtte de konstruktive kræfter i Grønland, som reelt ønsker at gøre noget ved det her problem, for det var dog den bedste løsning, at man afsatte midler til en styrket indsats på den grønlandske finanslov.
Det var da den bedste løsning, for så var der ingen grund til, at vi i dag står i Folketinget og drøfter problemstillingen.
Derfor håber jeg selvfølgelig, at de konstruktive grønlandske kræfter, der vil gøre noget ved det her problem, vil få en fremgang, og at den grønlandske befolkning også vælger nogle politikere, der gør noget ved det her.
Det synes jeg er helt relevant i relation til den her debat.
Endnu en gang tak, fordi man har rejst den her forespørgsel.
Vi kan ikke vende det blinde øje til den situation, der er lige nu, og jeg ser frem til, at regeringen og hjemmestyret tager nogle tiltag, der kan forbedre situationen i Grønland, ikke mindst for de udsatte børn.