runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2013-05-30:
Men man kan vel sige, at for arbejderbevægelsen er et af de centrale punkter i øjeblikket, det, der måske er hårdest ved arbejderbevægelsen i Europa, den sociale dumping, og så er det vel også godt at lede efter nogle muligheder.
Og jeg forstår det ikke helt, men er det sådan, at Socialdemokratiet kun ser på kort sigt?
Kommissionen har jo prøvet at tumle med det, en masse organer har prøvet at tumle med det her krav.
Er der en modsætning i måske at få lavet det den her sommer, men samtidig også få set på perspektiverne?
For så var der da aldrig noget, der havde heddet socialisme eller for den sags skyld et velfærdssamfund i Danmark i forbindelse med vore forfædres rejsen krav.
Jens Joel (S), 2013-05-30:
Nej, det er sådan set ikke, fordi vi har noget imod at se på langsigtede krav.
Hr. Christian Juhl nævner selv, at Kommissionen jo har tumlet med det her.
Ja, det skulle jeg da hilse og sige, for den løsning, de foreslog, var så den helt forkerte, hvortil vi jo heldigvis her fra Folketingets partiers side bredt sagde: Nej, nej, den går ikke, I skal ikke blande jer i vores konfliktret på den måde, som der var lagt op til.
Det siger måske meget godt noget om den konflikt, der foregår i Bruxelles.
Og der er det bare, jeg i al beskedenhed siger: Vi kan sagtens tage en diskussion om, hvad vi godt kunne tænke os i EU's tusindårsrige, men for mig, for Socialdemokraterne og for danske lønmodtagere tror jeg, at det sådan set er vigtigere at få skaffet nogle resultater på relativt kort sigt.
For vi har jo et meget akut problem, det er jeg jo enig med spørgeren i.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-05-30:
Tak for det.
Som jeg hører den socialdemokratiske ordfører, er hovedargumentet for ikke at arbejde for en traktatfæstet social protokol, at det vil være svært at få en traktatændring.
I 2008, da der var en traktatændring, altså, da vi lavede Lissabontraktaten, stillede Enhedslisten et ændringsforslag til den danske ratificering.
Dengang sagde Socialdemokraterne, og det var nu afdøde Svend Auken, der sagde det, at det ikke var det rigtige tidspunkt at stille forslaget på, fordi det kunne forsinke ratificeringsprocessen af Lissabontraktaten.
Altså: Dengang, da der var en traktatændring, måtte man ikke stille et ændringsforslag, Socialdemokraterne var imod det, fordi det kunne forsinke processen, men nu her, hvor der kommer et forslag om det, er det bare urealistisk at lave en traktatændring.
Det kunne minde om, at Socialdemokraterne leder efter dårlige undskyldninger, men man kunne også spørge på en anden måde: Hvornår vil det være et godt tidspunkt, eller kommer det tidspunkt ganske enkelt aldrig for de danske Socialdemokrater?
Jens Joel (S), 2013-05-30:
Man har jo lov at håbe på, at der på et tidspunkt kommer langt bedre muligheder for at skabe socialdemokratiske flertal i Europa.
Jeg kan ikke huske den diskussion, og man kan sige meget om Svend Auken, men han var jo både meget ideologisk båret og pragmatisk, i forhold til at nogle af de gevinster, man kunne høste på kort sigt, ville man også skulle høste.
Og hvis det har været vurderingen, at den sociale protokol ville betyde, at man ikke kunne få de traktatændringer, som var nødvendige på en række andre områder, har det været det, der har været baggrunden.
Jeg vil så sige, at Enhedslistens ordfører ikke rigtig har hørt efter, hvis han mener, at jeg har afvist forslaget, udelukkende fordi det kræver en traktatændring.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-05-30:
Altså, det er klart, at der ikke lige nu er et socialdemokratisk flertal i EU-landene, men man kan så vende det om og sige: Hvis den danske socialdemokratiske beskæftigelsesminister ikke møder op, når hendes socialdemokratiske kollegaer mødes og giver håndslag på at kæmpe for en social protokol, så bliver det jo også svært at få fælles fodslag og udkæmpe en højre-venstre kamp for bedre lønmodtagerrettigheder i Europa.
Hvorfor er det, at det ene udelukker det andet?
Hvorfor er det, det ene udelukker det andet for Socialdemokraternes vedkommende?
Jens Joel (S), 2013-05-30:
Jeg kan berolige hr. Finn Sørensen med, at jeg ikke er til sinds at give op over for noget som helst og særlig ikke over for den bekæmpelse af social dumping, som vi ser.
Det, jeg i al beskedenhed bare siger, er, at vi starter og arbejder der, hvor vi tror der er en realistisk mulighed for at få et resultat, som kan gavne danske løn- og arbejdsvilkår, danske lønmodtagere.
Og jeg er ikke sikker på, at et quick fix, om man så må sige, hvor man indfører en helt generel forrang for f.eks. konfliktrettigheder, er den rigtige vej at gå.
Som beskæftigelsesministeren også har nævnt, er det jo heller ikke sådan herhjemme, at konfliktretten er uafhængig og står over al anden lovgivning; den skal selvfølgelig også tilpasses alle mulige rimelighedskrav og i øvrigt anden lovgivning, der er gældende.
Så jeg tror, at man skal tage fat og meget konkret se på, hvor der er huller, hvor det borgerlige flertal måske nogle gange har fået lavet nogle regler, som er lidt for gunstige for dem, der gerne vil udnytte arbejdskraftens frie bevægelighed på den negative måde, og hvor vi kan sætte ind for at dæmme op for den ulige konkurrence.
Christian Juhl (EL), 2013-05-30:
Hvis så den sociale protokol netop handler om retten til at organisere sig på tværs af grænserne i Europa, retten til at tegne overenskomster på tværs af grænserne i Europa og retten til at indgå overenskomster der, hvor man nu bor, når firmaerne rejser på tværs af landene, er det så ikke det samme som at slås for en social protokol?
Når man siger, at det vil man forsvare i Danmark,
hvad er så årsagen til, at man ikke vil forsvare det danske arbejdsmarked på europæisk plan og sikre, at de her rettigheder er der?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2013-05-30:
Jo, det kan man da i den grad gøre, men det må jo være op til medlemsstaterne.
Altså, der er nogle ting, som man regulerer bedst i medlemsstaterne, og der er nogle ting, man regulerer bedst på fællesskabets plan, og jeg mener ikke, man skal tvinge det her ned over hovedet på nogen, som Enhedslisten tilsyneladende synes man skal gøre.
Pia Adelsteen (DF), 2013-05-30:
Må jeg ikke bare sige, at det sidste jo var noget af en anerkendelse, altså at der er nogle ting, EU skal gøre, og at der er nogle ting, nationalstaterne skal gøre.
Det synes jeg bare var rart at høre fra en ordfører, der ellers synes, at EU skal klare det meste.
Jeg studsede meget over den bemærkning, for spørgsmålet gik lidt på, om man mente, der var pres på løn- og arbejdsvilkår, og svaret var: Jeg anerkender, at der er konkurrence.
Jeg tror ikke, der er nogen danske arbejdere, der er bange for konkurrence, men vi har nogle helt andre vilkår i Danmark, og vores udgifter er noget større, end de er i eksempelvis Polen eller Rumænien, eller hvor det nu måtte være.
Derfor er der jo et pres.
Da jeg hørte ordførerens tale, sad jeg sådan lidt og tænkte: Gad vide, om Venstre slet ikke har opdaget, at der faktisk kommer folk til Danmark, der arbejder for en meget, meget lille løn?
For sådan virkede det ikke.
Synes Venstre slet ikke, der er et problem?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2013-05-30:
Jeg ved ikke, om det er forkert at anerkende, at der er konkurrence.
Jeg er ualmindelig begejstret for, at der er konkurrence.
Jeg elsker konkurrence, for det betyder, at de bedste får mulighed for at gøre det, de er bedst til, og at dem, der ikke er lige så gode, bliver sorteret fra, og det synes jeg er smukt.
Men ja, det her giver os nogle udfordringer, og dem synes jeg vi løser ganske udmærket gennem den danske arbejdsmarkedsmodel.
Det var det, jeg forsøgte at sige med min tale.
Det mener jeg ikke man skal gøre på et fælleseuropæisk niveau, det synes jeg er fint at gøre på et nationalt niveau.
Og ja, jeg anerkender i den grad også, at der er nogle ting, man løser væsentlig bedre nationalt end overnationalt.
Pia Adelsteen (DF), 2013-05-30:
Jeg er sådan set heller ikke interesseret i, at EU kontrollerer det danske arbejdsmarked, overhovedet ikke, men alt andet lige må man sige, at de domme, der bliver henvist til i det her beslutningsforslag, altså er nogle domme, der er faldet ved EU-Domstolen, og som giver den danske model et problem.
Altså, sådan må man jo tage det.
Vi kan så ikke løse det her, for vi er jo nødt til at følge de her EU-domme.
Vi kan ikke løse det nationalt, ergo er vi nødt til at løse problemet med social dumping via EU, og det må ordføreren, som jo er super tilhænger af EU, da også være indstillet på.
På mig virker det, som om man tænker: Nej, det går nok, bare der er konkurrence, så skal tingene nok gå.
Men der er altså et pres på danske lønmodtagere.
Der er et pres på det danske arbejdsmarked, og det bliver man da nødt til at gøre noget ved.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2013-05-30:
Altså, jeg er jo enig med Dansk Folkepartis ordfører langt hen ad vejen, men jeg er ikke sikker på, eller jeg er ualmindelig lidt sikker på, at en social protokol vil løse de udfordringer.
Og en social protokol vil jo ikke ændre på, at vi lever i en stadig mere globaliseret verden.
Den vil jo ikke ændre på danske virksomheders konkurrenceforhold.
Den vil ikke ændre på danske lønmodtageres konkurrencesituation.
Jeg mener det, jeg sagde før, om, at alle i Europa vil blive fattigere, hvis man sådan prøver at lave en – nu er det jo en ordfører fra Dansk Folkeparti – ny variation af en grænsebom for den europæiske arbejdskraft.
Det er den frie bevægelighed for arbejdskraften simpelt hen for vigtig til.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Tak til ordføreren.
Hvad ligger der i ordene om, at man ikke støtter forslaget i den form, det ligger i dag?
Ligger der i det, at man er åben for en drøftelse af, hvordan der kan arbejdes med det?
Er ordføreren enig i, at EU-Domstolen med de fire domme, vi har talt om, har begrænset konfliktretten for medlemslandenes fagforeninger og begrænset medlemslandenes ret til at beskytte sig mod social dumping?
Jens Joel (S), 2013-05-30:
I forhold til at vi ikke støtter beslutningsforslaget, som det er fremsat, ligger der det i det, som jeg også gjorde opmærksom på, at vi ikke tror, at det er en kamp, som i nogen overskuelig fremtid kan vindes, og at vi derfor fokuserer et andet sted.
Det er jo fuldstændig rigtigt, hvad hr. Finn Sørensen også nævner, at vi har nogle udfordringer, og at nogle af de domme har givet os nogle udfordringer, som betyder, at vi bliver nødt til at tilpasse EU's lovgivning for at sikre os, at det ikke skrider.
Det er jo også en diskussion, vi har herhjemme.
Vi har jo haft den, kan man sige, lidt interessante diskussion i forhold til sidste sommers konflikt på Vejlegården, hvor nogle partier i Folketinget mente, at den slags blokader, som blev lavet der, ikke skulle være tilladt, men hvor vi også var nogle, der sagde: Det kan man sådan set ikke, for hvis vi opgiver det, er det kernen i den mulighed, vi har, for at stå imod presset fra f.eks. EU-lovgivningen.
Så jeg er fuldstændig enig med hr. Finn Sørensen i, at vi har udfordringer, men ikke i, at det her er den mest nærliggende og næstkommende mulighed for at løse dem.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Ordføreren svarede ikke direkte på mit spørgsmål om Domstolen, men jeg vil tillade mig at tillægge ordføreren det synspunkt, at ordføreren er enig med mig i, at det er nogle meget problematiske domme, der griber ind, sådan som jeg beskrev det.
Så det er godt at skrive, at vi skal tilpasse EU's lovgivning, men det er jo netop det, forslaget om social protokol går ud på, nemlig at tilpasse EU's lovgivning, sådan at den ikke begrænser fagforeningernes konfliktret og medlemslandenes muligheder for at beskytte sig mod social dumping med de metoder, de nu måtte ønske.
Jeg kan, hvis vi skal korte det helt ned, forstå, at den eneste grund, ordføreren har til ikke at støtte forslaget, er, at der sidder nogle højreorienterede regeringer rundtomkring i Europa, som vil afvise det.
Så spørger jeg bare: Hvad er perspektiverne i det sociale Europa, som ordføreren taler så meget om, når man på forhånd giver op på grund af modstand?
Bent Bøgsted (DF), 2013-05-30:
Tak, formand.
Det gik lidt hurtigere, end jeg havde regnet med.
Vi har afskaffet eksklusivaftalerne, det gjorde vi jo, som hr. Hans Andersen sagde, i 2006.
Der måtte der ikke forskelsbehandles i forbindelse med ansættelse, men der manglede så et punkt, for var man først blevet ansat, var det ikke til hinder for, at man kunne blive udsat for pres, for at blive presset til at skulle ind i en anden fagforening end den, man var i; der måtte der godt forskelsbehandles.
Og det synes vi i Dansk Folkeparti er lidt uheldigt, så den del i det her beslutningsforslag kan vi egentlig godt støtte.
Det er urimeligt, at man kan blive udsat for et pres til at skifte til en anden fagforening, når vi har afskaffet eksklusivaftalerne.
Det kunne være en konsekvens.
Jeg forstår det sådan, at det er det, Konservative gerne vil have: at selv om man ikke er med i en fagforening, skal man have nøjagtig de samme goder som alle andre.
Det er det der med, at der er nogle, der kører med tiltrædelsesoverenskomster, og nogle, der kører uden overenskomst, og så skal man give det samme til alle.
Det kan give nogle problemer, og jeg kan ikke rigtig gennemskue konsekvenserne af det i det beslutningsforslag, som Konservative har her, altså hvilke konsekvenser det vil få på arbejdsmarkedet.
Og derfor er jeg nu lidt betænkelig ved det, og inden vi kan sige noget klart på det her område, skal det i hvert fald undersøges grundigt, hvilke konsekvenser lige nøjagtig den del i beslutningsforslaget vil kunne få.
Men vi synes i Dansk Folkeparti, at lige nøjagtig det her problem med, at når man bliver ansat, må der ikke stilles krav om en fagforening, men at når man først er ansat, så kan man, som det er i dag, godt blive udsat for et pres til at skifte til en anden fagforening.
Det synes vi er problematisk, og det vil vi gerne have kigget på og ændret.
Men den anden del med de goder, der bliver opnået ved overenskomster, kan jeg ikke gennemskue konsekvenserne af, hvis det her beslutningsforslag bliver gennemført, som det er, altså hvilke konsekvenser det vil få på arbejdsmarkedet.
Det er i hvert fald noget, der skal undersøges grundigt.
Derfor kan vi ikke sådan helhjertet støtte forslaget, men vi synes, som jeg sagde, at i hvert fald den del med fagforeningen, altså at man ikke skal udsættes for pres, er værd at arbejde videre med.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Jeg mener virkelig, det er noget sludder, medmindre ordføreren mener, at aftalefriheden og organisationsfriheden skal begrænses.
Og så vil jeg da gerne høre, hvordan ordføreren vil bære sig ad med det.
Men loven er vel fuldstændig klar, det burde vi da være enige om.
Hvis man forsøger at presse en ansat ind i en bestemt fagforening med en trussel om, at vedkommende bliver fyret, hvis ikke vedkommende organiserer sig i den rigtige fagforening, så er vi vel enige om, at det er ulovligt, som lovgivningen er i dag.
Det vil jeg gerne lige have bekræftet.
Og hvis ikke det er godt nok, må ordføreren jo sige, hvad det så er for nogle ændringer i organisationsfriheden og aftalefriheden, der skal ske.
Bent Bøgsted (DF), 2013-05-30:
Jamen når eksklusivaftalerne er afskaffet og loven klart siger, at der ikke må forskelsbehandles ved ansættelse på grund af fagforeningsmedlemsskab, så kan det heller ikke hjælpe, at man, når man så først er blevet ansat, kan blive udsat for pres fra andre om, at man skal skifte fagforening.
Og det er der, hvor det er blevet godtgjort – det er der flere, der har sagt, også i fagforeninger; det er ikke mig, der har sagt det – at der er et problem.
Det er ikke mig, der påstår det.
Og det er det, det forslag her vil rette op på, nemlig at der ikke må forskelsbehandles under ansættelsen.
En arbejdsgiver må ikke presse nogen ind i en fagforening, når man har fået ansættelse.
Om det der med Venstre vil jeg sige, at i Dansk Folkeparti har vi jo vores holdning til det, nemlig at hvis man har en overenskomst med en fagforening, der lever op til dansk standard, så skal man ikke presses af nogle andre eller tvinges til at indgå i en anden overenskomst.
Det er egentlig det, det går ud på, og det synes jeg er rimelig klart.
Eigil Andersen (SF), 2013-05-30:
Jeg tror godt, jeg kan klare mig med 1 minut.
Det, som jeg vil spørge Dansk Folkeparti om, er: Kan man sige, at Dansk Folkepartis holdning til det her forslag er en på den ene side og på den anden side-holdning?
Man kunne måske også kalde det en ved ikke-holdning.
Er det konklusionen?
Bent Bøgsted (DF), 2013-05-30:
Så det, hr. Eigil Andersen kommer med, kan man måske godt sige er konklusionen.
Eigil Andersen (SF), 2013-05-30:
Tak for svaret.
Jeg har et andet spørgsmål.
Jeg mener, og SF mener, at det er helt fair og helt i orden, at hvis en fagforening, f.eks. 3F eller Dansk Metal, på en arbejdsplads har opnået ret til f.eks. 2 ugers efteruddannelse til sine medlemmer, så har dem, der så er medlem af fagforeningen, den rettighed.
Hvis der så, og det ønsker jeg ikke, er nogle ansatte, der ikke er medlem af fagforeningen, er det efter vores opfattelse helt i orden, at de pågældende ikkemedlemmer ikke har den rettighed, for det er jo noget, som fagforeningen har forhandlet med arbejdsgiveren om.
Jeg vil gerne spørge, hvad Dansk Folkepartis holdning er til det her spørgsmål.
Bent Bøgsted (DF), 2013-05-30:
Der var faktisk noget af det, jeg sagde i forbindelse med førstebehandlingen af forslaget om eksklusivaftaler tilbage i 2006, nemlig at man kunne risikere, at man fik et system, hvor dem, der havde indgået en overenskomst, hvor de havde forhandlet sig frem til nogle goder, havde de rettigheder, mens andre så ville være nødt til selv at forhandle sig frem til nogle rettigheder.
Så det har jeg sagt tidligere, og jeg ved, at det findes på skrift fra 2006.
Eigil Andersen (SF), 2013-05-30:
Tak for det.
Forslaget fra De Konservative er, hvis det bliver vedtaget, en bombe under det danske overenskomstsystem.
Den danske arbejdsmarkedsmodel vil simpelt hen ganske langsomt falde fra hinanden, hvis det skulle blive vedtaget, og det undrer mig uhyre meget, at et parti som De Konservative vil foreslå sådan noget.
Sandheden er jo, at den danske model på arbejdsmarkedet har givet en stabilitet, som også er til arbejdsgivernes fordel.
Men det kan jo være, at det her underlige forslag fra De Konservative måske skyldes, at man er ude i en meget hård kamp med Liberal Alliance om vælgerne.
Visse rettigheder for lønmodtagerne er tilknyttet den overenskomst, der gælder på arbejdspladsen, og er samtidig betinget af, at man er medlem af den fagforening, der har indgået overenskomsten.
Et eksempel på det kan være det, jeg nævnte for et øjeblik siden, nemlig at man kan have ret til efteruddannelse, f.eks. 2 ugers efteruddannelse om året.
Forslaget fra De Konservative betyder, at hvis fagforeningsmedlemmerne via deres overenskomst har tilkæmpet sig retten til efteruddannelse, skal de, der ikke er medlemmer af fagforeningen på arbejdspladsen, have den samme ret til efteruddannelse.
Hvis man har ret til det hele, uanset om man er medlem af fagforeningen eller ej, er det klart, at man lige så godt kan melde sig ud af fagforeningen, for hvorfor skulle man så være medlem?
Hvis folk melder sig ud, er der ingen til at forhandle med og lægge pres på arbejdsgiverne for at opnå nogle gode, overenskomsterne vil forsvinde, og arbejdsgiverne kan bestemme alt.
Så vil vi komme ind i det superliberalistiske paradis, hvilket jeg ikke mener det er, men som jeg ellers troede kun Liberal Alliance kæmpede for at komme ind i.
Nu ved vi, at det så også er De Konservative, der simpelt hen ønsker at give al magt til arbejdsgiverne og tryne lønmodtagerne.
Det vil vi i SF selvfølgelig ikke være med til.
En anden situation er det derimod med forholdene, når ansættelsen sker, når man får jobbet.
Her siger foreningsfrihedsloven i forvejen, at en arbejdsgiver ikke må fravælge en ansøger på grund af vedkommendes medlemskab af en forening, herunder selvfølgelig heller ikke på grund af medlemskab af en fagforening.
Desuden må man heller ikke afskedige en medarbejder på grund af vedkommendes medlemskab af en forening, idet eksklusivaftaler, som det blev nævnt fra talerstolen, blev gjort ulovlige efter den sag, der blev afgjort ved Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg for nogle år siden.
Altså handler det forslag, som De Konservative har fremsat, om forhold, mens man er ansat, og det forslag vil SF stemme imod.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-05-30:
Jeg vil bare gerne bede ordføreren forklare, hvordan et beslutningsforslag, som indfører regulering, på nogen som helst måde kan være et udtryk for et liberalt samfund.
Nu blev der brugt ordet liberalistisk.
Men det at være liberal går sådan set ud på, at man ønsker så lidt regulering som muligt.
Så i hvert fald som jeg læser det her lovforslag, handler det om mere regulering.
Det bryder vi os faktisk ikke om som liberale, når vi ikke er liberalister – tror jeg – i Liberal Alliance.
Vi er bare liberale – nej, jeg er liberalist, det må jeg indrømme.
Men under alle omstændigheder bryder vi os ikke om regulering.
Det her er jo for mig at se et udtryk for regulering
Bent Bøgsted (DF), 2013-05-30:
Altså lovgivningen i dag siger, at man ikke må forskelsbehandle i forbindelse med ansættelse.
Det er eksklusivaftalerne.
Man må heller ikke forskelsbehandle i forbindelse med afskedigelse.
Men lovgivningen i dag siger ingenting om, at man ikke må forskelsbehandle på fagforeningsdelen under ansættelse, og det er det, der har været problematisk.
Det kom ikke med dengang.
Det var den der sag ved Menneskerettighedsdomstolen, der førte til, at eksklusivaftalerne blev afskaffet.
Og det vil sige, at hvis man ikke er med i en bestemt fagforening, som firmaet har overenskomst med, må firmaet ikke sige: Du kan ikke blive ansat, for du er med i en forkert fagforening.
Men i det øjeblik personen er blevet ansat, kan vedkommende godt blive udsat for pres, ved at der bliver sagt: Du er nødt til at skifte over til den her fagforening, for det er den, vi har overenskomst med.
Det er det, der ligger i loven i dag, og der har vi haft flere situationer, hvor folk er blevet udsat for pres.
Det skal jeg selvfølgelig lade en domstol afgøre, men det i hvert fald der, der er nogle problemer.
Det er klarlagt, at forskelsbehandling under ansættelsen stadig væk kan ske.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Tak til ordføreren, som ikke er så helhjertet i dag, kan jeg høre, uanset hvad vi snakker om.
Men mener ordføreren ikke, at lovgivningen er ganske klar, som den er?
Den siger jo meget klart, at man ikke må tvinge folk til at være medlem af en bestemt fagforening, så hvad er det for et problem, ordføreren mener der er?
Hvad er det for en ændring af lovgivningen, ordføreren i givet fald vil have foretaget?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er, om ordføreren er enig med Venstres ordfører, der her for lidt siden sagde: Nej, vi vil ikke begrænse konfliktretten, medmindre fagforeningerne ikke kan finde ud af at disciplinere sig?
Har Dansk Folkeparti samme holdning til det?
Nu står der ikke beskrevet nogen steder i landets lovgivning, at man ikke må indgå sådan nogle aftaler.
Så skal vi herinde heller ikke forholde os til, om det er en rigtig eller en forkert aftale.
Det er overladt til arbejdsmarkedets parter, så hvorfor vil ordføreren ophøje sig til overdommer over, hvilke aftaler og 3F skal indgå eller ikke indgå med deres modparter?
Det vil jeg da gerne have at vide.
Og så vil jeg vil gerne lige stille spørgsmålet igen: Hvis ordføreren går ind for fri konkurrence mellem fagforeninger, hvorfor vil ordføreren så begrænse den konkurrence ved at indføre en lov, der siger, at hvis en virksomhed har indgået en overenskomst med f.eks. Kristelig Fagforening eller med en polsk fagforening, må 3F ikke komme og konflikte den pågældende arbejdsgiver for at få en bedre overenskomst?
Hans Andersen (V), 2013-05-30:
Vi havde også den her diskussion i sidste uge, hvor jeg sagde, at Venstre sådan set ikke har nogen planer om at fremsætte det her beslutningsforslag i indeværende folketingssamling.
Og jeg kan måske uddybe, når nu hr. Finn Sørensen er meget ihærdig, ved at sige, at det har vi sådan set heller ikke planer om at gøre i den kommende folketingssamling, så længe de faglige organisationer kan disciplinere sig, hvad jeg sådan set synes de skal.
Så det fungerer jo sådan set i store træk rigtig godt.