runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erling Bonnesen (V), 2010-03-02:
Jamen jeg står fuldstændig ved, hvad jeg udtalte til Fyens Stiftstidende på det tidspunkt, som var en, synes jeg, relevant kommentar til den melding, som vores statsminister gav, nemlig at hvis regionerne – nogle af regionerne – fortsatte med at signalere, at man ville skyde det økonomiske ansvar fra sig, ville vi jo kort sagt blive tvunget til det.
Men som sagt står vi midt i vadestedet nu, og der er jo også andre regioner, der tager ansvaret på sig.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-03-02:
Jeg håber ikke, at regeringen har tænkt sig at overføre samme langmodige eksamensproces til andre dele i samfundet.
Det kommer til at koste de danske skatteydere ikke bare millioner af kroner, men milliarder af kroner, hvis det er sådan et generelt princip, at det kan tage sådan 4, 6, 8, 10 år, før man har været til eksamen.
Det er virkelig meget, der kan blive spildt der.
Vi har flere regionspolitikere, end vi har folketingspolitikere.
Er det ikke bare spild af borgernes penge?
Og lad nu være med en gang til at fortælle mig om den eksamen, men giv mig bare et svar.
Spilder vi borgernes penge på administrative udgifter – ja eller nej?
Bertel Haarder (V), 2010-03-02:
Altså, hr. Per Clausen kan godt begynde at snakke om forsvar og politi, jeg agter ikke her at udbrede mig om forsvar og politi.
Jeg synes, det er noget vrøvl, hvad hr. Per Clausen siger, men det er hans gode ret at sige det.
Henrik Brodersen (DF), 2010-03-02:
Jeg vil bare følge op på det spørgsmål, som ordføreren fra Liberal Alliance stillede, netop det med, at hvis der er nogen, der reelt kan gøre noget ved det, så er det jo rent faktisk den siddende regering, og så skal vi såmænd nok hjælpe til med, at det at få nedlagt regionerne bliver ført ud i livet.
For vi har jo aldrig syntes, at de har været nogen god idé, og ser dem kun som et fordyrende led med en masse administrative ting.
Man kan sige, at det selvfølgelig også altid er rart at have lidt stående, i særdeleshed når det er gode forslag fra Dansk Folkeparti, men man kunne lige så godt have ført det ud i livet.
Der er jo ikke noget, som i dag gøres med tre led, som ikke kan lade sig gøre med to led, så jeg synes bare, at der var mulighed for netop at få en forenkling på det her område.
Jeg vil da give Liberal Alliances ordfører ret, når han spørger, hvorfor vi, når vi er så få mennesker i dette land, skal have så mange administrationsled.
Bertel Haarder (V), 2010-03-02:
Det er ubestrideligt, at man kunne have nøjedes med to led, og det er også ubestrideligt, at der er argumenter for det.
Men der er også argumenter for, at vi fik det, som vi fik det med tre led, med regioner, som ikke udskriver skatter, men som administrerer 90 mia. kr.
Det første, der sker, hver gang man laver om på den kommunale struktur, er, at der opstår en stor risiko for, at tingene bliver dyrere.
Hvis man nedlægger regionerne, skal de samme ting jo administreres på en ny måde; så skal der bygges nyt op andre steder.
Så det er ikke sikkert, at der ligger en stor besparelse og venter.
Måske gør der det på længere sigt, det er jeg ikke i stand til at sige, men det kan hr. Christian H. Hansen jo spørge om i udvalget.
Så skal vi give et skøn, men det bliver ikke nogen lang videnskabelig rapport, der kommer, for det er altså temmelig uaktuelt.
Jeg tror, det vil afhænge af omstændighederne, hvad reaktionerne bliver.
Hvis man bringer det så vidt, at man nedlægger regionerne, vil der være en del af befolkningen, der ikke vil bemærke det.
Amterne var jo heller ikke særlig ombølget af opmærksomhed.
Men samtidig skal der være nogle til at administrere sygehusene.
Det kan man så gøre fra centralt hold, men man kan altså også gøre det i nogle lokalt valgte råd, og det er det sidste, vi har valgt.
Den model kører vi videre med indtil videre.
Villum Christensen (LA), 2010-03-02:
[Lydudfald]
... ministeren under ingen omstændigheder i den her valgperiode kan forestille sig, at vi kommer til at tage diskussionen sådan rigtig for alvor igen.
Hvis det er sådan, at vi skal nedlægge regionerne, tror jeg, at de fleste er enige med os i, at så skal man tage diskussionen på et tidligt tidspunkt i valgperioden og i hvert fald ikke i den sidste halvdel.
Jeg tænker på, at man kunne forestille sig, at diskussionen kom op igen efter et folketingsvalg.
Hvordan ser ministeren på det?
Er det ikke klogest at tage den diskussion og den afgørelse tidligt frem for sent?
Bertel Haarder (V), 2010-03-02:
Hvis spørgsmålet var, om der i denne valgperiode er nogen sandsynlighed for, at regionerne bliver nedlagt, så er svaret nej.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-03-02:
Jeg vil starte med at ønske ministeren tillykke med sit nye ministerembede.
Jeg kan forstå, at det er et meget svært embede, idet man også skal holde øje med statistikkerne for, hvordan det vil gå med læserbrevsudviklingen, hvis et vist beslutningsforslag bliver gennemført; så der er nok at tage fat på.
Nu står der her fra forslagsstillernes side, at det er ca. 90 mia. kr., som regionerne administrerer, og da jeg på mit gruppemøde i morges diskuterede det her med resten af min gruppe, drøftede vi meget, hvor meget det her forslag egentlig ville give i besparelse.
Men da min gruppe ikke har det helt store sekretariat at gøre brug af, vil jeg egentlig spørge ministeren her: Hvor meget ville det give i en faktisk besparelse, hvis man nedlagde regionerne?
Villum Christensen (LA), 2010-03-02:
I det danske samfund har vi jo som bekendt indrettet os med det, vi kalder det repræsentative demokrati, og det betyder jo sådan meget enkelt sagt, at vi herinde i salen på en eller anden måde har en forventning om at skulle afspejle de holdninger, der er i befolkningen.
Med det udgangspunkt kunne jeg godt tænke mig at spørge ministeren: Tror ministeren, hvis vi nu får et flertal for at nedlægge regionerne, at der kommer rigtig, rigtig mange sure læserbreve, at der ikke kommer så mange, eller at der slet ikke kommer nogen?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-03-02:
Ja, man kan sige, at der er samfundsansvar, og ja, der er et individuelt ansvar.
Jeg synes, at det problematiske bliver, at vi næsten hver og hver anden uge kan komme til at diskutere, hvilke behandlingsformer SF nu vil prioritere i forhold til en konkret sygdom.
Det er sådan set det, som jeg hører er den generelle kritik af SF's beslutningsforslag, når jeg hører debatten, nemlig en bekymring om, at man fra Socialistisk Folkepartis side vil bestemme, hvordan lægerne skal gøre, i stedet for at sige, at lægerne skal tage sig af at hjælpe de borgere, som måtte fejle det ene eller det andet.
Og det er der, jeg synes, man går helt fejl.
Når man prioriterer alt, prioriterer man altså intet.
Det er jo det, der vil blive resultatet, hvis vi skal vedtage den perlerække af beslutningsforslag, som ordføreren løbende fremsætter.
Bertel Haarder (V), 2010-03-02:
Jeg takker for hr. Brodersens tilsagn om assistance og glæder mig til, at vi kan få det samme gode samarbejde på kommunalområdet som på det nordiske område, som jeg nu forlader.
Men jeg vil godt sætte tilbuddet i banken, for regeringen har ikke brug for det lige nu.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-03-02:
Jeg har ikke i noget som helst af det, jeg har sagt, givet udtryk for, at jeg vil sygeliggøre nogen som helst.
Der er ikke i det, jeg har sagt i dag, givet udtryk for, at der er nogle mennesker, som pådrager sig et ansvar, og som jeg synes at vi skal påtvinge en negativ udvikling.
Jeg konstaterer – og det er så rart, at der i hvert fald er ét punkt, som vi åbenbart er enige om – at der også er et samfundsansvar i den her sammenhæng.
Og der er vores fokus så på at sige, at når vi nu har erkendt, at der er et samfundsansvar, så er der altså nogle behandlingsområder, som vi rent faktisk gerne vil have styrket og gjort bedre.
Vi vil også gerne lægge op til, at det får en højere politisk status at interessere sig for bl.a. det her område, og det er det, man kan se i vores forslag.
Mike Legarth (KF), 2010-03-02:
Det, jeg kan bekræfte, er, at vækstforaene jo har fået til opgave at adressere de 500 mio. kr. fra strukturfondsmidlerne og bestemme, hvordan de skal bruges.
Det giver de så indstilling om.
Det er da rigtigt, at det ikke præcis er vækstforaene, der selv gør det, men det er da dem, der indstiller og fordeler pengene, og det er det, der er det afgørende.
Flemming Bonne (SF), 2010-03-02:
Er ordføreren enig i, at det kunne være interessant i forbindelse med udvalgsarbejdet at få undersøgt, hvor mange konkrete arbejdspladser der er kommet som følge af vækstforaene, især som følge af den særlige udkantsforpligtelse, som nogle af vækstforaene har fået?
Jeg savner i hvert fald at se nogle tal på, at der overhovedet er kommet noget ud af det.
Mike Legarth (KF), 2010-03-02:
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, der har været stor gevinst ved, at vi har vækstfora, der arbejder intensivt på at skabe væksttiltag i lokalområderne, hvor de regerer.
Og jeg er ikke et sekund i tvivl om, at Økonomi- og Erhvervsministeriet er i besiddelse af de tal, så dem kan vi levere inden for en meget kort tidshorisont.
Men selvfølgelig synes jeg da, at det er en god idé, at vi løbende kontinuerligt i udvalget tager de forskellige problemstillinger, der er, op, for vi har et fælles ønske, og det er at skabe så meget vækst og beskæftigelse i Danmark som muligt, sådan at vi kommer igennem krisen så nænsomt og skånsomt som muligt.
Vi har fuldt fokus på udkantsområderne, vi kan dokumentere, at der udlånes den samme procent i forhold til resten, som der blev gjort tidligere, så der er ikke nogen kreditklemme.
Men det er svært for erhvervslivet, og vi skal understøtte det så meget, vi overhovedet kan.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-03-02:
Jeg vil gerne med baggrund i det, ordføreren har tilkendegivet, tillade mig at spørge ordføreren: Hvordan er det muligt at kommentere nogle retningslinjer, som man endnu ikke har fået?
Jeg kan forstå, at Venstres ordfører har en forventning om, at vi også kan se i krystalkuglen, men der er altså ikke nogen af parterne og heller ikke SF, der er blevet forelagt nogen som helst godkendelsesordning.
Derfor vil jeg egentlig gerne have at vide: Hvordan forestiller ordføreren sig at man kan svare på noget, man ikke har set?
Orla Hav (S), 2010-03-02:
Jamen jeg vil sige til hr. Mike Legarth, at det jo alligevel er sådan, at det, der er illustreret her i dag – både fra hr. Flemming Bonnes og andres side – er, at det kniber for udkantsområderne med at holde befolkningstallet, at det kniber med at følge med i den økonomiske udvikling, at det kniber med at skabe nye arbejdspladser.
Hvad er det så for nogle nye midler, som Det Konservative Folkeparti mener?
Hvad er det så, vi gør?
Ja, vi har gjort det, at der er bevilget et større kørselsfradrag, så man kan køre væk fra området.
Er det den måde, man sætter gang i et spændende erhvervsliv på, og som er med til at få et Danmark i balance?
Der er der brug for nogle helt andre mekanismer, og det hører jeg at man heller ikke er indstillet på.
Har jeg ret i det?
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Socialistisk Folkeparti har fremsat dette sympatiske beslutningsforslag, men har måske også glemt, at alle partier på nær Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten med udmøntningen af globaliseringsmidlerne for 2010-2012 har oprettet en fond til grøn omstilling og erhvervsmæssig fornyelse, som bl.a. skal støtte projekter og virksomheder i hårdt ramte områder; det gælder bl.a. også udkantskommuner.
Fonden har en kapital på 760 mio. kr. Derudover har Socialistisk Folkeparti været med til at stemme to bankpakker hjem, som faktisk er begyndt at virke.
Nu er der selvfølgelig problemer for alle med at få kredit, da Danmark er i sin værste økonomiske krise siden 1930'erne og statsbankerotten i 1830.
Den seneste statistik fra Nationalbanken viser dog, at udlånene er stigende, selv om den økonomiske aktivitet sidste år faldt med næsten 15 pct.
Dansk Folkeparti vedtog endelig sidste år sammen med regeringen og Liberal Alliance en erhvervspakke, hvor der bl.a. gives 1,5 mia. kr. ekstra i kautioner til mindre og mellemstore virksomheder.
Halvdelen er endda møntet på ejendomme, og her er der især tænkt på landbruget, realkreditten og landområderne.
I pakken er der også 2 mia. kr. i kautioner til eksport, målrettet mod de mindste virksomheder.
Så jeg vil i al beskedenhed sige, at der er gjort meget på dette område, også over for landområderne.
Desuden gøres der også et stort arbejde i de regionale vækstfora, hvor EU's strukturfondsmidler administreres; de går også til udkantsområderne.
Hvis der f.eks. er en kommune, der mister en erhvervsvirksomhed eller mange erhvervsvirksomheder, og der bliver en høj arbejdsløshed, har man jo udligningsordningerne, hvor man kan gå ind og ligne op til 90 pct. af skattegrundlaget.
På denne baggrund kan jeg meddele, at Dansk Folkeparti ikke støtter beslutningsforslaget.
Flemming Bonne (SF), 2010-03-02:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om ordføreren synes, det er rimeligt, at vi skal have et system med differentierede finansieringsmuligheder, som ikke i udgangspunktet tilgodeser de områder, som har det største behov for vækst og udvikling.
Skal det virkelig være sådan i et moderne velfærdssamfund, at disse områder skal stå med hatten i hånden og skal igennem fonde og ansøgninger for at få finansieret livsnødvendige arbejdspladser?
Det vil jeg gerne høre lidt om.
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Jamen jeg bliver nødt til at sige til hr. Flemming Bonne, at Realkreditrådet netop har udarbejdet en statistik, og den viser jo, at det ikke står værre til i udkantsområderne i forhold til i andre landsdele.
Det vil sige, at man faktisk gør et meget, meget stort arbejde ud af at behandle dem alle sammen lige.
Der er problemer over det ganske land i øjeblikket, men jeg tror stadig væk på, at man forsøger at behandle dem alle sammen lige.
Flemming Bonne (SF), 2010-03-02:
Jeg mener jo at have ført dokumentation via de bemærkninger, der ligger til beslutningsforslaget, for, at man ikke bliver behandlet lige.
Vi har eksemplet med en virksomhed, som meget, meget gerne ville have fat i en arbejdskraft, som befandt sig ude i et af udkantsområderne, men blev henvist til, at hvis der skulle finansieres bygninger, så måtte man altså flytte virksomheden til Københavnsområdet.
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Den konkrete virksomhed, som hr. Flemming Bonne henviser til her i beslutningsforslaget, kan vi jo ikke stå og tage stilling til her.
Det er jo næsten en umulighed; der er måske andre virksomheder, der også har problemer, og hvor er det i landet?
Det gør man jo via de daglige omkostninger – de er lavere i et udkantsområde.
Så derfor altså: Hvad man vinder på gyngerne, taber man jo lidt på karrusellerne, og sådan er det.
Men jeg vil gerne sige, at jeg meget håber, at man stadig forsøger at gøre det på den måde, at alle i landet bliver behandlet lige.
Med hensyn til hvor mange job vækstforaene har skabt, har jeg ikke her en oversigt over, hvad de har skabt af job endnu.
Det ved jeg ikke, men det kan vi jo få afklaret i udvalgsbehandlingen, så vi kan se, hvilke job der er.
Jeg giver hr. Flemming Bonne fuldstændig ret i, at det jo er det, de faktisk skal gøre.
Orla Hav (S), 2010-03-02:
Nu bliver der fra ordførerens og også flere andres side her i dag fremhævet de midler, der bruges i vækstforaene.
Jeg skal bare spørge, om det er ekstra midler, vi taler om, eller om det ikke er de samme midler, som var gældende, dengang det gik mod gode tider.
Er det ekstra midler, vi taler om, som indsat i en særlig situation, eller er det bare det, vi plejer?
Mike Legarth (KF), 2010-03-02:
Det, vi er optaget af, er et Danmark i balance, og det er man i alt, hvad vi foretager os fra Christiansborg i regeringen og Det Konservative Folkeparti; vi tænker på udkantsområderne, vi tænker regionalt.
Da vi oprettede den her pulje, var den på 500 mio. kr., og vi besluttede da, at 35 pct. af dem skulle gå til udkantsområderne.
Og det har vi jo dokumentation for at de heller ikke gør, og det vil vi forsøge at fastholde.
Nej, det har hr. Orla Hav ikke ret i.
Altså, en kørsel fra Realkreditrådet viser jo, at der er det procentvise udlån til udkantsområderne i forhold til centerområderne, der altid har været, altså også tidligere.
Hr. Orla Havs parti, Socialdemokraterne, himler op om, at de penge, vi har brugt, er for mange, men jeg må minde om, at vi har et underskud på statens finanser på knap 100 mia. kr., hvilket er et udtryk for, at vi har gjort alt, hvad der kan gøres, for at gelejde Danmark igennem den økonomiske krise så nænsomt og skånsomt som muligt, sådan at vi ikke får overdrevent store tab.
Julie Skovsby (S), 2010-03-02:
Da vores ordfører, hr. Flemming Møller Mortensen, desværre ikke kan være til stede, skal jeg redegøre for vores holdning til B 110 om svær overvægt. Svær overvægt er et problem for alt for mange danskere såvel som for millioner af borgere i alle egne af verden.
Tendensen har været og er stadig stigende.
Politisk vedkender vi os problemet både nationalt og internationalt igennem WHO.
Her på Christiansborg afholdt vi i efteråret 2009 en spændende og udbytterig høring om fedme som samfundsmæssigt problem.
Kompleksiteten var efterfølgende tydelig for os alle, og ingen nemme løsninger på problemet findes umiddelbart, hverken for den enkelte overvægtige eller for samfundet.
Sammenhængen mellem fedme og diabetes, forhøjet blodtryk og en lang række andre sygdomme er veldokumenteret, så når forebyggelse står på dagsordenen, kommer overvægt og fedme meget ofte frem som et højt prioriteret indsatsområde.
Forebyggelsesindsatsen må og skal forbedres betydeligt, hvilket vi fra Socialdemokraternes side fortsat arbejder målrettet på.
Indsatsen skal gøres tidligt i barnealderen, og alle voksne skal forpligtende spille med, og tilbud om f.eks. diætisthjælp til familien skal hurtigt sættes i værk.
Hertil vil jeg sige to ting: For det første findes der allerede andre tilbud rundt i kommuner og regioner.
Eksempelvis kan overvægtige følge livsstilskurser; egen læge kan henvise overvægtige borgere, som er motiveret herfor.
For det andet er fedmekirurgiske operationer populære og efterhånden ganske udbredte.
Høringen her på Christiansborg i oktober sidste år efterlod mig med en opfattelse af, at resultaterne til stadighed bliver bedre og bedre, men at visse patienter efter operationen har problemer med at tilpasse sig den nye livsstil.
Vurderingen af, hvilke tilbud der passer bedst til den enkelte patient, er og skal være en vurdering, hvor flere forskellige faglige kompetencer spiller sammen i dialog med patienten.
Den enkelte patients fysiske og psykiske tilstand må nødvendigvis kunne spille sammen med både de fysiske og de psykiske udfordringer, som forskellige behandlingsforløb vil give.
Forslaget stiller endvidere krav om udvikling af ny viden i relation til fedmeproblematikken – et ønske, som i kraft af det velkendte problems omfang ikke kan modsiges.
Vi har flere forskningsinstitutioner i Danmark, som har dette område som forskningsfelt, og mig bekendt er der også en god sammenstilling af resultater med internationale forskningsmiljøer, hvilket høringen sidste år også viste.
B 110 fordrer, at der sker en reduktion i antallet af overvægtige på 15 pct. over de næste 10 år.
Man kan altid drøfte niveauet for de konkrete målsætninger, men det er vigtigt at sende et signal om, at vi som samfund tager denne problemstilling alvorligt.
Jeg ser dette forslag som et skridt i den rigtige retning, da det kan bidrage til mere bredde i fremtidens løsninger af fedmeproblemets kompleksitet.
Derfor støtter Socialdemokraterne forslaget.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-02:
Socialistisk Folkeparti vil med dette beslutningsforslag have regeringen til at tage initiativ til, at der skal skabes andre behandlingstilbud end fedmekirurgisk behandling til svært overvægtige personer i Danmark.
Det skal sikre en effektiv og alsidig behandling af patienterne.
Det ville jo lyde meget godt, hvis vi vidste, at det ville hjælpe, og hvis finansieringen jo så også var åbenlys, hvilket den ikke er i dette forslag.
Det er med til, at en del borgere vil få en forringet livskvalitet, og samtidig vil det betyde øgede ressourcer for sundhedssektoren.
En af de bedre ting, som vil ske, er, at regionerne nu i samarbejde med kommunerne udarbejder en sundhedsprofil for de enkelte områder.
Det er vigtigt, at vi ser, hvor problemerne er størst, så vi ikke gør, som vi gang på gang gør, nemlig skyder med spredehagl og derved bruger en masse ressourcer til ingen verdens nytte.
Netop derfor fik vi en høring i Folketingets Sundhedsudvalg for at finde ud af de muligheder, der ligger for at hjælpe svært overvægtige.
Jeg må sige, at der kom mange synspunkter frem, men det mest bekymrende var, at det eneste, der dokumenteret virkede, var fedmekirurgi.
Et af indlæggene kom fra Betina Højgaard, som er sundhedsøkonom ved Dansk Sundhedsinstitut.
Hun medvirkede under temaet »Kirurgisk behandling eller konventionel behandling, hvad kan bedst betale sig?«
Derved vil operationer komme ud som den eneste effektive metode.
Citat slut.
Jeg mener, det er dybt bekymrende, at vi ikke har nogen dokumentation fra behandlingscentre, som omhandler dette, da vi ved, at flere har været på behandlingscentre.
Spørgsmålet er så, om det har været som med mange andre projekter, at man, når behandlingen er forbi, så kommer hjem, og så fortsætter man den samme livsstil.
Vi ved, at operationerne virker.
Ser vi blot diabetes-2-patienter, sker det meget interessante, at dagen efter operationen er deres diabetes forsvundet.
Det overordnede formål med høringen var få skabt et overblik over og en afklaring af de politiske opgaver, som er forbundet med at bekæmpe fedme i Danmark, samt at debattere, hvilke tiltag der giver de bedste resultater.
I forslaget pålægger Socialistisk Folkeparti også regeringen at skabe de nødvendige tiltag, så patienterne kan få foretaget forundersøgelse, inden de får foretaget fedmekirurgisk behandling for at sikre en kvalificeret behandling.
Det undrer mig.
Når jeg ser på de spørgsmål, jeg har stillet til ministeren og har fået svar på, spørgsmål 598 og spørgsmål 600, ser jeg, at der netop står, hvad der skal til, for at man får en fedmekirurgisk operation, samt hvor mange der vurderer ens egnethed, og hvornår man ikke kan få den operation, der skal til, plus alle de ting, man skal igennem.
Så det er der jo allerede.
Hvorfor det er med i forslaget, undrer jeg mig over.
Det er på Holbæk Sygehus, hvor man behandler børn og unge.
Her er der kun et tilbagefald på 25 pct.
Det er et godt eksempel.
Det bør man måske implementere lidt mere i de forskellige regioner.
Og så må vi samtidig se, hvad de nye satspuljemidler, som vi netop har sat af, skal ud at arbejde med.
Med disse ord kan Dansk Folkeparti ikke stemme for forslaget.