runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jane Heitmann (V), 2013-01-31:
De tal, der ligger til grund for det, er jo opgørelsen over anvendelse af tvang i psykiatrien fra 2001 til 2012.
Og fru Karen Klint har jo fuldstændig ret i, at det tal, der ligger for fikseringer på over 3 døgn, lige præcis er 15.
Hvis man går ind og kigger på tallene for fikseringer i 2-3 døgn, er det 25.
Det vil sige, at tallene over de langvarige bæltefikseringer på over 48 timer faktisk har flyttet sig fra 675 til 715, og det vil jeg tillade mig at kalde en markant stigning.
Det er naturligvis – kan jeg godt høre – i socialdemokratisk optik en definition af, hvordan man vil definere »markant«, men i min verden er en stigning på 6 pct., hvad man godt kan kalde for en markant stigning.
Jamen jeg er da fuldstændig enig med fru Karen Klint i, at det kunne være rart, hvis vi kunne holde fokus på psykiatrien, men jeg synes, at det, der er lidt ærgerligt i forbindelse med regeringens psykiatriudvalg, er, at hver gang man har spurgt regeringen om noget i forbindelse med psykiatri, er det blevet skudt til hjørne med henvisning til, at nu er der et psykiatriudvalg, som arbejder.
Og det er jo sådan set også det, jeg hører ministeren sige fra talerstolen her i dag i forbindelse med nonstimulirum, eller stillerum, altså at det er en ting, som man gerne vil have psykiatriudvalget til at kigge på.
Og det betyder reelt, at alting i forbindelse med psykiatrien stort set er bremset, fordi regeringen vælger at skyde alting til hjørne og hen i deres psykiatriudvalg.
Jeg synes, det er rigtig, rigtig ærgerligt, at regeringen må erkende, at man har siddet med regeringsmagten fra september 2011, og at vi i hvert fald når hen til medio 2013 – det er de sidste meldinger, vi har fået – før der reelt kan ske noget.
Det synes jeg er en rigtig ærgerlig melding.
Vi taler altså om 0,1 pct.
Det er et fald, ja, det er det, men spørgsmålet er, om det er et fald, man kan tillade sig at stå og være stolt af.
Karina Adsbøl (DF), 2013-02-05:
»Folketinget ønsker, at den sociale retssikkerhed for børn, udsatte, mennesker med handicap og ældre mennesker skal være optimal og tilgængelig.
Folketinget konstaterer dog, at kommunerne ikke altid lever op til sociallovgivningen, hvorved borgerne ikke får den service og de ydelser, som de er berettigede til.
Folketinget pålægger regeringen at sikre, at kommunerne efterlever lovgivningen samt tager initiativ til, at borgere, der har været udsat for lovbrud, og som får medhold i en klagesag over kommunen, kan modtage en kompensation.«
Karina Adsbøl (DF), 2013-02-05:
Tak for ordførerens indlæg.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ordføreren mener, at det er rimeligt, når vi hører, at der måske foregår de her spareøvelser ude i kommunen, hvor man får frataget ret meget hjælp og man så i den sidste ende får medhold i Ankestyrelsen, og om ordføreren også tænker, at en kompensation til borgeren måske kan forebygge det, hvis en kommune ved, at det her altså ikke er gratis.
Hvis de taber den her sag, har det altså en konsekvens, og det er, at der i den sidste ende er en kompensation til borgeren.
Der kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre ordføreren om, om ordføreren mener, at det er rimeligt, at man på den måde kan forebygge de her sager ude i kommunerne.
Jeg vil godt sige, at det jo ikke er alle kommuner, der er lovbrydere.
Der er også nogle kommuner, der gør det rigtig godt.
Men det, vi hører, og det, vi får ind, er jo det, jeg rejser her i Folketingssalen.
Karin Nødgaard (DF), 2013-02-05:
Jamen så skynder jeg mig bare også at stille et nyt spørgsmål.
Er det ikke et incitament for kommunen til at opfylde loven, hvis man har lidt pres på i forhold til hele det her område?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre, også i forhold til det, som vi alle sammen nævner, med retssikkerheden, som er så utrolig væsentlig.
Der er ingen tvivl om, at det med den individuelle vurdering er vigtigt, men hvis man har en borger, der er blind og ikke får godkendelse til f.eks. at få en ny førerhund, jamen så er der jo ikke ændret noget væsentligt i den borgers situation, og så virker det da fuldstændig vanvittigt, at sådan en borger får afslag på at få en ny hund.
Det er der, hvor jeg siger, at der altså er et eller andet, der er galt ude i det kommunale system, i hvert fald i nogle kommunale systemer, i nogle kommuner, når man kan tage sådan nogle beslutninger.
Er ordføreren ikke enig med mig i det?
Maja Panduro (S), 2013-02-05:
Jeg er glad for, at vi får understreget, for det tror jeg er vigtigt at vi husker jeg sige til hinanden, at det jo netop ikke er alle kommuner, som laver fejl, og jeg tror absolut heller ikke, at det er alle kommuner, tværtimod tror jeg, det er meget, meget få, som kunne finde på decideret at spekulere i det her, sådan som der i hvert fald nogle gange nu er blevet insinueret.
Derfor tror jeg heller ikke, at svaret er, at man på den måde skal lave bødesystemer over for kommunerne, altså at man skal have en økonomisk bod.
Jeg tror, at svaret er, at vi skal blive bedre til at hjælpe kommunerne og medarbejderne med rent faktisk at få truffet den rigtige afgørelse i første hug, og så tror jeg svaret er, som vi allerede er i gang med, at få trimmet det system, der er i dag, så det bliver nemmere at klage, så det går hurtigere, og så man har det klart.
Så det er jeg mere til.
Karina Adsbøl (DF), 2013-02-05:
Det er også det, vi hører med hensyn til BPA-ordningen og hele vejen rundt, og så synes jeg, at det giver genlyd.
Jeg ved godt, at vi ikke skal sagsbehandle eller tage enkeltsager op, som folk altid siger, men nu er det jo sådan, at når rigtig mange enkeltsager kommer op, som omhandler den samme problemstilling, mener jeg, at det er relevant, at vi herinde fra Folketingets side gør en forskel.
Med hensyn til forslaget til vedtagelse, som ordføreren læste op, undrer jeg mig lidt over de der dagbøder.
Er det det samme som tvangsbøder?
Der er jo aldrig givet nogen tvangsbøder i forhold til de her problemstillinger, der har været rejst i den her debat i dag.
For hvis de dagbøder er det samme som de tvangsbøder, man kan give en kommune, hvis den ikke overholder loven, så undrer det mig lidt, at der aldrig har været givet nogen.
Maja Panduro (S), 2013-02-05:
Ja, det er det samme, jeg mener.
Til det andet, som ordføreren siger, med, om jeg da aldrig nogen sinde har hørt om nogen af de her historier og snakket med nogen af de her borgere, vil jeg sige, at jeg har snakket med rigtig mange, og det, som de fleste af dem er allermest optaget af, er jo sådan set bare at få den rigtige afgørelse, og at de kunne have været sparet for så utrolig meget bøvl og ærgrelse og slid, hvis afgørelsen havde været rigtig fra starten.
Det tror jeg egentlig at de fleste af dem er mere optaget af end en eller anden bod.
Derfor tror jeg også, at det er rigtig smart, at vi nu bruger vores krudt og vores ressourcer på massivt at sætte ind i forhold til at få rådgivet og vejledt kommunerne bedre.
Karin Nødgaard (DF), 2013-02-05:
Jeg vil egentlig godt følge lidt i sporet af det, som fru Karina Adsbøl er inde på, for jeg synes jo, det er ret væsentligt, og jeg synes måske egentlig, det er bemærkelsesværdigt, at Socialdemokraterne ikke kan bakke op om det forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti har læst op, for jeg synes faktisk, at det indeholder rigtig mange af de ting – ud over at vi selvfølgelig har nævnt det om kompensationen.
Jeg synes måske, at ordføreren bør komme lidt mere ind på, hvorfor man egentlig ikke synes, det er en god idé.
Jeg hører, at ordføreren siger, at man vil være sparet for meget bøvl, ærgrelse og sved.
Men vi skal huske på, at det her drejer sig om udsatte mennesker.
Og derfor synes jeg faktisk, at man skulle gå ind at kigge på det med kompensationen.
Egentlig skal man jo håbe, at det aldrig bliver aktuelt med hverken de her bøder, som fru Maja Panduro var inde på i sit forslag til vedtagelse, eller det, som vi snakker om med kompensation.
Men ville det ikke være rimeligt over for nogle borgere i en kommune, hvor man måske har lavet det som en form for spareøvelse – det kan vi jo ikke afvise – at sige: Vi prøver lige at se, om vi kan trække den lidt, og så har vi jo sparet en masse penge?
Maja Panduro (S), 2013-02-05:
Først vil jeg til det med spareøvelsen sige, at det måske også bare er fair nok her at sige det, som jeg har fået en del henvendelser om, bl.a. fra en lokal LEV-formand, som ellers nok plejer at kunne skælde ud, og det gør han selvfølgelig også.
Men hans henvendelse her var faktisk helt stilfærdig, nemlig om jeg ikke både selv ville og også bede mine kolleger om at huske at nævne, at det, når der nu er svære tider i landet, og når der nu spares og trimmes og vi alle mulige steder skal holde for, også gjaldt for den gruppe, som han repræsenterer og har med at gøre, nemlig mennesker med udviklingsforstyrrelser og udviklingshæmmede.
Altså, selvfølgelig var han ked af besparelserne, men han ønskede sig egentlig også bare en anerkendelse af, at som for alle mulige andre er det også tilfældet for dem.
Og derfor kommer jeg heller ikke til at stå her og sige, at man aldrig kan lave besparelser, heller ikke for udsatte borgere, for det er jo desværre tilfældet af og til, ligesom det har været det i andre økonomisk svære tider.
Men det, som er vigtigt, og som vi har skrevet i lovgivningen, og som vi understreger i vores forslag til vedtagelse, er, at den enkelte borger skal der altid foretages en konkret og individuel vurdering for, uanset om man har lavet et lokalt serviceniveau.
Det er vigtigt at holde fast i.
Så når jeg først at svare på det andet i næste omgang; det beklager jeg.
Karina Adsbøl (DF), 2013-02-05:
Tak for det.
Begrundelsen for den her forespørgselsdebat i dag er, at vi dagligt hører, at mennesker bliver svigtet, svigtet i form af dårlig sagsbehandling, frataget deres hjælp, hvor de så kan vente op til flere år på en afgørelse, og hvis de så får medhold i det sociale nævn, kører kommunen ofte sagen videre i Ankestyrelsen.
Det sidste nye er brugerbetaling ind ad bagdøren.
En af de sager, der var oppe for nylig, var om en blind mand, der ikke kunne få sin førerhund.
Vi får også rigtig mange henvendelser i Socialudvalget, heriblandt fra forældre, der oplever, at de ikke får den optimale hjælp, hvis de har et barn med handicap.
Nogle føler sig næsten tvunget til at aflevere deres barn på en institution.
: »Kommune til hjerneskadet: Pas dig selv«.
Og det er jo frygteligt at læse sådan noget i medierne og høre om sådan noget i medierne og få så mange henvendelser om det.
I den her avisartikel står der netop om, hvordan en kommune prøver at tvinge forældre til at tage imod en plejehjemsplads til deres hjerneskadede datter, og det er jo tragisk, hvis lovgivningen bliver forvaltet sådan i praksis.
I november fik vi også i Socialudvalget et brev fra Muskelsvindfonden om de tiltagende problemer med at få kommuner til at overholde love og regler.
Jeg citerer Evald Krog, som skriver: »Vi oplever i stigende grad, at medlemmer ønsker hjælp til klager over deciderede brud på love, regler og ankepraksis.
Kommuner bryder eller fortolker bevidst love og regler forkert og ignorerer udmeldinger fra Socialministeriet«.
Han fremhæver også, at der er eksempler på, at kommuner træffer afgørelser, som de er fuldt bevidste om, at de vil tabe i ankesystemet, men de opnår under alle omstændigheder en gevinst, enten får de en lille gevinst, fordi de sparer hjælpen i perioden, mens ankesagen behandles, eller også får de en større gevinst, fordi borgeren ikke nødvendigvis anker afgørelsen.
Det synes jeg som handicapordfører er problematisk i forhold til det her, og derfor har jeg indkaldt til den her forespørgselsdebat, og jeg håber på, at vi kan få en konstruktiv debat, og jeg har også indkaldt til den på grund af de samråd, Dansk Folkeparti har haft indkaldt til, og de spørgsmål, der er stillet til ministrene.
Jeg ser frem til, at vi får en god og konstruktiv debat på det her område, og det kunne jo også være, at vi fremadrettet i fællesskab kunne finde nogle rigtig gode løsninger for at hjælpe borgerne, som kommer i klemme ude i kommunerne.
Tak for ordet.
Maja Panduro (S), 2013-02-05:
Derfor er det simpelt hen så godt, at vi har et klagesystem i dag, og det er også godt, at vi nu tager initiativ til at få gjort det klagesystem endnu bedre, endnu mere effektivt, smidigere og hurtigere.
Jeg tror, det er det, vi skal prioritere vores kræfter på – det vil i hvert fald være min indstilling som socialdemokrat – snarere end på at få lavet sådan et kompensationssystem, som jeg også bare er bange for ville kunne være bøvlet.
Altså, det er jo en helt, helt fair holdning at have, at det er det, vi skal bruge og prioritere penge og kræfter på, altså på at lave sådan et system.
Det anfægter jeg slet ikke.
Jeg håber bare, at man har tænkt tanken til ende, i forhold til hvilket bureaukrati man risikerer at kunne opbygge, med hensyn til om der skal være forskellige satser, hvordan det skal udregnes, osv. osv. Igen vil jeg sige: Det er helt fair at ønske sig et sådant system, men jeg vil bare hellere bruge krudtet på at sikre, at borgeren helst får den rigtige afgørelse i første hug – det er også det, borgeren er bedst tjent med – og sekundært, at klagesystemet og vejledningerne til borgerne i forhold til at klage er toptrimmede og ordentlige og meget bedre, end de har været i rigtig mange år, sådan at borgerne kan klage ordentligt.
Det ville være mine to førsteprioriteter.
Karen Hækkerup (S), 2013-02-05:
Det sidste er jo selvfølgelig aldrig op til en selv at afgøre.
Men såfremt det skulle være tilfældet, kan jeg give håndslag på, at det kommer til at være sådan.
Dansk Folkepartis ordfører spørger til økonomien.
Der vil jeg gerne sige, at jeg sådan set synes, det giver god mening i en krisetid, at man bruger pengene dér, hvor det er nødvendigt.
Og det vil sige, at når pengene begynder at være små, skal vi da sørge for, at vi giver dem der, hvor det giver mest mening, altså til dem, som har mest behov for hjælp.
Og det er altså ikke at lave automatiske efterbetalinger til private leverandører, som har leveret noget, som de bare pr. automatik så skal have en ekstra check for, som er større end den, som de egentlig havde vundet udbuddet til.
Det er ikke i min optik at bruge pengene fornuftigt.
Det er at bruge pengene fornuftigt at bruge dem på borgerne, og det er det, som vi gør med det her forslag.
Vi sætter nemlig borgeren i centrum og sørger for, at borgeren får den hjælp, som borgeren skal have.
Så gør vi også det med den nye ordning, som fru Anne Baastrup også nævnte, og hvor man kan give en bonusløn og så sørge for, at der er fokus på den rehabiliterende indsats, at der bliver endnu mere fokus på, at man får løftet borgeren og får hjulpet borgeren til et bedre udgangspunkt.
Karin Nødgaard (DF), 2013-02-05:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at læse noget op fra et aktstykke, i forbindelse med at der blev afgjort noget i Finansudvalget.
Det er fra et aktstykke i juni måned 2012, og det drejer sig om bloktilskuddet til kommunerne for finansåret 2013.
Der står: »Men Enhedslisten tager forbehold for de aftaler, som er indgået mellem regeringen og KL, som ikke er eller har været til afstemning i Folketinget.
Herunder tager Enhedslisten forbehold for den moderniseringsaftale, som er omtalt i aktstykkets kommentarer, side 3, som angiveligt skal finde besparelser på 358 mio. kr. i kommunerne.
For det første er elementerne af moderniseringsaftalen ikke behandlet i Folketinget.
For det andet mener Enhedslisten, at nogle af elementerne som beskrevet i tillægget til KL-aftalen peger i den forkerte regning.
Det drejer sig især om forenkling af frit valg på hjemmehjælpsområdet, som er hovedfinansieringskilde i regeringens bidrag til spareøvelsen.«
Så kan jeg jo ikke lade være med at spørge – når nu hr. Finn Sørensen siger, at man er imod det frie valg: Hvilke kommentarer?
Altså, er der apropos det, Enhedslisten siger, sket en revolution fra 2012 til i dag?
Finn Sørensen (EL), 2013-02-05:
Nej, nu er Enhedslisten jo sådan indrettet, at mindre end revolutioner også kan gøre det.
Vi er også tilhængere af små forbedringer, der trækker i retning af det, som vi gerne vil.
Det er fornuftigt at tage forbehold for aftaler, som man ikke kender konsekvensen af, hvilket vi ikke gjorde på det tidspunkt.
Siden hen har vi haft en udmærket dialog med regeringen, hvor vi har fået sikkerhed for de bekymringer, vi har haft i forhold til det, ligesom vi jo har fået konkretiseret et lovforslag, hvilket vi jo slet ikke havde på det tidspunkt.
Så vil jeg jo sige, at det fremgår af min ordførertale, hvad det er, vi synes er forbedringer i det.
Karin Nødgaard (DF), 2013-02-05:
Jeg kan jo så konstatere, at hr. Finn Sørensen i sin ordførertale brugte udtrykket beskeden forbedring.
Og jeg troede måske, at der skulle mere til at flytte Enhedslisten end bare en beskeden forbedring.
Nå, men man er altså gået på kompromis med nogle ting, og det må så være det.
Så vil jeg gerne også lige høre ordføreren i forhold til det med de 132 mio. kr., som er blevet drøftet flere gange.
Det er jo sådan, at der står i teksten, at de skal gå til »borgernær service«.
Og jeg kender hr. Finn Sørensens holdninger generelt på ældreområdet, så jeg vil spørge: Har hr. Finn Sørensen så ikke over for regeringen sagt, at de penge altså skal øremærkes ældreområdet, så vi ikke lige pludselig risikerer, at de faktisk føler, at der bliver taget noget fra dem?
Finn Sørensen (EL), 2013-02-05:
Det synes jeg sådan set vil være en god idé, og det synes jeg man skal tage med fra regeringens side, næste gang man forhandler en aftale med kommunerne.
Vi har jo ikke mulighed for i en finanslovforhandling at lave om på en aftale, som er indgået mellem regeringen og kommunerne.
Men jeg er helt enig i ordførerens synspunkt om, at hvis man frigør ressourcer fra et område ved besparelser på bureaukrati, sådan som man jo gør her, så er det god skik – hvis vi kan få det indført – at pengene så også bliver der.
Vi er generelt tilfredse med, at besparelsen ikke bliver puttet i statskassen, men at den bliver til det, som fru Karin Nødgaard kalder borgernær service; det er det udtryk, der bruges.
Og så er det jo igen, ligesom det i det hele taget er, når vi taler om de her ordninger, i sidste ende op til de vågne kommunalbestyrelsesmedlemmer – det hedder byrødder andre steder i landet – som sidder rundtomkring i byrådene.
Det er jo i første og sidste ende dem, der skal være meget opmærksomme på, hvordan de her ordninger bliver brugt, og hvordan pengene i kommunerne bliver brugt.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2013-02-05:
Altså, jeg har aldrig oplevet Enhedslisten være en stor fortaler for det private, men der er jo også lidt noget privat pakket med ind i det her lovforslag.
Så hvad har ordføreren gjort over for ministeren for at få de der 132 mio. kr. til at blive i området?
Og så: Var det, der gjorde, at man stemte for, da, at det var privat, eller hvad?
Finn Sørensen (EL), 2013-02-05:
Hvis fru Anne-Mette Winther Christiansen nu havde hørt efter, hvad jeg sagde, så ville hun jo også have hørt, at jeg remsede de ting op, som er vores begrundelser for at støtte det her.
Så det har jeg sådan set ikke yderligere kommentarer til.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2013-02-05:
Vil det sige, at Enhedslisten håber, at man med det her forslag kan indskrænke markedet af private aktører, og at man dermed kan få lavet mere offentlig hjemmehjælp?
Mette Bock (LA), 2013-02-05:
Tak for det.
Jeg er her på vegne af vores sædvanlige ordfører, fru Thyra Frank.
I Liberal Alliance går vi ind for mindre bureaukrati, vi går ind for besparelser i det offentlige, og vi går ind for mere frit valg til borgerne.
Men desværre er det jo altså ikke altid sådan, at man kan få det hele på en gang.
Med det her forslag til en reform af fritvalgsordningen er vi bange for, at borgernes frie valg faktisk bliver indskrænket.
Dermed vil jeg gerne understrege, at vi ikke nødvendigvis mener, at den fritvalgsordning, der er i dag, er specielt god, at den er specielt effektiv, eller at den ikke kunne tåle reformer.
Det, der sker nu, er, at kommunerne selv får lov til at bestemme, hvordan de vil indrette det frie valg, samtidig med at der indføres et nyt fritvalgsbevis for borgerne.
I den nuværende ordning ved vi, at ca. 50 pct. af borgerne vælger en anden leverandør end den offentlige hjemmehjælp.
Det, som vi er bekymrede for, er, at ændringerne kun vil være til fordel for den kommunale administration eller eventuelt for et par andre leverandører.
Vi er også nervøse for, at kommunerne vil benytte de nye regler til at udvande det frie valg, eller at de vil indgå eneleverandøraftaler, sådan som det også fremgår af flere af høringssvarene.
Regeringen siger, at den forventer at spare 132 mio. kr. i det offentlige system, men for borgerne kan risikoen være en forringelse af den ordning, som de faktisk generelt er tilfredse med.
Konsekvensen kan også blive, at de små og mellemstore leverandører, som vi i dag har på markedet, bliver afskåret fra markedet – det kunne være små virksomheder, som faktisk gerne skulle vækste, og som giver mulighed for at skabe nye arbejdspladser – det i en situation, hvor vi i den grad har brug for, at der kommer flere virksomheder i samfundet.
Vi frygter, at forslaget ikke bliver en forbedring af fritvalgsordningen, men at det snarere bliver noget, som kan gavne den kommunale administration, og som kan føre til færre valgmuligheder, mindre kvalitet, mindre tilfredshed og mindre tryghed og på længere sigt faktisk også til mindre konkurrence i branchen.
Vi vil gerne være med til at lave forbedringer for borgerne, og vi vil gerne være med til at styrke det frie valg.
Det synes vi ikke at det her forslag lægger tilstrækkeligt op til, ligesom det lægger nye sten i vejen for de små virksomheder, der ønsker at udvikle sig som leverandører.
Derfor kan Liberal Alliance ikke bakke op om forslaget på nuværende tidspunkt.
Karin Nødgaard (DF), 2013-02-05:
Jeg kunne forstå på Enhedslisten, at det er man også meget optaget af, men at man ligesom ikke har kunnet få indflydelse på det område indtil nu.
Men er ministeren indstillet på at indskærpe over for kommunerne, at det faktisk skal være midler, der bliver øremærket til hjemmehjælpsområdet, så de ikke går til det, som jeg gav som eksempel i min ordførertale, altså at lappe huller i vejene?
Det er selvfølgelig også vigtigt, men det her er et område, som vi ved der er store besparelser på i forvejen, og derfor synes jeg, det vil være så oplagt, at ministeren nu melder ud, at det altså er meningen, at de penge skal gå til det område, som hedder hjemmepleje og hjemmehjælp.
Karen Hækkerup (S), 2013-02-05:
Jeg vil gerne sige helt principielt i forhold til den måde, som man laver en aftale på, at når man laver en aftale om, at kommunerne kan frigøre pengene til borgernær service, går vi ikke ind og siger, hvad de præcis skal bruges på.
Hvis man sidder i en kommune og har et ekstremt stort behov for at etablere daginstitutionspladser, eller man i en anden kommune har mere brug for pengene til driften af ældreomsorgen eller på skoleområdet, synes jeg, det skal være op til den enkelte kommune frit at vurdere, hvordan pengene gør bedst muligt gavn.
For en kommune og en kommunalbestyrelse har jo en forpligtelse til at få alle områder inden for kommunen til at hænge sammen.
Og derfor synes jeg ikke, det vil være rigtigt på den måde at gå ind og decideret pege på det.
Jeg forstår også, at der tidligere var en debat om, hvorvidt det var rimeligt, når man frigjorde nogle ressourcer fra et område, at sige, at pengene pr. automatik skulle gå til det sted.
Det kan jeg bare ikke se nogen mening i.
Hvis man har haft en overbetaling, som har været unaturlig, fordi der har været dårlige regler, hvorfor skal det område så nødvendigvis være det, der skal have pengene, hvis der er et andet, der trænger mere til dem?