Charlotte Dyremose (KF), 2015-01-15:
Det her er et af de lovforslag, hvor man lige tænker en ekstra gang over, hvad det egentlig er, man skal sige og fokusere på, når man står heroppe som ordfører.
Der er flere ting, der melder sig som relevante.
En af tingene har måske ikke så meget med forslaget at gøre, men handler mere om en generel tendens, som jeg er sikker på at der er andre end mig der også genkender fra andre ministerier, så det er ikke en kritik alene rettet mod denne minister.
Men der er jo nok en tendens til, at tingene går en lille smule stærkt en gang imellem.
Der er faktisk også en tendens til, at man sidder meget, meget længe og venter på en minister, hvorefter tingene pludselig skal gå voldsomt stærkt og det hele kun kan gå for langsomt.
Så er der forslaget.
Helt grundlæggende er det et godt, sundt og rigtigt princip, at vi tager vare på os selv og på vores nærmeste, før vi går ind til naboen og stiller os med hatten i hånden og beder naboen om at spytte i kassen.
Jeg troede helt grundlæggende, at den her regering havde anerkendt det faktum, som jeg tror de fleste i det her samfund har opdaget, nemlig at det her med at være en familie ikke nødvendigvis er at være et gift par, mor og far og to børn, men efterhånden er temmelig mange ting.
Men det er det åbenbart ikke, når det gælder om at tage vare på sine nærmeste, så er der åbenbart forskel på, om man er gift eller ikke gift, og man kan så have mange meninger om, at der er det, og om, hvorfor man bliver eller ikke bliver gift.
Men faktum er bare, at der er rigtig mange familier, der lever som familier uden at være gift, og det er vel ganske naturligt, at man så også tager vare på sine nærmeste.
Det syntes regeringen også, dengang vi sammen med dem indførte den gensidige forsørgerpligt for samlevende.
Det gør vi så bare ikke længere, desværre, lige oven på, som det også blev nævnt før, at økonomi- og indenrigsministeren har været ude og proklamere, at vi skal have flere reformer.
Jeg ved ikke helt, hvordan det hænger sammen, men det finder de forhåbentlig ud af i regeringen.
Så kan man sige, at det her jo faktisk er flere reformer, for man kom til at afskaffe den her gensidige forsørgerpligt lidt hurtigt.
Så nu genindfører vi den delvis, og det kan være, det var det, økonomi- og indenrigsministeren hentydede til, da han mente, vi skulle have flere reformer.
Det ville måske være mere reelt at gøre det rigtigt og fastholde, at vi altså har et ansvar for vores nærmeste, når vi nu f.eks. har valgt at bo sammen med dem, få børn sammen med dem.
Altså, det er jo paradoksalt, at regeringen, samtidig med at man fjerner den gensidige forsørgerpligt, sørger for, at de her mennesker, som nu ikke skal forsørge hinanden, hvis de mangler arbejde, sandelig gerne skal adoptere børn sammen.
Så det ansvar at adoptere et lille barn kan man altså godt tage sammen, men man kan ikke tage ansvar for at hjælpe hinanden, hvis man mister sit arbejde.
Det er forholdsvis grotesk.
Men vi kan jo ikke gøre andet end at støtte, at vi i hvert fald nu får den her overgangsordning tilbage i 2015, og så kan vi jo håbe, at vi snart får en ny regering, sådan at vi kan få genindført den gensidige forsørgerpligt, måske ovenikøbet sammen med De Radikale, som jo gerne vil have flere reformer.
Vi kunne være så heldige.
Vi støtter forslaget.