runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-28:
Det var egentlig også bare den sidste sætning, som jeg synes sætter en streg under, at det jo ikke kommer an på, hvor reglerne kommer fra, om det er kommuner eller det danske Folketing eller EU.
Det kommer an på indholdet i det, og det er jeg også glad for at hr. Frank Aaen lige bekræftede.
Frank Aaen (EL), 2013-02-28:
Her kan vi ikke blive meget uenige.
Det var sådan set bare til forslagsstillerne, jeg prøvede at sige, at hvis de vil finde nogle byrder for erhvervslivet, som erhvervslivet med glæde vil undvære, og hvor man kan sige at tingene måske kunne afgøres bedre og mere nært, altså her i Danmark, i stedet for at det skal afgøres i EU-systemet i Bruxelles, så er jeg sikker på, at der kan de virkelig finde nogle byrder, som alle på nær EU-bureaukraterne vil være glade for at slippe for.
Så det var bare et godt råd.
Mette Bock (LA), 2013-02-28:
Tak for det.
Det her er jo i grunden en sjov diskussion, for alle er jo sådan set enige om, at det er godt at lette byrder, og en byrde er jo sådan sprogligt set noget, som er ubehageligt.
Så vi er sådan set enige om målet i det.
Det blev fremhævet fra regeringspartiernes side, at de administrative byrder allerede er lettet ganske betydeligt, og det kan vi jo alle sammen kun glæde os over.
Det er blevet nævnt, at Virksomhedsforum er blevet nedsat og kommer med forslag til, hvor man kan lette byrder, og det er vi alle sammen rigtig glade for.
Det er blevet nævnt, at den offentlige sagsbehandling er blevet effektiviseret, og det synes jeg sådan set også vi skal glæde os over alle sammen.
Dog skal vi lige have i baghovedet, at noget af det, som jo virkelig kan føre til effektivisering, er en øget digitalisering, men at digitaliseringen faktisk også kan have nogle negative konsekvenser.
Her kl. 11.59 modtog vi en henvendelse fra en revisor, som sidder og indrapporterer selskabernes regnskaber til Erhvervsstyrelsen via Virk.dk, som også er blevet nævnt her.
Han skriver så, at det system simpelt hen ikke fungerer.
Revisorerne skal sidde og udfylde et skema på nettet, hvor man endnu en gang skal indtaste alle årets tal, da regnskabet jo er lavet, inden man går i gang med Virk.dk's skema.
Når man så samtidig oplever, at systemet gentagne gange går ned, og der på ens skærm optræder fejlmeddelelser ustandselig, ja, så bliver man faktisk noget harm.
Der er jo kun en til at betale for den tid, der bruges, og det er virksomheden, klienten.
Så den der dimension synes jeg faktisk også at vi skal have med, når vi taler om at lave byrdelettelser.
Men når vi nu alle sammen er enige om, at det er en god idé, hvad så med at gøre tre ting på én gang?
Erhvervsministeren og ordførerne fra regeringspartierne peger jo på, at AMVAB-metoden kun opfanger nogle ting, men ikke alt, og derfor skal vi udvide perspektivet.
Det er vi sådan set fra Liberal Alliances side helt indstillet på, så vores forslag vil egentlig være, at det her beslutningsforslag, som vi har behandlet i dag, siger vi ja tak til.
Lad os sætte os en målsætning om at reducere byrderne med 10 pct. inden 2015 på alt det, vi kan måle via AMVAB-modellen.
Oven i det lægger vi så de gode forslag, som kommer fra Virksomhedsforum, og oven i det lægger vi så, at alle nærlæser Liberal Alliances afbureaukratiseringskatalog, hvor der er adskillige gode forslag til at lette virksomhedernes byrder.
Vi er selvfølgelig positive over for det beslutningsforslag, som vi behandler her i dag, og hvor vi sætter en konkret målsætning med reduktion af 10 pct. indtil 2015, men altså oven i den de gode forslag fra Virksomhedsforum og oven i det de gode forslag fra Liberal Alliances afbureaukratiseringskatalog.
Brian Mikkelsen (KF), 2013-02-28:
Der er tre væsentlige parametre, der afgør, om virksomheder investerer i vækst i Danmark – investerer i nye arbejdspladser, i nyt produktionsapparatur.
Det ene er, at man sikrer, at skatter og afgifter bliver så lave som overhovedet muligt, så omkostningerne kommer ned.
Det andet er, at der bliver skabt en ordentlig fundingsituation, så der f.eks. bliver et marked for erhvervsobligationer, og at man i det hele taget kan låne nogle penge som virksomhed.
Det nytter jo ikke at skabe nogle ordentlige rammer, hvis man ikke kan låne penge og skabe vækst og på den måde finansiere de projekter, man skal i gang med.
Det tredje er, at det skal være lettere at være virksomhed – både følelsen og oplevelsen, men også realiteterne bag det at være virksomhed og selvstændig skal være lettest muligt.
Derfor kommer jeg her med et godt gratis råd til erhvervs- og vækstministeren: at det altid er godt at gæste sådan en erfaren mand.
For den erfaring, jeg selv har haft i 10 år som minister, er, at hvis man sætter nogle eksplicitte mål, er det nemmere at nå de mål i forhold til de samarbejdspartnere, man skal have til at implementere det her og sparke det i mål.
Vi havde i den daværende VK-regering et mål om, at vi ville lette byrderne med 25 pct. – og det lykkedes.
Det var med hjælp fra alle mulige, og det lykkedes, fordi vi havde det eksplicitte mål, at vi skulle lette det med 25 pct.
Og jeg kan roligt sige til erhvervs- og vækstministeren, at den måde, vi fik vredet armen om på kollegaer, styrelser og alle mulige andre på, var, ved at vi kunne henvise til, at der var et konkret mål.
Derfor var det da også med beklagelse, at vi noterede os, at man fjernede det konkrete, eksplicitte mål, da den nye regering kom til den 3. oktober 2011.
Det er også på den baggrund, at man skal se forslaget fra Venstre og Det Konservative Folkeparti: at hvis man sætter et nyt mål om 10 pct.s yderligere forbedringer, altså yderligere 10 pct.s administrative lettelser for virksomhederne, så bliver det nemmere at nå i forhold til den dialog, der skal være med de relevante offentlige myndigheder.
Det her er jo så at sige en apolitisk sag.
Alle er jo enige om, at byrderne skal ned, og derfor er det, at jeg har tænkt på, hvordan man bedst kan opnå den mulighed.
Jeg erkender og respekterer og synes, det er flot, at man i den periode, regeringen har siddet indtil nu, har formået at få byrderne ned.
En stor ting er, at det på revisionsområdet har betydet rigtig meget, men det er også godt, og alting skal selvfølgelig tælles med.
Men hvis man skal videre, så nytter det ikke noget, at man bare har et dialogforum – det er fint, og det er godt, men hvis man virkelig skal videre, skal man tage imod det forslag, som V og K kommer med her, om, at man sætter nogle mål, nogle krav ind om, at man vil lette byrderne med 10 pct., for så når man det også; så er det nemmere at bruge som redskab, som håndtag.
Derfor håber jeg selvfølgelig på, at man vil lytte til det fra regeringens side.
Og det er vejen frem for at få lettet byrderne betragteligt i det danske samfund.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-28:
Jeg ville bare spørge hr. Kim Andersen, om han kan bekræfte, at der i den periode, hvor den tidligere regering var ved magten, altså under Fogh Rasmussen og hr. Lars Løkke Rasmussen, kom 287 nye skatter og afgifter.
Jamen det var ikke ment polemisk; det var bare ment sådan, at jeg spurgte, om der var noget, jeg havde misforstået, altså at der under den tidligere regering kom 287 nye skatter og afgifter.
For når vi ser på, hvad Venstre i de her dage præsenterer om nulvækst, og at man skal gå endnu længere, end den her regering har foreslået, i forhold til byrder osv., så må jeg jo bare høre, om Venstre har ændret holdning i forhold til det antal skatter og afgifter, som man skal præsentere i en regeringsperiode.
Kim Andersen (V), 2013-02-28:
Jamen jeg kan helt og fuldt bekræfte, at der er noget, fru Lisbeth Bech Poulsen ikke har forstået.
Det er jo nemlig sådan, at VK-regeringen gennemførte markante skattelettelser, som var finansierede, både på personskatteområdet og på virksomhedsområdet, og det var i høj grad med til at skabe forudsigelighed for virksomhederne, så man kunne disponere i tillid til fremtiden.
Det er nemlig noget af det, der betyder rigtig, rigtig meget for erhvervslivet, at der er tillid, at de har tiltro til det politiske system, at de kan regne med det, og at der ikke sker vilkårligheder på den måde, at man i den ene situation kommer med skatte- og afgiftslettelser, for så i den næste situation, nogle få måneder senere, at indføre nye skatter og afgifter – kort sagt, at de fra virksomhedernes side har tillid til regeringen og tror på, at den linje, der er lagt, bliver fulgt.
Det er nemlig det, som den nuværende regering ikke har formået at udvise.
Derfor er der skabt den mistillid hos virksomhederne, som tilfældet er, og det giver sig desværre negativt udslag i forhold til værditilvækst og jobskabelse.
Benny Engelbrecht (S), 2013-02-28:
Tak, fru formand.
Må jeg ikke tillade mig bare at spørge hr. Kim Andersen: Kan vi helt udelukke den situation, at der, mens man under den tidligere regering brugte den her rene AMVAB-metode, kunne have været tilfælde, hvor man har stået i en situation, hvor man har tænkt – jeg vil ikke beskylde nogen folketingspolitikere for at tænke sådan, men de har måske fra embedsværkets side tænkt det – at det her forslag, der kommer fra erhvervslivet, er så lille, det giver så lille en effekt i AMVAB-målingen, hvis overhovedet nogen, at man ikke behøver at kigge på det? Jeg tænker faktisk på et helt konkret forslag, som hr. Kim Andersen selv har fremsat beslutningsforslag om, og som vi lige har behandlet, nemlig forslaget om, at man kun skal kunne aflevere årsregnskaber på engelsk, hvis man ønsker det.
Der er jo formodentlig næsten ingen, hvis overhovedet nogen, AMVAB-værdi i det, men det er noget, der betyder meget for virksomhederne.
Kim Andersen (V), 2013-02-28:
Det er jo meget, meget svært for mig at udtale mig sikkert om, hvad nogen kan forestille sig, i særdeleshed tror jeg, det er vanskeligt for mig at påtage mig at skulle udlægge, hvad hr. Benny Engelbrecht kan forestille sig.
Men hvis det indgår i hr. Benny Engelbrechts forestillingsverden, er det jo sådan.
Jeg synes, at det, der er interessant, er at se fremad, det er at samarbejde, det er at erkende, at vi står med nogle problemer i forhold til dansk erhvervsliv, som er tårnhøje, som er større end nogen sinde før, som koster os velfærd, og som ender med at fjerne grundlaget for det velfærdssamfund, vi kender i dag, hvis ikke vi står sammen om at forbedre rammevilkårene og bringe os på omgangshøjde med de lande, vi normalt sammenligner os med.
I den sammenhæng skal vi tage alle virkemidler i brug.
Vi skal også hjælpe erhvervslivet med at fjerne byrder, som måske umiddelbart synes små, men som for den enkelte virksomhed kan være væsentlige.
Benny Engelbrecht (S), 2013-02-28:
Men dengang, da man fjernede pligten til at indberettede årsregnskaber, fremførte min ærede kollega, hr. Jens Christian Lund, jo igen og igen muligheden for, at man indførte erklæringsstandarder.
For man havde godt nok et meget flot AMVAB-resultat på den her fjernelse af indberetningspligten, men det gav jo ingen oplevet effekt ude hos virksomhederne.
Så jeg fremhæver blot dette for at sige, at der jo altså er nogle eksempler på noget, som ser godt ud på papiret, men som i praktisk effekt overhovedet ikke giver noget.
Jeg siger bare, at måske er det en lidt bedre tilgang, en lidt mere fornuftig tilgang, som den nuværende regering har, end den, som den tidligere regering havde.
Kim Andersen (V), 2013-02-28:
Jeg kan bekræfte, at der under VK-regeringen i tre omgange blev foretaget skattelettelser, som var finansierede, og at også selskabsskatten blev nedsat med mere end det, der nu lægges op til fra den nuværende regerings side.
I øvrigt synes jeg, at spørgsmålet er udtryk for en, ja, undskyld, jeg siger det, firkantet, rigid, polemisk stil, som ikke afspejler den ånd, som det her forslag er fremsat i, nemlig viljen til at samarbejde om at forbedre nogle vilkår i forhold til erhvervslivet, så vi kan komme ud af det dødvande, vi befinder os i lige nu, og som er skæbnesvangert for os alle sammen, nemlig at erhvervslivet ikke trives.
Det er det altså vigtigere at samles om end at lægge op til det småfnidder, som spørgeren her lægger op til.
Frank Aaen (EL), 2013-02-28:
Det er i hvert fald ikke en byrde for bankerne.
Det kan være, det er en byrde for bankdirektørerne, og det støtter vi selvfølgelig helt oplagt.
Men nu har jeg ikke haft tid, jeg har selvfølgelig set overskrifterne og også læst omtalen af det, men det kommer også meget an på, om det er et minimumsdirektiv eller et maksimumsdirektiv.
Altså, må vi have lov til at lægge lavere rammer for bonusordninger end det, EU har vedtaget?
Det vil være meget vigtigt for os, når vi skal se konkret på det.
Man altså, Enhedslisten har det jo som bekendt med EU på den måde, at når der kommer noget fornuftigt fra EU, støtter vi det, og når der kommer noget skidt fra EU, stemmer vi imod.
Vi har aldrig nogen sinde haft en religiøs holdning om, at vi bare er imod.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-28:
Nu sad jeg her, fordi jeg venter på det næste punkt, som jeg skal til.
Men som EU-ordfører fik jeg lyst til at spørge hr. Frank Aaen, om hr. Frank Aaen ikke også er enig i, at der er forskel på, hvad der kommer fra EU, at det kan være godt eller dårligt.
For sent i går aftes hørte vi jo, at nu er repræsentanter for de 27 EU-lande blevet enige om at lægge et loft på de europæiske bankchefers bonusordninger, og det kunne man jo også betragte som en byrde, i hvert fald for dem, det går ud over, Men vil hr. Frank Aaen ikke bekræfte at det jo kommer an på, hvilke regler det er, også når det kommer fra EU, om det er godt eller skidt?
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-02-28:
For at svare, hvad jeg også svarede før, så mener regeringen faktisk, at AMVAB-metoden på sine områder er en ganske udmærket metode.
Derfor er det jo rigtig hensigtsmæssigt, at Virksomhedsforum er sammensat af lige præcis de folk, som er i erhvervslivet, og som direkte oplever, hvilke byrder de har i deres virksomheder og deres tilgang til at drive virksomhed, og det er et godt supplement til AMVAB-metoden.
Mette Bock (LA), 2013-02-28:
Jeg forstår ikke helt, for AMVAB betyder jo Aktivitetsbaseret Måling af Virksomhedernes Administrative Byrder.
Dermed vil man jo få det indtryk, at det faktisk er et redskab, som kan bruges til det, som det er tænkt til.
Og så gentager jeg mit spørgsmål: Hvis ikke det dækker, jamen hvorfor i alverden skal vi så ikke kigge på den metode og få den revideret?
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-02-28:
I alle målinger vil der være ting, man kan gøre til genstand for måling, og noget, der ikke nødvendigvis kan gøres til genstand for måling.
Regeringens holdning til det her er, at vi egentlig mener, at AMVAB er udmærket til at foretage nogle målinger, men de fanger ikke nødvendigvis det, som opleves fra virksomhederne, som jeg også nævnte i min indledende tale, og som nogle virksomheder har gjort opmærksom på.
Derfor mener vi, at AMVAB-metoden dækker det, den kan.
Vi har et ønske om, at man i 2015 kan se en lettelse i byrderne målt ved AMVAB.
Men vi har også et reelt ønske om at høre, hvad det er, virksomhederne oplever som byrder, og det er det arbejde, som vi bl.a. har i forbindelse med Virksomhedsforum.
Benny Engelbrecht (S), 2013-02-28:
Jamen helt grundlæggende kan man stille dette spørgsmål: Når nu Dansk Folkeparti i 2010 efterlyste en anden og klogere måde at gøre tingene på – og vi kan finde mange referater her fra salen, hvor der er blevet brugt meget værre udtryk om AMVAB-metoden end dem, hr. Dennis Flydtkjær bruger nu; det skal jeg undlade at gentage her – og det rent faktisk er sådan, at her ligger en ny metode, som erhvervslivet er glad for, og som viser sig giver resultater, er det så ikke langt bedre end at skulle holde sig til en ren AMVAB-model og have nogle procentuelle tilgange med den risiko, at man lige præcis nøjes med at fokusere på nogle områder, som kan give nogle procenter, mere end de kan give en effekt?
Dennis Flydtkjær (DF), 2013-02-28:
Jeg synes ikke, at det er så simpelt.
Jeg lagde også mærke til, at hr. Benny Engelbrecht sagde i sin ordførertale før, at det sådan ville blive en slags sovepude, hvis man alene fokuserede på AMVAB-metoden.
Den køber jeg ikke, for det er en overordnet målsætning.
Man kan også godt have en ambition fra Folketingets side om, at man vil mindske uligheden målt ved Ginikoefficienten, men det gør da ikke, at man dropper alle andre sociale tiltag, som gør det.
Eller man kan have en målsætning i Folketinget om, at den gennemsnitlige levealder skal stige med 1 år inden 2015 f.eks. Det gør da ikke, at det bliver en sovepude, alene fordi man har sat et eller andet tal på, hvad man gerne vil nå, altså en fælles målsætning.
Så jeg køber ikke den idé om, at fordi man alene her fra Folketingets side siger, at man har en målsætning om, at man gerne vil nedbringe administrative byrder med 10 pct. ud fra den her metode, så kan man ikke også kigge på andre metoder.
Andreas Steenberg (RV), 2013-02-28:
Radikale Venstre er helt enige med de borgerlige partier i, at de administrative byrder for erhvervslivet skal lettes.
Derfor er jeg også rigtig glad for, at vi i går offentliggjorde den halvårlige redegørelse om netop administrative byrder, som viser, at siden vi kom til magten, er de administrative byrder blevet lettet med 370 mio. kr. målt med den her AMVAB-metode.
Jeg kan heller ikke dy mig for i den her sammenhæng lige at nævne den vækstplan, som vi fremlagde forleden, som altså letter skatterne for erhvervslivet med godt 10 mia. kr. frem mod 2020.
Begge dele gør det nemmere at drive virksomhed og vil være med til at skabe job i Danmark.
Det borgerlige forslag i dag går ud på, at vi skal sætte et bindende mål for reduktion af byrderne målt med den her AMVAB-metode.
Regeringen er fuldstændig enig i målet, og vi har også lavet de her lettelser, som blev offentliggjort i går, men vi er ikke enige i, at AMVAB-regnemetoden er den bedste måde.
Vi har valgt at lave et virksomhedsforum, hvor vi har indkaldt virksomheder og erhvervsorganisationer til at sige, hvor skoen trykker.
Det er nemlig sådan, at en byrde godt kan være meget stor for erhvervslivet, uden at den nødvendigvis bliver opfanget med den her AMVAB-metode.
Derfor har vi nu valgt en anden metode, og det er simpelt hen at høre på virksomhederne.
De kom sidste år med en lang række forslag til lettelser, og regeringen har valgt at ville gennemføre 85 pct. af de forslag.
Tidligere i dag har vi haft en diskussion om nogle konkrete forslag til lettelser, hvor vi jo netop sagde, at et af dem, der blev foreslået, er vi faktisk i gang med at lave om.
Så der kommer helt sikkert flere lettelser end dem, vi allerede har vedtaget.
Vi har valgt at lytte til virksomhederne selv og har gennemført mange af de forslag, de har været kommet med, og det har vist sig indtil videre at give lettelser på 370 mio. kr. målt med AMVAB-metoden.
Vi mener, at det at lytte til virksomhederne er den rigtige vej at gå.
Det er også den vej, vi vil gå ad i fremtiden, og det har allerede virket.
Med de ord kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Frank Aaen (EL), 2013-02-28:
Man kan sikkert godt gå ud fra, at SF også ville have sagt nej.
Jeg vil sige, at alle er imod bureaukrati og byrder og den slags ting, der er unødvendige og skadelige og belastende, uden at nogen bliver rigere eller bedre af det.
Det kan vi skrive under på alle sammen.
Men det er jo et konkret spørgsmål om, om den enkelte forordning eller den enkelte regel skaber mere bureaukrati, som er godt, eller om det er mere bureaukrati, der er skidt.
Jeg vil give et eksempel.
Lige nu tror jeg der foregår en hel del i Europa, der øger den administrative byrde for virksomhederne inden for kødindustrien, fordi man kræver af kødindustrien, at de i højere grad måler, hvad det er, de sælger, og at de ikke blander kød af forskellige typer sammen.
Det er jo en byrde, og det vil også indgå i de her målinger over byrder, men det er noget, som jeg tror vi alle sammen synes er en god idé, altså at hvis vi beder om at få noget, der er oksekød, så er det oksekød, og hvis vi beder om noget, der er hestekød, så er det hestekød, og ikke noget, der er blandet sammen, medmindre der står, at det er blandet sammen.
Altså, det er jo en byrde, som jeg tror alle vil støtte.
Men derfor kan man jo ikke bare sige: Jamen så stiger omfanget af byrder på erhvervslivet, og så skal vi alligevel sænke den samlede mængde af byrder, og hvad skal det så være for en, vi vælger?
Jeg vil give et par andre eksempler på byrder, som garanteret vil klikke ud som værende nogle, som øger den samlede mængde af byrder, men som vi alligevel går ind for.
Vi går f.eks. ind for, at man pålægger virksomhederne, at de skal tage flere praktikanter.
Det er jo en byrde, det er der ingen tvivl om, men den går vi ind for.
Er det så sådan, at Enhedslisten og Frank Aaen bare går ind for flere byrder?
Flere og flere regler bliver lavet dernede, bliver administreret dernede, og Domstolen, der afgør, om det er i overensstemmelse med EU-reglerne, foretager de afgørelser i Luxembourg.
Altså, de byrder, der er pålagt os gennem EU, er da byrder, der virkelig vil noget.
Jeg ikke imod internationalt samarbejde, og internationalt samarbejde giver selvfølgelig byrder, det giver sig selv, men hvis man virkelig mener noget med det her og ikke bare gemmer sig bag, at man går ind for EU, og at vi derfor endelig ikke må genere EU, så vil jeg sige, at hvis man skulle lave en byrdereduktion, der virkelig battede noget ude i virksomhederne, skulle det være i forhold til indberetning af statistik.
Det gælder også Eurostat, som har et enormt system med, hvad virksomheder hvert eneste år skal indberette – det er enorme mængder af statistik, der skal afleveres.
Altså, jeg tror, at hvis man virkelig ville, skulle man sætte ind der og komme med et beslutningsforslag, og så vil vi kigge meget positivt på det.
Benny Engelbrecht (S), 2013-02-28:
Man talte direkte om, at det var vigtigt at kigge efter en ny vej til at nå målet om, at virksomhedernes administrative byrder blev lettet.
Man skrev også i forslaget: Et er at måle de administrative byrder ved hjælp af AMVAB-metoden, noget andet er, hvordan virksomhederne opfatter og oplever de her administrative byrder i virkeligheden.
Det er for mig at se slet ikke omfattet af lige præcis det her forslag.
Kim Andersen (V), 2013-02-28:
Jamen jeg tror, at man kan finde eksempler på mange ting, og jeg er ikke sikker på, at der er én bestemt tilgang, som er hundrede procent dækkende i enhver sammenhæng.
Men jeg tror på, at man ser hinanden i øjnene, og at man så lægger en strategi for et samarbejde og for en proces, der skal føre hen mod et resultat, og det er der, jeg tror vi skal til at erkende at vi rent faktisk står i forhold til virksomhederne.
Der synes jeg, vi skal bruge de værktøjer, som nu er tilgængelige for os, og jeg synes, vi skal samarbejde konstruktivt om det, og det tror jeg faktisk også at virksomhederne forventer.
Vi har her fremsat et par beslutningsforslag.
Vi siger ikke, at det er løsningen på alle problemer, og at det redder virksomhedernes konkurrenceevne, det siger vi bestemt ikke, men vi siger, at det er vores lille bud på i dag, hvordan man kan komme videre ad en konstruktiv vej.
Vores forslag udelukker bestemt ikke andre gode initiativer.
Men de er med til at kvalificere processen, og de er med til at stille nogle målsætninger op, som jeg tror at den nuværende regering også med fordel kunne tage til sig.