Mette Abildgaard (KF), 2016-01-19:
Tak for det.
Mens det sidste beslutningsforslag måske var en sådan lidt mindre ting, er det her jo ganske omfattende – og tak, fordi vi får den debat her i dag.
Jeg synes virkelig, der har været mange interessante synspunkter på banen.
Jeg fornemmer meget, meget tydeligt hos mange handicaporganisationer, at der er den her grundlæggende mistillid til det kommunale system, og det tror jeg ikke er begrænset til handicaporganisationer.
Det tror jeg gælder bredere på det sociale område, altså en grundlæggende mistillid til kommunernes måde at træffe afgørelse på.
Det er rigtig bekymrende, det er ganske alvorligt, og det er noget, vi som politikere virkelig skal overveje hvordan vi kan komme til livs.
For man bør have en fundamental tryghed og tillid til sådan et kommunalt system.
Vi er enige i, at der træffes for mange forkerte beslutninger, og det ville i sig selv jo ikke være et helt så stort problem, hvis ellers vi fik sagsbehandlingstiderne i Ankestyrelsen ned.
Det er vi allerede godt på vej med, som ministeren også har været inde på.
Man kan stadig væk komme et væsentligt stykke.
Men det vil jo alt andet lige minimere det problem, der ligger i, at der bliver truffet forkerte afgørelser, fordi de så hurtigere vil blive omgjort.
Og vi synes, det er værd at gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at arbejde hen imod at få de her sagsbehandlingstider i Ankestyrelsen ned.
Så er det rigtigt, at vi selvfølgelig også skal fokusere på, hvordan vi får truffet de rigtige beslutninger i første omgang.
Der kan vi jo f.eks. se på det lovgivningskompleks, der er.
Er der for mange uklarheder?
Det synes jeg kunne være interessant at prøve at få ryddet op i.
Vi kan også se på, hvordan vi kan styrke socialrådgivernes muligheder for at træffe rigtige beslutninger.
Det kan måske handle om at kigge på deres uddannelse, om der er noget, der skal styrkes der.
Det kan også handle om at se på deres arbejdspres, om de er for pressede i forhold til at skulle træffe mange afgørelser.
Det synes jeg også er et væsentligt element.
Vi har netop i satspuljekredsen talt om det her med Herningmodellen, og hvis ikke jeg har misforstået den fuldstændig, handler den netop om lige præcis det.
til livs.
Jeg kan have nogle bekymringer, i forhold til hvordan man værdisætter den her kompensation.
Det har der også været lidt debat om frem og tilbage i dag.
Jeg kan også have en frygt for, hvad det vil betyde for samfundet økonomisk, hvis det her princip breder sig til mange andre områder.
For der er jo også områder i dag, f.eks. miljøområdet eller andet, hvor man søger om tilladelse, måske til at etablere noget.
Den får man måske afslag på, og så kan det være, man anker det og ender med at få en tilladelse.
Skal man så f.eks. som virksomhed kompenseres for den periode, hvor man ikke kunne opføre den her virksomhed?
Jeg ved godt, det er et andet eksempel, men det er mere for at sige, at jeg kan være i tvivl om, om det her kan brede sig.
Vi kan ikke i Det Konservative Folkeparti gennemskue de økonomiske konsekvenser af det her beslutningsforslag, og derfor bakker vi ikke op om det, om end vi er utrolig enige i, at det tillidsbrud, som vi fornemmer er der, skal håndteres.
Det må vi bl.a. gøre ved at se på sagsbehandlingstiderne i Ankestyrelsen, men også ved at se på, hvordan vi sikrer, at der træffes flere rigtige beslutninger i første omgang.