Meta Fuglsang (SF), 2011-01-13:
Jeg vil starte med at slå fast, at vi i SF vil gøre meget for at arbejde for at få en bred løsning på det her.
Jeg er enig i, at spørgsmålet om offentlighed i forvaltningen og også de ændringer, som er en konsekvens af det, er en slags grundlov, et helt afgørende fundament for det arbejde, vi har i et demokratisk samfund, og derfor er det vigtigt at have en meget bred enighed om det.
Så jeg vil tilslutte mig de tidligere ordførere, som har sagt, at det er vigtigt, at vi gør det her sammen, i det omfang vi overhovedet kan nå til nogen form for enighed.
Vi behandler jo egentlig her tre forslag under et med fokus på offentlighedsloven, og det er også den, jeg vil tage udgangspunkt i i min tale.
Princippet om offentlighed i forvaltningen – i lov om offentlighed i forvaltningen – er et helt grundlæggende princip for at få samfundet til at fungere.
En betingelse for at deltage i samfundsdemokratiet er, at man kan finde ud af, hvad det egentlig er, der foregår, at journalister og borgere kan søge aktindsigt og på den måde både få en viden om og udøve en kontrol med den administration, den lovgivning, der er.
Det er vigtigt, når man skal holde øje med dem, der forvalter magten i samfundet.
Det banale spørgsmål for mange vil formentlig være: Jamen hvis det, man gør, er i orden, hvis der er orden i eget hus, hvad gør det så, at der er nogle, der kigger med?
Den diskussion er jo vigtig, når man skal begrunde, hvorfor der i nogle sammenhænge ikke skal være aktindsigt.
Formålet med loven her er jo at sikre lovgrundlaget for at få åbenhed i og demokratisk kontrol med den offentlige sektor.
Noget af det allerførste, der møder en, når man læser det forslag, der ligger her, er jo, at forslaget skal udbygge den nugældende lovgivnings princip om det, altså udbygge princippet om åbenhed og indsigt.
Alligevel er det jo ikke den øgede åbenhed, der har præget debatten indtil nu, indtil førstebehandlingen her.
Der er en god grund til at være opmærksom på de kommentarer, der er kommet.
Der er mange, der har givet høringssvar.
Der er mange, der har sat sig grundigt ind i det her, og det er vigtigt at følge med i de høringssvar, der er kommet.
Helt overordnet gælder det jo, at hvis der ikke er en god ramme, en meget vid ramme for offentlighed i forvaltningen af den offentlige sektor, vil det kunne give bagslag på flere måder.
Det vil betyde, at åbenhed kan komme på en vilkårlig måde, hvis nogen bryder ind i noget ved andre midler end åbenhed og kan komme med afsløringer, og det er ikke ønskeligt.
Adgangen til indsigten skal være en selvfølge, samtidig med at man har samfundsdebatten om det, der foregår.
Det skal ikke være en efterrationalisering om noget, der er foregået, men man skal have adgang til at deltage i debatten der, hvor den foregår.
Manglende åbenhed vil også give grundlag for en manglende tillid til magthaverne og spørgsmålet om, om det, der foregår, nu også er rigtigt, hvis man ikke kan få lov at følge med i det.
Det er også en mistillid, som vi ikke har nogen som helst gavn af, og som i hvert fald undergraver deltagelsen i demokratiet.
Hvis der ikke er en vid adgang til aktindsigt i den offentlige sektor, vil det også betyde, at der er en del offentligt ansatte, der vil kunne komme i klemme.
Spørgsmålet om offentligt ansattes ytringsfrihed har været debatteret her af tidligere ordførere, og jeg er enig i, at det er en problemstilling, vi skal være opmærksomme på.
Vi har jo på den ene side i balancen åbenhed og den demokratiske kontrol, og på den anden side har vi nogle vigtige hensyn, hvor åbenheden må vige, og hvor der er undtagelser fra åbenheden.
Vi har jo også balancen mellem på den ene side åbenheden og på den anden side det rum til indledende arbejde og det kreative arbejde, som den socialdemokratiske ordfører også allerede har været inde på.
Så der er nogle balancer, som vi skal diskutere, og som det er vigtigt at få sat ord på og eksempler på, når vi skal lave den her lov færdig.
Men ud over selve indholdet om, hvad det er, man kan få aktindsigt i, er det for mig et spørgsmål om at diskutere tidsrum, altså hvor længe ting skal være lukkede, hvor længe der skal være åbenhed og lukkethed omkring ting, og den tidsdimension synes jeg også det er vigtigt at få med, når vi diskuterer, hvad der skal ske med det her forslag.
Det er jo rigtigt, at der er sket store ændringer af samfundet.
Det gælder store ændringer af strukturerne i samfundet, opbygning af ministerier og styrelser.
Det gælder store ændringer i teknikken, men det gælder faktisk også i de forventninger, vi har til borgerinddragelse, og forventninger til åbenhed.
Så når vi kigger på, hvad der er sket i samfundet, skal vi ikke kun kigge på, hvad der er sket med hensyn til mails, med hensyn til de tekniske ting, men også, hvad forventningen i dag er til, hvordan et demokrati skal kunne fungere, sådan at den side af balancen, åbenhed og lukkethed, også bliver inddraget, når vi diskuterer det her færdigt. Der er god grund til at fokusere på de stramninger, som der er lagt op til her – der er meget god grund til det – og ikke kun på de åbninger, der er.
Det, der har været diskuteret i forslaget om offentlighed i forvaltningen, er jo først og fremmest udkastets § 24, det, der handler om ministerbetjening, og som bestemmelsen umiddelbart læses, vil der være tale om en meget vidtgående adgang til at lade dokumenter være undtaget fra aktindsigt.
Det er sådan, man umiddelbart læser det, når man kigger på det, og det kan man også se på høringssvarene og på den debat, der har været i det offentlige.
Det er selvfølgelig en usikkerhed, der er uacceptabel, når vi skal vedtage lovforslaget, en usikkerhed om, hvor meget det her betyder, hvor meget man kan lukke ned.
Udtrykket elastik i metermål har været brugt med hensyn til § 24, og det er selvfølgelig et udtryk, man ikke må kunne bruge om lovgivning.
Der skal være præcise rammer for, hvad man kan undtage, og hvad man ikke kan undtage.
De spørgsmål og de undersøgelser er det vigtigt vi får.
Der har, som det har været nævnt tidligere, allerede været stillet mange spørgsmål, og det bliver spændende at læse alle svarene, men det kommer til at tage tid både at få dem læst og at sætte sig ind i det hele, og det samme gælder med hensyn til at få lavet de undersøgelser, der skal til, for at komme til bunds i det.
Hvis ikke vi kan forklare helt enkelt, hvad så store indgreb betyder, vil vi have et problem med at få det igennem.
Så vi skal diskutere, hvad den ændring, forslaget lægger op til, rent faktisk betyder.
Vi skal diskutere, om det er en rimelig ændring, og om den ændring, der bliver lagt op til her, er rimelig i forhold til de ændringer, som vi kan se i samfundet.
En af de andre store knaster, der har været her, har været spørgsmålet om kommunikationen mellem ministre og folketingsmedlemmer.
En af de ting, der har været oppe i debatten her, er jo spørgsmålet om, at flere og flere sager i vore dage bliver afgjort ved forligsindgåelse i stedet for ved lovgivning, og der kommer netop kommunikation mellem de forskellige ind, og vi er nødt til at finde en løsning på, hvordan vi på den ene side fastholder en åbenhed om, hvordan vores lovgivning, hvordan vores forlig bliver til, og på den anden side får de her rum, som vi snakker om, og der er en del spørgsmål, som skal besvares i den sammenhæng. Så har der været spørgsmålet om ændringerne i forvaltningsloven, som er en følge af ændringerne i offentlighedsloven, og det, der har været fokus på der, er den ændrede ordlyd – en ordlyd, som kan betyde indskrænkninger i forbindelse med de faglige vurderinger, der indgår i sager.
Bekymringen er formuleret meget tydeligt i de høringssvar, der ligger, og det er nogle bekymringer, vi forhåbentlig får udtrykt ved nogle spørgsmål, som vi får nogle klare svar på, og så må vi forholde os til, om den ændring betyder en reel ændring, eller om den ikke betyder en reel ændring, og så prøve at få sat nogle ord på det.
Der er en række udvidelser i det lovforslag, der ligger, og der er også nogle udvidelser, som både er vigtige, og som vi gerne vil have med.
Det er spørgsmål om, om der er flere, der er omfattet af offentlighedsloven, det er spørgsmål om, om man kan lave en tematisk søgning og ikke skal kunne identificere et dokument, når man søger aktindsigt, og det er spørgsmål om søgning på databaseudtræk.
Men det er klart, at spørgsmålet om forbedringer og indskrænkninger ikke er en byttehandel – man kan få tre forbedringer, og så kan der laves tre stramninger – men at vi skal se lovforslaget her som en helhed, hvor det hænger sammen, og den helhed håber jeg vi får fat på undervejs i drøftelserne.
Så min udgangsbøn her vil være, at vi får den åbenhed omkring arbejdet, at vi får de spørgsmål og svar, og at de tilsagn, der bliver givet her fra talerstolen, om at indgå konstruktivt i det og ikke låse sig fast på en bestemt position på nuværende tidspunkt, kan holde hele vejen igennem behandlingen af det her lovforslag, altså at vi får de svar, vi skal have, at vi eventuelt får en høring om det her, så vi kan få en debat om det, og på den måde får det bedst mulige grundlag for at bevare en enighed i det danske Folketing om, hvordan lov om offentlighed i forvaltningen skal være i fremtiden.