runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Leif Mikkelsen (LA), 2012-01-31:
Hvad tanker gør ministeren sig om det at få det udbredt, sådan at flere områder kunne udsættes for konkurrenceudsættelse og dermed udføres af andre end kommunerne?
Måske de lidt mere bløde opgaver, som der i Danmark ikke er den samme tradition for bliver udført af andre – selv om der også er masser af gode eksempler på, at det fint kan lade sig gøre.
For så kunne det være spændende at få løftet sløret for, om ministeren har en grænse for, hvilke opgaver der ikke bør udsættes for konkurrenceudsættelse.
Margrethe Vestager (RV), 2012-01-31:
Nu må man dog sige apropos hr. Jacob Jensens tidligere tilrettevisning af mig, at det har været ad frivillighedens vej.
Man har haft redskabet i skuffen, men man har ikke brugt det endnu.
Det er så selvfølgelig en frivillighed, som skal ses i lyset af, at regeringen »ville have kunnet gøre«, men man når ud i sådan nogle grammatiske bøjninger, at det bliver sådan lidt diffust, hvad man taler om.
Vi har ikke sat en procentsats på for, hvor man skal være nået efter år et, år to, år tre, år fire, men jeg synes, det er helt oplagt at diskutere, hvad det er for nogle mål, man vil nå, og hvordan man finder ud af, om man kommer derhen.
Men spørgsmålet er, om et procenttal er den mest meningsfulde måde at gøre det på.
Det kan også være, at man i højere grad skal sige: Inden for det og det felt vil vi gerne set en udvikling hen imod, at man i højere grad konkurrenceudsætter.
For noget af det, som jo er interessant, er at finde ud af, hvor der er en privat sektor, som for alvor står og tripper for at komme i gang på det her område.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-01-31:
Tak for det.
Nu er det blevet nævnt, at vi er nået til, at ca. 25 pct. af de kommunale opgaver har været udsat for den her øvelse.
Og det er jeg bestemt meget enig i.
Derfor er det nærliggende at spørge, om ministeren har et mål for, hvor langt man skal nå i en sådan periode.
For jeg går ud fra, at ministeren er enig i, at den udvikling, der har været, og hvor antallet af udbud har været stigende, er værd at fortsætte, nu så fremover ad frivillighedens vej, men har ministeren gjort sig nogle tanker om, om man vil sætte mål op for kommunerne og sige, at vi gerne skulle nå dertil ved enden af en sådan 4-års-periode?
Har ministeren gjort sig nogle tanker om at tage det med i forhandlingerne, sådan at vi på et tidspunkt kan se, om det var godt eller skidt at gøre det ad frivillighedens vej?
Det mener jeg kunne være fremmende for vores stillingtagen til det her forslag.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-01-31:
Hvis det glæder ministeren, vil jeg da gerne sige det igen, men det står jo i referatet.
Jeg vil selvfølgelig gerne igen fiske lidt i det her med, hvornår vi kan se nogle gavnlige effekter af, at regeringen jo har skrevet ind i sit grundlag, at den vil arbejde på at gøre det her
EU's udbudsdirektiv – det om de 1,4 mio. kr. – betragtelig mere fleksibelt over for danske myndigheder.
For det er jo noget, som kommunerne har råbt op om.
Man kan jo se, at det er ganske, ganske få opgaver, som udenlandske aktører går ind og ønsker at byde på.
Der, hvor de så endelig byder, er det faktisk typisk de lokale aktører, der alligevel vinder opgaverne.
Så det er meget få udbud i Danmark, i kommunerne, som ligger hos udenlandske aktører, og derfor er det jo også, at kommunerne med god grund siger, at de faktisk føler sig meget skidt tilpas ved, at de skal bruge så mange ressourcer og så mange skattekroner på at lave det hele efter EU's udbudsdirektiv, når de jo egentlig godt ved, at dem, der byder på det, og dem, der vinder det, typisk er lokale aktører, det er i hvert fald dansk forankrede virksomheder.
Jeg synes, at det kunne være dejligt, hvis man kunne sandsynliggøre, at det bliver noget, der vil gå lidt hurtigere end det, som ministeren gav udtryk for, nemlig at det nok ikke bliver i det danske EU-formandskabs tid.
Margrethe Vestager (RV), 2012-01-31:
Det er faktisk svært for mig at give et præcist svar på det i dag.
Forhandlingerne er begyndt, men de vil formodentlig ikke kunne bringes til ende før ved afslutningen af 2012; altså det er noget, det danske formandskab kan gå videre med, men så må nogle andre tage over efterfølgende.
Men det er jo for at sige sådan i al åbenhed, at der er nogle ting med det her, hvor vi godt kan høre, at det er en enorm bureaukratisk ting at give sig i kast med – at det koster penge at komme i gang med at spare penge.
Og så skal man jo fra kommunens side være ret sikker på, at der faktisk er mange penge at spare, før man med ildhu kaster sig over det.
Det er jo en af grundene til, at jeg lægger så meget vægt på det her med, at det skal være, hvad skal man sige, en del af kommunens strategi, at man med den del af opgaveløsningen gerne vil teste, om man skal have nogle private ind over, eller om de priser, man har, er i orden.
For det er måske mere interessant at arbejde med noget, som godt nok kan være lidt dyrt og pebret at sætte i gang, men hvor man så til gengæld forventer, at der hen over årene vil komme rigtig meget tilbage.
Så glæder det mig altid, når jeg oplever noget nyt, og jeg har aldrig før hørt en repræsentant for Dansk Folkeparti sige, at han måtte sætte sin lid til De Radikale.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-01-31:
Vi er jo kommet i den prekære situation her i Folketinget, at vi i Dansk Folkeparti jo skal stå at sætte vores lid til De Radikale i den her regering, og det er vi jo ikke meget for, men det er jo af De Radikale, vi hører de fornuftige ord – i hvert fald i den her debat, må jeg sige.
Jeg synes, at ministeren sagde det ganske pænt.
Ministeren var så også inde på det her med hensyn til, at man fra regeringens side har sat de her regler om EU-udbud på dagsordenen, fordi man jo godt kan se, at der bl.a. er mange danske kommuner, som efterlyser nogle mindre rigide regler med hensyn til de her krav om udbud på over 1,4 mio. kr., der betyder, at kommunen skal lave det hele efter EU's udbudsdirektiv med dertil hørende bureaukrati osv. Der kunne jeg måske godt tænke mig at spørge ministeren om, hvad man fra regeringens side har forestillet sig.
Er det en betydelig lempelse af, hvornår tingene skal i EU-udbud, eller hvad kan vi forvente os i den henseende?
Margrethe Vestager (RV), 2012-01-31:
Det ønsker jeg, fordi jeg synes, at det er et fælles anliggende, og det kan også sagtens tænkes, at der er nogle ting, som regeringen skal gøre i samarbejde med Folketinget for f.eks. at gøre det nemmere at lave et udbud.
Vi har i øjeblikket sat udbudsreglerne og en revision af dem på dagsordenen for EU-formandskabet, fordi vi synes, at det er vigtigt, når man arbejder med udbud, at det ikke bliver så bureaukratisk, som mange har været inde på i dag, nemlig, at der kan være et kæmpe tidsforbrug i forhold til at få relativt lidt ud af det.
Det er jo sådan en ting, hvor man vil sige, at kommunerne kan varetage opgaven med at lave udbuddene, men det er jo ikke kommunerne, der kan ændre EU's regler, eller for den sags skyld den måde, som staten har udmøntet EU's regler på, hvis der er et eller andet, der falder tilbage på os.
Derfor er det jo en god idé at tage det op og diskutere det og sige, at hvis I skal gøre mere af det, skal vi så gøre noget andet, ud fra en meget, meget banal analyse af, at det sådan set er en gensidig interesse, fordi det er en af de mange veje til at arbejde med, hvordan opgaver kan løses billigere for skatteyderne og bedre for borgerne.
Jacob Jensen (V), 2012-01-31:
Men hvis ministeren faktisk vil efterleve det, som hun selv siger nu, nemlig at kommunerne selv skal tilrettelægge osv. osv., hvorfor så overhovedet bringe det spørgsmål op i kommuneaftalen?
Det må være op til kommunerne selv fuldstændig uden nogen som helst indblanding fra regeringens side i kommuneaftalerne.
Så hvorfor er det egentlig, at ministeren ønsker at bringe det her emne op, hvis det er, man idealistisk set ønsker, at det skal være fuldstændig op til kommunerne og regionerne selv at vurdere, om det skal sendes i udbud eller det ikke skal?
Margrethe Vestager (RV), 2012-01-31:
Jamen jeg tager tilrettevisningen til mig.
Det er ikke for at sige, at redskabet har været brugt; måske minder det i virkeligheden mere om en shoppetur til SILVAN, hvor man alligevel bliver lidt begejstret for den helt særlige plastikting, men når man så kommer hjem med den, og den skal i værktøjskassen, bliver det lidt svært at se, hvad den egentlig skulle bruges til.
Jeg ved ikke, om mænd har det sådan, men det kunne jeg forestille mig at kvinder har, bare ikke så tit i SILVAN – nu taler jeg for mig selv; jeg skal jo ikke generalisere.
Angående spørgsmålet om, hvad der skal være i aftalerne, vil jeg sige, at vi jo ikke er begyndt på aftalerne endnu, så derfor kan man sige, at det er lidt svært at komme ind på det.
Men en ting, som jeg gerne vil anholde, er den her forestilling om, at diskussion er sådan en ikketing, at det er sådan lidt slapt, og at det bliver meget rundt og blødt.
Jeg synes egentlig, det på en eller anden måde bliver lidt afslørende for hr. Jacob Jensen med hensyn til den egentlige respekt for, at det sådan set er kommunerne, der sidder med det konkrete ansvar for det, når hr. Jacob Jensen spørger: Hvad er det håndfaste; hvad er det så, man lægger på bordet?
Vi vil selvfølgelig tage det her spørgsmål op.
Hvor kan der med sund fornuft og pragmatisme konkurrenceudsættes mere, end man gør i dag?
Hvordan kan vi lave aftaler, som netop gør det til et strategisk spørgsmål for kommunerne og til en del af den kommunale udvikling som sådan?
Det bliver en del af kommuneforhandlingerne, men vi har altså ikke taget hul på dem endnu.
Jacob Jensen (V), 2012-01-31:
Jeg skal lige starte med at korrekse ministeren: Det er jo ikke et brugt værktøj, i og med at det jo aldrig er blevet taget op af værktøjskassen.
Det blev lagt ned i den sidste år, men den daværende minister fandt ikke anledning til at bruge det, fordi det var sådan, at da man indgik aftalen med kommuner og regioner, så efterlevede de faktisk det, der var blevet aftalt.
Så det er ikke helt rigtigt, at det er et brugt værktøj, man kan smide ud, men det er nu, hvad det er.
Jeg vil godt høre, om ministeren, udover de mange, kan man sige, lidt mere bløde, venlige og imødekommende formuleringer og signaler, som hun sender – hvilket jo er fint nok – ikke kan komme lidt tættere på, hvad det så er, regeringen mener, at der skal være i de aftaler med kommunerne.
For vi deler jo tilsyneladende opfattelsen af, at vi skal videre ad den vej med at få flere opgaver konkurrenceudsat, og det er jo godt.
Men kan ministeren ikke prøve at løfte sløret lidt for, hvad det så er for redskaber ministeren ønsker udover at sætte sig ned og diskutere det, for der skal måske lidt mere håndfaste og konkrete forslag på bordet, for at vi kan komme videre ad den vej.
Hvor ligger regeringens muligheder, og hvor ser ministeren mulighederne for, at man kan komme videre med de aftaler, som der indgås med KL og regionerne?
Mike Legarth (KF), 2012-01-31:
Tak, hr. formand.
Det Konservative Folkeparti støtter selvfølgelig stadig væk det synspunkt, vi havde, da vi selv sad i regering, om, at det er en god idé med konkurrenceudsættelse.
Jeg tror måske efter at have hørt forskellige ordførere udlægge, hvad konkurrenceudsættelse betyder, at det er på tide at repetere, at det, det jo handler om, er, at man beder kommunerne om at kigge sig selv i kortene, undersøge hvilken pris de betaler for at udføre den her opgave selv, og så få et tilbud fra en privat aktør for at se, hvad den samme opgave i samme kvalitet løses for.
Og hvis den så er billigere, ja, så ville man da være en mærkelig snegl, hvis man ikke slog til og tog imod det tilbud og tjente sine borgere ved at få samme ydelse leveret til en billigere pris.
Det kan vi så forstå at den nye regering ikke synes er nødvendigt at have et styringsredskab til at håndtere, selv om man i regeringsgrundlaget skriver, at man gerne vil have et øget offentligt-privat samarbejde.
Det synspunkt og den beskrivelse og tekst i regeringsgrundlaget er jeg fuldstændig enig i.
Det synes vi er rigtigt og klogt, fordi det jo netop tjener borgerne ude i kommunerne.
Vi forstår ikke debatten om, at det er et spørgsmål om mistillid.
Det er det jo ikke.
Det kan være, at det er vanskeligt at håndtere dagligdagen ude i kommunerne, og man får ikke taget stilling til, om man nu også behøver at konkurrenceudsætte netop de og de ydelser.
Der kan mindretallet jo så ikke overbevise flertallet, og der er det fint, at der er sådan et styringsredskab som det her til at sikre, at man faktisk foretager den her øvelse.
På den måde sparer borgerne penge, og det kan også være – det ved man – at når man oparbejder et nyt marked, får man en bedre konkurrence, og man får en bedre kvalitet og lavere pris.
Så egentlig burde den ligge på den flade, men det kan vi så forstå at den ikke gør.
Her har jeg i hvert fald redegjort for, hvad Det Konservative Folkeparti mener om den sag, og det vil vi fastholde.
Derfor kan vi ikke støtte det her lovforslag.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-01-31:
Naturligvis i henhold til de aftaler, man fremover laver, ja.
Margrethe Vestager (RV), 2012-01-31:
Helt selvfølgelig.
Det var mere for at afstemme forventningerne, for selv om formandskabet kan føles langt, varer det trods alt kun 6 måneder, og derfor er det bare for sådan at nedtone forventningerne til, at det tager et øjeblik, før man kommer igennem med det.
Men det skal jo så ikke forhindre os i at arbejde for det af præcis de grunde, som hr. Hans Kristian Skibby bringer til torvs her i dag, for det er rigtig gode grunde.
Altså, er der et eller andet sted blevet et bureaukrati, som er for nøjeregnende eller for stift i sin fortolkning af nogle regler, så man i virkeligheden skaber noget bøvl for folk i stedet for at fremme en ordentlig kappestrid, konkurrence, om, hvem der kan levere varerne på en måde, som er god, men også at arbejde med hele den måde, man byder ud på.
Altså, i stedet for at sige, at man vil have løst lige præcis den opgave udmålt i de små bidder, og så må man se, hvem der gør det billigst, så at sige, at vi har afsat de her penge til at løse opgaven – hvem kan løse den bedst?
Det er jo at vende det om, og det gør det måske i virkeligheden mere interessant – også som virksomhed – at gå ind at byde på nogle opgaver.
Jacob Jensen (V), 2012-01-31:
Jeg hørte SF's ordfører sige, at det her lovforslag går ud på at fjerne kommuner og regioners pligt til at konkurrenceudsætte opgaver eller sende opgaver i udbud.
Ellers må ordføreren lige korrekse mig, for jeg går ud fra, at SF stadig væk, måske som en del af regeringssamarbejdet, går ind for at sende offentlige opgaver i udbud.
For lovforslaget her går ikke ud på, at man ikke længere skal forpligte kommuner og regioner til at sende opgaver i udbud.
Man indgår nogle aftaler, og så går jeg ud fra, at SF mener, at kommuner og regioner faktisk er forpligtet til at gennemføre de aftaler, herunder, at en vis portion af deres opgaver skal konkurrenceudsættes.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-01-31:
Ordføreren siger, at DF ikke har noget ideologisk i klemme hverken til den ene eller anden side i det her spørgsmål, og jeg har også ofte hørt ordføreren udtale sig meget pænt om det kommunale selvstyre.
Så hvis ordførerens parti og ordføreren selv ikke har noget ideologisk i klemme og respekterer det kommunale selvstyre, hvorfor skulle det så ikke være op til kommunerne selv, i hvor høj grad de vil sende opgaver i udbud?
Morten Marinus (DF), 2012-01-31:
Det forslag, vi behandler her i dag, er jo endnu et eksempel på den skadelige symbolpolitik, som regeringen forsøger sig med for at aflede opmærksomheden fra deres mange løftebrud.
Forslaget er et tilbageskridt i forhold til den målsætning, som vi bør være fælles om, nemlig at vores skattekroner bliver anvendt så effektivt som muligt, så vi får mest mulig velfærd for pengene.
Dem, der skal løse opgaverne, er dem, der gør det bedst og til den rigtige pris.
Derfor er vi også varme fortalere for konceptet konkurrenceudsættelse.
Vi er med på hverken at lægge os fast på den ene eller den anden løsning, men sikre, at private udbydere får chancen for at prøve kræfter med de offentlige opgaver, ligesom ansatte i det offentlige skal være på tæerne, så det sikres, at de yder det optimale.
Derfor var målsætningen om 31,5 pct. også et skridt i den rigtige retning for at fastholde en høj offentlig velfærd i en periode, hvor statsfinanserne bliver stadig mere pressede.
Det er en bunden opgave gennem innovation og effektivisering at få samme offentlige velfærd ud af de stadig færre midler, der er til rådighed i fremtiden.
Det kan derfor virke ekstra uforståeligt, at regeringen netop på det her område er i gang med et ideologisk felttog.
I forvejen er der som bekendt kun et krav i lovgivningen om, at kommunerne skal lave en udbudsstrategi en gang om året og en aftale om at nå en konkurrenceudsættelse på omkring en tredjedel af opgaverne.
Hvorfor er det så så vigtigt at få fjernet ministerens mulighed for at blande sig, hvis ikke kommunerne overholder aftalen om disse målsætninger, særlig når ministeren selv har udtalt, at der ikke er tale om et opgør med tanken om konkurrenceudsættelse eller med målsætningen om de omkring 31,5 pct.?
Det må være selve definitionen på symbolpolitik, når en regering vælger at lave en ændring af lovgivningen, som den ikke engang selv forventer endsige ønsker at der kommer en ændring af den nuværende situation ud af.
Derfor støtter Dansk Folkeparti naturligvis heller ikke den nævnte ændring.
Vi skal derimod opfordre regeringen til i fremtiden at bruge sin tid på områder, hvor de rent faktisk ønsker at ændre de nuværende tilstande.
Simon Kollerup (S), 2012-01-31:
Jeg har det i hvert fald sådan, og sådan har vi det i Socialdemokratiet, at tillid er bedre end tvang.
Jeg har fuldstændig tillid til, at vores kommunalbestyrelser og vores regionsråd, hvis såfremt ifald de måtte kunne identificere muligheder for besparelser på hele 15 pct., selvfølgelig griber dem.
Der er krise her i landet, det er der også ude i kommunerne, og det er der også i regionerne.
Så derfor har jeg fuld tillid til, at det kan vores kommuner og regioner gøre af sig selv.
Vores opgave her fra Folketingets side er at lægge nogle flere og bedre redskaber i redskabskassen.
Mike Legarth (KF), 2012-01-31:
Jamen det er jo et styringsværktøj, ligesom vi nu er nødt til at indføre en budgetlov.
Det bakker ordførerens parti jo op om, fordi det er nødvendigt, at der er styr på tingene.
Når nu vi kan se, at der er dokumentation for, at der er nogle kommuner, der kunne tjene 15 pct. på at konkurrenceudsætte, men ikke gør det, hvorfor er det så, ordføreren vil fjerne muligheden for, at ministeren kan sige til kommunen: Prøv nu at kigge jer selv i kortene; hvis I kan købe den her ydelse billigere på det private arbejdsmarked, så gør det, for så slipper borgerne 15 pct. billigere?
Altså, det er mig uforståeligt, at man kan være imod det.
Simon Kollerup (S), 2012-01-31:
Jeg vil sige, at det incitament, der ligger i konkurrenceudsættelse, har jeg fuld tillid til at både vores kommunalbestyrelser og vores regionsråd selv er i stand til at identificere og også få gjort til klingende mønt, havde jeg nær sagt.
Jeg er ikke sikker på, at det store incitament skal bestå i muligheden for, at vores minister kan tvinge kommunerne og regionerne ud i konkurrenceudsættelse.
Mike Legarth (KF), 2012-01-31:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, hvordan det kan være, at man på den ene side siger, at det er en god idé at konkurrenceudsætte, og at man så på den anden side fjerner det incitament, der er, for de kommuner, der helt tydeligt ikke gør det.
Videnskaben viser jo, at der er dokumentation for, at der er kommuner, der ikke konkurrenceudsætter og ikke tager den gevinst i kommunen på 15 pct. til borgerne, der er lige er til at samle op.
Hvorfor fjerner man det incitament?
Simon Kollerup (S), 2012-01-31:
Det sidste kan jeg i hvert fald bekræfte, men det er jo så heller ikke det, vores lovforslag i dag handler om.
Vi er jo ikke i gang med at afskaffe aftalesystemet mellem regering og kommuner og regering og regioner.
Der blev spurgt til, hvad det nye er, hvad det så er, man vil nu.
Jeg vil sige til en start, at det, der er nyt, i hvert fald er, at man ikke vil gå tvangens vej, at man ikke vil forulempe det lokale selvstyre ved at have tvangsmuligheden over for kommuner og regioner.
De nye ting, der skal lægges i redskabskassen, er nogle af dem, vi skal prøve at udvikle, forhåbentlig i et bredt samarbejde også her i Folketinget, hvor jeg da regner med at vi får en god solid debat mellem partierne, hvor vi kan lægge nogle nye redskaber i den her kasse.
Et af dem ved jeg er, at vi kigger på udbudsmuligheder f.eks. inden for EU, nemlig om vi kan ændre på tærskelværdierne der.
Så det er et meget konkret bud på det.
Jeg håber, der kommer mange flere redskaber i redskabskassen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-01-31:
Der blev nævnt det her med, at man er villig til, at det skal være frivillig konkurrenceudsættelse, og man vil også gerne fra den nye regerings side arbejde for flere offentlig-private partnerskabsaftaler osv., men det er der ikke noget nyt i.
Det ville den gamle regering jo også, det ville det gamle flertal også.
Ordføreren siger, at der er tvang, men vil ordføreren ikke bare sådan for lytternes og seernes gode erindring lige retfærdigvis sige fra talerstolen af, at det, der faktisk var, og som ordføreren kalder tvang, var nogle ganske almindelige aftaler, som blev indgået mellem Danske Regioner, KL og regeringen ved den ressortminister, som sad på området i de forskellige aftaler.
Simon Kollerup (S), 2012-01-31:
Jeg kunne forstå, at formanden kunne bekræfte, at det var en tilbagevendende diskussion, og det må så understrege vigtigheden af, at vi tager snakken her om konkurrenceudsættelse.
Jeg er nu ikke så bange, som jeg blev spurgt om jeg var, i forhold til det her med at konkurrenceudsætte.
Jeg tror sådan set, vi kan nå langt ad konkurrenceudsættelsens vej, og jeg tror også, at kommunerne og regionerne i stor udstrækning selv er interesseret i at nå ud ad den vej.
Det, jeg forstår er udfordringen, og som jeg synes at det er helt ansvarligt at regeringen tager fat på, er at se på værktøjskassen, nemlig hvilke redskaber der ligger i værktøjskassen.
Lige nu ligger der den her latente trussel med tvang, og der mener jeg, at vi skal erstatte den med nogle bedre redskaber, som kommunerne og regionerne faktisk kan bruge til noget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-01-31:
Tak, hr. formand.
Jeg synes jo, det er interessant, at vi har den her debat, for det er jo noget, der i hvert fald i de seneste to valgperioder, hvor jeg har været ordfører på området, har været en stor debat om sådan nogenlunde en gang om året, hvor vi har fået det her forslag om, at vi skulle fjerne de aftaler, der var om udlicitering eller konkurrenceudsættelse.
Der synes jeg det er interessant at vi så nu, selvfølgelig også desværre, kan se, at der er flertal for, at de her værktøjer, som det blev sagt tidligere, jo reelt bliver smidt ud med badevandet.
Ordføreren skal måske prøve at reflektere lidt over det her med, hvilke arbejdspladser der faktisk bidrager andre steder i samfundet, ved at der findes private virksomheder, som går ind og udfører opgaver for det offentlige i Danmark, for kommuner og regioner.
Det giver jo ikke kun en generering af job i det offentlige, men det gør også, at de her virksomheder ikke bare bliver langt, langt mere robuste for kunderne hos det offentlige, men også får udviklet deres virksomhed til at kunne få arbejde hos private i Danmark.
Er ordføreren ikke bange for, at man med det her, som er på dagsordenen i dag, egentlig reelt vil ud og lave en aftale, som gør, at det bliver vanskeligere at generere de her private job?