runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Finn Sørensen (EL), 2016-02-11:
Det var sandelig en overraskende sandhed, jeg blev præsenteret for: at mennesker er forskellige.
Vil ordføreren ikke gerne svare på det, jeg spørger om?
Vil ordføreren bekræfte, at den nuværende lovgivning om det såkaldte frie valg tvinger kommunerne til at inddrage private leverandører i leverance af hjemmehjælp – forstået på den måde, at man ved den ene eller anden model skal have private leverandører med som noget, borgeren kan vælge imellem, eventuelt sammen med kommunen?
Vil ordføreren bekræfte det?
Og når ordføreren bekræfter det, bliver ordføreren nødt til at anerkende, at så har vi også en vigtig årsag til de mange konkurser.
Jane Heitmann (V), 2016-02-11:
Jeg vil anerkende, at man med lovgivningen har skabt muligheden for, at de ældre frit kan vælge mellem en offentlig og en privat leverandør.
Det synes jeg er et aktiv.
Jeg synes, det er et gode, og det er jo også lige præcis det, som de ældre selv peger på, når man spørger dem.
De er faktisk glade for, at de har muligheden for frit at vælge leverandør.
Som jeg sagde i min ordførertale, er mennesker forskellige.
Mennesker har forskellige behov, og det synes jeg også at vi som samfund har en forpligtelse til at tilgodese, nemlig at sikre, at der er noget at vælge imellem.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-11:
Når vi ikke forholder os til økonomien, er det, fordi det er ren gevinst.
For kommunerne sparer adskillige kroner ved at lade være med at inddrage de private udbydere.
Det ligger der også en undersøgelse der viser.
Tilbage til sagen: Vil ordføreren anerkende, at den nuværende lovgivning tvinger kommunerne til at inddrage private leverandører i ældreplejen?
Karin Nødgaard (DF), 2016-02-11:
Nej, det mener jeg ikke det er, og det vil jeg gerne gentage.
Jeg mener ikke, det er vejen frem.
Jeg mener, der er nogle, der vil kunne komme i klemme, og det ønsker vi ikke.
Jeg synes, vi skal kigge på, hvad det er, vi kan gøre, for at det bliver bedre på det område.
Vi vil gerne være med til at kigge på, hvordan vi kan skærpe nogle af de her krav, f.eks. at man skal have en nødplan eller en beredskabsplan.
Det her drejer sig lidt om, at Enhedslisten sådan set er imod det frie valg.
Det er Dansk Folkeparti ikke.
Vi synes faktisk, det er godt, at borgerne har en valgmulighed.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-11:
Der er ikke nogen borgere, der kommer i klemme på baggrund af vores forslag.
Der står bare, at de kontrakter, der er indgået, løber videre, indtil de udløber.
Så det ændrer jo ikke noget som helst i forhold til den normale situation, hvor man har et eller andet i udbud.
Så ved kommunen i god tid, hvornår kontrakten udløber, og så kan den sørge for, at man stille og roligt overtager opgaven fra de private i den periode, indtil der eventuelt bliver lavet noget andet lovgivning.
Så der er da ikke nogen borgere, der kommer i klemme som følge af det her.
Ordføreren siger selv, at der ikke er styr på tingene.
Var det så ikke en god idé at lave et midlertidigt stop, indtil vi får styr på tingene?
Karin Nødgaard (DF), 2016-02-11:
Nu synes jeg ikke, vi skal skændes om det.
Det synes jeg ikke ville være særlig klædeligt.
Jeg synes, det vil være bedre, at vi har den dialog, som vi også har haft løbende i forhold til samråd og i forhold til at stille spørgsmål til ministeren.
Ministeren har meldt noget ud tidligere, men også i dag.
Nej, jeg mener ikke, at den rette vej at gå er at lave et midlertidigt stop.
Jeg mener simpelt hen, at der er ældre mennesker, der vil komme for meget i klemme, f.eks. hvis en kontrakt udløber.
Så står de og har ikke noget, og hvor skal de gå hen, og hvem skal komme osv.?
Det, som jeg synes man skal, er egentlig at kigge sådan på det mere fremtidsmæssige perspektiv: Hvordan kan vi sikre, at der bliver lavet de her nødplaner eller beredskabsplaner på området?
Finn Sørensen (EL), 2016-02-11:
Det vil nemlig blive billigere for kommunerne, hvis man lader være med at udlicitere.
Men lad os nu lige forholde os til forslaget.
Det handler om et midlertidigt stop for det tvungne frie valg og inddragelse af privatleverandører.
Ordføreren indrømmer jo selv, at der ikke er styr på det i dag, som situationen er ude i kommunerne.
Bare som et enkelt eksempel er der lavet en rundspørge, der viser, at 54 pct. af de kommuner, der bruger private udbydere, har en beredskabsplan for at håndtere en konkurs.
Det vil sige, at 46 pct. ikke har en beredskabsplan, og det, der er hovedsigtet med det her beslutningsforslag, er at lave et midlertidigt stop, til vi er sikre på, at der er styr på det.
I den periode kan vi så skændes videre om, hvad der er den rigtige model for hjemmeplejen.
Så vil ordføreren ikke gerne forholde sig til den konkrete idé med forslaget, nemlig om ikke det er en god idé at få lavet et midlertidigt stop, indtil vi får styr på tingene?
Henrik Dahl (LA), 2016-02-11:
Jeg skal ikke trætte Folketinget med at gennemgå lovforslagets indhold en gang til.
Men det får mig selvfølgelig til at sige, at vi naturligvis støtter lovforslag nr. L 108.
Pernille Skipper (EL), 2016-02-11:
Det foregår næsten på samlebånd heroppe.
Som det er blevet sagt, handler lovforslaget om at overføre kompetencen til at afgøre sager om udlevering og fuldbyrdelse af udenlandske domme til anklagemyndigheden.
Ministeriet vil så fastholde, at sådanne afgørelser ikke kan påklages til højere myndighed, selv om det måske normalt ville være tilfældet, men at man fastholder den her særlig lette domstolsadgang.
Det synes vi lyder ganske fornuftigt.
Der er i hvert fald ikke tungtvejende, kan man sige, argumenter imod forslaget, så længe man fastholder den her lette domstolsadgang.
Vi skal selvfølgelig understrege, at det er ganske, ganske vigtigt, fordi det at træffe beslutninger om at udlevere mennesker til retsforfølgelse i andre lande eller fuldbyrde domme, som ikke er gennemført af danske domstole med de retssikkerhedsgarantier, vi har, og de kontroller, vi har her, selvfølgelig er noget ganske voldsomt.
Så derfor er det vigtigt, at vi har domstolsadgangen.
Og ja, vi kan også støtte, at der udnævnes en ny landsdommer.
Henning Hyllested (EL), 2016-02-11:
Tak for det.
Enhedslisten har stillet et ændringsforslag til det her lovforslag, som går på, at nogle af de betingelser, der skal være opfyldt for udlån af tjenestemænd, rent faktisk bliver skrevet ind i loven.
Det har vi gjort, fordi vi under udvalgsbehandlingen har identificeret nogle uoverensstemmelser – lad os bare kalde dem det – mellem den egentlige tjenestemandslov og en højesteretsdom, som faktisk er faldet på det her område.
Det var en højesteretsdom, som faldt i en sag mellem FynBus, altså trafikselskabet på Fyn, og et privat busselskab, som drev et værksted, som FynBus tidligere havde drevet.
Det var et spørgsmål om nogle tjenestemænd – værkstedspersonale, mekanikere osv. – som skulle udlånes til det her private busselskab.
Det er sådan set det, vi står over for her, idet der i forbindelse med DSB's tjenestemænd har været nogle udbudsrunder, som betyder, at DSB står over for at skulle udlåne nogle af deres tjenestemænd, i det her tilfælde til ISS, den store rengøringskoncern.
Vi kan se i de bemærkninger, der er til lovforslaget, men også i høringsnotatet, at der – efter vores mening – er nogle uoverensstemmelser.
Derfor synes vi, det er vigtigt, at man i loven får indskrevet de præmisser, som højesteretsdommen i virkeligheden fastlægger, som er forholdsvis præcise, og som jo sikrer, at de her tjenestemænd ikke bare kan flyttes rundt som brikker i et skakspil og skal tåle et hvilket som helst udlån.
Problemet opstår selvfølgelig, fordi det, som vi alle sammen ved – og det er også gjort gældende i udbuddet i forhold til ISS – er stationsbetjentsfunktionen, som udflyttes til ISS, og her skal tjenestemændene altså tåle at blive udlånt.
ISS har en hel underskov af underleverandører – otte har de gjort gældende i forhandlingerne med Dansk Jernbaneforbund – som tjenestemændene også skal tåle at blive udlånt til.
Og så kan man jo fra at være rangist eller sådan noget inden for togbetjentsområdet havne i at skulle kopiere eller for den sags skyld gøre rent på det nærmeste stationscenter, eller hvad ved jeg.
Der er sådan set ikke nogen grænser.
Tjenestemandsloven sætter ikke nogen meget præcise grænser for det her, men det gør højesteretsdommen, hvis man tager højesteretsdommens præmisser for pålydende.
Derfor har vi altså med det her ændringsforslag ønsket at præcisere, at højesteretsdommens præmisser er gældende, også fordi der i høringsnotatet er nogle henvisninger til højesteretsdommen, hvor der egentlig står, at højesteretsdommens præmisser er klare.
Andre steder i høringsnotatet og i bemærkningerne til lovforslaget henviser man ligesom bare til tjenestemandslovgivningen.
Der er altså en uoverensstemmelse, vil jeg vælge at kalde det, imellem de to ting, men det skulle være klaret, hvis vi skriver højesteretsdommens præmisser ind i lovforslaget.
Så det vil jeg selvfølgelig opfordre til at man gør.
Jens Joel (S), 2016-02-11:
Ganske kort: Vi tredjebehandler jo det her forslag, som både skal sikre effektiviseringer og lavere priser i vandsektoren, men som også gerne skulle sikre, at vi i fremtiden bliver ved med at kunne udvikle den gode vandteknologi og de teknologiske løsninger, som faktisk også er noget, vi tjener rigtig mange penge på, og som giver mange arbejdspladser.
Vi havde i tirsdags, da vi stemte ved andenbehandlingen, et ændringsforslag fra oppositionen, som lagde fokus på at inddrage teknologiledelse og totaløkonomi i lovgivningen.
Det blev stemt ned af det lille flertal, som der var imod det, men vi noterede os også, at ministeren flere gange har sagt, at han sådan set støtter de her betragtninger om at sikre en totaløkonomisk tilgang, og vi noterede os, at Det Konservative Folkeparti i deres betænkningsbidrag har skrevet, at man regnede med, at det skulle diskuteres i forligskredsen.
Så det vil vi sådan set bare gerne opfordre til at ministeren bekræfter; så når det nu ikke kommer til at stå i lovbemærkningerne, sådan som vi havde ønsket, vil vi gerne have, at forligskredsen bliver inddraget i at sikre, at vi både får teknologiledelse og totaløkonomi ind i den fremtidige udmøntning af loven.
Trine Bramsen (S), 2016-02-11:
Min farfar var murer og gik altid med lommekniv.
Sådan var det bare.
Sådan var det også for tusindvis af andre lovlydige borgere, der havde en kniv i lommen, for det havde de altid haft.
Kniven blev brugt på arbejdet som murer til at skrælle appelsiner, åbne dåser og breve, ligesom han havde den her kniv med på jagt og fisketur.
Og det er i bund og grund derfor, vi behandler lovforslaget i dag, nemlig for at borgere som min farfar – han hed Ejgil – kan komme til lovligt at bære deres kniv i helt lovlige ærinder.
Det er, samtidig med at vi selvfølgelig ikke går på kompromis med trygheden i befolkningen og vi får strammet nettet om de voldskriminelle, som vi desværre alt for mange gange har set forvolde stor skade, også med dødelig udgang.
Det, der gør det her lovforslag lidt svært, er jo, at alle er lige for loven, og derfor kan det være svært at se, hvad en borger vil bruge sin kniv til, inden den bruges.
Men det er ikke desto mindre det, lovforslaget her tilsigter.
På den ene side lempes reglerne for at bruge kniv til de formål, som jeg nævnte indledningsvis.
På den anden side forsøger man med lovforslaget at skærpe kursen mod knive i bl.a. nattelivet og kriminelle miljøer, og forslaget lægger samtidig op til, at knive kun må medbringes på offentlige steder, når der er et såkaldt anerkendelsesværdigt formål.
Det udvides så til alle knive og blankvåben.
Den sidste del har vi et par spørgsmål til, jævnfør bl.a. bemærkningerne fra Dommerforeningen.
Vi vil sikre, at det er helt klart, hvad disse anerkendelsesværdige formål omfatter, og herunder skal det sikres, at der forstås tilspidsede situationer som f.eks. ved koncerter, situationer på barer, ved fodboldkampe m.v. Og et af de eksempler, som der er givet, på, at det kan være rigtig, rigtig svært med den her lov, er måske i den mere humoristiske ende: Eksempelvis har sækkepibespillere, der bærer kilt, som oftest en kniv, ikke en dolk, som en del af deres udstyr, og de må jo formodes ofte at spille ved festlige lejligheder og til koncerter, og derfor er det selvfølgelig vigtigt, at vi får præciseret det her forslag så godt som muligt.
Det er jo netop en svær balance at finde i det her dilemma mellem de anerkendelsesværdige formål og de formål, som dem, der vil forvolde skade på vores medborgere og begå kriminalitet, har.
Måske ministeren allerede i dag kan præcisere den del, som jeg netop har problematiseret.
Må jeg ikke til sidst sige, at dette er et vigtigt lovforslag, der vedrører utrolig mange mennesker med både gode hensigter og dårlige hensigter.
Derfor er det vigtigt, at vi lander en lov, som er langtidsholdbar, og som der er bred politisk opbakning til.
Med forhåbningen om, at ministeren vil give sit ord på, at lovens formuleringer om det anerkendelsesværdige formål er forståelige og i praksis også anvendelige, skal jeg meddele, at vi Socialdemokrater kan støtte forslaget her.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-02-11:
Vi behandler nu forslaget til en ny knivlov, der skal afløse en gammel og noget omdiskuteret lov.
Den lov, der gælder nu, er ikke hensigtsmæssig af flere årsager.
Den forhindrer ikke i tilstrækkelig grad de folk, der under ingen omstændigheder bør have en kniv med i nattelivet, fra at medbringe kniven, så længe den bare er under 7 cm.
Men selv en lille kniv i nattelivet kan betyde meget store skader og tragiske dødsfald, der formentlig kunne have være undgået, hvis der var et forbud mod at bruge kniv og medbringe kniv disse steder.
Set i dette lys er det lovforslag, vi behandler nu, godt nyt til alle, der ønsker knivene ud af nattelivet og væk fra andre farlige steder, som betyder en øget risiko for voldsomme episoder, hvor brug af knive medfører risiko for at dræbe.
Samtidig lægges der op til en hård straf for folk, der ikke har forstået budskabet og alligevel tager en kniv med sig i nattelivet, og som i forvejen måtte være idømt straf for overtrædelse af en stribe forskellige paragraffer i straffeloven.
På strafsiden sender loven et meget klart signal: Lad kniven blive hjemme, eller modtag en hård straf.
Det er et rigtig godt signal at sende.
Men gudskelov er der masser af mennesker, der på fredelig vis hver dag bruger forskellige former for knive i deres arbejde, fritid eller i forbindelse med andre aktiviteter, og som intet ondt har i sinde, men for hvem kniven er et nyttigt redskab i forbindelse med daglige gøremål.
Det skal vi naturligvis ikke slå ned på.
I dette tilfælde kommer det anerkendelsesværdige formål ind i billedet.
Det kan i høj grad give håndværkere, jægere, sportsfiskere og spejdere og andre gode folk, der bruger kniv eller dolk i arbejdet eller fritiden, mulighed for fremadrettet at bruge deres kniv.
De mindre knive, som jeg tror mange danskere hver dag går rundt med i lommen, vil der også være mulighed for at bære i fremtiden, medmindre man naturligvis er et sted, hvor omstændighederne ikke taler for at man bør bære en kniv, og hvor der er en hård kurs over for det.
Kort og godt mener vi i Dansk Folkeparti, at der lader til at være en sund balance i forslaget.
På den ene side slår vi hårdt ned og straffer den gruppe mennesker, der ikke kan finde ud af, at knive ikke hører til i nattelivet, og på den anden side fastholder vi ganske almindelige, fredelige danskeres mulighed for at bruge kniv i forbindelse med arbejde og hobby, og at muligheden for at bære små lommeknive og multiværktøjer heller ikke forsvinder.
Vi både straffer dem, der ikke ønsker at opføre sig ordentligt, og tager hensyn til almindelige mennesker.
Det er vi godt tilfredse med.
Tak for ordet.
Preben Bang Henriksen (V), 2016-02-11:
Tak for det.
Jeg skal ikke trætte med at gennemgå lovforslaget endnu en gang.
Det er gjort glimrende af de tidligere ordførere.
Det flytter som bekendt kompetencen fra ministeriet, departementet, ud til anklagemyndigheden.
Vi lægger også vægt på, at der fortsat i den her type sager er appeladgang, nu direkte til domstolene.
Så vi kan fuldt ud støtte forslaget.
Så Venstre kan støtte forslaget.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-02-11:
Jeg kan forstå på bemærkningerne, at det er ministeriets vurdering, at det er mere hensigtsmæssigt, at konkrete sager overflyttes, da behandlingen af sagerne i dag allerede sker i samarbejde med politi og anklagemyndighed, der jo også er ansvarlig for at indbringe den trufne beslutning til byretten, hvis den ønskes prøvet.
Der er altså tale om forenkling af arbejdsgangene sammenlignet med, hvordan systemet fungerer i dag.
Forslaget rummer også bestemmelse om klageadgangen fremadrettet.
Jeg bliver også nødt til at sige, at i udvalgsarbejdet kommer vi til at stille en lang række spørgsmål om lige præcis det her forslag, som vi endnu ikke har taget stilling til fuldt ud, men vi ser frem til udvalgsarbejdet og til at følge forslagets vej igennem det.
Trine Bramsen (S), 2016-02-11:
Det er jo sjældent, at vi har et lovforslag, hvor titlen nærmest er længere end indholdet af talen.
Lovforslaget sikrer, at der etableres lovgrundlag for, at en række konkrete sager på det strafferetlige område, eksempelvis sager om udlevering af personer til strafforfølgning til international fuldbyrdelse af visse straflige afgørelser m.v., kan behandles af anklagemyndigheden.
I dag behandles disse sager i Justitsministeriets departement, men i tæt samarbejde med anklagemyndigheden.
Når vi i dag behandler forslaget om overførsel af sagerne fra Justitsministeriets departement til anklagemyndigheden, er det ikke mindst af hensyn til en mere effektiv udnyttelse af ressourcerne.
Det kan vi fra Socialdemokratiets side bakke op om, og derfor støtter vi forslaget.
Søren Pind (V), 2016-02-11:
Må jeg ikke godt starte med at takke ordførerne for den overordentlig positive modtagelse af lovforslaget.
Det er jeg glad og taknemlig for.
Jeg har glædet mig til i dag.
Det har været en mærkesag for regeringen og ikke mindst for mig selv siden regeringsdannelsen, at vi fik gjort noget ved knivloven.
Det er en opgave, som jeg har prioriteret højt, fordi knivreglerne vedrører rigtig mange mennesker, og fordi det er uacceptabelt og skadeligt for retsfølelsen, når vi har lovgivning, som ikke giver mening for store dele af befolkningen.
Med lovforslaget indfører vi en helt ny knivlov, som på den ene side forenkler og lemper reglerne for brug af knive til fornuftige, dagligdags formål og på den anden side skærper kursen mod knive i bl.a. nattelivet og kriminelle miljøer.
Vi gør det nemmere at være friluftsmenneske og sværere at være kriminel.
Forslaget indebærer bl.a., at forbuddet mod enhåndsbetjente foldeknive ophæves, og at princippet om, at knive må medbringes på offentlige steder, når der er et anerkendelsesværdigt formål, udvides til at omfatte alle knive bortset fra de særlig farlige knive, som fortsat er helt forbudte, det vil altså sige knive som springknive eller kastestjerner. I nogle af høringssvarene har der været udtrykt bekymring i forhold til små lommeknive, som jo bruges af mange mennesker i det daglige.
Det er ikke og har aldrig været intentionen at kriminalisere helt almindelige borgere og forbyde, at almindelige små foldeknive, f.eks. lommeknive, eller multiværktøjer eller proptrækkere med indbygget kniv kan bruges af helt almindelige mennesker til dagligdags og fredelige praktiske gøremål.
Derfor er der foretaget en række præciseringer i det lovforslag, som nu er fremsat, så det gerne skulle stå helt klart.
Og i forhold til nogle af de spørgsmål, som er rejst, f.eks. af fru Lisbeth Bech Poulsen, men også af andre, håber jeg jo, at de vil blive afdækket under udvalgsbehandlingen med de spørgsmål, der måtte blive stillet, så vi har det, om jeg så må sige, helt på det rene.
Men det er regeringens opfattelse, at der er steder og situationer, hvor medbragte knive, også små foldeknive, som udgangspunkt ikke har noget at gøre.
Det gælder f.eks. til større fodboldkampe og politiske demonstrationer og i nattelivet.
Derfor indfører vi i realiteten et totalforbud imod at medbringe kniv sådanne steder.
I bund og grund er der tale om en forenkling af reglerne baseret på sund fornuft.
Det tror jeg at både fornuftige knivbrugere og de mange mennesker, som færdes i nattelivet, kommer til at sætte pris på.
Jeg vil selvfølgelig følge tæt, hvordan de nye regler kommer til at virke i praksis, om fornuften virker, som den skal.
Det tror jeg den gør, men skulle det mod min forventning vise sig, at reglerne ikke virker, så vil jeg reagere på det.
Med de bemærkninger vil jeg endnu en gang takke ordførerne for indlæggene.
Jeg er rigtig glad for den brede opbakning, forslaget ser ud til at nyde.
Jeg ser frem til den videre behandling, og jeg står selvfølgelig til rådighed for besvarelse af spørgsmål.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-02-11:
En meget udskældt lov bliver nu erstattet af en bedre.
Vi har en ny knivlov foran os, hvor det forsøges med sund fornuft at finde en balance, i forhold til hvornår man må bære kniv.
Der er også fundet en måde sådan bredt at beskrive anerkendelsesværdige formål, så man ikke straffes for at have en lille lommekniv eller et multiværktøj i lommen.
Og så kan man bære kniv til anerkendelsesværdige formål, og vi skal ikke straffe folk, der går en tur i skoven og har en lommekniv med.
Men vi må også sige, at tiderne jo er anderledes.
Den tid er forbi, hvor man kan sige, at vi ikke skal have en knivlov; den tid er forbi, hvor vi kan acceptere, at man har knive med i nattelivet.
Sådan et samfund lever vi ikke i, og derfor skal de selvfølgelig væk i den sammenhæng.
Så skærper vi også straffen.
Det synes jeg er helt på sin plads.
Vi kommer efter dem, vi skal komme efter.
Vi kommer efter banderne.
Nu er det slut med, at de kan have en kniv med et blad på 6,9 cm, når de bærer den i nattelivet og i alle andre situationer.
Så det synes jeg er et rigtig godt udkomme af den her lov.
Så for at opsummere: Vi får en langt bedre knivlov, end vi har haft tidligere, og mon ikke det lykkes at få præciseret de sidste ting til alles tilfredshed.
Jeg synes, man er kommet rigtig langt med det, der ligger her.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-02-11:
Der er alt for mange historier om almindelige folk, der er kommet i knibe på grund af knivloven.
Jeg er ud af en familie af håndværkere og jægere, og jeg skulle hilse og sige, at de glæder sig rigtig meget til, at den her lov bliver lavet om.
Det har været noget juks, og det har selvfølgelig ikke været ond vilje fra Folketingets side, men det har været problematisk for dem, der er blevet sigtet.
Der har været historier om folk, der har været her og kun har haft opholdstilladelse, og hvor det har haft virkelig grundlæggende og alvorlige konsekvenser for deres videre liv.
Så det her vil jeg gerne anerkende ministeren for.
Men i udgangspunktet støtter SF lovforslaget og håber også, at ministeren vil se velvilligt på, at vi kan få defineret anerkendelsesværdige formål lidt skarpere.
May-Britt Kattrup (LA), 2016-02-11:
Der er flere analyser.
Bl.a. har Dansk Industri en analyse, der viser, at udlicitering giver en besparelse på omkring 10 pct., og der findes også andre undersøgelser.
Jeg vil gerne fremsende dem til ordføreren.
Med hensyn til medarbejderne i private virksomheder er det også almindeligt kendt, at de får en bedre løn, og at de absolut er meget glade og tilfredse.
Der er mange færre sygedage i private virksomheder, end der er i det offentlige.
Det hænger måske sammen med, at arbejdsmiljøet ofte er bedre i private virksomheder, end det er i offentlige virksomheder.
Emrah Tuncer (RV), 2016-02-11:
Jeg er enig med fru Pernille Skipper i, at det selvfølgelig er begrebet, som fru Pernille Skipper var inde på, vi skal have defineret, og du har fuldstændig ret, i forhold til hvilken myndighed der så skal vurdere, om det var anerkendelsesværdigt.