Frank Aaen (EL), 2012-06-13:
Vi er i Enhedslisten meget optaget af at beskytte boligens ukrænkelighed, beskytte borgernes menneskerettigheder og sørge for, at myndighederne ikke overtræder de almindelige menneskerettigheder, selvfølgelig.
Det gælder både hertillands og ude i verden, ingen tvivl om det overhovedet.
Jeg vil måske lige starte med at sige, at dem, der i dag har meget travlt med at beskytte – og det er al ære værd – menneskerettighederne og retssikkerheden, sådan set er dem, der har stået bag 10 års forringelser af menneskerettighederne og retssikkerheden igennem den såkaldte terrorlovgivning, hvor man virkelig systematisk har udhulet folks rettigheder, deres retssikkerhed, deres beskyttelse imod vilkårlig overvågning, deres beskyttelse imod hemmelige retssager, og hvad ved jeg, som er gennemført de sidste 10 år.
Så jeg er da glad, hvis det er sådan, at den bekymring for det enkelte menneskes menneskerettigheder og retssikkerhed lige pludselig spiller så stor en rolle, som vi har hørt i dag.
Det kan jo lægge op til en god revision af den såkaldte terrorlovgivning.
Når jeg startede med at sige, at vi er meget optaget af boligens ukrænkelighed og menneskerettighederne, så ligger der jo deri også den tilgang til lovforslaget, at her er der ikke tale om en bolig, her er tale om en virksomhed, typisk en arbejdsplads, og det er meget vigtigt, når man har den her debat, at man holder øje med, at der er forskel på en virksomhed og en bolig. For boligen er der, hvor man bor, og virksomheden er der, hvor man har en arbejdsgiver, der bestemmer, og som har en lang række rettigheder og har en lang række ansvarspunkter.
F.eks. har arbejdsgiveren et ansvar for de ansattes ve og vel, hvordan de behandles, og derfor har vi som samfund, da den ansatte altid er den svage i det spil, et ønske om at beskytte de ansatte imod mishandling fra deres arbejdsgivers side eller i hvert fald at få en sikkerhed for, at arbejdsgiveren behandler sine ansatte ordentligt.
Og derfor har vi et arbejdstilsyn, der kan gå ind og se, om denne arbejdsgiver, der har ansvaret for tilrettelæggelsen af arbejdet, sørger for, at de rettigheder overholdes, og at der ikke sker unødige arbejdsulykker.
På samme måde har arbejdsgiveren magt over skatteopkrævning, afgiftsopkrævning, sikkerhed for, at de ansatte har arbejdstilladelse her i landet, og en lang række andre ting, der vedrører de ansatte, og hvor vi som samfund har brug for at kunne vide, både om den skat, der opkræves, og de afgifter, der opkræves eller skulle opkræves, bliver opkrævet og bliver afregnet til samfundet, og om de ansatte igen har de rettigheder, ansatte også på det område har.
Derfor skal vi have mulighed for, at myndighederne kan gå ind og kontrollere, at det faktisk sker, og at arbejdspladsen fungerer på rimelig vis.
Det gør man typisk gennem stikprøver, fordi man på den måde ligesom også kan sige, at arbejdspladserne skal være opmærksomme på, at de kan risikere at få en stikprøvekontrol, der viser, om de overholder reglerne.
Det gør man selvfølgelig også, hvis man for nogle brancher, det kunne gælde hotelvirksomhed, er nervøs for, om der sker en overtrædelse af reglerne.
Det er altså derfor, man kan lave kontrolvirksomhed, og det skal der være mulighed for, når det handler om virksomheder.
Men selvfølgelig er det nogle helt andre regler, der gælder for en bolig, og jeg vil da bare sige, at det, at en virksomhed ligger i en have, vel ikke gør, at man kalder virksomheden for en bolig.
Altså, der må også være lidt ræson i debatten.
Det her drejer sig altså ikke om boliger, det drejer sig om virksomheder.