runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anita Knakkergaard (DF), 2007-05-29:
Jamen helt ærligt, hvis en udlejer har en udlejningsejendom og udlejer tager på ferie i 3 uger eller er bortrejst i en måned, så vil det sige, at den udlejer jo ikke får det at vide, og så har han ingen mulighed for at overholde den frist på 8 dage, som fru Lissa Mathiasen har sat.
Sådan er det bare, og det duer ikke.
Så hellere at man siger, jamen der er en frist, der er betydelig længere, og ellers går man til teknisk forvaltning, men det kan man jo allerede i dag, og man kan også få dem til at foretage undersøgelsen og forestå at betale undersøgelsen, og man kan inddrage embedslægen.
Det kan man allerede i dag.
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-29:
Det, som fik mig op på talerstolen, er selvfølgelig fru Lissa Mathiasen, som prøver at tegne det her billede af, at flertallet i Folketinget ikke interesserer sig for skimmelsvamp og heller ikke vil gøre noget ved det.
Det kunne ikke være mere forkert, for situationen er jo tværtimod den modsatte.
Vi gør tværtimod rigtig meget.
Bare tag fat i boligaftalen fra sidste efterår, som Socialdemokratiet jo ikke ønskede at være en del af, hvor vi jo sætter
markant flere penge af til at sikre, at skimmelsvampproblemet bliver løst mere og mere.
Vi får iværksat undersøgelser ude i kommunerne for at finde ud af, hvor stort et problem det er, og ikke mindst sender vi også et skarpt signal til kommunerne om, at det altså er dem, der har forpligtigelsen til at sørge for, at det løses, hvis folk bor i usunde boliger, og at det skal løses hurtigt.
Derudover gør vi også det, at det i materialet over for lejere bliver tydeliggjort, hvad det er for nogle muligheder, man har som lejer, og det vil blive lagt ud på Socialministeriets hjemmeside, så alle folk kan se, hvad der er af muligheder.
Der har man jo også taget initiativ til at sige, at vi bliver nødt til at forske mere i det.
Men at prøve at begynde at tegne et billede af, at vi ikke interesserer os for at få løst skimmelsvampproblemet, er simpelt hen totalt forkert.
Det, der derimod er ved forslaget fra Socialdemokratiets side, er jo, at der hurtigt kan opstå en konfliktsituation mellem lejer og udlejer, fordi lejeren kan påtvinge, at der skal igangsættes en bekostelig undersøgelse fra udlejers side uden noget som helst hold i det eller beviser.
Man kan hurtigt tænke sig, at en lejer måske kommer i en eller anden form for situation med udlejeren, hvor lejeren er utilfreds med lejen, eller hvad ved jeg, og så bare kan sige: Jeg tror, der er skimmelsvamp.
Undersøg det straks.
Sådan kan man altså blive ved med at danse rundt om den varme grød igen og igen, uden at vi får løst det, som det egentlig handler om, nemlig at få reduceret skimmelsvampen udeomkring i de danske hjem.
Det synes vi hellere vi skulle gøre med noget konkret oplysning, ved at sørge for at holde kommunerne fast på deres ansvar og så forske mere end det, der gøres i dag.
Anita Knakkergaard (DF), 2007-05-29:
Nu kender jeg også, som fru Lissa Mathiasen siger, Dragørsagen med de 44 boliger, og fru Lissa Mathiasen ved jo lige så godt som jeg, at der var 3 boliger eller sådan noget, der var skimmelsvamp i, og dem er kommunen inddraget i, og de skal jo også finde erstatningsboligerne.
Men det var renoveringsarbejdet, det handlede om i Dragørboligerne.
Det kan ikke nytte noget, fru Lissa Mathiasen ryster på hovedet.
Vi har selv haft dem inde.
Jeg synes, det her skal gå hurtigst muligt, fordi der er folk, der virkelig bliver syge af det, og det er vi enige om, men det skal foregå på en ordentlig måde, sådan at det bliver til gavn for lejeren og ikke bare hovsaløsninger.
Vi skal også have det indført i institutionerne.
Vi skal have en ordentlig løsning.
Lissa Mathiasen (S), 2007-05-29:
Jeg kunne godt tænke mig at stille dette spørgsmål til fru Anita Knakkergaard: Hvor længe synes man i Dansk Folkeparti det er rimeligt at en lejer skal bo, hvor der er en begrundet mistanke om skimmelsvamp?
Hvor længe er det rimeligt at en lejer skal bo der?
Hvor længe er det rimeligt man skal vente på, at en udlejer kommer hjem fra ferie, får tid, har lyst?
Vi kender Dragørsagen som den seneste.
Der er altså gået over 2 år.
Nu ligger der heldigvis en politianmeldelse.
Men 2 år!
Hvad betyder det for det for de menneskers helbred?
Hvor lang tid synes Dansk Folkeparti at man skal vente?
Har det hjulpet dem?
Har det hjulpet f.eks. lejerne i Dragør, som vi har haft på besøg i Boligudvalget, at den undersøgelse er sat i værk?
Har det hjulpet de lejere rundtomkring i landets kommuner, som klager og klager, og som skriver herind, at den undersøgelse er sat i værk?
Det eneste, der vil hjælpe i forhold til dem, er, at der kommer et pres, der siger til udlejeren, at inden for 8 dage skal der et uvildigt firma ud og undersøge, hvilke typer skimmelsvamp det er, og derefter skal embedslægen ud.
Det, vi så siger, er, at hvis nu ikke udlejeren vil, så kan kommunen pålægges at gå ud og gøre det.
Det, det her betyder, er jo netop, at vi sikrer, at lejerne ikke – det kan jeg ikke forstille mig andet end vi alle sammen er enige om – skal blive boende i noget i årevis, som er direkte helbredstruende, og at de skal ud af deres lejlighed, hvis den er sundhedsskadelig.
Det er det, det her forslag alene går på.
Anita Knakkergaard (DF), 2007-05-29:
Jeg ved ikke, om hr. Rasmus Prehn var med til høringen – det lyder ikke sådan.
Men det er sådan, at hvis ens lejlighed ikke bliver ordentlig udluftet, eller hvis man bader meget eller hænger tøj til tørre og deslige og ikke sørger for udluftning, ja, så dannes der altså skimmelsvamp i lejligheden, sådan er det bare.
Der kan også være tekniske årsager, hvor det så er udlejeren, der skal ind, eller man kan sige, at det er halvthalvt, der er årsagen til det.
Sådan kan det også være.
Men det var, hvad vi hørte til den høring.
Og vi forventer jo, at hele den undersøgelse ligger og er bearbejdet den 1. juni, og vi vil have et ordentligt grundlag, det skal ikke være hovsaløsninger.
Rasmus Prehn (S), 2007-05-29:
Ja, der var ikke meget svar på det, jeg lagde op til, men i forhold til de 50 pct., der skulle være lejernes ansvar, hvor har fru Anita Knakkergaard så det fra?
Mig bekendt har det i reglen noget at gøre med den måde, bygningen er konstrueret på.
Jeg vil gerne have Dansk Folkepartis ordfører til at uddybe, hvordan lejeren påfører sig ansvaret for, at der er kommet skimmelsvamp i en bolig.
Man skal så nærmest forstå det derhen, at Dansk Folkeparti mener, at når det er lejerens eget ansvar, kan vi ikke gøre noget ved det, og så må de bare leve med det og blive syge, deres børn inklusive.
Dansk Folkepartis ordfører gav udtryk for, at der skal undersøges ting til bunds, før man kan komme med et forslag.
Men det er jo netop det, der har været foretaget.
Derfor må det da undre, at Dansk Folkeparti, der i en række andre sammenhænge gør sig til talsmand for den lille mand, for lejeren, for dem, der er i klemme osv., nu står her på Folketingets talerstol og siger til familien med skimmelsvamp, at de ikke vil være med til at give dem den her hånd, de vil ikke være med til sikre en hurtig proces, de vil ikke være med til en række af de her ting, der kan hjælpe dem.
Der er altså familier derude i Danmark, der bor i en lejlighed, de ikke kan komme fra, fordi der ikke kan blive en afgørelse i sagen, og som må leve med, at deres børn får sygdomme osv. på grund af skimmelsvamp.
Der skal vi altså høre, at Dansk Folkeparti ikke vil tage stilling til den her sag og siger, at der ikke er noget nyt, og siger, at det kan man bare vente med osv., og nu må vi have nogle flere undersøgelser.
Mens vi venter, er der folk, der bliver mere syge, der er folk, der bliver invalideret for resten af deres liv.
Det skal man lige tage højde for.
Der er behov for handling nu.
Og det er en skam, at Dansk Folkeparti ikke vil stemme for det her forslag.
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-05-30:
Lad mig allerførst byde velkommen til hr. Naser Khader i hans nye egenskab af repræsentant for Ny Alliance, og lad mig takke udenrigsministeren for hans indledning, som jeg synes kom godt omkring i stoffet og udmærket redegjorde for den øjeblikkelige situation.
Det samlede billede er både frustrerende og temmelig deprimerende.
Det er som at se en dans på stedet: Somme tider er der lidt nye trin, men der er ikke noget afgørende nyt.
Og det er det, der er så deprimerende, fordi behovet for regulære, reelle fremskridt er så stort, for palæstinenserne, som økonomisk og socialt lever under meget dårlige forhold, for israelernes sikkerheds og trygheds skyld og for hele regionen, der lider under følgevirkningerne af konflikten, som sender sine stråler alle vegne hen.
Det er glædeligt, at USA nu igen engagerer sig stærkt i konflikten.
For nylig opnåede den amerikanske udenrigsminister at inspirere til regelmæssige møder mellem premierminister Olmert og præsident Abbas.
De havde egentlig forpligtet sig til møder hver 14. dag, men det er løbet ud i sandet.
Vi håber, at disse drøftelser snart genoptages regelmæssigt.
Der er også sket det, at Den Arabiske Liga nu gentager det saudiske initiativ og støtter op om det.
Det har vakt fornyet interesse i Israel.
Vi må fra dansk side støtte og styrke EU's indsats i Mellemøsten – det gør vi, og det redegjorde udenrigsministeren udmærket for – og vi bør også bilateralt gøre vores til at lindre smerten, bl.a. gennem støtten til f.eks. UNRWA.
Det er svært at tro, at der virkelig venter et gennembrud.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-30:
Desværre synes jeg, hans konklusion var lidt trist og lidet anvendelig, nemlig at det i sidste ende må være op til parterne selv at finde frem til en løsning.
Det synes jeg nok de sidste mange, mange år klart viser.
Vi kan fejre 40 års besættelse i år, hvis det er noget at fejre.
Det er gået fra ondt til værre, og verdenssamfundet har jo i alt for høj grad gjort præcis det, som udenrigsministeren siger man skal gøre, ladet dem selv forsøge at klare det.
Og det må man altså nu erkende simpelt hen ikke er muligt.
Der har været mange interessante udviklinger i området.
Jeg synes, det sidste par år især har været præget af Israels ekstreme uvilje og ekstreme indsats for at undgå enhver form for fredsforhandling.
Man har stort set gjort alt.
Man har taget fredsprocessen som gidsel for hver eneste galning på begge sider.
Siden Abu Mazen blev valgt i 2005, har palæstinenserne oplevet voldsomme tilbageskridt i deres levestandard.
Bosættelserne blev udbygget på trods af det internationale samfunds protester og på trods af Genèvekonventionerne.
Og på trods af at det var en del af fredsaftalen i sin tid, at man skulle stoppe bosættelserne, er de fortsat.
Østjerusalem, det besatte Østjerusalem, er rent faktisk blevet annekteret af israelerne.
Israelske checkpoints er der ved hver eneste by, hver eneste landsby.
Man kan ikke komme ud eller ind af en landsby uden at skulle passere israelske checkpoints, og en lang række menneskerettighedsorganisationer, bl.a. israelske, har dokumenteret, hvordan det bliver afgjort fuldstændig tilfældigt, hvem der må passere, hvordan man må passere, hvornår man må passere, og hvor længe man skal stå i kø og vente.
Jeg har hørt historier fra ældre palæstinensere, der oplevede, at de der i køen ikke kunne holde sig.
Den ydmygelse, man bliver udsat for ved de her checkpoints, er jo ikke med til at fremme de moderate kræfter.
Muren, der er blevet bygget, siden Abu Mazen blev valgt, bosættervejene, hvor man fortsætter med at gennemhulle det palæstinensiske område. Vi lukker øjnene.
Vi lukker øjnene og lader dem selv klare ærterne.
Vi vil ikke engang bruge de midler, vi rent faktisk har, nemlig associeringsaftalen mellem EU og Israel, hvor der bliver stillet krav om, at Israel lever op til international ret, altså folkeretten; at de overholder Genèvekonventionen, hvad de jo helt tydeligt ikke gør; at de kun sælger produkter, der stammer fra Israel, hvad de jo helt tydeligt blæser på.
Der bliver solgt produkter fra de besatte – besatte – områder i strid med aftalen, og alligevel lukker vi øjnene.
Det er altså med til at fremme en kolossal desperation på begge sider.
Og det er også derfor, at man i det her forslag til vedtagelse understreger et krav om, at begge sider besinder sig.
Men det er altså værd at understrege, at det er Israel, der i sidste ende sidder med den bedste mulighed for at gøre en indsats for freden her, da det er Israel, der er den stærke part og den besættende part, ikke mindst.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Der blev sagt, at vi lukker øjnene.
Altså, det vil jeg gerne have uddybet lidt.
Jeg mener, at vi fra dansk side forsøger at yde en masse humanitært i forhold til palæstinenserne – jeg ved ikke, hvor mange hundrede millioner kroner, der bliver sendt af sted hvert år – og at man på alle mulige måder forsøger at afhjælpe eventuel nød.
Jeg vil gerne spørge om Gaza.
Hvorfor lykkedes det ikke?
Var det kun det her med, som ordføreren sagde i et spørgsmål til mig, at der blev lukket for vandhanen?
Var det det, der gjorde, at man i Gaza ikke kunne starte sin palæstinensiske stat i fred og ro?
Pernille Frahm (SF), 2007-05-30:
Hvordan forestiller hr. Søren Espersen sig at man kan opbygge en normal stat med handel osv. i det, som ganske mange internationale observatører beskriver som et lukket fængsel?
Man kunne jo forestille sig, at det er nogle af de samme mekanismer, som har gjort sig gældende, når israelske bosættere i Hebron kaster deres skrald og affald ned i hovedet på folk i basaren.
Men man kunne også spørge: Er det et argument for noget som helst?
Jeg kan se, at hr. Søren Espersen nikker og synes, det er helt i orden.
Så må man gerne spærre mennesker inde, så må man gerne spærre næsten 2 millioner mennesker inde i et landområde på størrelse med Langeland og afskære dem fra enhver kontakt med omverdenen.
Det synes hr. Søren Espersen måske er o.k.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Nu prøver vi at skrue tiden tilbage til sommeren 2005, hvor israelerne rømmede Gaza, hvor grænsen til Egypten blev åbnet, hvor alle israelske tropper forlod Gaza, og hvor alle israelske borgere forlod Gaza.
Hvad er det, der gør, hvad er det for en mekanisme, der i sådan en situation sætter i gang og betyder, at folk så løber rundt i gaderne og smadrer alting?
Og det, de ikke smadrer, hugger de.
Hvad er det for en mekanisme, der sætter i gang, når hele det internationale samfund står klar med økonomisk bistand, med teknisk bistand, med al mulig humanitær hjælp for at få det her samfund i gang, til at starte en palæstinensisk stat?
Hvorfor?
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Det vil sige, at det er forståeligt med en overreaktion, der også rammer civile, kvinder, børn m.v.?
Til det der med, at man skyder tilbage til dér, hvor der blev skudt fra oprindelig, vil jeg sige, at det da ikke er sikkert, det er faste stillinger; det kan være, det er mobile; det kan være, man rammer det forkerte.
Jeg mener, man skal gengælde angreb, helt klart, men jeg synes, det er dybt forkasteligt, at det går ud over civile hver gang, fordi man gengælder helt tilfældigt.
Er det forståeligt?
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-30:
For ikke så længe siden fortalte hr. Søren Espersen, hvor smertefuldt og hvor heroisk det var, at Israel havde forladt bosættelserne i Gaza.
Jeg vil godt høre: Kan det virkelig være så heroisk og smertefuldt at leve op til kravene i folkeretten?
Jeg går ud fra, at hr. Søren Espersen er enig i, at den israelske bosættelsespolitik er i modstrid med folkeretten, er i modstrid med Genèvekonventionerne.
Derfor burde det vel være en naturlig ting, at en stat, der i hvert fald i Dansk Folkepartis retorik er demokratisk, lever op til den almindelige folkeret.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Det var også det, jeg sagde i mit ordførerindlæg.
Vi har kun nogle forestillinger om, hvor det skal bære hen.
Det har jo også lidt at gøre med det spørgsmål, jeg stillede til hr. Mogens Lykketoft: Hvad er det, der gør, at man ikke må have jøder boende på Vestbredden?
Hvad er det, der folkeretligt strider mod, at jøder har lov til at bosætte sig, hvor de vil, og oven i købet har opkøbt land?
Hvad er det, der gør det?
Det giver jo ingen mening.
Derfor må jeg fastholde, at tilbagetrækningen fra Gaza ikke alene var utrolig værdig, men også meget opofrende for Israel, og jeg mener, man bør takke dem for det.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-30:
Hr. Søren Espersen besvarer ikke spørgsmålet.
Kan det virkelig være så heroisk at skulle leve op til kravene i folkeretten?
Og vil hr. Søren Espersen ikke medgive, at det jo kun er en brøkdel af de folkeretsstridige bosættelser, som israelerne har forladt, og i forlængelse af det, at det, at man rømmede bosættelserne i Gaza, kan have sammenhæng med, at man så desto stærkere ville fastholde bosættelserne på Vestbredden, og at der ligger en sammenhængende strategi fra den israelske regering, fra Sharon og Olmert, om, at palæstinenserne skal leve i nogle isolerede bantustans, hvor de bliver så klemt socialt og økonomisk, at de til sidst river hovederne af hinanden, og at det i virkeligheden er det, der er ved at ske i Gaza i øjeblikket, og at det er det mest grusomme, man kan se i udviklingen i øjeblikket, og at det i hvert fald ikke – i hvert fald ikke – giver mere sikkerhed for den israelske stat?
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Det var meget smerteligt for Israel.
Det var utrolig smertelige scener, israelerne så, da folk, der havde boet i området i Gaza og havde opbygget blomstrende haver, pludselig blev tvunget væk, oven i købet af det israelske militær.
Det skal man ikke undervurdere, og der skal man ikke sige, at det bare var sådan en eller anden vild idé, som Sharon fik, og at det nok ikke rigtig var noget, der betød noget.
Det betød noget, og det ramte hver eneste israelske familie, da man oplevede de scener og så, hvor værdigt det var – det var det, jeg forsøgte at skildre – i modsætning til det der vilde hærværk, som palæstinenserne satte i værk bagefter.
Der bliver sagt, at israelerne skyder vildt omkring sig; det mener jeg ikke er tilfældet.
De ting, som jeg har erfaret, som jeg har læst om, og som jeg har set, har altid været forsøg fra israelernes side på i det mindste at ramme de militære mål, der kunne true, altså en eller anden affyringsrampe fra et eller andet mobilt element eller en eller anden baggård, hvor raketten blev sendt af sted fra eller blev produceret; det har man forsøgt.
Eller man er gået efter terrorister, som kørte i deres bil osv., og har forsøgt at ramme den præcise bil.
Det er jo ikke at skyde vildt omkring sig.
De raketter, der flyver ind over Sderot, er nogle, der lander fuldstændig vilkårligt og i øvrigt i en fuldstændig civil by.
Så det er ikke rigtigt, hvad hr. Rune Lund siger, at israelerne skyder vildt omkring sig.
Rune Lund (EL), 2007-05-30:
Problemet er jo, at israelerne skyder vildt omkring sig og reagerer med overdreven magtanvendelse.
Nu kan man også på Danmarks Radios hjemmeside læse, at en dansk statsborger, som tilsyneladende har siddet og arbejdet ved sin computer, er blevet ramt af skud i hovedet, og at vedkommende er indlagt på hospital.
Det lyder meget kritisk.
Det er så en dansk statsborger, det er et dansk liv, men et liv er jo et liv, uanset om det er en dansker eller det er en palæstinenser.
Der må vi jo bare konstatere – og det synes jeg egentlig bare hr. Søren Espersen skal bekræfte – at dødstallet blandt palæstinenserne altid er mange, mange gange højere end dødstallet blandt israelerne.
Den bekræftelse kunne jeg i det mindste godt tænke mig fra hr. Søren Espersen.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Jeg mener ikke, at der er tale om overdreven magtanvendelse.
Jeg mener, man faktisk fra israelsk side altid bestræber sig på at gå efter militære mål eller gå efter de folk, som fremstiller de her bomber, der bliver sendt af sted.
Jeg tror ikke, der er nogen eksempler på, at det altid er Israel, der svarer igen.
Jeg mener ikke, den israelske hær sådan fuldstændig vilkårligt går til angreb på palæstinensiske områder uden at være provokeret først.
Hvorfor skulle man det?
Jeg tror, man i Israel har en utrolig interesse i, at det her bliver et fredsommeligt område, at Gaza måske kommer på fode og kommer i gang, og at der ligesom kommer en fred og forsoning i området.
Jeg tror ikke, man er interesseret i sådan uprovokeret at sende ting af sted.
Rune Lund (EL), 2007-05-30:
Hr. Søren Espersen har talt meget om de raketter, som er blevet sendt mod Israel, hvor der også er blevet slået folk ihjel, men hr. Søren Espersen taler ufattelig lidt om de raketter og luftangreb, som bliver sendt ind mod civile boligkvarterer i Palæstina.
De tal, jeg har for, hvor mange der er døde,
siger – og det var så i går, så der kan være kommet endnu flere døde til siden – at 60 palæstinensere og 2 israelere er døde.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Det er meget vanskeligt i det område i Gaza.
Hr. Naser Khader har givetvis været der selv.
Det har jeg også selv været.
Det er meget vanskeligt at sige.
Det er jo ikke sådan, at der er militære installationer eller kaserner eller: Her har vi så vores skyts, ude på den her fodboldbane.
Sådan fungerer det jo ikke, og det ved hr. Naser Khader udmærket godt.
Når man svarer igen på den måde, vil man nødvendigvis desværre ofte ramme nogle, som er uskyldige, og nogle, som er civile.
Det kan bare ikke være anderledes, desværre.
De israelske byer, der ligger omkring Gaza, bliver jo dynget til med raketter dagligt.
Sderot så vi i går i fjernsynet som en næsten uddød spøgelsesby, fordi folk simpelt hen ikke kan være der og flygter derfra.
Vi har forståelse for, at Israel reagerer skarpt, hvis deres territorium bliver angrebet.