runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Dybkjær (RV), 2007-12-11:
Hr. Svend Auken sagde et par interessante ting om Amsterdamtraktaten.
Jeg er glad for, at hr. Svend Auken i næste fase som svar på nogle spørgsmål sagde, at der faktisk var tre områder, som grundloven sagde at der skulle være afstemning om.
Så sagde hr. Svend Auken: Dem kunne vi sagtens have forhandlet ud.
Mener hr. Svend Auken virkelig, at de sagtens kunne have været forhandlet ud?
Det handler om ligestilling, forbrugerbeskyttelse og sanktioner over for medlemsstater.
Man kan jo også spørge sig selv, om man sagtens kan forhandle noget ud, som man dybest set er enig i bør være der.
Svend Auken (S), 2007-12-11:
Man kunne have fundet løsninger, ligesom vi nu har fundet løsninger på de ni områder.
Der har man jo ikke pillet rumpolitikken, pasbeskyttelsen eller menneskerettighedskonventionen, eller hvad det er, ud, man har bare fundet nogle løsninger, der gør, at der ikke udløses en procedure med grundlovens § 20.
Det er alene det.
Som jeg husker det dengang - men jeg kan jo kun forlade mig på min egen hukommelse - var det klart et ønske hos mange inklusive fru Lone Dybkjærs eget parti, at man af politiske grunde skulle have en folkeafstemning.
Det synes jeg ikke der er noget forkert i, for det var lige efter Maastricht.
Så var vi igennem en kampagne i sin tid, der overhovedet ikke handlede om Amsterdamtraktaten, men som takket være en meget dygtig indsats fra fru Pia Kjærsgaards og andres side kom til at handle om noget helt andet, nemlig Schengensamarbejdet.
Det har for mig været et skræmmende eksempel på folkeafstemning, når der er brug for det, når der virkelig er tale om afgørende ændringer, men ikke folkeafstemning for enhver pris.
Ja, det har jeg lige svaret på.
Jeg vil gerne gentage mit svar, ligesom hr. Samuelsen lige har gentaget sit spørgsmål.
Det lagde vi aldrig skjul på, og jeg kan slet ikke forestille mig, at man kan begynde at arbejde i forhold til folk og sige, at nu vil man lave en traktat om en forfatning for Europa, med konvent og alt det der, uden at det var kommet til folkeafstemning.
Så det var ikke de der ni punkter.
I øvrigt beundrer jeg jo Justitsministeriets grundighed i behandlingen af de der sager.
Men med al ære og respekt: Det er altså petitesseagtige problemer.
Det er bestemt ikke ligegyldigt, og det skal gøres ordentligt, og det blev gjort ordentligt.
Men det var da ikke det, der gjorde det.
Det var da ikke det, der gjorde, at man skulle have folkeafstemning.
Til gengæld, når de så bliver pillet ud, så synes jeg, at argumentet for ikke at have en folkeafstemning er så meget desto stærkere.
Anders Samuelsen (NY), 2007-12-11:
Spørgsmålet gik lidt mere på, om det var sådan, at man fra Socialdemokratiets side allerede dengang sagde, at der reelt set ikke var nogen særlig suverænitetsafgivelse, at der kun var de her bittesmå hjørner, og at hvis man lige kunne slippe uden om dem, var det faktisk slet ikke nødvendigt at tage en folkeafstemning, eller om man dengang med retorikken sagde, at det var helt oplagt, at vi selvfølgelig skulle have en folkeafstemning, fordi … osv.
Svend Auken (S), 2007-12-11:
Altså, jeg var ordfører dengang og lagde aldrig skjul på, at man ikke kunne forestille sig en traktat om en forfatning for Europa med alle de elementer, uden at det også skulle komme til folkeafstemning.
Det har jeg aldrig nogen sinde lagt skjul på, og det er den samme opfattelse, jeg har i dag.
Lad os dog være ærlige om det her: Der har aldrig været en mekanisk anvendelse af grundlovens § 20. Grundlovens § 20 taler om fem sjettedele flertal, hvis der er tale om suverænitetsafståelse, og ellers en folkeafstemning.
Den procedure, den måde at angribe problemerne på har vi aldrig anvendt.
Dermed være ikke sagt, at vi har gjort noget forkert i forhold til grundloven.
Vi har gjort noget politisk klogt i hvert enkelt tilfælde, og det er jeg fuld af anerkendelse over for, måske bortset fra beslutningen om Amsterdamtraktaten i sin tid, som i øvrigt blev vedtaget ved en folkeafstemning.
Anders Samuelsen (NY), 2007-12-11:
Jeg kunne godt tænke mig at høre den socialdemokratiske ordfører, om Socialdemokratiet på nogen måde, da vi skulle forholde os til det første traktatudkast, altså det, som blev afvist i Frankrig og Holland, i forbindelse med diskussionen om, om der skulle være en folkeafstemning herhjemme eller ej, understregede, at det i bund og grund ikke rigtig var nødvendigt med en folkeafstemning, lige på nær de der små ting i forbindelse med rumforskning og et diplomatkorps.
Svend Auken (S), 2007-12-11:
Det er jeg absolut ikke.
Jeg tror, at det er åbenbart for enhver, at der er gode chancer - der er jo et stort flertal her i Folketinget bag ved det - for at få vedtaget det ved en folkeafstemning.
Men når jeg taler om misbrug, så er det, fordi det her jo er noget, der ikke bare beslaglægger vores tid, det beslaglægger en masse menneskers tid.
Det skal være et relevant spørgsmål.
Og hvis der tilbage står - det kan hr. Skaarup være uenig med mig i - nogle vedtægtsændringer, der er foretaget, fordi vi skal etablere et mere demokratisk, velfungerende samarbejde, efter at vi ikke længere er 9,12, 15 lande, men er blevet 27 og måske snart bliver 30 medlemsstater, så synes jeg måske ikke, det er rimeligt at sende det til folkeafstemning.
Når det til gengæld drejer sig om, hvorvidt vi skal være fuldt ud medlem, eller vi ikke skal være fuldt ud medlem, altså de danske undtagelser eller ej, er det jo klart for alle - det er vi alle i den her sal enige om - at vi skal have en folkeafstemning.
Så jeg vil bestemt ikke udelukke, at der også i fremtiden kan komme folkeafstemninger.
Jeg nævnte de to kriterier, nemlig grundlovens § 20 og afgørende ændringer.
Peter Skaarup (DF), 2007-12-11:
Undskyld, men det er altså noget værre pjat, som hr. Svend Auken siger om, at vi skulle misbruge folkeafstemningsinstitutionen.
Det kan være, at hr. Svend Auken vil sige ja, og det kan være, at jeg vil sige nej, men vi får trods alt muligheden for at tage stilling til, om vi vil det ene eller det andet.
Så virker det meget hult, når hr. Svend Auken siger: Vi skal først have afklaret det juridiske.
O.k., nu blev det så afklaret i tirsdags, og i går fik Socialdemokraterne så afklaret det politiske.
Så spørger jeg i dag: Hvad med det demokratiske?
Har vi ikke en demokratisk tradition i forhold til EU-spørgsmål om at få en debat og folkeafstemning vedrørende det her - en tradition, der har gjort, at danskerne faktisk er blandt de folk, som ved allermest om EU i forhold til de øvrige lande, fordi vi jo netop har kunnet holde de her folkeafstemninger?
Er hr. Svend Auken bange for vælgerne, er det det?
Svend Auken (S), 2007-12-11:
Vi har jo foretaget ændringer af den her art uden at have folkeafstemning, det gjorde vi med Nicetraktaten, og det her er en ændring af Nicetraktaten.
Men jeg må minde hr. Skaarup om, at der siden 1953 har været en § 42 i den danske forfatning, som giver Folketinget mulighed for at prøve en lang række forskellige slags spørgsmål ved en folkeafstemning.
Den er blevet brugt i alt én gang, til trods for at den kunne have været brugt utallige gange.
Vil hr. Skaarup på den baggrund sige, at vi her i Folketinget har været totalt udemokratiske?
Nej, selvfølgelig vil han ikke sige det.
Folkeafstemning skal bruges, og det er et demokratisk middel, men det skal ikke misbruges.
Jeg tror, at den her historie spiller en meget, meget vigtig rolle.
Man har arbejdet med en tekst, og så har man bevidst taget en række elementer ud.
Det spiller en rolle for Domstolen, det spiller en rolle for Kommissionen, det er et fantastisk klart signal.
Og det er jo ikke rigtigt, at der er flere føderale og forfatningsprægede elementer i den her traktat.
Jo, på nogle enkelte områder, men omvendt er der jo en styrkelse af de nationale parlamenters rolle, og der er et kompetencekatalog, og endda et meget klart opbygget kompetencekatalog, der er klarere i denne traktat end i forfatningstraktaten.
Så jeg deler ikke helt hr. Messerschmidts vurdering på det her punkt.
Ingen ved deres fornufts fulde brug vil efter hele denne proces sige, at Europa bevæger sig i retning af Europas Forenede Stater.
Tværtimod tror jeg, at man vil sige: Nu er vi færdige med den diskussion, nu må vi i gang med det praktiske arbejde med at virkeliggøre nogle af visionerne.
Hvis vi havde været taktiske, var vi da i den periode, hvor statsministeren udskrev valget og vi vidste, at det var populært, bare gået med Enhedslisten og havde talt for en folkeafstemning, uden at der havde været lejlighed til at drøfte det i Folketinget, uden at der havde været lejlighed til at vurdere konsekvenserne af en sådan beslutning.
Det havde da været det taktisk smarte.
Vi ventede netop, til valget var overstået, indkaldte eksperter og fik høringer og vurderinger.
Det, der var nyt for mig, var, hvor meget alle disse forfatningsmæssige elementer faktisk betød, både når de var inde, og når de blev pillet ud, at det i relation til EU's organer er en fundamentalt forskellig traktat, vi står over for, og at Giscard d'Estaing, som var formand for konventet i sin tid, ikke har ret i, at det kun er konvolutten, der er skiftet ud.
Den hollandske, den portugisiske, den franske og den engelske regering - alle de, som har haft de samme overvejelser som os er kommet til det samme resultat.
Det er altså en samlet vurdering.
Jeg synes, at hr. Frank Aaen, som jo har haft sin mening, før han har hørt et eneste argument, skulle respektere dem, som tøvede med at tage stilling, indtil de havde lyttet til argumenterne.
Frank Aaen (EL), 2007-12-11:
Jamen så må jeg alligevel fastholde, at man åbenbart ikke har ment det alvorligt på noget tidspunkt.
For det med, at de forfatningslignende elementer var trukket ud, har vi jo vidst længe.
Man behøvede da ikke at vente til i går med at konkludere, at alle de ting var taget ud, det vidste vi.
Hymnen var taget ud, flaget var taget ud, det om statsborgerskabet var blevet ændret osv. osv.
Var det ren taktik af hensyn til debatten i dag og af hensyn til, at man ikke ville have den til at køre længere, og har man tidligere bare ladet, som om det var noget, man overvejede seriøst?
Kan vi få et eksempel på, at man i tiden op til nu har overvejet seriøst, hvilke politiske grunde der kunne udløse en folkeafstemning, eller var det hele bare skuespil for folket?
Svend Auken (S), 2007-12-11:
Ja, det er selve det spørgsmål, som fru Helle Thorning-Schmidt også henviste til i går, da hun forklarede vores partis hovedbestyrelses og folketingsgruppens beslutning, nemlig at projektet har ændret karakter.
Statsministeren var inde på det, udenrigsministeren var inde på det i sin besvarelse, og de vidner, vi har indkaldt til Folketingets høring, var inde på samme: Ved at man piller alle tilløbene til forfatningsmæssige ændringer ud, har traktaten ændret karakter.
Hvis de var blevet stående, også selv om man havde løst de ni punkter, så ville det efter min mening har været rigtigt med en folkeafstemning.
Frank Aaen (EL), 2007-12-11:
I oktober måned sagde Socialdemokratiets formand, fru Helle Thorning-Schmidt, at det ikke kun var jura, der skulle bestemme, om vi skulle have en folkeafstemning.
Der kunne også være politiske grunde.
Det åbnede ligesom op for en diskussion, og det var vi jo glade for.
Men her bagefter får vi i løbet af nogle ganske få dage at vide, at da der nu hverken er juridiske eller politiske grunde, skal vi ikke have nogen folkeafstemning.
Det kan jo godt få en til at få den mistanke, at det aldrig har været særlig seriøst ment i Socialdemokratiet, at der kunne være politiske grunde, som kunne udløse en folkeafstemning, som så mange af os gerne vil have, og som flertallet af befolkningen gerne vil have.
Men jeg tager muligvis fejl, man skal jo aldrig være alt for negativ over for sine politiske modstandere, så derfor vil jeg spørge: Kunne hr. Svend Auken give et par eksempler på mulige politiske grunde, der kunne have udløst en folkeafstemning?
Svend Auken (S), 2007-12-11:
Man kan jo altså ikke trylle verden væk bare ved at gentage noget tilstrækkelig mange gange.
Det her drejer sig både om jura og om politik.
Med hensyn til forfatningstraktaten, da den forelå i sin tid, var det jo ikke de ni punkter, der gjorde, at man vidste, at man skulle have en folkeafstemning.
Dem kunne man jo have fundet en løsning på.
Det var da, fordi hvis vi var på vej ind til et egentligt forfatningsmæssigt system i Europa, så kunne man ikke forestille sig det uden at have spurgt befolkningen - en holdning, jeg er helt enig i.
Nu hvor man har pillet det ud, er det jo også rimeligt at spørge: Er det så stadig væk nødvendigt med en folkeafstemning?
Og det er alene det ræsonnement, vi bruger.
Man skal lade være med at dele det her op, som om bare man kan slå efter i Lomholts regnebogs katalog over facit og så få sit resultat.
Det er det, vi har prøvet at gøre, og så respekterer vi fuldt ud, at andre har en anden måde at arbejde på.
Men det har altid været politik.
Lone Dybkjær (RV), 2007-12-11:
Jeg er jo enig i, at der ikke skal være folkeafstemninger for enhver pris.
Det er slet ikke det, som jeg argumenterer for.
Det Radikale Venstre er jo sådan set de eneste, der har sagt, at vi kun skal have en folkeafstemning, hvis det er i forbindelse med § 20.
Det, jeg bare vil sige, er, at jeg slet ikke mindes diskussionen om Amsterdamtraktaten på den måde, og jeg mener ikke, at der i lovforslaget er argumenteret for men nu må vi jo gå tilbage i historien - at der var tale om en politisk beslutning.
Jeg vil godt sige, at jeg synes, at hver gang man anlægger sådan en samlet politisk vurdering, kommer man i mosen, for det er ikke noget, der er særlig konkret.
Derfor synes jeg i og for sig - det vil jeg gerne sige til hr. Villy Søvndal - at SF's standpunkt sådan set er logisk nok: Vi vil altid have en folkeafstemning.
Det er et rent standpunkt.
Hver gang der er en traktatændring, vil vi have en folkeafstemning.
Det er meget klart, hvorimod man, så snart man anlægger politiske betragtninger, kommer ud i nogle mærkværdigheder, og med al respekt synes jeg også, at Socialdemokratiet og regeringen, som også har været inde på det, er kommet ud i nogle underlige formuleringer.
Peter Skaarup (DF), 2007-12-11:
Jeg har med interesse bemærket den socialdemokratiske ordførers retorik i forbindelse med hans indlæg her i dag.
Hr. Svend Auken siger, at det ud fra hverken juridiske eller politiske grunde er fornuftigt at holde en folkeafstemning.
Men mit spørgsmål går på: Kan hr. Svend Auken se, at der kunne være mange, der mente, at når Danmark ud fra i hvert fald demokratiske grunde har haft tradition for, at danskerne fik mulighed for at tage stilling til EU-spørgsmål, skulle vi af demokratiske grunde have haft lov til at stemme om den her traktat eller forfatning, eller hvad man nu kalder den?
Kristian Jensen (V), 2007-12-11:
Nu kan man sige meget om min bedstemor, men hun er næppe målgruppen for det her lovforslag om forhøjet børnefamilieydelse.
Jeg vil derimod sige, at det lovforslag, som hr. Frank Aaen så nævner som et alternativ, jo faktisk er en opstramning, da det er en hullukning, der, medmindre det bliver vedtaget nu her inden nytår, vil kunne fortsætte med at koste statskassen et anseeligt millionbeløb.
Så derfor er det jo ikke et alternativ, at vi i stedet for at udskyde det her skulle udskyde noget, som ville lukke et hul.
Tværtimod, jeg synes, der er god logik i, at vi set i lyset af den aktuelle økonomiske situation tænker os om og sikrer, at vi ikke skaber en situation med overophedning, og derfor har vi fra regeringens side valgt at udskyde ikke aflyse, men udskyde - vedtagelsen af det her forslag.
Frank Aaen (EL), 2007-12-11:
Jamen skatteministeren kan tale for sin syge bedstemor, det kan vi ikke forhindre.
Men det er da et signal, at hvis man overvejer at kratte nogle penge ind, fordi man synes, der er brug for det, så åbner man i dag for, at det skal betales af børnefamilierne, herunder af børnefamilier med de fattigste forældre, og herunder børnefamilier med de yngste, som det her jo drejer sig om.
Man kunne jo bare have taget et andet lovforslag, vi har til behandling i dag.
Vi skal senere behandle et spørgsmål om vægtafgift på biler, på gulpladebiler.
Der kunne vi jo bare stramme.
Altså, man vælger jo.
Hvis man nu synes, at nu må man lige her sidst på året udskyde nogle love, til man har set sammenhængen, så var der mange andre love, man kunne tage.
Kristian Jensen (V), 2007-12-11:
Jeg vil starte med at konkludere, at man skal være varsom med at genere dem, der lige har rost en.
Men alligevel vil jeg sige til hr. Frank Aaen, at det, som jeg gav udtryk for, jo ikke var, at regeringen ikke mener, at børnefamilieydelsen skal hæves.
Det, jeg gav udtryk for, var, at set i lyset af de advarsler, der er kommet i forbindelse med den økonomiske situation, på baggrund af at det er gået så godt og at ledigheden er blevet markant lav og at vi nu kan se, at der i hvert fald er nogle ting, vi gerne vil have mulighed for at overveje i sammenhæng, så vil vi gerne udskyde færdiggørelsen af det her lovforslag, til man kan se det i sammenhæng med det forslag til finanslov, som regeringen på et senere tidspunkt vil fremsætte.
I lyset af folketingsvalget, de ressortomlægninger, der har været, og den økonomiske situation mener vi, der er grundlag for at sammentænke alle forslag, herunder også dette, for at sikre, at vi ikke laver et finanslovforslag, der har en for høj aktivitetsvirkning i den danske økonomi, og det er blot det forhold, der gør, at vi nu beder om, at forslaget ikke færdiggøres inden jul, men at det sammentænkes med det øvrige finanslovforslag, som vil komme i det nye år.
Frank Aaen (EL), 2007-12-11:
det kan ikke undre, det er jeg helt med på.
Men det, der undrer, og det, jeg synes er mærkeligt, og som vi gerne skulle have frem, er, at regeringen altså åbenbart har den forestilling, at hvis den vil til at kratte penge hjem, altså til at ville føre en strammere finanspolitik, så er det ikke de rige mennesker, der lige har fået skattelettelser, der skal betale, så er det børnefamilierne, der skal betale.
Og i stedet for at tage pengene der, hvor de er flest og mest rigelige, så tager man dem altså fra en gruppe mennesker, som vi ved langt hen ad vejen har for lidt penge, og som, i hvert fald hvad angår de fattigste børnefamilier, er utrolig hårdt trængte.
Det forstår jeg ikke.
Det er da en mærkelig melding.
Kan det virkelig være rigtigt, at regeringens opfattelse er, at skal der strammes op på økonomien, så starter man med børnefamilierne, og herunder de fattigste børnefamilier?
Må jeg godt få et svar på det?
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-12-11:
Under førstebehandlingen af dette forslag kritiserede jeg på Det Radikale Venstres vegne forslaget, dels fordi det ikke er i overensstemmelse med, hvad der er behov for her og nu i finanspolitikken, dels fordi det var de udsatte børn, man skulle koncentrere sig om, hvis man endelig skulle bruge 400 mio. kr. til forbedringer for børn.
Vi skulle koncentrere os om kvaliteten i daginstitutionerne og ikke om bare at give penge ud til alle 0-3-årige.
Jeg vil gerne, på baggrund af hvad jeg dengang sagde, kvittere for, hvad skatteministeren lige har sagt, og sige, at det glæder mig, at den økonomiske argumentation, som vi fremførte, begynder at gøre indtryk på regeringen.
Der er tale om, at regeringen i denne sag i hvert fald - er begyndt at lytte til den økonomiske sagkundskab, og det vil jeg gerne kvittere for.
Kristian Jensen (V), 2007-12-11:
Nu skal man jo passe på med at skuffe nogen, der lige har rost en.
Faktisk er det sådan, at set i lyset af de advarsler, der på det seneste er kommet med hensyn til regeringens finanslovforslag og aktivitetsvirkningerne, vil regeringens indstilling være, at lovforslaget her afventer en samlet vurdering af, hvorledes det forslag til finanslov, som regeringen senere vil præsentere, kommer til at virke aktivitetsmæssigt.
Derfor vil jeg senere i dag svare på det spørgsmål, der er blevet stillet, og som vi har brugt nogen tid på at overveje, nemlig hvorledes det her forslags samlede aktivitetsvirkning vil være i forhold til forslaget til finanslov.
Da vi må erkende, at det forslag til finanslov, der blev præsenteret i august måned, vil komme til at se noget anderledes ud, bl.a. på grund af ressortændringer, vil det være min indstilling til udvalget, at man tager forslaget op til en samlet vurdering i lyset af finanslovens samlede aktivitetsvirkning og den økonomiske situation, der er i øjeblikket.
Frank Aaen (EL), 2007-12-11:
Det var nu ikke, fordi jeg ville sige noget til det sidste, men når jeg nu har muligheden, vil jeg sige, at det jo ikke absolut er ønskværdigt, at ting altid bliver proppet ind i store pakkeaftaler som f.eks. finansloven.
Det kan slet ikke være noget, som man kan sige at sådan skal det altså være, for her er der tale om det sædvanlige køb og salg, hvor Dansk Folkeparti lige får nogle stramninger på udlændingelovgivningen, og til gengæld giver de nogle penge på finansloven.
Den form for politik er slet ikke spor ønskværdig.
Det er sådan set rart, at regeringen har holdt sig fri af den, så ros til regeringen for at fremlægge det her for sig selv i stedet for at få rodet det ind i et eller andet, hvor det kunne give nogle følger for nogle helt andre mennesker end dem, der her bliver berørt.
Det var den ene ting.
Den anden ting - og det var det, jeg i virkeligheden tog ordet for - er at sige, at der er lavet en fejl i betænkningen, som bliver rettet.
Der står, at Enhedslisten vil stemme imod forhøjelse af børnefamilieydelsen.
Det vil vi selvfølgelig ikke; vi stemmer for, som vi også sagde ved førstebehandlingen.
Hvis nogen er kommet i vildfarelse ved at læse papirerne, er der altså her tale om en fejltagelse.
Mikkel Dencker (DF), 2007-12-11:
Under førstebehandlingen af det her lovforslag gjorde jeg opmærksom på, at vi i Dansk Folkeparti har undret os over den måde, som regeringen har grebet forslaget an på.
Vi har al mulig grund til at anerkende, at regeringen måske har et ønske om at ændre på børnefamilieydelsen, men vi undrer os over, at man fremsætter det som et lovforslag her i Folketinget i stedet for at gøre det, som vi mener er det normale og den korrekte procedure, nemlig at det er et forslag, man fremfører i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Derfor har vi også meddelt, at vi ikke kan støtte lovforslaget, da proceduren er grebet forkert an.
Så jeg skal blot sige, at vi fastholder vores indstilling og opfordrer regeringen til at gemme det her lovforslag, til det kan forhandles i forbindelse med finansloven og kan indgå i en samlet prioritering af statens finanser for 2008.
Troels Lund Poulsen (V), 2007-12-11:
For god ordens skyld vil jeg i forlængelse af det samråd, jeg havde med Folketingets Miljøudvalg onsdag den 5. december om lovforslaget, tilkendegive over for Folketinget, at beslutningen om en løsning skal træffes snarest muligt og forventes i begyndelsen af 2011, det vil sige i folketingssamlingen 2010-11, når de statslige vandplaner og de kommunale handleplaner efter tidsplanen foreligger i december 2010.
Klaus Hækkerup (S), 2007-12-11:
Det her lovforslag handler jo om indeksering af energiafgiftssatserne, og jeg har så som det allerførste spørgsmål til lovforslaget spurgt om, hvordan de her energiafgiftssatser rent faktisk har udviklet sig.
Tager vi nu den første energiafgiftssats, der er svaret på, er det afgiftssatsen på stenkul, som i 2001 var på 1.345 kr., i 2002 på 1.418 kr., i 2003 på 1.425 kr. og på samme beløb i 2004.
Så steg den i 2005 til 1.447 kr. og igen i 2006 til 1.449 kr.
Afgiften på stenkul er altså under den her regering steget fire gange.
Den er steget 48 gange under den her regering.
Dertil kommer så, at der er indført en ny sats på svovlfri diesel - altså er det 49 gange - og det af en regering, der gang på gang slår sig på brystet som den store hanabe ude i urskoven over, at den overholder skattestoppet: Ingen afgift må stige, ingen afgift, der opkræves i kroner og øre, må stige.
Jeg vil godt spørge ministeren: Hvordan forholder det sig egentlig med regeringens skattestop?