runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erling Bonnesen (V), 2010-05-27:
I Venstre går vi åbent og fordomsfrit ind i den debat og den analyse af tingene, som ligger på bordet, og som vil blive skitseret fra flere sider hen over sommeren, sådan at der også i forbindelse med de formentligt kommende forhandlinger om sameksistensreglerne kan blive taget stilling på et kvalificeret, gennemanalyseret grundlag.
Så jeg vil ikke stå og tage stilling til enkelte detailspørgsmål på nuværende tidspunkt.
Og det tror jeg også at vi i fællesskab vil finde frem til at de fortsat skal være.
Kristen Touborg (SF), 2010-05-27:
Venstres ordfører var i sit ordførerindlæg inde på, at det er forbrugerne, der skal bestemme, hvad der skal ligge på hylderne.
Det er selvfølgelig en liberalistisk grundtankegang, det er jeg med på.
Men har Venstres ordfører det alligevel ikke sådan, at det er os politikere, der skal sikre, at der også er sammenhæng i tingene, at vi skal give nogle regler, som sikrer, at det f.eks. er muligt, at man også i fremtiden kan have økologisk produktion i Danmark, en økologisk produktion, der er sikret mod forurening fra gmo-produktion?
Er det ikke Venstres holdning, at man er nødt til at se ganske alvorligt på det og ikke kun se på, hvad forbrugerne køber?
Bjarne Laustsen (S), 2010-05-27:
Det får vi som sagt lejlighed til at drøfte.
Men nu har vi en situation, hvor EU har godkendt Amflorakartoflen til dyrkning i Danmark.
Der må jo være nogle risici, for jeg forstår, at også Venstre er imod, at man dyrker Amflorakartoflen i Danmark.
Der må jo være nogle begrundelser for det, og dem må Venstre selv komme med.
Jeg synes bare, at det er problematisk, at vi har et system, hvor det er andre, der bestemmer, hvad vi rent faktisk kan dyrke i Danmark.
Og når vi netop siger nej til Amflorakartoflen, må det være rimeligt, om vi selv bestemmer, om den kan dyrkes eller ej.
Er ordføreren ikke enig i det?
Erling Bonnesen (V), 2010-05-27:
Vi skal tage alle vinkler med i vores vurdering.
Men jeg mener, at Danmark er stort nok til, at man kan rumme både konventionel dyrkning, økologisk dyrkning og gmo-dyrkning.
Det er også derfor, vi så har nogle meget klare og præcise regler for det, og de skal overholdes.
Der får vi da også formentlig lejlighed til nu at få drøftet, om der skal foretages nogle justeringer i det, så der netop fortsat bliver plads til alle.
Bente Dahl (RV), 2010-05-27:
Genmodificerede afgrøder er ikke noget nyt fænomen.
Der har været dyrket gmo'er bl.a. i USA og Argentina igennem mange år efterhånden.
EU importerer dyrefoder, som er genmodificeret, i mængder fra lande i Sydamerika.
Det er ikke muligt og skal ikke være muligt at spore gmo'er i det kød, vi spiser.
Nu er der et ønske om at dyrke genmodificerede afgrøder her i landet.
Landbrugserhvervet vil gerne indføre denne dyrkningsmetode.
Vi må ikke være teknologiforskrækkede, men vi skal udvise rettidig omhu.
Vi er et lille land, og økologi og gmo ved siden af hinanden, hvordan kan det fungere?
På hvilket grundlag skal en beslutning om enten at tillade gmo-afgrøder eller forbyde disse træffes?
Vi har allerede en sameksistenslov fra 2004.
Er vi dækket ind med den lov?
Det er under alle omstændigheder vigtigt at få et klart og fagligt godt funderet grundlag at træffe en beslutning på.
Derfor denne forespørgselsdebat.
Erling Bonnesen (V), 2010-05-27:
Tak for det.
Gmo-afgrøder til dyrkning i EU skal først godkendes af Europa-Kommissionen som reglerne er i dag.
Derudover tager regeringen i forbindelse med EU-processen stilling fra sag til sag på baggrund af vurderinger fra danske eksperter fra Danmarks Miljøundersøgelser, Plantedirektoratet og Fødevareinstituttet.
Der ligger således en grundig faglig risikovurdering bag enhver godkendelse af gmo-afgrøder.
Sameksistensreglerne, der blev aftalt i forliget mellem regeringen, Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og SF, sikrer, at der er klare regler for sameksistensen mellem gmo-afgrøder og konventionelle eller økologiske afgrøder.
Alle landmænd, der dyrker gmo-afgrøder, bliver kontrolleret for, om de overholder reglerne, og alle gmo-marker skal registreres.
Der er således sørget for ordentlige og sikre forhold for dyrkning af gmo-afgrøder.
Europa-Kommissionen er desuden på vej med et forslag, der forventes at give medlemslandene mulighed for selvstændigt at beslutte, hvilke gmo-afgrøder der må dyrkes i de enkelte medlemslande.
Vi ser frem til, hvad initiativet præcis vil indeholde.
Hvis initiativet giver kompetencen til de enkelte lande om at beslutte, om man vil dyrke gmo-afgrøder, vil det være klogt at fortsætte med den nuværende praksis og foretage en grundig faglig vurdering af den enkelte afgrøde.
Så får vi mulighed for at fokusere på de enkelte afgrøder og tage stilling til, hvilke gmo-afgrøder vi vil tillade her i Danmark.
Venstre støtter det fælles fremsatte forslag til vedtagelse sammen med en bred kreds af partier.
Bjarne Laustsen (S), 2010-05-27:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører om bekymringen for, om Danmark er for lille et land til, at vi både kan have plads til en økologisk produktion, der eventuelt også kan udvikle sig, en konventionel produktion og en tredje produktion, nemlig gmo-produktion.
Er der så også plads til den produktionsform?
Jeg har også et spørgsmål om, om man kan opbygge bufferzoner, altså sikkerhedszoner, således at man ikke forurener de to produktionsformer, jeg nævnte først.
Det må vel være grundlaget for den videre diskussion, nemlig om vi netop har en mulighed for arealmæssigt at gå ind i en sådan diskussion.
Bekymrer det ikke også Venstre, om Danmark er for lille til, at vi kan have tre produktionsformer?
Karen Hækkerup (S), 2010-05-27:
Jeg vil gerne samle op, hvor fru Karina Lorentzen Dehnhardt sluttede.
Der må jeg bare minde om, at vi i dagens Danmark sætter rigtig mange rockere og banderelaterede ind i vores almindelige fængsler efter fortyndingsprincippet.
Fordi vi ikke har sikrede pladser nok til de særlig truende eller stærke fanger, fortynder vi gruppen og spreder dem sådan lidt ud over det hele, og det vil sige, at de er alle steder.
Det er selvfølgelig enormt farligt, fordi de dermed får mulighed for at rekruttere, men skal de også have lov til at rekruttere børn?
Det spørger jeg bare om.
De 15-årige sidder der i dag, så det er altså ikke langt fra virkeligheden, at de 14-årige også skal derind.
Der er en mulighed for, at man kan undgå det, hvis man sørger for at stemme for ændringsforslaget, så loven først træder i kraft, når pladserne er oprettet.
Det har jeg stadig ikke hørt Venstres ordfører svare på.
Han siger, at der vil være kapacitet nok.
De siger, at der ikke er pladser nok, at de ikke vil være bygget, at det tager meget længere tid, og at man ikke kan give nogen garanti for, at 14-årige ikke kommer i fængsel.
Hvorfor vil Venstre ikke være med til at sikre, at vi ikke skal sætte de 14-årige i Nyborg Statsfængsel?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-05-27:
Jeg kan så konstatere, at hr. Kim Andersen heller ikke her er i stand til at give en garanti for, at vi ikke kommer til at se børn og unge i fængslerne.
Vi får altså ikke nogen garanti fra Venstre, og vi ved desværre, at det kommer til at ske.
Vi har set, at det er sket tidligere.
Men så vil jeg godt lige stille et spørgsmål til det første indlæg, der var.
Jeg synes, at det er noget sludder, hr. Kim Andersen kommer med.
Hr. Kim Andersens siger, at vi ser en udvikling, der gør det her nødvendigt, og jeg skal bare bede hr. Kim Andersen om at bekræfte, at Ungdomskommissionens overordnede konklusion er, at kriminalitetsudviklingen blandt de unge er positiv.
Altså, der er ikke noget i kriminalitetsudviklingen, som begrunder det her lovforslag, og da slet ikke bandekriminaliteten, som hr. Kim Andersens står her og påstår fra talerstolen.
Læser man de svar, der har været i Retsudvalget, kan man se, at det er korrekt, at der har været en ung eller måske tre unge under 18 år, som man har kunnet sigte for noget i forbindelse med bandekriminalitet, og mener hr. Kim Andersen virkelig, at det kan begrunde det her lovforslag?
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-27:
Dengang vi havde det her beslutningsforslag til behandling her i Folketinget, den 26. april, havde jeg selvfølgelig som ordfører håbet på en lidt blidere tilgang fra de andre partiers side med hensyn til at lave en tiltrængt sanering af den gældende valglov, som er helt tilbage fra 1977.
Vi havde oprindelig 16 mandater i Europa-Parlamentet, så fik vi 14, og nu er vi nede på 13, men alligevel har man valgt at bibeholde en valglov, som gør, at det giver fordele for nogle partier og bagdele for andre partier.
Det, vi taler om, er selvfølgelig den her situation med, at man har mulighed for at indgå valgforbund.
Og hvis man kigger på den måde, det er foregået på, kan man jo se, at ved det seneste valg, vi havde i juni måned 2009, indgik man nogle aftaler imellem forskellige partier – ikke bare sådan om et valgforbund rent formelt set, nej, vi kunne jo se, at begrebet politisk købmandskab fik en helt ny dimension her i Folketinget, ved at bl.a. Socialdemokraterne og SF indgik en skriftlig aftale, en hemmelig aftale med Det Radikale Venstre om, at man kunne få deres stemmer mod kontant betaling, kroner og øre, klingende mønt, lige ned i kassen hos De Radikale, såfremt De Radikale ikke selv opnåede valg til Europa-Parlamentet.
Det synes vi i Dansk Folkeparti er noget af en sjov måde at bedrive politisk købmandskab på.
Men det her er ikke demokrati, det er forlorenhed, og det er usselhed.
Det samme har vi kunnet se med Venstre og Konservative, som har indgået et valgforbund med Liberal Alliance, mod at man så ville give dem en bustur eller andre ting i forbindelse med deres arbejde fremover.
Hvis det er den måde, man gennemfører og tolker den gældende valglov på, altså at man kan købe hinandens stemmer uden at spørge vælgerne og ved et så vigtigt valg, hvor vi kun har 13 mandater, som vi har ved valg til Europa-Parlamentet, så synes vi i Dansk Folkeparti, at det ville have været fint, hvis vi havde fået lavet en ny opdatering af den gældende valglov.
Det er der ingen partier der har støttet, og det tager vi til efterretning.
Men jeg skal selvfølgelig meddele, at vi selv stemmer for vores eget forslag, og at vi også agter at tage debatten igen her i salen på et senere tidspunkt.
Rasmus Prehn (S), 2010-05-27:
Der er alt for meget tvang og alt for lidt frihed, der er alt for meget mistillid og alt for lidt tillid.
Her taler jeg naturligvis om regeringens nidkære måde at styre landets kommuner på, om regeringens disrespekt for det lokale demokrati og for det lokale selvstyre.
Det ser vi ikke mindst med regeringens detailstyring af kommunernes udbud.
Regeringen har ikke tillid til, at landets kommunalbestyrelser selv kan træffe afgørelser, når det handler om, hvor meget og hvor mange opgaver de vil sende i udbud.
Selv om landets byrådsmedlemmer og langt de fleste af landets kommunaldirektører gør opmærksom på, at det her mange gange ender i bureaukrati, i endnu flere fyldte ringbind, i spildte penge, fordi udbuddene ikke fører til noget, så vil regeringen sammen med Dansk Folkeparti alligevel tvinge kommunerne til det, og der er det, vi fra socialdemokratisk side spørger: Hvorfor er det, at man ikke viser større tillid til kommunerne?
Hvorfor skal man i kommunerne ikke selv have lov til at vurdere, om det giver mening, eller det ikke giver mening at sende noget i udbud?
Det er sådan, at bl.a. professor Carsten Greve fra Copenhagen Business School har gjort opmærksom på, at vi faktisk ved alt for lidt om det her område.
Vi ved det ikke.
Alligevel har regeringen besluttet sig for at sidde her på Slotsholmen og helt ned i mindste detalje bestemme, hvad kommunerne må, og hvad kommunerne ikke må, selv om vi i det danske samfund har en årelang tradition for kommunalt selvstyre, for lokalt demokrati, hvor borgerne stemmer på de politikere, de har tillid til, som så træffer afgørelse om, hvad der er bedst lige i deres kommune.
Med det her beslutningsforslag lagde vi fra oppositionens side op til at give danskerne demokratiet tilbage.
Kommunerne kan nemlig udmærket selv vurdere, hvornår en opgave skal sendes i udbud, og hvornår den ikke skal.
Der skal vi ikke sidde herinde på Slotsholmen og bedrevidende diktere, hvad kommunen skal, og hvad kommunen ikke skal.
Derfor er jeg nødt til at sige her ved andenbehandlingen, hvor jeg forventer at Dansk Folkeparti, Venstre og Konservative igen vil stemme det her ned, at det er skuffende, at det er trist, at hverken Dansk Folkeparti, Venstre eller Konservative kan støtte frihed og tillid, lokalt demokrati og kommunalt selvstyre.
Så jeg opfordrer alle, der støtter det her, til at stemme ja til beslutningsforslaget – tiden er inde til frihed og demokrati – og respektere det kommunale selvstyre.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-27:
Jamen det var jo ikke uventet, at hr. Rasmus Prehn fra Socialdemokraterne igen, jeg vil næsten sige for gud ved hvilken gang, her fra Folketingets talerstol skal fortælle om, hvor dårligt det er, at vi i Danmark har en rigtig god indgangsvinkel til det at lade private virksomheder være en del af det kommunale og lade private virksomheder gå ind og deltage aktivt, få lov til at give tilbud, få lov til at være med, få lov til at være med til at give det, der hedder velfærd, til kommunernes borgere og til de danske borgere, men selvfølgelig er der også nogle steder, hvor det er gået galt, og det er så i de få tilfælde, Socialdemokraterne elsker at plædere.
Man tænker så ikke på alle de steder, hvor det faktisk er gået godt.
Vi skal jo ikke længere tilbage end til i går, hvor der var en melding i en rapport, som Udbudsrådet var kommet med, om, hvordan det var gået med udlicitering i forskellige sammenhænge.
Der var foretaget undersøgelse af 114 konkrete sager, og i 73 ud af de 114 sager viste det sig, at det var til gavn og vel at mærke også til økonomisk gavn for kommunerne, at tingene havde været sendt i udbud, og at der kun i fire tilfælde var registreret direkte negative effekter ved, at man havde valgt at konkurrenceudsætte en opgave, som så var endt på private hænder.
Hvis man kigger på det i dag, viser det sig, at omkring 53 mia. kr. af de penge, der bruges inden for det offentlige, kommunerne, er milliarder, der bliver betalt til private virksomheder, som så til gengæld udfører et godt stykke arbejde for kommunerne med en lang række opgaver inden for forskellige områder.
Det har så også resulteret i den gevinst, som vi kan se der er ved det, nemlig at de private virksomheder opnår en større andel af de opgaver, der er, og de nyeste tal viser jo, at det for 2009 drejer sig om 25 pct. af de opgaver, som er blevet konkurrenceudsat.
Men at sige, at noget bliver konkurrenceudsat, er jo ikke det samme som at sige, at det ender på private hænder.
Det, der er meningen med den her lovgivning, er jo netop, at man vil gøre det så tilgængeligt som overhovedet muligt, så også private virksomheder får lov til at gå ind og byde på de her forskellige opgaver, og det kan Dansk Folkeparti altså ikke forstå hvorfor Socialdemokraterne og andre her i Tinget har så stor en forskrækkelse over for.
Vi synes, det er sundt, at man lader private virksomheder komme ind og være med til at give et bud på forskellige kommunale opgaver, og vi tror også, at ved at lade private virksomheder eksempelvis få 53 mia. kr. i årlig omsætning, som er det, de har nu, vil det betyde, at de her forskellige virksomheder ud over at få den omsætning på 53 mia. kr. kan bruge deres overskud og deres soliditet til at udvikle deres virksomheder til andre typer job, som så bagefter giver andre job rundtomkring i de samme virksomheder.
Så vi kan ikke støtte det her forslag, som det ligger.
Rasmus Prehn (S), 2010-05-27:
Det er alligevel forunderligt, at Dansk Folkeparti betræder Folketingets talerstol for at tale om noget andet end det beslutningsforslag, vi har lagt frem her i salen.
Det her beslutningsforslag giver jo rig mulighed for, at man som kommunalbestyrelse kan beslutte sig for at sende en opgave i udbud, hvis man vurderer, at det er det rigtige at gøre.
Hvis man lokalt har tilliden til, at man kan få mere for pengene, kan man stadig væk sende en opgave i udbud og få løst opgaven til større tilfredshed for borgere og andre – det kan stadig væk lade sig gøre.
Det handler om, hvorvidt det er os herinde på Slotsholmen, der bedrevidende skal sidde og diktere ned i mindste detalje, hvad man skal eller ikke skal i kommunerne, eller om vi har tillid til, at den enkelte kommunalbestyrelse selv kan tage en beslutning om det.
Så kan man sagtens tale langt og længe om fordelene ved udbud, men vi vil ikke forbyde udbud, vi vil bare give det kommunale selvstyre tilbage til kommunerne.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-27:
Jeg håber virkelig, at de borgere, der måtte følge den her udsendelse, selvfølgelig også kan se, at det her er to sider af samme sag, uanset hvor mange gange den socialdemokratiske ordfører prøver på at sige noget andet.
Det her drejer sig om at give de private virksomheder gode arbejdsbetingelser.
Det drejer sig om at sikre, at der er fri konkurrence, og det drejer sig om, at vi får så mange ting udført som overhovedet muligt, så god en service som overhovedet muligt, at vi får så meget, vi overhovedet kan, for de midler, som borgerne giver i kommuneskatter, og som virksomhederne også giver i skatter.
Det er derfor, man vælger at konkurrenceudsætte.
Mange gange ender en konkurrenceudsættelse jo ikke med, at det bliver det private, der vinder – det er selvfølgelig dem, der har den bedste pris; dem, der bedst kan løse opgaven, vinder.
Men for at det kan blive en succes, er man jo også nødt til at sikre, at kommunerne konkurrenceudsætter, og at der ikke går forskellig politisk sniksnak i, hvordan de ting skal præciseres.
Derfor er det sund fornuft, at man har lavet den her aftale med Kommunernes Landsforening, hvor man jo sikrer, at kommunerne spiller aktivt med til gavn og glæde både for borgere og virksomheder.
Erling Bonnesen (V), 2010-05-27:
Jo, og det mener jeg også at jeg allerede har tilkendegivet her under debatten tidligere.
Selvfølgelig skal det være forbrugerne, der i sidste ende bestemmer, hvad de vil komme i indkøbskurvene, men selvfølgelig skal vi sætte nogle rammer og lave nogle regler.
Det er også meget det, som debatten her handler om, og jeg har tilkendegivet, at vi nu går ind i de her forhandlinger, som formentlig kommer på et tidspunkt, når man er klar til dem og har et grundlag for dem, for lige præcis at sikre en høj tryghed og troværdighed omkring det her, så der både bliver plads til konventionelle og økologiske varer, så forbrugerne lige præcis også får noget at vælge imellem.
Rasmus Prehn (S), 2010-05-27:
Dansk Folkeparti gentager sådan set sin argumentation, og det, der jo lige skal gøres opmærksom på, er, at vores beslutningsforslag ikke er noget forbud imod, at man kan sende noget i udbud.
Det handler om: Skal kompetencen ligge i kommunen, eller skal den ligge på Slotsholmen?
Og der forstår jeg simpelt hen ikke, at man fra Dansk Folkepartis side ikke vil stå vagt om det kommunale selvstyre og lytte, når der kommer kommunaldirektører, byrådsmedlemmer og siger: Vi har altså mange gange den opfattelse, at det ikke giver mening at sende det her i udbud; vi risikerer bare at fylde 35 ringbind med udbudsmateriale, men der er aldrig nogen, der byder ind på det, så det ender med spildte penge.
I en situation, hvor alle kommuner skal spare penge, er det da tudetosset at lave et system, hvor man centralt beslutter sig for, at man bare skal lave en masse udbud, også selv om det måske ender i ingenting, så man bare får fyldte ringbind, spildte medarbejdertimer, og at det er lige ud af vinduet med borgernes penge.
Jeg synes, det er rigtig, rigtig ærgerligt.
Det er spild af penge, og det er et anslag mod det lokale demokrati.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-27:
Jamen man kan somme tider få den opfattelse, at hr. Rasmus Prehn er i en helt anden verden end vi andre.
Hvorhenne skal kompetencen ligge? spørger hr. Rasmus Prehn.
Den ligger hos Kommunernes Landsforening og hos regeringen.
Den ligger i en fælles skriftlig aftale mellem alle landets kommuner.
Alle landets 98 kommuner er med i KL, og KL har lavet en aftale på vegne af kommunerne.
Der ligger kompetencen, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn, den ligger hos kommunerne i en fælles aftale, og det er den, man henholder sig til.
Det er ikke noget, der, som ordføreren siger, er hundrede procent dikteret fra Slotsholmen og er regeltyranni osv. osv.
Det er sund fornuft, der er det bærende element, og det er til gavn og glæde for både borgere og virksomheder og alle de ansatte inden for den kommunale sektor.
Flemming Bonne (SF), 2010-05-27:
Sagen drejer sig om, hvorvidt det er Folketinget, der skal fastsætte, hvor meget udlicitering der skal foregå ude i kommunerne, eller om det er kommunerne, der selv skal afgøre det.
For os er der ingen tvivl om, at når vi har kommunalbestyrelser, så skal de kommunalbestyrelser selvfølgelig også have mulighed for at påtage sig ansvar, og det er at tage ansvar, når man derude forholder sig til, om man selv vil løse opgaven, eller om der er brug for at lave noget konkurrenceudsættelse og noget udbud.
Det kan de sagtens klare.
Jeg synes i det hele taget ikke, vi behøver at have en stor diskussion om det herinde, for vi er totalt afklarede.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-05-27:
Vi ved jo alle sammen godt, at det her lovforslag kun er blevet til, fordi det var Dansk Folkepartis pris for at lave finanslov.
Vi ved alle sammen godt, at det ikke virker.
Der er overhovedet ikke nogen, der kan anbefale det her forslag.
Det er efterhånden blevet meget tydeligt og meget klart med mange af de spørgsmål, som vi har stillet.
Regeringen kender simpelt hen ikke nogen eksperter, som anbefaler det her.
Man kan ikke godtgøre, at børn skulle være mere modne pludselig og bedre i stand til at overskue konsekvenserne af deres handlinger.
Man kan heller ikke godtgøre, hvorfor det sociale system nu ikke længere er egnet til at vise konsekvens over for 14-årige.
Kort sagt, der er ikke nogen saglige grunde til at nedsætte den kriminelle lavalder.
Man har heller ikke nogen kriminalitetsudvikling, som overordnet siger, at det er nødvendigt.
Heldigvis er jeg glad for, at vi har en aftale i oppositionen om, at vi ruller det tilbage.
Men det, jeg synes, der er vigtigt at sige her i dag i forhold til ændringsforslaget, er, at vi ikke kan ændre på, at regeringen vil gennemtrumfe det her forslag.
Man vil have det her forslag igennem, og vi giver så muligheden for i dag at stemme for det ændringsforslag, som skal sikre, at vi ikke får børn i fængsler.
Det har vi for længst fået dokumenteret er enormt skadeligt for børns udvikling, og det er med til at stabilisere en kriminel løbebane og skabe et kriminelt selvbillede, så det skal vi for alt i verden undgå.
Vi har desværre en forhistorie, som viser, at vi har ret mange børn i fængsel i Danmark.
Vi er faktisk det land i Norden, som sætter allerallerflest børn i fængsel, på trods af at vi ved, at det betyder, at det skaber flere kriminelle netværk, og at de bliver mere kriminelle.
Vi er meget optaget af, når vi nu ikke kan forhindre den her nedsættelse, at vi sikrer, at der ikke kommer børn i vore fængsler.
Ministeren har ikke kunnet give en garanti igennem de spørgsmål, vi har stillet i Retsudvalget, for, at det ikke kommer til at ske.
Så siger vi: Lad os dog vente med at sætte det her lovforslag i kraft, indtil vi har udbygget det antal sikrede pladser, man har beregnet der er behov for.
Det er det, som det handler om i dag.
Vi ved, at børn, som havner i voksenfængsler, ofte sidder under isolationslignende vilkår.
Det er rigtig, rigtig skadeligt for voksne.
Vi har ikke nogen konkret viden om det i forhold til børn, for der er ikke lavet nogen undersøgelser, men vi kan nok regne ud, at når det er skadeligt for voksne, så er det ekstra skadeligt for børn, og derfor er det endnu en grund til, at vi skal sikre, at børn ikke kommer i fængsler.
Så stem for oppositionens forslag i dag.
Det kan vise, at man mener det.