Tom Behnke (KF), 2013-12-03:
Hvis man nu et øjeblik skulle komme til at kigge uden for Christiansborgs tykke mure ude i den virkelighed, der befinder sig derude, ville man opdage, at der rent faktisk findes udenlandske kriminelle, som har det ene mål i deres liv at komme et smut til Danmark og begå mest mulig kriminalitet.
Om de bliver fanget, eller om de ikke bliver fanget,
bekymrer dem overhovedet ikke.
Hvis man ikke bliver snuppet af myndighederne, kan man komme hjem med alle sine tyvekoster og har beriget sig, og hvis man bliver snuppet af de danske myndigheder, kommer man ind og sidder i et dansk fængsel, og det er for nogle af de her menneskers vedkommende sådan set bedre end at være under de vilkår, de kom fra i deres hjemland.
Så der er egentlig ikke rigtig noget at tabe.
Det, som udenlandske kriminelle virkelig har respekt for, er, hvis de meget, meget hurtigt bliver overført til afsoning i eget hjemland.
Det har de respekt for.
Det er noget af det, de ikke kan lide.
Noget af det, der rygtes ret hurtigt i de kredse, er, hvor det kan betale sig, og hvor man skal holde sig væk fra.
Så kommer svaret prompte: Nå jo, men at sidde i fængsel i Danmark er sådan set bedre end de vilkår, vi kommer fra.
Så det er ikke nogen hemmelighed.
Og det lykkedes os fra konservativ side at få en rigtig god aftale med regeringen og regeringspartierne om netop at sætte ind her og stramme op, således at der blev sat nogle krav til, hvor hurtigt man skal være til at ekspedere i hvert fald papirgangen.
Det fik vi jo igennem under de forhandlinger.
Der blev nedsat en taskforce i Justitsministeriet, der har til opgave hurtigst muligt at sørge for, at i hvert fald papirgangen er i orden.
Så må man så derefter se, hvor hurtigt vi kan få dem sendt hjem, og der er nogle lande, der er mere genstridige end andre, det ved vi godt.
Men det er jo ikke godt nok, og det er derfor, at vi fremsætter beslutningsforslaget her i dag, nemlig for at komme videre.
Det er jo ikke en kritik af den aftale, der er indgået, for den er sådan set god.
Den er bare ikke god nok.
Derfor skal vi videre.
Men det bliver først i 2016 eller 2018.
De lande skal man da holde til ilden og blive ved med at presse på over for.
Man skal da bruge EU-systemet til at presse hinanden til, at de aftaler, man indgår, bliver overholdt, og at alle lande overholder de regler, man er enige om at man vil have.
Det andet, man kunne gøre, var at sørge for at lave bilaterale aftaler både inden for EU, men også uden for EU og sørge for, at der er nogle aftaler med de lande, hvor vi typisk ser udenlandske kriminelle komme fra.
Det ville også have en stor betydning.
Så er der heller ingen tvivl om, at de tidsfrister, vi har sat, jo var sådan for at prøve at få rullet systemet i gang.
Det kan godt være, at den erfaring, man allerede nu har med at håndtere sagerne, ville gøre, at vi politisk kunne bede vores egne systemer om at stramme yderligere op og gøre det endnu hurtigere, end man gør i dag.
Det kunne sagtens være, at det var nogle metoder, man kunne komme frem til.
Det, der er vigtigt, er, at vi når et punkt hurtigst muligt, hvor det at overføre en kriminel afsoner fra et fængsel i Danmark til et andet fængsel i Danmark hverken tager kortere eller længere tid, end hvis man overførte den pågældende til et fængsel et andet sted i Europa.
Altså rent tidsmæssigt i forhold til transporten er der ingen tvivl om, at på den tid, det tager at køre en afsoner fra København og f.eks. til Kragsskovhede, ville man med fly kunne nå rundt i hele Europa, Mellemøsten og hele det nordlige Afrika.
Altså må det være bureaukratiet, der tager tiden og ikke rejsetiden, og det er os som politikere, der er sat i verden til at sørge for, at bureaukratiet kører så strømlinet som overhovedet muligt, og det vil vi fra konservativ side blive ved med at holde fast i, og vi vil presse på og presse på, for at de her sager bliver ekspederet hurtigt, gelinde og smart, sådan at udenlandske kriminelle kommer hjem og afsoner i eget hjemlands fængsel, for det er det eneste, de har respekt for.
Hvis vi vil den meget stigende kriminalitet til livs, er det dér, der skal sættes ind.
Prøv at tænke på, hvor mange tusindvis af danskere, der hvert år bliver udsat for indbrud.
Tænk sig, hvis de kunne slippe for at få indbrud i deres bolig.
Det kræver, at man presser på, og det er det, vi har forsøgt at gøre med beslutningsforslaget her i dag.