runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Tilbage i 2008 og 2009, da der var den her debat om sundhedsforsikringer, konkluderede Rigsrevisionen, at Sundhedsministeriet ikke havde fulgt op på konsekvenserne af de arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer.
Senere tilsluttede statsrevisorerne, heriblandt også den af Dansk Folkeparti udpegede statsrevisor Henrik Thorup, sig flertallets bemærkninger på det her punkt i forhold til at efterlyse, at der blev fulgt op på stigningen i antallet af arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer, og hvordan den har påvirket borgernes mulighed for at få adgang til sygehusydelser.
Jeg vil gerne høre Dansk Folkepartis ordfører, om det virkelig kan passe, at der er gået 7 år, inden man overhovedet vil igangsætte og diskutere en undersøgelse af de arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer.
Synes ordføreren, at det er acceptabelt?
Liselott Blixt (DF), 2010-04-06:
Nu er vi alle sammen i vores gode ret til selv at prioritere.
Inden jeg kom med i Folketinget, inden jeg kom ind og fik et vederlag, der var større end det, jeg fik som social- og sundhedsassistent, blev jeg enlig mor og havde to børn, som jeg skulle tage mig af.
Jeg valgte at tegne en sundhedsforsikring frem for en indboforsikring, for jeg værdsatte mit liv mere end de værdier og de materielle goder, jeg havde i mit hjem.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-06:
Nu er det jo ikke sådan, at denne regering siger, at alt i det danske sundhedsvæsen er perfekt, og jeg siger da heller ikke, at alt var perfekt i 2001, da vi mistede regeringsmagten.
Men jeg konstaterer, at vi dengang var i fuld gang med at tilføre yderligere og yderligere milliarder til det danske sundhedsvæsen.
Vi havde indført, at man fik et frit valg til at vælge et andet sygehus, hvis man havde stået på en venteliste i mere end 3 måneder.
Hvordan kan Venstre leve med det?
Eller er det, som jeg hele tiden har sagt, Venstres politik at prioritere de erhvervsaktive over dem, som står uden for arbejdsmarkedet?
Sophie Løhde (V), 2010-04-06:
Vi når alligevel sådan et lille stykke her i løbet af debatten.
Nu har vi da fået konstateret, at den socialdemokratiske ordfører i dag siger, at sundhedsvæsenet ikke havde det særlig godt under SR-regeringen.
Men hvorfor er det, at ordføreren for Socialdemokraterne ikke vil svare på et helt simpelt spørgsmål, nemlig hvilke muligheder manden på gulvet – det er ham, som vi har talt så meget om i dag – havde for at komme hurtigt i behandling, dengang Socialdemokraterne havde ansvaret for det danske sundhedsvæsen.
Når man ikke vil svare på et så simpelt spørgsmål, må det jo være, fordi man ganske enkelt er flov over, at den eneste garanti, manden på gulvet havde, var en garanti for at få lov at vente, for han havde jo ingen mulighed for at købe sig frem i køen, som socialdemokratiske ministre og andre havde mulighed for qua deres pengepung.
Manden på gulvet havde en garanti for at få lov at stå på venteliste, og det er det, vi ønskede at bryde med, da vi sagde, at vi skulle indføre det udvidede frie sygehusvalg, sådan at alle fik lige mulighed for og ret til at komme hurtigt i behandling.
Kan ordføreren ikke bekræfte, at det er den mulighed, som Socialdemokraterne i en eventuel ny regering ønsker at fratage manden på gulvet?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-06:
Det er fuldstændig forkert.
Der er lige omkring en million danskere i dag, som er omfattet af de her arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer, og flertallet af dem er mennesker med en høj uddannelse og en høj lønindtægt – mennesker, som basalt set har råd til selv at tegne sig en sundhedsforsikring, hvis det er det, de ønsker.
Formentlig har de allerede gjort det.
Mange af dem er sikkert dobbeltforsikrede helt uden at vide det.
Så vil jeg sige, at de socialdemokrater, som gjorde alle de fortrædeligheder, som ordføreren kom ind på, har vælgerne jo allerede fældet deres egen dom over.
Jeg kan ikke komme i tanke om, hvem det var, der gjorde det, for de sidder ikke i Socialdemokratiets gruppe i dag.
Tænk dog lige over det!
Den anden ting, jeg godt vil sige, er, at manden på gulvet jo havde de muligheder, der var i, at vi dengang faktisk havde en sundhedsminister, der hed Arne Rolighed, som havde lavet aftaler med amterne om, at man ville operere langt flere og behandle langt flere i de kommende år – en bølge, som Venstre jo overtog og red videre på, da man tilførte ekstra 1,5 mia. kr.
Louise Schack Elholm (V), 2010-04-06:
Jeg kunne godt tænke mig at konkretisere det lidt mere.
Lad os nu antage, at manden på gulvet er en buschauffør.
Hvad havde han af muligheder før 2001 for at blive behandlet for f.eks. en skulderlidelse?
Hvor hurtigt kunne han komme til behandling dengang?
Og hvad er der så sket siden?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-06:
Jeg må konstatere, at ventetiderne på skulderlidelser ikke er faldet markant, men at de i dag ligger nogenlunde på niveau med 2003.
Så markante ændringer på det område er der jo ikke sket.
Jeg må også konstatere, at hvis man ringer til Chaufførernes Fagforening og tager en snak med dem, vil man finde ud af, at buschauffører jo ikke er dem, som i dag er omfattet af private arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer i udpræget grad.
Så ergo er det et rigtig dårligt eksempel, fru Louise Schack Elholm er kommet med, og det kan hun da selv få bekræftet ved at tage kontakt til nogle af chaufførerne ude på det danske arbejdsmarked.
Louise Schack Elholm (V), 2010-04-06:
Nu sagde jeg 2001 og ikke 2003.
Så det kunne måske være interessant at høre, hvad udviklingen har været siden da, for der er faktisk kommet en udvidet behandlingsgaranti, der sikrer, at alle kan blive behandlet for deres lidelser, og hvis det ikke kan ske inden for 1 måned, så på et andet sygehus.
Derudover kan man sige, at buschaufføren også har en sundhedsordning, der gør, at han har forebyggelse med, og den falder ind under sundhedsforsikringer.
Det vil sige, at han også har en udvidet mulighed for forebyggelse.
Så ud over at behandlingsgarantien sikrer ham en behandling, en rigtig hurtig behandling, som Socialdemokraterne vil tage fra ham, så sikrer sundhedsforsikringerne, at han også har en forebyggelse, som er ud over det sædvanlige.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-06:
Det bekræfter mig bare i, at fru Louise Schack Elholm ikke har sat sig godt ind i sagerne, for Socialdemokratiet har ikke foreslået, at man fjerner sundhedsordningerne på de danske arbejdspladser, som netop virker forebyggende.
Det, vi er imod, er, at man med velsignelse fra pensionisterne, med skatteindtægter fra alle mulige andre bliver ved med at betale for, at nogle kan komme foran andre til diagnosticering, til undersøgelse og til behandling på private hospitaler.
Vi kan ikke ligesom de mange andre eksperter, der findes, se nogen sammenhæng.
Kjeld Møller Petersen kan ikke se nogen sammenhæng mellem ventetiderne på behandling og arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer.
Dansk Sundhedsinstitut kan ikke se nogen sammenhæng mellem ventetiderne og arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer.
Skattekommissionen har foreslået, at man fjerner det.
De eneste, der ikke vil høre efter, er Venstre og De Konservative.
Ja, jeg ved ikke, hvor Dansk Folkeparti står.
De bliver også ved med at synes, at det er o.k. at bruge 700 mio. kr. årligt på, at vi laver øget ulighed i sundhed på det her område.
Det er jo mærkværdigt, at der skal så mange mennesker til at råbe regeringen op, som ikke kan se, at det fra regeringens side udelukkende handler om ideologi og ikke om rent faktisk at gøre noget ved uligheden i sundheden og for f.eks. manden på gulvet.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-06:
Er ordføreren enig i den problemstilling, som Kjeld Møller Pedersen har været inde på, om, at der jo i Danmark findes en ret stor gruppe mennesker, omkring 600.000, som i forvejen selv har tegnet en sundhedsforsikring, og som jo ikke bliver skattesubsidierede?
Vil Dansk Folkeparti være med til, at de mennesker også skal have et skattefradrag?
Eller vil man være med til at se på det, som Kjeld Møller Pedersen har foreslået, nemlig at man for ikke at skævvride yderligere netop fjerner skattefradraget for de arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer?
Liselott Blixt (DF), 2010-04-06:
Først og fremmest må jeg sige, at ordføreren, inden jeg kom på talerstolen, netop fremførte, at det var Dansk Folkeparti, der gik med til, at alle kunne gøre brug af en arbejdsgiverbetalt sundhedsforsikring.
Og det mener vi er godt, for der mener vi, at arbejdsgiveren er med til at tage et socialt ansvar.
Derfor mener vi det er her, den ligger.
I forhold til det spørgsmål vil jeg sige, at hver især kan gå ud og få en sundhedsforsikring, dem, der har lyst til at få en sundhedsforsikring, kan tegne en.
Der mener vi, at det er sådan, det skal fungere.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-06:
Men er det rimeligt, at dem, som har lyst til at tegne en sundhedsforsikring, så ikke får noget skattefradrag, mens der er dem, som er så heldige, at deres arbejdsgiver synes, at det her da er en god ting, for nu har staten besluttet sig for, at arbejdsgiveren skal tage et socialt ansvar?
Vedkommende behøver bare at tegne en forsikring for sine ansatte, og så kan de få et skattefradrag af værdien af den her forsikringspræmie.
Er det en rimelig forskelsbehandling, at de mennesker, som tager et ansvar for sig selv, altså ikke bliver belønnet med et skattefradrag, mens dem, som tilfældigvis er ansat i en virksomhed, hvor arbejdsgiveren synes, at man godt vil tage det ansvar på statens vegne, altså får det her skattefradrag?
Vivi Kier (KF), 2010-04-06:
Det overrasker næppe, at den her tale var ekstremt negativ.
Der var overhovedet intet positivt at sige om det danske sundhedsvæsen.
Jeg husker, da den her regering kom til tilbage i 2001; da overtog man nogle gevaldige ventelister.
Man overtog også et sundhedssystem, som faktisk var opdelt i A- og B-hold, fordi der var nogle direktører og folk fra direktionsgangene, som havde adgang til nogle sundhedsforsikringer, som gjorde, at de bare kom ind og blev behandlet.
Den her regering har faktisk været med til at indføre det udvidede frie sygehusvalg og forlange, at en virksomhed skal have alle med, således at også arbejdsmanden nede på gulvet har retten til at blive behandlet hurtigt og inden for 4 uger.
Mener Socialdemokraterne, at det er et A- og et B-hold, at også arbejdsmand Hansen får mulighed for at blive opereret i det private på det offentliges regning?
Altså, med hensyn til om man kan trække det fra eller ikke trække det fra, vil jeg sige, at de mennesker, som er på en arbejdsplads, jo heller ikke trækker det fra.
Men lad det nu ligge.
Så vil jeg gerne spørge om noget andet.
De mennesker, der er på arbejdsmarkedet, er også mange steder omfattet af en ordning, der giver dem mulighed for at spise et sundt frokostmåltid midt på dagen.
Det er jo ikke alle mennesker, der er omfattet af det, det er mennesker, der er på arbejdsmarkedet.
Skal det så også afskaffes?
For det gælder ikke alle, og dermed skaber vi også ulighed med hensyn til at spise en sund frokost.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Jeg tror, at ordføreren skulle se på, hvad problemstillingen er her.
Derfor er det også påfaldende, at de økonomiske vismænd i efteråret 2009 kom med en rapport, som påviste, at der rent faktisk var sket en øget ulighed i adgangen til sundhedsvæsenet.
Det er en rapport, som man fra den daværende sundhedsministers side og også fra den borgerlige side af Folketingssalen fuldstændig har ignoreret i stedet for rent faktisk at forholde sig til de kendsgerninger, der lå fra de økonomiske vismænd, nemlig at der var en øget ulighed skabt af de her private sundhedsforsikringer.
Så det ville jo være hensigtsmæssigt, hvis regeringen rent faktisk også stod ved det ansvar, man påtog sig tilbage i 2002, da man vedtog lovforslaget om skattesubsidieringen.
Der sagde man: Det her vil skabe øget lighed.
Men det har jo vist sig, at det har skabt øget ulighed, og det ansvar synes jeg påhviler VKO, og jeg synes også, man burde tage det ansvar på sig.
Preben Rudiengaard (V), 2010-04-06:
Nu er det jo således, at der transmitteres herindefra ud til de små danske stuer, og jeg tror, det ville være meget rart, hvis hr. Jonas Dahl kunne give et eksempel på, hvordan en person, som har en privat sundhedsforsikring tegnet af hans arbejdsgiver fra top til bund på arbejdspladsen, og som nu skal ind at opereres for et eller andet, kan komme foran listen ved at henvende sig til Hvidovre Hospital, som er et offentligt hospital.
Jeg tror gerne, at folk ville have den service, at hr. Jonas Dahl kunne fortælle, hvordan man gør det.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Jeg vil med glæde tage den her diskussion, for problemstillingen bliver netop, at når man har en privat sundhedsforsikring – og det er jo påvist flere gange, bl.a. af de økonomiske vismænd, som jeg da også troede man havde tillid til fra Venstres side – giver det rent faktisk en hurtigere adgang.
Jeg husker det som værende 2 uger før, man faktisk kan komme til behandling i det offentlige, hvis man har en privat sundhedsforsikring.
Det skaber jo altså en ulighed, hvor dem, der har en privat sundhedsforsikring, ikke blot kan komme foran i det private, men rent faktisk også kan komme foran i behandlingen på de offentlige sygehuse.
Det er for mig at se en ganske stor ulighed, man har fået med de private sundhedsforsikringer
, og det tror jeg sådan set også at hr. Preben Rudiengaard er enig i.
Preben Rudiengaard (V), 2010-04-06:
Nej, for jeg kan ikke helt forstå det.
Det er det, der er mit store problem.
Hr. Jonas Dahl taler udenom og siger, at det er de økonomiske vismænd, der siger det.
Al ære og respekt for de økonomiske vismænd.
De har nok forstand på lidt tal og sådan nogle ting, men jeg vil gerne have en servicemeddelelse.
Hvordan kan jeg komme til 2 uger før på Hvidovre Hospital, hvis jeg har en privat sundhedsforsikring?
Det synes jeg vi skylder borgerne at få svar på.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Med al ære og respekt vil jeg sige, at der vel ingen tvivl er om, at de økonomiske vismænd netop med deres gode forståelse for tal har været i stand til at regne på det her og derfor også i deres rapport fra sidste år på side 256-257 når frem til, at der rent faktisk er forskel med hensyn til adgangen til det offentlige sundhedsvæsen betinget af, om man har en privat sundhedsforsikring eller ej.
Det er da påfaldende, at de økonomiske vismænd har været i stand til at sætte sig ned og gennemskue tallene her og nå frem til en ganske klar konklusion, som de fremlægger – en konklusion, som Rigsrevisionen jo også efterlyste allerede sidste sommer, hvor man sagde, at der var behov for at kigge det her igennem.
Det er det, de økonomiske vismænd gør, og dermed når man frem til en konklusion, som er, at man har fastslået, at patienter med forsikring kan opnå kortere ventetid til offentligt finansieret behandling end andre.
Det er da en bemærkelsesværdig konklusion, og jeg kan ikke forstå, at regeringspartiet det liberale Venstre trods alt ikke siger: Der er måske en ulighed her, der bliver rent faktisk skabt ulighed mellem hr. og fru Jensen, som betaler deres skat, og den borger, der har en privat sundhedsforsikring betalt gennem sit firma.
Liselott Blixt (DF), 2010-04-06:
Nu er ulighed jo mange ting, og spørgsmålet er, hvor man lægger grænsen.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre Socialistisk Folkepartis ordfører: Hvis vi ikke havde de arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer, hvem i dagens Danmark var det så, der ville have en forsikring og derved have den fordel at kunne komme på et privathospital og kunne komme før alle andre?
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Hvis ikke de private sundhedsforsikringer blev skattesubsidieret, som de er i dag – og det er forhåbentlig noget, der vil blive afskaffet efter næste valg – ville vi rent faktisk forbedre økonomien på de offentlige sygehuse.
I det øjeblik der ikke er et skattefradrag, er det klart, at der tilfalder statskassen nogle flere penge – flere penge, man kan bruge til rent faktisk at udvide den behandling, patienterne kan få i det offentlige sundhedsvæsen, at sikre, at man kan behandle flere mennesker i det offentlige, sikre en hurtigere behandling til dem, der har de allerstørste behov, så spørgsmålet om, hvor hurtigt man kan blive behandlet på et sygehus, ikke længere er betinget af, om man har en privat sundhedsforsikring eller ej.
Det synes jeg sådan set er lighed, og jeg forstår ærlig talt ikke, at fru Liselott Blixt og Dansk Folkeparti synes, det er i orden, at der skal være en ulighed i adgangen til sundhedsydelserne på det offentlige sundhedsvæsens regning, alt afhængig af, om man har en privat sundhedsforsikring eller ej.
Liselott Blixt (DF), 2010-04-06:
De nyeste tal, hvor der bliver set på, hvad det ville betyde, hvis vi ikke havde den her skattebetalte sundhedsforsikring, viser, at det ville give et tab på 740 mio. kr. i forbindelse med sundhedsfinansiering.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om det også er forkert udregnet, eller om der er tale om nogle andre regnskabsfolk end dem, hr. Jonas Dahl henholder sig til.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Jamen i det regnskab, der kom fra Finansministeriet, da S-SF fremlagde »Fair Forandring«, tror jeg, at tallet var 460 mio. kr., så det er jo så også noget forskelligt fra det, fru Liselott Blixt fremhæver.
Men der var Finansministeriet nået frem til, at det var det, det ville koste.
Senere kom det så frem, at det nok nærmere var oppe omkring 1 mia. kr., som man trak uden om statskassen.
Hvis man får flere penge i den fælles skattekasse, kan man sådan set også bruge dem til at øge mulighederne i sundhedsvæsenet, forbedre behandlingen for den almindelige dansker og give bedre muligheder for de mennesker, der ikke har en sundhedsforsikring.
Det vil sige, at man kan forkorte ventelisterne og sikre, at danskerne får lige og samme adgang til behandling i det danske sundhedsvæsen, ikke afhængig af, om de har en privat sundhedsforsikring, men betinget af, om de har et behov og måske har et større behov end naboen, uagtet om de har en privat sundhedsforsikring eller ej.
Jeg synes, det er lighed, at man rent faktisk får mulighed for hurtigst mulig behandling i et sundhedsvæsen, som man har betalt skat til gennem et helt liv.
Jeg kan ikke forstå, at Dansk Folkeparti og fru Liselott Blixt bliver ved med at påberåbe sig, at det skaber lighed, at en række mennesker ansat på det private arbejdsmarked har mulighed for at komme foran i køen i stedet for den folkepensionist, som gennem alle sine år har betalt skat til det fælles danske sundhedssystem.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-06:
Jeg synes, det var en fin tale, ordføreren holdt, om, hvordan man skal gøre Danmark til det samfund, hvor der er flest sunde mennesker, og at man så derved skal tage mange initiativer i brug.
Jeg vil godt høre, hvad det er for nogle analyser, hvad det er for undersøgelser, som regeringen, Venstre, har lavet, der viser, at det at give skattefritagelse for arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer samlet set løser de problemer, vi har i Danmark med at sikre mere sundhed for pengene, med at sikre, at flere mennesker omfattes af sundhedsydelser eller opnår behandling, og hvordan det er med til at bidrage til at bekæmpe den ulighed i sundhed, som er et markant problem i det danske samfund, og også, hvordan det medvirker til, at kroniske patienter kan få bedre behandlingsforløb.
Det er jo den helt store udfordring i de kommende år, at vi får rigtig mange med kronisk sygdom.
Hvad var det for nogle undersøgelser og analyser, som Venstre lagde til grund, dengang de foreslog det her?
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Jamen lige så vel som det er rimeligt, at jeg tegner en forsikring på min bil eller en forsikring på mit hus, synes jeg, det er helt rimeligt, at folk har en mulighed for at tegne en forsikring.
Det er heller ikke sådan i dag, at jeg, når jeg tegner en forsikring på min bil, kan trække den fra i skat, eller at jeg, når jeg har en forsikring på mit hus, så kan trække den fra i skat.
Det kan jeg ikke i dag, for det er mit eget ansvar.
Det, der er baggrunden for den her forespørgsel, er, at vi kan konstatere, at der er en klar sammenhæng mellem menneskers økonomi, uddannelse, hvornår de dør, og hvor syge de er, mens de lever.
Derfor er det også yderst centralt, at vi får taget fat på problemstillingen netop i forhold til sundhedsforsikringer.
Det skaffede regeringen sig en masse medieaftale på, men karakteristisk nok er løftet aldrig blevet indfriet.
Men eksemplet siger desværre også noget om regeringens sundhedspolitik generelt og konsekvenserne for uligheden i sundhed.
Selv om grupperne på arbejdsmarkedet stadig væk ikke har fået skattefri fitness, har de til gengæld fået skattefrie private sundhedsforsikringer, og hermed gives der statsstøtte til at udbrede en ordning, som giver en afgrænset gruppe en særlig adgang til hurtig behandling; en adgang, som pensionister, arbejdsløse og andre grupper uden for arbejdsmarkedet ikke har.
Det har vi nu fået vist fra både Rigsrevisionen og statsrevisorerne ikke er tilfældet.
Vi har også fået det bekræftet af de økonomiske vismænd.
Derfor er der også i dag behov for, at vi får en debat om sundhedsforsikringerne og om, hvordan disse sundhedsforsikringer har øget den ulighed, vi hver dag ser i Danmark, hvor der er en forskel på den gruppe, der har en skattefinansieret sundhedsforsikring, og som dermed kommer hurtigere til i køen i det offentlige sundhedsvæsen, kommer hurtigere i behandling, ikke bare på privathospitalerne, men altså også på de offentlige hospitaler, og dem, der ikke har.
Vi skal i dag have en debat om de private sundhedsforsikringer, fordi det er så centralt at få en debat om, hvordan det ulige sundhedssystem siden 2001 har bevæget sig under VKO-regeringen.
Vi har behov for en debat om sundhedsforsikringernes ulighedsskabende karakter, men vi har også behov for at sætte fokus på, at vi fremadrettet får skabt et sundhedsvæsen, som skaber lighed og lige muligheder for alle med hensyn til sundhedsbehandling i det her land.
Besvarelse
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Baggrunden for forespørgslen har jeg allerede i indledningen ridset kort op, men jeg vil da gerne knytte et par yderligere kommentarer til det.
Det, der er det centrale i forhold til forespørgslen i dag, er jo netop, at en række menneskers økonomi, en række menneskers uddannelse har betydning for den sundhed, de får tilbudt i det danske sundhedsvæsen.
De bliver tidligere og mere syge.
De lever kortere.
Der er en sammenhæng mellem økonomi og uddannelse og adgangen til sundhedsvæsenet og de goder, man kan nyde i sundhedsvæsenet.
Det giver også en række problemer i forhold til det, vi ser med sundhedsforsikringer – sundhedsforsikringer, som tilgodeser en bestemt gruppe på arbejdsmarkedet.
Man skal være tilknyttet arbejdsmarkedet for overhovedet at have muligheden for at få en sundhedsforsikring.
Ligeledes giver det også en mulighed for at komme foran i køen i det offentlige.
Det er noget, som de økonomiske vismænd påviste i efteråret, og noget, som Rigsrevisionen også påpegede sidste sommer, da man havde gennemgået regeringens politik på området.
Konklusionen dengang var ganske klar.
Man konkluderede, at regeringen ikke havde undersøgt den ulighed, som der eventuelt var blevet skabt med de her sundhedsforsikringer.
Man opfordrede sådan set regeringen til at sætte et arbejde i gang.
Man kan så konstatere, at arbejdet er blevet sat i gang, men alligevel kunne de økonomiske vismænd altså konkludere i efteråret, at uligheden i forhold til adgangen til de offentlige ydelser – altså ikke kun de private, men de offentlige ydelser – var blevet differentieret, således at dem, der stod med de private sundhedsforsikringer, havde bedre muligheder for at komme foran i køen end hr. og fru Hansen, som havde betalt deres skat hele livet, og som ikke havde en sundhedsforsikring.
På den måde får man differentieret adgang til sundhedsvæsenet.
Jeg vil sige, at jeg ser frem til debatten.
Jeg glæder mig over ministerens tilsagn om at følge debatten, og jeg regner også med, at ministeren bliver under debatten, og at vi får en opfølgning senere.