Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-29:
På vegne af hr. Leif Mikkelsen skal jeg holde denne ordførertale.
Arbejdskraftens og varernes frie bevægelighed er en kilde til velstand.
Det er en kilde til velstand, fordi det sikrer, at ressourcerne bliver brugt rationelt, og det kommer alle til gode.
Når en dansker f.eks. køber en T-shirt produceret i Indien, skyldes det, at det er for dyrt at producere T-shirts i Danmark.
Hvis politikerne herinde havde valgt at holde T-shirts produceret i Indien ude af Danmark for at beskytte T-shirt-producenterne i Danmark, skulle danskerne betale mere for en T-shirt.
Dette ville medføre, at de ville have færre penge til forbrug af andre varer.
De ville have færre penge til investeringer, de ville have færre penge til opsparing, som er fremtidigt forbrug eller investeringer.
Det ville altså have kostet danske arbejdspladser i andre brancher både på kort og langt sigt.
Den samme mekanisme gør sig gældende, når det handler om arbejdskraftens frie bevægelighed.
Når en dansker hyrer en håndværker fra Polen til at renovere sit hus, og den polske håndværker gør det til to tredjedele af prisen, har danskeren flere penge tilovers til forbrug af andre varer.
Måske bruger han de penge til at købe et B&O-fjernsyn, måske bruger han pengene til at købe aktier i en dansk virksomhed, måske bruger han pengene til at købe andre serviceydelser, som skaber arbejdspladser i Danmark.
I den offentlige politiske debat bliver indvandring af arbejdskraft fra Østeuropa ofte fremstillet som et problem.
Det bliver fremstillet som en trussel mod danske arbejdspladser.
Men det er en meget grov forenkling.
Dansk Industri foretog i 2011 en beregning, som viste, at en bruttoindvandring af østeuropæisk arbejdskraft på 5.000 personer om året bidrager til at forbedre de offentlige finanser med mellem 1,7 og 4,2 mia. kr. Femern Bælt-forbindelsen er et kæmpemæssigt infrastrukturprojekt, og der vil i sagens natur være behov for arbejdskraft til at udføre byggeriet.
Her vil allerede eksisterende EU-regler gøre sig gældende.
Generelt gælder det jo for statslige udbud, at de skal overholde EU-retten.
Samtidig er udstationeringsdirektivet gældende, hvilket gør, at der er regler for maksimal arbejdstid, minimal hviletid, antal feriedage osv.
Da Femern Bælt-forbindelsen netop skal overholde de i forvejen gældende EU-regler, mener vi ikke, at der er grund til at gøre yderligere for at overvåge løn- og arbejdsvilkår, som ministeren tidligere har foreslået.
Liberal Alliance mener, at de nuværende muligheder er tilstrækkelige, og faktisk kan yderligere overvågning af arbejdsvilkårene tendere til chikane af arbejdsgiverne.
Det mener vi i Liberal Alliance
Der er via udstationeringsdirektivet allerede minimumsstandarder på en lang række områder, og hvis man vælger at indsætte arbejdsklausuler i udbudsmaterialet, vil man jo gå længere end de i forvejen gældende regler.
Det mener vi ikke er særlig smart.
En ting er, at arbejdsklausuler vil fordyre projektet for arbejdsgiverne, fordi man vil have særlige regler i udbudsmaterialet.
Derudover vil man også med arbejdsklausuler skabe et yderligere bureaukrati i hele udbudsprocessen, da man jo bl.a. kan stille krav om, at virksomheder skal oprette praktikpladser.
I vores optik må det være sådan, at virksomhederne selv kan finde ud af at ansætte de medarbejdere, herunder lærlinge, som de har brug for både nu og i fremtiden.
Arbejdsklausuler vil i sidste ende betyde, at projektet bliver dyrere, og omkostningerne vil i sidste ende blive hældt over på de danske skatteydere.
Konsekvensen vil blive et velstandstab for den enkelte og for samfundet som helhed.