Karen Ellemann (V), 2014-04-10:
På baggrund af regeringens evaluering af kommunalreformen eller strukturreformen fra 2007 behandler vi nu et par lovforslag, som grundlæggende set har til hensigt at sikre en mere effektiv og en mere moderne offentlig sektor.
Jeg kan starte med at sige, at sådan nogle tiltag støtter vi varmt i Venstre.
Evalueringen af kommunalreformen har vist, at der på trods af et omfattende forarbejde fortsat er et forbedringspotentiale på visse områder, og de landsdækkende og landsdelsdækkende undervisningstilbud er et eksempel på et område, hvor der er et forbedringspotentiale.
En af målsætningerne med den strukturreform, som Venstre var med til at gennemføre, var, at beslutninger om bl.a. specialundervisning skal træffes så tæt på borgeren som muligt.
For det første viser evalueringen, at faldet på døveområdet i vidt omfang skyldes, at døve børn i dag efter en operation kan blive i stand til at opfatte lyd og således få mulighed for at være en del af den almindelige undervisning i folkeskolen med de rette støtteforanstaltninger.
For det andet viser den jo også, at flere børn bliver inkluderet i den almindelige undervisning på baggrund af et andet lovinitiativ, og det er et lovinitiativ, som vi også fra Venstres side har støttet, og derfor vil jeg sige, at vi også med lovforslaget i dag yderligere kommer til at have fokus på inklusionen generelt ved at give mulighed for at forankre specialundervisningen kommunalt.
Endvidere kan en anden kommune efter aftale med beliggenhedskommunen overtage tilbuddet.
For at sikre en vis form for planlægningshorisont kan et tilbud kun overdrages én gang i en valgperiode og senest den 1. januar i valgperiodens tredje år.
Dermed sker der en harmonisering med socialområdet, således at kommunerne får forsyningsansvaret på hele specialundervisningsområdet.
VISO kommer så til at overtage ansvaret for at tilvejebringe de rådgivningsydelser, som i dag varetages af de lands- og landsdelsdækkende undervisningstilbud.
Der er ingen tvivl om, at det er en svær øvelse, og vi kommer til at følge det tæt, og vi prøver noget nyt her, som vi har brugt meget tid på at få forhandlet på plads.
Men vi støtter det, for for Venstre er det sådan set afgørende, at man med det her lovforslag sikrer, at der sker en bedre koordination af indsatsen, og at der ikke sker tab af specialiseret viden, hvad der jo bl.a. forudsætter, at de faglige miljøer bliver opretholdt.
Jeg skal hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at de ligeledes tilkendegiver, at de støtter lovforslaget.
Kommunalreformen, som trådte i kraft den 1. januar 2007, var en stor bedrift.
To hundrede og nogle og halvfjerds kommuner blev til 98, og 13 amter blev til 5 regioner.
Det var en omfattende øvelse, som betød, at en række opgaver skiftede tilhørssted.
Regeringen har som nævnt ved det tidligere lovforslag gennemført en evaluering af kommunalreformen i sådan et interministerielt udvalg, og den her evaluering blev så offentliggjort i marts 2013.
For som udvalget endvidere bemærker, så finder udvalget – og jeg citerer igen: » ... at der fortsat består uudnyttede potentialer for både effektiviseringer og kvalitetsudvikling, som det fortsat er vigtigt at holde fokus på at indfri i de kommende år.« Da man gik fra 13 amter til 5 regioner, opnåede man selvsagt større enheder og dermed også muligheden for en mere effektiv drift og forbedret kvalitet.
På det specialiserede socialområde har det vist sig, at fem regioner i hvert fald i nogle tilfælde fortsat er for mange.
Der er simpelt hen ikke efterspørgsel nok til, at man kan levere et tilstrækkelig godt produkt til de borgere, der har behov.
Der er altså med evalueringens ord risiko for en uhensigtsmæssig afspecialisering.
Derfor er det positivt, at der med den brede aftale fra november 2013 nu tages hånd om de mest specialiserede områder.
Vi støtter som part i aftalen selvsagt også det her lovforslag, som indebærer, at der skabes en national koordinationsstruktur og en national vidensopbygning.
Samtidig får Socialstyrelsen beføjelse til at give et driftspålæg, således at tilbudsstrukturen i helt særlige tilfælde kan bestemmes af Socialstyrelsen frem for regionalt eller kommunalt.
I Venstre er vi meget opmærksomme på, at dette kan være et betydeligt indgreb i den politisk vedtagne tilbudsvifte, og vi finder selvfølgelig, at det er afgørende, at anvendelsen af lige præcis den her mulighed begrænses til de situationer, hvor det er bydende nødvendigt for at sikre det fornødne tilbud eller udbud af højt specialiserede tilbud.
Sådan står det også i lovteksten, og ministeren nikker også til, at det er sådan, det er tiltænkt.
Men det vil selvsagt være noget, vi må følge, ifald det skal finde anvendelse.
Samtidig gennemføres der også med lovforslaget en revision af takstreglerne, så der opnås større gennemsigtighed og mulighed for bedre sammenligning mellem kommunale og private tilbud.
Det er for mig et vigtigt skridt på vejen mod en egentlig konkurrenceudsættelse af de opgaver på det specialiserede socialområde, som er egnede til det.
Så det glæder mig, at man tager det skridt, og det er jo også noget, som Produktivitetskommissionen har peget på er et afgørende skridt i forhold til at sikre en mere effektiv offentlig sektor.
Evalueringen af kommunalreformen og den opfølgende politiske aftale her viser, at arbejdet med at skabe en mere omkostningseffektiv offentlig sektor er fast arbejde.
Den viser også, at det er slut med dogmatik i forhold til placeringen af offentlige opgaver, og det glæder jeg mig over.
Kort sagt, Venstre støtter lovforslaget.