Liselott Blixt (DF), 2015-12-10:
Mange tak.
Jeg vil takke for ministerens og ordførernes involvering i debatten.
Det, jeg i hvert fald har lyttet mig til, når de forskellige ordførere har været heroppe, er, at der er en problemstilling.
Umiddelbart synes jeg, det er sørgeligt i et land som Danmark, som på mange områder gerne vil være foregangsland.
Vi vil være dem, der er først, når der sker noget nyt, vi vil gerne trække i en anden retning, vi taler om innovation og nye behandlingsmetoder, og hvad ved jeg, men når det kommer til stykket, tør vi ikke, uden at der er andre, der har vist vejen.
Det er måske der, Dansk Folkeparti på det her område skiller sig ud, for vi vil mange gange gerne lytte lidt til de borgere, der henvender sig, specielt når det er så massivt, som det er her.
Jeg har ikke kun fået mails i den sidste uge.
Jeg tror, at der er tale om, at der igennem de sidste 5 år har været forskellige problemstillinger.
Der er også utrolig mange, der har været med i adskillige nyhedsudsendelser og har kunnet fortælle om, hvordan de ikke har kunnet få hjælp i Danmark.
De er faktisk blev kastet rundt fra den ene afdeling til den anden.
De er blevet testet med ELISA-testen, der har været negativ, hvorefter de så er taget til Tyskland til en bestemt klinik, hvor der faktisk sidder en ekspert på området, der rådgiver andre sundhedsstyrelser, bl.a. i Finland, Italien og i mange andre lande.
Og når de har været dernede, er de blevet testet.
Jeg vil så sige, at der også er mange andre test end Western Blot-testen.
Det er blot den, jeg nævner i forslaget.
Der findes andre test, og de har alle sammen forskellig følsomhed i forhold til det, de viser.
Men mange af dem bliver faktisk hjulpet.
Det er det, jeg synes at vi som politikere også en gang imellem godt må lytte til og ikke bare tro på, at Sundhedsstyrelsen og alle dem kan klare det hele selv, for så er jeg lige ved at sige: Hvad pokker laver vi andre så herinde?
Så behøver vi slet ikke at være her.
Jeg lytter til de borgere, og på et tidspunkt fik jeg – det har jeg optalt – over 50 personlige mails om folk, der har været ramt af borrelia, og som er blevet hjulpet.
Andre steder hedder det jo lyme disease.
Jeg får også henvendelser fra Norge, hvor det er et stort tema.
Her er der en læge, der er begyndt at bruge nogle metoder, som så også er blevet tilladt af den norske sundhedsstyrelse.
Og vi kan også se i engelske tidsskrifter, at det rører på sig.
Kunne det da ikke være fantastisk, hvis det var i Danmark, vi sagde, at vi ville afprøve nogle ting og udstikke den nye retning?
Her er der så mange – nu er Konservative ikke her i dag – der er ret konservative med hensyn til det, som man vil vælge.
Her kunne jeg altså godt tænke mig, at vi en gang imellem netop lyttede lidt til de patienter, der får en bedring i andre lande, og at vi fandt ud af, hvad det er, der gør, at de bliver hjulpet.
Mange af de historier, jeg hører, er altså om arbejdsdygtige mennesker, der bliver sygemeldte.
Jeg tror, det var fru Jane Heitmann, der sagde det her om økonomien.
I et af de breve, jeg har fået – som sagt har jeg en del af dem –
er der en, der skriver om sin mand.
Han har været hos neurolog, dermatolog, reumatolog, øre-næse-hals-læge, gastroenterolog, på en infektionsmedicinsk afdeling og senere igen på gastroenterologisk afdeling.
Hvad koster det samfundet?
Hvad koster det samfundet, at vi faktisk har yngre mennesker, der ikke kan komme på arbejde, fordi de ikke kan stå på benene?
Det er den bekymring, jeg har, og det er den bekymring, jeg deler med de mennesker, som lider af den her sygdom.
Det er et eller andet pokkers lille dyr, som kan give de her symptomer.
Der er mange, der retter henvendelse om klaringsrapporten.
Og lige netop det her med økonomiske interesser har vi også debatteret flere gange herinde i Folketinget, nemlig i forbindelse med at vi får lavet nogle undersøgelser af, om der så er økonomiske interesser i det.
Vi har alle sammen mange gange været enige i, at der skal være vandtætte skotter og gennemsigtighed, og i, at der ikke skal være økonomiske interesser.
Men lige præcis på det her område har der jo været det i flere år.
Det synes jeg da også at vi skal tage i betragtning.
Jeg synes, der er nogle ting, der råber til himlen, når der er så mange mennesker, der ikke kan få hjælp, men som må tage til andre lande for at få hjælp.
Så havde jeg selvfølgelig håbet på, at vi kunne gå den vej og kigge på det, men jeg kan da være lidt glad for, at vi kan gå et skridt i den retning og lave et ekspertmøde og lytte til nogle af dem, der har noget med det at gøre.
Jeg synes, det lyder interessant med ham fra Odense, som jeg ikke vil udtale navnet på.
Jeg synes da, at vi skylder borgerne i Danmark, der har en sygdom, som de ikke kan blive kureret for, at de får en ordentlig udredning.
Det nytter ikke noget, at vi har en hurtig udredning, hvis de ikke kan udredes.
Jeg har været til møde med nogle af de her mennesker, som lider, og som må selvmedicinere sig, som må købe penicillin i Tyskland for at tage den derhjemme.
Det kan jo ikke være rigtigt, at det kun er dem, der har ressourcer og økonomi, der kan blive behandlet.
Det her er bare mit ønske, og det her er et forsøg på at se, om vi ikke kan gøre noget for de mennesker.
Og jeg er glad for, at vi kan gå videre og måske skrive en beretning om, hvordan vi kommer videre og hjælper de mennesker, for det skylder vi dem.
Vi sidder her for de borgere, der er i Danmark, også for dem, der har en diagnose, som man ikke lige kan udrede, og som får hjælp andre steder.
Men jeg takker for debatten, og jeg håber som sagt, at vi kan tage det op i udvalget og få lavet en beretning, så vi kan komme det skridt videre.