runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2012-02-01:
Så kom vi på det rene med, hvad det er, spørgsmålet rent faktisk omhandler.
For det er jo sådan, at politiet ikke har mulighed for at foretage det, der spørges til, nemlig præventive anholdelser.
Men det, jeg går ud fra der sigtes til, er politilovens bestemmelser om muligheder for frihedsberøvelse, og her er det så spørgsmålet om, at det i situationer såsom i demonstrationer eller i opløb til lignende kan være nødvendigt at frihedsberøve personer, som kan give anledning til fare for den offentlige eller andres sikkerhed.
Det er det, der står i politiloven.
Derfor giver det ikke nogen mening at tale om præventive anholdelser, for det er noget andet, der er tale om, nemlig frihedsberøvelse, i den her type sager.
Jeg håber, at spørgeren har forståelse for, at der nu jo er afsagt en dom.
Det håber jeg at der er forståelse for.
Derfor skal politiet jo have muligheder for at gribe ind, og mit udgangspunkt er, at politiloven afvejer hensynet til på den ene side både politiets opgave som oplæst og mulighederne for at forebygge uroligheder og også på den anden side borgernes retssikkerhed.
Tak for det, formand.
Regeringen kan ikke ophæve noget, politiet ikke har mulighed for.
Politiet kan ikke foretage det, der spørges til, nemlig præventive anholdelser.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-01:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder sådan her: Kan ministeren oplyse, om regeringen i forlængelse af Østre Landsrets dom vil ændre i den såkaldte lømmelpakke og eksempelvis ophæve politiets mulighed for at foretage præventive anholdelser?
Kan ministeren oplyse, om regeringen i forlængelse af Østre Landsrets dom vil ændre i den såkaldte lømmelpakke og eksempelvis ophæve politiets mulighed for at foretage præventive anholdelser?
Mette Frederiksen (S), 2012-02-01:
Jeg tror, det er sådan, at det ydelsesniveau, vi har i Danmark, har fordele og ulemper.
Det har jo den helt åbenbare fordel, at vi i Danmark er i stand til at opretholde et rimeligt levegrundlag, også selv om vi rammes af ledighed, af sygdom, af funktionsnedsættelse, eller hvis der tilgår en store sociale problemer, der gør, at man i en periode står uden for arbejdsmarkedet.
Det er i mine øjne en kæmpe fordel, og det at have et stærkt socialt sikkerhedsnet mener jeg er en grundlæggende værdi for det danske samfund, og det er også et af de principper, som fremtidens Danmark skal bygges på.
Men der er også nogle negative konsekvenser, og en af de negative konsekvenser er, at der er nogle sammenspilsproblemer mellem især lavtlønsområdet, deltidsarbejde og så nogle af vores kontanthjælpsydelser.
Jeg tror bare, at det, der er vigtigt for den fremtidige diskussion, er, at vi har en pragmatisk tilgang til det og siger, ja, der er nogle udfordringer, vi skal søge at løse, men vi skal heller ikke bilde os selv ind, at det er nogen let opgave, for så var den løst tidligere.
Og sammenspilsproblemerne hænger sammen med det, spørgeren selv peger på, nemlig at det har at gøre med et forsørgeransvar, for vi synes jo samtidig, det er vigtigt, at man skal kunne forsørge sine børn på en ordentlig måde.
Men der er jo en grund til, at min gode kollega skatteministeren har meldt, at det, der er centralt for regeringen i en kommende skattereform, er at lette skatten for lavtlønsgrupperne, og det hænger jo i høj grad sammen med det her spørgsmål.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-02-01:
Ministeren har selvfølgelig ret i, at det her er et problem, som man ikke udelukkende kan klandre den nuværende regering for.
Man kan klandre flere tidligere regeringer for det her, både borgerlige og socialdemokratiske regeringer.
Jeg har fået mange mails fra folk, som er, hvad skal man sige, frustrerede over, at de får så lidt ud af at være i arbejde.
Jeg er helt på det rene med, at man har indført nogle meget høje offentlige ydelser til familier med børn ud fra nogle principper om, at man, når man har børn, skal have en vis levestandard.
Vil ministeren erkende, at det, når man har taget sådan en beslutning, skaber nogle problemer i samfundet, og at det kan være med til at undergrave et sundt princip om, at det skal kunne betale sig at arbejde i et samfund?
Mette Frederiksen (S), 2012-02-01:
Hvis vi kigger på kontanthjælpsområdet, ser vi, at 7 ud af 10 kontanthjælpsmodtagere er enlige, og for dem vil der være et, mener jeg, fornuftigt økonomisk incitament til at gå på arbejde.
Der, hvor vi har sammenspilsproblemer, er typisk der, hvor der enten er et ægtefællespørgsmål og/eller – ofte er det og – en forsørgerpligt.
Jeg tror bare, man skal prøve at tage den her diskussion lidt udramatisk.
Ja, at det skal kunne betale sig at arbejde, skal vi forsøge at fremme via de reformer, vi skal til at gå i gang med, men samtidig er der jo en grund til, at det heller ikke for den tidligere regering lykkedes at komme af med sammenspilsproblemerne.
Og det hænger jo altså sammen med, at når der er et forsørgeransvar, får man også en højere kontanthjælpsydelse, fordi man ikke kun er ansvarlig for sig selv, men også skal kunne forsørge et barn eller måske flere, hvilket har nogle helt konkrete følger i dagligdagens økonomi, og som også har betydning for, hvor stor en bolig man skal have, og hvilke leveomkostninger man i det hele taget skal have.
Så man kan sige, at min tilgang er, og det er også regeringens, at ja, det skal kunne betale sig at arbejde, men vi erkender, at der er nogle sammenspilsproblemer, som er svære at løse, og derfor er det nødvendigt med reformer.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-02-01:
Ministeren siger, at det for rigtig mange kan betale sig.
Man kan selvfølgelig godt sige, at får man 1.000 kr. mere ud af det, kan det betale sig.
Jeg vil nu personlig have den holdning, at hvis man kun får 1.000 kr. mere ud af at gå på arbejde i forhold til ikke at gøre det, kan det ikke betale sig at arbejde.
Men det er selvfølgelig et spørgsmål, der kan diskuteres.
Når 74.000 personer får mindre end 1.000 kr. mere ud af at være i arbejde, når 187.000 personer får mindre end 2.000 kr. mere ud af at være i arbejde, når 400.000 personer får mindre end 3.000 kr. mere ud af at arbejde, og når en tredjedel af hele arbejdsstyrken får mindre end 5.000 kr. mere ud af at være i arbejde, er det så efter ministerens mening et udtryk for, at der er incitamentsproblemer på det danske arbejdsmarked i forbindelse med det med at være i beskæftigelse og at være på passiv forsørgelse?
Morten Bødskov (S), 2012-02-01:
Det var jo lidt svært at forstå, hvori spørgsmålet var i det, der blev sagt.
Men lad mig da bare bekræfte hr. Peter Skaarup i, at det jo er rigtigt nok, at der er blevet lavet en ny aftale om visse dele af retsog udlændingepolitikken, som er et udtryk for, at der har været et bredt spektrum af partier i Folketinget, som med hensyn til dele af rets- og udlændingepolitikken gerne ville have en ny midte, og det har jeg også bemærket har været en særlig udfordring for Dansk Folkeparti.
Men nok om det.
På andre områder er der med hensyn til det, der sker, altså andre partier, som har taget positivt imod nogle af de initiativer, der ligger deri.
Det er jo også rigtigt nok, som det skrives, og som det siges her, at lige nøjagtig spørgsmålet om den såkaldte lømmelpakke, er noget af det, vi vil overveje at se på mulighederne for om der skal gøres noget ved.
Men det, der spørges til her, omhandler politiloven.
Der er mit udgangspunkt altså det, at reglerne i politiloven for det første er noget, der er vedtaget af et meget, meget bredt flertal i Folketinget, og alene af den grund bør det give anledning til grundige overvejelser, hvis der skal ske noget her.
Margrethe Vestager (RV), 2012-02-01:
Der er jo bare det ved det, at de fleste spørgsmål, der er formuleret på den måde, at hvis vi gør sådan, hvis og hvis, så bliver det jo til teori, for det, der er klart, er, at der ikke bliver rørt ved det i den her valgperiode, og hvad der sker derefter er åbent.
Der, hvor jeg synes at vi måske har et anliggende, er i forbindelse med det her postulat om, at boligskattestoppet har givet ro og forudsigelighed på boligmarkedet i den periode, det har været her, for det tror jeg bestemt ikke at man kan sige.
Hvis vi ser på boligpriserne fra 2001 og til i dag, hvor vi har haft skattestoppet på ejendomsværdiskat, må man sige, at der har boligpriserne sandelig bevæget sig meget.
Spørgerens postulat om, at et svar på spørgsmålet om, hvad der vil ske efter 2016, vil give ro og regelmæssighed – sikkert ikke renligheden, for det er jo ikke børn, vi taler om – køber jeg ikke, for jeg synes, at det er en falsk præmis at stille spørgsmålet på, når svaret i al sin gribende enkelhed er, at der ikke bliver rørt ved det i den her periode, og hvad der sker derefter er åbent.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-01:
Det var da i hvert fald et kort og klart svar.
Spørgsmålet er så bare, om ministeren her forholder sig til sagens kerne.
Sagens kerne er jo, at den dom, der kom fra Østre Landsret, fortæller os, at det, politiet foretog sig i forbindelse med klimatopmødet, hvor de jo brugte lømmelpakken, ikke var lovligt, og det er klart, at det for mig at se er noget, der kan give usikkerhed hos politiet i forhold til mulighederne for at gribe ind over for meget voldelige demonstranter.
Hvis vi ser tilbage på, hvad der skete i forbindelse med klimatopmødet, var situationen jo den, at man var meget bange for, at ikke mindst udenlandske voldelige demonstranter vil ødelægge klimatopmødet og dermed give Danmark et rigtig dårligt image i udlandet, og at det også ville medføre voldelige konfrontationer på dansk grund.
Disse demonstranter kunne i givet fald blive bakket op af demonstranter fra Nørrebro iklædt hætter og bevæbnet med kasteskyts, og det viste sig jo at være tæt på at gå galt.
Det var kun politiets snarrådige indsats, der sørgede for, at det ikke gik galt.
Nu står vi så i tiden efter og må konstatere, at Østre Landsret giver politiet og anklagemyndigheden et drag over nakken, kan man sige, i forhold til den præventive anholdelse, vil jeg kalde det, der fandt sted i forbindelse med klimatopmødet.
Det kunne f.eks. være under det danske formandskab for EU.
Derfor lyder spørgsmålet til justitsministeren
: Når nu De Radikale og Enhedslisten, altså både et regeringsparti og et parti, der er parlamentarisk grundlag for regeringen, siger, at der skal ske ændringer i lømmelpakken, hvad mener regeringen så om det?
Det må der kunne gives et lige så klart svar på.
Skal der ske ændringer?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-02-01:
Hvad er ministerens holdning til indførelsen af en skat på finansielle transaktioner i EU, såfremt provenuet helt eller delvist bruges på at sænke andre skatter?
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-02-01:
Men i regeringsgrundlaget lægges der op til en grundlæggende styringsreform af folkekirken, og at der laves en særskilt kirkeforfatning.
Det vil jo betyde, at der dannes et råd eller en synode, om man vil, der skal udtale sig på hele folkekirkens vegne.
Og så er det spørgsmålet om en egentlig kirkeforfatning og dermed en centralisering af kirken.
Det er jo blevet forsøgt fire gange tidligere uden held, fordi det strider imod hele kirkens grundlæggende princip om, at den som organisation er dannet fra neden, og fordi det kompromitterer det særlige personlige forhold mellem den enkelte og kirken eller Gud.
En centralisering af folkekirken og en egentlig kirkeforfatning strider imod princippet om, at ingen overordnet instans eller intet overordnet råd kan udtale sig på hele folkekirkens vegne eller have patent på dens holdninger.
Den her særlige danske model, hvor kirken er dannet fra neden, muliggør netop mangfoldighed og rummelighed, som regeringen med dens reformer netop ønsker at fremme.
Derfor er det, jeg gerne vil spørge: Mener ministeren, at det særlige danske personlige forhold mellem den enkelte og kirken skaber mangfoldighed og rummelighed, der er vigtig at værne om?
Manu Sareen (RV), 2012-02-01:
Jeg er enig med spørgeren om alle de ting, der blev sagt med hensyn til kulturarv og så fremdeles – fuldstændig enig.
Så var spørgsmålet, om andre trossamfund skal sidestilles med folkekirken, så vidt jeg forstod det.
Det skal de ikke.
Den danske folkekirke har en grundlovssikret ret, og den ret har andre trossamfund ikke.
Det er heller ikke noget, der står i regeringsgrundlaget.
Lad mig også lige tage fat i det omkring adskillelse af kirke og stat.
Det er ikke det, der lægges op til, når vi snakker om en ny styrelseslov.
Det, der bliver lagt op til, er at gøre tingene mere tidssvarende.
Der, hvor vi ser det nu meget, meget aktuelt, er omkring kirkelukninger.
Det er fuldstændig det samme som med ritualer.
Det er ikke skrevet ned, hvem der egentlig har retten til at gøre det, og på hvilken måde det skal ske.
Vi har en betænkning ude lige i øjeblikket, og jeg tror faktisk, at der var høringsfrist til i går, og det er netop, fordi der er de her gråzoner.
Det er noget af det, som jeg synes at man skal kigge på i det fremtidige arbejde, som vi skal have sammen, fordi det her med de gråzoner skaber problemer, og det gør det også med hensyn til at lave kirkereform.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-02-01:
Nu er det sådan, at ministeren taler om styrelsesstruktur, og i den forbindelse har jeg jo så prøvet at slå op ved Dansk Sprognævn for at se, hvad der menes med ordet tidssvarende.
Folkekirken er jo en historisk institution, som de danske værdier og den danske kulturarv er bygget op om.
Derfor er det en kunst at balancere mellem folkekirkens traditioner og det moderne samfund.
Folkekirken repræsenterer jo netop den danske kulturarv og historie.
Den 12. januar 2012 skrev ministeren i Kristeligt Dagblad: Ja, ligestilling er et nøgleord for mig i forhold til modernisering og styrkelse af folkekirken.
Når man samtidig ved, at ministeren inden valget til Altinget.dk erklærede sig helt enig i, at kirke og stat skal adskilles, kan det virke, som om ministeren forbinder modernisering med ligestilling og sideordning, altså med andre kirkesamfund.
På den måde risikerer vi at underminere folkekirkens grundlovssikrede position og undergrave den som samlingspunkt for den danske kultur og identitet, og det fører mig så frem til spørgsmålet: Mener ministeren, at det vil styrke folkekirken at sidestille den med andre religioner og trossamfund i Danmark?
Manu Sareen (RV), 2012-02-01:
Tak for et godt spørgsmål.
Jeg glæder mig til at kunne besvare det, for det er sådan lidt i forlængelse af det, som vi lige har talt om.
Et eller andet sted besvarer jeg bedst med et eksempel.
Der har i måneder været en livlig diskussion om, hvem der kan eller ikke kan udarbejde ritualer, der kan bruges til kirkelige vielser af homoseksuelle, som jeg lige har talt om med den tidligere ordfører.
Nye ritualer bliver sat i kraft i folkekirken, når de bliver autoriseret ved kongelig resolution.
Men der findes ingen regler om, hvem der kan eller skal udarbejde forslag, som skal autoriseres.
Skal de laves af et udvalg af sagkyndige?
Skal de laves af biskopperne?
Eller kan kirkeministeren selv gøre det?
Det er nogle af de punkter, hvor det uden tvivl vil være rigtig, rigtig godt med nogle klare og derfor også mere tidssvarende regler.
Det er det, der menes i artiklen.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-02-01:
Tak, hr. formand.
Spørgsmålet lyder: Hvilken betydning lægger ministeren i ordene klare og tidssvarende, der anvendes af ministeren i udtalelsen »... vi ønsker en styrelsesstruktur, som sætter mere klare og tidssvarende rammer for beslutningerne om kirkens liv« i »dagens brev« bragt i Berlingske Tidende den 25. januar 2012?
Hvilken betydning lægger ministeren i ordene klare og tidssvarende, der anvendes af ministeren i udtalelsen »..vi ønsker en styrelsesstruktur, som sætter mere klare og tidssvarende rammer for beslutningerne om kirkens liv« i »dagens brev« bragt i Berlingske Tidende den 25. januar 2012?
Manu Sareen (RV), 2012-02-01:
Lad mig lige slå en ting fast, og det burde ordføreren egentlig vide: Der er ikke nogen, der har talt om et kønsneutralt ægteskab.
Jeg synes, at man skal prøve at lære at skelne mellem kønsneutralt ægteskab og kønsneutral ægteskabslovgivning.
Der er meget, meget stor forskel.
Det undrer mig, at ordføreren og Dansk Folkeparti har sagt, at de ikke vil være med til en styrelseslov og en ændring af det, vel vidende at det arbejde, der skal begynde, netop vil rydde op i de gråzoner.
For meget af det, som ordføreren taler om, bygger på sædvane: Det plejer vi at gøre.
Sådan er det med kirkelovgivning, sådan er det også med ritualer.
Så vil jeg også minde ordføreren om den pressemeddelelse, som netop blev lavet med samtlige biskopper fra Kirkeministeriets side, og jeg skal sørge for, at ordføreren får den i morgen eller i aften allerede.
Jeg sad sammen med biskopperne, og de sagde, at til trods for deres teologiske uenighed, ville de være med til at udarbejde et ritual eller måske to, det skal jeg jo ikke blande mig i.
Så det der med, at jeg påtvinger nogen et eller andet, det er altså grebet ud af den blå luft.
Christian Langballe (DF), 2012-02-01:
Det eneste, jeg bare fastholder, er, at når kirkeministeren lovgiver om ritualer i folkekirken og pålægger folkekirken et ritual for homofile vielser, har kirkeministeren allerede været inde at blande sig teologisk.
Alt, hvad der foregår i folkekirken, alt, hvad der foregår inden for gudstjenesterummet, er så at sige en teologisk sag.
Derfor kan kirkeministeren ikke komme at henvise til, at man har en almindelig lovgivning, ifølge hvilken der skal komme et kønsneutralt ægteskab.
Det, der foregår inden for kirkerummet, er søreme da noget andet end det, der foregår på borgmesterkontoret.
Det er en anden diskussion, vi kan tage, den om borgmesterkontoret. Med hensyn til den teologiske forståelse af ægteskabet siger jeg, at det strider mod bekendelsesskrifterne.
Så spørger jeg: Hvor går grænsen for politik?
Hvor går grænsen for, hvor meget Manu Sareen vil blande sig?
Jeg siger netop, at kirkeministeren skal lade være med at blande sig så meget, som han gør i alt muligt lige i øjeblikket.
Jeg har ikke oplevet en kirkeminister, der blandede sig så meget i folkekirkens almindelige anliggender, det har jeg ikke.
Manu Sareen (RV), 2012-02-01:
Det synes man i Tidehverv, har jeg noteret mig, og det er fuldstændig korrekt, der har man den udlægning.
Lad mig sige, at et flertal i udvalget om folkekirken og registreret partnerskab fastslog, at et vielsesritual for personer af samme køn ikke grundlæggende vil stride mod den evangelisk-lutherske kirkes fortolkning af de bibelske skrifter eller mod den evangelisk-lutherske tradition, men tværtimod vil det være fuldt foreneligt med evangelisk-luthersk teologi og tradition.
Den opfattelse deles af et flertal af præster og biskopper.
Lad mig også lige minde ordføreren om, når nu ordføreren gerne vil trække mig ind i det teologiske, selv om ordføreren gennem 4 måneder har sagt, at jeg ikke skal, at kirkeeksperter i slutningen af 1800-tallet, Matzen og Timm, fastslog, at udfindelsen af den rette læsemåde, dvs. af de bibelske skrifter, er den kirkelige videnskabs sag.
Punktum.
Christian Langballe (DF), 2012-02-01:
Det er vist kirkeministeren, der i øjeblikket sjosker rundt i det, for det, som jeg drøfter, er, om kirkeministeren i sin lovgivning kan tilsidesætte bekendelsesskrifterne.
Det er ikke kun i den almindelige ægteskabslovgivning.
Det er i forhold til vielsesritualet i folkekirken.
Her har kirkeministeren pålagt folkekirken et homofilt ægteskabsritual.
Det vil jeg godt minde om, og det skal kirkeministeren ikke løbe fra ved så at sige, at det er mig, der sjosker rundt i det, for der er vist en anden herre, der sjosker rundt i det.
Det, jeg så spørger om, er bare, hvor grænsen for politik går.
Vil kirkeministeren f.eks. også sige, hvis folket har den holdning, at man under nadveren i stedet for brød og vin skal til at uddele pølser og fadbamser?
Kirkeministeren går ind og blander sig i ritualet ved at pålægge folkekirken et ritual.
Der siger jeg så bare at der står i folkekirkens bekendelsesskrifter, at ægteskabet er et ægteskab mellem mand og kvinde.
Det er definitionen på et ægteskab i folkekirkens bekendelsesskrifter.
Manu Sareen (RV), 2012-02-01:
Det undrer mig jo, at ordføreren sjosker rundt i de her ting.
Det hører til hos social- og integrationsministeren, og det var også det, vi talte om, da vi havde et møde derovre.
Der synes jeg også vi fortalte, hvordan tingene hænger sammen.
Samtidig med det undrer det mig, at ordføreren gang på gang de sidste 4 måneder har prøvet at belære mig om, at jeg ikke skal blande mig i kirkens indre anliggender.
Nu i det her spørgsmål skal jeg lige pludselig til at blande mig igen.
Altså, enten vil man det ene, eller også vil man det andet.
Det, jeg vil anbefale ordføreren, er i det her spørgsmål at rette henvendelse til biskopperne, for det er dem, der forholder sig til kirkens indre anliggender.
Det er dem, der skal forholde sig til bekendelsesskrifterne.
Så kan han få et svar der.
Jeg er politiker, det er ordføreren også, og det skal vi huske.
Om mangfoldigheden og rummeligheden er værd at værne om?
Ja, det synes jeg da.
Men det har jo ikke rigtig noget med det, som var præmissen i spørgsmålet, at gøre.
Med hensyn til en synode eller et kirkeligt organ vil jeg sige, at det er der jo ikke nogen der har talt om.
Det ved ordføreren også udmærket godt.
Vi har tidligere talt om, at det arbejde skulle påbegyndes, efter at vi har holdt en konference, hvor vi får input fra tilhængere og modstandere af en styrelseslov, og hvor vi så alle sammen forhåbentlig vil lave et kommissorium og et udvalg, som arbejder hen mod en ny styrelseslov.
Hvad der skal være i det kommissorium, er ordføreren jo i lige så høj grad med til at bestemme, som man er i andre partier i det her land, for som jeg også har sagt tidligere, ønsker jeg et meget, meget bredt kommissorium og har rakt hånden ud.
Hvad der skal være inden for de rammer, er jo det, vi skal snakke om efterfølgende.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-02-01:
Det, der giver forvirringen, er jo det, der står i regeringsgrundlaget om folkekirkens styrelsesforhold og så ministerens tidligere udtalelser.
Det er derfor, jeg gerne vil bore i det og i dag har stillet et spørgsmål vedrørende, at der skal være det her med det klare og tidssvarende.
Det er derfor, jeg meget gerne vil have fat i, hvad der helt konkret menes med ordene klare og tidssvarende, således at man ude i offentligheden også kan få en fornemmelse af, hvad det er, vi taler om.
Så meget kort: Mener ministeren med ordene klare og tidssvarende, at det vil være bedre, at folkekirken har en synode eller et råd, et overråd, eller hvad man nu skal kalde det, der sådan ligesom er det organ, der udtaler sig på folkekirkens vegne og på alle medlemmerne af folkekirkens vegne, frem for at det er den enkeltes forhold, der er afgørende?
Manu Sareen (RV), 2012-02-01:
Jeg kan kun gentage, at det, fru Lykke Friis gør, er at tage udgangspunkt i den norske model.
Det, der er fokus, og det, der er meningen, er jo at få flere kvinder i bestyrelseslokalerne, og hvis vi bare fortsætter, som vi gør nu – det kunne også være et alternativ – har jeg sådan på vej herind, og mens jeg sad her, regnet mig frem til ved simpel hovedregning, at så vil der gå omkring 28 år med den udvikling, der er nu, med den fart, der er nu, før vi får bare 40 pct. kvinder i de danske bestyrelseslokaler.
Det er lang tid, og derfor synes jeg, at man fordomsfrit skal gå ind og lytte til de forskellige synspunkter og lytte til, hvad andre lande har gjort, uden at det skal være noget med, at man tager udgangspunkt i bestemte modeller og så fremdeles.
Lykke Friis (V), 2012-02-01:
Det vil i hvert fald være gætterier så at spørge ind til, hvad der skulle være det helt nye i den her debat, som ministeren så vil komme på, men det vil jeg se frem til at følge med stor interesse.
Det kan man jo godt svare på, det er helt principielt.
Vil ministeren fremføre de klassiske synspunkter fra en tidligere regering om, at kvoter går vi ikke ind for, eller hvad vil ministerens synspunkt være?
Det er jo klart, at man som formandskabsland bliver nødt til også at være med til at præge en debat.
Der er et formandskab jo ikke et syrebad, hvor ens interesser pludselig forsvinder.
Så hvis Kommissionen foreslår, at der skal være kvoter, vil ministeren så sige ja eller nej til det spørgsmål?
Det kan man jo godt svare på.