Hans Christian Schmidt (V), 2006-12-08:
Jeg må sige til hr. Bjarne Laustsen, at hvis det skulle være skældud, så ville det da være en underlig måde at gøre det på.
Så skulle hr. Bjarne Laustsen prøve at høre, når jeg skælder ud.
Jeg står her og siger, at det er en historisk dag, og at det er dejligt.
Jeg tillod mig bare at sige, at jeg skelner lidt imellem, hvem der har været med på den lange bane og ydet den store arbejdsindsats, og hvem der så kommer med i sidste øjeblik.
Men jeg er da godt tilfreds med, at man bakker op.
Det her er den bedste og største satsning på dansk fiskeri, der er sket, så det ville da også være mærkeligt, hvis man ikke ville bakke op.
I lang tid så det bare ud, som om man ikke ville.
Så må jeg bare sige til hr. Bjarne Laustsen, som er meget optaget af, om vi nu hjemtager de midler: Ja, i modsætning til visse andre regeringer gør vi det jo.
Det er nemlig sådan, at der stilles 130 mio. kr. til rådighed fra EU’s side, og den danske medfinansiering vil også udgøre ca. 130 mio. kr.
Procentsatserne er lidt forskellige.
Men vi benytter hjemtagning.
Det er jeg selvfølgelig glad for at hr. Bjarne Laustsen bakker op om.
Må jeg så ikke bare sige om det med at invitere: Ja, man kan jo overraskes over, at nogle mener, de ikke har været inviteret til et møde, hvor vi sad ansigt til ansigt med hinanden.
Det plejer jo at være det, man kalder et møde, hvor jeg kommer fra.
Det lidt underlige er jo, at når det har været nødvendigt at sige lidt om, hvordan de forhandlinger foregik – og det vil jeg ikke stå og gøre her fra talerstolen, for det har jeg altid ment var uhørt – så vil jeg bare sige til hr. Bjarne Laustsen, at jeg som minister godt ved, hvornår jeg skal sørge for, at der er et flertal, der vil hjælpe regeringens fiskeripolitik igennem, og jeg kan også godt høre, når nogle måske har andre intentioner.
Derfor vil jeg bare sige til hr. Bjarne Laustsen, at man tager sine forholdsregler, men hr. Bjarne Laustsen med andre var inviteret og var i øvrigt til stede ved det møde.
Det er rigtigt, at fundamentet i den nye ordning var fartøjskvoteandele.
Den nikker man til i dag, og det er jeg sådan set glad for.
Set i forhold til Socialdemokratiet er det jo intet mindre end en historisk dag.
Hr. Bjarne Laustsen har opgivet sine evindelige kævlerier om, hvorvidt loven nu er et gode eller ikke er.
Den store satsning, som Dansk Folkeparti og regeringen har lavet sammen på fiskeriområdet, blev alligevel for meget for hr. Bjarne Laustsen. Men ikke da vi skulle tage slæbet.
Da vi skulle tage slæbet med alle møderne ude i fiskerihavnene, stå ansigt til ansigt med alle de mennesker, der var berørt, og gøre hele det store arbejde, som jeg må rose Dansk Folkeparti for at have lavet sammen med regeringen og Venstre og De Konservative i forbindelse med at sørge for at få beløbene forhandlet hjem, var Socialdemokratiet langt, langt væk.
Man forlod forhandlingsbordet, havde ikke lyst til at være med, ville ikke gå ud og bruge den muskelkraft, der skulle til, men var alt for meget optaget af, om der var billige point at hente.
Så i dag på den historiske dag for fiskeriet siger Socialdemokratiet: Nu kan vi se, at det her ender godt, nu kan vi se, at det er til gavn for fiskerne, til gavn for fiskesamfundene, til gavn for fiskeindustrien.
Vi var væk, dengang der skulle arbejdes, vi var der ikke, da det hårde træk skulle tages, men nu vil vi gerne være med, hvor det hele ser ud til at ende godt.
Men jeg vil bare sige til hr. Bjarne Laustsen: En anden gang ville det nu være rart, hvis Socialdemokratiet også ville være med, når det store arbejde skal gøres, og ikke kun kommer, når frugten skal fordeles.