runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
John Dyrby Paulsen (S), 2007-03-27:
Tak for svaret.
Jeg synes bare, det bekræfter, at nogle af de folk, der er valgt ud til at blive tvangsflyttet – der skal flytte med opgaven, som skatteministeren formulerede det – sjovt nok er de ældste medarbejdere; det er sjovt nok de medarbejdere, der har været der længst; det er sjovt nok de medarbejdere, der har færrest år tilbage på arbejdsmarkedet og dermed også i SKAT, som man vælger at flytte, f.eks. fra Maribo på Lolland til Ringkøbing i Vestjylland, en helt urimelig flytning, en helt urimelig indgriben i de her menneskers privatliv og arbejdsliv i øvrigt.
Og nu bekræfter ministeren, at det vil man i virkeligheden ikke gøre noget ved.
Jeg synes, det ville klæde skatteministeren, og det ville klæde SKAT at finde en løsning på det her, specielt når man er ude at søge efter 400 nye medarbejdere.
Lad os dog finde en løsning for de medarbejdere, så de kan dække de ressourcer, man mangler rundtomkring, bl.a. på Sjælland.
Men jeg forstår, at det vil ministeren ikke være med til, og det vil jeg godt endnu en gang have at ministeren bekræfter, for det synes jeg faktisk er for dårligt.
Margrethe Vestager (RV), 2007-03-27:
Jeg synes desværre, vi nu igen får et eksempel på folkeskoleflertallets politiske lethed i forhold til de ting, som gennemføres.
For det, at man ikke har sagt, hvordan det skal gøres, fritager jo ikke en for forpligtelsen til at forholde sig til, hvordan det kan gøres ordentligt.
Og det, at man ikke har sagt, hvordan det skal gøres, berettiger jo ikke en til at sige, at det ikke tager nogen tid.
Jeg synes da, det gør indtryk, når man møder lærere, som siger: O.k., det er der så et flertal der synes vi skal gøre.
Vi ville godt nok gerne have evalueret på en anden måde, have gjort tingene på en anderledes måde og forsøgt os i nogle andre retninger, men nu har Folketingets flertal besluttet sig for, at sådan skal vi gøre over det hele.
Så vil vi gerne gøre det ordentligt, så vil vi ikke bruge »ingen tid« på det, så vil vi gerne bruge den tid, vi oplever der skal til, for at det faktisk bliver et redskab, som vokser ud af vores faglighed, og ikke bare et bureaukrati, som bliver lagt ned over skolen.
Jeg har meget vanskeligt ved at forstå, at ministeren ikke sætter sig ind i netop den tankegang, at det kan vokse ud af det faglige i stedet for at blive lagt ovenpå fra det politiske flertals side.
For det er jo det, der kommer ud af det, hvis man har en ordentlig dialog, og det er givetvis også det, der har været baggrunden de steder, hvor man har gennemført ting i en dialog med de forskellige parter omkring skolen i stedet for bare som en flertalsbeslutning.
Bertel Haarder (V), 2007-03-27:
Skulle vi nu ikke lige tænke lidt på de lærere og de skoler, som har indarbejdet elevplaner allerede, og som har draget nytte af dem, og på de forældre, som er glade for de elevplaner?
Og skulle vi ikke også øse af de svenske erfaringer?
I Sverige har lærerforeningen støttet indførelsen af elevplaner, og jeg er meget interesseret i at udveksle erfaringer med min svenske kollega, når det gælder disse ting.
Vi prøver os jo frem i hele verden.
Det med skriftlighed i kommunikationen mellem lærer, elev og forældre er altså ikke noget, vi har opfundet for et år siden her i Danmark.
Her har vi lagt det meget åbent frem.
Vi forlanger blot skriftlighed for hver elev, men vi siger ikke hvordan.
Der er jo mange måder, det kan gøres på, og jeg glæder mig til, at vi kan udveksle god praksis mellem skoler og også på tværs af grænser.
Margrethe Vestager (RV), 2007-03-27:
Med hensyn til det her spørgsmål om, hvad det fremmer, og hvad det ikke fremmer, f.eks. at lave elevplaner, så må man jo sige, at når det gælder optagetheden af at blive bedre til at evaluere og bedre til at inddrage forældre og elever i et samarbejde om det, som er skolens gerning, er der jo ingen problemer.
Der, hvor man stiller spørgsmålet, er i forhold til skriftligheden, fordi skriftligheden meget hurtigt kommer til at være noget, der er uden for eleven, uden om.
De mange lærere, som arbejder med det her i øjeblikket, siger jo: Jamen var det ikke rimeligt, at vi brugte mindst et kvarter på at lave en elevplan?
Den skal skrives, det skal være ordentligt, vi skal overveje sproget, for det sprog vil følge eleven hele vejen igennem uddannelsessystemet – eller i hvert fald hele vejen igennem folkeskolen – og vil givetvis også smitte af på uddannelsesplaner andre steder.
Det betyder, at man, hvis man bare laver de 120 elevplaner og gør dét, som man jo også skal, nemlig følger løbende op i skriftlig form, så meget hurtigt kommer til at bruge mellem 18 og 36 arbejdsdage, hvis man er en helt almindelig folkeskolelærer.
Er det ikke et meget stort tidsforbrug, når ministeren siger, at det ingen tid tager at lave dem?
For der må være nogle helt fundamentale misforståelser, når de lærere, der nu er blevet pålagt at lave elevplaner i skriftlig form mindst en gang om året og udlevere dem til forældrene, på den måde kan have misforstået meldingen.
Så er der da i sandhed noget, vi kan begynde med at tage af bordet, inden vi kommer til de mange andre ting, som kunne forenkles i forhold til folkeskolen.
Bertel Haarder (V), 2007-03-27:
Elevplanerne går lige ind i kernen af det væsentlige, nemlig omsorgen for den enkelte elev.
Det er jo det, elevplanerne handler om.
Det er det med, at både lærer og hjem skal arbejde med på at støtte eleven, og eleven skal også selv arbejde med, når der er noget, der skal arbejdes ekstra med.
Jeg kan ikke se, at jeg i de 2 år, jeg har været undervisningsminister i anden omgang, har dæmoniseret nogen som helst.
Til gengæld er der ret mange eksempler på, at nogen har forsøgt at dæmonisere mig, men det tager jeg med godt humør.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2007-03-27:
Jo, jeg er fuldstændig overbevist om, at kommunerne har både en menneskelig, en politisk og en økonomisk interesse i at være med i forebyggelsesarbejdet.
Men det betyder jo ikke, at vi fra centralt hold ikke kan sætte fokus på en række områder og i behandlingssammenhængen opklare tingene på en sådan måde, at vi sikrer en ens og ordentlig behandling over hele landet.
Men det er helt klart, at kommunerne har en interesse her, og de kan også spille med.
Pernille Frahm (SF), 2007-03-27:
Spørgsmålet drejer sig om elevplanerne og tænketanken SOPHIA’s anbefalinger.
Når nu undervisningsministeren ser, hvor mange problemer det har givet på landets skoler at skulle igangsætte skrivningen af de her elevplaner, tænkte jeg på, om undervisningsministeren ikke er villig til at gå lidt ind på den tankegang, som tænketanken SOPHIA kommer med.
Den siger, at skal vi gøre det her, skal vi gøre det ordentligt.
Derfor udsætter vi det 1 år og gør et ordentligt forarbejde, så vi sikrer kvaliteten af det resultat, der kommer ud af det, som ministeriet har foreslået.
Ja, det har jeg også set, jeg kommer næsten lige derudefra.
Jeg har også set nogle af de forslag til, hvordan man lynhurtigt kan lave en elevplan ved at hakke nogle ting ind i et computerfremstillet katalog.
Men det giver jo netop ikke det, som undervisningsministeren, jeg, Skole og Samfund og stort set alle lærere er så enige om vi gerne vil have, nemlig et samarbejde om det enkelte barn, hvor vi virkelig sætter os ind i og forholder os til, hvad det enkelte barn har brug for.
Det drejer sig ikke om indholdet, det drejer sig om kvalitet, og kvalitet kræver tid.
Det drejer sig om tid, vil jeg gerne sige til ministeren.
Det er jo det, tænketanken siger: Lad os nu få den tid til at lave en ordentlig kvalitet i det her projekt.
Jeg kan så ikke lade være med at reagere på, at der bliver sagt den såkaldte tænketank.
Jeg har været inde på Undervisningsministeriets hjemmeside og set – jeg går ud fra, at det er ministerens synspunkt – at man ikke rigtig kan regne med den, fordi der er en lang række af de folk, der sponsorerer tænketanken, man ikke kan regne med er objektive.
Nu ved jeg, at ministeren er meget begejstret for en anden tænketank, nemlig CEPOS.
Hvis man går ind og googler på CEPOS og Bertel Haarder, får man 1.470 hits.
Forskellen på CEPOS og SOPHIA er, at CEPOS ikke opgiver deres sponsorer.
Vi kan overhovedet ikke få at vide, hvem der sponsorerer CEPOS, så at sætte spørgsmålstegn ved SOPHIA’s troværdighed, fordi vi ser, hvem der står bag, synes jeg er urimeligt.
Bertel Haarder (V), 2007-03-27:
Der er ikke noget utroværdigt ved, at en forsamling af mennesker, der kommer fra en række velkendte organisationer, går sammen om at nedskrive de politiske synspunkter, de hele tiden har haft.
Det er bare sådan, det er, og det er det, jeg har beskrevet.
Jeg synes personligt, at CEPOS forsøger at grave nogle spadestik dybere i visse spørgsmål, og jeg synes, at nogle af deres analyser er tiltrængte.
Jeg skal ikke afvise, at også SOPHIA på et tidspunkt kan komme med analyser, som kan bidrage til debatten.
Jeg synes bare ikke, at det, de er kommet med i denne omgang, og som jeg har læst, tilfører debatten noget som helst nyt.
Så siger fru Pernille Frahm, at det drejer sig om tid.
Det kan jeg måske få uddybet – er det tid til lærerne, eller er det det der med, at vi skal udskyde det hele?
Jeg kan ikke se, hvad vi får ud af at udskyde det hele.
I øvrigt er jeg meget enig i alt det første, fru Pernille Frahm sagde.
Pernille Frahm (SF), 2007-03-27:
Det med den ekstra tid kan jeg godt uddybe.
En af mine tidligere kolleger er helt nyuddannet lærer, hun kommer lige fra seminariet.
Det er hendes første job, og hun skal lave 250 elevplaner – 250!
Det vil hun vældig gerne, men hvordan i alverden skal hun få tid til det?
Der er ikke afsat tid til det.
Når jeg beder om at få det udsat, når jeg beder om, at man lytter til SOPHIA, er det, fordi man måske netop ved at få et ordentligt forarbejde om, hvad hensigten med de elevplaner er, også kan få et overblik over, hvor meget tid min arme kollega skal have til at lave de her 250 elevplaner, så eleverne får glæde af det, hun får glæde af det, og forældrene får glæde af det.
Lige nu er det altså rent pjat, så tid – det er det, jeg vil bede ministeren om.
Bertel Haarder (V), 2007-03-27:
Men det almindelige vil være under det halve af det, der nævnes her.
I forbindelse med udarbejdelsen af elevplaner vil der i en række fag være mange elever, hvor det ikke er særlig besværligt, og hvor der ikke skal skrives særlig meget, og så er der måske nogle, hvor man skal tænke lidt ekstra over det.
Jeg vil ikke anbefale, at man gør det overfladisk, men jeg vil selvfølgelig anbefale, at man bruger kræfterne der, hvor der er anledning til det, og ikke bruger kræfterne på at bruge nøjagtig lige meget tid på alle elever.
Det var jo bl.a. på foranledning af Lærerforeningen og andre, at vi ikke skrev, hvordan man skulle udforme elevplanerne, at vi ikke udsendte eksempler, prototyper osv.
Vi sagde bare, at der altså mindst en gang om året skal gives en skriftlig vurdering af eleven i alle fag.
Det holdt vi os til, bl.a. for at sikre, at den bedste praksis kan udvikle sig, og for ikke at få for meget centralisme på feltet.
Pernille Frahm (SF), 2007-03-27:
Nu skal jeg nok gøre det kort.
Det antal er ikke usædvanligt, for ministeren glemmer nok, at der skal laves elevplaner i alle fag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 101
Villy Søvndal (SF), 2007-03-27:
De har på Købmagergades Skole i Fredericia valgt at oprette en international linje, hvor 40 pct. af undervisningen i de ældste klasser foregår på engelsk.
Jeg tror, at de har hørt regeringens tanker om globalisering og Danmarks rolle i verden og sådan noget og tænkt, at det da var oplagt at sikre, at de nu fulgte op på en situation, hvor folk jo rejser mere og mere.
Stor er derfor deres forundring, da de bliver mødt af regeringen – jeg ved ikke, om det er Dansk Folkeparti, der er stopklodsen i det – som siger: Det her må I ikke.
Derfor er de kommet til København i dag for at tale med Folketingets Uddannelsesudvalg, for de kan simpelt hen ikke forstå noget så tumpet.
Kan ministeren det?
Bertel Haarder (V), 2007-03-27:
De havde ikke behøvet at komme til København, for jeg kom over til dem i går og var der en lille times tid, hvor jeg drøftede sagen med to elever, med ledelsen og med nogle lærere og andre interesserede, og jeg sagde til dem, at jeg gerne ville undersøge, om de under overskriften fagsamarbejde kunne gennemføre noget i retning af det, som de har planlagt, og som de har gjort en tid.
Desværre er det, de gør i øjeblikket, i strid med folkeskoleloven, og da det ifølge juristerne er i strid med folkeskolelovens formålsparagraf, kan der ikke engang laves forsøg med det.
Det er derfor, jeg har prøvet at være kreativ, det var derfor, jeg besøgte dem i går, og det er derfor, jeg nu vil prøve at finde frem til en model, hvor f.eks. engelsk og matematik kan samarbejde.
Prøverne i matematik vil jo fortsat være på dansk, så derfor er det alligevel også nødvendigt at lære begreberne i matematik på dansk.
Så et fagsamarbejde mellem engelsk og matematik tror jeg ikke vil være i strid med folkeskolens formålsparagraf, heller ikke et fagsamarbejde mellem engelsk og fysik/kemi, biologi eller geografi.
Så jeg vil være så hjælpsom, som jeg overhovedet kan, inden for folkeskolelovens rammer.
Jeg er i øvrigt meget enig i, at man da skal rose og prise skoler, som går nye veje, men som minister er man jo nødt til at sige til, når der er noget, der ikke er plads til inden for den gældende lovgivning.
Villy Søvndal (SF), 2007-03-27:
Jeg takker for svaret, som jeg opfatter som en helt uforbeholden tilslutning til det, de laver i Fredericia; det er også oplagt, kriminaliteten er nemlig ikke steget, volden er ikke steget, det går rigtig godt.
De er endda blevet målt internationalt, de er blevet målt udefra, og det, der kunne være frygt for, nemlig at man så ikke opnåede den samme viden om dansk kultur, er tilbagevist.
Det er jeg sikker på undervisningsministeren også er vidende om.
Så vi er altså enige om, at det her er en rigtig, rigtig god idé.
Så siger undervisningsministeren, at svaret må være fagsamarbejde.
Jeg vil godt spørge: Hvor meget kan man nå inden for fagsamarbejde?
Hvad er ministerens gæt på er barrieren, hvis det skal klares inden for disciplinen fagsamarbejde?
Bertel Haarder (V), 2007-03-27:
Det er derfor, jeg har kreeret den tanke, at man under overskriften fagsamarbejde måske kunne gøre noget lignende mellem engelsk og et eller flere andre fag.
I hvilket omfang man kan gøre det, afhænger jo af, om der er tale om rent engelsksproget undervisning; det afhænger også af, om man i øvrigt i enhver henseende lever op til de trinmål, der er, og om eleverne kommer op til de samme prøver og test osv. som andre.
Det afhænger også af, hvilke lærere der er.
Hvis de engelske lærere f.eks. godt kan tale dansk, er det jo mere troværdigt, at de også kan lære eleverne de danske begreber, som eleverne vil blive udsat for i prøvesituationen.
Så det afhænger af mange ting, og derfor vil jeg helst ikke angive en procentsats.
Det er derfor, jeg prøver at tænke kreativt og finde andre veje, andre overskrifter og andre kriterier.
Kristian Jensen (V), 2007-03-27:
Jeg holder fast i det, der har været kommunalreformens bærende princip hele vejen igennem, nemlig at når en opgave flytter som følge af kommunalreformen, så flytter medarbejderen med den opgave.
Når vi danner et betalingscenter for at effektivisere den opgave, der tidligere har siddet ca. 400 årsværk på, og som der fremover skal sidde ca. 250 årsværk på, sker det ved, at de medarbejdere, der har haft opgaven, flytter med, uanset hvilken aldersgruppe eller uddannelsesgruppe de hører til, og uanset hvilket køn eller hvilken faglig baggrund de har.
Hvis man har siddet med opgaven, flytter man med.
Og det bærende princip ønsker jeg at holde fast i, også når vi snakker om kundecentre og betalingscentre i SKAT.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2007-03-27:
Tak for svaret igen.
Jeg synes, det skinner igennem det hele, at ministeren er ærgerlig eller vred eller utilpas over situationen, at det er en situation, ministeren ikke kan lide, eller hvad man nu vil vælge at sige.
Jeg synes, det gennemsyrer ministerens svar, at han mener, at det, der sker, er en rigtig god idé, men at juraen i folkeskolens formålsparagraf desværre spærrer for det.
Ministeren har et problem, og det synes han er ærgerligt, for han synes, at det, der foregår, er rigtig godt, og han ville egentlig gerne – sådan hører jeg ham – give det her lov til at fortsætte.
Det ville så være nærliggende at udvise lidt mere gåpåmod, om man så må sige, til at få løst det problem, altså ud over at kunne læse fag sammen, som jo ikke er en løsning på det problem, der er.
Så jeg vil godt spørge: Kan ministeren ikke vove sig lidt længere frem, lidt mere modigt angive en vej, der kan sikre, at det her kan fortsætte?
Jeg er bange for, at undervisningsministeren tager sagen for let.
Men det er klart, for undervisningsministeren står midt i en kæmpe modsætning: Han har en regering, der siger, at nu skal Danmark for alvor satse på det internationale, på at vende ansigtet ud mod verden, på globalisering osv.
Så er der en skole, der siger: Fint, vi har forstået signalerne, vi vil gerne gå i gang, og vi går oven i købet i gang med noget, der ikke er en eliteskole.
Det er jo ikke sådan, at elever sorteres fra i det her.
Svaret er nej.
Jeg synes altså ikke, at undervisningsministeren er ret fremkommelig, når han siger, at det, man kunne gøre, er et fagsamarbejde, som han ikke engang vil sætte tid på.
Jeg forstår ikke, at undervisningsministeren ikke er langt mere ambitiøs.
Bertel Haarder (V), 2007-03-27:
Det var godt nok et rodet indlæg, vi lige hørte.
Men lad mig så gentage: Det handler om folkeskolelovens formålsparagraf, som jeg oven i købet tror hr. Villy Søvndal har stemt for, den stammer nemlig fra 1993, og om formuleringen om, at eleverne skal være fortrolige med deres egen kultur og have kendskab til andres.
Det er den formulering, der ifølge juristerne sætter visse grænser for, hvor meget der udelukkende kan foregå på fremmedsprog.
Derimod kan man lave fagsamarbejde, og det er den vej, jeg så vil udforske, og jeg tror, vi kan komme ganske langt ad den vej.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 102
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-03-27:
Vi bliver i folkeskolen.
Det er sådan, at søgningen til læreruddannelsen de sidste 3 år er faldet med 40 pct., og alene i år er kvote 2-søgningen faldet med 25 pct.
Der er også et stort frafald blandt de mennesker, der starter på læreruddannelsen; i dag er det ca. en fjerdedel, der falder fra.
De kommende år vil der også være en meget stor afgang af lærere fra folkeskolen på grund af alder.
Alle de her ting synes jeg peger meget på en katastrofal lærermangel i den kommende tid.
Hvorfor er det lige, at ministeren ikke har været ude og give det forkromede svar på, hvordan vi fremover skal løse det her ret massive problem med lærermangel?
Bertel Haarder (V), 2007-03-27:
Jeg har så sent som for et par uger siden haft et møde med seminariernes ledelser om spørgsmålet.
Vi fik ikke løst problemet ved den lejlighed.
Der er jo ingen tvivl om, at vi har brug for en vis kreativitet både på uddannelsesstederne og i ministeriet, hvis vi vil undgå at få lærermangel i fremtiden.
Der er heldigvis forskellige ting, der kan gøres.
Vi har fået en bedre læreruddannelseslov, hvor vi efter min mening har gjort det rigtige ved nu at hæve adgangstærsklen til læreruddannelsens linjefag og vel at mærke på en måde, så de, der ikke opfylder kravene, kan nå at opfylde dem og stadig væk komme med, men altså kun, hvis de skaffer sig de kvalifikationer, de mangler, og som svarer til B-niveau i den gymnasiale uddannelse.
Det har selvfølgelig også noget at gøre med debatten om folkeskolen, og her mener jeg, at både vi politikere, Danmarks Lærerforening og andre aktører skal overveje, hvordan de gebærder sig i den debat, for hvis vi hele tiden argumenterer for vores eget synspunkt med, at der er så forfærdeligt i folkeskolen, så begynder folk jo at tro, og studenterne begynder at tro, at der er forfærdeligt i folkeskolen – og det er der jo ikke.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-03-27:
Nej, det er der sandt at sige ikke, og derfor synes jeg også, det er meget interessant, at ministeren selv indrømmer, at ministeren går og siger rundtomkring, at der er så forfærdeligt i folkeskolen.
Mit næste spørgsmål går på overvejelser om, hvad ministeren kan tillade sig at melde ud.
Det er jo sådan, at undervisningsministerens tro følgesvend hr. Martin Henriksen fra Dansk Folkeparti udtalte i sidste uge – og jeg citerer – at Danmarks Lærerforening konstant har brokket sig og dermed tegnet et dårligt billede af hele lærerstanden.
Nu kunne det jo godt lyde i stil med noget, som ministeren selv har sagt for et halvt års tid siden, så jeg vil bare spørge, om ministeren er enig i hr. Martin Henriksens udlægning af, hvad det er den danske lærerstand går og gør.
Bertel Haarder (V), 2007-03-27:
Jeg har ikke pligt til at svare på, om jeg vil gøre hr. Martin Henriksens ord til mine eller ej.
Jeg ville have sagt det på en anden måde.
Man kan jo også sige, som f.eks. sociologen Henrik Dahl har sagt det.
Han siger, at hver gang lærerforeningen argumenterer for nødvendigheden af et eller andet, risikerer de at komme til at beskrive situationen dårligere, end den er, og derved kommer de til at nedsætte folkeskolens og dermed også lærernes prestige.
Jeg vil overhovedet ikke gå ind i den diskussion, for jeg synes, vi skal trække en streg i sandet og sige, at fra nu af, hvor vi har fået vedtaget grundpillerne til den nye folkeskoleordning, gælder det altså om at få søgelys på de gode sider i folkeskolen, på folkeskolens styrkesider og på alt det, vi kan, og alt det, som lærerne kan og gør, og som er fremragende for vores børn.
På det møde, jeg nævnte jeg havde for et par uger siden med seminariernes ledelse, sagde Morten Albæk, som var med, at vi burde starte en taksigelseskampagne over for de gode lærere, vi alle sammen har haft, og det synes jeg egentlig var en meget forfriskende vinkel.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-03-27:
Med fare for at virke uforskammet, så tror jeg ikke, at de lærere, undervisningsministeren har haft, er modtagelige for en takkekampagne.
Måske skulle man koncentrere sig om at takke dem, som er lærere i dag, og dem, som måske kunne tænkes at blive kommende lærere, eftersom det er lærermangelen, vi taler om her.
Kunne ministeren forestille sig, at ministeren fremover vil udtale sig mere positivt om folkeskolen generelt og ikke alene lade det blive ved positive udtalelser, men måske også fremme de tiltag, som seminarierne selv peger på ville være gavnlige for at styrke læreruddannelsen såsom at tage den 2-procents-effektivitetsbesparelse, der er hvert år, af bordet?
Var det ligefrem muligt for ministeren at komme med nogle økonomiske løft til læreruddannelsen, så seminarierne ikke skal lide under de økonomiske problemer, de har?
Bertel Haarder (V), 2007-03-27:
Jeg vil lige starte med at korrigere noget, som spørgeren sagde i første omgang.
Jeg går ikke og siger, at der er forfærdeligt i folkeskolen.
Det har jeg aldrig sagt.
Vi har haft en debat om nødvendigheden af nogle af de ting, som nu er blevet vedtaget, herunder elevplaner og nationale obligatoriske test, og det kan så føre til en lidt negativ debat, og jeg har ofte indrømmet, at det har ført til en lidt negativ debat, fordi man så må argumentere for, hvorfor det er nødvendigt, og så må man sige, at det er, fordi der er for mange børn, der ikke får lært at læse, de tosprogede får ikke uddannelser osv.
Det er så det, som er den negative del af debatten.
Men nu har vi jo skaffet os de redskaber, der skal til for, at disse problemer kommer frem i lyset for den enkelte lærer, for ledelsen, for eleverne og forældrene, og så behøver vi ikke længere køre det op i den offentlige debat.
Det er det, jeg glæder mig til.
Det skal jeg ikke bagatellisere; det er et problem.
Løsningen er at få nogle flere studerende.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-03-27:
Nu er ministeren selv kommet ind på elevplanerne, og så vil jeg da lige følge op på det.
Kunne det være en løsning til at få flere studerende, at der ikke er en del af arbejdet, som skal udføres uden løn og tid?