runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-04:
Og det kan man jo i hvert fald ikke sige der er taget noget som helst med om i det her lovforslag.
Der er ingen som helst muligheder.
Det, vi fik lovning om på samrådet med ministeren helt tilbage før sommerferien, var jo, at der ville være omkring 50 mio. kr. til rådighed, som regeringen nu skulle udmønte, til at sikre, at der ikke var nogen, der opgav at få børn.
Jeg kan ikke se i det her forslag, hvordan de 50 mio. kr. er blevet udmøntet.
Jeg kan kun konstatere, at er folk i ringere grad blevet udfordret til at få børn, betaler de en lille pris, men er de ude i, at de først skal prøve fem-seks inseminationer og to-tre reagensglasbehandlinger eller mikroinseminationer, vil de blive ramt med op mod hundrede tusinder af kroner i brugerbetaling.
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-04:
Jeg kan så forstå, at fru Sophie Hæstorp Andersen vil, at vi så skal gå en anden vej.
Vi har været inde at kigge på, hvordan man kan lave en lempelig løsning, så borgerne bliver belastet mindst muligt, men fru Sophie Hæstorp Andersen vil altså føre en politik, som brandskatter befolkningen.
Det er søreme brugerbetaling, så det vil noget, for man tager penge op af folks lommer.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-04:
Det var jo også lige netop det, som jeg gik på talerstolen og sagde til ministeren, nemlig at man skal tage alle synspunkter med, for man kan ikke kun tage Det Etiske Råd til indtægt for noget på den ene side.
Det kan godt være, de skriver, at der ikke er etiske aspekter, der kan falde ud til den ene eller til den anden side, men de skriver også, at det vil bryde med den hidtidige praksis i sundhedsvæsenet på væsentlige områder, og at der er grund til at være på vagt over for, at et sådant brud på længere sigt kan bane vej for en forandring af det offentlige sundhedsvæsen, som ikke er ønskelig.
Det andet er jo et spørgsmål om, hvorvidt man etisk kan sige, at det ene er bedre end det andet.
De siger i citatet, at det ikke er en ønskelig vej at gå, og de står jo ikke alene, vil jeg sige til fru Birgitte Josefsen, de står der jo sammen med alle de andre, der arbejder med det her felt, ja, selv Apotekerforeningen eller andre, som man skulle tro bare gerne vil sælge en masse medicin, siger det.
Alle siger enstemmigt, at det her er en dårlig vej at gå; at det her er en skadelig vej at gå; at det vil medføre en større ulighed, og at det vil betyde, at fødselstallet falder i fremtiden.
Nu skal vi jo lade være med hele tiden at tale om spådomme, tro på og formodning om osv.
Så lad nu være med at sige, at man ikke tror, at indførelse af brugerbetaling på et bestemt område vil medføre en adfærdsændring, som betyder, at færre mennesker kaster sig ud i det at forsøge at blive gravid.
Den anden ting er, og det kan ministeren så lige bekræfte, at med den model, regeringen nu indfører, vil det være sådan, at prisen for behandlinger til at få barn nummer to og barn nummer tre, hvis nogen skulle komme så langt i privat regi, også stiger.
Så det bliver ikke kun dyrere at få barn nummer et; det bliver også dyrere at få barn nummer to, fordi medicintilskudsreglerne ændres.
Bertel Haarder (V), 2010-11-04:
Oppositionen er ikke kommet med forslag.
Og hvis fru Sophie Hæstorp Andersen læser Politikens forside i dag, vil hun kunne se, at den ene beregning fører til en lille gevinst, ved at der er fradrag for private sundhedsforsikringer, og den anden beregning fører til, at der er en større gevinst.
I begge tilfælde en gevinst.
Hvorfor det?
Fordi folk hurtigere kommer på benene, og man mister færre arbejdsdage.
Med hensyn til min beskrivelse af den gratis adgang til sundhedsvæsenet er det ubestrideligt, at udredningen, diagnostikken, undersøgelsen på klinikken, ægudtagningen og sorteringen fortsat er gratis.
Det vil sige, at det er gratis at få alt det, der går forud for beslutningen om at få sat æg op.
Og det er jo utrolig vigtigt, især hvis man er optaget af, at forslaget ikke skal føre til, at der fødes færre børn.
Er man først kommet så langt og har fået en lægefaglig vurdering af, at det godt kan være, det kan lykkes at få et barn, hvis der foretages en ægopsætning, så tvivler jeg meget på, at der er nogen, der vil opgive at få et barn.
Jonas Dahl (SF), 2010-11-04:
Jamen jeg synes, det er en fin erkendelse, der kommer fra den konservative ordfører, at det her sådan set bare er det første skridt i forhold til en brugerbetaling, som nu bliver rullet ud over sundhedsområdet.
Det er da fint, at Venstre og Konservative nu viser deres sande ansigt.
Man kan jo sige, at det har de vist både med overbetaling af privathospitaler, private sundhedsforsikringer, som skulle tilgodese nogle enkelte grupper, og nu indførelse af brugerbetaling, igen for en bestemt gruppe, som er så uheldig at blive ramt af det.
Men det, der jo også er lidt interessant, er, at ordføreren, som hun siger, ikke er spåkone og ikke er i stand til at forudsige, at børnetallet vil falde, for det kan man ikke sige noget om.
Men vil ordføreren ikke medgive mig, at med de erfaringer, der er fra udlandet, og med de høringssvar, der ligger om det, er det alt andet lige temmelig sandsynligt, at det her lovforslag vil medføre et faldende børnetal?
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Jeg har ikke på noget tidspunkt udtalt mig om, at de her mennesker, der er ude af stand til at få børn ad naturens vej, bare skal tage sig sammen.
Det lader jeg stå helt for spørgerens egen regning.
Så må jeg igen sige, at det er helt fair og o.k., at vi ikke er enige.
Det synes jeg det er.
Spørgeren mener, at der ligger nogle noter eller nogle oplysninger på hjemmesiden, som ikke er korrekte, så jeg er meget åben for, at vi spørger til det i udvalgsbehandlingen og får ministeren til at svare.
Jeg ønsker ikke, at der er noget, der skal være skjult eller fordækt, og jeg vedgår, at vi nu indfører en egenbetaling, at det altid er svært, og at det har været en svær beslutning at træffe, fordi det svært at sige til folk, at nu skal de betale for noget, som hidtil har været gratis.
Jeg indrømmer det blankt og ærligt.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-04:
Jeg tror, at vi meget hurtigt kan slå fast – vi kan også stille spørgsmål om det i Sundhedsudvalget – at worst case-scenariet, der er beskrevet i Sundhedsministeriet på de 30.000 kr. årligt, ikke holder.
Det står allerede i note 4.
Derudover har man jo ikke med i beregningerne, at der for nogle pars vedkommende skal indkøbes donorsæd, det koster oven i de 30.000 kr.
Man tager heller ikke med i beregningerne, at rigtig mange af dem, som er ufrivilligt barnløse, først har været igennem en lang række inseminationer, før de går til reagensglasbehandling, og at de jo derfor er igennem et forløb, der typisk varer flere år, hvor det hvert år er 30.000 kr., man kan nå op på i egenbetaling.
Så lad nu være med at sige, at brugerbetalingen sagtens kan overstås, og at folk bare kan tage sig sammen og finde de her penge.
Det er ikke rigtigt.
Den anden ting er ansvarligheden.
Det, som man nu siger er ansvarligt her og nu – at finde 200 mio. kr. ud af et samlet sundhedsbudget på 80 mia. kr. til en bestemt patientgruppe, der er fuldstændig uforskyldt – er på lang sigt dybt uansvarligt for dansk økonomi også i fremtiden, at der bliver født færre børn i Danmark.
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Jeg synes, det er helt fair, at oppositionen ikke er enig i det her.
Oppositionen har ikke på noget tidspunkt vist sig villig til at tage ansvar, så det synes jeg er helt fair.
Jeg synes, at det er helt o.k., at oppositionen gang på gang står og fortæller, hvor gode de vil være, hvor meget de vil rulle tilbage, alt det fantastisk gode, de vil.
Det synes jeg er helt fint.
Men det er ikke fair, når man igen og igen står og siger, at der f.eks. er kommet en skattereform, som ikke er fuldt finansieret.
Sikke noget vrøvl.
Den er fuldt finansieret, og det har Socialdemokraternes egen skatteordfører også stået og sagt offentligt.
Så er der på den her side fremlagt nogle beregninger på, hvor meget det her kommer til at koste, fordi vi ønsker ikke at putte med tingene.
Vi er faktisk gået ind og har brugt nogle penge på at undersøge, om vi kan sikre os, at der kommer et eller andet maksimumbeløb.
Jeg vedgår, at vi har indgået et forlig for at være ansvarlige og for at genoprette Danmarks økonomi.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-04:
Man kan slå ned på, hvor ansvarligheden var henne, da regeringen gennemførte en rødvinsreform, hvor man gav skattelettelser, som oven i købet ikke var nok finansieret, og nu står man og siger, at det er ansvarligt at spare 200 mio. kr. på en helt bestemt patientgruppe.
Det kan måske være ansvarligt på kort sigt, men på lang sigt vil det være dybt uansvarligt, når vi de kommende år får færre børn.
Så kan man sige: Vi tror ikke på, at der bliver færre.
Men hvis man ser rundtomkring i verden og lytter til de folk, der ved noget om det, og til de erfaringer, man har gjort sig, vil man erfare, at der vil komme færre børn i Danmark, fordi der bliver indført den her brugerbetaling.
Lad os så se på størrelsen af brugerbetalingen.
I det notat, som der bliver henvist til flere gange, der ligger på Sundhedsministeriets hjemmeside, står der i et af tilfældene, at hvis man skal have reagensglasbehandling, vil det være sådan, at man med udgifterne 5.000 kr. up front, når man kommer ind, 15.000 kr. til medicin og andre udgifter, så vil komme op og ramme et loft på 30.000 kr. om året, men det, som ikke står, og som man skal helt ned i note 4 for at finde, er, at worst case-scenariet for den her type behandling er beregnet inden for rammerne af den nuværende praksis, og at man skal bemærke, at der kan forekomme fagligt begrundet afvigelser herfra, som ikke er omfattet af beregningerne.
Og det sidste citat kommer nu, så skal jeg nok slutte ...
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Jeg kan forstå, at hr. Orla Hav er spåmand og kan se ind i fremtiden.
Det kan jeg ikke se.
Jeg kan godt læse høringssvar, og jeg kan godt læse om alle bekymringerne, og jeg kan godt forstå bekymringerne.
Sagtens.
De må også betale af egen lomme.
Orla Hav (S), 2010-11-04:
Jamen jeg hører jo, at ordføreren giver mig ret i, at for den her købmand – i anførselstegn – er det et dårligt sted at gå ind og lave nogle ændringer, når de gør, at butikken får sværere ved at klare sig i fremtiden.
Jeg synes, det er et voldsomt indgreb i forhold til de generationer, der skal overtage det her samfund, at man vil give dem den regning, i form af at de er færre om at løse de arbejdsopgaver, der vil være i det samfund.
Det er jo det, der er konsekvensen, ud over at det på den menneskelige side er dybt uansvarligt at kaste en enkelt lille gruppe, som har et problem i forhold til vores sundhedsvæsen, hen under det der med, at man skal betale for ydelserne i det danske sundhedsvæsen, altså ydelser, som man ikke traditionelt har betalt for.
Så skal jeg jo bare sige om den der store ansvarlighed, som fru Vivi Kier får udrullet: En af dem, der har travlest i de her dage, er jo finansministeren.
Han har travlt med at rende rundt og låne op til 100 mia. kr. for at få finansieringen til at hænge sammen for den uansvarlige politik, som den nuværende regering fører.
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Jeg er fuldstændig enig i, at det er fremtiden, vi skal se på, og at det er den, vi skal handle på.
Det skal vi ikke ved at forøge skatterne og gøre det endnu sværere at være erhvervsliv i Danmark.
For det er jo lige nøjagtig væksten i det private erhvervsliv, vi skal fokusere på, for det er ude i det private erhvervsliv, vi skaber den vækst og de penge, der gør, at vi har råd til velfærdsydelser til glæde og gavn for os alle sammen.
Så vækst, ja, det er det, vi skal have.
Jeg er nødt til at sige, at jeg finder, at det er ansvarlig ført politik.
Vi finder pengene.
Orla Hav (S), 2010-11-04:
Jeg bed mærke i ordførerens indledning til sin ordførertale, altså det der med, at vi stod i sådan en vanskelig økonomisk situation.
Vi bliver færre, og der er de store årgange, som trapper ned.
Er det så ikke dumt at gå ind og beskære lige nøjagtig i forhold til en gruppe, som skal være med til at overtage det her samfund?
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Jeg må så svare, at jeg synes, at jeg prøvede at give en forklaring på det i mine indledende bemærkninger.
Men alligevel har vi været nødt til at betale for krisens omkostninger, og der har vi som ansvarlige partier indgået en aftale om en genopretningspakke, således at vi får betalt regningen for krisen.
Så ja, jeg har forsøgt at give en forklaring.
Jeg ved ikke, om ordføreren selv tidligere er blevet interviewet, men det er ikke altid, at man har lige god tid til overveje, hvad man skal sige.
Men jeg vil stadig væk holde fast i, at hvis det ikke at kunne få børn skyldes en sygdom, er det ikke en sygdom, der gør, at man ikke kan passe et arbejde, og ikke en sygdom, der gør, at man ikke kan leve et helt almindeligt liv, ligesom andre gør; det, at man ikke kan få børn, er selvfølgelig et stort tab, som er svært at leve med, men det er jo ikke en sygdom på den måde, at det griber ind i ens almindelige liv.
Julie Skovsby (S), 2010-11-04:
Jeg har ikke noget imod, at De Konservative har ændret holdning, men det ville bare være rart, hvis der var en forklaring på det.
Det vil jo betyde det, som vi kan læse i flere høringssvar, nemlig at der vil blive født færre børn i Danmark.
Den her behandling er i øvrigt en af de eneste behandlinger, som giver et positivt afkast, som man siger, endda på over 1 mio. kr. pr. barn, der bliver født.
Det, som jeg gerne vil ind på, er det om de livstruende sygdomme, og det kommer sig af, at ordføreren i TV 2 News den 28. oktober i år har udtalt og fremhævet, at barnløshed ikke er en livstruende sygdom.
Jeg kan derfor forstå, at det er det, der har været afgørende for, at de ufrivilligt barnløse er den første patientgruppe, der er blevet udvalgt til at betale for behandlingen på det her område på sygehusene.
Jeg spørger blot om, hvem der bliver de næste.
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Mig bekendt har jeg overhovedet ikke fra denne talerstol talt om livstruende sygdomme, så jeg forstår ikke helt, hvor det spørgsmål kommer ind.
De ord har jeg overhovedet ikke brugt på nogen som helst måde, men jeg kan forstå, at man synes, det er rigtig sjovt at finde frem, hvad nogle ordførere har sagt i en valgkamp.
Jeg kan godt huske, at fru Carina Christensen i 2007 var ude at snakke om gratis fertilitetsbehandling for anden og tredje barn, men jeg må jo konstatere, at vi nu står med nogle helt andre økonomiske vilkår, end vi gjorde i 2007.
Vi er som parti ansvarlige, og når man er ansvarlig, er man også nødt til at prioritere og indimellem træffe nogle lidt sure beslutninger.
Det har vi gjort.
Jeg kan forstå, at man fra Socialdemokraternes side synes, at det er helt forfærdeligt, at vi har ændret holdning til nogle ting.
Men jeg behøver så bare at nævne Socialdemokraternes skatteudspil, hvori det blev sagt, at her flyttes der hverken et komma eller et punktum.
Der gik 10 dage, og så ændrede man alligevel holdning til nogle ting.
Andre partier må godt ændre holdning, men det må vi som konservative åbenbart ikke gøre.
Det synes jeg er fair nok; man er en gang imellem nødt til at sige, at verden ser anderledes ud, og at vi træffer nogle andre beslutninger.
Det kan jeg ikke tilslutte mig eller sige ja eller nej til.
Så må jeg sige, at det ikke overrasker mig, at hr. Jonas Dahl egentlig ikke vil svare på mit angreb på ham før, men i stedet for hellere vil snakke om overbetaling, som jeg heller ikke er enig i, og gerne vil stå og lægge mig ord i munden om, at jeg har stået her på talerstolen og sagt, at det er første skridt i forhold til at indføre brugerbetaling.
Nej, vil jeg sige til hr. Jonas Dahl, vi er faktisk nogle politikere, som også tør tage de ubehagelige beslutninger, som tør tage det ansvar, og som ikke bare strør om sig med pæne floskler om, hvor gode og fantastiske man er, og at man tropper op til alting, hvor de andre partier ikke vil vise sig.
Jonas Dahl (SF), 2010-11-04:
Man kan da sige, at Venstre og Konservative om nogen har strøet om sig med penge.
Specielt i Nordsjælland må der være nogle, der virkelig er glade, for der har man åbenbart kastet pengesedlerne ud og givet store skattelettelser til de rigeste i det her samfund.
Når nu vi ved, at 58 pct. af dem, der får hjælp til kunstig befrugtning, er faglærte arbejdere, ufaglærte arbejdere og studerende, hvem mon så bliver ramt af det her?
Man havde råd til at give de ufinansierede skattelettelser, champagneskattelettelserne, til de rigeste i Nordsjælland, og når nu regningen skal betales, skal det gå ud over de dårligst stillede, de syge i det her samfund.
Det er alt andet lige dybt, dybt forunderligt, hvordan den sociale lighed er hos De Konservative.
Jeg vil da gerne sige, at jeg fuldstændig står ved, at Venstre og Konservative og Dansk Folkeparti glimrede ved deres fravær, da der var en høring om det her emne.
Jeg synes, det havde været fint, hvis der var mødt en op fra Venstre, De Konservative eller Dansk Folkeparti.
Jeg medgiver gerne ordføreren, at ordføreren åbenbart har siddet i satspuljeforhandlinger, og jeg er udmærket godt klar over, at det kan tage meget, meget lang tid, men det kunne være, at der var en anden fra Det Konservative Folkeparti, som havde kunnet møde op, eller en anden fra Dansk Folkeparti eller en anden fra Venstre.
Der var bare ingen, der mødte op fra borgerlig side.
Hvis ordføreren er indstillet på det, vil jeg meget gerne være med til afholde en ny høring, hvor vi debatterer det her.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-04:
Jeg bliver først nødt til at kommentere ministerens udlægning af den lette og lige adgang til vores sundhedssystem.
Nu kan jeg forstå, at det kun handler om, at der er let og lige adgang til udredning og diagnostik.
Herefter er det åbenbart en paragraf, der kan gradbøjes i det uendelige.
Den anden ting, jeg må konstatere, er, at regeringen med vilje, vil jeg næsten tro, men det vil vi jo få at se, er fuldstændig tonedøve i forhold til oppositionens forslag til en anderledes finansiering.
Det er jo sådan, at jeg i min ordførertale selv nævnte, at man kan se på at afskaffe skattefradraget for de arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer.
Det er sådan, at CEPOS i dag har været ude at vise, at der har været regnefejl i bl.a. nogle af de tal, som Forsikring & Pension er kommet frem med, og de påviser, at det faktisk ikke i særlig høj grad kan betale sig for statskassen, at der er de her fradrag.
Og når det så oven i købet er uretfærdigt, hvorfor så ikke kigge på at afskaffe det?
Så ville der være i omegnen af 760 mio. kr., som kunne være med til at sikre, at den her patientgruppe kan friholdes.
Så lad nu være med at sige, at oppositionen ikke er kommet med forslag.
Bertel Haarder (V), 2010-11-04:
Jeg kan bedre lide den måde, jeg selv formulerede det på i mit indlæg, hvor jeg var fuldstændig åben med hensyn til, at det naturligvis er lettere at betale 15.000 kr., hvis man har en høj indtægt, end hvis man har en lav indtægt.
Sådan er det vist.
Og spørgsmålet om udligning mellem højere og lavere indtægter er noget, vi klarer ved skatteprogressionen.
Hvorfor jeg nævner kræftplanen?
Det gør jeg, fordi det vist ikke er nogen hemmelighed, at vi er på vej til at færdigforhandle en kræftplan.
Den koster selvfølgelig penge, og de penge lægges oven i de 2 mia. kr. for 2011, som sundhedssektoren får, altså en realvækst på 2 pct., som sundhedssektoren er ene om.
Det var blot det, jeg ville sige.
Forslaget er ikke udtryk for, at vi nu sparer på sundhed, forslaget er udtryk for, at vi udvider bevillingerne til sundhed og i den forbindelse også lader sundhedsområdet bidrage.
Og hvis der er nogen, der har forslag til, hvordan sundhedsområdet på anden vis kunne bidrage, så er det, at jeg er lydhør.
Per Clausen (EL), 2010-11-04:
Det lyder spændende, at regeringen nu er blevet lydhør over for forslag fra oppositionen.
Jeg tror sådan set, at alle oppositionspartier er kommet med bud på, hvordan man kunne skaffe pengene til at løse problemet med den mangel på penge, der er i statskassen nu, men nogle af os – og det er jeg enig i – har tilladt sig at sige, at vi godt kunne kigge uden for Sundhedsministeriets område, når pengene skulle skaffes.
Så kan man selvfølgelig filosofere over, hvorfor det lige helt tilfældigt var kræftbehandlingen, ministeren nævnte som det, der var alternativet.
Men lad det nu være.
Men vi er altså enige om, at det her skaber større ulighed, og at man sådan set godt kunne finde pengene andetsteds, hvis det var det, man ville.
Bertel Haarder (V), 2010-11-04:
Det sidste sagde jeg jo selv, så det er vi helt enige om.
Det var blot beskrivelsen af, at denne gruppe i særlig grad tilhører lavindkomstgrupper, som jeg bestred.
Men jeg er helt enig i det, hr. Per Clausen sagde, for det sagde jeg jo selv.
Naturligvis er dette forslag ikke det eneste, man kunne have valgt.
Det sagde jeg også meget klart.
Men de, der så siger til regeringen: Kunne I dog ikke have fundet på noget andet?, er jo altså uendelig mere interessante at høre på, hvis de selv har et bedre forslag.
Og det er jeg da lydhør over for.
Per Clausen (EL), 2010-11-04:
Jeg håber da, at også Folketingets formand anerkender forsamlingsfriheden, den er måske højere prioriteret end hensynet til, om der skulle være lidt støj under vores behandling af sagerne her i dag.
Jeg forstod på ministeren, at det var beskæringer af kræftbehandlingen eller det her forslag.
Så vil jeg spørge ministeren, om han mener, at det var en saglig opstilling af de to eneste alternativer, der findes, eller det var et lille forsøg på ligesom at overgå alle andre i debatten i demagogi.
Det andet, jeg vil spørge ministeren om, er, at ministeren nu sagde, at det her ikke førte til øget ulighed, fordi det var sådan, at der var mange forskellige mennesker, der fik det her.
Er ministeren ikke enig med mig i, at der er meget stor forskel på, om man skal betale 30.000 kr., hvis man har en indtægt 150.000 kr., og hvis man har en indtægt på 1,5 mio. kr. – og at brugerbetaling sådan pr. definition derfor fører til øget ulighed?
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Jamen man kan forestille sig rigtig mange ting.
Jeg kunne da også forestille mig alle mulige andre modeller.
Jeg tror, at fru Lone Dybkjær lige så godt som jeg kender til – meget bedre endda – at når man sidder og skal indgå nogle forlig med nogle andre partier, sidder man og forhandler, og man sidder og kigger på det og bliver enige om, hvor man kan slå ned.
Og nu har vi sagt, at det her bliver et område, hvor vi lægger noget egenbetaling ind.
Jeg anerkender, at det er svært, og jeg anerkender også, at hos nogle af de mennesker, der ikke kan få et barn, skyldes det faktisk en lidelse, en sygdom.
Men det er en sygdom og en lidelse, som gør, at man sagtens kan være på arbejdsmarkedet, bevæge sig rundt og alle de her helt almindelige ting.
Derfor siger vi, at der er vi gået ind og har lagt en egenbetaling på.
Det har ikke været en nem beslutning, men jeg har truffet beslutningen, og jeg står oprejst og tør godt stå ved den.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-04:
Hvis det bare var så godt, at regningen var betalt, men enhver, der kigger på forløbet i de offentlige udgifter, kan jo se, at regningen aldeles ikke er betalt.
Det er muligt, at vi i et år kan klare konvergenskravene, men så løber det af sporet igen.
Så der er overhovedet ikke tale om, at en regning er betalt.
Det er det værste ved det.
Der er også tale om, at vi p.t. har ufinansierede skattelettelser.
Jeg siger ikke, at de ikke kommer i hus.
Det tror jeg ikke på at de gør – jeg er ganske sikker på, at de ikke kommer i hus, men indtil videre er de i hvert fald ufinansierede.
Men jeg stillede et spørgsmål, og det gik på, om fru Vivi Kier havde været inde at kigge på, om der var andre sygdomme, som hun ikke kunne betegne som en lidelse, man ikke kunne leve med eller fortsætte et normalt liv med, hvis man ikke fik det behandlet.
For jeg synes godt, at man kan forestille sig, at der er et par stykker, som også bliver behandlet.