Karen Hækkerup (S), 2012-06-07:
Den 7. juni 1989 stadfæstede den danske lov ret til at indgå registreret partnerskab.
I dag, den 7. juni 2012, tager vi skridtet videre og siger til homoseksuelle, som ønsker at leve sammen og udtrykke deres kærlighed både for Gud og for mennesker, at det forhold, de indgår, er at regne for et ægteskab.
Registreret partnerskab har været en betegnelse, vi har brugt.
Det er en betegnelse for et ægteskabslignende forhold, en ægteskabslignende institution, der bliver anvendt i en række lande og en række delstater.
I dag tager vi skridtet videre, i dag tager vi skridtet fuldt ud og siger: Ja, ord betyder noget.
Det er derfor, at folk, der elsker hinanden, skal have lov til at blive gift, og man må gifte sig med den, man elsker.
Der er ikke nogen tvivl om, at debatten om, hvorvidt et ægteskab skal være en institution for en mand og en kvinde eller også kan være en institution for andre, der bare elsker hinanden, uanset at de har samme køn, er en følsom og også en svær diskussion.
Jeg synes, at vi i dag skal feje, at vi er nået dertil, at vi om et øjeblik kan trykke på knapperne, og det er en stor glæde for mig som minister for ægteskabsloven at konstatere, at det bliver med et overvældende stort flertal i Folketingssalen.
Et overvældende stort flertal vil, når der skal trykkes på knapperne, ende med at sige: Ja, et ægteskab er et ægteskab, og det uanset om man er homo- eller heteroseksuel.
Der har været noget debat om, hvorvidt man skal stemme efter grundlovens ord.
Se, alle vi, der er her, ved jo godt, at vi altid og hver eneste gang, vi går i salen for at trykke på knapperne, er forpligtet af grundlovens ord og af vores overbevisning, som følger deraf.
Det er det, der skal være årsag og udslagsgivende for, hvordan vi trykker på knapperne.
Vi står sammen, vi behøver ingen fritstillen, vi er alle som en for.
Det, der kommer efter L 106, som er retten til at indgå ægteskab, er, hvilke konsekvenser det skal have.
Vi har haft forhandling i ministeriet, vi har haft samråd, og vi har også haft første og anden behandling, hvor det her spørgsmål har været vendt.
Fra regeringens side har det været utrolig vigtigt at sige, at retten til at indgå ægteskab var vigtig for os, og derfor ville vi have, at det skulle ske hurtigt.
Vi har også hele tiden sagt, at det ægteskab, man kommer til at indgå, når man er homoseksuel, kommer til at være på samme retsvilkår, som det registrerede partnerskab er i dag.
Det har fået nogle til at kritisere os for, at der ikke er fuld ligestilling i det ægteskab, man kan indgå, hvad enten man er hetero- eller homoseksuel.
Til det er der jo kun at sige, at det har været et politisk valg fra regeringens side, fordi vi har valgt at sige, at vi hurtigst muligt vil have muligheden for at kunne sige til homoseksuelle, at de også kan blive gift, og at de ændringer, der skal ske i børneloven med hensyn til barsel, med hensyn til adoptionsreglerne, kigger vi på, og dem tager vi efterfølgende.
Til det vil jeg gerne sige, at da jeg havde det første møde i ministeriet, hvor både ministeren for kirke og ligestilling og jeg selv var til stede, fordi L 105 og L 106 hænger så uløseligt sammen, sagde jeg klart og tydeligt, at uanset hvordan man ender med at stemme, når vi om lidt skal trykke på knapperne og tage stilling til, om homoseksuelle må kalde sig ægtefolk, indbyder jeg til brede forhandlinger.
Jeg ved godt, at for mange er det følsomt, for mange er det svært.
Det har debatten også vist, og derfor vil jeg også gerne svare tilbage med den respekt, der hedder, at det selvfølgelig ikke kun er dem, der stemmer for, der nu får lov til også at være med i de videre drøftelser.
Når vi skal finde ud af, hvordan lovgivningen efterfølgende skal indrettes, indkalder jeg alle partier, alle Folketingets partier.
Alle er velkomne, når vi skal tage de drøftelser.
Se, det er jo næsten eventyrligt, at et land som Danmark, H.C. Andersens fødeland, var det første land i verden, der tillod registreret partnerskab, og at vi så på den selv samme dato 23 år efter tager skridtet videre.
Tak for alle de bidrag, der har været i forbindelse med, at Folketinget skulle træffe den her meget vigtige afgørelse.
Det er følsomt, og det skal man anerkende, men det er rigtigt, og jeg vil slutte af med at sige tillykke til alle dem, som fra den 15. juni kan indgå et ægteskab, fordi de elsker hinanden, uden at skulle tænke på, at det er der andre, der skal forholde sig til.