Pernille Skipper (EL), 2013-02-26:
Tak for det.
Vi behandler i dag et forslag til lov om offentlighed i forvaltningen, og det er, som der er andre ordførere, der har sagt heroppefra, et rigtig vigtigt forslag.
Offentlighedsloven er nemlig de regler, som giver borgere og journalister, dvs. den generelle offentlighed, mulighed for at følge med i, hvad der foregår i maskinrummet i forvaltningen, i ministerierne og i løbet af den politiske beslutningsproces.
Det er den lov, der sikrer, at vi har åbenhed nok til, at borgerne kan kigge magthaverne efter i kortene, og derfor er den grundlæggende for vores demokrati.
Derfor er det også så hamrende ærgerligt, at flertallet i det her Folketing – særlig de regeringspartier, som ønskede mere åbenhed, da de sad i opposition – nu vil vedtage en indskrænkning af åbenheden og gøre det sværere for borgere at holde øje med, at den magt, som er blevet givet til Folketinget og regeringen, også bliver forvaltet ordentligt og efter reglerne.
Det er klart, som der er mange, der har sagt heroppe fra talerstolen, at der er enkelte positive elementer i det her lovforslag.
Man vil f.eks. fremover kunne søge på temaer i stedet for kun konkrete dokumenter, når man søger aktindsigt.
Og så er det jo også blevet brugt som undskyldning fra den her talerstol nok gange til, at jeg vist ikke behøver at eksplicitere det yderligere.
Det går over min forstand, hvordan det, at man åbner lidt nogle steder, kan retfærdiggøre, at man mørklægger særlig omkring magtens centrum, omkring ministerierne, regeringen og folketingsmedlemmerne.
Det er pinligt, at man fra regeringens side var så inderlig imod det, da man selv sad i opposition, og nu, hvor man sidder på magten, er journalisters snagen ikke længere et vigtigt element i demokratiet, nej, det er noget, der forstyrrer de vilde tanker, som det er blevet sagt heroppefra.
Det er ikke i orden.
Det er simpelt hen ikke i orden, at man skubber en enkelt tidligere ombudsmand foran sig i et forsøg på at retfærdiggøre en indskrænkning af retten til at kigge magthaverne efter i kortene, særlig når ikke bare et lille, men et stort mindretal blandt medlemmerne af den kommission – for øvrigt stort set alle dem, der ikke var embedsmænd – efterfølgende har været ude og trække støtten til netop den her § 24, fordi den er for omstændelig.
Der er ikke nogen, der kan svare på det.
Det er ikke i orden, at vi kan stå med mange konkrete eksempler på sager med fejl, løgn, misbrug, som fremover ikke vil kunne blive afdækket.
Det er ikke rigtigt, at man ikke kan forholde sig konkret til dem, for der er ikke bare tale om sager, der er tale om konkrete dokumenter, som man heller ikke vil forholde sig til heroppefra.
Uanset hvor meget man peger på de positive elementer, der er i den her offentlighedslov, er der nogle ting, som offentligheden, kritiske journalister – selv dem, der ikke er kritiske, og som hr. Jeppe Mikkelsen har så ondt af – vil blive afskåret fra at se.
Det betyder, at borgerne vil have sværere ved at følge med i, hvad der foregår i magtens centrum.
Og det gælder ikke kun embedsværket; det gælder sådan set også med det her lovforslag den proces, der foregår, når de politiske partier sidder og forhandler forlig, som er afgørende for vores samfund, og som har konsekvenser for almindelige mennesker.
Og det kan jeg ikke forstå: Hvorfor må borgerne ikke se, hvilket grundlag vi træffer beslutninger på?
Det savner ikke bare en præcisering i forhold til den tidligere regerings lovforslag, det savner enhver begrundelse.
Fra Enhedslistens side vil vi stille ændringsforslag til den her lov.
Det gælder særlig de indskrænkninger, som vedrører ministerbetjening, korrespondancen mellem folketingsmedlemmer og ministre samt kalendere i den offentlige forvaltning.
Og bliver de ændringer vedtaget, stemmer vi naturligvis for, i erkendelse af at der er nogle små skridt i det hen mod øget åbenhed.
Men vi vil ikke stemme for et lovforslag, som indskrænker åbenheden omkring magthaverne.
Vi vil ikke være med til at indskrænke demokratiet på så grundlæggende en måde.
Når jeg kigger ud over den her i Folketingssal, kan jeg jo se, at de eneste, der ikke har problemer med at indskrænke demokratiet på den måde, er dem, som sædvanligvis besidder regeringsposterne, kører i ministerbilerne og synes, at snagende journalister er irriterende, og at vilde tanker er bedre, hvis Ekstra Bladets og andre kritiske journalister ikke kommer i nærheden af dem.
Fred være med det, men det bliver ikke med Enhedslistens støtte.