runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Petersen (SF), 2011-02-02:
Man må jo beundre regeringen for evnen til at vende det hele på hovedet.
At kalde det usolidarisk og asocialt at arbejde for at fastholde en efterløn, som folk sparer op til, og som giver mulighed for at have nogle gode år i alderdommen, er mig en komplet gåde.
Det er mig en komplet gåde, at finansministeren vil påstå det.
Det, man beder om, er, at de, der er nedslidte og ikke længere kan klare det job, som de kom fra, eller som er blevet fyret, og derfor er arbejdsløse, kan gå på efterløn.
Det kunne være industriarbejderne på Als.
De skal tage medansvar, og de skal aflevere efterlønnen, hvorimod regeringens kernevælgere i Nordsjælland skal have nogle skattelettelser.
Ja, jeg kan forstå, at de skal have endnu flere, hvis det står til regeringspartneren.
At det skal fremstå som særlig socialt, må finansministeren simpelt hen længere ud på landet med.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Jeg vil sige til hr. Jesper Petersen, at formålet med at foreslå en afskaffelse af efterlønnen jo er at sikre et større arbejdsudbud, for med et større arbejdsudbud følger der flere arbejdspladser og dermed større velstand i det danske samfund.
I lyset af de udfordringer, det danske samfund står over for, har vi altså i regeringen prioriteret, at vi hellere vil sikre kernevelfærdsområderne end at betale raske mennesker for at trække sig tilbage fra arbejdsmarkedet.
Hr. Jesper Petersen skal jo stadig huske på, at 85 pct. af dem, der går på efterløn, kommer direkte fra job.
Så har vi jo foreslået, at der skal laves en særlig seniorførtidspensionsordning, der betyder, at nedslidte, 5 år før de når folkepensionsalderen, kan komme på seniorførtidspension.
Det er jo noget, vi synes er mere solidarisk, fordi det gælder alle borgere i landet, der nærmer sig folkepensionsalderen, i modsætning til den i mine øjne lidt usolidariske ordning, som hr. Jesper Petersen repræsenterer, hvor det skal være forbeholdt nogle særlige mennesker, der har været medlem af en a-kasse og har tilmeldt sig en efterlønsordning.
Jesper Petersen (SF), 2011-02-02:
Det må vi jo have opklaret.
Vi synes, det er komplet uretfærdigt, at regeringen vælger at ville afskaffe efterlønnen for at få bragt orden i den økonomi, man selv har kørt af sporet ved hjælp af skattelettelserne.
De Konservative, regeringspartneren, vil have endnu større skattelettelser, endog meget, meget store, og derfor er det nødvendigt for regeringen at afskaffe efterlønnen for at få råd til at lukke hullet og få råd til at give endnu flere skattelettelser.
Det har indtil nu øget uligheden, og det fratager helt almindelige mennesker, der har haft et hårdt arbejde, de gode år, som de skulle have i deres alderdom.
Det er muligt, at nogle kan arbejde mere, men de gode år i alderdommen efter arbejdslivet, som folk selv har kunnet spare op til via efterlønsordningen, fratager man altså folk, der har haft de hårde og nedslidende job, og derfor øger man uligheden for de ældre, og man øger den sociale ulighed i Danmark.
Så lægger regeringen et skøn ind om, at 70-80 pct. vil have et ordinært arbejde i stedet for.
Det er jo nogle helt andre tal, man hører fra de forskere, der er på området, og som forsker i, hvad efterlønnerne i stedet ville gøre, hvis ikke efterlønnen fandtes.
Rigtig mange af dem ville være invalidepensionister og ville ikke være i stand til at have et almindeligt job.
Derfor er løsningen for dem i meget høj grad at være på efterløn, som den er nu, og den behøver jo ikke at blive afskaffet, hvis ellers man skifter regeringen ud ved det valg, der kan komme snart.
Jeg må aflevere det her til finansministeren bagefter.
Jeg ved, vi har en begrænset brug af rekvisitter her i Folketinget, men her er kortet over, hvordan efterlønnerne er spredt i Danmark, og det viser sig jo altså, at i det område, hvor finansministeren kommer fra, hvor statsministeren også kommer fra, altså nord for København, er der meget få efterlønnere, så man kender dem måske ikke, hvorimod der i det, man har kaldt Udkantsdanmark, altså yderområderne, er rigtig mange efterlønnere, som altså pludselig sidder i saksen, hvis efterlønnen skulle forsvinde.
De vil altså sidde i saksen, hvis regeringen lykkes med at afskaffe efterlønnen, og det er også en geografisk skævvridning.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Det er lidt uklart, hvad det er for en skævvridning, hr. Jesper Petersen henviser til.
En afskaffelse af efterlønsordningen vil jo samlet set medføre en indkomstfremgang for de persongrupper, der i dag går på efterløn.
Det skyldes jo, at 70-80 pct. af dem, der er på efterløn, må forventes alternativt at være i ordinær beskæftigelse eller i støttet beskæftigelse og dermed have flere penge til rådighed.
Det er sådan set kendsgerningerne i den her sag.
Frem for at gå på efterløn vil man jo tjene flere penge ved at være i arbejde.
Jesper Petersen (SF), 2011-02-02:
Hvordan ser ministeren på, at regeringens forslag om at afskaffe efterlønnen vil betyde en øget geografisk skævvridning i Danmark?
Rasmus Prehn (S), 2011-02-02:
Så må vi jo håbe, at det rent faktisk resulterer i, at man kan afskaffe de her lukkedage.
Men det, som finansministeren mangler at anvise løsningen på, er: Hvor skal pengene findes henne?
Kommunerne er jo i en situation, hvor de sådan set – og det var vi jo inde på i sidste uge – har sparet på folkeskolen, de har sparet på ældrehjemmeplejen.
Det er sådan, at i mange kommuner, hvor de ældre tidligere havde rengøring hver anden uge, har de det nu kun hver fjerde uge eller hver tredje uge, så man har virkelig skåret ind til benet i landets kommuner på velfærdsniveauet.
Og når der ikke er flere penge i den økonomiske ramme, som regeringen har stillet til rådighed for kommunerne, på trods af at vi fra socialdemokratisk side har advaret mod det og på trods af, at borgmestrene har advaret imod det, hvor er det så, kommunerne skal finde pengene til at finansiere endnu et af de løfter, regeringen kommer med om at afskaffe lukkedage?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Der er jo stor forskel på kommunerne.
Der er jo kommuner, der ikke øger antallet af lukkedage.
Sådan er det jo.
Det er forskelligt rundtomkring, det er jo forskellige udgangspunkter, man har.
Derfor kan vi som regering jo lave en aftale med kommunerne under et.
Det synes jeg er et rigtig godt system.
Vi leverer så hvert år flere penge til kommunerne, og så må kommunerne jo tage ansvar for prioriteringen inden for deres eget område.
Nogle valgte så at prioritere kæmpe overskridelser af budgetterne i 2009 på 5 mia. kr., men det er jo klart, at sandheden indhenter en på et eller andet tidspunkt, og derfor må man justere, så udgifter og indtægter kommer til at svare til hinanden.
Og det er jo sådan set det, vi har lavet en aftale med kommunerne om.
Så kompenserede vi for specielt den her lukkedagsaftale, vi lavede, yderligere med et stort millionbeløb.
Men jeg må jo sige, at jeg kan se, at man ikke alle steder overholder den aftale, og det har vi nu drøftelser med Kommunernes Landsforening om.
Rasmus Prehn (S), 2011-02-02:
Jamen det her er jo urimeligt.
Alle er jo klar over, at tiden ikke er inde til at lade champagne flyde.
Det er alle klar over.
Vi er i sparetider.
Der er ikke råd til noget økonomisk slaraffenland.
Man skal vende hver en femøre, før man bruger den.
Sådan er det.
Når man går ud og siger til forældrene: Vi vil fjerne jeres lukkedage, og borgmestrene så siger, at de gerne vil være med til at lave en aftale, men at den skal være mere realistisk end den, regeringen foreslår, så overhører man borgmestre.
Man overhører Erik Fabrin fra Venstre, der er ude at sige, at regeringen spiller smart for en femmer, man ignorerer, at de siger, at det ikke er realistisk, og når problemet så opstår, skyder man igen skylden på kommunerne.
Er det en rimelig måde at opføre sig på?
Er det rimeligt, at man, når man er blevet advaret, og når kommunerne har sagt, at det ikke kommer til at hænge sammen, og det så rent faktisk sker, som kommunerne siger, så skyder skylden på dem?
Er det rimeligt?
Jeg synes det ikke.
Hvad er det for et godt råd, finansministeren vil give til Anny Winther i Rebild, til Mogens Gade i Jammerbugt og til Knud Kristensen i Vesthimmerland?
Hvor er det så, de skal spare henne?
Skal vi have mindre ældreservice, skal man have færre timer i folkeskolen?
Hvor skal man finde pengene henne?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
I 2011 har kommunerne de samme beløb til rådighed, som de havde i 2010, oven i købet fremskrevet med udviklingen i priser og udviklingen i lønninger, så man får altså flere penge i 2011.
Derfor vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn, at beslutningen om de her lukkedage ikke er en beslutning, som regeringen har truffet.
Vi har ikke truffet nogen beslutning om nogen besparelser i kommunerne.
Vi har lavet en aftale med kommunerne.
Vi lægger alle de 98 kommuners budgetter sammen og ser, hvad der er af indtægter fra kommunerne, hvad staten skal komme med, hvad der skal ske på skatteområdet osv., og så laver vi en aftale på det grundlag.
Derfor er kommunernes budgetter fuldstændig finansieret, må jeg sige til hr. Rasmus Prehn.
Det er jo kendsgerningen i den her sag.
Så med hensyn til det, hr. Rasmus Prehn anklager mig for, kan han jo bare kigge på sin egen hjemkommune og spørge: Hvad var det, der gik galt der?
Ja, der gik det galt, at man ikke overholdt budgettet.
Vi er jo nødt til at have overensstemmelse mellem indtægter og udgifter, og jeg vil gerne advare mod det, hr. Morten Bødskov fremhævede sidste onsdag, nemlig at kommunerne bare skulle have lov til at bruge flere penge, for det her med at lave aftaler, der skulle overholdes, var han helt imod, og derfor skulle man bare lade champagnen flyde.
Det er ikke regeringens melodi i de her sager.
Rasmus Prehn (S), 2011-02-02:
Forudsætningen for, at en aftale kan overholdes, er, at man har lavet en realistisk aftale.
Og finansministeren var netop advaret.
Stort set alle borgmestre meldte jo ud, at hvis der blev nulvækst, ville det betyde ringere velfærd, og så ville det bl.a. betyde flere lukkedage.
Så finansministeren kan jo ikke stå her i Folketingssalen og sige, at han ikke var orienteret om, hvad konsekvenserne ville blive.
For alle borgmestre, inklusive kommunernes på daværende tidspunkt førstemand, Erik Fabrin, der også er Venstremand, havde gjort opmærksom på, at der ville blive problemer.
Så det, ministeren står og siger her, er, at man overhørte alle de advarsler, der var, og nu, hvor problemet så opstår, skyder man skylden på kommunerne en gang til.
Nu nævnte jeg tre kommuner i det nordjyske.
Jeg nævnte Rebild, Jammerbugt og Vesthimmerland Kommuner.
Det er altså borgmester Anny Winther, der er Venstrekvinde; det er borgmester Mogens Gade, der er Venstremand; og det er i Vesthimmerland Kommune den konservative Knud Kristensen.
Er det ministerens partifæller, der har snydt på vægten og svigtet en aftale, eller er det regeringen, som kom til at love mere, end den kunne holde?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Regeringens aftale med Kommunernes Landsforening om kommunernes økonomi for 2011 indebærer, at kommunerne kan videreføre den aktuelt høje budgetramme i 2011.
Oven i købet reguleres kommunernes budgetter med udviklingen i priser og med udviklingen i lønninger, så man kan købe de samme varer og fastholde det samme personale, som kommunerne har budgetteret med i 2010.
Som spørgeren formentlig er klar over – men det kan man diskutere – realiserede kommunerne i 2009 en massiv budgetoverskridelse, og det er jo den, kommunerne nu er ved at indhente.
Den skyldtes, at kommunerne overskred deres egne budgetter og i 2009 brugte op mod 5 mia. kr. mere.
Derfor er det utvivlsomt, at vi er på et højt niveau, og det bekræftes jo også af alle lande, at Danmark har den største offentlige sektor.
Vi har haft en meget stor stigning på kernevelfærdsområderne siden 2001.
Men det fritager jo ikke kommunerne for at skulle overholde de økonomiske rammer, som vi aftaler i kommuneforhandlingerne.
Jeg ved så godt, at Socialdemokratiet har en anden opfattelse af aftaler generelt og økonomiaftaler, end regeringen har, nemlig at man laver en aftale, og så kan alle bare lade være med at overholde den, og så nikker og smiler alle socialdemokrater til det.
Men sådan fører vi altså ikke økonomisk politik i regeringen.
I 2011 har kommunerne de samme penge til rådighed, som de havde i 2010.
Det er oven i købet sådan, at det beløb, de får i 2011, forhøjes med prisudviklingen og med lønudviklingen, og det betyder, at man kan købe de samme vare- og tjenesteydelser i 2011, som man kunne i 2010, at man kan have det samme personale i 2011, som man havde i 2010.
Det er kendsgerningerne omkring den økonomiske aftale, som vi lavede med kommunerne.
De har altså flere penge til rådighed i 2011, end de havde i 2010.
Så er udgangspunktet naturligvis forskelligt fra kommune til kommune.
Der er jo nogle kommuner, der har holdt deres budgetter, der er nogle, der har overskredet deres budgetter, og det må nødvendigvis være sådan, at når man har overskredet sine budgetter, er det jo ikke bare noget, man kan fortsætte med i al almindelighed, for det er jo ikke mere indviklet, end at det gælder, ligesom det gælder for mig, at mine indtægter skal svare til nye udgifter eller omvendt, at mine udgifter skal svare til min indtægter, og det gælder også for hr. Rasmus Prehn.
Mere indviklet er den her sag jo ikke.
Mig bekendt har vi det jo ikke sådan, at folk bare kan bruge for mange penge privat, og så kommer der nogle og siger: Jamen det er også synd, så nu vil vi betale flere penge.
Så godt er livet jo ikke, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn.
Så der er jo kun at konstatere, at regeringen leverer flere penge til kommunerne i 2011, end vi gjorde i 2010, og at de variationer, der er i kommunerne, naturligvis skyldes forskellige prioriteringer i kommunerne.
Jesper Petersen (SF), 2011-02-02:
Sagen er jo, at de meget vellønnede danskere – kernevælgerne i Nordsjælland – som den her regering har givet massive skattelettelser, er en af grundene til, at vi overhovedet står med de her store økonomiske problemer med 20 mia. kr., som der ikke er dækning for.
Kernevælgerne i Nordsjælland har altid det frie valg.
De kan selv spare op til pensionen og selv bestemme, hvornår de vil gå fra arbejdsmarkedet, hvornår de vil gå på pension.
De helt almindelige danskere med de hårde job kan muligvis godt kan klare at arbejde til de er et par og tres år, men så vil de altså også have muligheden for på en værdig måde selv at afslutte arbejdslivet og have nogle gode år i alderdommen, hvilket de selv har sparet op til.
Den mulighed er regeringen nu ved at fratage de mennesker.
Jeg forstår ikke, at det skal være sådan for finansministeren, at man skal være fuldstændig jordet og nærmest ikke have nogen arbejdsevne tilbage, for at det skal være muligt at trække sig tilbage fra arbejdsmarkedet.
Man har selv sparet op til det og har selv sørget for, at man kan få nogle værdige år i alderdommen, også selv om man har haft et job, der ikke har givet så store indtægter, at man fuldstændig selv kan vælge.
Det er konsekvent ikke almindelige mennesker, men de her meget velstillede danskere, som regeringen tager i forsvar og altså derved yderligere skævvrider Danmark.
Al snak om at tage Udkantsdanmark i forsvar kan man se er afblæst.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Jeg vil gætte på, at der er mange mennesker i Sønderborg, som ikke er tilmeldt efterlønsordningen, og hr. Jesper Petersen synes ikke, at der skal laves en særlig ordning for dem, hvis de bliver nedslidte.
Den skal forbeholdes dem, der er medlem af en a-kasse, og dem, der er tilmeldt efterlønsordningen.
Jeg kan ikke forstå, at en ung, klog mand, som hr. Jesper Petersen, ikke kan høre, hvor hult det lyder, at det skulle være udtryk for en større solidaritet, at tingene hænger sammen på den måde.
Hr. Jesper Petersen glemmer hele tiden, at efterlønsordningen ikke er en nedslidningskompensationsordning.
Efterlønsordningen gælder for folk, der står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Det er derfor, at vi har truffet den beslutning, for vi synes ikke, at vi skal betale milliarder efter milliarder for at bede raske mennesker om at trække sig ud af arbejdsmarkedet.
85 pct. går direkte fra et job på efterløn, og når aldersgrænsen bliver flyttet for, hvornår man kan gå på efterløn, vil de også blive længere i jobbet.
Vi har så valgt en solidarisk ordning, for så vidt angår de nedslidte, hvad enten de er medlem af en a-kasse eller ikke er medlem af en a-kasse.
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at den situation, vi står i, og som vil accelerere i de kommende år, er, at der er flere, der går ud af arbejdsmarkedet, end der kommer ind på arbejdsmarkedet.
Det er jo sådan set det, der er hele baggrunden for det forslag, regeringen har stillet.
Jeg nævnte før, at arbejdsstyrken frem mod 2020 vil reduceres med 50.000 personer, og der vil komme 225.000 flere på folkepension.
Det er da klart, at den større udgift jo skal finansieres, og det er derfor, at vi udfaser efterlønnen, i takt med at behovet for arbejdskraft stiger.
Så der er jo en ganske nøje og faktisk god timing i det her forslag, for vi ved, at arbejdsstyrken vil blive mindre i de kommende år, og derfor har vi ikke råd til, vil jeg sige til hr. Frank Aaen, at betale raske folk for at trække sig ud af arbejdsmarkedet.
Hr. Frank Aaen skal huske, at 85 pct. af dem, der går på efterløn, går på efterløn direkte fra et job.
Frank Aaen (EL), 2011-02-02:
Ja, selvfølgelig stiger beskæftigelsesfrekvensen, når man fratager folk en alternativ indkomstkilde.
Det giver sig selv, men det giver jo ikke flere arbejdspladser.
Det, at én gruppe kommer mere i arbejde, giver jo ikke flere arbejdspladser totalt set.
Jeg er da glad for, at finansministeren i den her omgang har mere tiltro til Det Økonomiske Råd og dermed også overvismanden.
Det Økonomiske Råd siger jo præcis om sammenhængen mellem, at flere kommer i beskæftigelse, hvis der er flere, der søger arbejde, at baggrunden er, at man presser på lønningerne.
Når nu finansministeren selv peger på Det Økonomiske Råd, altså vismændene, og deres argumentation for, at en fjernelse af efterlønnen betyder flere i beskæftigelse, er finansministeren så alligevel ikke enig i, at mekanismen er, at når man fjerner efterlønnen, trykkes lønningerne nedad?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Jeg går ud fra, at det er situationen i 2020, hvor regeringens reform af efterlønnen skønnes at forøge arbejdsudbuddet med 70.000 personer, i forhold til hvad den ellers ville være, som spørgeren, hr. Frank Aaen, sigter mod.
Nu indebærer det jo ikke, at efterlønnen er væk i 2020.
Rent faktisk er efterlønnen væk i 2034, men lad det nu ligge.
Det vil nok ikke overraske hr. Frank Aaen, navnlig ikke efter den diskussion, vi lige har været igennem, at jeg er uenig i den præmis, hr. Frank Aaen stiller for sine spørgsmål.
Regeringen og jeg er af den opfattelse, at det karakteristiske ved en markedsøkonomi er, at en større arbejdsstyrke ledsages af en tilsvarende stigning i beskæftigelsen.
Den sammenhæng er jo dokumenteret af både OECD, Det Økonomiske Råd og mange andre.
Jeg vil igen henvise hr. Frank Aaen til at studere, hvad der skete, da man i 1996, tror jeg, det var, ophævede overgangsydelsen.
Da kunne man se, at beskæftigelsesfrekvensen for den gruppe, som jo var langtidsledig, steg mere end for resten af samfundet.
Frank Aaen (EL), 2011-02-02:
Hvis der ikke kommer 70.000 nye arbejdspladser, hvor meget stiger arbejdsløsheden så, når efterlønnen er væk?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Jeg er ikke enig i, at det presser lønnen ned – det er jeg langt fra enig i.
Det, vi sikrer, er jo, at der kommer en lang overgangsordning, sådan at vi udfaser efterlønnen, i takt med at den demografiske udfordring stiger.
Så faktisk kan man sige, at det her indgreb om noget kan kaldes rettidig omhu, fordi vi begynder en udfasning, samtidig med at en stor del af arbejdsstyrken forlader arbejdsmarkedet.
Så de to ting vil jo gå op i en højere enhed – ordningen vil være væk, når den demografiske udfordring er størst.
Frank Aaen (EL), 2011-02-02:
Det er da klart, at hvis man fjerner dagpengene, må folk jo finde et arbejde af en art, uanset på hvilke vilkår.
Det er jo mekanismen.
Er det derfor ikke nærmere sådan, som overvismanden siger, at al erfaring viser, at når arbejdsstyrken vokser, kommer der også flere i arbejde.
Er finansministeren enig i, at fjernelsen af efterlønnen er med til at presse lønningerne ned, og at det er det, der skal skabe grobund for, at der kommer flere arbejdspladser i Danmark, eller er finansministeren uenig med overvismanden?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Grunden til det er, at vi lever i en dynamisk verden, hvor markedsøkonomien jo sikrer, at velfærden stiger og stiger.
Se f.eks. på Norge, Sverige og Danmark.
Det er tre samfund, der ligner hinanden temmelig meget – det går jeg også ud fra at de gør i hr. Frank Aaens optik – både erhvervsmæssigt, sundhedsmæssigt, velstandsmæssigt, velfærdssamfundsmæssigt, arbejdsmiljømæssigt osv.
Der kan vi jo se, at for gruppen op til de 59-årige er beskæftigelsesfrekvensen i de tre lande fuldstændig ens, men når vi kommer til gruppen af 60 til 64-årige, synker den i Danmark ned til 37-38 pct., hvis jeg husker ret, hvorimod den fortsætter på omkring 60 pct. i Sverige.
Det viser jo helt klart, at der er den her sammenhæng, for den eneste ting, der kan forklare denne forskel, er naturligvis efterlønsordningen, som vi i Danmark er helt alene om.
Sådan kan man nævne rigtig mange eksempler.
Hvis vi nu tager overgangsydelsen, så kunne man se, at da den blev afskaffet, steg beskæftigelsesfrekvensen for den gruppe jo meget mere end for resten af samfundet, og det var oven i købet langtidsledige, som overgangsydelsen rettede sig imod.
Hvad angår efterlønnen, så retter den sig altså mod folk, der er arbejdsduelige og for de flestes vedkommende i arbejde.
Frank Aaen (EL), 2011-02-02:
Altså, i det eksempel med kvinderne, der kom ud på arbejdsmarkedet, var sammenhængen jo den, at vi opbyggede et meget stort velfærdssamfund – som den her regering er ved at nedbryde.
Det opbyggede vi, og det skabte jo en efterspørgsel, bl.a. en efterspørgsel efter kvindelig arbejdskraft, og derfor kom kvinderne i stort tal ud på arbejdsmarkedet.
Det eneste, jeg ligesom kunne forstå i det, finansministeren sagde, var det med, at hvis vi afskaffer efterlønnen, vil der ikke flytte så mange arbejdspladser til Kina, som der gør i dag.
For det er jo den trussel, vi står over for, nemlig at arbejdspladserne flytter ud af landet.
Men hvad er det, der gør, at arbejdsgiverne skulle holde op med at flytte arbejdspladser til Kina eller Indien, bare fordi efterlønnen bliver fjernet?
Jeg mangler også stadig væk et svar på, hvad det er for en mekanisme, der gør, at efterlønnens fjernelse skulle skabe større efterspørgsel efter arbejdskraft i Danmark, altså oprettelse af flere arbejdspladser.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Det er jo, at efterspørgslen i verden stiger og stiger, og der bliver behov for flere og flere varer og tjenesteydelser i denne verden.
Vi står jo ikke over for en stationær situation, hvor der er en vis mængde arbejdspladser, og hvor man siger, at hvis de mennesker her ikke har arbejdet, ja, så er der nogle andre, der har det, og hvis de så har det, så har de andre det ikke.
Sådan hænger verden jo ikke sammen.
Siden anden verdenskrig er det danske arbejdsmarked vokset med 800.000 personer, tror jeg, det er, og det er jo ikke sådan, at vi, fordi kvinderne kom ud på arbejdsmarkedet, oplevede, at arbejdsløsheden steg.
Så økonomien hænger jo sådan sammen, vil jeg sige til hr. Frank Aaen, at samfundskagen bliver større og større, efterspørgslen bliver større og større, og derfor er der denne sammenhæng mellem erhvervsfrekvensen og arbejdsudbuddet, der gør, at vi skaber flere arbejdspladser.
Hvis det var, som hr. Frank Aaen sagde, ville ingen ulande jo kunne producere mere, for så ville der være en vis mængde efterspørgsel i denne verden, og den ville jo tilsyneladende være dækket af den arbejdsstyrke, der er i verden.
Men tingene udvikler sig jo.