Bertel Haarder (V), 2008-12-02:
Regeringen er enig i, at der er brug for at se på folkeoplysningens vilkår og fremtidige opgaver.
Vi skrev allerede i regeringsgrundlaget for et år siden, at vi ville styrke bevidstheden om Danmark som et demokratisk samfund, og at vi bl.a. ville tage initiativ til at inddrage højskoler m.v. mere aktivt i undervisningsforløb om demokrati.
Det er en af grundene til, at regeringen gerne vil se på folkeoplysningens vilkår og muligheder for at bidrage til demokrati i Danmark, sådan som der også har været tradition for lige tilbage fra Grundtvigs tid.
En anden årsag er, at der som ventet er opstået visse afgrænsningsproblemer i forhold til voksenuddannelsescentrene.
Vi talte om i forbindelse med kommunalreformen, at vi skulle holde særlig øje med, om voksenuddannelsescentrene varetog deres forsyningsforpligtelser i tilstrækkelig grad, samt om der ville være tendenser til selvforsyning og diskrimination mod oplysningsforbundenes frivillige arbejde.
Jeg tror såmænd, at det de fleste steder går fint, men Dansk Folkeoplysnings Samråd har bedt mig om at se på spørgsmålet.
Man mener, at der faktisk er problemer.
Der kan være mange gode grunde til sådan nogle grænsestridigheder.
Jeg husker jo, hvordan jeg som integrationsminister var rundt og besøge danskundervisningscentre, og nogle af dem, der står klarest i min erindring, er såmænd de to, der var drevet henholdsvis af AOF og LOF i Næstved og i Kalundborg.
Det ville da være ærgerligt, hvis man f.eks. så sagde, at det kunne oplysningsorganisationerne ikke længere gøre.
De leverede faktisk nytænkning og kreativitet.
Tilsvarende ville det være ærgerligt, hvis voksenuddannelsescentrene benyttede ulige konkurrencevilkår til at udkonkurrere private aktiviteter i folkeoplysningsorganisationsregi.
Så det skal et udvalg se på.
Så er der endelig dette nye element: nye tilrettelæggelsesformer, som et udvalg under ledelse af Else Theill Sørensen beskrev for et par år siden.
Nu har det kørt en tid.
Hvordan er det gået?
Skal vi gå videre ad den vej?
I den forbindelse vil jeg godt nævne it-udviklingen som noget, der også bør indtænkes.
For det kan jo være, at dele af folkeoplysningsaktiviteterne i lighed med voksenundervisningen i øvrigt kommer til at foregå elektronisk i fremtiden, og det kan man da roligt kalde en ny tilrettelæggelsesform.
I det hele taget er der grund til, at vi minder hinanden om, at det ikke er nok med livslang læring - vi skal også have livslang e-læring.
Og her kunne man jo tænke sig, at folkeoplysningen igen ville gå foran, som det er sket så mange gange tidligere.
Så af disse fire grunde har regeringen for længst meddelt Dansk Folkeoplysnings Samråd, at vi gerne vil nedsætte et udvalg til at se på folkeoplysningens vilkår og dens muligheder i fremtiden.
Jeg har også drøftet det med højskolernes forening, som gerne vil deltage med et medlem.
Jeg er også så småt ved at være klar med, hvem der i øvrigt skulle sidde i udvalget, samt et nærmere formuleret kommissorium, og jeg vil selvfølgelig gerne delagtiggøre Folketingets Uddannelsesudvalg i disse overvejelser.
Med de ord vil jeg give forslaget en velvillig modtagelse.
Men det følger naturligvis af det, jeg har sagt, at jeg ikke synes, der er nogen grund til at vedtage det ved tredjebehandling, fordi tingene er i så god gænge, som de er.
Om så Det Radikale Venstre på den ene eller den anden måde har bidraget til denne gode gænge med de udmeldinger, der har været, skal jeg ikke kunne sige.
Jeg har reageret på en henvendelse fra Dansk Folkeoplysnings Samråd.
Det kan være, Det Radikale Venstre har gjort det samme.