Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-04-21:
Tak for ordet.
Enhedslisten har fremsat forslag til folketingsbeslutning om arbejdsgivernes pligt til jobopslag og vil med forslaget pålægge alle virksomheder en generel forpligtelse til at slå ledige job op på Jobnet og på de faglige organisationers jobportaler.
Lever arbejdsgiverne ikke op til disse forpligtelser, skal det udløse en sanktion.
Lad mig starte med noget sådan lidt overordnet.
Grundlæggende mener jeg, at vi har et sundt og fleksibelt arbejdsmarked i Danmark, hvilket omkring 775.000 jobåbninger om året bekræfter, og jeg vil ikke lægge skjul på, at jeg er tilhænger af et gennemsigtigt jobmarked, hvor virksomhedernes efterspørgsel efter arbejdskraft gøres tilgængelig for jobsøgende via opslag i jobportaler, dagspressen eller lignende.
Og sådan er det heldigvis også i vidt omfang.
Ser vi på Jobnet, blev der i 2015 opslået mere end 200.000 stillinger, og derudover gennemsøges internettet for danske jobopslag, så der vises ca. 16.000 stillingsopslag dagligt på Jobnet.
Så jeg synes, at vi er godt på vej, selv om jeg selvfølgelig gerne ser, at endnu flere virksomheder slår deres stillinger op.
Et statsligt lovkrav om, at private virksomheder, der skaber arbejdspladser og ansætter ledige, skal kriminaliseres og straffes med bøde, hvis de ikke opslår stillinger på Jobnet og på de faglige organisationers jobportaler, er imidlertid ikke en vej, regeringen er villig til at gå ned ad.
Jeg mener, at det er vigtigt at anerkende virksomhedernes ledelsesret til at ansætte præcis den medarbejder, de ønsker.
De offentlige arbejdsgivere har i den sammenhæng en særstilling, da ledelsesretten for dem er begrænset af en forpligtelse til at søge ledige stillinger besat med den ansøger, der må anses for at være bedst kvalificeret.
Derfor skal offentlige arbejdsgivere opslå den ledige stilling og offentliggøre opslaget på Jobnet, så eventuelle ansøgere bliver bekendt med stillingen.
Private arbejdsgivere er ikke underlagt den samme forpligtelse, og de kan derfor ansætte medarbejdere uden først at have slået ledige stillinger op på Jobnet.
Det er min klare holdning, at private arbejdsgivere fortsat skal have frihed til at vælge de rekrutteringskanaler, de ønsker, og frihed til at ansætte den kandidat, de anser for at være den bedst egnede i situationen; det skal staten ikke blande sig unødigt i.
Enhedslistens forslag er desuden bureaukratisk tungt og vil medføre unødig administration for virksomhederne.
Hvad angår forslaget om, at arbejdsgivere skal forpligtes til at søge stillinger besat med herboende arbejdskraft inden en eventuel rekruttering fra udlandet, er der tale om en særlig procedure forud for ansættelse af udenlandsk arbejdskraft.
Der vil efter EU-rettens bestemmelser være tale om en ulovlig restriktion for arbejdskraftens fri bevægelighed, og forslaget vil dermed være i strid med EU-retten.
Endelig kan forslaget, alt afhængigt af den konkrete udmøntning, være i strid med forbuddet mod at søge efter personer med f.eks. særlig etnisk eller national oprindelse, som fremgår af lov om forbud mod forskelsbehandling på arbejdsmarkedet.
Igen må jeg sige, at det ikke er en vej, regeringen ønsker at betræde.
Når det er sagt, er jeg helt opmærksom på, at mange job bliver besat af udlændinge, som kommer til Danmark for at arbejde.
Det er uholdbart for både samfundet og for den enkelte.
Flere ledige skal i job og have glæde af væksten i dansk økonomi, hvis vi også fremover skal have råd til den velfærd, vi ønsker.
Derfor er det afgørende, at vi indretter vores ydelsessystemer klogt, så det kan betale sig at arbejde, og regeringen har derfor bl.a. indført dette loft over kontanthjælpen for at sikre, at der er en mærkbar økonomisk gevinst ved at skifte offentlig forsørgelse ud med job.
Vi skal samtidig stille krav til den nødvendige mobilitet blandt de ledige både fagligt og geografisk og sikre, at der er sørget for jobrettet opkvalificering, hvor det er nødvendigt.
Jeg mener også, at det er rimeligt, at de ledige selv skal være aktive i forhold til at komme i kontakt med virksomheder, der kan være deres nye potentielle arbejdsplads, og det samme gælder selvfølgelig også de faglige organisationer, der ønsker at hjælpe deres ledige medlemmer i arbejde.
Endelig mener jeg, at jobcentrene har et ansvar for den virksomhedsopsøgende indsats, herunder at præsentere virksomhederne for muligheden for at få hjælp ved rekrutteringsproblemer.
Opgaven med at sikre, at danske virksomheder har adgang til den arbejdskraft, de har brug for, er således et fælles ansvar og en forudsætning for, at vi kan skabe arbejdspladser og vækst.
Derfor har vi netop sammen med arbejdsmarkedets parter taget fat på næste fase af trepartsdrøftelserne med temaet tilstrækkelig og kvalificeret arbejdskraft i hele Danmark og praktikpladser til unge.
Tak for ordet.