Henrik Brodersen (DF), 2010-10-12:
Jeg vil såmænd også starte med at takke ministeren for redegørelsen og for det samarbejde, vi har haft i det forgangne år.
Rigsfællesskabet har jo haft formandskabet her i 2010.
Grønland, Færøerne og Danmark har i samarbejde fået skabt en ordentlig fremtid.
Det har alle været med til at bidrage positivt til.
Det hilser jeg velkommen.
Det har været globaliseringen og den økonomiske krise, som har stået i højsædet, med god grund.
Det er nu engang den verden, vi lever i.
Det gælder om at få sat Norden på verdenskortet og vise bæredygtighed og fremsynethed, alt lige fra uddannelse, erhvervsstrategi, klima, miljø, beskæftigelse til ligestilling, og kan vi så samtidig få sat en grøn vinkel på alle projekterne, er det kun en gevinst mere.
Hvad angår krisen i Norden og især i Island, er der sagt meget de seneste år.
Jeg skal undlade at sige mere her, men vil bare konstatere, at det trods alt går i den rigtige retning efter flere års tilbagegang.
Grænsehindringer er jo mange ting.
Formandskabet og flere udvalg har i Nordisk Råd haft sat fokus på grænsehindringer.
Nogle grænsehindringer opstår jo kun, fordi man i landene fortolker regler og love på forskellige måder.
Hver gang vi kan få gjort op med en eller anden lille tåbelighed i den her sammenhæng, ja, så bliver det nemmere at være nordbo.
Vi skal på alle måder prøve at nå sammen.
Vi skal bruge hinandens uddannelser og kompetencer, men også gøre det nemmere at bo, at købe, sælge og leve i Norden.
Om det så gælder sociale ydelser eller for den sags skyld pant på flasker og dåser, uden at det dog skal sammenlignes, er det også et skridt på vejen.
Det arktiske samarbejde er nok en af de største udfordringer, rigsfællesskabet står over for.
Her tænker jeg først og fremmest på klimaforandringerne og det, de fører med sig.
Bare for at nævne én ting vil jeg nævne skibsfarten.
Den øgede sejlads med både gods- og krydstogtskibe med mange tusinde mennesker om bord og med et farvand, som er ukendt og slet ikke målt op, er der stor risiko for katastrofer og massedød for både mennesker og dyr.
Det er et stort område uden reel redningstjeneste, redningstjenesten kan i bedste fald nå frem i løbet af 1 døgn.
Tænk bare et par dage tilbage, hvor et passagerskib brød i brand kun 10 km syd for Lolland, og hvor dansk og tysk redningstjeneste er til stede på kort tid og på lykkelig vis får reddet alle personer om bord.
Men efterfølgende må de bare stå og se, at ilden tager over, og redningsmandskabet må lade skibet udbrænde.
Det skete i dansk farvand bare 10 km fra kysten med masser af skibe og beredskab.
Hvad kan der så ikke ske oppe i det høje nord med langt til alting?
Så det er virkelig et område, vi skal finde internationale løsninger for, og det skal gå hurtigt.
Så til den nye formand vil jeg sige: Der er noget at leve op til, vi forventer meget af den nye formand, så ved formanden det. Nu er der jo meget andet i det nordiske samarbejde, som hele tiden er til diskussion, og hvor der er mulighed for et større udbytte.
Her tænker jeg på kulturområdet med bl.a. de store forfattere og filmfolk, som vi kan støtte op om.
Jeg tænker på miljøet, hvor Norden også er foregangsland til gavn for hele verden.
Og jeg tænker på sundhedsområdet både med uddannelse og forskning, læger og sygeplejersker, og hvor Danmark er i særklasse, hvad angår uddannelsespladser for det øvrige Norden.
Men vi skal også have gjort op med læger, der fejlopererer i ét land og uden videre kan fortsætte i et andet nordisk land dagen efter.
Det kan vi simpelt hen ikke leve med, i særdeleshed ikke, hvis det går rigtig galt.
Hvad angår indvandrings- og asylpolitikken, har vi i Nordisk Råds Medborgerudvalg haft stor fokus på et større og stigende fænomen, som hedder uledsagede mindreårige.
Det er børn, som kommer alene til Norden, og som så lige pludselig er væk igen, uden at vi fra myndighedernes side ved, hvor de bliver af.
Finder de deres familier og får en ny start på livet?
Bliver de optaget i bander og bliver brugt til kriminalitet?
Eller værst af alle scenarier: Bliver de solgt til prostitution verden over?
Vi ved det simpelt hen ikke.
Så her har vi en opgave ud over alle grænser i mere end en forstand.
De fortjener vores hjælp og vores støtte til et bedre liv.
Til sidst vil jeg gerne takke ministeren og deltagerne i den danske delegation for hver især at have bidraget til et bedre Norden.