Frank Aaen (EL), 2008-04-24:
Som andre ordførere er vi i Enhedslisten også meget positive over for det her samarbejde, som jo samler 47 lande, det vil sige langt over næsten det dobbelte antal lande i forhold til EU-kredsen, og dermed også hele Europa, lige med undtagelse af det mest udemokratiske land, Hviderusland.
Vi synes, det er godt at have et sådant omfattende samarbejde, og vi synes, at den basis, der er for samarbejdet, nemlig så afgørende ting som menneskerettigheder, demokrati, mindretalsrettigheder og miljø, er meget tilfredsstillende.
Det er sådan, at Europarådet sammen med OSCE - der har samarbejdet om sikkerhed som sit område, og som dækker hele Europa plus USA og Canada sådan set dækker de områder meget bredt, hvor der er brug for at have et internationalt samarbejde og et europæisk samarbejde.
Efter vores opfattelse gør de to organisationer det på en mere visionær og mere grundlæggende rigtig måde end EU.
For samarbejdet er uden den harmonisering og topstyring, som EU står for, og det er uden den mangel på demokrati, som EU står for.
Det er jo i virkeligheden det, der er forskellen på den ene side EU og på den anden side Europarådet og OSCE, som har menneskerettigheder, sikkerhed og miljø som deres grundlag, mens EU - for at sige det kort har pengene og den grundlov, der siger, at man ikke på nogen måde må forhindre penge og varer og tjenesteydelser i at kunne bevæge sig frit hen over grænserne, uanset hvilke konsekvenser det har, som sit grundlag.
Vi har i Europarådet og i OSCE vedtagelser, hvor det afgørende er, at man diskuterer sig frem, til alle er enige.
For Europarådets vedkommende har man en menneskeretsdomstol, som altså ikke har pengenes frie bevægelighed og det materielle som sit udgangspunkt, men - kan man sige - har det enkelte menneskes rettigheder som sit udgangspunkt, som har demokrati og menneskeret som sin basis, og hvorudfra man agerer.
Jeg synes, at det er - om jeg så må sige - meget sundere at have menneskets rettigheder og demokratiet som sin basis i stedet for at have penge og de store virksomheder som sit grundlag.
Europarådet arbejder altså ikke via direktiver, men via aftaler og en domstol, der sikrer, at aftaler om menneskerettigheder overholdes - i stedet for EF-Domstolen, som udbreder sig på alle livets områder, i det omfang den overhovedet kan få øje på en 5-krone.
Det er et domstolssystem, der forbyder os at bestemme over vores miljøpolitik, fordi retten til at sælge varer er vigtigere end vores ret til at beskytte vores miljø.
Det er i en helt anden retning end det, som Europarådet står for.
Vi mener, at Europarådet og OSCE på mange måder er svaret på, hvordan man bør lave et internationalt samarbejde - i modsætning til det bureaukrati og det top-down-samarbejde, som EU er udtryk for.
Et af Europarådets områder er at bekæmpe tortur.
Og det er ualmindeligt interessant, ikke bare for andre lande, men også for Danmark.
Vi har i Danmark fået nogle regler, der betyder, at man kan udvise mennesker, der er anklaget for et eller andet.
Det er ikke altid, at de får at vide, hvad de er anklaget for, men de er anklaget - det er helt kafkask.
De kan blive dømt uden domstol, og det er efter vores opfattelse i sig selv en overtrædelse af menneskerettighederne.
Og værre endnu: Vi har en regering, der ønsker at kunne sende disse mennesker, der ikke er dømt for noget, ud af landet, hvor de måske har boet i hele deres liv.
Og så kan de blive udsat for tortur i det land, de bliver sendt til.
Det er en overtrædelse af konventionerne mod tortur.
Det er oplagte sager.
Og har vi i dag sager, vi bliver kritiseret for i Europarådet, ja, så vil der komme flere.
Det siger sig selv med den udvikling, der er i gang under den her regering, som altså planlægger at sende folk til lande, der bruger tortur.
Man skal have et eller andet brev fra landet om, at, nej, lige ham her torturerer vi ikke.
Men de torturerer alle andre.
Og selvfølgelig vil de også torturere dem, som vi sender ud, hvis vi, hvad jeg ikke håber, gør det - uanset hvad der er lavet af fine papirer.
Det gælder også de aftaler om, at vi kan samarbejde og udveksle oplysninger med lande, der bruger tortur, og som Danmark har indgået via Politiets Efterretningstjeneste og Justitsministeriet.
Det vil sige, at Danmark altså har bragt sig i en situation, hvor vi anvender oplysninger, der er frembragt ved tortur.
Der er i sig selv det problem, at oplysninger, der er fremkommet ved brug af tortur, er utroværdige.
Alle, der har undersøgt sagerne bare lidt, ved, at de er utroværdige.
Men de kan alligevel bruges i Danmark til at dømme et menneske til at blive sendt ud af landet, og - som jeg sagde før - blive udvist til et land, hvor der bruges tortur.
Det er jo i sig selv fuldstændig horribelt.
Men efter vores opfattelse er det også en overtrædelse af konventionerne mod tortur, at man bruger den form for tortur - uanset om en oplysning så skulle være korrekt.
Der er masser af sager, hvor et land som Danmark også har meget brug for at have et europaråd og en menneskerettighedsdomstol til at holde øje med, om vi opfører os ordentligt, og som vi bør.
Derfor er det også underligt, at man ikke i den rapport, vi har fået i dag, nævner den kritik, der er kommet for overtrædelse af menneskerettighederne.
Via Politiets Efterretningstjeneste og justitsministeren er Danmark indgået i planer om, at vi kan samarbejde om udveksling af oplysninger med lande, der bruger tortur.
Det vil altså sige, at Danmark har bragt sig i en situation, hvor vi anvender oplysninger, der er frembragt ved tortur, og det giver i sig selv det ene problem, at oplysninger, der er fremkommet ved brug af tortur, er utroværdige; det ved alle, der har undersøgt sagerne bare en smule.
Men de kan alligevel bruges i Danmark til at dømme et menneske til at blive sendt ud af landet og, som jeg sagde før, blive udvist til et land, hvor der bruges tortur.
Der er masser af sager, hvor også et land som Danmark har meget brug for, at Europarådet og Menneskerettighedsdomstolen holder øje med, om vi opfører os ordentligt, opfører os som vi bør.
Derfor er det jo også underligt, at man i den rapport, vi har fået i dag, ikke nævner den kritik for overtrædelse af menneskerettighederne, der er kommet.
Den må man da tage meget mere alvorligt end efter det, vi har kunnet høre, for hvordan skulle andre lande, som vi kritiserer på baggrund af oplysninger og det, der er blevet udredt i Europarådets regi, tage den kritik, der kommer ad den vej, alvorligt, hvis Danmark siger: Jamen når det er os, der kritiseres, tager vi os ikke af det.
Vi nævner det ikke engang op til en debat i Folketinget om Europarådets virksomhed.
Så er der spørgsmålet om CIA's hemmelige flyvninger med illegale fanger, der ikke er dømt.
I mange tilfælde kender vi ikke engang deres navne, vi ved, de bliver sat i nogle fængsler, vi heller ikke kender enten eksistensen eller beliggenheden af, og vi ved, at de i mange tilfælde også er sendt til lande, hvor de bliver udsat for tortur.
Her må man jo undre sig over, at regeringen i den rapport, den er kommet med i dag, hele tiden bruger udtrykket »påståede fangeflyvninger«.
Jamen USA har indrømmet, at de har fundet sted, og hvordan kan man så bruge ordet »påståede«?
Det kunne jeg godt tænke mig at få at vide af ministeren, for man kan ikke sige påstået om noget, som landet, altså gerningsmanden, selv har indrømmet er sket.
Jeg synes, det er en undervurdering af Folketinget.
Så vil jeg sige, at når det er kommet lidt mere fyldigt med end tidligere, er det jo selvfølgelig i erkendelse af, at man ved, man har et problem.
De undersøgelser, som Europarådet tidligere har lavet af spørgsmålet, har Danmark jo kun meget modstræbende og ufyldestgørende bidraget til, og man har sagt, at der ikke er noget at komme efter.
Men nu har man altså indset, at Danmark også har et problem, og derfor - og det er vi selvfølgelig glade for - er der også igangsat en dansk undersøgelse af de CIA-flyvninger, som er en del af hele Guantánamo-komplekset med mishandling og forsvinden af fanger.
Jeg skal slutte af med at sige, at efter valget er jeg selv kommet ind i Europarådets arbejde, men har endnu ikke haft tid til at deltage i nogen af møderne.
Men det ser jeg meget frem til at kunne gøre, ikke mindst i møderne i den komité, jeg er med i, som har at gøre med ligestilling mellem mænd og kvinder og ligestilling mellem forskellige andre grupper.
Det synes jeg selv er enormt spændende, også fordi jeg arbejder med det her i Folketinget i Det Politisk-Økonomiske Udvalg, der jo har ligestilling som sit område, så derfor ser jeg frem til også på den måde ikke bare at kunne fortsætte det, vi f.eks. har været med til angående CIA-flyene, hvor Enhedslisten jo har været den drivende kraft bag, at der overhovedet er sket undersøgelser her i Danmark, men også i det arbejde om ligestilling, som foregår i Europarådets regi.
Det ser jeg meget frem til.