runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-14:
Jeg må altså indrømme, at jeg er dybt forundret over de spørgsmål, som kommer her.
Sammenligningen mellem en skatteaftale, som Venstre var med til at indgå her i sommer, og så en aftale om forårspakke 2.0 under den tidligere regering, og hvad der er mest afbalanceret, synes jeg simpelt hen ikke er en diskussion, som ærlig talt er særlig fremadrettet og særlig relevant.
Jeg vil sige til hr. Torsten Schack Pedersen, at i stedet for de der historiske sammenligninger, altså næsten arkæologiske studier, så vil jeg foretrække, at vi får en mere fremadrettet diskussion, ikke sandt, og at vi dér tager udgangspunkt i, at der er lavet en skatteaftale.
Vi har med finansloven fjernet fedtafgiften, de planlagte sukkerafgifter, og vi har genindført § 33 A ind i ligningsloven, som Venstre jo ønskede at vi gjorde, og som jo på mange måder får en positiv effekt.
Skulle vi da ikke i stedet for være glade for, at vi har fået de fremskridt gennemført i finanslovaftalen, i stedet for at gå ud den her historiske arkæologi, som hr. Torsten Schack Pedersen bevæger sig ud i.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-14:
Jamen de positive elementer, ved at vi får sat skatten ned på arbejde, har skatteministeren fuldstændig ret i, og det synes vi i Venstre er ganske fornuftigt.
At vi så også kunne få fjernet de værste tidsler i regeringens udspil i forhold til folkepensionister og boligejere gjorde jo, at vi kunne lave en aftale.
Men det er jo også interessant at se i lyset af den diskussion, der var, da vi vedtog skatteaftalen.
Hvis man ser på de lovforslag, der ligger bag, kan man se, at skatteaftalen fra juni betyder – på grund af den lavere udvikling i overførselsindkomsterne – at hvis ikke man havde lavet den, ville overførselsindkomstmodtagerne have haft 630 kr. mere, eller de 10 pct. med de laveste indkomster taber isoleret set 630 kr. om året på det her.
Men da man lavede forårspakke 2.0, betød den aftale for de 10 pct. laveste indkomster en stigning på 1.000 kr.
Jeg kunne altså godt tænke mig at høre, hvad skatteministeren mener er mest socialt afbalanceret: en skatteaftale, der betyder, at dem med de laveste indkomster får lidt mindre, kontra en skatteaftale, hvor dem med de laveste indkomster får mere?
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-14:
Det manglede også bare, vil jeg sige, Venstre er jo med i den, så jeg synes i hvert fald, det er tilfredsstillende, at vi får det bekræftet her i dag.
Jamen hør her, der var en tv-udsendelse, en eller anden tilfældig tv-udsendelse, hvor en sundhedsminister kommer til at udtale sig om skattereformen, men jeg aner ikke, hvad der præcis er blevet sagt.
Det, jeg bare siger, er, at jeg mener, regeringen mener, at den her skattereform er socialt afbalanceret.
Længere er den sådan set ikke.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-14:
Jeg kan nikke genkendende til, at man skal spidse ørerne, når man ser programmet, og jeg tror også, at de medvirkende skal spidse tungebåndet.
Men det er altså sådan, og man kan tage det fra DR's egen hjemmeside, hvor Clement Kjersgaard spørger om, hvorvidt regeringens skattereform er socialt afbalanceret, og SF's formandskandidat svarede: Isoleret set, nej!
Grunden til, at jeg spørger, er jo, at vi har haft diskussionen gentagne gange i forhold til et regeringsgrundlag, der siger, at det skal være socialt afbalanceret, der var også en finanslov sidste år, som øgede skatter og afgifter markant – afgifter, der i høj grad vender den tunge ende nedad.
Der var meldingen, at det skulle skattereformen nok rette op på.
Vi kan så konstatere, at det i hvert fald ikke er den opfattelse, sundhedsministeren har, og jeg forstår sådan set ikke, hvorfor skatteministeren ikke kan forholde sig til, hvorfor SF's sundhedsminister mener, at skattereformen ikke er socialt afbalanceret, når man nu har slået sig meget op på det.
Man har taget det som værende et kriterium, men når man så bliver presset – jeg ved ikke, om det var, fordi der var en formandsvalgkamp i SF – så mener man åbenbart noget andet.
Jeg synes da, det er interessant at vide, hvad skatteministeren mener om sundhedsministerens udtalelser om, at det måske ikke var så heldigt endda.
Vi er jo en del af skatteaftalen, og jeg deler jo mange af de positive udtalelser om at styrke det, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Da vi andre i sin tid indførte et beskæftigelsesfradrag, var det knap så pæne ord, der kom fra SF, men man skal jo altid glæde sig over de omvendte.
Jeg synes, skatteministeren bør kommentere, hvad han mener om sundhedsministerens udtalelser eller svar på, om den er socialt afbalanceret, hvor svaret fra sundhedsministeren altså lød: Isoleret set, nej!
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-14:
Nu kan det godt være lidt svært at diskutere politik ud fra, hvad der sker hos Clement i fjernsynet.
Med al respekt for Clements evner til at få folk til at snakke og hans egen evne til selv at snakke tror jeg nu, jeg vil være lidt forsigtig med at lade debatten tage udgangspunkt i det.
Jeg har så det handicap, at jeg ikke erindrer at have hørt sundhedsministeren i den udsendelse.
Jeg vil ikke udelukke, at fjernsynet har været tændt, men jeg erindrer ikke, hvad der blev sagt i hvert fald, og det handicapper mig også lidt.
Lad mig så positivt sige, hvad det er, jeg mener om det, som er substansen i spørgsmålet fra hr. Torsten Schack Pedersen.
Jeg mener, at skattereformen er socialt afbalanceret.
Den skaber ny vækst og flere job, samtidig med at den sikrer, at almindelige lønmodtagere får mere ud af at arbejde.
Når man ser på skattereformens fordelingsmæssige konsekvenser for danskernes indkomster i deres samlede livsforløb, altså både de erhvervsaktive år og pensionistårene, vil man se, at Ginikoefficienten isoleret set øges med 0,16 pct., hvilket er meget lidt.
Reformen indebærer samtidig en varig styrkelse af det offentlige råderum med 2,7 mia. kr., som er reserveret til øget offentlig service.
Dette vil yderligere begrænse ændringen i Ginikoefficienten til ca. 0,1 pct. set i livstidsperspektiv.
Det skyldes, at personer med lave indkomster generelt modtager forholdsvis mere service fra det offentlige end mere velstillede personer.
Der er i skattereformen således taget betydelige fordelingsmæssige hensyn; det gælder såvel i sammensætningen af lempelserne med betydelig vægt på beskæftigelsesfradrag som i valget af finansiering med øget målretning af de offentlige ydelser.
Samtidig er der også rigtig gode tiltag i skattereformen, som giver flere penge mellem hænderne til lavog mellemindkomstgrupperne i beskæftigelse.
Desuden får de fattigste folkepensionister og førtidspensionisterne en håndsrækning.
Det har været meget vigtigt ikke kun at have fokus på at fjerne problemer med faldende vækst og arbejdsstyrke, skattereformen og andre dele af regeringens politik er derfor også fokuseret på at skabe efterspørgsel og beskæftigelse nu og her.
Det er det bedste middel til at sikre social balance.
Som sagt er jeg tilfreds med skattereformen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-14:
Det sidste kan jeg fuldt ud bekræfte.
Vi glæder os over, at regeringen har lyttet til den kritik, der har været.
Det er altid prisværdigt, når man indser, at noget, man har lavet, kan gøres om og gøres bedre.
Det synes jeg sådan set der er al mulig grund til at være positiv over for, altså når en berettiget kritik af elementer i skattelovgivningen fører til, at tingene bliver lavet om.
Lad mig så gribe bolden og sige, at jeg sådan set er enig, og jeg vil meget gerne kigge fremad.
Jeg håber, at skatteministeren vil lade det positive syn på fremtiden også præge regeringspartiernes ordførere, når de udtaler sig, for da blev der virkelig kigget tilbage i fortiden i stedet for ind i fremtiden.
Det skal da være glædeligt, hvis vi skal diskutere lidt mere offensivt – det vil jeg bestemt se frem til.
Spørgsmålet lyder: Er ministeren enig med sundhedsministeren i, at skatteaftalen fra juni 2012 isoleret set ikke er socialt afbalanceret, som sundhedsministeren udtrykte det i programmet »Hos Clement« den 9. oktober 2012?
Er ministeren enig med sundhedsministeren i, at skatteaftalen fra juni 2012 isoleret set ikke er socialt afbalanceret, som sundhedsministeren udtrykte det i programmet »Hos Clement« den 9. oktober 2012?
Margrethe Vestager (RV), 2012-11-14:
Undskyld, formand.
Det skal jeg ikke kunne gøre mig til dommer over generelt.
Jeg tror, at nogle gange er mekanismen den, at hvis statsforvaltningen tager fat på en sag, fordi der er blevet klaget over, at kommunen ikke efterlever en afgørelse, så retter kommunen ind.
Jeg synes, formålet er at få kommunen til at følge en afgørelse.
Hvis der er truffet en bindende afgørelse, som er til borgerens fordel, så skal kommunen gøre det.
Og hvis statsforvaltningen så tager sagen op og kommunen tænker: O.k., o.k., så sørger vi også for, at det sker – så synes jeg, det er vigtigere, at borgeren får ret, end at der bliver udstedt en tvangsbøde.
Jeg tror, det er vigtigt for vores samlede systems måde at fungere på, at man – lige så vel som pressen har et vågent øje med den måde, myndighederne udøver deres myndighed på – som borger siger: Jamen det her kan ikke være rigtigt; der må være et retligt problem her, der må være noget at tage stilling til – og at man så henvender sig til det kommunale tilsyn.
Og borgeren står med en naturlig forventning om, at når man har fået ret, så får man også ret.
Karina Adsbøl (DF), 2012-11-14:
Jeg ved ikke, om jeg så skal forstå ministerens svar sådan, at der kommer et sagsbehandlingsloft på de her sager, altså et loft over, hvor lang tid de her sager må tage, så borgerne ikke skal vente i flere år på at få en afgørelse.
For jeg kan jo kun bakke op om, at man laver en frist og siger: Det må ikke tage længere tid end – hvad ved jeg – en måned at behandle en sag.
Så hvis jeg skal forstå ministerens svar sådan, kan jeg jo kun bakke op om, at der kommer et sagsbehandlingsloft på de her sager, så det går hurtigere, så borgerne ikke skal gå i uvished. Men det er jo ikke nogen hemmelighed, at der det sidste stykke tid har været en række sager i forhold til de sociale nævn.
Og der vil jeg jo godt høre ministeren, om ministeren ikke har et ansvar for at føre tilsyn med, at statsforvaltningerne gør deres arbejde godt nok.
For jeg synes da, det er lidt forunderligt, når alle de her sager kommer op i medierne, at jeg så i et svar fra ministeren får at vide, at der faktisk ikke er givet nogen tvangsbøder, og at kommunerne har rettet ind.
Der er jo et eller andet galt et eller andet sted.
Hvis kommunerne havde rettet ind, ville vi ikke høre om de her sager, hvor kommunerne ikke efterlever de sociale nævns afgørelser.
Margrethe Vestager (RV), 2012-11-14:
Først og fremmest er det jo, synes jeg, en meget væsentlig aftale, der er lavet mellem regeringen og en lang række af Folketingets partier – jeg tror også, at spørgerens parti er en del af det – om at lave en tilsynsreform for at få en langt mere konkret og direkte vurdering af, om de plejefamilier, udsatte børn opholder sig i, har den kvalitet, som vi ønsker at børn i en så udsat position faktisk skal opleve.
Og det er jo en indholdsmæssig ting.
Det tror jeg kommer til at fungere rigtig godt.
Den reform, som vi laver af nævnene, har nogle helt grundlæggende ting til formål.
For det første skal man kunne få svar i ordentlig tid.
For det andet er der i dag ikke sikkerhed for, at principielle sager egentlig bliver behandlet principielt.
Det er kun, hvis borgeren klager anden gang, at man kan få en principiel afgørelse.
Og jeg synes, det er vigtigt, når vi har en lovgivning, hvor kommunerne også skal skønne over, hvad der er det rigtige at gøre i en given situation og sammenligne forskellige lovgrundlag, at principielle ting bliver behandlet principielt, fordi det betyder noget for den håndtering, der er af lovgivningen i alle landets kommuner.
Jeg tror, vi får en bedre og en hurtigere ankeinstans end den, vi har i forvejen, herunder får vi den forbedring, at borgere ikke oplever, at der bliver taget mange forkerte beslutninger.
For i dag har en klage jo ikke opsættende virkning, og det vil sige, at selv om borgeren får ret – nogle gange desværre efter et vist stykke tid – så kan der være truffet en række forkerte afgørelser undervejs.
Og det er noget af det, vi forsøger at gøre op med her netop for at styrke borgerens retssikkerhed og også for at gøre det mere enkelt at klage.
Som sagt synes jeg ikke, det skal påhvile borgeren at foretage vurderingen: Gad vide, om den her afgørelse er bindende eller ej?
Hvis man oplever, at der er et problem, i forhold til om en kommune efterlever en truffen afgørelse i en ankeinstans, synes jeg, man skal henvende sig til statsforvaltningen.
Karina Adsbøl (DF), 2012-11-14:
Ja, men så kan man igen sige: Hvornår er den så bindende?
Altså, vi har jo statsforvaltningerne, som ligesom skal føre tilsyn med, om kommunerne overholder lovgivningen.
Og nu har der jo ikke kun været socialnævnssager; der har også været andre sager, f.eks. Esbjergsagen og Rebildsagen, der har handlet om børn.
Det hører så ikke under de sociale nævn, men man kan undre sig over, hvor statsforvaltningens tilsyn har været henne i de sager.
Der er jo heller ikke givet nogen tvangsbøder i forhold til det her, og man hører, at kommunerne går ud og undskylder, men så sker der ligesom ikke videre.
Man kan godt sige, at der jo sker et kæmpe svigt inden for det her område.
Nu er jeg så lidt bekymret for borgernes retssikkerhed i forhold til de omrokeringer, der sker.
Det kan være, ministeren kan redegøre for, om de sociale nævn skal nedlægges.
Hvad sker der med borgernes retssikkerhed i den nye aftale, der er indgået?
Margrethe Vestager (RV), 2012-11-14:
Først og fremmest vil jeg sige, at jeg deler synet, som spørgeren giver udtryk for, nemlig at det ikke kan være rigtigt, at en borger skal føle sig magtesløs i forhold til det system, som netop er sat i verden for at sikre, at hvis en kommune tager fejl, så kan der ankes, og så kan man få at vide, hvad der er op og ned i den her sag, og så skal kommunen følge den afgørelse.
I den forstand tror jeg vi er fuldstændig enige i tilgangen til spørgsmålet.
Det, som kan være tilfældet, er jo, at en sag bliver afgjort i kommunen, der bliver anket, og sagen bliver så tilbagevist til kommunen, fordi kommunen har lavet formelle fejl.
Der er sådan set ikke taget stilling til selve afgørelsen, men til, at man f.eks. ikke har hørt borgeren på en ordentlig måde eller ikke har inddraget de relevante sagsakter.
Men det, der er vigtigt, er jo, at man som borger siger: Jamen det her er en situation, hvor jeg ikke oplever, at kommunen følger den afgørelse, der er blevet givet.
Jeg synes ikke, det skal være op til borgeren at lave en juridisk afvejning af, om det nu er en bindende afgørelse eller ikke er en bindende afgørelse.
Jeg synes, man skal henvende sig til det kommunale tilsyn, hvis man oplever, at en kommune ikke efterlever en afgørelse fra ankeinstansen.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-11-14:
Der er ingen tvivl om, at EU-samarbejdet befinder sig i en afgørende fase, og at der i den kommende tid skal tages vigtige beslutninger.
Det gælder ikke mindst, når vi snakker om styrkelsen af det økonomiske samarbejde.
Så der er god grund til at diskutere EU-politik.
Regeringen engagerer sig jo aktivt i den diskussion.
Vi mener, at Danmark skal være en stærk spiller i det europæiske, og det betyder også, at vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at vi kan sætte dagsordenen.
Vi skal simpelt hen være med der, hvor vi kan gøre vores synspunkter gældende, og vi skal sikre, at vi er optaget af at placere Danmark så godt som muligt, så vi kan varetage vores interesser.
Det er vigtigt, at vi diskuterer det med hinanden, og derfor vil vi selvfølgelig altid gerne diskutere europapolitiske spørgsmål med alle Folketingets partier, og som jeg ser det, gør vi det jo også ganske jævnligt i Danmark.
Vi diskuterer i Europaudvalget, hvor jeg selv har fornøjelsen af ordføreren.
Vi diskuterer der, og vi diskuterer jo også europapolitiske spørgsmål i Folketingssalen.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-11-14:
Det er jo dejligt, at vi stadig er ved godt helbred.
Det kan vi starte med at glæde os over.
Spørgsmålet lyder: Mener statsministeren, det er sundt for den demokratiske debat, at regeringen udelukkende ønsker at diskutere Danmarks og EU's fremtid med de EU-positive partier i Folketinget, som statsministeren gav udtryk for på Europaudvalgets møde den 25. oktober?
Mener statsministeren, det er sundt for den demokratiske debat, at regeringen udelukkende ønsker at diskutere Danmarks og EU's fremtid med de EU-positive partier i Folketinget, som statsministeren gav udtryk for på Europaudvalgets møde den 25. oktober 2012?
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-14:
Selvfølgelig skal man da ikke tabe penge på at gå på arbejde.
Det tror jeg da ikke at der er nogen uenighed om.
Det er indlysende nok.
Men som jeg sagde før, ønsker vi heller ikke, at der er et uddannelsessystem, som bare falder tilbage.
Vi ønsker jo heller ikke et samfund, som man ser andre steder i verden, hvor folk ligger og sover på gaden i store mængder, men at der er et socialt system, der samler folk op.
Vi ønsker, at der er en ordentlig folkepension.
Det samfund ønsker vi jo også.
Jeg synes måske, at hr. Torsten Schack Pedersen fokuserer for lidt på den del af det her regnestykke, den del, som netop går på, at vi også skal have nogle indtægter, for at vi kan have et ordentligt samfund.
Det er balancen mellem at få en tilstrækkelig mængde indtægter og så, at det selvfølgelig stadig væk skal kunne betale sig at arbejde, som vi skal finde, og som jeg også mener vi har fundet med skattereformen, men som man jo altid kan diskutere videre om.
Det ser jeg meget frem til som skatteminister at diskutere videre, også med hr. Torsten Schack Pedersen.
Men jeg går ud fra, at han anerkender, at velfærdssamfundet forudsætter, at man har indtægter.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-14:
Jamen det er rart at høre, at skatteministeren nu anerkender, at det med at sætte skatten ned øger arbejdsudbuddet, og det gør det mere attraktivt at være i beskæftigelse.
For det er for mig at se ikke bare noget om økonomi, det er sådan set også helt grundlæggende, politisk principielt.
Jeg synes ikke, vi kan være bekendt, at personer i job med lave indkomster skal opleve, at dem, der ikke vælger at være i beskæftigelse, kan få lidt mere.
Det synes jeg ikke vi kan være bekendt.
Det er derfor, at det med at indføre et beskæftigelsesfradrag var noget, som vi fra Venstre var meget optaget af, da vi indførte det.
Jeg glæder mig over, at den begejstring har smittet af, så det også er noget, som regeringen nu synes om, for det har vi trods alt ikke oplevet tidligere.
Men det må altså være helt afgørende, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Det skal skattesystemet også motivere til.
Og det er jo desværre det modsatte, regeringen har gjort med aftalen med Enhedslisten.
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-14:
Jamen det sidste er jeg fuldstændig enig med spørgeren i.
Der er en sammenhæng, det er jeg med på, ikke?
Men der er da også andre ting, som spiller ind, når man skal få et samfund til at fungere, når man skal skabe mere beskæftigelse i vores samfund: at man har et ordentligt uddannelsessystem, at man har en infrastruktur, at man har et samfund, der hænger sammen, herunder også, at man har et ordentligt socialt system, så der ikke er nogen, der falder helt igennem.
Det er jo den type samfund, vi har skabt her i Danmark.
Og der tror jeg, at det er vigtigt, at man har alle elementer med.
Det vil sige, at for at vi kan have et ordentligt uddannelsessystem og et ordentligt sundhedssystem, skal vi også have indtægter til det.
Så er det rigtigt, at så er der en balance mellem, hvor mange indtægter vi er villige til at kræve ind, og hvordan det så vil virke på arbejdsudbuddet – det er jeg med på.
Men pengene skal jo også være der.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-14:
I sit første svar på det her spørgsmål sagde skatteministeren til mig, at det var vanskeligt at lave en skattereform, en ændring af skattesystemet, som sænkede skatten på arbejde, som gjorde det mere attraktivt at yde en ekstra indsats, som var med til at skabe nogle bedre rammebetingelser for danskerne, som var med til at skabe et skattesystem, der øgede beskæftigelsen, satte gang i hjulene, uden at det nærmest pr. automatik ville slå igennem på Ginikoefficienten.
Det er jeg sådan set enig i.
Hvis det bedre kan betale sig at yde en ekstra indsats, har det med den måde, skattesystemet har været indrettet på, den konsekvens.
Og jeg er enig i, at det jo er mere attraktivt for os som samfund at have et skattesystem, hvor det kan betale sig at arbejde, end hvor det ikke kan betale sig at arbejde, og det er i hvert fald for mig det vigtigste, det er det afgørende mere end nogle decimaler på en koefficient.
Men når det så er skatteministerens tilgang, som jeg anerkender – og jeg mener, at det giver rigtig god mening – jamen så må det også være udtryk for, at når man isoleret set ser på den her erhvervsskattepakke, er den ikke med til at fremme de samme ting.
Og det er den jo ikke, fordi man øger skatten på indkomst, for man gør marginalskatten højere, så det i mindre grad kan betale sig at yde en ekstra indsats.
Det mener jeg da er den naturlige konsekvens af den måde, som skatteministeren argumenterer på, og jeg takker for, at den klarhed er tilvejebragt.
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-14:
Jeg skal beklage, hvis man har fået det indtryk, at den argumentation, vi bruger i forbindelse med erhvervsskattepakken, er udtryk for, at nu fokuserer vi kun på Ginikoefficienten.
Det er ikke tilfældet, det er ikke sådan vi gør det.
Derfor kan der godt være en relevant beregning, man har foretaget der, ikke?
Vi har skullet lave nogle beregninger på, hvordan det var fordelingspolitisk, og det er rigtigt, at det er et øjebliksbillede, men det havde vi ligesom brug for for at kunne se på, hvordan virkningen var af den finansiering af afskaffelsen af fedt- og sukkerafgifterne.
Og vi kommer så frem til, at den samlede effekt giver en lidt positiv Ginikoefficient, men det er ikke udtryk for, at vi af den grund siger, at Ginikoefficienten er det eneste, man skal bruge, når man skal opgøre uligheder i det danske samfund.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-14:
Tak for det.
Det giver jo anledning til en række overvejelser.
Og det burde det vel også gøre i forbindelse med regeringens seneste aftale.
Vi har diskuteret sukker- og fedtafgiftsafskaffelsen.
I den aftale, der ligger der, står der – det er også noget af det, som gør, at det her er ret interessant – en henvisning til, hvad det har af betydning for Ginikoefficienten.
Og så vidt jeg kan forstå, er det altså sådan et isoleret øjebliksbillede og ikke noget, der regnes ud over tid.
Det kan man godt undre sig lidt over, men det kan selvfølgelig være, fordi regeringen er nødt til at vælge sine måder at opgøre tingene på sådan lidt afhængig af, hvad det er for et spørgsmål den får.
I regeringsgrundlaget siger man, at der skal være en afbalanceret skattepolitik.
Da man hævede skatter og afgifter med finansloven for i år, var svaret, at det måtte ordnes med skattereformen; det var det, som SF's politiske ordfører sagde tilbage sidste år.
Der var formålet med skatteaftalen simpelt hen at mindske uligheden.
Skatteministeren har jo så glimrende redegjort for de forskellige tal på Ginikoefficienten.
Når vi så ser på den aftale, der nu er lavet, er det bare sådan lidt påfaldende, at der hæfter man sig meget ved Ginikoefficienten.
Det var også det, der var meldingen tidligere i dag fra skatteministeren.
Derfor er det sådan set bare væsentligt at få slået fast, at Ginikoefficienten kun er et statistisk begreb, der ikke nødvendigvis er særlig velegnet.
Så synes jeg bare, at regeringen skal være konsekvent i stedet for at fremhæve Ginikoefficienten, når man laver noget, som gør, at man kan fremvise noget, som man synes er behageligt for Ginikoefficienten, mens man prøver at bortforklare det, når man laver noget, som ikke ser så pænt ud på Ginikoefficienten.
Det ville være rart, at der var en sammenhæng i det, regeringen sagde, og at den ikke skiftede argumentation lidt afhængig af, hvilken sag man stod med.