Leif Mikkelsen (LA), 2012-10-23:
Tak for det.
Man kan vel sige, at noget skulle der ske.
Lad mig så indledningsvis sige, at der er grund til at rose ministeren og ministeriet for forarbejdet til det her lovforslag; der har været en grundig indføring og meget åbenhed omkring det, og det er godt.
Der er en række elementer i det her lovforslag, som er tiltrængte, og som derfor umiddelbart kan støttes.
Det er der jo flere der har været inde på, og derfor er der ingen grund til, at jeg gentager det.
Derimod er spørgsmålet, om den meget vanskelige situation, DSB er i, kan reddes med de her værktøjer.
Den radikale ordfører var meget præcis, da han pegede på den voldsomme gældsætning og på, at det var nødvendigt med en statsgaranti for at komme ud af det, hvis det overhovedet kan lade sig gøre.
Driftsresultaterne fra de senere år indikerer jo ikke, at man står i den situation, at det skulle blive meget bedre.
Spørgsmålet er, om de her løsninger overhovedet er de rigtige, er det den rigtige vej at gå?
Den åbenhed, der har været,
har jo påkaldt vi andres interesse for at grave lidt dybere ned i tingene.
Virkeligheden er jo den, at man sagtens kunne gøre sig en anden overvejelse, nemlig om det ikke var klogere at udlicitere flere dele af togdriften, end vi gør i dag.
For virkeligheden er jo den, at der er udliciteringer, som kører fremragende.
Går man ind i tallene, som DSB selv offentliggør, ja, så kan man se, at lokoførernes forbrug af tid til transport af personer ligger utrolig lavt i DSB; det er helt nede på et tal, som gør, at man undrer sig over, hvordan det kan komme dertil.
Hvordan kan man nøjes med at bruge 1 time og 45 minutter til fremførsel af personnel pr. arbejdsdag, når man er lokofører?
Det kan man undre sig over.
Når man så kigger på det, der er udliciteret, kan man, uden at jeg dog har det præcise tal for, hvordan det er sammenligneligt,
Spørgsmålet er, om DSB overhovedet er gearet til selv at hjælpe til med at løse det her, eller om der skal vælges andre veje.
Og vi har jo eksempler i Danmark på, at en udlicitering rent faktisk har ført til en særdeles effektiv togdrift, en tilfredshed hos kunderne og et selskab, der fungerede.
Når nu DSB er i den vanskelige situation, som jeg er enig i at de er i – man kan knap se lyset for enden af tunnelen med det DSB, vi har kendt i en årrække – skulle vi så ikke gøre os andre overvejelser?
Så jeg vil bede om, at vi i udvalgsarbejdet får kastet mere lys over det.
Jeg håber sådan set, at ministeren vil være positiv over for at vurdere alle de muligheder, der er.
For ellers tror jeg faktisk nemt vi kan risikere, at ministeren en dag bliver nødt til at komme til Folketinget med et stort problem, der handler om DSB, altså at det er gået den forkerte vej.
Det ville faktisk være ærgerligt, så jeg synes, at man mere seriøst skulle overveje alle andre muligheder end lige præcis den løsning at samle det hele i et selskab, som indtil nu ikke har evnet at vise vejen.
Uanset at man kan beskylde tidligere regeringer for alle mulige ting og vanskeligheder, må jeg jo sige, at det har været DSB, der har været operatør og har leveret de resultater eller mangel på samme.
Så jeg synes, at der er grund til at nære den betænkelighed, inden vi bare lige siger go til det her lovforslag.
Umiddelbart er der elementer, vi kan støtte, og så er der en betydelig portion betænkelighed.