runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2008-05-28:
Jeg er principielt for størst mulig udveksling, størst mulig dialog, interkulturel dialog er med til at fremme forståelse.
Vi kan blive inspireret, og vi kan også inspirere andre lande.
Det kan være i spørgsmålet om ytringsfriheden, hvor vi jo har uindskrænket ytringsfrihed i Danmark, det kan andre lande jo lære meget af, og i forbindelse med det kan vi invitere kunstnere til Danmark.
Visumregler og visumregler
- for det første hører det under integrationsministeren.
Det er så, hvad det er.
Men det er klart, at det jo så skal gælde for alle mennesker, og hvis man vil ændre ved visumreglerne, så må man jo komme med politiske initiativer i den retning.
Vi vil ikke lempe generelt på visumreglerne, for vi har nogle gode regler, men vi venter på det udredningsarbejde, der er internationalt i regi af UNESCO og i regi af EU, og så ser vi på, hvad der kommer af anbefalinger.
Vi vil gerne åbne mest muligt op, men regler skal jo gælde for alle, og hvis vi kan få mere udveksling, er vi positive over for det i regeringen.
Mette Gjerskov (S), 2008-05-28:
Grunden til, at jeg rejser det her spørgsmål, er, at der er et projekt på Bornholm om bioætanol, som ser rigtig lovende ud, og som de fleste i forskningsverdenen - og mange af os, der er klima- og energiinteresserede - vel har kigget til med stor forventning for at se: Hvad kommer der ud af det her projekt?
Har de ikke fundet noget rigtig godt på Bornholm?
Projektet fik så de 27 mio. kr. i støtte sidste år, og det var rigtig godt.
De har forsket og udviklet på sagen, og nu står de så i en situation, hvor de har brug for måske det sidste beløb til at få det løbet i gang; til at få en forretning ud af det.
De har så søgt i puljen af EUDP-midler - de midler har vi ingen problemer med, det er fint, og det er godt - men lige det her projekt har altså ikke opnået den støtte, det har brug for.
Det, der er min og Socialdemokraternes bekymring i den her sag, er sådan set, at vi mister et projekt, som tegner rigtig godt for Bornholm og for Bornholms fremtid.
Connie Hedegaard (KF), 2008-05-28:
Jamen det er vi jo fuldstændig enig i og også, at det vil passe supergodt ind i Bornholms planer om at være en energi- og klimaø.
Så det kan vi slet, slet ikke blive uenige om.
Der var så en ansøgningsfrist til det her program - så vidt jeg husker, var det den 5. marts, og det første bestyrelsesmøde blev så holdt den 1. april - og der kom projektet så ikke i betragtning.
Jeg ved, at der siden har været en fornuftig dialog, og der har også været afholdt møder mellem sekretariatet for EUDP og BioGasol med henblik på at finde ud af, hvordan man får modnet projektet bedre til at kunne komme i betragtning næste gang.
Så jeg tror altså faktisk på, at der er en fornuftig dialog, og jeg har ikke grund til at tro andet, end at EUDP-bestyrelsen er opmærksom på, at overalt, hvor der er nogle projekter, som virkelig kan lede til nye, store fremskridt inden for bioætanol og biobrændstofproduktion i Danmark, er det selvfølgelig naturligt, at de også har et fokus.
Men der er nogle krav til projekterne, og dem skal de alle leve op til.
Mette Gjerskov (S), 2008-05-28:
Man kan sige, at de bliver uddelt efter de retningslinjer, der nu engang er for EUDP, og jeg går ud fra - det har ministeren også bekræftet - at det foregår sagligt og ordentligt.
Så det er, hvad det er.
Det, der er min interesse, er, hvad regeringen har tænkt sig at gøre.
Vi står med et projekt på Bornholm, som kan give os arbejdspladser og en ny energiteknologi med andengenerationsbiobrændstoffer, som vi jo alle sammen går og håber på bliver det, der bliver en løsning i fremtiden, også med hensyn til CO2-udslippet i transportsektoren.
Det er fremtiden for alle; hele verden prøver at løse de problemer, som de rent faktisk er i gang med at løse på Bornholm, og så ville det jo være ærgerligt, at vi skal eksportere projektet til USA, når vi nu faktisk har det solidt plantet på den danske klippeø.
Connie Hedegaard (KF), 2008-05-28:
Fru Mette Gjerskov spørger, hvad regeringen har tænkt sig at gøre.
Jamen regeringen har, som jeg startede med at sige, afsat 200 mio. kr. til et formål, vi er enige om.
Vi har oven i købet sagt, at det ikke er til hvilke som helst biobrændstoffer; det er til andengenerationsbiobrændstoffer.
Det er vi også enige om.
Så har vi sagt, at der er en bestyrelse, og der er armslængde.
Det er rigtig, rigtig usundt, hvis det er fru Mette Gjerskov og mig og Folketinget, der skal sidde og kloge os på, hvilke teknologier der bør fremmes, og derfor har vi sat en bestyrelse af sagkyndige til at foretage de valg.
Jeg går da ikke ud fra, at fru Mette Gjerskov mener, at for hver eneste af de ansøgninger, som EUDP af den ene, den anden eller den syvende grund vælger ikke at imødekomme, skal vi her i Folketinget eller i regeringen føle os forpligtede til at komme bagefter og fylde op med millionerne.
Det ville da ikke give nogen mening.
Vi må antage, at de laver en kvalitetsvurdering, og derfor må vi vel også antage, at den rigtige fremgangsmåde er, at der nu er en dialog med det projekt, der altså ikke fik noget i første ombæring, om, hvad der i givet fald skal til, for at det skal kunne komme i betragtning i anden eller tredje ombæring.
Det har regeringen sådan set skabt forudsætninger for, bl.a. ved, at vi har afsat 200 mio. kr. til andengenerationsbiobrændstoffer.
Jeg forstår, at Socialdemokratiet er glade for, at vi har prioriteret selve bevillingen, og vi er også enige om, at det er rigtigt at prioritere forskning og udvikling af andengenerationsbiobrændstoffer.
Så har vi jo altså lavet det her særlige EUDP, Det Energiteknologiske Udviklings- og Demonstrationsprogram, og det går jeg også ud fra vi er enige om er en god idé.
Det, der så er sket, er, at på det første møde, EUDP overhovedet har holdt, har de ikke givet penge til BioGasol.
Jeg synes altså, vi har skabt rammen, vi har skabt bevillingen, vi har lavet den politiske prioritering, og så har vi sat en uafhængig bestyrelse til at forvalte det.
Og jeg synes ærlig talt, at vi lige skal give dem lov til at forvalte deres ansvar.
Nu vil jeg lige sige, at så vidt jeg ved, deltager statsministeren i Israels 60-års jubilæumsfestligheder.
Med fare for, at vi får endnu mindre at tale om under det næste spørgsmål, vil jeg da gerne sige, og det sagde jeg også allerede til fru Mette Gjerskov, at hvis alle globaliseringsforligspartierne kommer til regeringen og siger, at de gerne vil have, at de her ting fremrykkes og gerne vil være med til, at vi finder pengene fra globaliseringsmidlerne, så ser jeg ikke nogen umiddelbar hindring for, at der bliver kigget positivt på det.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-28:
Jeg forstår godt, at spørgsmålet er stillet efter al den pressevirak, der har været, men jeg er nødt til at sige, at jeg egentlig ikke føler, at der er manglende tillid.
Det er faktisk ikke så mange dage, siden jeg fik et meget venligt brev fra UNHCR, som gav udtryk for, at man forventer, at det gode samarbejde fortsætter, så jeg skal om kort tid have besøg af flygtningehøjkommissæren.
Så på den måde mener jeg, at spørgsmålet forudsætter noget, som ikke er til stede.
Jeg vil i øvrigt gerne sige, som jeg tidligere har sagt, at det er klart, at oplysninger fra UNHCR er en vigtig kilde ikke kun i Flygtningenævnet, men også i Udlændingeservice og Integrationsministeriet - det siger sig selv.
Men det er jo ikke det samme, som at vi altid er enige.
Der har gennem alle de år, jeg har været i Folketinget, været en diskussion om, i hvilket omfang UNHCR's opfattelse og udtalelser skal gælde i dansk lovgivning.
Og de er, som sagt, en vigtig kilde, men de er ikke loven.
Specielt opholdstilladelser, som giver asylstatus, vurderes naturligvis efter kilder fra UNHCR, men når vi kommer til den konkrete afgørelse, som jo er fordringen i den danske lov, så er det altså den danske lov, der bestemmer; det er ikke UNHCR, der fastsætter lovgivningen i Danmark. Hvad angår den sidste del af spørgsmålet, må jeg også her gentage det, jeg har sagt igen og igen og igen både her og i samrådet: Vi vælger ikke nogen bestemte lande fra, når vi tager kvoteflygtninge.
Vi prioriterer, og vi har i år prioriteret en særlig gruppe, der, som jeg har fortalt om i samrådet, pludselig får mulighed for at rejse fra et land, hvor de så at sige har været spærret inde.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-28:
Ministeren mener ikke, der er et troværdighedsproblem.
Det synes jeg i virkeligheden er lidt overraskende efter alt det, der er sket, siden vi sidst diskuterede sagen her i Folketingets spørgetid for nogle måneder siden, og der havde ministeren sådan set kun den forklaring, at der ikke var kommet nok sager fra UNHCR, til at man kunne tage flere irakiske kvoteflygtninge.
Så kommer diskussionen om, hvorvidt det nu er korrekt.
Der er en betragtelig uenighed mellem FN og Udlændingeservice og i den forbindelse siger en ledende embedsmand, at uden pålidelig dokumentation arbejder vi i blinde.
Det er måske det, der ligesom giver anledning til, at man kunne tage så grundlæggende fejl og rent faktisk ikke mente at have fået mere end 66 indstillinger om kvoteflygtninge fra UNHCR i de sidste 5 år; men det viste sig, at man alene sidste år havde fået flere.
Så fører det jo frem til spørgsmålet: Har man arbejdet i blinde i Udlændingeservice, da man tilsyneladende ikke har haft nogen pålidelig information?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-28:
Jamen vi har haft pålidelige informationer, men der er altså noget, der er optalt forkert, og det har jeg beklaget, og det vil jeg blive ved med at beklage.
Det er en bommert uden lige, som jeg selvfølgelig er meget utilfreds med, og der er truffet de foranstaltninger, der skal træffes, og hvis det ikke hjælper, så er der andre midler.
Men det bortforklarer altså ikke, at jeg stedse, lige siden jeg blev minister, omhyggeligt, hver eneste gang, UNHCR er kommet på tale, har forklaret, at UNHCR's opfattelse af sikkerhed i forskellige områder i verden bygger på andet end dansk lovgivning.
Derfor er der en uenighed.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-28:
Det sidste vil jeg godt lige vende tilbage til.
Vi må konstatere, at de informationer, der har været tilgængelige, og som er blevet præsenteret for Folketinget, ikke har været de rigtige.
Men der er tale om, at man sidste år samlet set fik flere indstillinger fra UNHCR, end man troede, man havde fået de sidste 5 år, da man blev bedt om at svare Folketinget.
Altså, det er jo en ret stor diskrepans, må man sige.
Derfor synes jeg stadig væk, at ministeren for at genopbygge troværdigheden - ikke mindst om, at man ikke arbejder i blinde - skylder en forklaring på, hvad det var, der gik galt.
Jeg forstår, at det er en optællingsfejl, men er det sager, der ikke er blevet behandlet?
Hvornår skete optællingsfejlene?
Var det på det tidspunkt, da sagerne kom, og man altså fik dem forlagt?
Hvad skyldes det, at vi fra oppositionens side er nødt til at få uafhængige oplysninger fra anden side og gennem medierne er nødt til at presse ministeren til at foretage en genoptælling?
Altså: Hvad er forklaringen på, at man kom til et så diametralt anderledes resultat?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-28:
Jeg har egentlig ikke følt mig presset af oppositionen til at foretage en optælling.
Men det er mig, der formulerer en skrivelse til UNHCR for at finde ud af, hvad der er op og ned på det her, og simpelt hen forlanger af mit eget ministerium, at man opnår enighed med UNHCR.
Så det mener jeg nu er noget, jeg har gjort af egen drift.
Og der er så også sket det, at det viste sig, at UNHCR også havde talt forkert, ikke lige så meget som Udlændingeservice, men man har nu fundet de tal, man er enige om.
Nej, jeg kan forsikre om, at der ikke er nogen sager, der er gået galt; man har simpelt hen talt en forkert bunke.
Jeg afgiver gerne en nærmere skriftlig redegørelse for, hvad det er for en bunke, man har taget, men der er ikke noget, der er blevet væk.
Og vurderingen af, om den enkelte sag opfylder udlændingelovens krav, ændres jo ikke ved, at man tæller en forkert bunke.
Regeringens vilje går på hvert år at foretage den prioritering, som vi mener der kommer flest mennesker til gavn.
Jeg har forklaret i samrådet, at jeg faktisk mente, at vi gavnede andre end dem, vi lige tog ude fra Nepal - de bhutanesiske - fordi andre fik lov til at rejse hjem og nogle kunne blive bedre integreret på stedet, så det var sådan en tredoblet effekt.
Jeg må også sige: Nej, jeg har ikke givet forskellige forklaringer, bortset fra tallene, og det er alvorligt nok, og jeg bliver ved med at beklage det.
Jeg er selvfølgelig tosset over, at det er sket.
Men jeg er bare nødt til at sige, at man teoretisk set godt kunne forestille sig, at UNHCR kom med tusinde, og så måtte vi stadig væk konstatere, at der kun var nogle få, som faldt ind under vores flygtningebegreber.
Altså, jeg har hele tiden nøje sagt: Der er en forskel i vurderingen af, hvad der skal til for at få flygtningestatus, og det er, fordi Flygtningenævnet må rette sig efter dansk lovgivning.
UNHCR udtaler sig mere generelt - det er et partsindlæg - de har en helt anden interesse, og det er der jo intet galt i.
Derfor lytter vi jo også til dem.
Men jeg må altså bare sige, at myndighederne er nødt til at rette sig efter dansk lovgivning.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-28:
Hvilke initiativer agter ministeren at tage for at imødekomme kritikken fra Rigsrevisionen af integrationsindsatsen for nyankomne udlændinge?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-28:
Den rapport vil selvfølgelig komme, og den vil også blive sendt til hr. Morten Østergaard.
Det, som Rigsrevisionen jo gør, er, at den samlet undersøger, hvordan det går med de enkelte ministerier; om de følger op på de mål, de selv har sat sig.
Der må jeg sige, at jeg synes, vi får meget credit for det, vi gør i Integrationsministeriet.
Vi evaluerer og måler og kan dokumentere, hvordan det over en bred front går fremad med integrationen, både når det drejer sig om beskæftigelse, uddannelse og oplevelse af diskrimination osv.
Rigsrevisionen ønsker så, at vi i højere grad skal følge op på det mere holdningsmæssige.
Det er jo meget svært, og vi er i færd med at prøve at finde ud af, hvordan vi kan gøre det bedre.
Det forudsætter selvfølgelig også, at man ved, hvilket holdningsmæssigt grundlag der skal være det afgørende.
Der har jeg jo gentagne gange, efter at jeg er blevet minister, sagt, at nu er det netop det holdningsmæssige - det er værdierne - vi skal bygge på.
Det fremgår også i meget høj grad af regeringsgrundlaget.
Tilgangen til uddannelserne går langt bedre, og beskæftigelsen går langt bedre.
Antiradikaliseringsarbejdet, værdierne, udlændinges følelse af at være med i det danske fællesskab i fritiden, er det, vi nu virkelig skal til at gøre noget ved.
Men jeg vil gerne erkende, at jeg ikke synes, det er så nemt at måle.
Vi vil selvfølgelig forsøge at finde ud af, hvordan vi kan gøre det for at imødekomme Rigsrevisionen, men det er en meget anden opgave end de opgaver, man normalt måler på.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2008-05-28:
Anerkender ministeren ikke, at han, som minister for sundhed og forebyggelse, samt hans ministerium har et ansvar for at løse problemet med en stigende lægemangel?
Morten Østergaard (RV), 2008-05-28:
Jeg vil godt starte et andet sted end ved værdierne.
Det har vi jo en statslig institution til, nemlig CIRIUS, og det er selvfølgelig kommunerne, der skal tage initiativet.
Jeg vil gerne spørge, om ikke integrationsministeren synes, at det er en penibel sag, hvis man ikke, når man får en ny udlænding, som skal ind i et integrationsprogram, starter med at tage udgangspunkt i, hvilke kompetencer der er med i bagagen, hvilken kompetencegivende uddannelse vedkommende har med, får den vurderet og oversat til danske forhold og lader det være medvirkende til at finde ud af, hvilken vej der skal være den korteste til selvforsørgelse og integration i det danske samfund.
Så vil jeg godt vende tilbage til ministerens skiftende forklaringer i Folketingssalen på, hvorfor Danmark indtil begyndelsen af dette år kun havde modtaget 18 irakiske kvoteflygtninge siden krigens begyndelse.
For sidst vi stod her i salen, sagde ministeren, at en af forklaringerne, også i det skriftlige svar i øvrigt, var, at der ikke var kommet sager nok med indstillinger fra UNHCR.
Så spurgte vi jo, hvor mange sager det drejede sig om, og så viste det sig altså, at man overhovedet ikke havde styr på det; faktisk undervurderede man tallet ganske betragteligt.
I dag siger ministeren så, at der kommer masser af indstillinger fra UNHCR, men at de har en anden vurdering.
Derfor er jeg bare nødt til at spørge om, hvilken forklaring der er den rigtige.
Altså, det er ikke UNHCR's skyld, for de har faktisk indstillet sager.
Vi ved også fra samrådet, at Udlændingeservice rent faktisk har indstillet, at man laver kvoteudvælgelsesrejser til Iraks nærområder.
Derfor er spørgsmålet: Er det ikke, som jeg har hævdet hele tiden, korrekt, at den eneste grund til, at vi ikke bidrager mere til at afhjælpe den humanitære katastrofe i nærområderne til Irak, er, at regeringen ikke har viljen til det?
Connie Hedegaard (KF), 2008-05-28:
Jeg forstår godt, hvad det her handler om.
Det handler om, at hr. Jeppe Kofod lige nu står og taler til sine vælgere hjemme på Bornholm.
Det er fuldstændig i orden med mig, det er også fuldstændig legitimt.
Skulle vi nu ikke bare have en lillebittesmule is i maven.
Hvis det nu var sådan, at alle havde sagt, at de var flintrende ligeglade med BioGasol, kunne jeg måske forstå det.
Der er en god dialog i gang, og hr. Jeppe Kofod må have forståelse for, at jeg, netop fordi der er armslængde, jo ikke kan stå her og være sagsbehandler nummer et på en sag, som hr. Jeppe Kofod og jeg begge to sammen med hele Folketinget har lagt et andet sted.
Jeppe Kofod (S), 2008-05-28:
Det forstår jeg sådan, at ministeren så, hvis der er politisk flertal bag, vil bede EUDP-bestyrelsen om at kigge på de ansøgninger, der ligger, og måske uddele flere penge i år.
Det er selvfølgelig positivt nok.
Jeg synes stadig væk, at regeringen lidt slipper det ansvar, som den dels har for det her område, dels over for Bornholm generelt.
Regeringen er vel bekendt med den regionale partnerskabsaftale, som man har med Vækstforum Bornholm, hvor netop hele det her energiområde indgår
ministeren var inde på det - for at gøre Bornholm til et eksperimentarium for miljørigtig energi.
Det her bioætanolprojekt på Bornholm, BioGasol, havde jo det mål, at samtlige bornholmske biler næste år skulle køre på de her brændstofrestprodukter.
Det ansvar svigter man jo også, så der er også en erhvervspolitisk vinkel på det her, som regeringen, så vidt jeg kan se, ikke har overvejet.
Connie Hedegaard (KF), 2008-05-28:
Så vidt jeg kan se, svigter regeringen ikke noget ansvar, tværtimod.
Der er faktisk afsat 200 mio. kr. til det her område.
Det har vi også været enige om.
Jeg synes, at jeg netop giver tilsagn om, at regeringen er interesseret i, at der kan findes en løsning.
Jeg siger blot, og det tror jeg også at hr. Jeppe Kofod med hans almindelige tilgang til politik vil være enig i, at vi som politikere bare skal passe på.
Når vi har sagt, at vi af en masse gode grunde, som jeg tror at hr. Jeppe Kofod vil være enig med mig i faktisk er temmelig gode, bruger armslængdeprincippet i den her opgave, skal vi passe på, at vi ikke, første gang bestyrelsen træffer en beslutning, hvor noget, som vi måske godt kunne have tænkt os kom med, ikke kommer i betragtning, straks omgør beslutningen.
Jeppe Kofod (S), 2008-05-28:
Jeg vil bare høre, om ministeren er bekendt med, at folkene bag BioGasol på Bornholm åbenbart føler, at den her proces ikke har været ordentlig, og at de dermed også vil klage over, at det tilskud, der er blevet besluttet skal gives, er i strid med EU-reglerne om statstilskud.
Det er der selvfølgelig forskellige vurderinger af, og jeg har godt set, at ministeren i dag har svaret på et spørgsmål om det.
Jeg synes, det er bekymrende, hvis det er sådan, at små danske innovative projekter, uanset hvor de så er placeret, fravælges til fordel for store projekter.
Det projekt, der fik de fleste af pengene, er jo et DONG-projekt.
Det er ikke, fordi DONG ikke har pengene til det, hvis det virkelig var sådan, at de gerne ville prioritere den her type projekter, hvorimod iværksættere, som dem på Bornholm, jo ikke har den kæmpe kapital bag sig til den slags projekter.
Connie Hedegaard (KF), 2008-05-28:
Det er for det første altså ikke sådan, som jeg også sagde til fru Mette Gjerskov, at det kun var nogle store, der fik penge.
I den omgang, som vi taler om, fik en nystartet virksomhed, der hedder Terranol A/S, 11,25 mio. kr.
BioGasol er heller ikke helt fuldstændig forsmået eller forbigået.
De fik tilbage i januar 27 mio. kr. af Energistyrelsens midler.
Det er altså ikke så lang tid siden.
Det er jo ikke sådan, at der ikke været nogen bevågenhed omkring det her initiativ.
Det er jo ikke sådan, at der er nogen, der har sagt, at det ikke ville være rigtig interessant, hvis Bornholm kunne lave det her.
Det har vi har altså taget højde for.
Der er givet penge til det, og der er også en dialog om, hvordan projektet videre skal udvikle sig, hvis det skal have yderligere offentlige ressourcer.
Er det egentlig ikke en meget rimelig fremgangsmåde?
Så siger hr. Jeppe Kofod, at folk alligevel bliver skuffet, når de har søgt om penge og ikke får dem.
Så vil jeg bare sige, at det forstår jeg da godt, men jeg synes alligevel, at man skal passe på med at udsprede alle mulige falske forestillinger.
Der er ikke noget her, der på nogen måde er i strid med EU’s statsstøtteregler.
Jeg synes bare, at vi skal være enige om ikke at kolportere alt for mange mærkelige myter.
Jeg tror, at det her er et eksempel på, at spørgsmålet bliver længere end i hvert fald det første svar, for jeg har ikke meget at føje til det, som jeg allerede har sagt.
Jeppe Kofod (S), 2008-05-28:
Jeg vil sige, at de pågældende kollegaer i Folketinget, der er nævnt her - altså to finansordførere, dels fra ministerens eget parti, dels fra Venstre, og formanden for Det Energipolitiske Udvalg - jo alle sammen har udtalt til pressen, at de synes, at det var en glimrende idé, hvis man fremsatte et aktstykke i Folketings Finansudvalg og dermed jo ikke begyndte at problematisere EUDP-midlerne, men sagde, at det her er et projekt, som man har forpligtet sig til at støtte, fordi det har rigtig mange perspektiver i sig.
Jeg ved godt, at ministeren i et tidligere svar sagde, at man ikke synes, at man skal gå ind og blande sig i det her, der skal være et armslængdeprincip.
Ja, men det vil sige, at ministeren er uenig med en partifælle, som er finansordfører, og to andre fra et regeringsparti, som rent faktisk gerne vil gå ind og gøre noget.
Det synes jeg er rigtig ærgerligt, fordi så kommer ministeren jo til at sidde med ansvaret for, at den her teknologi flytter til udlandet, hvis det er sådan, at folkene bag BioGasol vælger at flytte fra Danmark til USA.
Connie Hedegaard (KF), 2008-05-28:
Nu citerede hr. Jeppe Kofod jo kun en del af mit svar, for jeg sagde jo sådan set ret tydeligt - jeg sagde det også til fru Mette Gjerskov - at hvis globaliseringensforligskredsens forskningsordførere kan enes om at tage hinanden i hånden og gå til videnskabsministeren med det her budskab, tror jeg, at der vil blive se positivt på det.
Jeppe Kofod (S), 2008-05-28:
Uanset hvad taler vi stadig væk om de 200 mio. kr. i EUDP-midler, så vidt jeg kan forstå, og ikke nogle ekstra penge fra regeringens side, og det synes jeg er problematisk.
Men jeg vil bare have en garanti nu, for der kunne hurtigt gå bureaukrati i det.
Det, man hører, er, at der altså er nogle mennesker, som jo ikke spiller efter de samme bureaukratiske regler som alle mulige andre store spillere i det her land, men som rent faktisk har sagt, at de ikke kan overleve i Danmark, hvis ikke der kommer en afklaring meget hurtigt.
De kan ikke vente på at få penge i 2009, de kan ikke vente på en lang proces, de vil gerne have et svar nu, ellers flytter de til USA.
Det, jeg mener regeringen skal gå ud og sige, er: O.k., det forstår vi godt.
Når man er en lille innovativ projektvirksomhed, skal man selvfølgelig hjælpes alt det, man har brug for.
Hvordan vil man gøre det her og nu?