Magnus Heunicke (S), 2013-02-06:
Tak for det.
Jeg vil starte min tale med at gå tilbage i historien til dengang, hr. Lars Løkke Rasmussen var Danmarks statsminister.
Han rejste til Grønland, til Nuuk, og ønskede på vegne af Danmark og på vegne af et meget, meget stort flertal i det danske Folketing Grønland tillykke med selvstyreloven.
Jeg citerer fra hr. Lars Løkke Rasmussens tale: »I dag er en frihedens dag.
Hvor vi bygger videre på det sunde princip, at beslutninger bedst træffes tæt på de mennesker, de vedrører.«
Jeg citerer videre: »Det er op til Grønland selv at bygge til og bygge ud.« Jeg syntes, det var store ord.
Det var også en stor dag, det var en vigtig dag for rigsfællesskabet.
De gik fra hjemmestyre til selvstyre.
På en lang række områder fik – det er jo velbeskrevet og også allerede blevet berørt her i dag – grønlænderne selv lov til at bestemme, hvad de selv ville bestemme over.
Og noget af det er Grønlands råstoffer.
Så det er vigtigt og godt med festtaler, men det vigtigste er jo det parlamentariske arbejde, hvor vi for alvor viser respekt for det selvstyre, som vi selv har stemt for, selv har vedtaget.
Og det er derfor, at det spørgsmål er det centrale for mig i dagens debat.
Så Grønland har den lovgivende magt og den udøvende magt på råstofområdet, og debatten i dag handler om nogle spørgsmål fra hr. Kim Andersen fra Venstre, som han har stillet netop om Grønlands råstofudvinding.
Det er de fem spørgsmål, som statsministeren har afvist at svare på, og derefter har hun sendt et brev til Folketingets formand om det.
Jeg er helt enig i den afvisning, for vi er jo helt inde i detaljerne i den beslutningsproces, som helt og fuldstændigt er et grønlandsk anliggende.
Der er ikke nogen gråzoner.
Det er dansk eller grønlandsk, og her er det grønlandsk kompetence.
Så Folketinget skal ikke lovgive konkret om mineprojekter.
Regeringen har ikke nogen magt til at udøve i forbindelse med det her mineprojekt, og Danmark kan ikke, og Danmark skal ikke føre tilsyn med, hvordan Grønland træffer beslutning om det her mineprojekt.
Jeg synes som udgangspunkt altid, det er fint, at oppositionen stiller spørgsmål til regeringen, også gerne mange spørgsmål.
Det er jo en helt central del af den parlamentariske kontrol med regeringen, og det er meget vigtigt for Folketinget.
Men vi skal vel være enige om, at det danske Folketings parlamentariske kontrol handler om, hvad danske myndigheder foretager sig.
Det må jo altså være op til den lovgivende forsamling i Grønland at føre parlamentarisk kontrol med den udøvende magt i Grønland. Det grønlandske selvstyre er ikke gammelt – 4 år til sommer.
Det kom til verden efter en lang og grundig politisk proces både i Grønland og her i Danmark, hvor vi gik sammen om at finde en ny ordning for Grønland inden for rigsfællesskabet.
Der var folkeafstemning i Grønland, og tre fjerdedele af grønlænderne stemte for selvstyret, og det blev vedtaget her i denne sal af et meget stort flertal af Folketingets partier.
Derfor synes jeg også, det er vigtigt nu at sige til det store flertal i Folketinget, der står bag det grønlandske selvstyre: Vi skal passe på det selvstyre.
Vi skal acceptere, at selvstyret udvikler sig, altså Grønlands ret til – som hr. Lars Løkke Rasmussen dengang sagde – at bygge til og bygge ud.
Vi skal respektere selvstyret.
Det er den eneste vej til at bevare et godt forhold til Grønland og til et stærkt rigsfællesskab i fremtiden.