Charlotte Dyremose (KF), 2011-05-10:
Jeg vil nu også gerne have lov til at føre debatten tilbage i den positive ånd, hvor den startede, for jeg synes faktisk, at der her ligger et rigtig godt lovforslag: et lovforslag, som har været gennemarbejdet, et lovforslag, som følger det udvalg, der har været nedsat.
Jeg mener, det er absolut væsentligt, at vi nu får demokratiforståelse og aktivt medborgerskab ind i folkeoplysningsloven, og folkeoplysningen har nemlig en meget central dannelsesmæssig opgave i vores samfund, folkeoplysningen er rammen om et vigtigt fællesskab, et foreningsliv, som absolut er en dansk tradition.
Og jeg synes da sådan set også, at det meget positivt bemærkelsesværdige i SF's tale netop var, at her kan vi jo faktisk tydeligt se, at selv et parti som SF må med folkeoplysningen anerkende værdien af den danske kulturarv.
Så er vi da nået rigtig langt.
For det er da ikke småting, at folkeoplysningen kan bidrage til, at vi alle sammen, selv dem på venstrefløjen, anerkender og forstår værdien af den fælles kulturarv, de fællesskaber, vi har i vores samfund, og den tradition og de værdier, som vores samfund har båret videre til os, og som vi er pligtige at bære videre til de kommende generationer.
Og her spiller folkeoplysningen faktisk en ganske central rolle i det værdifællesskab, vi har, ikke bare med hinanden her og nu, men også med de generationer, der har været, og de generationer, der kommer.
Folkeoplysningen er en ganske væsentlig ting, og derfor tager det her forslag nok også den tid, det tager, trods den umiddelbare enighed, der er.
Det er noget, vi alle sammen ved har betydning for vores fællesskab og for vores samfund.
Demokrati er jo ikke bare noget, man kan tage for givet, og det er folkeoplysningen med til at gøre os opmærksomme på, og den er derfor også en rigtig god bidragsyder til, at vi alle sammen har den nødvendige demokratiforståelse og forståelsen for vores fællesskaber.
Noget af det, der kommer med her, er en øget brugerinddragelse og pligten til at have en folkeoplysningspolitik.
Det er, selvfølgelig fordi vi alle sammen vægter og man også i udvalget har vægtet, at alle kommuner tager folkeoplysningen ret alvorligt, og det er der behov for.
Fru Britta Schall Holberg talte om de meget forskellige økonomier, der er fra kommune til kommune, og jeg håber, at det, at der nu kommer en øget brugerinddragelse og en pligt til at lave en folkeoplysningspolitik, også gør, at man lokalt får øjnene op for det, hvis man ligger i den voldsomt lave ende og slet ikke yder den indsats, som man gør i andre kommuner, for der er absolut steder, hvor der er basis for en voldsom forbedring.
Og her ved jeg ikke rigtigt, om jeg skal være glad eller ked af det, for vi kan godt være stolte af den kæmpe udbygning, der er lavet af voksen- og efteruddannelsen.
Det er ret vigtigt, men det er også vigtigt, at folkeoplysningen ikke bliver trængt væk af den grund.
Derfor synes jeg faktisk også, når nu vilkårene har været, at vi har været nødt til at lave en genopretningspakke, at man der har lavet nogle takter i forhold til voksenuddannelsen, som netop kan skabe bedre plads for folkeoplysningen, og som også ligger ganske godt i forlængelse af noget af det, som udvalget faktisk anbefalede, for at sikre, at der ikke sker en unfair konkurrence, og at vi dermed også i fremtiden har en folkeoplysning.
Jeg vil godt lige til sidst fremhæve det forslag, som også andre har været inde på, om lokaletilskud, som en del af udvalget foreslår, og som vi fra starten måtte sige at vi fra konservativ side ikke kunne støtte.
Og det har den ganske enkle grund, at folkeoplysning jo netop ikke bare er en popularitetsopgave, men en opgave om at sikre en bred folkeoplysning: bredden i det danske foreningsliv.
Og derfor har det for os været vigtigt, at den linje, der ligger i det her forslag, netop sikrer en bredde i foreningslivet og derfor ikke giver mulighed for, at man kan indsnævre tilskuddet til kun at handle om det, der er allersjovest, allermest populært og oftest står på forsiden af den lokale avis.
Jeg håber sandelig, at vi kan få en saglig diskussion.
Jeg synes faktisk, at det er temmelig beskæmmende for den måde, som vores demokrati fungerer på, at det skulle være at være i lommen på andre partier, at man har indgået et forlig med dem.
Jeg er så også i lommen på SF på andre områder, men sådan betragter jeg det aldeles ikke.
Det er helt rigtigt, at vi bruger Folketingssalen til politiske diskussioner.
Det er bl.a. derfor, vi har forespørgselsformen, fordi der ikke der lægges op til, at man skal vedtage noget hen over hovedet på forligspartier og på kryds og tværs af de aftaler, man har lavet.
Til det indholdsmæssige: Det er jo ikke, fordi der ikke er sket noget, bl.a. er der et par af de her punkter, herunder det med strategi for fremmedsprog, som allerede er godt i gang.
It og sociale medier kan i den grad også bruges f.eks. i relation til venskabsklasser, hvilket de også konkret bliver brugt til ude på skolerne.
Så det er ikke rigtigt, at der ingenting er i gang.
Derudover er det vel ikke nogen særlig stor hemmelighed, at der netop er en forligskreds på det her område, og at der ikke er enighed i den forligskreds.
Derfor er der ingen som helst tvivl om, at vi også på det her område ville have en bedre folkeskole, hvis Det Konservative Folkeparti havde 90 mandater.