Britta Schall Holberg (V), 2010-01-22:
Vi har i Venstre glædet os til denne førstebehandling af bygningsfredningsloven.
Det er for os vigtigt, at vi med lovforslaget vedkender os vores ansvar for kulturarven.
Vi kan i Danmark desværre ikke bryste os af, at vi ofrer mange offentlige penge på vores kulturarv.
Der er således p.t. sat 30 mio. kr. af årligt til hjælp til de ofte meget fordyrende krav, der stilles, når fredede bygninger skal bevares og istandsættes.
Der er ofte tale om uoverkommelige udgifter for en privat ejer.
Derfor bør det arbejde, der nu sættes i gang, betyde, at det overblik, der med loven skabes over opgavens omfang, resulterer i, at vi drøfter, hvordan vi i fremtiden finansierer og bevarer vores fælles kulturarv på en mindre ynkelig måde, end det sker i dag.
Venstre går til arbejdet med dette sigte.
Lovforslaget vedrører det brede spekter af fredede bygninger, herregårde samt by- og landhuse i privat og offentligt eje.
Fælles for alle er, at vi ikke siden 1918 har haft en gennemgang af disse huses fredningsværdier, medmindre ejerne har spurgt om hjælp eller har søgt om midler.
Lovforslaget lægger op til en sådan samlet gennemgang, og det hilser vi i Venstre med tilfredshed.
Ud over en bedre registrering af fredningsværdierne lægger lovforslaget også op til, at arkitektoniske værker i landskabet kan fredes, og desuden indeholder lovforslaget tilbud om en handlingsplan for en istandsættelse, ligesom der lægges op til en øget formidling om kulturarvsværdierne samt en øget klageadgang.
For Venstre er der i det kommende arbejde nogle vigtige principper: for det første, at gennemgangen vel bliver obligatorisk, men at den sker i tæt samvirke med ejerne; det vil kræve megen finfølelse at aftale og foretage denne gennemgang specielt i private hjem, så det ikke føles som et overgreb; for det andet, at det er ejeren, der i givet fald skal anmode om hjælp til at få udarbejdet en handlingsplan, og at der ikke stilles krav om en sådan samlet handlingsplan for at få tilskud til enkelte projekter; for det tredje, at gennemgangen af bygningerne ikke har som formål at affrede, men tværtimod har til formål at sikre eller genoprette kulturarvsværdier.
Samtidig må vi herinde gøre os klart, at en eventuel øget genopretning kan komme til at betyde en ikke ringe økonomisk belastning for såvel ejer som det offentlige.
Vi er kede af, at lovforslaget ikke opererer med en genindførelse af de tidligere A- og B-fredninger.
Gennemgangen af bygningerne vil givetvis vise, at disse differentierede fredninger bør genindføres, og det er vi åbne over for.
Vi er tilfredse med udvidelsen af fredningsmulighederne, men vi vil gerne drøfte, om man ikke bør interessere sig yderligere for fredninger af omgivelser og helheder.
Vi har noteret os KL's indvendinger, men vi ved også, at der ud over landet er skræmmende eksempler på, at kommunerne har taget for lidt hensyn til disse fredede ejendomme i deres planlægning og udbygning.
Det er i det hele taget vigtigt for Venstre at præcisere den forpligtelse, som kommunerne har fået, til i højere grad at interessere sig for sikringen af kulturværdierne.
Kommunerne må kraftigere pålægges at registrere, hvad de har af fredede og bevaringsværdige bygninger og landskaber.
Denne registrering må bl.a. danne baggrund for de tiltag, kommunen giver tilladelse til efter anden lovgivning, bl.a. når det drejer sig om nedrivning.
Vi er enige i, at formidlingen af fredningsværdierne og kulturarvens betydning er vigtig, men vi vil gerne understrege, at det er vigtigt, at Kulturarvsstyrelsen ikke påtager sig opgaven alene, men også inddrager andre, som har både engagementet og ekspertisen til at foretage en sådan formidling.
Herudover gør mange private ejere jo en meget stor formidlingsindsats selv.
Endelig ønsker vi, at vi i udvalgsarbejdet ser på den urimelighed, at ejere af fredede ejerlejligheder ikke, når de selv bebor deres lejlighed, kan trække vedligeholdelsesudgifterne fra.
Venstre kan med disse præciseringer støtte lovforslaget.
Det har været meget givende at samarbejde om udformningen.
Men jeg vil også godt her til sidst bukke for det samarbejde, som Kulturarvsstyrelsen, kan jeg forstå, i de sidste dage her har indledt med Realdania om hele denne problemstilling.
Det tror jeg bliver et meget vigtigt samarbejde.