runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-04-12:
Jeg skal læse denne tale op, da vores ordfører på området, hr. Karsten Hønge, ikke kan være her i dag.
Det, jeg skal viderebringe, er: Det er en fornøjelse at se, hvor mange virksomheder der hver eneste dag året rundt starter i Danmark.
Vi har en god iværksætterkultur, og der er fine betingelser for at drive virksomhed her i landet.
Nogle gange skal der være hjælp i form af påbud.
Vi forestiller os, at man skal erhverve en form for kørekort til at drive virksomhed, før man kan få licens til at have ansatte.
Vi har ikke lagt os fast på, hvilken model der kan bruges, men man ser for ofte virksomheder, som efterlader et langt spor af ubetalte regninger til ansatte og til skattevæsenet.
Mange gange bunder det i manglende professionalisme, og i at virksomheden er vokset igangsætteren over hovedet.
Og så er det jo desværre ikke alle iværksættere, der faktisk har fundet en reel produktiv fidus; der er nemlig også en del fidusmagere.
Der kan være mange grunde til, at et firma trues af konkurs, og lovforslaget lægger op til en ny procedure for de virksomheder, som principielt er levedygtige, men midlertidigt insolvente.
Det er SF positiv over for.
Meningen med en betalingsstandsning er at give et firma fred til at lande på benene, men i dag ender de fleste betalingsstandsninger med konkurser.
Den nemmeste vej bliver for ofte bare at smide håndklædet i ringen og lade samfundet feje op efter sig.
SF støtter en mere konstruktiv og offensiv tilgang til en virksomhed i vanskeligheder, og lovforslaget lægger op til en mere begavet behandling af firmaer, som har muligheder for at overleve.
Til gengæld er det også godt, at de firmaer, som reelt ikke er levedygtige, kan lukkes hurtigere og ikke skal igennem en formålsløs betalingsstandsning.
Vi tror også, at de faste tidsfrister, som lovforslaget indeholder, vil give øget forudsigelighed og en hurtigere afklaring af det truede firmas situation.
I SF er vi derfor positive over for forslaget.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-12:
Når jeg på forskellige møder prøver at nævne nogle af de mange ting, man skal tage stilling til i Folketinget, og som godt kan være en anelse vanskelige, plejer jeg at tage konkursloven frem.
I forbindelse med det her lovforslag bliver jeg også bekræftet i, at vi er nede i nogle detaljeringsgrader, som kan være meget svære at gennemskue, og jeg skal ærligt sige, at jeg ingen spidskompetence har med hensyn til konkurslovgivningen.
Lovforslaget bygger jo på en betænkning, men jeg har også noteret mig, at der er forskellige bemærkninger fra de høringsberettigede parter, og for vores vedkommende vil vi tage stilling til lovforslaget i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Men det er klart, at der er tale om nogle forbedringer.
Men der er også tale om en lov, der gennemføres meget hurtigt.
Det her er et af de lovforslag, som jeg tænkte på, da jeg tog ordet ved behandlingen af det sidste lovforslag.
Jeg synes, at det her udmærket kunne være kommet den 1. oktober; så kunne vi have arbejdet med det i en ordentlig form på et tidspunkt, hvor der ikke var hundredvis af andre forslag, der skulle gøres færdige.
Det synes jeg alt andet lige havde været mere tilfredsstillende.
Det er meget svært at nå også at få folk til at kommentere det, hvis der skulle være nogen, der kunne være betænkelige ved lovforslaget.
Så vores stilling vil afhænge af den videre udvalgsbehandling og også af, hvad der måtte komme af protester udefra.
Kristen Touborg (SF), 2010-04-12:
Det er absolut et skridt i den rigtige retning, at der nu bliver fælles minimumsbestemmelser i EU for beskyttelse af slagtekyllinger.
Det har der faktisk været behov for i en årrække.
Derfor er det rigtig godt, at det nu bliver indført, at det gælder i hele EU.
Det vil da også i hvert fald principielt betyde, at vi får bedre dyrevelfærd i den danske slagtekyllingeproduktion.
Det springer jo især i øjnene, at belægningsgraden bliver nedsat fra i gennemsnit 40 kg til 33 kg. Men det er vist desværre lånte fjer, ministeren her pynter sig med.
Der er nemlig en dispensationsmulighed, så man kan fortsætte op til det nuværende niveau, og så er vi måske lige vidt.
Nu vil jeg gerne spørge ministeren om, hvor stor en procentdel af kyllingeproducenterne der forventes at vedblive med en belægningsgrad på 40 kg.
Ministeren foreslår, at betaling for tilsyn skal skrives ind i loven.
Jeg vil gerne høre, om det er sædvanlig procedure, når man taler om egenbetaling, at det direkte står i loven.
Jeg vil desuden gerne bede ministeren om at oplyse, hvad egenbetalingen er i dag.
Det fremgår af lovforslaget, at producenterne skal betale et årligt beløb på 580 kr. til dækning af stikprøvekontrollerne på bedrifterne.
SF er enig i Det Jordbrugsvidenskabelige Fakultets bemærkninger om, at det er vanskeligt at vide, hvilke betingelser producenten skal opfylde for at opnå dispensation til en belægningsgrad på 40 kg, når Fjerkrærådet, der er tænkt som en slags overdommer, endnu ikke har udtalt sig herom.
Kan ministeren oplyse, hvornår det sker?
Jeg har set i høringssvarene, at ministeriet sådan lidt overordnet siger, at det bliver medio april, men når vi nu har en første behandling i dag, og når det ikke foreligger, så synes jeg, at det måske var rimeligt, at vi får at vide, hvornår vi kan forvente, at det foreligger.
I øvrigt finder SF, at det er som at sætte ræven til at vogte gæs, når Fjerkrærådet får en så stor indflydelse på, hvad der skal opfyldes af dyrevelfærdsbetingelser for at opnå dispensation.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om det ikke var rimeligt, at f.eks. dyrevelfærdsorganisationerne sad med ved bordet, når de betingelser skal fastlægges.
Opsummerende kan jeg sige, at det er godt, vi får minimumsregler for dyrevelfærd i kyllingeproduktionen i EU, men som det fremgår af min ordførertale, er der en hel del spørgsmål, som jeg forventer ministeren vil besvare her i dag.
Og så skal jeg hilse fra hr. Christian H. Hansen og sige, at han nærer de samme betænkeligheder ved forslaget, som jeg her har givet udtryk for.
René Christensen (DF), 2010-04-12:
Der er ingen tvivl om, at de har en interesse, og det skal de jo også have i forhold til dem, de repræsenterer.
Jeg er sikker på, at de medlemmer, som har med den her sag at gøre, også har viden på området, og jeg er fuldstændig vidende om, at vi har et problem her, også med hensyn til vægt, nemlig hvordan kyllingerne har det i forhold til deres kropsvægt, deres ben og andet.
Så jeg er enig i, at man ikke ensidigt skal lytte til én part, man skal lytte til flere parter.
Men jeg ser frem til udvalgsbehandlingen, og jeg er sikker på, at der er flere medlemmer af Folketinget, som ønsker at stille spørgsmål til den her sag, og så kan vi få en god debat under udvalgsbehandlingen om det her og få det til at lande fornuftigt.
Kristen Touborg (SF), 2010-04-12:
Jeg er enig i, at det er en god idé at høre de mennesker, der har forstand på området – vi kan også sige eksperterne – at høre, hvad de har at sige.
Det, der gør mig lidt betænkelig, er, hvis man udelukkende spørger dem, der altså direkte står for produktionen her, om, hvad det er, der skal til.
Derfor er mit eksakte spørgsmål til Dansk Folkeparti: Ville Dansk Folkeparti være indstillet på, at man ud over Det Danske Fjerkræraad også tog nogle andre repræsentanter med ind i den vurdering?
Det kunne f.eks. være nogle fra dyreværnsforeningerne – det kunne jo godt være, de havde en lidt anderledes holdning.
Sagen er jo, at vi bliver meget afhængige af, hvad eksperterne måtte sige, og man kan vel ikke påstå, at de er helt uvildige.
René Christensen (DF), 2010-04-12:
Jeg vil starte med at rette ordføreren.
Det er faktisk ikke engang kun til 40 kg, det er til 42 kg, at man kan hæve grænsen med de nye regler her.
Jeg vil sige, at man godt kan spørge nogle, som er dygtige på et område – det skal man altid gøre, man skal altid spørge dem, der har kompetencen – men det, der er interessant for os, er, hvad det er for nogle kriterier, der skal være opfyldt her, og hvordan man vil kontrollere dem.
Jeg synes faktisk, at selv om der er rigtig meget papir i den her sag, er det ikke særlig tydeligt at se, hvad det er for kriterier, der skal være opfyldt.
Kristen Touborg (SF), 2010-04-12:
Jeg kan høre, at ordføreren er meget opmærksom på, hvad der kan være af dyrevelfærdsmæssige problemer, i forbindelse med at man giver en dispensation fra 33 kg til 40 kg. Jeg vil godt spørge ordføreren, om det bekymrer Dansk Folkeparti, at det faktisk er Det Danske Fjerkræraad, der næsten egenhændigt får lov at bestemme, hvad det er, der skal til for at få den dispensation, og om Dansk Folkeparti har gjort sig nogle overvejelser om, om det er hensigtsmæssigt, eller om det er sådan noget i retning af at sætte ræven til at passe gæs.
René Christensen (DF), 2010-04-12:
Jeg er faktisk ordfører på forslaget her, og jeg vil sige, at selv om der er lang tid til juleaften, er det næsten lige før, vi er i gang med den nu, for det her er da pakket forholdsvis godt ind.
Når vi så får læst forslaget igennem – og det er beskrevet meget, meget fyldigt, i hvert fald på mange sider, hvad det her drejer sig om – kan vi jo se, det får en klang af, at man faktisk ønsker at komme op på det, der ligner 42 kg pr. m2, selvfølgelig hvis der er nogle kriterier, producenten lever op til.
Det handler bl.a. om dødeligheden, og der vil jeg i hvert fald sige, at vi har en hel masse spørgsmål til, hvordan man sådan vil gå ind og kigge på det her.
Vi er meget, meget enige i, at man skal belønne landmænd, som er dygtige landmænd – det system kan vi faktisk godt lide.
Men når det handler om, hvordan den her dødelighed skal kontrolleres, tror vi, det bliver meget svært, for når vi snakker kyllinger her, snakker vi jo meget, meget store antal dyreenheder, og hvordan vil man holde styr på det antal?
Når det handler om, hvordan man vil gå til værks, står der: »For så vidt angår kravet til dødeligheden foreslås det dog samtidig, at fødevareregionen kan tillade, at belægningsgraden forøges, uanset at kravene til den samlede dødelighed ikke er opfyldt, …«. Så begynder det at blive sådan, at man næsten skal være advokat for at forstå det her.
Altså, selv om man har en høj dødelighed, kan man godt få lov til det i særlige tilfælde.
Hvad er det for særlige tilfælde, der gør, at man godt kan få lov til at komme op på de 42 kg?
En anden ting, som jeg synes virker lidt mærkelig lige i den her tid,
er i forhold til den ekstra kontrol, der skal være på slagterierne, hvilket vi for så vidt er meget, meget enige i at der skal være.
Det er mere måden, som man skriver det på.
Her står: »Lovforslaget vurderes ikke at have økonomiske og administrative konsekvenser for det offentlige af betydning, idet de merudgifter, som forslaget vil medføre for fødevareregionerne, herunder embedsdyrlægerne på slagterierne, i vidt omfang foreslås finansieret ved brugerbetaling.«
Det vil sige, at man vil bruge det samme koncept, som man har brugt på svineslagterierne, hvor vi nu kæmper med at få bragt prisen ned, og hvor staten desværre har vist, at når den går ind og påtager sig sådan en opgave, magter den ikke at holde styr på økonomien, som vi har set løbe helt løbsk.
Vi har netop her i sidste uge været ude at kigge på, at landbruget har det svært, og derfor har man lavet en pakke, hvor man tilgodeser landbruget i en periode og hjælper landbruget igennem, så vi stadig kan have liv i vores yderområder.
Så synes jeg, der skulle stå noget om, hvad prisen bliver for kontrollen på de her slagterier, for skal vi nu til at have den diskussion for de her slagterier også, ligesom vi har haft den for svineslagterierne?
Det ville være rigtig, rigtig ærgerligt, specielt i den her situation.
Jeg vil sige, at som udgangspunkt kigger vi selvfølgelig på det her forslag, men vi har en del spørgsmål, som vi rigtig gerne vil have besvaret, inden vi skal tredjebehandle det.
Karen Hækkerup (S), 2010-04-12:
Tak for det, hr. formand.
Det er faktisk ikke mig, der er ordfører, men da vores ordfører på området, hr. Bjarne Laustsen, ikke har mulighed for at møde op i dag, har han bedt mig om at læse en tale højt, og det vil jeg naturligvis gerne gøre: Enhver forbedring af dyrevelfærden hilser vi velkommen, og det gælder også det foreliggende forslag til ændring af loven om slagtekyllinger.
Bag forslaget ligger ønsket om at omsætte EU’s direktiv om minimumsbeskyttelse af slagtekyllinger, som skal være gennemført inden den 1. juli 2010.
Forslaget vil overføre direktivet til dansk ret, mens de gældende danske regler vil blive opretholdt på centrale punkter, selv om det indebærer skærpelser set over for slagtekyllingedirektivet.
De øvrige væsentlige ændringer tager sigte på dels at ændre de eksisterende regler om den tilladte belægningsgrad på virksomheder, der behandler slagtekyllinger, dels på at skærpe tilsynet med slagterierne.
Endelig er der ændringsforslag om producenternes egenbetaling for stikprøvekontrol samt øvrige skærpelser af dyrevelfærdsstandarden, herunder en uafbrudt mørkeperiode, som skal ligge på samme tidspunkt af døgnet igennem produktionsperioden.
Da vi vedtog den tidligere lov om slagtekyllinger, havde vi betænkeligheder, fordi vi især gerne ville have belægningen ned på under 40 kg pr. m2.
Vi mener således, at belægningen på 33 kg pr. m2 indtil videre er ganske rimelig og ikke bør udvandes.
Socialdemokraterne kan støtte alle disse fornuftige initiativer, idet dyrevelfærden i landbrugsproduktionen bliver forbedret, noget, som navnlig de kritiske forbrugere har krævet i meget lang tid.
Nu står vi i den heldige situation, at fortidens ønske om en fælles EU-standard er blevet virkelighed.
Vi har længe erkendt, at hovedårsagen til velfærdsproblemerne ligger i, at man – uden skelen til velfærdsproblemer – har foretaget en helt ensidig udvælgelse af kyllinger for at få dem til at vokse hurtigt.
Ikke mindst findes der dokumentation for, at kyllingernes ben ikke har kunnet klare den hurtige vækst.
I rækken af høringssvar kan jeg pege på flere interessante holdninger og forslag, som ministeren gerne må tage stilling til, ikke mindst fordi det vil være relativt ukompliceret at tage dem med.
Dyrenes Beskyttelse kritiserer, at grænsen for den maksimale belægningsgrad er på 33 kg pr. m2, og det vil være naturligt at høre ministerens reaktion på denne indvending.
Det Jordbrugsvidenskabelige Fakultet i Århus peger på et paradoksalt forhold, nemlig at slagtekyllingebedriften efter forslaget skal følge Det Danske Fjerkræraads retningslinjer for hold af slagtekyllinger, men at disse retningslinjer slet ikke foreligger.
Jeg vil derfor bede ministeren gøre rede for, hvornår Fjerkræraadet har et resultat af deres overvejelser.
Samme høringssvar er ligeledes kritisk over for pointsystemet for trædepudevurderingen, hvad vi også ser alvorligt på. Tiden tillader ikke, at ordføreren kommer ind på samtlige forhold, som høringssvarene tager op, men vi ser frem til en interessant udvalgsbehandling.
Således skrevet af hr. Bjarne Lausten og fremført af mig.
Kim Andersen (V), 2010-04-12:
Tak for ordet.
Det er et forslag, som skal gennemføre dele af et EU-direktiv om minimumsforskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger, det såkaldte slagtekyllingedirektiv.
Forslaget indeholder både forslag om at ændre den tilladte belægningsgrad på slagtekyllingebedrifter og om en skærpelse af tilsynet på slagterierne.
Som reglerne er i dag, er det muligt at have en gennemsnitlig belægningsgrad på op til 40 kg pr. m2.
Dette lovforslag skærper reglerne og sænker udgangspunktet for belægningsgraden til maksimalt 33 kg pr. m2.
Det gælder bl.a. slagtekyllingernes forhold med hensyn til lysprogrammer, strøelse, ventilation, klimastyring, ammoniakkoncentration, temperatur, luftfugtighed m.m.
Desuden vil forslaget skærpe tilsynet med slagtekyllingernes velfærd, i forbindelse med at de ankommer til slagteriet.
Bedre oplysning fra producentens og skærpet kontrol og overvågning fra embedsdyrlægens side skal betyde, at slagtekyllingers forhold jævnligt kontrolleres og sikres.
Det er vi tilfredse med.
Det er godt, at vi med det her forslag på den måde kan forbedre dyrevelfærden for slagtekyllinger og sikre, at de opdrættes under rimelige og ordentlige forhold.
Med de ord skal jeg tilsige Venstres fulde støtte til forslaget.
Tom Behnke (KF), 2010-04-12:
Hvis en virksomhed, der er ude i økonomiske vanskeligheder, i øvrigt er levedygtig, er det jo ærgerligt, hvis det er sådan, at lovgivningen og de regler, vi har i dag, kun kan føre ét sted hen, nemlig til en konkurs – nedlæggelse af virksomheden, ophævelse af virksomheden, fyring af medarbejdere.
Det vil jo være hensigtsmæssigt, hvis der i forbindelse med rekonstruktion – altså med en virksomhed, som er ude i økonomiske vanskeligheder, men i øvrigt er levedygtig, og hvor der kan udpeges en rekonstruktør, som kan gå ind – er mulighed for at komme med et forslag til, hvordan man kan få rettet op på økonomien, så virksomheden kan fortsætte med det, som virksomheden egentlig er bedst til, nemlig f.eks. at producere en vare eller en tjenesteydelse.
Vi synes derfor, at forslaget her er et rigtig godt forslag, der prøver at gøre op med den situation, at hvis man ude i økonomiske vanskeligheder, er den eneste mulighed sådan set konkurs.
Det bør det ikke være, og det skal det heller ikke være; der bør være muligheder der, hvor der er håb for, at det kan blive bedre.
De muligheder skal man udnytte eller i hvert fald prøve på at udnytte.
Derfor er vi fra konservativ side tilfredse med, at man nu har gennemskrevet kapitlet om det her, sådan at vi får de her muligheder for, at levedygtige virksomheder rent faktisk kan komme til at køre videre.
Så på alle måder støtter vi forslaget fra konservativ side.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-12:
Det er jo sådan, at det generelt er domstolene, der vurderer, hvordan der skal straffes inden for strafferammerne.
Vi kan udvide strafferammerne, det har vi gjort i en række sammenhænge, men det er jo i sidste ende domstolene, der vurderer, hvordan man skal placere straffen inden for de strafferammer, der er, og det tror jeg som udgangspunkt er en fornuftig arbejdsdeling, nemlig at der er den arbejdsdeling, at Folketinget lægger nogle strafferammer, og så er det en konkret vurdering, hvor inden for strafferammen straffen i den konkrete sag skal ligge.
Men det er da klart, at Folketinget, når vi øger strafferammerne, må have en forventning om, at domstolene så tager hensyn til det, for så får man jo mulighed for at gå højere op.
Og det er også mit indtryk, at det er et hensyn, som domstolene rent faktisk tager.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-12:
Det er sjovt, det her er ikke det eneste sted, jeg nogle gange bliver kaldt Pernille, så det er o.k.
Men det at man udvider fodlænkeordningen, som man gør her, så der højst sandsynligt er flere, der skal afsone deres domme i fodlænker, betyder ikke nødvendigvis, at kvaliteten af netop fodlænkeordningen bliver forringet.
Kriminalforsorgen har sådan set et ansvar for at sikre, at kvaliteten også er i orden på det her område.
Og det må vi huske på jo er et ansvar, som vi har givet dem at sikre, og det er jo noget, som vi i Dansk Folkeparti bakker op om.
Line Barfod (EL), 2010-04-12:
Det er muligt, at hr. Tom Behnke ikke synes, at de flere hundrede millioner kroner, som telebranchen bruger på den her overvågning, har nogen betydning.
Men det andet er jo, at hr. Tom Behnke går ud fra, at det i den her registrering af alle de lovlydige borgere automatisk popper op, når nogle så er i gang med at begå eller planlægge en forbrydelse.
Det gør det jo ikke.
Politiet bliver jo stadig kun opmærksomme på, at der er et problem, hvis de går ind og undersøger det.
Det er jo først, når de har den konkrete mistanke, at de går ind og beder om at få alle de her registreringer, og det er dér, at man risikerer, at det simpelt hen drukner i de mange milliarder af oplysninger, og at det ville være bedre, hvis politiet kunne bruge ressourcerne på at gå ind og koncentrere sig om, hvor mistankerne er.
Tom Behnke (KF), 2010-04-12:
Nu er det jo også en forvanskning, for der er jo ikke nogen politifolk, der sidder og foretager de her registreringer og bruger tid på det.
Det, som fru Line Barfod siger, er, at når nu forbrydelsen er sket, eller man har en konkret mistanke om, at den er lige ved at ske, så kan politiet gribe ind og gøre noget.
Ja, men så mangler man da alt det forudgående, hele planlægningsarbejdet, hele netværket, oplysningerne om alle de andre, som har været med til den her forbrydelse.
Det mister man da, hvis ikke man kan gå ind og se på en registrering, der er foretaget af det historiske, altså her et år tilbage i tiden, og se, hvem det egentlig var, der var med i netværket til at lave den her forbrydelse.
Når først forbrydelsen er sket, så er det kun den enkelte gerningsmand, man kan få fat i, så er det jo først dér, man kan begynde at gå ind og kigge på computere osv.
Så mister man ikke temmelig meget?
Line Barfod (EL), 2010-04-12:
Politiet har mulighed for at lave telefonaflytninger, politiet har mulighed for at beslaglægge computere osv., politiet har mange flere muligheder for at finde spor, også elektroniske spor, i dag, de har mulighed for at følge pengestrømmene osv., de har mange flere muligheder, end de havde tidligere, før vi kom ind i den elektroniske tidsalder.
Så der er mange muligheder, men det er klart, at det kræver flere ressourcer, end hvis man har samtlige oplysninger om alle borgere registreret.
Men det er en afvejning.
Ønsker vi, at politiet skal bruge ressourcerne dér, hvor man har mistanken?
Det, vi så med 11. september, var jo, at man havde oplysningerne om, at der var nogen, der opførte sig mistænkeligt, men fordi man havde så mange oplysninger om så mange, også lovlydige borgere, så fik man ikke sorteret ordentlig i oplysningerne.
Jeg er bange for, at når vi bruger alle kræfterne på at registrere alle de lovlydige borgere i stedet for på godt politiarbejde, så er der faktisk også en del, der går fri.
Tom Behnke (KF), 2010-04-12:
Kan fru Line Barfod så ikke prøve at forklare mig, at hvis nogle via internettet eller telefoner har haft et netværk, hvor de har koordineret en forbrydelse, og det er den eneste dokumentation, der egentlig ligger for, at de her mennesker sammen har koordineret den forbrydelse – og man kan ikke gå ind og se og dokumentere, at de har haft forbindelse til hinanden via internettet eller via telefonnettet eller på anden elektronisk måde, for det kan man jo ikke i fru Line Barfods verden – hvordan skal politiet så nogen sinde være i stand til at løfte en sådan sag og sørge for, at de skyldige, der har været ude at begå drab, seksuelle overgreb på børn osv., bliver retsforfulgt og straffet, hvis politiet i princippet billedlig talt skal have bind for øjnene og hænderne på ryggen?
Hvad er det for nogle tiltag, politiet skal benytte sig af, hvad er det for en efterforskningsmetode, man skal benytte?
Line Barfod (EL), 2010-04-12:
Jeg er grundlæggende enig i, at vi skal fange dem, der begår forbrydelser, og især dem, der ønsker at indskrænke retsstaten eller fjerne retsstaten, som nogle terrorister vil – det er deres erklærede mål at undergrave demokratiet, at få afskaffet demokratiet.
Men så synes jeg, at vi skal fange dem og stoppe dem.
Jeg synes ikke, at vi selv skal begynde at undergrave demokratiet, og jeg mener, at det er den helt forkerte vej, man slog ind på efter den 11. september, hvor man i stedet for at sige, at vi målrettet går ud og forsvarer vores demokrati, begyndte selv at indskrænke nogle af vores grundlæggende demokratiske rettigheder.
Det er den udvikling, jeg mener at vi skal gøre op med, og at vi skal begynde at tro på vores eget demokrati og begynde at kæmpe for det og så bruge de ressourcer, der er nødvendige for at fange dem, der prøver at angribe demokratiet, og dem, der i øvrigt begår alvorlige forbrydelser.
Karsten Nonbo (V), 2010-04-12:
Så det er lidt som en ulv i fåreklæder, når fru Line Barfod siger, at det er det, hun vil kæmpe imod, for det, der reelt sker, er jo, at vi giver frit lejde til dem, der vil omstøde retsstaten.