Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-02-21:
Det er ikke nogen hemmelighed, at jeg har glædet mig til den her debat.
I Dansk Folkeparti glæder vi os faktisk generelt over de debatter, der for tiden er her i Folketingssalen om rigsfællesskabet og om færøske forhold, men jo i særdeleshed om grønlandske forhold.
De er interessante for tiden. Jeg må også sige, at jeg synes, at for hver gang vi har sådan en debat, er der en positiv udvikling i debatten.
Altså, da vi diskuterede storskalaloven tilbage i december, hvor den var blevet vedtaget i Grønland, fik vi jo alle sammen indtryk af, at regeringen i Danmark stak hovedet i busken og helst ville undgå enhver debat om de vilkår, som er indeholdt i storskalaloven, og de konsekvenser, der efterfølgende kan blive Grønland til del på grund af de investeringer, der kan komme ud af storskalaloven. Regeringen forsøgte endda med statsministerens brev til Folketingets formand at sige, at der var spørgsmål, som man – af rent princip – ikke ville besvare i Folketinget, fordi det var rent grønlandske forhold.
Det ville man slet ikke drøfte her i Folketingssalen.
Vi stod altså med et udgangspunkt, hvor det var endog meget svært at få en fordomsfri og åben debat her i Folketinget om de her forhold i en vigtig del af rigsfællesskabet.
Derfor har vi selvfølgelig fra Dansk Folkepartis side sammen med andre gode kræfter arbejdet ihærdigt på at få den her diskussion til at live op og blive legitim – altså en debat, hvor det anerkendes, at man selvfølgelig godt kan tage en debat om, hvad der foregår i Grønland, og hvilke konsekvenser der kan komme ud af storskalaloven på Grønland.
Det har vi gjort i en lang række samråd i Folketinget, og vi har gjort det i form af en hasteforespørgsel her i salen for et par onsdage siden og nu altså i forbindelse med en forespørgselsdebat i dag.
Senere kommer der et beslutningsforslag, som mere konkret definerer, hvordan vi synes man kan gribe arbejdet an med at sikre, at der også kommer danske investeringsinteresser i forbindelse med udvindingen af råstoffer.
Så vi får en lang række debatter, og vi kan jo konstatere, at for hver gang, vi har en debat, så rykker vi tingene lidt i en positiv retning.
Derfor bliver jeg også nødt til at anerkende og glæde mig over det forslag til vedtagelse, som vi er blevet enige om.
Det kan godt være, at det var hektisk i den sidste fase, men ikke desto mindre vil jeg gerne kvittere meget positivt for, at vi har kunnet nå til enighed om det forslag til vedtagelse, der foreligger.
For det forslag til vedtagelse understreger lige præcis vigtigheden af, at man kan debattere de her ting samlet og fordomsfrit, som der står.
Det er meget positivt, at Folketinget på den måde kan understrege værdien af rigsfællesskabet, hvilket Dansk Folkeparti også meget gerne vil understrege vigtigheden af.
Man må forholde sig til, at vi fra dansk side må kunne diskutere de her ting fuldstændig frit og uden fordomme.
For lige så vel som det på Grønland skal kunne diskuteres, hvordan tingene udvikler sig, skal vi også kunne diskutere det her i Danmark.
Det er det, som demokrati og folkestyre faktisk går ud på.
Det synes vi er rigtig, rigtig flot.
Jeg vil gerne understrege, at for os i Dansk Folkeparti handler rigsfællesskabet om meget mere end økonomi, og vi er ærgerlige over, at der er en del aktører – nu altså også manifesteret i den grønlandske debat her i valgkampen – der ikke har det på den måde.
Vi er ærgerlige over, at der findes folk, som alene tillægger rigsfællesskabet værdi, når det handler om økonomi, og om, at der er en afhængighed af, at Danmark og danske skatteydere årligt sender store bidrag til Grønland for at understøtte det grønlandske samfund.
For os i Dansk Folkeparti er rigsfællesskabet meget mere end økonomi.
Det er sådan set derfor, at vi synes, at det er godt, at Danmark har understøttet det grønlandske samfund økonomisk.
Jeg må bare indtrængende bede om, at der virkelig bliver tænkt over, hvad det kan få af konsekvenser – også i forhold til en reaktion over for Danmark.
Men i samme øjeblik, at råstofindvindingen er af en karakter, der gør, at vi kan klare os selv økonomisk, så skal I ikke regne med, at vi ønsker at være sammen med jer mere.
Det er altså mærkeligt at sige til danske skatteydere, der hvert år skal betale mellem 3,5 og 4,5 mia. kr., at vi baserer fællesskabet på det.
Vi mener, at man burde tage udgangspunkt i, at rigsfællesskabet er baseret på et historisk kendskab og et slægtskab mellem Danmark, Færøerne og Grønland, og at det har meget stor betydning for rigtig mange mennesker.
Der er mange danskere, der har meget stærke rødder i og tilknytning til Grønland, ligesom der er mange grønlændere, der har det i forhold til Danmark.
Det giver et langt stærkere bånd end det, der handler om økonomi.
Det er i hvert fald vores ønske, at valgkampen på Grønland kommer til at illustrere det, og at man på Grønland også vil anerkende den del.
Ja, det er fuldstændig klart.
Vi er et parti, der er et hundrede procent funderet på demokratiets vilkår.
Vi kæmper for det, vi tror på, her i Folketinget, og vi måtte acceptere, at vi i debatten om selvstyreloven kom i mindretal.
Det betyder ikke, at vi har ændret holdning; vi har skrevet, præcis hvad vi mener om selvstyreloven, i det betænkningsbidrag, som vi afgav dengang – det er fem-seks fyldige sider, og det kan enhver forholde sig til.
Men vi anerkender selvfølgelig, at der var et flertal, der vedtog selvstyreloven, og vi konstaterer – og det gør vi jo også nu i forslaget til vedtagelse – at det jo er selvstyreloven, som forholdet mellem Danmark og Grønland nu hviler på.
Det betyder så ikke, at vi ikke mener, at man fra dansk side skal være utrolig aktiv for at vise grønlænderne, at der er alternative investeringsmuligheder på Grønland ud over at ringe til Beijing og spørge kineserne, om de vil engagere sig voldsomt på Sydgrønland, måske med det til følge, at der kommer tusindvis af kinesiske arbejdere, som arbejder på løn- og arbejdsvilkår, som vi ikke bryder os om.
Det mener vi sagtens man kan, og det mener vi at man bør gøre.