runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2010-04-07:
Vil ministeren redegøre for, hvordan regeringen mener, kommunerne kan spare 2,5 mia. kr. på ældreområdet, uden at det medfører forringelser af arbejdsbetingelserne for hjemmehjælpere og andet plejepersonale og nedskæringer på den pleje, vores ældre har krav på?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-07:
Jamen det er jo en tilståelsessag.
Hr. Morten Bødskov står her og siger, at man hver dag arbejder på at finde bedre måder at løse opgaverne på, jamen hvad er præmissen for det spørgsmål, der bliver stillet her i dag?
Jeg har sagt, at jeg er forbløffet over de store forskelle, der er.
Jeg har sagt til Berlingske Tidende, at her må der da være et potentiale for, at vi kan løse opgaverne bedre.
Det indrømmer hr. Morten Bødskov, og alligevel vil hr. Morten Bødskov bebrejde mig, at jeg måske kan antyde, at man i Glostrup måske kunne lære lidt af Billund.
Det er da totalt naragtigt, at man skal stå her og høre på den slags ting, når hr. Morten Bødskov selv siger, at der dag for dag arbejdes på den opgave.
Vi siger jo bare: Lad os da gå videre ad det spor.
Morten Bødskov (S), 2010-04-07:
Vil ministeren redegøre for, hvordan regeringen mener, kommunerne kan spare 1,3 mia. kr. på folkeskolen, uden at det medfører forringelser af lærernes arbejdsbetingelser og nedskæringer på den undervisning, vores børn og unge skal have?
Tak for det.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-07:
Jeg går ud fra, at spørgeren henviser til den udmærkede artikel, som Berlingske Tidende bragte den 19. marts 2010.
Lad mig derfor for god ordens skyld klart fastslå, at regeringen ikke mener, at kommunerne skal spare 1,3 mia. kr. på folkeskoleområdet.
Artiklen i Berlingske Tidende og de forskellige regneeksempler, som fremgik, er en opfordring til alle kommuner om at gennemgå samtlige udgiftsområder for at se, om kommunerne kan få mere ud af de mange penge, der allerede bruges i dag.
I 2010 budgetterer kommunerne med at bruge knap 33.000 milliarder kroner på undervisningen i folkeskolen.
Al fokus fra oppositionens side er som regel rettet mod at tilføre ekstra midler, der kan lægges oven i de 33.000 millioner kroner på undervisningen i folkeskolen.
Regeringen er af den klare opfattelse, at vi kan anvende pengene bedre, end det er tilfældet i dag.
De regneeksempler, der blev fremlagt i Berlingske Tidende, illustrerer et betydeligt potentiale, hvis kommunerne lader sig inspirere af hinanden, og intentionen med regneeksemplerne var netop at anspore kommunerne til at gå i gang med dette arbejde.
Morten Bødskov (S), 2010-04-07:
Tak for det, hr. formand.
Det er jo mange tal, der er i spil, og det er selvfølgelig ikke betryggende, at vi har en finansminister, som siger, at der bliver brugt 33.000 milliarder kroner på folkeskolen.
Det var da udmærket, at finansministeren trods alt nåede at rette det.
Men det, der ligesom er sagens kerne her igen, er jo, at man fra regeringens side siger, at der er et potentiale, som kan hentes ind, ved at X kommune har de samme udgifter til folkeskolen som Y kommune.
Det, man bare glemmer, er, at der jo er forskel i elevsammensætningen.
Der er politiske valg, som bliver truffet i kommunalbestyrelsen, der er løfter, der er givet af regeringen, som man forsøger at indfri lokalpolitisk, når byrådene sidder der og diskuterer, hvad det er for en folkeskole, de vil have.
Så kommer finansministeren her og siger: Nu skal I høre, der er mulighed for at spare 1,3 mia. kr. på folkeskolen.
Og så er det bare, at vi spørger: Kan vi ikke få at vide, hvad det er for folkeskoler, som skal reducere servicen, for pengene falder ikke ned fra himlen, ej heller for regeringen, og derfor må man jo anvise, helt præcis hvor det er, man vil spare 1,3 mia. kr. på folkeskolen.
Hvad er det for kommuner, som skal reducere servicen?
For det må være det, der er konsekvensen af regeringens politik.
Så kan det godt være, at vi har en finansminister, som taler sig så meget op, at han anklager spørgere og KL's formand eksempelvis for at være naragtige, men det, der netop blev sagt tidligere, var sådan set bare det, den nyvalgte formand for Kommunernes Landsforening, Jan Trøjborg, har sagt, nemlig at der hver dag sidder borgmestre og vender hver en femøre rundtomkring i kommunalbestyrelserne.
Hvorfor?
Fordi regeringen udgiver den her type af farvestrålende publikationer med megaløfter om, hvad man vil gøre for børn og ældre og folkeskoler, og det er bare en bunden opgave, at man selvfølgelig skal vende hver en femøre derude.
Det gør man i dag.
Og så kommer regeringen med ekstra sparekrav på 10 mia. kr., og så skal de der 1,3 mia. kr. findes.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-07:
Jo tak.
Vil ministeren redegøre for, hvordan regeringen mener, kommunerne kan spare 2,5 mia. kr. på ældreområdet, uden at det medfører forringelser af arbejdsbetingelserne for hjemmehjælpere og andet plejepersonale og nedskæringer på den pleje, vores ældre har krav på?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-07:
Nu vil jeg så prøve at opsummere, hvad det var, den her diskussion handlede om.
Den handlede for mit vedkommende om – og det var det ærinde, jeg havde – at man skal lære af de bedste på de her store velfærdsområder.
Kommunerne skal via benchmarking og erfaringsudveksling lære af de gode eksempler, og hvis kommunerne med de højeste udgifter lærer af de kommuner, der bare har de gennemsnitlige udgifter, så vil der være et potentiale i størrelsesordenen 2,3 mia. kr. på børnepasningsområdet, 1,3 mia. kr. på folkeskoleområdet og 2,5 mia. kr. på ældreområdet. Er det helt udelukket, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn, også når man tager de ideologiske socialdemokratiske briller på, at sige: Vi kan gøre det bedre, vi kan få mere ud af pengene?
Jeg synes, det triste ved den diskussion, vi har haft her, er, at Socialdemokraterne fuldstændig udelukker muligheden for, at vi kan udnytte pengene bedre.
Det er en trist, trist indstilling at have.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-07:
Vil ministeren redegøre for, hvorfor regeringen mener, at nulvækst i det offentlige ikke medfører nedskæringer på den grundlæggende velfærd og fyringer af offentligt ansatte?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-07:
Her vil jeg så gerne takke spørgeren for muligheden for endnu en gang at forklare, at det at holde udgifterne i ro ikke medfører nedskæringer og massefyringer.
Det har jeg tidligere haft lejlighed til at forklare, men spørgsmålsformuleringen her vidner jo om, at hr. Rasmus Prehn endnu ikke har forstået budskabet, så derfor vil jeg gerne gentage det.
Det at holde de offentlige udgifter i ro betyder, at udgifterne løbende stiger i takt med pris- og lønudviklingen.
Det vil sige, at det overordnet er muligt at fastholde det samme antal ansatte, som man har i år, til næste år, og man har mulighed for at købe de samme varer og de samme tjenesteydelser, fordi lønudgifterne fremskrives med lønudviklingen og tjenesteydelser og varekøb med prisudviklingen.
Så det at holde det i ro betyder, at udgifterne reguleres, og at der derfor ikke samlet set er tale om nedskæringer i ressourcerne til offentlig service eller i den offentlige beskæftigelse.
Det kan man også se på side 105 i det konvergensprogram, som blev offentliggjort i februar måned, hvor det om det reelle offentlige forbrug hedder, at det beregningstekniske forløb indebærer, at den offentlige beskæftigelse er uændret fra 2010 til 2013 og stiger svagt fra 2013 til 2015, og det kan ses i lyset af, at den offentlige beskæftigelse i år, altså i 2010, skønnes at være cirka 8.000 personer højere end i sidste års konvergensprogram.
Det er altså værd at bemærke, at det offentlige forbrug i dag udgør den højeste andel af samfundsøkonomien nogen sinde, og det er der, vi siger til danskerne: I lyset af den internationale krise skulle vi så ikke lige sikre, at vi i de næste år holder de offentlige udgifter i ro?
I lyset af at det er en sag, som Socialdemokratiet turnerer med, en sag, som er opfundet af Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, har vi for lang tid siden lagt et notat på Finansministeriets hjemmeside, der tilbageviser den påstand, som hr. Rasmus Prehn er kommet med her.
Jeg synes ikke, at vi skal stå her og jonglere med tal mod hinanden.
Jeg synes, at alle, der er interesseret i at finde ud af, om det, hr. Rasmus Prehn siger, er rigtigt, og som han har fået af Arbejderbevægelsens Erhvervsråd ved nogle fupberegninger, skal læse svaret på Finansministeriets hjemmeside.
Så behøver vi ikke at bruge mere tid på at diskutere den her sag.
Det, der er sagen, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn, som jo også forbløffer igen og igen, når man citerer, hvad vi foretog og foreslog vi 2007,
er, at der er kommet en international økonomisk krise i 2008 og 2009, og at den fortsætter her i 2010, en kendsgerning, som jo tilsyneladende er fløjet fuldstændig hen over hovedet på hr. Rasmus Prehn.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-07:
Nu var det jo faktisk Socialdemokratiet, der var de første her i Folketinget til at påpege problemstillingen med den krise, der var under opsejling.
Vi advarede regeringen mod det her, men man lyttede jo ikke fra regeringens side.
Med hensyn til mit argument om det med de 0,7 pct. vil jeg sige, at det jo kommer fra et svar, som er blevet sendt fra Finansministeriet til Folketinget.
Det er jo altså ikke noget, Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har fundet på; de har taget udgangspunkt i, hvad ministeriet selv har svaret.
Så jeg synes, at alle, der sidder og lytter med her, endelig skal gå ind og kigge på både Finansministeriets hjemmeside og også gerne Arbejderbevægelsens Erhvervsråds hjemmeside for at se, hvad der er op og ned i forhold til det her.
Men i mellemtiden kan man jo også kigge ud af vinduet og kigge på, hvad virkeligheden er, og der er virkeligheden den, at landets kommuner giver udtryk for, at nulvækst betyder, at vi skal spare; vi skal afskedige skolelærere, vi skal sende de varme hænder fra ældreplejen hjem med en fyreseddel osv. osv.
Folk, der har fået skattelettelser, kan nu se, at den forringelse, de får i velfærdssamfundet, faktisk er større end det, som de har fået i skattelettelser.
Skattelettelserne er blevet festet op af de allerrigeste, almindelige lønmodtagere får en lang næse og ringere velfærd.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-07:
Jeg vil sige til hr. Rasmus Prehn, at ting jo hele tiden udvikler sig.
Der kommer nu 35.000 færre skoleelever i de kommende år.
Det betyder da selvfølgelig, at det får nogle konsekvenser for det antal medarbejdere, der er i folkeskolen, at der kommer 35.000 færre børn.
Omvendt ved vi, at der bliver flere ældre, og derfor er opgaven jo, at vi omstiller samfundet hele tiden, og derfor er det jo en forrykt argumentation, hr. Rasmus Prehn fremfører, med, at ingenting kan laves om.
Vi er da nødt til at være forandringsparate hele tiden og ikke sige, at man nu ikke på en skole i Vejle kan afskedige 11 lærere, og at det er en katastrofe, når børnetallet falder.
Så er man da nødt til at være realistisk og lave en omstilling og specielt en glidende omstilling fra børn til ældre, når det er den udvikling, vi står over for i de kommende år.
Derfor er hele det der angreb, som hr. Rasmus Prehn så stolt står og fører frem om, at alting har den ideelle tilstand, og at regeringen, der prøver at tackle nogle af de udfordringer, er helt galt på den og er helt ond, jo udtryk for en meget, meget bagvendt indstilling til det at løse samfundsopgaver.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-07:
Sagen er jo den, at da vi havde folketingsvalg tilbage i 2007, turnerede regeringen rundt og sagde til danskerne: Der er råd både til velfærd og til skattelettelser.
Så skyndte man sig at give skattelettelserne i 100.000-kroners-klassen til de allerrigeste i Danmark, og da de skattelettelser var blevet givet og festen var blevet holdt blandt de allerrigeste, skulle der strammes op på velfærden.
Så skulle der være nulvækst.
Så hvis man kommer ned på nulvækst, vil det altså betyde en udhuling af velfærden.
Er det ikke korrekt, at Finansministeriet har svaret det op til flere gange, altså at et uændret niveau af service svarer til 0,7 pct. for simpelt hen at kunne holdes oppe på det niveau?
Har Finansministeriet ikke svaret det tidligere?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-07:
Jeg må altså bare sige, at hr. Rasmus Prehn er i modsætning til kommunaldirektørerne, som i en undersøgelse for nylig udtalte, at der selvfølgelig var ting, der hændte i forbindelse med effektiviseringer.
Vi kan jo så sent som i dag læse meningsmålinger i aviserne om, at selv de offentligt ansatte mener, at arbejdet kan tilrettelægges anderledes og derfor mere effektivt, så det er jo interessant, at kommunaldirektørerne, medarbejderne i kommunerne, regeringen og andre mener, at man godt kan vinde noget ved at tilrettelægge arbejdet anderledes, hvorimod Socialdemokratiet mener, at tingenes tilstand er den mest ideelle, og at ingen kan få mere ud af pengene.
Jeg sidder her med en liste, der viser, at i Glostrup bruger man 61.564 kr. til dagpasning og i Billund 30.727 kr., og jeg stiller bare det enkle spørgsmål: Kunne man godt lære noget af dem, der løser opgaven lidt anderledes?
Kunne man lære at tilrettelægge tingene mere effektivt?
Det synes jeg ærlig talt at vi skylder skatteyderne, og jeg synes, det er en noget passiv indstilling fra Socialdemokratiets side at sende den besked til skatteyderne, at man ikke kan få mere ud af skattekronerne.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-07:
Ja, vi spørger om det samme, for vi får ikke noget svar.
Sagen er den, at naturligvis kan man altid prøve at finde effektiviseringer.
Men det er sådan, at Venstres fremtrædende borgmestre gør opmærksom på, at så mange penge, som regeringen vil spare, kan man altså ikke finde ved det her.
De kan i hvert fald ikke få det til at hænge sammen.
at hvis de skal finde de penge, som finansministeren lægger op til her, så er det færre hjemmesygeplejersker, så er det lukning af plejehjem.
Det synes jeg – og det synes Socialdemokratiet – at ministeren skulle være ærlig og sige til danskerne: Det er nu engang regeringens politik.
Så vi lukker plejehjem, der er færre hjemmesygeplejersker osv. Det skulle man tage og sige åbent og ærligt i stedet for at blive ved med at gentage det samme om at lave effektiviseringer, som vi jo er enige om at man skal prøve at gøre.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-07:
Jeg vil sige til hr. Morten Bødskov: Københavns Kommune anvender 73.311 kr. pr. over-65-årig.
Kerteminde bruger 38.928 kr.
Mener hr. Morten Bødskov seriøst, at det er dobbelt så godt i København, som det er i Kerteminde?
Det er jo forbløffende, at hr. Morten Bødskov stiller sig op her i Folketingssalen og siger, at de beløb, man bruger, ikke kan være mindre, at vi ikke kan gøre det bedre for de ældre, desværre.
Det er jo en helt urimelig måde at tackle de udfordringer på, som det danske samfund har.
Selvfølgelig kan man alle steder bruge pengene smartere og hele tiden være mere kreativ.
Det er da en proces, der aldrig nogen sinde slutter.
Vi skal hele tiden arbejde med de her ting.
Hr. Morten Bødskov indleder sit spørgsmål med at sige: Selvfølgelig kan man gøre det bedre, der gøres et stort arbejde i kommunerne for at gøre det bedre.
Men når regeringen siger det, kan det ikke lade sig gøre.
Det er jo noget vrøvl.
Som ved de foregående spørgsmål går jeg ud fra, at spørgeren igen henviser til den udmærkede artikel, som Berlingske Tidende bragte den 19. marts 2010.
Og selv om der nu er tale om en ny spørger, afslører spørgsmålsformuleringen, at også hr. Rasmus Prehn enten ikke har eller ikke vil forstå budskabet i den omtalte artikel.
Lad mig derfor endnu en gang slå fast: Regeringen mener ikke, at der skal spares 2,5 mia. kr. på ældreområdet i kommunerne.
De regneeksempler på bl.a. ældreområdet, der indgår i artiklen i Berlingske Tidende, skal ses som en klar opfordring til kommunerne om at gennemgå den kommunale økonomi for at se, om man kan få mere ud af de mange penge, der allerede bruges i dag.
Kommunerne budgetterer i 2010 med at bruge godt 45.000 mio. kr. på ældreområdet, herunder bl.a. på pleje og omsorg af ældre, hjælpemidler, forebyggende indsats og genoptræning.
Det er et meget stort beløb, og kan kommunerne blot effektivisere med 5 pct. af deres nuværende udgifter på ældreområdet, vil det frigøre 2¼ mia. kr., som kommunerne kan bruge til bedre service til borgerne.
Derfor er regeringen meget optaget af, hvordan vi anvender de 45 mia. kr. på ældreområdet bedst muligt, og hvordan vi sikrer, at vi får mest mulig velfærd for pengene.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-07:
Ja, mest mulig velfærd for pengene kan vi i hvert fald sagtens blive enige om.
Nu har vi haft en lang debat her, også med den foregående spørger, og sagen er jo den, at kommunerne virkelig knokler for at få mest muligt for pengene.
Nu siger de altså fra og siger: Hvis vi skal spare det, som ministeren lægger op til, kommer det til at gå ud over kernevelfærden.
Der har vi tidligere i dag repeteret, hvad den tidligere formand for Kommunernes Landsforening, Venstremanden Erik Fabrin, har sagt.
Vi ved, at borgmesteren i Esbjerg, Venstremanden Johnny Søtrup, har sagt det.
Vi kunne nævne borgmesteren i Herning, vi kunne nævne den nye Venstreborgmester i Glostrup, hvor vi kan forstå at det ser rigtig skidt ud – der er jo en Venstreborgmester nu.
De har faktisk alle sammen sagt: Jamen så nemt er det ikke.
Vi knokler for at få mest mulig velfærd for pengene, men hvis vi skal spare så meget, som regeringen lægger op til, kan det mærkes, og så kommer det til at gå ud over kernevelfærden.
Vi kan jo blive ved med at læse op af citater og diskutere frem og tilbage i den her debat, men lad os prøve at dykke ned i virkeligheden.
Jeg har prøvet at kigge på Silkeborg Kommune, der har lavet sådan et sparekatalog, hvor de lægger op til, hvad man kan gøre for at spare på ældreområdet.
Det er jo altså en kommune, som indtil for nylig har været ledet af regeringspartiet De Konservative.
Og de lægger så op til 35 forslag til besparelser, hvor man så alt i alt kan spare 70 mio. kr. Bare for at nævne et par af eksemplerne er det forhøjelse af egenbetaling på madservice og mad på plejecentre, det er et ændret serviceniveau i praktisk bistand, det er reduktion af hjemmesygeplejersker i hvert område ved effektivisering, lukning af daghjem, lukning af plejehjem osv.
Det er jo sådan set den konkrete konsekvens ude i kommunerne.
Hvad siger ministeren til den konkrete virkelighed ude i kommunerne?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-07:
Ligesom det er tilfældet i det private erhvervsliv og for den sags skyld i staten og i regionerne, er der efter min mening også effektiviseringsmuligheder i kommunerne.
Det er regeringens klare opfattelse, og den opfattelse deler jo både borgmestre og kommunaldirektører.
I en rundspørge, som KL har foretaget, siger et stort flertal således, at der fortsat er effektiviseringsmuligheder.
Der vil jeg gerne henvise til Danske Kommuner nr. 37 fra 2009, hvor hr. Rasmus Prehn kan forsikre sig om, at kommuner, politikere og kommunaldirektører mener, at der er den her mulighed.
På ældreområdet viser regnskaberne for 2008, at kommunerne med det laveste ressourceforbrug kun brugte knap 40.000 kr. pr. 65-årig, hvorimod kommuner med det højeste ressourceforbrug brugte 70.000 kr. pr. plus 65-årig.
De forskelle afspejler naturligvis nogle politiske beslutninger, de afspejler noget demografi, men der er en betydelig variation mellem kommunerne, som viser, at der er et potentiale for bedre ressourceudnyttelse.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-07:
Jeg kan forstå på finansministeren, at han gerne vil starte med Adam og Eva igen og komme med nøjagtig den samme argumentation fra før.
Jeg synes, at vi var blevet enige om, at der naturligvis altid er noget at komme efter; der er altid en lille dum regel eller noget, der kan gøres lidt mere effektivt.
Sådan er det jo altid; der er altid noget, man kan gøre mere effektivt.
Men sagen er den, at hvis man spørger bredt i kommunerne, så siger de: Selv om vi gør det så godt, vi overhovedet kan, kan vi ikke spare de her 10 mia. kr., uden at det går ud over velfærden.
Hvis man bare regner på, hvad det får af konsekvenser i sådan et par kommuneeksempler, så kan man se, at hvis man skal spare 10 mia. kr. på landsplan, vil det for ældreområdet i Aalborg Kommune betyde, at man skal ud at afskedige 235 medarbejdere.
I Fredensborg, hvor finansministeren selv er bosat, vil det være 47 medarbejdere i ældresektoren; i København vil det være 228, man skal afskedige.
Og i hele landet vil det altså svare til, at man skal afskedige 6.579 medarbejdere i ældresektoren, hvis de her 10 mia. kr. skal findes.
Så det betyder jo konkrete velfærdsforringelser for de ældre i Danmark, når man siger, at man kan spare de her penge.
Morten Bødskov (S), 2010-04-07:
Det er jo bare underligt, at vi har en finansminister, som ikke vil forholde sig til, hvad konsekvenserne vurderes at være i kommunerne af det, som finansministeren melder ud.
Altså, man må da forholde sig til, at hvis man skal nå regeringens mål om at spare de der 10 mia. kr., får det konsekvenser, eksempelvis i Fredensborg, hvor finansministeren selv er valgt, for, hvor mange der kan være ansat i f.eks. hjemmeplejen eller på plejehjemmene.
Det får konsekvenser, og det må man da sige.
Virkeligheden er jo den, som KL's nuværende formand, Jan Trøjborg, meget rigtig har sagt, at allerede i de økonomiaftaler, der er med kommunerne i dag, har regeringen virkelig sat tommelskruerne på kommunerne. Der er jo i regeringens i øvrigt meget skrøbelige økonomiske planer indregnet enorme effektiviseringskrav i kommunerne.
Så kommer man her med 10 mia. kr. oveni, og så er det bare, vi spørger helt stilfærdigt: Hvor er det på ældreområdet, de penge skal spares?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-07:
Til alt held kan vi jo se, senest i avisen i dag, at kommunalt ansatte også mener, at man kan få mere for pengene, at man kan lave bedre forretningsgange, at man kan tilrettelægge arbejdet bedre.
Vi kan se, at kommunalpolitikere og kommunaldirektører er af den samme opfattelse, at tingene kan gøres bedre.
Og det er da utrolig glædeligt, at der er den indstilling.
Det er tilsyneladende kun Socialdemokratiet, som er af den opfattelse, at alting har fundet sit ideelle niveau, og det er jo mærkeligt, at Socialdemokratiet lukker øjnene for, at tingene kan løses bedre og smartere, så vi kan skaffe endnu mere velfærd for de samme penge.
Det er også utroligt, når hundredtusinder af borgere i det her land oplever, hvordan krisen på deres arbejdsplads har nødvendiggjort, at man tilrettelægger arbejdet anderledes, at tingene ikke går lige så godt som tidligere, og derfor prøver man at finde nogle løsninger, nogle smartere løsninger, nogle mere økonomiske løsninger.
Det er helt forbløffende, at Socialdemokratiet fuldstændig lukker øjnene for, at pengene kan bruges smartere.
Jeg er forbløffet.
Morten Bødskov (S), 2010-04-07:
Jamen selv om finansministeren ikke har siddet særlig længe på posten ovre i den der store røde, meget tykke bygning, tror jeg dog alligevel, at hvis man spurgte de offentligt ansatte, som mener, der kan være mere effektivitet i arbejdet i dag, så ville mange af dem temmelig sikkert påpege, at den reform, den her regering har lavet af skattevæsenet, har været ét kaos, at den reform, man har lavet af politiet, ikke har været særlig heldig, at det kaos, man har skabt i tinglysningen, ikke har været særlig heldigt, at det kaos, man har skabt med kommunalreformen mange steder, ikke har været særlig heldigt.
Så pilen peger på regeringen, når det handler om, hvilke frustrationer der er skabt hos mange offentligt ansatte.
Så kommer man her – og det er jo det, der er pointen – og kræver 10 mia. kr. ekstra i besparelser.
Og der er det bare, vi spørger stille og roligt
: Når nu den nuværende formand for KL siger, at der allerede i de aftaler, man har lavet med regeringen, er meget skrappe krav til effektiviseringer – det ved finansministeren, han har selv lavet aftalen – hvor er det så, at de der ekstra penge skal hentes henne?
Altså, det må vi da få et svar på.
Man kan da ikke efterlade pensionisterne, folkeskoleeleverne og børnene i daginstitutionerne uden et svar, når man kommer som finansminister og kræver besparelser for 10 mia. kr.