runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Adsbøl (DF), 2016-04-06:
Hvilke overvejelser gør ministeren sig i anledning af drabet på den 57-årige social- og sundhedsassistent på bostedet Lindegården i Roskilde begået den 25. marts 2016 af en 30-årig psykisk syg og misbrugende beboer?
Jeg kan af ministerens besvarelse forstå, at ministeren mener, at der simpelt hen mangler klare regler på det her område, og det er det, ministeren er i gang med at arbejde på sammen med sundheds- og ældreministeren.
Hvor lang tid vil det her arbejde tage?
For der skal jo handling til.
Vi hører dagligt om nedlæggelser af psykiatriske sengepladser, og jeg tror, det er fem, der er på venteliste til Sikringen, som er et af de steder, hvor nogle af dem, der i hvert fald er til fare for andre, er.
Så derfor hænger det jo sammen i en helhed.
Hvad er tidsperspektivet, hvilken dato er der sat for det her møde?
Og mener ministeren, at elever ikke skal have overfaldsalarmer på sig, hvis de er på et botilbud?
Karen Ellemann (V), 2016-04-06:
For lige at starte med det sidste med overfaldsalarmerne først vil jeg sige, at jeg sådan set ikke har konkret kendskab til, hvordan man håndterer regelsættet på de enkelte bosteder.
Det forekommer mig i hvert fald bekymrende, når man har med potentielt farlige mennesker at gøre.
Det er indiskutabelt en farlig arbejdsplads at være på et botilbud.
Det har vi nu set eksempler på med fem drab inden for de sidste 4 år.
Jeg kan godt forstå utålmodigheden, den har jeg også selv, og det er også derfor, jeg siger, at der skal gøres noget her.
Vi har det møde i kalenderen den 9. maj, hvor både sundhedsministeren og jeg og de faglige organisationer sidder sammen for at drøfte det – ud over diskussionen om de nationale retningslinjer.
For de nationale retningslinjer er sådan set det, der har været efterspurgt.
Det er det arbejde, der er igangsat.
Det har jeg bedt om bliver færdiggjort hurtigst muligt, men det skal heller ikke være på en sådan måde, at man ender ud i, at hastværk bliver lastværk, altså at man ikke får gjort det ordentligt.
Men det, der optager mig, er, at vi simpelt hen får set på, hvad vi yderligere kan gøre ud over de nationale retningslinjer.
Det kan bl.a. blive diskussionen om, hvordan vilkårene er for medarbejderne i dagligdagen – i forhold til beskyttelse, når man er på en farlig arbejdsplads.
Karina Adsbøl (DF), 2016-04-06:
Jeg er ret interesseret i, hvad de retningslinjer kommer til at indeholde, i forhold til visitationskriterierne, og i forhold til om der er personale nok.
Jeg må ærlig talt tilstå, at efter de gange, hvor vi har set det her i medierne – det er ikke det første drab på personale – så synes jeg simpelt hen, det er under al kritik, at der ikke har været noget handling.
Den tidligere minister var ude at sige, at der blev iværksat arbejde på det her område.
Hvorfor er der ikke fulgt op på det?
Det er jo simpelt hen ikke godt nok.
Der skal jo ske noget.
Og der er lang tid til den 9. maj.
Karen Ellemann (V), 2016-04-06:
Men jeg tror, spørgeren er enig med mig i, at vi skal gøre arbejdet ordentligt.
Vi skal ikke bare i hastværk sige, at nu udgiver vi lige nogle nationale retningslinjer, og så er den hellige grav vel forvaret.
For det er den ikke.
Det er ikke gjort med det.
Det er heller ikke gjort med at komme med et halvgjort arbejde.
Det her arbejde er i gang.
Der er gode, dygtige mennesker, som arbejder indgående med det her, fordi det er vigtigt.
Det er vigtigt, det fungerer.
Det er ikke vigtigt, at det udkommer 2 uger før forventet.
Den 9. maj – hvis spørgeren var klar over, hvor besværligt det nogle gange kan være at få samlet så mange aktører rundt om et bord.
For det er vigtigt, at alle aktører er samlet ved det samme bord, og den her problemstilling dækker over flere myndigheder.
Vi tager det her dybt alvorligt, og det skal vi.
Det skylder vi medarbejderne, og det skylder vi beboerne.
Som nævnt vil jeg nu bede ministeriet om at tage fat i KL ud fra den socialfaglige vinkel, for det er den, jeg repræsenterer her, i forhold til hvordan hjælpen gives.
Og som sagt er jeg ikke bekendt med, at den problemstilling, som vi drøfter her, skulle være rejst ud fra et socialfagligt synspunkt.
Igen: Jeg er med på, at der i forbindelse med børn og unge med ADHD er en diskussion om, hvorvidt der kræves en diagnose for overhovedet at få hjælp, og dertil kan jeg sige, at grundlæggende er jeg altså ikke af den opfattelse – men vi får det undersøgt nærmere nu – at vi står med nogle grupper, som kommer i klemme på den måde mellem sundhedssystemet og socialsystemet.
Der vil jeg netop sige, at hvis der på sundhedsområdet, i sundhedssystemet er en tilbageholdenhed med at give diagnoser, hvilket kan have mange faglige grunde, må det nemlig ikke have nogen indvirkning på muligheden for at få hjælp på socialområdet.
For har man en funktionsnedsættelse af en sådan karakter, at man opfylder kriterierne for at kunne få hjælp efter serviceloven, jamen så skal man have hjælp, og det skal man altså også, selv om man ikke har fået stillet nogen diagnose.
Men for at afslutte spørgsmålet med den imødekommelse er det, at jeg som sagt vil bede ministeriet om at tage den her drøftelse med KL for at få nærmere belyst, om de har oplevelsen af, at der er den her problemstilling.
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-06:
Jeg vil stærkt anbefale spørgeren at referere meget præcist, hvad jeg har svaret her: at regeringen er optaget af at få skabt udvikling i hele landet, og at der er flere tangenter, der skal spilles på i den sammenhæng.
Nu nævner spørgeren i sit spørgsmål landbrugs- og fødevareerhvervet, og der vil jeg blot referere til den landbrugspakke, som regeringen fik vedtaget her i Folketinget, og som jo netop har til formål at øge landbrugsproduktionen, dvs. fødevareproduktionen, hvilket jeg forudsætter man også vil gøre brug af på Lolland-Falster.
Så det vil jeg stærkt anbefale spørgeren, altså at tage hjem til Guldborgsund Kommune og Lolland-Falster i øvrigt og redegøre for de initiativer, der allerede er taget på det felt, når det drejer sig om at skabe mulighed for vækst og udvikling i hele landet.
Kasper Roug (S), 2016-04-06:
Jamen jeg forholder mig bestemt også til vækstpakken.
Det er jo også ligesom det, jeg prøver at sige til ministeren i mit spørgsmål: at jeg sådan set ikke mener, at de muligheder er et svar på mit spørgsmål.
Altså, jeg mener lige præcis ikke, at de er et svar på spørgsmålene: Hvad med de her tunge forskningssteder?
Hvad med de her tunge forskningskompetencer, som ligger på universiteterne og forskellige steder, DTU, KU osv. osv.?
Hvad med dem?
Altså, jeg kan næsten ikke lade være med at konkludere, at regeringen sådan set mener, at de tunge forsknings- og uddannelsespladser skal fortsætte med at være i centerbyerne.
Og så må vi håbe på, at 40 mio. kr. her og 10 mio. kr. der er nok til, at landdistrikterne selv finder ud af noget, dvs. finder ud af at skabe nogle forskningsarbejdspladser på den ene eller den anden måde, mens milliarderne stadig væk bliver brugt i centerbyerne.
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-06:
Det er jeg ked af at sige, men det gør det ikke.
Det, der giver mening, er at bygge bro imellem nogle stærke forskningsinstitutioner, som også kan måle sig internationalt, altså hvor vi har forskning af høj kvalitet.
Og det har vi på vores universiteter.
Det, det handler om, er at bygge bro imellem vores stærke universiteter og vores stærke uddannelsesinstitutioner og at bringe den viden, som de besidder, ud i landet til gavn for vækst og udvikling i hele Danmark.
Det er det, der er opgaven, mener jeg.
Jeg mener, at man skyder ved siden af, at man tager fejl, hvis man tror, at det bedste ville være at få etableret et såkaldt Guldborgsund universitet med forskningsinstitution og andet.
Det er ikke det, der er mit mål.
Det er den måde, hvorpå vi sikrer, at vi har den bedste forskning, af den allerhøjeste kvalitet – ikke ved, om jeg så må sige, at smøre leverpostejen så tyndt ud, at vi ikke kan måle os internationalt og dermed ikke lever op til de krav, som jeg som minister vil tillade mig at stille til brugen af de skattekroner, vi bruger på forskning og uddannelse i Danmark.
Karina Adsbøl (DF), 2016-04-06:
Hvad er ministerens holdning til, at kommunerne i stigende omfang kræver en diagnose, for at borgere med tab af funktionsevne kan opnå ret til sociale ydelser, som det f.eks. er beskrevet i artiklen »Sundhedsdirektør: Kommunerne kræver alt for ofte en diagnose for at hjælpe« i Politiken den 26. marts 2016?
Hvad er ministerens holdning til, at kommunerne i stigende omfang kræver en diagnose, for at borgere med tab af funktionsevne kan opnå ret til sociale ydelser, som det f.eks. er beskrevet i artiklen »Sundhedsdirektør: Kommunerne kræver alt for ofte en diagnose for at hjælpe« i Politiken den 26. marts 2016?
Karen Ellemann (V), 2016-04-06:
Jeg mener, det er godt, at vi her får anledning til at gøre det helt klart, at der altså ikke gælder noget som helst krav om en diagnose som forudsætning for at få hjælp efter serviceloven.
Det afgørende er derimod, om den pågældende borger har en funktionsnedsættelse af et sådant omfang, at han eller hun falder ind under den personkreds, som er beskrevet i serviceloven.
Det er rigtigt, at der ofte vil ligge en diagnose til grund for en nedsat funktionsevne, men diagnosen er altså ikke afgørende.
Så hvis kommunerne afslår hjælp på socialområdet, alene fordi der ikke stillet en diagnose, så er det ganske enkelt ikke i overensstemmelse med loven.
Karina Adsbøl (DF), 2016-04-06:
Det fører så frem til det næste spørgsmål om, hvad ministeren så agter at gøre.
Vi har her en sundhedsdirektør, som udtaler i aviserne, at kommunerne alt for ofte kræver en sygdomsdiagnose, for at borgere med et tab af funktionsevne kan få hjælp fra det offentlige.
Det er jo så, kan man sige, i strid med lovgivningen, når man gør det.
Jeg hører også ministeren sige i dag, at så overholder man ikke lovgivningen.
Så kommer vi til: Hvad vil ministeren så gøre for, at kommunerne efterlever lovgivningen, og hvad har ministeren gjort konkret i den her sag, hvor en sundhedsdirektør er ude at udtale det her?
Jeg mener, at når en sundhedsdirektør siger de her ting, er der i hvert fald noget om det.
Så er det ikke noget med, at ministeren kun skal høre det fra mig i et samråd eller andet.
Vi har en direktør på området, som siger, at det her altså er et alvorligt problem.
Så hvad vil ministeren gøre?
Vil ministeren sende et hyrdebrev ud?
Vil ministeren kigge på lovgivningen i forhold til voksenbestemmelserne?
Er det præciseringer i vejledningen, der skal til?
Karen Ellemann (V), 2016-04-06:
Altså, i den artikel, som hele spørgsmålet jo drejer sig om, rejses problemstillingen netop ud fra en sundhedsfaglig vinkel, og fokus i den her problemstilling er, om lægerne bruges forkert i forløb, hvor man skulle have gjort noget andet.
Og så må jeg sige, at jeg faktisk ikke i forbindelse med den artikel og i forbindelse med hele den her debat er bekendt med, at problemet skulle være rejst ud fra et sådant socialfagligt synspunkt.
Men det er klart, at jeg gerne vil bede mit ministerium om at drøfte sagen med KL, for det er i regi af KL, at vi så er nødt til at få det her spørgsmål, som jo et eller andet sted er stillet i regi af KL, nærmere belyst.
Karina Adsbøl (DF), 2016-04-06:
Vil ministeren undersøge omfanget af den her problemstilling og sende resultatet til Socialudvalget, og vil ministeren i forbindelse med sin drøftelse med KL orientere Socialudvalget om, hvad KL og ministeren når frem til, og hvordan man skrider til handling på det her område?
Ellers vil vi stå med den samme problemstilling om nogle år.
Det her er ikke nogen ny problemstilling.
Jeg kan se her, at DUKH – Den Uvildige Konsulentordning på Handicapområdet – også skrev om den her udfordring i 2012, nemlig at de ofte fik opringninger fra borgere, der så at sige jagter en diagnose for at få hjælp til deres børn med ADHD eller andet.
Så hvad vil ministeren så gøre fremadrettet for at følge op på den her problemstilling, så vi ikke står her igen om et par år med den samme problemstilling?
Mogens Jensen (S), 2016-04-06:
Er ministeren enig med Dansk Folkepartis kulturordfører i, at danskernes adgang til at låne e-bøger skal begrænses og privatiseres som foreslået i Altinget den 15. marts?
Karina Adsbøl (DF), 2016-04-06:
Jeg citerer: Annette Wandel, chef for kvalitet og politik i Danske Patienter ...
Undskyld!
Det var ikke lige den.
Det er her: »Christian Harsløf, sundhedspolitisk chef i Kommunernes Landsforening, afviser kritikken, men forklarer, at sygdomsdiagnoser indgår naturligt i den kommunale sagsbehandling, når en borgers behov skal afdækkes. «
Vil ministeren gøre det?
Karin Nødgaard (DF), 2016-04-06:
Og tak for det korte svar, vil jeg sige.
Altså, når jeg stiller spørgsmålet i dag til justitsministeren, er det jo, fordi jeg er socialog ældreordfører og netop her igennem de seneste måneder er blevet gjort opmærksom på, at der er sket en stigning i antallet af medarbejdere inden for netop det fagområde, som ikke kan passe deres arbejde og gå trygt på arbejde.
Og jeg er helt klar over det, som ministeren nu har sagt, også fra et skriftligt svar, jeg har fået fra ministeren, nemlig at han finder det uacceptabelt – det er vi helt enige om – og at der også er en respektpakke på vej.
Men jeg synes bare alligevel, det er dybt bekymrende, at vi står i en situation nu, hvor vi kan høre, at der igennem de seneste år er sket en eskalering på det her område, altså hvor vi – ud over politiet, der oplever, at dæk bliver skåret op, at der bliver kastet sten, at der bliver kastet kanonslag – oplever SOSU-medarbejdere, der ikke kan gå på aftenvagt, uden at de bliver angrebet og efterfølgende skal behandles på et sygehus.
Vi har også set, at man i nogle politirapporter skriver om det, der er sket: at den gruppe af borgere ikke vil have, at plejerne skal kunne komme i området og pleje de ældre.
Der er det jo igen, at jeg med den kasket, jeg nu har på som social- og ældreordfører, tænker: Vi har udsatte borgere, der skal have pleje og have behandling, og vi har noget personale, som yder en fremragende indsats, og hvis det ikke kan kombineres, hvis det ikke kan lade sig gøre i dagens Danmark, så er der da noget helt rivravruskende galt.
Det er jo det, jeg gerne vil have at ministeren ligesom forholder sig til.
For det er jo klart, at det er uacceptabelt, og at der skal være lov og orden, men her står vi over for en gruppe af borgere, som åbenbart er fuldstændig ligeglade med lov og orden og med, hvordan man skal opføre sig, og at man skal have respekt.
Jeg er helt enig i det, ministeren indleder med at sige, nemlig at det er vigtigt, at vi har respekt for hinanden.
De har ikke respekt.
Derfor vil jeg egentlig gerne et spadestik dybere og høre ministeren, hvordan man fra regeringens side helt konkret vil gribe det an i forhold til den her gruppe af borgere, som er meget udsatte.
Søren Pind (V), 2016-04-06:
Det er ikke en ny problemstilling, og jeg tror egentlig heller ikke, at spørgeren mente det.
Eller det ved jeg ikke, det må spørgeren jo forklare, altså om det er en ny problemstilling for ordføreren.
Men det er det jo desværre ikke for mig.
Derfor har det været mig magtpåliggende – lige siden jeg tiltrådte – at få gennemført en ordentlig, grundlæggende indsats.
Og derfor kan jeg godt forstå, at fru Karin Nødgaard taler om her og nu, og at der skal ske noget.
Det varer heller ikke ret længe.
Det kommer i løbet af den her måned.
Der kommer et helt formet forslag til en helstøbt indsats rettet mod de her forhold.
For ærlig talt har der været utrolig meget snak igennem mange år.
Men altså, jeg startede som justitsminister på bar bund i den her sammenhæng.
Det, jeg kan garantere fru Karin Nødgaard, er: Det her er en problemstilling, som jeg er fuldt opmærksom på, og som skal adresseres fra en lang række vinkler.
Og når fru Karin Nødgaard ganske rigtigt siger, at det her er eskaleret, kan jeg sige så meget, som at det her er eskaleret til sådan næsten det tredobbelte siden midten af 1990'erne, altså hvad angår det antal sager, vi har om den slags.
Og derfor er det nok, derfor har jeg arbejdet på det her nogenlunde siden min tiltræden, og derfor skal der nok komme en helstøbt indsats ud af det.
Karin Nødgaard (DF), 2016-04-06:
Det kan godt være, at jeg fik det præciseret forkert i forhold til det der med, at det skulle være en ny problemstilling.
Det, jeg mener måske er den nyere problemstilling, er, at nu ser vi også, at det er en anden gruppe af borgere, af ansatte, som faktisk bliver angrebet.
Det har måske før meget været Falck og redningstjenester.
Brandvæsenet har vi også hørt om i konkrete områder ikke engang kan komme ind og slukke ildebrande.
Og vi har hørt meget om politiet.
Men nu står vi med den her meget sårbare gruppe af SOSU-assistenter, som bare kommer helt i civil, kan man næsten sige, og skal ind og passe nogle borgere – det kan være handicappede, det kan være ældre, det kan være mange, som har behov for det – men ikke kan gøre det og faktisk har fået at vide, at de skal holde sig væk.
Der, hvor jeg siger at vi ligesom har en ny gruppe nu, der ikke ... Nu virker uret ikke igen.
Søren Pind (V), 2016-04-06:
Der er jo ingen tvivl om, at når man ... [lydudfald]
... nå, ja, det der med, at man talte grimt til politiet eller lige tilfældigvis, havde jeg nær sagt, kom til at skære et dæk op eller kom til at smide en flaske efter en brandmand, eller hvad det nu kunne være.
Altså, når man ikke har taget det her alvorligt, og når de strafferammer, der har været på det her område, ikke har været brugt, så er der ikke noget at sige til, at det begynder at smitte af på andre områder.
Det kan jeg bare sige: Det kommer vi til at sætte hårdt ind over for nu.
Jeg kan garantere for, at det er en problemstilling, jeg tager alvorligt, og at vi kommer til at levere på det.
Og jeg ville egentlig så gerne fremlægge det hele nu, men det kan jeg ikke.
Forudsætningen for at leve i et trygt og velfungerende fællesskab er, at vi har respekt for hinanden, for det offentlige rum og for de institutioner og mennesker, der repræsenterer fællesskabet.
Det er fuldstændig uacceptabelt, at vi gennem en årrække har set en markant stigning i antallet af anmeldelser for vold og trusler osv. mod personer i offentlig tjeneste, ligesom vi i de senere år har oplevet en række voldsomme angreb på bl.a. politi og redningspersonel under udførelse af opgaver i bestemte områder.
Det er en opgave, jeg har været opmærksom på fra starten af i mit embede, og jeg har derfor gennem længere tid arbejdet med en respektpakke – bl.a. i et meget nært samarbejde med Dansk Folkepartis retsordfører – som vil blive lanceret inden for kort tid.
Respektpakken vil bl.a. sætte ind over for overfald på og chikane af myndighedspersoner.
Altså, jeg har taget fat på at løse de problemer, jeg umiddelbart kunne løse, fordi jeg netop mente, at den sag altså har hastende karakter.
Det her bliver ikke noget, vi kommer til at overstå bare sådan.
Der kommer til at ske en række tiltag på straffelovsområdet og lignende – en bred vifte.
Og så vil det selvfølgelig også være nødvendigt, at der sker noget på Social- og Indenrigsministeriets område i de her sammenhænge.
Men alt det vil vi få lejlighed til at vende tilbage til, når pakken er fremlagt.
I forhold til det konkrete spørgsmål om en tidligere boligminister, som skulle have lovet noget, er det noget, jeg simpelt hen ikke tør sige noget om.
Det ville jeg meget gerne svare på skriftligt, men med det ansvar, der jo påhviler mig, og hvor man kan blive forfulgt herfra og helt ind i Rigsretten, tør jeg ikke svare på noget, som måske ikke har sådan sin fulde rigtighed.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-04-06:
Hvad er ministerens holdning til, at der bliver sendt færre kriminelle udlændinge hjem til afsoning trods løfter om det modsatte før valget?
Tak for det.
Hvad er ministerens holdning til, at der bliver sendt færre kriminelle udlændinge hjem til afsoning trods løfter om det modsatte før valget?
Søren Pind (V), 2016-04-06:
Det er en klar prioritet for regeringen, at så mange udvisningsdømte udlændinge som overhovedet muligt overføres til afsoning i hjemlandet, og derfor er det jo ikke tilfredsstillende.
Det er bestemt ikke tilfredsstillende, at niveauet for antallet af overførsels- og udvisningsdømte udlændinge ligger omkring de 30.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at jeg gerne så, at det tal havde været væsentlig højere.
Jeg vil gerne understrege, at Justitsministeriet rejser sager om overførsel over for hjemlandet i alle de tilfælde, hvor der vurderes at være mulighed for, at en overførsel kan finde sted.
Kriterierne for, hvornår Justitsministeriet rejser en overførselssag, er uændrede, og jeg kan nævne, at ministeriet i 2015 rejste ca. 80 sager om overførsel.
Men for at overførslen kan ske, kræver det i sidste ende, at der opnås en accept fra hjemlandet til at overtage fuldbyrdelsen af dommen, og det opnås desværre ikke i så mange sager.
Det spiller også ind på antallet af overførsler, at straflængden i de enkelte sager, der løbende rejses, varierer.
Det kan have betydning, hvilke lande sagerne rejses over for, da processen og sagsbehandlingstiden i de enkelte lande er forskellig.
Det kan f.eks. være i form af nye former for samarbejde eller en styrkelse af det eksisterende samarbejde inden for Den Europæiske Union.
Men der skal altså være en sammenhæng, både økonomisk og administrativt.
Men det vil helt givet være et emne, som hr. Peter Kofod Poulsen og jeg vil få lejlighed til at drøfte in extenso.
Karin Nødgaard (DF), 2016-04-06:
Jamen jeg er da også ked af, at ministeren måske ikke vil løfte lidt af sløret for, hvad der er i den her pakke, som bliver kaldt en respektpakke.
Jeg synes, det bliver rigtig spændende at følge, for jeg er meget bekymret for netop den her gruppe af både medarbejdere, men også borgere i det danske samfund.
Men er det et tværministerielt arbejde, der bliver lavet, sådan at man faktisk også får input fra netop de områder, som er de mere bløde områder, som jeg repræsenterer via mine ordførerskaber, eller er det noget, man kun laver i Justitsministeriets regi? Og så vil jeg gerne høre om tidsplanen, altså om man kan sige noget præcist om den?
Det sidste vedrører det rejsehold, der blev talt om under en tidligere minister.
Det var en boligminister, der sagde, at man havde lavet noget med hensyn til det her område.
Er det noget, den nuværende regering har arbejdet videre med?
Hvilke overvejelser gør ministeren sig i anledning af de mange historier i pressen om, at såvel omsorgs- og myndighedspersoner som f.eks. plejepersonale, politi og brandvæsen ikke kan passe deres arbejde i belastede boligområder uden at tage særlige forholdsregler, og hvilke initiativer vil ministeren tage for at sikre, at såvel omsorgs- som myndighedspersoner kan passe deres arbejde i belastede boligkvarterer uden at skulle frygte for at blive overfaldet og chikaneret?
Tilde Bork (DF), 2016-04-06:
Hvad mener ministeren om, at man som tyvebande fra Østeuropa ubesværet kan komme ind i Danmark grundet aftalerne i EU, men at man ikke risikerer at blive opdaget med varebilen fuld af tyvkoster ved udkørsel af Danmark, da grænsekontrollen ikke er etableret for dem, der forlader landet, og har ministeren til hensigt at ændre dette?
Rasmus Prehn (S), 2016-04-06:
Vil ministeren se på, om man kan fordele politiressourcerne mere fair, så Nordjylland ikke fremover skal være så hårdt belastet af mangel på politi, som tilfældet er i øjeblikket?
Jeg skal læse spørgsmålet op: Vil ministeren se på, om man kan fordele politiressourcerne mere fair, så Nordjylland ikke fremover skal være så hårdt belastet af mangel på politi, som tilfældet er i øjeblikket?