Henrik Sass Larsen (S), 2015-04-14:
Tak for det, og tak for debatten og modtagelsen af forslaget.
Det er jo korrekt, som det er blevet påpeget, at der er tale om et politisk forlig, som indbefatter alle Folketingets partier minus Liberal Alliance.
Jeg skal ikke gennemgå alle aftalens enkeltelementer, men blot komme ind på nogle få af dem.
Jeg er nemlig enig med SF's og Enhedslistens ordførere, når de meget klart understreger, at en af intentionerne er at sikre, at vi ikke står på nogen som helst liste i udlandet, altså internationalt, hvor Danmark kan forbindes med skattespekulation eller skattesnyd.
Det skal vi bekæmpe, og det skal vi bekæmpe i videst muligt omfang.
Det er der rigtig mange gode grunde til – ikke mindst den grund, at vi skal finansiere velfærdssamfundet, og også af hensyn til alle dem, som faktisk opfører sig ordentligt, og alle dem, som får ødelagt eksempelvis deres konkurrencekraft, ved at der er andre, der ikke gør det.
Bliver vi nogen sinde færdige med arbejdet?
Det gør vi sikkert ikke.
Det var også det, som Enhedslistens ordfører var inde på i sine overvejelser.
Men jeg synes, det er et arbejde, det er værd at blive ved med at lægge sig i selen for at komme længst muligt med.
Nu er jeg jo tilhænger af frie internationale kapitalbevægelser.
Det tror jeg er rigtig godt, også for dansk erhvervsliv og for velstanden rundtomkring i verden, men det medfører selvfølgelig også, at der pr. automatik er åbnet op for, at der er nogle, der vil forsøge at unddrage sig beskatning.
Heldigvis er vi ved at komme et stykke vej, også via OECD, EU og andet, og jeg kunne egentlig godt tænke mig, at vi kom endnu længere.
Det er i hvert fald den her regerings målsætning.
Så tager vi nogle væsentlige skridt her, men som det også er nævnt i forbindelse med lovforslaget, forligsteksten og andet, undersøger vi eksempelvis, om vi kan komme endnu videre, i forhold til når vi taler om land for land-rapportering, og hvor vi ellers kan tage fat på at dæmme op for det her.
Må jeg i den forbindelse ikke glæde mig over, at der i aftalen er en lille ting, bl.a. hentet med inspiration fra SF, om, at vi skulle forsøge at lave et dansk fair tax-mærke.
Det kan man synes er en lille ting, men jeg synes egentlig meget godt om, at store danske og internationale virksomheder, som jo i forvejen er gået meget ind i CSR-arbejde og også er gået ind i fair trade og andet og har taget det på sig, måske også vil gå ind her og medvirke konstruktivt til at få sådan et fair tax-mærkat.
Det er måske ikke det, der ændrer hele verden, men jeg synes egentlig, det er et fint og solidarisk og mærkbart skridt i den rigtige retning.
Så det glæder jeg mig over, og det har jeg egentlig nogle rimelig store forventninger til at vi får gjort.
Så spørger Enhedslistens ordfører mig meget specifikt om, hvorvidt lige præcis selskabsformen kommanditselskaber absolut er nødvendig.
Man kan jo sige, at der er en stor variation af selskabsformer, men for alle selskabsformer gælder vel egentlig, at hvis man vil svindle, kan man jo prøve med både den ene, den anden og tredje slags selskab.
Det, det går ud på, er selvfølgelig at sørge for, at lovgivningen og kontrollen er så god, at vi også kan komme efter det.
For kommanditselskabers vedkommende er det selvfølgelig solidarisk hæftelse, som er særegent i forhold til den måde, det er skruet sammen på.
Den kan så være begrænset eller ubegrænset.
Så er der selvfølgelig også et skatteelement i det, al den stund at man øjeblikkelig får en rabat i forbindelse med eksempelvis ens topskat.
Det, vi har gjort fra regeringens side, og den måde, vi indtil videre har behandlet det på, er jo at sørge for at lave en ordentlig mærkning af et sådant produkt.
Det vil sige, at der er et meget, meget rødt flag ved siden af den stiplede linje, man skal skrive under på, for at man skal vide, hvilken risiko man tager.
Desværre er der jo sket det nogle gange, hvor der har været opgangstider i Danmark, at der er alt for mange, der er blevet lidt for uforsigtige.
Det er typisk under borgerlige regeringer, har jeg lagt mærke til, at det sker.
Så går man i 00'erne gladeligt ned og køber skibsanparter eller også kommer man til at gå ind i alt for mange underlige K/S- selskaber og andre engagementer, og lige pludselig en dag kommer regningen, og den kan jo være rigtig alvorlig – rigtig alvorlig for mange mennesker.
Omvendt må vi selvfølgelig også sige, at der jo er en del projekter, som aldrig var blevet sat i gang, hvis vi ikke havde den her type af selskaber.
Det er på den måde også mit indtryk, at det har medvirket til nogle gode ting.
Men vi har altså foreløbig valgt at sige, at den rigtige måde at sikre os på i forhold til de forskellige selskabstyper er at gøre dem, som skriver under og engagerer sig i det her, fuldt ud bevidste om, hvad det er, de påtager sig.
Så det synes vi i hvert fald har været et godt skridt på vejen.
Så forstår jeg, at der er en spændende idépolitisk debat i gang i et borgerligt Danmark om ejendomsret og principper for implementering af EU-direktiver og andet.
Det minder mig meget om noget, jeg hørte, da jeg var helt ung, hvor man også skulle prøve at finde på nogle principper på det at være borgerlig.
Dengang gik det galt, og det er også ved gå galt den her gang.
Det er i hvert fald ved at blive mere og mere forkrampet.
Ideen om, at man aldrig må overimplementere et EU-direktiv, hvad siger det egentlig?
Ja, det siger, at man lader EU definere, hvor grænsen går til ens egen sunde dømmekraft.
Det er da egentlig en underlig tankegang.
Det er da egentlig en ejendommelig tankegang, at hvis man nu synes, at man gerne vil lave noget lovgivning ud over det, som EU har medtaget som minimum, så må man lade sig begrænse af det af hensyn til et princip, fordi man mener, at det er folkeligt smart.
Jeg synes, at det er en ejendommelig debat, man har kørende, men bevar mig vel, I skal endelig blive ved, fordi underholdningsværdien er høj, og vi skal nok finde på eksempel efter eksempel, hvor man ikke kan overholde sine egne principper.
Må jeg så ikke i forhold til aftalen og den diskussion, der har været om, hvilken bemyndigelse Erhvervsstyrelsen skal have, kort citere fra aftalen.
Muligheden for at foretage uanmeldte kontrolbesøg anvendes især, hvis formålet med tilsynsbesøget i modsat fald ville blive forspildt, hvis tilsynsbesøget blev varslet«.
Det kan vel ikke siges klarere, tænker jeg.
Og så kan man selvfølgelig være ked af, hvad man har skrevet under på.
Det er også muligt, men jeg synes nu, at det er ret eksplicit her.
Så kan man, og det synes jeg er fair, sige, at vi lige skal være sikre på både i lovens bemærkninger og i forhold til de spørgsmål, der bliver stillet i og omkring lovbehandlingen, at det her ikke bare er et eller andet carte blanche til, at man opfører sig ud over alle grænser.
Det synes jeg er fair, men det synes jeg faktisk også at der er blevet svaret, jævnfør også Venstres ordførers bemærkninger her i salen i dag.
Det er jo altså sådan, og det kan vi få bekræftet også i udvalgsarbejdet, at kontrolbesøg vil kun blive udført uden varsel i de tilfælde, hvor det er Erhvervsstyrelsens konkrete vurdering, at det er nødvendigt, og kontrolbesøg vil blive foretaget under iagttagelse af almindelige retssikkerhedsmæssige principper, herunder eksempelvis forbuddet mod selvinkriminering.
Så jeg vil mene, at vi er på absolut sikker side, også med hensyn til retskravet i forhold til borgerne.
At det så kan virke forstyrrende, i forhold til at man skal til at opfinde nogle mystiske principper ovre på den borgerlige side i forhold til værdikampen, kan jeg jo ikke gøre for.
Det er jo vanskeligt at have sådan nogle principper, når man så skal forholde sig til virkeligheden, men virkeligheden er meget bedre, den kan anbefales, og derfor, hvis man så bare lader principper være principper og man sådan stemmer for det fornuftige, er jeg såmænd meget glad.
Men også her kommer der til at gælde det, at man selvfølgelig ikke kan tage en stor akademisk debat omkring det at værne om privatlivets fred og andet og samtidig bekæmpe skattely, uden at man også vil give hjemmel til, at hvis der er nogle, der foretager sig noget, der er hamrende ulovligt, at man så også kan komme på uanmeldt besøg.
Det siger sig selv.
Det er det, der er meningen med det, og derfor er det også i det her tilfælde sund fornuft, og det er på den baggrund, at vi på det klareste anbefaler, at vi holder fast i vores tekst og at vi holder fast, i forhold til hvad det oprindelige udgangspunkt her har været.