runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Løhde (V), 2012-12-06:
Jeg vil da også gerne kvittere for ministerens, som jeg opfatter den, positive og konstruktive tilgang til, at der er mulighed for, at vi kan diskutere nogle ting under udvalgsbehandlingen, og at det ikke bare er en skinproces.
På trods af at der er nogle, der synes, at der bestemt ikke kan røres ved noget, signalerer ministeren en åbenhed.
Det vil vi meget gerne kvittere for.
En ting, som jeg undrer mig over at ministeren ikke berørte i sin tale, er det, der også er blevet påpeget af flere ordførere, nemlig spørgsmålet om, hvad der er regeringens bevæggrund for at sambehandle fire lovforslag i en stor pærevælling her i dag.
De kan godt nok samles under den hat, der hedder patientsikkerhed, men det vedrører dog alligevel nogle meget forskellige elementer.
Er det set med ministerens øjne en hensigtsmæssig måde?
Jeg formoder nemlig, at det må være ministeren, der har ønsket det – o.k., det er det ikke, kan jeg se på ministeren.
Men hvad er så bevæggrunden for, at man ikke har ønsket at behandle dem hver for sig, så vi ikke havde fået den her behandling i en tur?
Rosa Lund (EL), 2012-12-06:
Jeg skal heller ikke sige så meget om, hvad lovforslaget handler om.
Det synes jeg at de foregående ordførere har været godt inde på.
Jeg vil blot sige, at vi i Enhedslisten støtter forslaget, fordi det øger retssikkerheden for den studerende, og fordi det bliver tydeligere for de studerende, hvad deres retsstilling er, og det bliver tydeligere, hvordan de principielle afgørelser i SU-ankenævnet laves.
Derudover synes vi, det er rigtig positivt, at man også ændrer navnet, så navnet bliver retvisende for, hvad det er for nogle sager, der bliver behandlet, så det altså også gælder studerende og elever, som modtager SVU og andre støtteordninger.
Generelt har vi jo behov for at øge de studerendes retssikkerhed, og der ser vi det her forslag som et lille skridt på vejen.
Vi kunne ønske os i Enhedslisten, at man gik endnu længere og udvidede den ordning, man f.eks. har på Københavns Universitet, hvor man har en studenterombudsmand, som tager sig af de studerendes retssikkerhed og hjælper de studerende i sager.
Det kunne vi godt tænke os i Enhedslisten at man udvidede til hele vores uddannelsessystem, så vi fik et generelt studenterombud.
Men grundlæggende set kan vi støtte forslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-12-06:
Undskyld til formanden og til Tinget.
Jeg troede lige, at jeg kunne nå ud, mens De Radikales ordfører skulle være heroppe, men jeg skal også tale på De Radikales vegne.
Jeg beklager mange gange.
Der er blevet sagt en del om det her lovforslag, som for en stor del er af teknisk karakter.
De tidligere ordførere har også beskrevet, hvad det går ud på.
Formålet med forslaget er jo at skabe klarhed og overskuelighed for borgere og de myndigheder, hvis afgørelser kan påklages til Ankenævnet for Statens Uddannelsesstøtteordninger.
Lovforslaget indebærer regler om ankenævnets informationsvirksomhed, herunder krav om afgivelse af årlig beretning og om offentliggørelse af afgørelser af principiel karakter.
Jeg vil ikke sige så meget mere om det indholdsmæssige i det her lovforslag.
Det er allerede blevet nævnt.
SF synes, det er en rigtig god idé.
Vi stemmer for forslaget og glæder os til udvalgsarbejdet.
Karen Ellemann (V), 2012-12-06:
Tak for det, hr. formand.
Ja, formålet med lovforslag L 90 er, at det nuværende Ankenævnet for Uddannelsesstøtten omdannes til Ankenævnet for Statens Uddannelsesstøtteordninger.
Ankenævnet reguleres så fremover i sin egen lov, der indeholder regler om ankenævnets kompetence, organisation og klagebehandling.
Som nævnt af formanden behandles lovforslag L 91 samtidig med lovforslag L 90, da lovforslag L 91 indeholder konsekvensændringer som følge af lovforslag L 90.
Ankenævnet for Uddannelsesstøtten blev oprettet i 1970.
Det har fungeret som en klageinstans for afgørelser truffet om statens uddannelsesstøtte, statens voksenuddannelsesstøtte, specialpædagogisk støtte, specialundervisning og handicaptillæg.
Lovforslagene her er en opfølgning på Ombudsmandens rapport fra 2010 om ankenævnets sagsbehandling.
I den anbefaler Ombudsmanden bl.a., at ankenævnet ændrer praksis og bliver mere åben om sin virksomhed.
Gennem årene er ankenævnet blevet tillagt opgaver inden for flere nye sagsområder, og det har betydet, at de klager, der har været indbragt for ankenævnet, er blevet, kan man sige, mere komplicerede juridisk.
Ankenævnets sammensætning og funktion har ikke ændret sig, siden nævnet blev oprettet, og derfor er det naturligt, at ankenævnets kompetencer ajourføres under hensyntagen til den udvikling, der er sket på de sagsområder, som ankenævnet beskæftiger sig med.
Derfor er det positivt, at ankenævnets arbejde bliver offentligt på en hjemmeside, for dermed bliver information om klagemuligheder, principielle afgørelser og behandlingstider tilgængelige for studerende og andre parter.
Derudover indebærer lovforslagene, at retssikkerheden i ankenævnsafgørelserne styrkes.
Det sker ved, at mindst et af medlemmerne skal have en juridisk kandidatuddannelse.
Venstre kan støtte den foreslåede reform af ankenævnet, som regeringen har fremsat til behandling i dag.
Mette Reissmann (S), 2012-12-06:
Med lovforslagene, som vi førstebehandler her i dag, får vi samlet alle regler om Ankenævnet for Statens Uddannelsesstøtteordninger i en lov i stedet for som i dag i otte forskellige.
Der ændres ikke i de sagsområder, som ankenævnet behandler, men lovgivningsgrundlaget for nævnets arbejde udredes og opdateres.
Færre og mere tydelige regler er til gavn for de studerende, der ønsker en sag behandlet af ankenævnet.
De får også gavn af forslagets fokus på styrket juridisk kompetence blandt nævnets medlemmer.
Lovgivningen og nævnets sagsområder er blevet mere komplicerede siden 1970, da nævnet blev oprettet.
Det er derfor rimeligt at stille større krav til nævnsmedlemmers kompetencer.
Det vil sikre en mere professionel behandling af ankenævnets sager og øge retssikkerheden for parterne.
Endelig stiller forslaget krav om, at der skal være åbenhed om ankenævnets praksis.
Studerende, uddannelsesinstitutioner og andre interesserede kan fremover orientere sig i nævnets arbejde og principielle afgørelser på ankenævnets hjemmeside.
Samlet set er der altså tale om et forslag, der sikrer et ordentligt lovgrundlag og mere gennemsigtighed i ankenævnets arbejde.
Vi støtter derfor forslaget.
Carsten Hansen (S), 2012-12-11:
Jeg er enig i hr. Leif Mikkelsens udsagn om, at det ikke kun handler om statslige arbejdspladser.
Det kan selvfølgelig være med til at løfte en udvikling, hvis det er nyttigt og fornuftigt og passer ind i sammenhængen, men det, der er helt afgørende, er, at vi får gang i den private sektor igen.
Jeg tror, at regeringen og Liberal Alliance har et lidt forskelligt syn på det, men det betyder ikke, at vi ikke mener, at diagnosen er lidt den samme, og så kan man diskutere, hvad for nogle virkemidler der skal bruges.
Man kan altid gå ind i den diskussion, men jeg vil sige, at det, jeg har kigget på, er rammevilkårene – der, hvor vi har haft mulighed for også at gå på tværs.
Vi har lavet en udligningsreform, som jeg nævnte, og så har jeg kigget på, hvem der kan bosætte sig i landdistrikterne, hvordan vi kan få flere boliger, hvordan vi kan stoppe boligspekulanterne, og hvad vi kan gøre for i det hele taget at løfte it- og teleområdet, som er en vigtig forudsætning for, at man bosætter sig i landdistrikterne og nye virksomheder tiltrækkes.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-12-11:
Jeg håber meget, at ministeren så også vil minde om – som han allerede har gjort i dag – at det jo ikke er nok med statslige arbejdspladser.
Derfor går jeg ud fra, at ministeren virkelig løftede en stor advarende pegefinger ved regeringsdannelsen, da man udskrev 5 mia. kr. i skatter og afgifter, hvilket jo trækker den anden vej og betyder, at der forsvinder arbejdspladser – måske især i de områder, som hr. Carsten Hansen har ansvaret for.
Mit spørgsmål er så: Er der lige så meget opmærksomhed fra landdistriktsministerens side, når der er ministerier, der rykker den forkerte vej i forhold til rammevilkår og skatter og afgifter osv., sådan at vi af hensyn til landdistrikternes udvikling måske har set den sidste skatte- og afgiftsstigning fra den her regerings side?
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-12-11:
Jeg blev fanget lidt af, at ministeren sagde, at man havde sikret internet, altså 10 Mb-forbindelser til hele landet, og at det dækkede 99,8 pct.
Så vil jeg høre, om ministeren ikke kan bekræfte, at det ikke er i hele landet, men at det er i 207 postnumre ud af de ca. 1.050 postnumre, vi har i Danmark.
Og hvis det er noget, ministeren kan bekræfte, hvad så med de postnumre, hvor folk bor, som så ikke får den her forbindelse?
Hvad vil ministeren gøre for dem?
Så vil jeg spørge, om ministeren er klar over, at der altså her er tale om en delt ressource, hvilket vil sige – fordi det er mobilnettet, vi snakker om – at det godt kan være, at der er en kapacitet på f.eks. 1.000 enheder, og at de får de 10 Mb, men hvad tror ministeren der sker, hvis der pludselig kommer 10.000 enheder på?
Det kan jo være mobiltelefoner, og det kan være computere osv.
Har de så stadig væk 10 Mb?
Jeg kan så godt hjælpe med at svare: Nej, det har de ikke.
Kan ministeren fortælle, om de har udendørs dækning eller indendørs dækning på de 10 Mb?
At der er det udendørs, er jo ikke nødvendigvis godt nok for en iværksætter, som sidder inde på sit kontor.
Carsten Hansen (S), 2012-12-11:
Jeg skal sige til hr. Dennis Flydtkjær og også til de øvrige folketingsmedlemmer, at jeg bestemt ikke er it-ekspert, og jeg kan høre, at hr. Dennis Flydtkjær ved en masse om det.
Så lad os få det slået fast med det samme.
Men det, som har været vigtigt med den aftale, vi lavede i forhold til de der 800 Hz-netværk, og som jeg også mener Dansk Folkeparti var en del af, og det synes jeg er vigtigt at sige – nå, var Dansk Folkeparti ikke med?
Undskyld.
Men i hvert fald var det for hele teleforligskredsen rigtig vigtigt, at vi fik teleselskaberne med på, at de 207 eller 208 postnumre blev dækket ind.
Det, vi efterfølgende har gjort sammen med erhvervs- og vækstministeren, er at tage ud til regionale møder.
Vi har holdt møder med de forskellige kommuner, og vi har været ude i otte kommuner og afdække det der, hvor der har været særlige udfordringer.
Det, vi så yderligere har gjort, og som jeg ikke har skitseret i dag, er faktisk, at vi med den landdistriktsbestemmelse, som kommer i forhold til planloven – jeg mener, Dansk Folkeparti også er med i den del af løsningen – får lejlighed til at sætte mobilmaster op i hele Danmark.
Det er det, vi har gjort, men jeg kan ikke gå sådan helt i dybden med det udendørs og det indendørs.
Hr. Dennis Flydtkjær må stille skriftlige spørgsmål, hvis jeg skal svare på den del af det.
Det er sådan, at man generelt ikke må citere fra hverken ministermøder eller lukkede møder, men jeg kan oplyse hr. Leif Mikkelsen om, at stemningen er god.
Vi synes selv, at vi gør det godt.
Vi er i gang med stille og roligt at forandre Danmark med nogle klare prioriteringer og styr på økonomien.
Det synes vi er godt, og det står i modsætning til tidligere, hvor det jo sejlede rundt.
Et underskud på 70 mia. kr. jo rigtig, rigtig stort, det er mange penge.
Det ved hr. Leif Mikkelsen godt, så derfor er vi rigtig glade for, at vi er i gang med at få styr på tingene, og vi prioriterer uddannelse og beskæftigelse osv.
Når det er sagt, så er det klart, at når man har fået en minister på området, så forpligter det også.
Det at være landdistriktsminister betragter jeg som en meget, meget stor ære, men også som en stor forpligtelse, og jeg kan oplyse hr. Leif Mikkelsen om, at jeg ikke forsømmer nogen lejlighed til at tage en diskussion om landdistrikternes udvikling.
Så hvis der skulle være en enkelt minister, der glemmer det, så tænker de, når de får øje på mig: Hov, hov, der er noget, vi hellere må tage hensyn til her.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-12-11:
Jeg kender personligt godt svaret.
Jeg blev bare fanget af, at ministeren sagde noget, der var forkert.
Det var egentlig bare derfor, at jeg lige ville have bekræftet, at det ikke passede.
Og det er fair nok, at ministeren ikke kan gå ind i alle ressortområder, og it-området hører jo ikke til ministerens område.
Men så har vi i hvert fald fået rettet den fejl.
Noget andet, jeg gerne vil spørge ind til, er det med, at ministeren sagde, at det kunne være positivt at lave specialiseringer inden for det offentlige, og det er jeg egentlig meget enig i, for det kan selvfølgelig gøre, at man bruger pengene bedre
Jeg vil gerne høre ministeren om, hvilke kriterier der sådan typisk ligger til grund for, at man laver de her specialiseringer.
Hvis man lægger en afdeling i København eller i Herning eller i Aalborg, eller hvor man nu lægger den, er det så de trafikale forhold, der spiller ind?
For så kan det undre, at 28 pct. af de statslige stillinger ligger i København, når man tænker på, at man fra regeringens side har villet lave en betalingsring, som skulle holde folk ude af København, simpelt hen fordi der kom for mange mennesker ind.
Så kunne man jo starte med at flytte nogle statslige arbejdspladser ud igen.
Eller er kriterierne, at man skal have billigere husleje?
Jeg tror, at det er offentligt kendt for de fleste, at huslejerne er højere i København, end de er i yderområderne.
Eller er det nu lønniveauet, man vil spare på?
Så er det typisk også sådan, at lønniveauet er højere, end hvis man kommer ud i provinsen.
Hvad er kriterierne, der gør, at 28 pct. af de statslige arbejdspladser skal ligge inde i København?
Og når man typisk kommer frem til, at der skal ligge flere inde i København, hvad er så kriterierne for det?
De kriterier, jeg har nævnt, taler i hvert fald ikke for det.
Carsten Hansen (S), 2012-12-11:
Jeg tror bare, at vi skal være helt enige om, at når det er sådan, at et flertal i Folketinget vil en politik om en effektiv administration, skal regeringen efterleve den.
Det har vi også gjort.
Det er også for at skaffe de penge, der er nødvendige, så vi ikke skal skrive flere skatter ud osv.
Jeg er fuldstændig enig med fru Mai Henriksen i, at for hver eneste person, der mister deres job, er det ærgerligt, og de bliver kede af det.
Det forstår jeg sagtens.
Det er lige ærgerligt hver gang.
Derfor handler det jo om, at vi skal skabe vækst og udvikling i hele Danmark, så kagen bliver større.
Det er jo det, vi har forsøgt med vores kickstart.
Det er det, jeg har gjort med min anden kasket på, nemlig som boligminister.
Her har vi jo lavet brede aftaler, også med De Konservative, for at holde hånden under væksten og beskæftigelsen på byggeområdet.
Så det er rigtig, rigtig vigtigt.
Men det betyder ikke, at vi i en krisetid ikke skal leve op til de aftaler, vi har.
Der har vi i videst muligt omfang taget hensyn til vores landdistrikter.
Mai Henriksen (KF), 2012-12-11:
Jeg tror, at det, de rigtig gerne vil have, er handling, så de kan være forvisset om, at der også er nogen, der tænker på dem og tænker på, at de også har en familie, en bopæl og et lokalområde, som de er tilknyttet.
Hvis man spørger dem, som f.eks. rammes af flytningen af de fynske arbejdspladser – det er Fødevarestyrelsen, Naturstyrelsen og Miljøstyrelsen – så tror jeg da, at de er kede af, at de fremover skal pendle til København for at arbejde, og at de hellere havde set, at man havde bevaret de arbejdspladser lokalt på Fyn.
Det er jo ikke arbejdspladser i Odense, der er tale om.
Det er arbejdspladser uden for Odense, så det ville jo have været i landdistrikterne, at de arbejdspladser ville være placeret.
Jeg tror, at de er rigtig kede af, at det kun er ord, der kommer fra ministeren, og at der ikke er mere handling.
Carsten Hansen (S), 2012-12-11:
Jeg er enig med fru Mai Henriksen i, at det er vigtigt, at oppositionen hele tiden holder regeringen ansvarlig for den regeringsførelse, den har.
Sådan er det; det er opgavefordelingen mellem Folketing og regering.
Men når det så er sagt, læste jeg jo op af den tidligere regerings landdistriktsredegørelse.
Der havde man præcis de samme formuleringer, som står i beslutningsforslaget.
Der er jo ikke noget sige til, at man er inspireret af sin egen redegørelse.
Det kan jeg sagtens forstå.
Men på side 2 står alle de ord, som jeg har sagt i dag om, at det skal være fagligt forsvarligt, at det skal hænge sammen osv., så de hensyn har vi også taget.
Jeg tror, at når man står med ansvaret, når man dertil.
Men det, vi har gjort yderligere, er, at vi virkelig har taget hensyn til, at de fleste af de effektiviseringer, som måtte ske, fordi et bredt flertal i Folketinget er enige om, at der skal være en effektiv administration, er sket i København, og vi har taget en lille smule hensyn til vores landdistrikter.
Så er jeg fuldstændig enig med fru Mai Henriksen i, at det med hver eneste arbejdsplads, der forsvinder, er hårdt for den enkelte.
Det er også hårdt for de yderområder, som de forsvinder fra.
Derfor har vi også prioriteret, som vi har gjort.
Men vi har ikke helt kunnet undgå det.
Mai Henriksen (KF), 2012-12-11:
Jeg synes, det var rigtig rart med en tale, som ikke kun handlede om VK-regeringens her – den tidligere regerings – politik, men som faktisk også handlede om regeringens egen politik.
Jeg tror egentlig, at det, som sådan er substansen i den her debat, er, hvorvidt man anerkender, at arbejdspladser i provinsen er flyttet til hovedstaden, og de konsekvenser, som det har.
Jeg tror egentlig, at der er mange af dem, som måske sidder og følger debatten, der studsede lidt over ministerens formuleringer om, at der ikke er noget behov for det her beslutningsforslag, og at det ikke lyder, som om der er noget problem.
Jeg tror faktisk, det betyder rigtig meget for de mennesker, som enten mister deres job, eller hvis job bliver flyttet til hovedstaden.
Jeg tror, at det måske er at koge det ind til en bouillonterning at sige, at der ikke er noget behov for det, for de oplever jo netop, at de enten bliver arbejdsløse eller også skal rykke hele familien op med rode og flytte til København.
Det må man ærlig talt
også tage ind i denne diskussion.
Carsten Hansen (S), 2012-12-11:
Nu er det sådan, at jeg synes, at hver eneste arbejdsplads, der bliver tabt i vores landdistrikter, er et tab.
Men når man er pålagt af et meget, meget bredt flertal i Folketinget at udmønte »Effektiv administration i staten«, bl.a. for at skaffe penge til boligjobordningen, vi jo har holdt hånden under indtil nu, under den private beskæftigelse, også for at skaffe penge til en kickstart, ja, så er man jo nødt til at effektuere den beslutning.
Der er min pointe blot, at 85 pct. af de arbejdspladser, der er nedlagt, jo altså er blevet nedlagt i København, mens det kun gælder 15 pct. ude i vores landdistrikter.
Hver gang er det en for meget, men man er nødt til at tage hensyn til, at der ligger meget administration rundtomkring.
Det vil jeg godt sige, og det, jeg også sagde nu, var, at jeg ikke tror, at der fremadrettet i de næste år, der byder på en snæver økonomi og krise, vil være en hel masse nye arbejdspladser, vi kan lægge ud.
Men jeg er ikke imod, og regeringen er ikke imod, at vi kigger på det og vurderer det fra situation til situation.
Det skal bare ske, ligesom den tidligere regering skrev det, nemlig fagligt forsvarligt hver eneste gang.
Erling Bonnesen (V), 2012-12-11:
Jo, men der er jo lige præcis brug for så at komme helt ind til kernen, for hvis man ser det i sammenhæng med, hvad der skete tidligere på dagen, altså når man kommer ind under ordene, om bag ved skærmen og ser, hvad man reelt mener, så gik forslaget om jordbrugskommissionerne jo netop ud på – når man havde en sag på bordet og skulle nyplacere ved en omorganisering – at få arbejdspladser placeret i provinsen, landdistrikterne, og der valgte regeringen jo at stemme for at flytte dem til København.
Derfor er det jo meget relevant at få det her på bordet nu.
Alle de kønne ord, der nu er sagt i talen om at gøre det ene, det andet og det tredje, og at man vil så gerne, holder jo ikke, når man så alligevel i sidste ende flytter det til København.
Så var det sådan set en forkert beslutning, man traf her til formiddag, om at flytte jordbrugskommissionerne til København.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-12-11:
Tak for det.
Vi har ligesom fået konstateret, at det er meget svært for den til enhver tid siddende regering at få det ført ud i livet.
Det viser sig, når man ser historisk på det, og jeg har nævnt, at vi desværre kan få det samme at se her.
Vi har en minister, der har det her som sit særlige ansvarsområde, men hvordan er stemningen omkring det egentlig i regeringen?
For det må åbenbart være det, det har knebet med tidligere, altså at alle ministre ikke har været opmærksomme på det.
Det kan godt være, at det er lukket land for os andre og ikke til at blive indviet i, men jeg vil alligevel godt spørge ministeren om, hvordan stemningen i hele regeringen er.
Er finansministeren opmærksom på det her?
Er andre tunge ministre opmærksomme på den her problemstilling, eller er det hr. Carsten Hansen, der hver gang skal løfte pegefingeren og sige, at landdistrikterne også lige skal huskes?
Hvordan foregår det?
For noget kunne tyde på, at de mangler et talerør.
Jeg ved ikke, om det er blevet anderledes nu, og måske er det at løfte sløret for meget for de interne ting i regeringen.
Men nu spørger jeg alligevel hr. Carsten Hansen.
Carsten Hansen (S), 2012-12-11:
for det første ved hr. Dennis Flydtkjær godt, at der jo ligger en del institutioner i København helt naturligt også, fordi vi har ministerier og alt mulig andet til at ligge der.
Men det, som har været min pointe i dag,
er at sige, at den her regering faktisk har taget vidtgående hensyn, altså videst mulige hensyn for at sikre, at når der skulle skæres som følge af det, som er en fokuseret og effektiv administration, som den tidligere regering har vedtaget, og som vi skal videreføre på grund af den meget stramme økonomiske situation, ja, så er stort set de fleste af arbejdspladserne, altså over 85 pct., forsvundet i København mod 15 pct. udeomkring.
Men det her eksempel er et meget godt eksempel på, at man har bevaret regionale arbejdspladser, på trods af at man skulle finansiere et underskud, der var i forhold til statsforvaltningerne.