Flemming Møller (V), 2010-12-07:
Venstre har aldrig været tilhænger af retsforbeholdet.
Vi har været imod retsforbeholdet på fuldstændig samme måde, som vi altid har været imod forsvarsforbeholdet og euroforbeholdet.
Disse forbehold – eller undtagelser, som de også kaldes – var kun en nødløsning, der sikrede, at SF ville være med til at anbefale et ja til Edinburghaftalen for knap 20 år siden.
Det var dengang, Holger og konen sagde nej til Unionen, men selv om der siden har været et stort flertal i Folketinget for at fjerne undtagelserne, har det vist sig meget vanskeligt at komme af med dem.
Heldigvis har SF siden ændret holdning til to af forbeholdene, men har endnu ikke erkendt, at euroforbeholdet også er klart imod Danmarks interesser.
Som sagt ønsker Venstre retsforbeholdet ophævet og ønsker det derfor stadig prøvet ved en folkeafstemning.
Venstre er også enig i, at forbeholdet skal omdannes til en tilvalgsordning, som der bliver foreslået.
Jeg skal i den forbindelse kvittere for, at SF også her har lavet en klædelig kovending.
Da der således ikke er nogen egentlig forskel i holdningen til retsforbeholdet mellem regeringspartierne og forespørgerne, kunne man synes, at denne forespørgselsdebat er helt overflødig.
Når vi nu er enige om, at vi vil af med retsforbeholdet, er der jo egentlig ikke så meget at diskutere.
Derfor bliver debatten også let til ren signalgivning om, hvem der er mest imod forbeholdet, i dette tilfælde noget, der ligner en konkurrence om, hvem der vil have presset en afstemning igennem først, og dermed om, hvem der er mest rede til at acceptere de ulemper, en sådan forceret proces vil medføre.
Det er ren signalgivning, der først og fremmest skal dække over det faktum, at S og SF har valgt at sparke en afstemning om euroforbeholdet til hjørne, fordi de heller ikke kan blive enige om europapolitikken.
Det er først og fremmest et røgslør, der skal dække over S' og SF's fodslæbende holdning til euroforbeholdet.
Men det her drejer sig som bekendt om gennemførelsen af en folkeafstemning, og her vil jeg advare imod at gå på kompromis med, hvordan den gennemføres.
Det hører efter min mening med til respekten for folkeafstemninger, at afstemningstemaerne kommer til at stå så klart som overhovedet muligt.
Derfor er det også en meget dårlig idé at gennemføre en forbeholdsafstemning umiddelbart før et folketingsvalg.
Den indenrigspolitiske dagsorden og strategi vil med stor sikkerhed sløre det egentlige afstemningstema.
Den hører til i indenrigspolitikken, og man skal være både døv og blind på europaområdet, hvis ikke man kan se, at Dansk Folkeparti og regeringen er utrolig uenige om europapolitikken.
Så på den måde synes jeg ikke, at man skal lægge den så nær et folketingsvalg.
Jeg mener, at det ikke vil være respektfuldt over for vælgernes tilkendegivelse.
Det gør det så ikke bedre, at der, som ministeren gjorde rede for, er opstået usikkerhed om, hvordan Danmarks stilling vil være i forhold til det retslige samarbejde i EU.
Sådanne usikkerheder skal, så vidt det overhovedet er muligt, ryddes af vejen, før man iværksætter en folkeafstemning.
Det vil jo ikke være rimeligt at afholde en folkeafstemning, hvis ikke vælgerne kan få at vide, hvad et nej rent faktisk vil indebære.
Venstre er fuldstændig enig med forslagsstillerne i, at retsforbeholdet i fremtiden vil give Danmark større problemer, og anbefaler derfor at afskaffe det ved en kommende folkeafstemning, men Venstre kan ikke gå ind for at gennemtvinge en folkeafstemning inden det kommende folketingsvalg, da et sådant hastværk bedst kan karakteriseres som lastværk.
Det vil efter min mening være helt uforsvarligt at jage vælgerne til stemmeurnerne uden at kunne sikre en retvisende debat om beslutningen.
På den baggrund vil Venstre stemme imod forslaget til vedtagelse.