Bente Dahl (RV), 2011-05-06:
Danmark består af landfaste områder, halvøer og øer.
Vi har byområder, og vi har ikkebyområder.
Vi har områder som eksempelvis Trekantområdet og Øresundsregionen inklusive hovedstaden, hvor der sker en hel masse meget hurtigt, og vi har områder som Sønderjylland, Vestjylland og Bornholm, hvor tingene foregår i et noget andet tempo.
Vi er nogle, der bosætter os i den del af landet, hvor tingene foregår langsomt, netop fordi det er en kvalitet og vi kan nå at få os selv med.
Vi har stilhed, ro, natur, et lidt nedsat tempo i forhold til byområderne m.m. som fordele i vor hverdag.
Ulemper er der nu også i områderne uden for byerne.
Det er ulemper, der er til at få øje på, og som redegørelserne og F 34, som vi behandler i dag, gør rede for.
Og vi taler om det blandt meget andet.
Så er der ulemper med dårlig trafikal infrastruktur, manglende jobmuligheder, manglende uddannelsesmuligheder, huse, der står og forfalder, en affolkning, der kan mærkes etc.
Udfordringerne, som gælder for landdistrikterne, de små øer og de store områder uden for byerne i det hele taget, er store.
Redegørelserne giver en række bud på, hvordan de kan kommes i møde og udviklingen vendes.
Der tales om turisme, bredbåndsdækning til alle, ekstraordinær statslig støtte til færgeanskaffelser, hurtig hjælp og nære sundhedstilbud.
Det er alt sammen udmærket.
Det er blot desværre sådan, at alle de tiltag – eller mange af dem – hvor gode de end måtte være tænkt, står noget alene og ikke danner nogen sammenhængende politik.
Meget af det er fugle på taget, eksempelvis tankerne om bredbånd i 2020.
Der tages initiativer under »Grøn Vækst«, lempelse af planloven, udlæg til sommerhusområder.
Lempelsen af planloven synes vi i Radikale Venstre er en rigtig dårlig idé.
Det er den, fordi det alene drejer sig om 29 kommuner.
Hvis vi skal tage det kommunale selvstyre højtideligt, så må det gælde alle kommuner.
Vi mener nu, at det er dårligt, at det i det hele taget gælder nogle kommuner, for det er en dårlig planlægning at ødelægge de naturområder, folk netop flytter ud på landet for at være i, med boliger og erhverv i kystnærhedszonen.
Udlægning til sommerhusgrunde i kystnærhedszonen er ligeledes en rigtig dårlig idé.
Dels bygger de fleste sommerhuse derude for at være i nærheden af naturen, dels er der i tusindvis af sommerhuse til salg lige nu.
Så det er ikke et tiltag, der skal sættes i gang, og slet ikke lige nu.
Det kan meget vel være, at det er finanskrisen, der er skyld i, at der er så mange sommerhuse til salg.
Men når nu tingenes tilstand er sådan, er det altså slet ikke det rigtige værktøj at sætte ind med.
Det skal være den zone, hvor der ikke skal bygges, hverken det ene eller det andet.
Et andet forslag, vi stiller os lidt spørgende over for, er regeringens plan om »Grøn Vækst«, altså at den skal kunne medvirke til løsninger og få alle til at bosætte sig i landdistrikterne samt give bedre vilkår for udvikling af et godt miljø med meget natur.
Vi stiller os spørgende over for, hvordan den plan kan virke som værktøj på netop disse områder, når vi nu ved, at det konventionelle landbrug ikke har ret mange arbejdspladser i primærproduktionen derude og vi indtil videre ikke har set den store udmøntning af de grønne sider af planen.
Hvornår kommer de tiltag mon?
Et område, jeg decideret mangler i omtalen af tiltag i alle redegørelserne, er foreningslivet.
Der står i den regionalpolitiske redegørelse i afsnittet om levevilkår og kultur, at et alsidigt og levende kulturliv har stor betydning for sammenhængskraften i samfundet.
Jeg kunne ikke være mere enig i det synspunkt.
Derfor undrer det mig også, at der kun omtales kulturaftaler og ønsker om bredbånd, men intet om Det frivillige Danmark, det frivillige foreningsliv, der virkelig bærer en meget stor del af sammenhængskraften i både by og på land – og måske mest på landet.
Det er i Det frivillige Danmark, ildsjælene befinder sig.
Det kan undre, at det ikke nævnes med et ord i denne redegørelse, heller ikke i nogen af de tre redegørelser.
Og foreningsliv, det frivillige arbejde, både det kulturelle og det sociale, har trange kår.
Det kunne løftes ved ret enkle tiltag.
Nu får vi jo en debat om det her område ved lovbehandlingen af folkeoplysningsloven tirsdag den 10. maj, men det mangler altså at blive nævnt i bare en af de her redegørelser, vi sidder med i dag.
Det vidner om manglende fokus på, hvad der virkelig er gang i derude i virkelighedens verden, som nogle ordførere har benævnt det.
Der mangler fokus på, at det område burde gives bedre rammer, oven i købet uden at det ville koste en bondegård.
Lige om lidt får vi måske et folketingsudvalg for landdistrikter og øer.
Det kan give nye og spændende muligheder for fokus på de her noget stedmoderligt behandlede områder.
Det er vigtigt for Radikale Venstre, at vi højner fokus på begge områder, landdistrikterne såvel som øerne.
Radikale Venstre vil vækst i hele Danmark.
Vi har en lang række forslag for at opnå vækst i hele Danmark, eksempelvis en iværksætterfond på 300 mio. kr., som skal etableres nu.
Pengene er blevet bevilget i 2007, men de samler støv i Erhvervsministeriet, fordi man venter på privat medfinansiering.
Vi kan ikke vente på vækst og må derfor få etableret fonden nu, og den private medfinansiering må sikres projekt for projekt.
Vi vil oprette en ordning for udkantskaution og en fond for erhvervsudvikling i Vestjylland for i alt 500 mio. kr. Vi vil iværksætte et innovationsprogram med hjemsted i Vestjylland, som skal bruge regionens kompetence inden for fødevareområdet til at skabe nye produkter og services.
Et program kunne fokusere på sunde fødevarer, der kan imødegå problemer med stigende overvægt og deraf følgende livsstilssygdomme.
Eksportpotentialet for produkter og services på dette marked er enormt.
Vi vil afsætte 7,8 mio. kr. over 10 år til udviklingen af det økologiske landbrug, og der vil vi sikre en effektiv markedsføring af danske fødevarer.
Vi vil fremme udlægning af offentlige serviceopgaver i små butikker i tyndt befolkede områder.
Vi vil sundhed i hele Danmark.
Vi vil efter aftale med regionerne afsætte 500 mio. kr. til at støtte regionernes forsøg med sundhedshuse, og vi vil give regionerne bedre mulighed for at placere sundhedshusene, hvor der er behov, og arbejde for at forøge deres planlægningskompetence i forhold til den primære sundhedssektor.
Vi vil uddannelsesinstitutioner i hele Danmark.
De er vigtige for lokalområderne, også i yderområderne, for at nå målsætningerne om, at alle unge får en ungdomsuddannelse og 50 pct. en videregående uddannelse.
Derfor vil vi reformere og differentiere taxametersystemet, således at der tages højde for bl.a. udfordringerne for uddannelsesinstitutionerne i yderområderne. Vi vil øge niveauet for trafikinvesteringer med 7 mia. kr. over de næste 5 år for at sikre en ordentlig infrastruktur med offentlige transportmuligheder, teletaxaordninger og telebusordninger over hele landet, så alle kan sikres en rimelig transportinfrastruktur.
Vi vil gennemføre offentlige udbud af bredbåndsløsninger til erhverv og offentlige virksomheder, hvor markedet ikke leverer, sådan at vi på den måde her og nu sikrer, at alle i Danmark har bredbåndsløsninger til rådighed.
Vi er med i den tekst i forbindelse med F 34, der holder fast i, at vi politisk skal give rammer, så der kan ske alt det, vi gerne vil, og som fremmer en positiv udvikling og vækst i alle egne af Danmark.
Det står vi for, altså balance i en udvikling i hele Danmark – et Danmark i balance.