runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-05-25:
Tusind tak for spørgsmålet, vil jeg sige til hr. Jens Christian Lund.
Jeg har brugt en del tid efter lanceringen af »Reformpakken 2020« på at fortælle rigtig mange steder – også til forsvarets personel – hvilke overvejelser der ligger bag, at vi fra næste forsvarsforlig, som løber fra 2015 til og med 2019, vil have 2 mia. kr. mindre om året.
Og der er tre ting, jeg vil pege på.
Det første er effektiviseringer.
Hr. Jens Christian Lund er fuldstændig klar over, at vi allerede nu er i gang med analyser, for man skal huske på, at Socialdemokraterne sidder med i det eksisterende forsvarsforlig, ligesom de har siddet med i andre forsvarsforlig.
Der er effektiviseringer, som vi er ved at analysere, og som vil kunne bidrage til de 2 mia. kr. Det andet er spørgsmålet om vores indsats i Afghanistan, som vil være anderledes efter 2014, dvs. fra 2015 og frem, så der vil også være penge at hente.
Vi bruger i dag 1,2 mia. kr. i merudgifter på indsatsen i Afghanistan, og det vil være væsentlig mindre, vi skal bruge efter 2014.
Jeg har bare noteret mig, at hr. Jens Christian Lunds parti selv tidligere, helt tilbage i 2008, tror jeg, det var, meldte ud, at der sagtens kunne spares en masse milliarder på forsvaret, uden at man dér var særlig konkret, med hensyn til hvad det var.
Jeg vil også sige, at hr. Jens Christian Lunds eget parti jo også nu har sagt, at de er klar til at spare 2 mia. kr. fra 2015 og frem.
Det skaber jo også usikkerhed, for hvis man tager den her »En Fair Løsning«, kan man se, at der står noget om suspendering af værnepligten, at vi ikke nødvendigvis skal have kampfly, vi skal udskyde købet, og vi skal effektivt organisere ved at sammenlægge kommandoerne osv.
Det synes jeg sådan set også skaber usikkerhed, for sådan som jeg ser det lige i øjeblikket, har Socialdemokraterne jo ikke noget flertal for de forslag.
Så jeg synes, det er vigtigt at sige: Lad os lave analyserne færdige, og derefter har vi god tid til at forhandle, og så kan vi jo også få lavet et forsvarsforlig, som er forhandlet færdigt, så vi også kan nå at implementere store dele af det inden den 1. januar 2015.
Jens Christian Lund (S), 2011-05-25:
Tak for det, formand.
Som ministeren er vidende om, har jeg været ansat i forsvaret i nogle år, og noget af det, der jo selvfølgelig altid gør forsvarets personel usikre, er, hvis ikke de ved, hvad fremtiden bringer.
Og forsvaret er jo et område, hvor der er meget politisk indflydelse.
Jeg kan f.eks. personligt huske, at dengang vi lavede betænkning 902 vedrørende en nyordning af forsvarets personelforhold, AGT, AGU og AGV, var der stor panik i forsvaret, fordi der kom en usikkerhed ind.
Nu har regeringen og Dansk Folkeparti jo bestemt, at der skal spares 2 mia. kr. om året fra 2015, plus at der er nogle penge, som vi ikke lige helt har styr på.
Jeg ved godt, at ministeren kan sige til mig: Vi har ikke på nuværende tidspunkt bestemt, hvad de besparelser vil betyde.
Men jeg tror, det er utrolig vigtigt for forsvarets personel, at de får at vide, hvad vores minister mener der skal ske med det her, for i det øjeblik man skærer så meget ned på forsvarets budgetter, får det meget store konsekvenser.
Og de konsekvenser må jo betyde, at man enten lægger strukturen om eller lægger opgaverne om, eller også lukker man en række faciliteter, installationer osv.
Det, der sker, inden ministeren kommer ud med noget, er jo, at der er folketingsmedlemmer, der kommer med en idé om at lukke flyvevåbnet, og der er andre dygtige politikere, f.eks. en Venstrepolitiker ovre i Jylland, der har gode ideer til en totalændring af strukturen i forsvaret.
Så derfor er mit spørgsmål til ministeren: Hvilke tanker har ministeren gjort sig om, hvad der skal ske, efter at man går i gang med de her besparelser?
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-05-25:
Jeg kan jo undre mig over, at hr. John Dyrby Paulsen, som jeg ellers synes er en sådan meget ræsonnabel og rationelt tænkende forsvarsordfører, som selv gør meget ud af, at man skal træffe beslutning på oplyst grundlag – i hvert fald i andre sammenhænge – åbenbart alligevel allerede nu kan sige noget om de analyser, som hverken jeg eller hr. John Dyrby Paulsen kender resultatet af, f.eks. budgetanalysen, etablissementsanalysen, analysen af værnepligten, analysen af officersskolen osv., altså en lang række analyser, der er igangsat.
Vi kender ikke resultaterne af dem endnu, og jeg synes, det ville være fuldstændig forkert at sige, at man allerede nu kan cashe ind og sige, at der ikke er noget at hente.
Det er jo det, hr. John Dyrby Paulsen lige stod og sagde: at de analyser, der er igangsat, kan vi ikke regne med i næste forsvarsforlig.
Jo, jeg har sådan set en forventning om, at de analyser, vi har igangsat her, er nogle analyser, som kan vise, hvor vi rent faktisk kan finde nogle blivende besparelser, og hvor vi i hvert fald også kan få nogle ideer til, hvor der kan sættes ind, således at man fra 2015 samlet set kan spare 2 mia. kr. om året på forsvaret.
Jeg synes sådan set, at hr. John Dyrby Paulsen normalt plejer at være den, der siger, at vi skal få tingene analyseret ordentligt i stedet for at fare ud med at sige, at vi så gør sådan og sådan.
Derfor håber jeg da på, at hr. John Dyrby Paulsen så også vil respektere den aftale, vi faktisk har lavet i forligskredsen, om, at nu skal vi se resultatet af budgetanalyserne til efteråret, plus at vi skal have en økonomistatus her lige før sommerferien, plus at vi skal have en midtvejsevaluering i 2012.
John Dyrby Paulsen (S), 2011-05-25:
Må jeg så ikke konkludere, at ministeren mener, at vi kan spare 10 mia. kr. i næste forsvarsforlig med de ting, der allerede er sat i gang?
Og må jeg så ikke sige meget klart, at det er jeg fuldstændig uenig i.
Vi har en opgave med at pege på nogle ekstra ting.
Ministeren siger, at et af kernepunkterne bliver samarbejdet med andre nationer og kapaciteter, og så siger ministeren samtidig: Men jeg har ikke den fjerneste idé om, hvad det kunne være for nogle aktiviteter, og hvad det kunne være for nogle kapaciteter.
Det synes jeg egentlig er ærgerligt, for den første, der burde vide det, er jo i virkeligheden landets forsvarsminister.
Og jeg har det lidt sådan, at det tror jeg i virkeligheden godt at forsvarsministeren har en idé om, men det virker desværre også, som om forsvarsministeren ikke har lyst til at diskutere det her før et valg.
Det er lidt ærgerligt, fordi vi så får et folketingsvalg, hvor vælgerne ikke aner, hvad V og K vil med forsvaret efter et folketingsvalg.
Med hensyn til det der med at bilde folk ind, at de her 2 mia. kr. kan vi finde inden for de ting, vi allerede er ved at analysere i øjeblikket, må jeg appellere til forsvarsministerens viden om forsvaret: Det kan vi simpelt hen ikke.
Så det er derfor, at vi presser på for at få løftet bare en lillebitte flig af sløret for de ideer, forsvarsministeren går rundt og gør sig om, hvordan i alverden vi sparer 10 pct. på forsvarsbudgettet.
Line Barfod (EL), 2011-05-25:
Men det foregår ikke ved åben debat i Folketinget og forhandling, som når vi behandler lovforslag.
Nej, det foregår i forhandlinger bag lukkede døre i Finansministeriet, og derfor synes vi, det er væsentligt, at vi dog som minimum har en forespørgselsdebat om, hvad der egentlig foregår bag de lukkede døre, og hvad finansministeren kan oplyse om, hvad regeringen lægger vægt på ved de forhandlinger.
Vi ser en situation i kommunerne, hvor sundhedsplejersker ofte først kommer 7 dage efter, at mor og barn er kommet hjem fra sygehuset, hvor der ikke er tid til at skifte ble på børn, når de har behov for det i vuggestuerne, hvor skolebørn ikke får minimumstimetallet, hvor ældre får mindre og mindre hjælp osv. – der bliver sparet på alle de områder, som kommunerne skal tage sig af.
Vi hører igen og igen fra finansministeren og andre ministre, at det ikke er deres ansvar.
Det er altid nogle andres ansvar, det er aldrig ministerens ansvar.
Derfor håber jeg, at vi i den her debat kan få løftet lidt af sløret fra finansministeren for, om det også er det, som regeringen fortsat vil sige, eller om man vil begynde at tage ansvar og sige, at man faktisk mener, at der skal skæres ned på velfærden ude i kommunerne, at man faktisk mener, at kommunerne skal have endnu mindre at skulle have sagt, og at man skal diskutere, hvordan man afvikler velfærden i stedet for at udvikle velfærden.
Det ville være rart for en gangs skyld at få en ærlig debat fra ministeren og fra regeringspartiernes og Dansk Folkepartis ordførere
, så det håber jeg meget at vi kan få under den her debat.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-05-25:
Vi bevæger os i, jeg vil ikke sige en gråzone, fordi grå er sådan en kedelig farve, men i et område, hvor man kan spørge, hvad der er sundhedsministerens ressortområde, og hvad der er mit ressortområde i forhold til det der med, hvordan vi redder liv, når folk får hjertestop.
Jeg synes, kortlægningen er den interessante del af det, og jeg tror jo på, at der faktisk findes mange flere steder, hvor der er hjertestartere, end både hr. Bjarne Laustsen og jeg er klar over.
Så det var måske første skridt at gå.
Så ser jeg frem til på et eller andet tidspunkt at se hr. Bjarne Laustsen i Forsvarsministeriet, hvor vi så skal til at tale om det kommende beredskabsforlig, for jeg synes jo, at det stadig væk er vigtigt at holde fast i, at da vi lavede det seneste beredskabsforlig, lavede vi den her tredeling af beredskabet, sådan at kommunerne og kommunalbestyrelserne har ansvaret for at beskrive risikoprofilen i kommunen, og hvad det så i øvrigt er, vi skal have.
Altså: Hvad skal vi have, og hvor skal vi have det, der skal til, uanset om vi skal slukke brande eller for den sags skyld også i nogle tilfælde skal kunne redde liv?
Så jeg synes, at vi skal tage det op, når vi kommer til forhandlingerne, men første skridt må være at finde ud af, præcis hvor mange der rent faktisk er til rådighed over hele landet, for det kan være, at der faktisk er flere, end vi tror.
Bjarne Laustsen (S), 2011-05-25:
Det er helt klart, at der er opgavefordeling mellem de lokale beredskaber, beredskabscheferne, kommissionen og kommunerne i det her, som jeg også respekterer, men jeg siger bare, at vi skal til det igen, og jeg skal nok rejse spørgsmålet.
Jeg tror, det i første omgang er vigtigt, at der foregår en registrering.
Jeg har tidligere været ude med et forslag om, at man skulle kigge på togstationer, supermarkeder og de steder, hvor folk mødes.
Jeg tror faktisk også, at der findes en kortlægning af, hvor det er, folk bliver ramt af hjertestop.
Hvis man så kan kombinere de to ting og placere tingene inden for den korteste radius af, hvor risikoen er størst, og hvor man kan redde flest mulige mennesker, så ville det være fint også at kigge på det. Men det er et kæmpestort problem, at halvdelen, vil jeg tro, af landets hjertestartere er låst inde uden for almindelig åbningstid.
Der er altså to tredjedele mere fritid og nat, hvor man så ikke kan få fat i dem.
Derfor tror jeg, det drejer sig om en kombination af alle de her forskellige ting.
Jeg synes bare, at man som ansvarlig minister skal sige ja til, at man synes, det er en god idé, og så må man prøve at se, hvordan man kan føre det ud i livet, og så se at få en forlængelse af beredskabsforliget, fordi vi alle sammen har behov for det.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-05-25:
Jeg vil ikke stå i dag og tage stilling til, om vi skal putte hjertestartere i alle brandbiler.
Men jeg giver hr. Bjarne Laustsen fuldstændig ret i, at det her er et spørgsmål om borgernes tryghed.
Derfor synes jeg i første omgang, at det er interessant at se, hvor mange steder det er, at der faktisk er hjertestartere.
Det er jo ikke kun på kommunekontoret, det kan være mange andre steder, så hele den her kortlægning, som TrygFonden så har kastet sig ind i, synes jeg jo er enormt interessant.
Så er der spørgsmålet om netop det her med, om vi skal sætte det ind i de enkelte brandbiler.
Jeg synes altså, at hr. Bjarne Laustsen skal rejse det, når vi har diskussion om beredskabsforliget.
Der er bare en ting, jeg vil gøre opmærksom på her, og det er, at vi har et kommunalt beredskab, og det er kommunalbestyrelsen, der har ansvaret for, hvad det er for noget materiel, man har i beredskabet.
I første omgang vil jeg jo sige, at det er kommunerne, der skal vurdere, om de mener, at der er behov for hjertestartere i deres brandbiler.
Bjarne Laustsen (S), 2011-05-25:
Jeg er helt enig med ministeren i, at det, det her handler om, er borgernes tryghed.
Nu har jeg jo også en tjans som præsident for Beredskabsforbundet, de frivillige, og jeg har besøgt dem rigtig meget udeomkring.
Jeg havde en diskussion med sundhedsministeren for en 14 dage siden.
I Sommersted har de sønderjyske frivillige en ambulance stående, som Regionsrådet ikke vil bruge.
Regionsrådsformanden synes ikke, at den passer ind i det fine beredskab, man har.
Det synes jeg er synd, for det er en prisbillig måde at kombinere tingene, så der er nogle frivillige, der kan rykke ud, når der er pres på det andet system.
Det er jo netop det at have så bred en palet af muligheder som muligt – korte afstande osv. – for at kunne redde folk.
Det er alt sammen med udgangspunkt i borgernes tryghed.
En hjertestarter koster ikke ret mange penge, men det er et spørgsmål om placeringen.
Hvis vi har nogle biler, der er kørende i forvejen, f.eks. brandbiler i beredskabet osv., så lad os få hjertestartere ind der.
De folk har også fået en uddannelse, og så kan man få ekstra meget hjælp for en billig penge.
Det er bare det, jeg spørger efter, om ikke man kan kombinere alle de her ting.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-05-25:
Jeg skal prøve at gøre det kort, for der var faktisk tre spørgsmål.
Lige med hensyn til beredskabsforliget havde jeg faktisk bebudet, at beredskabsforligskredsen skulle indkaldes her.
Vi skulle starte forhandlinger lige omkring sommerferien.
Nu fik vi en ny direktør for Beredskabsstyrelsen, og jeg synes faktisk, at det var meget fair at lade ham komme ind og kigge på det med nye øjne og så give ham en måned eller halvanden mere til at få lavet de analyser færdige, som vi jo har igangsat om beredskabet.
Derfor har jeg fortsat en forventning om, at vi efter sommerferien kan ses.
Jeg håber sådan set også, at vi efter et valg vil kunne ses ovre i Forsvarsministeriet, og at vi så der kan fortsætte vores forhandlinger på beredskabsområdet.
Det var for at tage det.
Så er der hjertestarterdelen.
Hr. Bjarne Laustsen har jo fuldstændig ret i, at det ikke hjælper, hvis hjertestarterne er låst inde.
En af de ting, jeg synes er meget positivt, er rent faktisk, at TrygFonden som en fond er gået på banen i forhold til at lave et hjertestarterdanmarkskort, hvor man så kan se, hvor det er, der er hjertestartere henne.
Man har faktisk også fået lavet en aftale med Rigspolitiets alarmcentral om, at dem, der sidder og tager imod 112-alarmerne, kan tjekke ind og se, hvor i nærheden der er en hjertestarter, for der er private virksomheder, supermarkeder og andre, som faktisk har hjertestartere.
Derfor synes jeg, at den første tanke jo lige præcis er den med, hvordan man kan udnytte alle de hjertestartere, der er i forvejen, så det ikke kun er den, der hænger på kommunekontoret, der kan bruges.
Så er der spørgsmålet om brandvæsenet, og om de ikke skulle have hjertestartere i brandbilerne.
Der har vi jo det risikodimensionerede beredskab i de enkelte kommuner, så det er de enkelte kommuner, der skal lave vurderingen af, hvad det er for noget materiel, de har behov for, i forhold til hvad det er for nogle risici, der er i deres kommune.
Der vil jeg da sige, at når jeg næste gang ses med KL – det gør jeg jo en gang imellem – så vil jeg da lige komme op med det, der hedder: Hvilke overvejelser har man i de enkelte kommuner i forbindelse med hjertestarterdelen?
Jeg synes også, det ville være oplagt, at vi kunne tage diskussionen i forbindelse med kommende beredskabsforlig.
Bjarne Laustsen (S), 2011-05-25:
Jeg vil gerne spørge forsvarsministeren om en mere fredelig del af hendes virke som minister, nemlig om beredskabet.
Det er en speciel ting i forhold til beredskabet, jeg gerne vil spørge om.
Der har vi haft mange sager oppe og senest en sag fra Skagen, hvor en ung mand ikke stod til at redde.
Der er lange afstande, og der bliver lukket mange sygehuse, akutfunktioner, og derfor er det et spørgsmål om, hvordan man så kan lave hele den indsats.
De bliver bredt ud over hele landet, og et af hovedproblemerne er, at der er rigtig mange af dem, der er låst inde på et kommunekontor, der lukker kl. 16.00.
Man kan jo lige så godt få et hjertestop efter kl. 16.00 som inden kl. 16.00.
Derfor er mit spørgsmål til ministeren, om hun i forbindelse med det kommende beredskabsforlig vil prøve at kigge på, hvordan man kan gøre det.
F.eks. på Mors er det sådan, at 50 borgere har en nøgle, så de kan låse sig ind til den samme hjertestarter – så der findes rigtig mange gode eksempler.
Men det er simpelt hen det at lade de tusind ideer blomstre, for at vi kan få et bedre beredskab.
Så er der også hele beredskabet i forhold til brandvæsenet.
Der er der i indsatsledervognen ofte en hjertestarter – det er ikke alle, der har den – men man kunne også eksempelvis have det i brandbilerne.
I det øjeblik ambulancerne er ude at køre alle sammen, ville det give borgerne en ekstra tryghed.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-05-25:
Nu er det jo sådan, når man er i regering, at hvis man sådan set vidste, præcis hvad man skulle gøre, skulle man også gøre det med det samme.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi får lavet de her analyser, således at vi træffer beslutning på et oplyst grundlag.
Jeg har ikke nogen analyser på mit bord, der siger, at det er præcis de kapaciteter, som vi kan nedlægge, at det er præcis de kapaciteter, vi kan samarbejde med andre om.
Og derfor har jeg bedt forsvarschefen om at kigge på det med nye øjne.
Det synes jeg faktisk er helt naturligt.
For hvis man læser Politiken, kan man se, at hr. John Dyrby Paulsen siger, at når vi er færdige i Afghanistan, skal vi ikke have et forsvar, der er klar til en operation i morgen i stil med krigen i Afghanistan; det er for dyrt, vi er for små.
Altså, jeg synes jo nok, det blæser lige så meget i vinden, hvad Socialdemokraterne rent faktisk vil med fremtidens forsvar.
Jeg vil gøre meget klart, at det, regeringen vil med fremtidens forsvar, er, at vi skal fortsætte den aktive, aktivistiske udenrigspolitik, hvor forsvaret er et vigtigt værktøj i værktøjskassen, ligesom udviklingsbistand og andre dele er det.
Derfor mener jeg – og det er jeg helt sikker på – at det her er alvorligt, men at det er muligt at gøre det, stadig væk med et budget, som er 2 mia. kr. mindre om året end det, vi har i dag.
Per Stig Møller (KF), 2011-05-25:
Jeg synes, det er meget relevant at få det helt klarificeret, og jeg er glad for, at fru Pernille Frahm respekterer, at jeg ikke kan stå og være kronjurist på et uforberedt spørgsmål, så det skal vi se på med det samme og så sende over.
Pernille Frahm (SF), 2011-05-25:
Så er der bare det lille sidste spørgsmål: Er jeg nødt til at sende spørgsmålet over skriftligt, eller vil ministeren selv sende et svar til mig på, om det er juridisk holdbart at gå i gang nu?
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-05-25:
Bekymrer udviklingen med et fald på op til 80 pct. i antallet af fedmeoperationer ministeren, når dette bl.a. betyder en øget risiko for diabetes, hvilket er dyrere end at fedmeoperere?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til »Fedmeoperationer falder dramatisk«, Ritzau-telegram den 19. maj 2011.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-05-25:
Jeg synes, spørgeren udtaler en ikke særlig venlig fordømmelse af de danske borgere, når det ligesom nedgøres, at der kun er 5 pct., der har valgt at benytte de hastigheder på minimum 30 Mb/s.
Jeg kan kun gentage: Mulighederne er der for, at op til 74 pct. af borgerne kan få det.
Regeringen har sikret, at Danmark, næst efter Luxembourg, har den allermest visionære bredbåndsmålsætning i Europa.
Det er da at være visionær.
Yildiz Akdogan (S), 2011-05-25:
Der er ikke nogen, der snakker om tvang eller om at tvinge nogen til noget som helst, det håber jeg da ministeren er klar over.
Det her er et spørgsmål om at være visionær på Danmarks vegne og på de digitale infrastrukturers vegne, ikke mindst fordi der er så mange muligheder og potentialer i et højhastighedssamfund, og fordi der altså er nogle områder, der virkelig kan gives et løft, ikke alene geografisk, men også økonomisk, f.eks. med hensyn til telemedicin, med hensyn til videokonferencer osv.
Men når ministeren henviser til sit eget udspil »Digitale veje til vækst«, vil jeg sige, at der altså også mangler nogle konkrete delmålsætninger om, hvad man vil opnå og hvordan og hvornår.
Det, der står i »Digitale veje til vækst«, er bare nogle pæne, venlige hensigtserklæringer om, at det er godt og det er vigtigt.
Ja, det er vi enige i, men jeg synes f.eks. ikke, at det er specielt visionært, når det kun er 5 pct. af borgerne, der benytter sig af en hastighed på 30 Mb/s – og igen: Det er ikke mobilt bredbånd, men almindeligt kabelbredbånd.
Det er ikke specielt visionært, at det kun er 5 pct. af den danske befolkning, og det synes jeg er problematisk.
Så jeg vil høre, om ministeren ikke kan have nogle målsætninger om, hvad der skal gøres og hvornår.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-05-25:
Som konservativ videnskabsminister har jeg ingen planer om at tvinge danskerne til at købe bestemte hastigheder.
Det niveau har vi nået ved den markedsbaserede udrulning, som vi jo er enige om og har fastlagt i det teleforlig, som der er opbakning til, også fra Socialdemokraterne.
Så vil jeg sige, at skulle spørgeren være i tvivl om, hvad jeg som videnskabsminister og hvad regeringen gør for at fremme attraktiviteten af bredbånd, fremme brugen af det og sikre et interessant indhold, så vil jeg da henvise spørgeren til at læse mit oplæg »Digitale veje til vækst«, hvor jeg netop skriver om rigtig mange forskellige tiltag, der kan fremme brugen af højhastighedsbredbånd.
Der præsenteres bl.a. emner inden for telemedicin, men i det hele taget borgerserviceområdet, fremtidens uddannelse, det hele tiden at sikre, at vi også sådan forskningsmæssigt leverer, skriver vi noget om; vi skriver om anvendelsen i det hele taget af digitale muligheder.
Men jeg er ganske tilfreds med, at jeg har været med til, at der på nuværende tidspunkt er 74 pct. af danskerne, der, hvis de ønsker det, kan få minimum 30 Mb/s.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-05-25:
Vil ministeren redegøre for, hvilke tilbud der er sat i stedet for fedmeoperationerne, og hvordan disse tilbud monitoreres og kvalitetssikres, bl.a. i forhold til borgernes dødelighed?
Skriftlig begrundelse
Yildiz Akdogan (S), 2011-05-25:
Hvordan kan rammerne være givet, når det som sagt kun er 5 pct., der har 30 Mb/s til at downloade?
Hvordan kan rammerne være brede eller visionære nok, når der ikke er flere?
Det kan godt være, at mulighederne er der, men brugerne er altså kun 5 pct.
Og igen: I lyset af at vi gerne vil være en it-nation, en nation, hvor der er en højhastighedsforbindelse, bl.a. fordi vi skal effektivisere og bruge fordelene ved det – altså skal have rammerne, i forhold til hvad det skal bruges til, bl.a. når det gælder telemedicin – så virker det da ret problematisk, at det altså kun er 5 pct. af den danske befolkning, der kan benytte sig af kun 30 Mb/s.
Det synes jeg da er ret bekymrende, så jeg vil lige høre: Synes ministeren, det ligger i forlængelse af den vision, hun også er inde på, om højhastighedssamfundet?
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-05-25:
Jeg synes, jeg som videnskabsminister har en meget ædel opgave i at give danskerne mulighederne og sikre rammerne.
Det at give de optimale rammer har jeg jo været med til at gøre med regeringens bredbåndsmålsætning.
Og som jeg nævnte, er der 74 pct. af alle danskere, der, hvis de ønskede det, kunne få en bredbåndsforbindelse på mindst 30 Mb/s.
Der er altså 74 pct., der har mulighed for det.
Tallet, som spørgeren nævner, på 5 pct. er det antal solgte abonnementer, der er.
Noget af det, der skal løfte det tal – og det tror jeg vi er enige om at have en interesse i – er jo, at vi gør en indsats for at sikre indholdet på nettet og at vise: Hvad er det, man kan bruge de høje hastigheder til?
Og der er det ganske korrekt, at f.eks. telemedicin er et meget godt eksempel på det.
Men rammerne er givet.
Yildiz Akdogan (S), 2011-05-25:
Tak for det.