Preben Bang Henriksen (V), 2015-01-23:
Når en tiltalt møder sin forsvarer i retten, stiller han som udgangspunkt to spørgsmål.
Det første spørgsmål er: Er pressen til stede?
Og efter at have forklaret, at pressens tilstedeværelse er en retssikkerhedsgaranti, og at man skal være glad for det, hvis de er der, osv., hvilket de færreste forstår, kommer det andet spørgsmål: Skal jeg ind i et fængsel?
Det er sådan set ret vigtigt for den tiltalte at finde ud af, om risikoen er, at han skal i fængsel.
Vi kan altså starte med at slå fast, at det er et vigtigt element for den tiltalte.
Det næste er, at der typisk i de her sagen også sidder nogle domsmænd.
De har gennemgået sagen fra A til Z og har hørt på tiltaltes forklaring, på bevisførelsesdokumentationen, og hvad der ellers skal til i en procedure, og så skal de afsige dommen.
Domsmændene kan altså i dag ikke forstå, at de ikke også har det element med, om tiltalte skal afsone en eventuel ubetinget straf via fodlænke.
Det tredje er dommerne.
Dommerne kan faktisk heller ikke forstå det.
Som min kollega fru Karina Lorentzen Dehnhardt har sagt, blev der også givet udtryk for undren på Dommerforeningens årsmøde over den her ordning.
Det er de domstole, der i forvejen sidder med samtlige oplysninger om den tiltalte.
Domstolen sidder med § 808-undersøgelsen, altså personundersøgelsen, kender tiltaltes forhold; domstolen har tiltalte foran sig og kan stille supplerende spørgsmål om tiltaltes forhold, og domstolen har faktisk et rigtig godt indtryk af de forhold, som skal oplyses i forbindelse med en eventuel fodlænkeafsoning.
Det vil altså sige, om vedkommende har bolig, arbejde osv. osv.
Dommeren har altså en meget, meget grundig gennemgang af de betingelser, der lægges til grund for en eventuel fodlænkeafsoning – det er både fra den tiltalte selv og fra personundersøgelsen, som ligger foran dommeren.
Derfor synes jeg faktisk ikke, at der er grund til at skubbe den her procedure.
Jeg bemærkede, at justitsministeren sagde, at det jo kræver en egnethedsundersøgelse, der bl.a. inkluderer, om man har egen bolig, og om man har noget imod den elektroniske fodlænke.
Der må jeg altså sige, at det ikke er en anden undersøgelse.
Det er faktisk allerede det, der står i § 808-undersøgelsen, som dommeren har foran sig i forvejen.
Ministeren var også bange for, at det måske også kunne forlænge sagsbehandlingstiden.
Nej, det vil forkorte sagsbehandlingstiden.
Det kan jeg garantere for.
Den bliver ikke længere af, at man skubber kompetencen frem.
Summa summarum må vi jo sige, og det vil jeg da kvittere for, at alle inklusive ministeren talte pænt og positivt om forslaget.
Efter at have gjort det tilkendegav halvdelen af Folketingssalen, at de ikke kunne stemme for det.
Men jeg tager nu altså de positive bemærkninger og glæder mig på den baggrund til udvalgsbehandlingen.
Det er ingen hemmelighed, at det er mærkværdigt for dommere og domstole at skulle tage stilling til strafudmålingen i en situation, hvor man kan gøre betingede domme betinget af alt mellem himmel og jord, betinget af alkoholafvænning, narkoafvænning, ophold på bestemte steder, kommunalt tilsyn osv., men man kan ikke gøre noget betinget af eller bestemme afsoning med fodlænke.
Men jeg vil sige tusind tak for bemærkningerne.
Det lyder, som om der er grundlag for et godt videre arbejde med det her.