Karin Nødgaard (DF), 2008-01-10:
Forslaget, som i dag behandles, og som har til formål at ændre egenbetalingen for tandbehandling for den danske befolkning og på sigt at gøre den gratis, er umiddelbart en fin tanke.
Der er dog aspekter, som ikke er inddraget i forslaget, og som kunne have været inddraget for at gøre det realistisk at gennemføre.
I Enhedslistens forslag er det ikke skitseret, hvorledes det skal finansieres, og det er nu engang det primære for Dansk Folkeparti at finde ud af, hvor pengene skal findes, inden vi skrider til løfter om en helt vederlagsfri ydelse til borgerne.
I bemærkningerne til forslaget er der skrevet 4,2 mia. kr. i 2005-tal.
Nu skriver vi 2008, og beløbet må forventes at være noget højere.
Da der er tale om en delvis identisk genfremsættelse af B 38, ville der i det lille år, der er gået, siden vi sidst behandlede det, have været mulighed for at lave nogle yderligere beregninger, så der ville have været nye indfaldsvinkler på det økonomiske område at forholde sig til. At indføre vederlagsfri tandbehandling for alle borgere ser vi i Dansk Folkeparti ikke som vejen frem.
Vi er meget opmærksomme på, at der er grupper i det danske samfund, som kan have svært ved at betale udgifter til tandpleje, men det kan ved læsning af det her forslag næsten lyde, som om de fleste danskere har elendige tænder og dårlig mundhygiejne og ikke er optaget af at forebygge sygdomme og infektioner hos sig selv, og sådan er det jo heldigvis ikke.
Vi oplever en befolkning, som for en stor dels vedkommende er vokset op med, at der er fokus på at passe og pleje tænder og mund, og som for den yngre del af befolkningens vedkommende har været brugere af den helt igennem gode og velfungerende børne- og ungdomstandpleje, som vi har set siden starten af 1970’erne her i Danmark.
Derudover må vi konstatere, at der i den danske befolkning er mange, som har en økonomi, som gør det muligt for dem selv at afholde udgifter til at få foretaget tandeftersyn, selvfølgelig med det tilskud, som den offentlige sygesikring yder.
Det vil sige, at staten i dag betaler en del af tandlægeregningen for borgerne.
Dropper man brugerbetalingen helt, vil det koste staten milliarder af kroner, og de skal så findes på de offentlige budgetter.
Der kunne jeg selvfølgelig godt tænke mig at få lidt mere fra forslagsstillerne om, hvorfra de skal komme.
At afskaffe brugerbetaling helt er ikke vejen frem.
Jeg tror, at der med den nuværende brugerbetaling på tandplejeområdet er en vis fordel ved, at de mennesker, som kan klare det økonomisk, og som hører til den del af befolkningen, som ikke får del i de eksisterende særtilskud, fortsat som en del af det at tage ansvar for eget helbred og sundhed betaler den del af udgifterne, som sygesikringen ikke dækker.
Det er selvfølgelig et stort problem, og derfor synes vi, det er godt, at der er en sociallovgivning, som har taget højde for at hjælpe disse grupper i samfundet.
Det er glædeligt, at de økonomisk svagest stillede pensionister har mulighed for at få et tillæg, og at kommunerne er forpligtet til at yde tilskud til specielle grupper af borgere, som på grund af alder, handicap eller livstruende sygdomme har nogle særlige behov.
I den forbindelse kan jeg så udtrykke et håb og også en forventning om, at de nye og større kommuner virkelig lever op til deres forpligtelser på det her område.
Det kunne være spændende at høre lidt fra forslagsstillerne om, hvorvidt der er undersøgt noget om det.
Et andet område, som også har Dansk Folkepartis store opmærksomhed, er de tandsygdomme, som er svære at forebygge, f.eks. aggressiv paradentose, og der skal fra Dansk Folkepartis side udtrykkes en velvilje over for, at der fortsat kigges på dette område, så der kan findes mere optimale forhold for de mennesker, som uforskyldt er blevet ramt af denne sygdom.
Afslutningsvis skal jeg sige, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte forslaget, som det foreligger her, men vi håber meget, at der i Sundhedsudvalget vil være opbakning til, at vi kigger nærmere på hele tandplejeområdet for at se, om der ikke er nogen ressourcer, som måske kan omfordeles, eller om vi måske kan finde nogle ekstra midler.