runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-01-15:
Mener ministeren, at det er betryggende for tilliden til regeringen, at ministeren i programmet 1240K på TV 2 News den 22. november 2013 påstod, at »Fair Løsning« var »fuldt finansieret«, når »Fair Løsning« ifølge finansministeren er katastrofalt underfinansieret?
Henrik Sass Larsen (S), 2014-01-15:
Det er, som om jeg har været inde på emnet før – det skulle jeg mene.
Det er nøjagtig det samme, vi diskuterede inden den lille pause, hvor der var andre gode, relevante spørgsmål.
Så svaret på spørgsmålet er, at det var fuldstændig korrekt, hvad jeg sagde, og nej, man kan ikke tage finansministeren til indtægt for det udsagn, sådan som man gør i spørgsmålet.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-01-15:
Det bliver jo mere og mere interessant.
Altså, erhvervsministeren fastholder, at det er fuldt finansieret, og finansministeren oplyser i svar til Folketingets Finansudvalg, at det er underfinansieret med 22-39 mia. kr.
Altså, ministeren må jo gøre op med sig selv, om han mener, at det er et troværdigt svar fra en regering, at man kommer med to så vidt forskellige budskaber.
Derfor vil jeg bare høre, om ministeren er enig med finansministeren i de svar, finansministeren har givet Folketingets Finansudvalg.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-01-15:
Jeg vil godt endnu en gang prøve at gentage, hvad der ligger til grund, når man i opposition laver et økonomisk program, og hvordan det foregår.
Grundlaget er, at det skal være fuldt finansieret.
Det er det, det er udarbejdet på baggrund af.
Så lægger vi frem, hvad vi regner med at få af indtægter, og vi lægger frem, hvilke udgifter vi ønsker at aktivere i den forbindelse.
Og så lægger vi et forsigtighedsprincip ind midtimellem, der fortæller, at vi ikke vil aktivere en eneste udgift, medmindre vi får indtægterne ind.
Det er den baggrund, hvorpå det er udarbejdet.
Det har jeg nu gentaget en syv-otte gange, og det gør jeg gerne en niende og tiende gang – det kan være, man forstår det på et tidspunkt, miraklet kan jo indtræffe.
Men det var det, der lå til grund, da man i sin tid lavede programmet.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-01-15:
Det kunne være, at erhvervsministeren skulle have været med til et samråd, vi havde i Skatteudvalget med den tidligere skatteminister, hvor den tidligere skatteminister fra SF – som er nuværende udenrigsminister – måtte sige: Jo, jo, men som opposition er det nok lidt svært med den økonomiske ansvarlighed.
Han må have tænkt på sin egen tid i opposition.
Men ministeren kan bare svare helt grundlæggende nu på det spørgsmål, jeg har prøvet at få svar på flere gange: Er ministeren enig i finansministerens svar til Finansudvalget, hvori finansministeren siger, at »Fair Løsning« er underfinansieret med et sted mellem 22 og 39 mia. kr?
Marlene Borst Hansen (RV), 2014-01-15:
Men det, der er det særlige – det har hr. Martin Henriksen jo ret i – er, at vi laver en lovændring med tilbagevirkende kraft.
Den kommer til at gælde for alle, ikke bare for Im og hendes mor, men for alle, der 2 år tilbage i tiden har været i en lignende situation.
Det er noget meget særligt.
Det var også derfor, at det for Radikale Venstre, da vi gik ind og lavede dette lovforslag med tilbagevirkende kraft – og det har hr. Martin Henriksen jo ret i; det er ikke noget, vi gør ofte her i Folketinget – så var meget, meget vigtigt og afgørende, at det var et meget bredt flertal i Folketinget, der stod bag, så bredt som overhovedet muligt.
Derfor havde vi også gerne set, at Dansk Folkeparti ville have været med, så det var samtlige partier, der var med.
Det ønskede Dansk Folkeparti ikke.
For De Radikale var det så vigtigere, at vi fik den her lovændring igennem, end om Dansk Folkeparti nu ville bakke op.
I forhold til det med den forringede klagemulighed vil jeg sige, at jeg ikke er enig med hr. Martin Henriksen i, at vi har forringet klagemulighederne.
Tværtimod har vi gjort det objektivt, og vi har lavet lige ret for alle.
Så det er ikke dem, der bare kommer på forsiden af aviserne, der hermed kan få en mulighed for at blive i Danmark, men det er noget, som et uvildigt Udlændingenævn tager sig af.
Martin Henriksen (DF), 2014-01-15:
Det er o.k., men jeg synes bare, at man skal lade være med at skrive, at man indfører en særlig ordning, hvis det ikke er noget særligt.
Det er den ene del af det.
Alle kan begå fejl – det er jo fair nok – men her har man så valgt at fjerne den direkte klageadgang til ministeren og lægge det over til et Udlændingenævn.
Den tidligere minister havde muligheden for at stoppe sagen, men valgte ikke at gøre det, og mens ministeren så nølede med det, trådte der en ny lovgivning i kraft, som fjernede sagen fysisk fra Justitsministeriet og fra ministerens bord.
Og det var en forringelse af klagemulighederne, for ministeren kunne jo have grebet ind.
Marlene Borst Hansen (RV), 2014-01-15:
Det har været meget afgørende for Radikale Venstre, at vi fik oprettet det her Udlændingenævn, og at vi fik udvidet Udlændingenævnets beføjelser.
Og det har det, fordi den direkte klageadgang til den enhver tid siddende minister ikke er at have lighed for loven.
For hvem er det lige, der kommer?
Hvilke sager er det lige, der kan nå ministerens bord?
I forhold til det med at have en helt objektiv klageadgang i et objektivt klagesystem, som ligger væk fra politikernes lange arme, og hvad politikerne lige p.t. måtte finde interessant, er vi særdeles glade for det, og det har vi på ingen måde tænkt os at lave om.
Merete Riisager (LA), 2014-01-15:
Det er glædeligt, at Im og hendes mor har fået mulighed for at vende tilbage til Danmark.
Mange danskere har fulgt med i historien om Im og Suthida og deres kamp for at blive i Danmark, på trods af at Suthidas ægtefælle gik bort.
I Liberal Alliance byder vi den lille familie velkommen tilbage til Danmark.
Vi er ikke begejstrede for særordninger og særlove, men vi har ligesom de fleste andre partier i Folketinget erkendt, at der her var et hul i lovgivningen.
For os har det selvfølgelig været afgørende, at Suthida og Im uretmæssigt er havnet i denne ulykkelige situation, fordi Suthidas mand gik bort, men også, at Suthida har taget en uddannelse i Danmark, så hun er klar til at forsøge sig selv og sit barn.
For uagtet jeg som mor har den største sympati for forældre, der vil bosætte sig det bedst mulige sted af hensyn til deres børn, så må jeg erkende, at Danmark er et lille land med begrænsede ressourcer.
Jeg efterlyser derfor en politisk retning, hvor vi i højere grad stiller krav om, at udlændinge forsørger sig selv.
I Liberal Alliance ønsker vi at skærpe selvforsørgelseskravet, således at immigranter, der kommer til Danmark for at bo og arbejde her, skal have en kontrakt med en arbejdsgiver og kunne dokumentere, at de ikke vil ligge samfundet til last.
De første 5 år skal man ikke have adgang til sociale ydelser, og man skal tegne en sundhedsforsikring.
Der kommer mange udlændinge til Danmark, der bidrager positivt, sådan som Im og Suthida også vil gøre det fremover, men desværre ser vi også det modsatte.
Siden 2011 har 19.000 flere end før fået kontanthjælp; det er en stigning på 15 pct.
Det kan naturligvis ikke blive ved at gå.
Det har derfor høj prioritet for os at få revideret udlændingelovene på en måde, der sætter fokus på selvforsørgelse for udlændinge og familiesammenførte.
Vi sender fortsat højtuddannede ud af landet, hvis blækket på deres jobkontrakt ikke er tørt, før ph.d.en er afleveret.
Samtidig oplever vi hærdede kriminelle, der får lov at blive.
Udlændingelovgivningen er kompleks og derfor også nogle gange urimelig.
Derfor ser vi gerne en grundlæggende revision af udlændingelovgivningen under en blå regering.
Tak for ordet.
Tom Behnke (KF), 2014-01-15:
Da jeg blev opmærksom på, at der faktisk var en uhensigtsmæssighed i den eksisterende udlændingelovgivning, kom jeg til at tænke på, at vi tidligere har gjort det, at vi ændrede lovgivningen, ikke i form af en særlov, men generelt i forhold til de parforhold, der går i opløsning på grund af vold i parforholdet.
Der gik man jo også ind og sagde, at hvis det var det, der var årsagen til, at man var nødt til at gå fra hinanden, så så man meget lempeligt på den familiesammenførtes muligheder for at kunne få lov til at blive i Danmark på sit eget selvstændige opholdsgrundlag.
Hvis man er blevet familiesammenført og den herboende går hen og dør, er man sådan set lidt på herrens mark og risikerer meget nemt, hvis ikke altid, at blive udvist af Danmark, fordi det opholdsgrundlag, man har, altså årsagen til, at man er her, går hen og dør, om jeg så må sige.
Det synes jeg er meget problematisk, og det er ikke kun i forhold til den konkrete sag, som gav anledning til det her, men i det hele taget.
Så tænkte jeg, at det da ville være hensigtsmæssigt, hvis den herboende går hen og dør og den familiesammenførtes opholdsgrundlag ikke længere er til stede, at vi så går ind og ser med lidt lempeligere øjne på at kunne give et selvstændigt opholdsgrundlag til den pågældende, hvis vedkommende vil det – der er sikkert mange, der tager det for givet, at alle mennesker i hele verden helst vil være i Danmark, men det er jo ikke sikkert – altså at man, hvis man har lyst til og ønske om at blive i Danmark, så kan søge om at få sit eget selvstændige opholdsgrundlag.
Det er jo ikke, fordi det bliver til en blankocheck med det her lovforslag, altså så alle i den her situation bare kan få lov til at blive, men man vender det ligesom om og siger, at de som udgangspunkt kan få lov til at blive her.
Men man kigger selvfølgelig på, hvor meget vedkommende er blevet integreret i det danske samfund, og hvor meget integrationsvilje- og parathed der er, til at vedkommende kan få sit eget selvstændige liv i Danmark.
Det synes jeg er den helt rigtige måde at gøre det på.
Lovforslaget her lander rigtigt, og der er netop ikke tale om en særlov.
Det er ikke en lovgivning, der kun handler om Im og hendes mor.
Det vil jeg gerne understrege, for havde det været det, så havde vi stemt imod, for det ville være helt uanstændigt at gøre det på den måde.
Vi var også imod, da man i sin tid lavede særloven om palæstinenserne, for det var også en helt forkert måde at lave lovgivning på.
Men vi kan gøre det, at vi laver den generelle ændring, som lovforslaget her gør, nemlig at hvis man er så uheldig, at man kommer i den situation, at den, man er blevet familiesammenført med, går hen og dør, så har man bedre mulighed for at få et selvstændigt opholdsgrundlag i Danmark.
Det er vi tilfredse med, og derfor støtter vi lovforslaget.
Martin Henriksen (DF), 2014-01-15:
Jeg har stor respekt for, at man som politiker engagerer sig i forskellige sager, og der er ingen tvivl om, at det er en tragisk historie, som det også må siges at regeringen på mange måder bærer ansvaret for.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, om hr. Bjarne Laustsen har fortrudt, at han stemte for den forringelse af klagemulighederne, så man ikke længere havde den direkte klageadgang til ministeren.
For sagen lå jo, som jeg også tror hr. Bjarne Laustsen er opmærksom på, i ministeriet og blev så rykket over i nævnet, fordi den lov, som regeringen fremsatte forslag om, trådte i kraft.
Jeg vil høre, om ikke hr. Bjarne Laustsen fremadrettet ville være interesseret i at genoprette den direkte klageadgang til ministeren, for det ville jo kunne være en sikring, når der kommer sager fremover.
Det er jo sådan med lovgivning, at det stort set er umuligt at tage højde for alle tænkelige og utænkelige situationer, men vi ved, at der kommer nogle sager fremover, som vi ikke kan spå om, men som også vil rumme en tragisk fortælling.
Der er det meget godt, at der er sådan en fleksibilitet i systemet, at en minister kan gribe ind.
Så vil hr. Bjarne Laustsen arbejde for, at den klageadgang bliver genindført?
Bjarne Laustsen (S), 2014-01-15:
Derfor kan jeg sige, at på det tidspunkt, hvor jeg rejste sagen, var de muligheder intakte.
Men man kom ikke igennem med spørgsmålet, og på det tidspunkt havde vi de regler, som hr. Martin Henriksen taler om nu.
Så hvis der havde været en vilje til det på det tidspunkt, kunne man være gået ind og have gjort noget.
Det, jeg undrer mig meget over, er, at da det var på TV2/Nord den 7. december 2012, hvor der stadig væk var de her muligheder for at kunne klage, var der overhovedet ingen af mine kolleger, der tog den her sag op og spurgte, om vi ikke skulle få løst det problem.
Men jeg holdt fast i, at jeg syntes, at der skulle være en mulighed for at ændre på det her, for på mange måder synes jeg, at vi selvfølgelig skal have en stram og fair udlændingepolitik, men der opstår også nogle situationer som f.eks. den her, hvor alle erkendte, at der var et hul i loven.
Det skal man selvfølgelig lukke, når man bliver gjort opmærksom på sådan en sag.
Martin Henriksen (DF), 2014-01-15:
Jeg er enig med hr. Bjarne Laustsen i, at den tidligere justitsminister kunne have grebet ind og forhindret udsendelse, og det ville da have været godt, hvis man havde gjort det.
Sagen er så bare den, at der kan komme sager fremadrettet, hvilket vi jo ikke kan spå om, fordi der jo er mange forskellige historier og menneskeskæbner ude i verden, og nogle af dem finder på et eller andet tidspunkt vej til Danmark.
Og så siger jeg bare, at det er umuligt at lave udlændingelovgivning, som tager højde for alle mulige tænkelige og utænkelige situationer, og derfor er det godt at have en vis fleksibilitet i systemet, så en minister i undtagelsestilfælde og i ganske særlige tilfælde kan gribe ind og forhindre en udsendelse.
Vil hr. Bjarne Laustsen genindføre den klageadgang, så vi forhåbentlig kan undgå lignende sager fremadrettet, og så vi ikke behøver stå og lave særlove med tilbagevirkende kraft i Folketingssalen.
Bjarne Laustsen (S), 2014-01-15:
Men jeg har været her længe nok til at vide, at lovgivere – og det er os – vedtager love, og derfor er det også lovgivere, der kan lave love om, hvis vi synes, der er noget galt.
Det er lige nøjagtig det, man gør, det er det, man er kommet til nu.
Derfor er der for mig at se ikke nogen særlov i det her.
Jeg deltager gerne i diskussioner med Dansk Folkeparti, men jeg klandrer Dansk Folkeparti for, at de siden den 7. december, da den her sag kom op, hvor man i Dansk Folkeparti selv har haft rig lejlighed til at gøre noget ved det, hvis man syntes, der skulle gøres noget, ikke har gjort noget.
Dansk Folkeparti må selv om, hvad de stemmer, om de stemmer gult, rødt, grønt, eller hvad de gør, men jeg synes, at når Dansk Folkeparti nu synes, at moderen og Im skal være her, ville det have klædt dem, at de så også selv havde ageret i sagen.
Karen Hækkerup (S), 2014-01-15:
Tak for det.
Også tak til jer alle sammen for jeres kommentarer.
Men det, jeg i øvrigt gerne vil sige, er tak for den overordnede positive modtagelse af lovforslaget.
Som det også fremgår af fremsættelsestalen, ønskes lovforslaget hastebehandlet.
Det er jo så også lidt et svar til hr. Bjarne Laustsen, som beder om, at tingene går hurtigt.
Det er vi sådan set alle sammen enige om at det skal, tror jeg.
Så tak for en overordnet positiv modtagelse.
Det glæder mig.
Martin Henriksen (DF), 2014-01-15:
Jeg har aldrig forstået, hvordan det kan være, at man i Justitsministeriet – og det er fair nok, for ministeren var ikke minister på det tidspunkt – da vi holdt møde i Justitsministeriet med den tidligere justitsminister og Dansk Folkeparti spurgte, om man havde undersøgt muligheden for at give dem opholdstilladelse efter andre bestemmelser, så svarede, at det havde man ikke undersøgt.
Jeg spurgte så, om man ikke ville undersøge det.
Her svarede man, at det ville man ikke undersøge.
Det er meget mærkeligt.
I stedet for vælger man at gøre det på den her måde, men det er så historie nu.
Men jeg kunne godt tænke mig at vide, om den nye justitsminister fremadrettet vil genetablere klageadgangen til ministeren, når der er nogle specielle sager, så vi kan undgå, at man laver lovgivning på baggrund af enkeltsager med tilbagevirkende kraft.
Det kommer der altid, for lovene er lavet af mennesker, og lovene administreres af mennesker, og derfor vil der ske fejl en gang imellem, og så er det godt, at der er fleksibilitet i systemet, så en minister har mulighed for at gribe ind i særlige tilfælde.
Vil ministeren genoprette den klageadgang?
Karen Hækkerup (S), 2014-01-15:
Og det betyder også, at vi bliver nødt til at have nogle grænser for, hvornår man må have lov til at opholde sig i Danmark.
Når der er nogle grænser, så vil der også altid være nogle mennesker, som falder på den ene eller på den anden side.
Derfor ser vi også nogle gange de her sager, som kommer til at fylde meget, og hvor vi alle sammen bliver rørt, med et stik i hjertet, for
ligger grænsen så nu det rigtige sted?
I den her sag var det jo meget tydeligt, og det er også et bredt flertal i Folketinget, som står bag en ændring af loven, simpelt hen fordi man blev opmærksom på, at det ikke var rimeligt.
Altså, mister man sit opholdsgrundlag, fordi ens ægtefælle dør, så er det ikke rimeligt, at der ikke er bedre muligheder for at få lov til at blive.
Når det gælder de regler, der var tidligere, var der, hvis man skulle have brugt barnet som en løftestang til at kigge på, om man kunne få ophold i Danmark, indført nogle begrænsninger i forhold til i hvor lang tid man skulle have været her, inden de muligheder kunne bringes i anvendelse, og derfor duede de regler ikke.
Derfor er der nu kommet et lovforslag, som kommer til at gælde for alle andre, som står i en lignende situation.
Det er ikke en særlov, men det er en lov, som kommer til at omfatte alle andre, som står i samme situation, dog med en særlig overgangsordning, sådan at hvis der har været situationer, hvor mennesker er blevet udvist af Danmark, på grund af at deres ægtefælle er død, så vil de også få mulighed for at søge.
Så det er ikke nogen særlov, men en ny bestemmelse.
Og nej – vil jeg sige til hr. Martin Henriksen – vi ønsker ikke at genindføre det gamle system.
Vi synes tværtimod, det er meget fornuftigt, at det nu ligger i Udlændingenævnet, sådan at der er samme adgang for alle til at klage.
Martin Henriksen (DF), 2014-01-15:
Det er bare, fordi der nu er flere, der har sagt, at det ikke er en særlov: Der står altså i den skriftlige fremsættelse, som er sendt over til Folketinget af justitsministeren, og nu citerer jeg: »Der foreslås endvidere i lovens bestemmelse om ikrafttræden fastsat en særlig overgangsordning, som indebærer, at loven vil finde anvendelse på afsluttede sager ...«.
Det er altså en særlig overgangsordning; det står der jo selv i det, som man har sendt over.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at jeg, fordi vi er så uenige om, hvordan man skal sikre, at den pågældende familie får en opholdstilladelse i Danmark, egentlig godt kunne tænke mig at vide noget.
Vi har fra Dansk Folkepartis side sagt til Justitsministeriet, til den tidligere justitsminister, at man skulle undersøge, om de kunne få ophold efter andre bestemmelser.
Det nægtede man af en eller anden årsag.
Det er så fair nok, at der er forskellige opfattelser af, hvordan man ønsker at gøre det.
Men regeringen – og dermed også Det Radikale Venstre – har jo forringet klagemulighederne.
Vil I rulle den forringelse af klagemulighederne tilbage?
Det synes jeg ville være fair nok.
Marlene Borst Hansen (RV), 2014-01-15:
Man skal huske at glæde sig, og i dag glæder jeg mig over, at regeringen har taget fat på at ændre udlændingeloven, således at en udlænding gift med en dansk ægtefælle ikke i fremtiden vil miste sit opholdsgrundlag i Danmark, hvis den danske ægtefælle dør.
Den situation var Im og hendes mor i.
De kom oprindelig fra Thailand, men Im har boet i Danmark, siden hun var 2-3 år.
Hun har gået i dansk skole, hun taler dansk, hun har sit netværk her.
Ulykkeligvis døde hendes danske adoptivfar af kræft, og Im og hendes mor stod derfor til at blive udsendt af Danmark, fordi grundlaget for deres familiesammenføring var bortfaldet.
Ims historie berørte mig dybt, og jeg er meget glad for, at regeringen tog problemstillingen op, inviterede Folketingets partier til forhandling, og i dag kan vi så stå her og førstebehandle det konkrete lovforslag.
Jeg er også utrolig glad for, at vi også på udlændingeområdet kan lave særdeles brede forlig og nå til enighed om, at det var dybt urimeligt, at man midt i den ulykkelige situation og menneskelige krise, man må stå i, hvis ens ægtefælle dør, så også lige bliver smidt ud af Danmark, skal væk fra sit hjem, sit danske netværk og alt det, man har bygget sit liv op omkring i Danmark.
At Dansk Folkeparti så åbenbart ikke synes, det er så urimeligt, at man vil stemme for det her lovforslag, kan dog ikke slå skår i glæden, det kan kun undre.
Fra flere steder har det været nævnt, at vi i dag behandler et forslag til en særlov, men det gør vi ikke.
Vi laver ikke en særlig lov for Im og hendes mor.
Vi laver derimod en helt generel lovændring, som gælder alle, som måtte komme i en lignende situation i fremtiden og 2 år tilbage.
Det, at vi laver en generel lovændring, har været meget, meget vigtigt for Radikale Venstre.
Med disse ord kan jeg meddele, at Radikale Venstre til fulde og med stor glæde bakker op om lovforslaget.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-01-15:
Jeg mener faktisk, at vi i forbindelse med valgkampen indkaldte til pressemøde og forklarede forsigtighedsprincippet.
Jeg tror endda også – det er efter hukommelsen, og jeg er ikke helt sikker – at vi indrykkede annoncer.
Så man må jo sige, at vi næsten har gjort alt, hvad vi kunne, for at flage den begivenhed.
Og jeg ved, at vi i forbindelse med valgkampen brugte det meget aktivt i debatten.
Så jeg mener faktisk, at vi har gjort os ihærdige anstrengelser for, at det skulle fylde en del.
Mads Rørvig (V), 2014-01-15:
Det var bare et lille udsnit af de løftebrud, som regeringen har begået, og som stod i »Fair Løsning«
, så med hensyn til at sige, at den er fuldt ud gennemført og det stadig er en god plan, der er fuldt ud finansieret, tror jeg, at vi i dag fik afsløret, at der vist var begået lidt underfinansieret løftebrud i regeringens plan forud for sidste valg.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-01-15:
Jeg mener ikke, at jeg er blevet citeret for at sige, at den var fuldt ud gennemført.
Jeg vil sige, at mange af de ting, som spørgeren listede op der, var meget sympatiske forslag, som jeg holder meget af.
Noget af det er faldet som følge af manglende finansiering.
Det viser faktisk, at vores forsigtighedsprincip virker, og det kan man jo glæde sig over.
Andet er faldet, i forbindelse med at Socialdemokratiet af en eller anden grund ikke alene fik 50,6 pct. af stemmerne ved valget – jeg fatter det ikke, jeg anbefalede det ellers – for så havde vi kunnet gennemføre det.
Sådan er det jo.
I forbindelse med et valgresultat må man gøre det op, og så må man jo se på, hvor meget af sit program man kan gennemføre.
Jeg tror heller ikke, at Venstre nogen sinde kommer i den situation, at man kan gennemføre hundrede procent af sit program.
Sådan er det jo ikke.