runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2009-02-26:
Vi hjælper ved at sørge for, at der er aktivitet i det danske samfund, og det gør vi både i form af de offentlige anlægsinvesteringer, som er højere end nogen sinde før, ved at sætte gang i nogle af de ledige hænder, der desværre er blevet ledige, og ved at sikre, at de private husholdningsbudgetter er af en sådan rummelighed, at de også kan sætte gang i efterspørgslen.
Jeg er sådan set enig med hr. Frank Aaen på det ene punkt, at vi har en ordrekrise; at det var ønskeligt, at ordrerne havde været der i højere grad.
Men det, der især er blevet ramt, er eksportordrerne.
Der har været nedgang i de virksomheder, der eksporterer til andre lande, for det, vi står i, er desværre ikke en isoleret dansk øvelse.
Men alligevel kan vi fra dansk side, fra Folketingets side sagtens tage en række initiativer, der hjælper.
Vi skal nok tage mange forskelligartede initiativer, og derfor er pakken i dag ikke løsningen, men en del af en samlet løsning, så dansk økonomi kan komme ud af den nuværende krise.
Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
Det er o.k., men nu er det jo ikke sådan, at vi andre foreslog, at man bare skulle sende overskuddet ud og bruge det til alt muligt.
Det, vi har klaget over, er, at regeringen prioriterede skattelettelser, specielt til de rigeste, i stedet for at give pengene til velfærd.
Det er en anden snak, den kan ministeren måske ikke lide at høre, men sådan var det.
Men vi kan se, at der nu mangler 47 mia. kr. i statskassen.
Der er i dag et rekordunderskud på over 20 mia. kr. på vej, det er ikke oppositionens skyld, og derfor siger vi bare - og så skal jeg slutte af med det - at man har travlt med at lade pengene fosse ud til bankerne og her i dag til erhvervslivet, selv om alle og enhver kan se, at det ikke hjælper de arbejdsløse.
Det er sådan set bare bundlinjen.
Jeg vil bare sige, at på den ene side er pengene i denne regerings tid fosset ud af statskassen - milliarder og atter milliarder til bankerne, uden at det har hjulpet noget som helst - og på den anden side har regeringen hidtil afvist alle forslag om straks at sætte noget i gang.
Det kan ikke nytte noget at henvise til en finanslov, der blev vedtaget, dengang regeringen troede, at Danmark var så rigt, at vi kunne købe hele verden.
Vi er nødt til at kigge på situationen, som den er i dag, og her er der brug for at sætte gang i klimainvesteringer, flere investeringer i den offentlige sektor, flere investeringer i velfærden, gang i skolebyggeri og hjælp til de arbejdsløse, der jo kommer i stigende tal, og hjælp til de familier, der kommer i klemme.
Men man har kun haft fokus på at hjælpe bankerne, og i dag sender man 55 mia. kr. ud til erhvervslivet, herunder bankerne.
Kristian Jensen (V), 2009-02-26:
Jeg vil bare sige, at det igen er et fortegnet billede, der tegnes.
Vi har i finanslovaftalen sat penge af til, at kommunerne har mulighed for at udvide deres anlægsbudgetter; vi har faktisk aftalt, at der skulle være en særlig pulje netop til renoveringer af skolerne.
Vi har sikret, at der er penge til rådighed til at sætte gang i noget.
Vi har ikke et anlægsstop, vi har haft et anlægsloft med hensyn til kommunerne, fordi vi ville være sikre på, at der var styr på samfundsøkonomien, dengang vi vedtog finansloven.
Nu har vi efterfølgende sagt, at der er kommet en så stor økonomisk nedtur, at der er behov for at lave vækstpakker.
Der har vi ved den først givne lejlighed, der var, taget fat - og på hvad?
Ja, det var på den transportaftale, som et bredt flertal i Folketinget står bag.
Jeg synes, at vi over for hinanden skal acceptere, at vi tager en række forskellige initiativer, som hver for sig er med til at løfte os fremad.
Og det her initiativ med kredit og likviditet til virksomhederne er noget af det, der kan gøre, at det måske ikke næste gang er Danish Crowns slagteri i Herning, der lukker, fordi landmændene ikke har likviditet til at bevare deres produktion i Danmark.
Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
O.k., jeg begik en fejl.
Jeg må indrømme: Den form for kriseløsning går vi ikke ind for.
Vi går ind for, at det, der skal investeres i, er skoler, ældreomsorg, velfærd og klima og ikke det, der er det modsatte af at gøre noget for klimaet, nemlig motorveje.
Det beklager jeg.
Men når jeg så ellers ser på, hvad det var, jeg sagde, og som bare bliver afvist, så var det væsentligste argument i det, jeg sagde, at det her ikke er en likviditetskrise.
Det her er en ordrekrise.
Det er, fordi Danfoss ikke har ordrer, at de fyrer folk.
Det er, fordi der ikke er efterspørgsel efter vindmøller, at vindmølleindustrien fyrer folk.
Det er ikke, fordi de mangler likvider.
Det er, fordi de mangler ordrer.
Det er der, regeringen går fuldstændig galt i byen - og jeg ser igen bort fra betonen på motorvejene - ved at fastholde anlægsstoppet ude i kommunerne, ved at nægte at give los af penge til klimainvesteringer, nægte at give los af penge til, at man kan begynde at forny de skoletoiletter, som regeringen ellers gjorde til et stort nummer i sidste valgkamp.
Og det er jo, fordi arbejdsløsheden i regeringens optik ikke har nået et niveau endnu, hvor man synes man for alvor skal gøre noget ved det.
Det er det, det går ud på, og det er jo derfor, vi hørte en nationalbankdirektør sige: Arbejdsløsheden skal op.
Det er derfor, vi har hørt en finansminister holde utallige foredrag om, at arbejdsløsheden er for lav, og at vi får overophedning.
Men i hvert fald - og det kan vi jo så diskutere, det er også et ideologisk slagsmål, det bør vi også gerne tage her i Folketinget - kan man se, at alt det, regeringen hidtil har gjort, er at lave likviditetspakker til banker og til erhvervsliv.
Men den har ikke gjort noget for virkelig at sætte gang i beskæftigelsen, der hvor der er brug for det - på velfærdsområdet og på klimaområdet.
Nick Hækkerup (S), 2009-02-26:
Det foreliggende lovforslag udspringer af den energiaftale, som blev lavet sidste år i februar måned.
Aftalen er blevet forhandlet i regi af klima- og miljøområdet, hvorfor det under normale omstændigheder ville være fru Mette Gjerskov, der ville varetage Socialdemokratiets interesser fra talerstolen ved behandlingen af det her lovforslag, herunder også holde den her ordførertale.
Fru Mette Gjerskov er imidlertid syg, hvorfor jeg skal forelægge vores synspunkter.
Socialdemokratiet har den principielle opfattelse, at skatte- og afgiftsstrukturen bør have en indretning, som ikke alene sikrer, at vi har de midler, der skal til, for at drive det velfærdssamfund, som vi gerne vil have, men også fremmer adfærd, som er ønskelig og hensigtsmæssig for samfundet.
Udgangspunktet for det foreliggende forslag, nemlig ønsket om at stoppe trafikken med at køre slam til forbrænding i udlandet, er Socialdemokratiet enige i.
Vi er imidlertid ikke overbevist om, at det foreliggende, ganske omfattende og komplicerede lovforslag er det fuldstændige svar.
Eller vi er måske snarere nervøse for, at lovforslaget går for langt og risikerer at føre til adfærd, som ikke var forudset og måske er uhensigtsmæssig.
Forslaget er ændret væsentligt siden den tekniske høring, og vi foreslår derfor, at der afholdes en eksperthøring mellem første- og andenbehandlingen, og vi vil gerne vente med vores endelige stillingtagen, til den oplysning, der måtte følge af sådan en høring, er tilvejebragt.
Henrik Høegh (V), 2009-02-26:
Der er en stigende frygt blandt forbrugere - det tror jeg også at hr. Frank Aaen har oplevet - for, at der i afgrøder gødet med slam kan være et restindhold af nogle af de forskellige miljøfremmede stoffer, vi bruger i velfærdssamfundet.
Derfor er slam blevet kørt til udlandet og brændt af, for det har været det billigste.
Det er faktisk en god, fornuftig miljømæssig løsning at beholde det herhjemme.
Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
Affald, husdyrgødning, slam og andre affaldsprodukter skal så vidt muligt ikke brændes, men genanvendes, for det er den bedste løsning i forhold til at spare CO2.
Henrik Høegh (V), 2009-02-26:
Det er næsten lige tværtimod.
Som jeg sagde, er det kun i specielle tilfælde, og hvis der er meget langt til et påtænkt biogasanlæg, at det her kan være en nødløsning.
Ellers vil det med den tilskuds- og afgiftsstruktur, der er med hensyn til forgasning af husdyrgødning, være langt at foretrække.
Alle ved, og det ved hr. Frank Aaen også, at husdyrgødning igennem et biogasanlæg giver en rigtig, rigtig god fordel, hvad angår klimaeffekter.
Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
Det var jo mange fine ord, men kan vi ikke være enige om, at det her lovforslag betyder, at mere slam og mere husdyrgødning bliver brændt i stedet for at blive genanvendt?
Det vil sige, at CO2’en slippes ud i luften i stedet for at blive bundet i jorden.
Det er sådan set det, der er bundlinjen her: Mere CO2, mindre genanvendelse.
Henrik Høegh (V), 2009-02-26:
Tak for det.
Med dette lovforslag foreslås en omlægning af affaldsforbrændingsafgiften til en almindelig afgift på energi og CO2, som svarer til afgiften på de fossile brændsler.
Forslaget er fremsat, fordi den nuværende afgiftsstruktur for affaldsbrændsler medfører, at affaldet ikke brændes af der, hvor det er billigst, når der ses bort fra afgifter.
Omlægningen vil forbedre afgiftsstrukturen, idet affaldet fremover pålægges samme afgifter som fossile brændsler, hvorved affaldet i højere grad vil søge derhen, hvor det mest omkostningseffektivt kan afbrændes.
I dag styres strømmene af affald til forbrænding primært af den kommunale anvisning til konkrete forbrændingsanlæg og sekundært af prisen på forbrænding.
Med forslaget bortfalder den kommunale anvisningsret og -pligt, hvilket giver en frihed for affaldsproducenterne med hensyn til aflevering af affald, og det giver dermed også mulighed for besparelser i forhold til afleveringsgebyrerne.
Desuden medfører omlægningen også ændringer af afgifterne på afbrænding af husdyrgødning.
Det er i dag dyrt i Danmark at afbrænde husdyrgødning med lavt energiindhold på grund af den høje affaldsforbrændingsafgift, men med omlægningen vil den nye energiafgift være lavere.
Det vil medføre, at det for specielle husdyrgødningsprodukter og f.eks. i områder med særlig kvælstofsårbare arealer kan blive aktuelt at afbrænde gødningsfibre, idet denne lov gør husdyrgødning mere attraktivt til energiformål.
Jeg vil dog gerne understrege, at der fortsat vil være et betydeligt afgifts- og tilskudsmæssigt incitament til først at bioforgasse gødningen og herefter afbrænde fibrene i forhold til den direkte forbrænding uden en afgasning.
Samtidig vil der på linje med en række øvrige brændsler ikke være energiafgifter forbundet med anvendelsen af denne energi til proces eller elproduktion, hvorimod der forfalder afgift, hvis afbrændingen af disse affaldsprodukter går til almindelig rumvarme.
Ydermere vurderes forslaget at give en gevinst for miljøet, da der vil være motivation for at flytte en del af affaldet med højt energiindhold, f.eks. plastaffald, fra afbrænding til genanvendelse. Det betyder, at affaldshierarkiet styrkes og bevares.
Denne turisme vil blive reduceret med de nye afgifter svarende nogenlunde til de afgiftsfordele, som afgifterne på fossile brændsler giver affald.
Derfor vil den nuværende slameksport falde og erstattes af national afbrænding.
Venstre finder derfor, at forslaget samlet set giver en forbedring i afgiftsstrukturen på affaldsområdet, og samtidig har vi noteret os, at forslaget også har en positiv effekt på miljøet og styrker affaldshierarkiet og reducerer affaldsturismen.
På denne baggrund skal jeg på vegne af Venstre, De Konservative og Liberal Alliance oplyse, at vi støtter forslaget.
Kristian Jensen (V), 2009-02-26:
Jeg ved, at der så har været en problemstilling med lige præcis Enhedslisten.
Men nu har alle partier haft mulighed for at sige, hvad deres holdning har været til regeringens udspil, og det har vi så taget bestik af.
Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
Vi tilbød jo at hjælpe med at få mere lighed ind i forslaget, men det kunne så ikke accepteres.
Men helt ærligt vil jeg uden at blive alt for polemisk sige til skatteministeren, at det med, at man først skulle rykke flere gange for overhovedet at få en forhandling og så fik en forhandling på ganske få minutter efter at have siddet og ventet i lang tid efter den tid, man havde aftalt at mødes, ikke var særlig pænt.
Man kunne lige så godt have sagt på forhånd: Der forhandles kun med ét parti, alle I andre kan godt holde jer væk.
Kristian Jensen (V), 2009-02-26:
Jeg kan i hvert fald sige, at jeg, hvad angår det samlede antal timer, har brugt mere tid i Danmark.
Men jeg har brugt mere tid på Frankrig end på Enhedslisten.
Jeg har også fra starten af haft større håb om at komme til enighed med Frankrig, end jeg har haft om at komme til enighed med Enhedslisten.
Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
Det om Frankrig gælder ikke for Enhedslisten, for da vi var til forhandlinger om regeringens skatteforslag, så sad vi først i 20 minutter og ventede på, at regeringens forhandlere overhovedet kom, og så gik der nogle få minutter, inden det var overstået.
Jeg håber, der er brugt længere tid på Frankrig.
Jesper Petersen (SF), 2009-02-26:
Det er jo godt, at hr. Jacob Jensen føler sådan.
Jeg tror, at de mellemstore virksomheder godt kunne have tænkt sig, at forslaget var kommet bare lige 8 dage før, for så havde de nok også haft en følelse af, at det var til større gavn for dem, men fair nok.
Altså, jeg synes bare, at det er mærkeligt, for det er jo ikke en ny situation, at der er de her likviditetsproblemer.
Det har vi jo vidst nogen tid.
Forslaget har været fremme længe, så jeg undrer mig over, at det skulle tage så lang tid, når det altså ikke er nyt, at vi har de her likviditetsproblemer i virksomhederne.
Faktisk kunne man frygte, at det ikke går over så hurtigt, og at vi får brug for at forlænge kredittiden endnu mere end det halve år, som der nu er lagt op til.
Det bringer mig frem til mit spørgsmål nr. 2.
Det her koster jo altså staten 1,4 mia. kr., så jeg vil gerne stille det simple spørgsmål, hvor de penge skal komme fra.
Altså, hvordan finansierer regeringen det forslag, og hvorfor pålægger man ikke en rente til de virksomheder, som udnytter den her ordning, sådan at staten ender med ikke at skulle betale noget for den her ordning på den måde, som vi altså nu kommer til?
Mikkel Dencker (DF), 2009-02-26:
Jeg må jo ligesom den foregående ordfører indrømme, at jeg også er en form for substitut, i og med at det er hr. Morten Messerschmidt, som ikke kunne være her i dag, der på vegne af Dansk Folkeparti har forhandlet den aftale, som udmøntes ved lovforslaget her.
Vi ser det som en ganske udmærket og rationel tilretning af afgifterne, så man får en mere optimal, kan man sige, og mere rationel afbrænding af affald.
Bl.a. fjernes incitamentet til, at man i høj grad transporterer affaldet rundt, ikke bare inden for landets grænser, men også ud af landet.
F.eks. er der i dag en væsentlig eksport af tørret spildevandsslam til udlandet, som gerne skulle falde som følge af det her, og der er også en heller ikke uvæsentlig mængde eksport af haveaffald til Sverige, også af afgiftsmæssige grunde.
Vi ser selvfølgelig gerne, at man ikke belaster miljøet ved helt irrationelt at transportere affald rundt, og derfor kan vi selvfølgelig også støtte lovforslaget her, i og med at der lægges op til, at man får en mere optimal måde at komme af med affaldet på.
Så vi støtter lovforslaget.
Jesper Petersen (SF), 2009-02-26:
Vi behandler her nogle ændringer af loven om affaldsafgift.
Indtil i går stod der også, at det var loven om afgift af stenkul og brunkål, som vi skulle lave om.
Det er selvfølgelig brunkul, og det er blevet rettet i mellemtiden.
SF's energiordfører, fru Anne Grete Holmsgaard, har deltaget i de forhandlinger, som der har været henvist til af andre ordførere, og som har kørt mellem parterne i energiforliget, og på vegne af hende skal jeg udtrykke SF's skepsis over for forslaget her.
Vi er skeptiske over for de fremlagte ændringer, hvormed affaldsafgiften fjernes og erstattes af en affaldsvarmeafgift, og vi finder ikke, at ministerens motivation for ændringen er specielt overbevisende.
Og hvad værre er, er der, så vidt vi kan se, en række negative miljømæssige konsekvenser af forslaget og en mere kompliceret lovgivning end den, vi har i forvejen.
Ministeren argumenterer med, at omlægningen skal ligestille afbrænding af affald på centrale kraft-varme-værker med forbrænding på dedikerede affaldsforbrændingsanlæg, men de to ting skulle være ligestillet i forvejen.
De centrale kraft-varme-værker fik allerede igennem en lovændring i foråret 2008 lov til at medforbrænde affald.
Ministeren argumenterer desuden med, at omlægningen skal sikre, at slam ikke eksporteres.
Vi har under de forudgående drøftelser af forslaget gjort opmærksom på, at det her problem - hvis omfang i øvrigt ikke er så stort endda - må kunne håndteres på en måde, hvor vi ikke laver om på hele affaldsafgiften, der jo er etableret for at motivere til genanvendelse.
Det er blevet afvist, og vi står nu med et forslag, der skaber ganske store problemer.
Det gælder ikke mindst på området husdyrgødning, hvor forslaget helt entydigt lægger op til, at rågylle kan afbrændes, uden at det først har været igennem et biogasanlæg.
Konsekvensen af det vil være, at presset for at få gyllen gennem biogas svækkes.
For hvorfor skulle landmanden bøvle med det, når man kan sende fiberfraktionen til et forbrændingsanlæg, hvor asken ikke kan genanvendes, og så samtidig få lov til at udvide sin svineproduktion eller sin kvægproduktion?
Vi er bekymrede for, at det er den forkerte vej, hvis der skal anvendes mere biogas, som er vores ønske, og som vi også kan forstå på Venstre er deres ønske.
SF har i et fælles brev nogle af de øvrige forligspartier, S og R, foreslået en høring, hvor de mange synspunkter og kritikpunkter, der er kommet, kan komme frem, og at vi kan få en diskussion af det.
Jeg kan forstå, at der er adskillige andre kritikere af forslaget uden for Folketinget.
Affald Danmark, Dansk Fjernvarme og Biogasforeningen er kommet med kritiske bemærkninger til forslaget, så vi foreslår, at man altså får lavet sådan en høring, der kan tage stilling til det her noget ændrede forslag, inden man kommer nærmere på rent faktisk at vedtage det i Folketinget her.
Men vi er altså umiddelbart skeptiske over for den her model.
Jacob Jensen (V), 2009-02-26:
Jeg er ikke så optimistisk, at jeg tror, at den her situation er overstået på ganske kort tid, på ganske få måneder.
Det er dog en midlertidig løsning, skal vi lige gøre opmærksom på, og det er netop for at indikere, at det her er noget, som skal have effekt her og nu, og at vi fra regeringens side og fra Venstres side tager det her meget seriøst, men til gengæld også doserer tingene i et omfang, så økonomien og erhvervslivet kan følge med.
Det er helt, helt afgørende, at vi ikke går i panik, og at vi ikke overeksponerer, kan man sige, den indsats, som vi faktisk har gang i.
Altså, det skal gøres på det rette tidspunkt, på den rette måde og i det rette omfang, og jeg føler faktisk, at det lovforslag, som vi nu behandler, er et eksempel på, hvordan vi kan gøre tingene på en smart og hensigtsmæssig måde.
Jesper Petersen (SF), 2009-02-26:
Tak for det.
Jeg vil give ros for en meget lyrisk indpakning af det her måske ellers lidt kedelige forslag.
Det blev jo et helt sæt eventyr.
Jeg forstår godt, at vi gør det.
Vi deler bekymringen og ønsket om at styrke likviditeten i virksomhederne.
Vi ved, at det her forslag er noget, der har været fremme og været diskuteret i ja, vel snart en måned.
Mellemstore virksomheder har skullet afregne moms den 10. februar, og så kommer man en uges tid efter med et forslag, som de jo altså så ikke kan bruge til noget, fordi de lige har betalt momsen.
Hvorfor skulle der gå så lang tid med at få det klaret, så det dermed ikke får den fulde effekt med den rette dosering til afbrændingen af kullet, eller hvordan det nu var?
Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
Jeg skal kun glæde mig, hvis man er blevet bedre til at passe på fosforen i stedet for bare at lade den forsvinde; det er ganske udmærket.
Der er selvfølgelig andre udmærkede ting, man kan gøre, men alt det er jo ikke noget argument for, at man skal brænde mere af.
Det er det, lovforslaget her lægger op til, og det er vi imod.
Henrik Høegh (V), 2009-02-26:
Jeg kan forstå, at hr. Frank Aaen har en frygt - ikke for gyllen, for den kan nemlig ikke afbrændes, men er hr. Frank Aaen bekendt med, at man skal separere gylle og fibre?
Hvis disse filtre køres direkte til afbrænding uden først at komme til forgasning, vil der være en energiafgift på ca. 60 kr. og 10-15 kr. til separation.
I dag kan man aflevere sin husdyrgødning gratis til de fleste biogasanlæg, ellers koster det et sted mellem 5 og 10 kr., og synes hr. Frank Aaen ikke, det er rimeligt incitament?
Med hensyn til fosfor kan jeg berolige hr. Frank Aaen.
Der er faktisk lovende forsøg i gang med at udvinde fosforen af asken, så den kan genanvendes i gødning og bruges bredt i hele landbruget, uden at vi skal til at køre gyllen ud til de fjerntliggende arealer.
Så kan vi nøjes med at bringe næringsstoffet fosfor derud.
Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
Ja, det er som nævnt korrekt, at noget slam er så giftigt, at det ikke kan anvendes til de formål, hvor der ellers historisk set er anvendt både slam og husdyrgødning.
Det er korrekt, men det er ikke noget godt argument for at brænde det af, det er kun et argument for at deponere det.
Vi er imod hele den udvikling, hvor mere og mere husdyrgødning og slam skal brændes af.
Vi vil meget hellere prøve f.eks. at fjerne giften fra slammet, og det kan vi jo sådan set gøre ved f.eks. at gå mere over til økologisk drift og i det hele taget gå over til at have en mere ren verden, hvor der ikke er for mange affaldsstoffer, heller ikke af kemisk art.
Så kunne vi i højere grad begynde at bruge husdyrgødning og slam til det, det er rigtig godt til, nemlig at forbedre jorden.
Henrik Høegh (V), 2009-02-26:
Jeg skal bare spørge hr. Frank Aaen, om han er bekendt med, at i dag må mælkeproducenter overhovedet ikke bruge slam på bedriften.
Det må sukkerproducenter heller ikke, det må frugt- og grønsagsproducenter heller ikke, og det må maltbyg- og brødhvedeproducenter heller ikke.
Der er faktisk kun ganske, ganske få steder tilbage, netop på grund af denne frygt, og det handler altså bare ikke om at sige, at nu tager vi nogle analyser, og noget deponerer vi eller gør noget andet ved.
Der er en reel frygt, som de pågældende fødevareproducenter er nødt til at forholde sig til.