Søren Espersen (DF), 2009-04-02:
Tak for det.
Jeg bad for nogle uger siden udenrigsministeren om at skaffe nogle oplysninger om de voldsomme psykiske og fysiske traumer, som børn og unge i de israelske byer og landsbyer omkring Gaza har lidt under i årevis, efter at Israel frivilligt trak sig væk fra Gaza og frem til dette nytår, hvor den seneste krig indledtes.
Det er rystende læsning, som giver en forståelse for, håber jeg, hvorfor israelerne blev nødt til at sige, at nok er nok, og forsøge at sætte en stopper for terrorismen og de daglige angreb på deres land.
Da det langtfra er givet, at alle her til stede har fået læst de skriftlige svar, som udenrigsministeren gav mig, synes jeg, det ville være nyttigt her lige at videregive oplysningerne.
Siden 2001 er ca. 10.000 raketter blevet affyret fra Gaza mod Sderot samt landsbyer i det vestlige Negev, heraf blev 3.000 raketter affyret alene i år 2008 - 3.000 raketter alene i 2008.
Samlet set er 1.000 israelske indbyggere blevet såret ved angrebene siden 2001, og omkring 1.900 israelske hjem er blevet ødelagt.
Af de 20.000 indbyggere i Sderot er der oprettet over 3.000 patientsager for personer med psykiske lidelser, heraf ca. 1.200 sager alene i 2007.
70-90 pct. af børnene i Sderot lider af posttraumatiske stresslidelser, 30 pct. af de voksne.
Rækkevidden af raketterne fra Gaza blev i 2008 øget til over 40 km, hvorved 1 million israelere, omkring 15-20 pct. af befolkningen, nu bor i områder inden for raketternes rækkevidde.
Det er vigtigt, at disse oplysninger anerkendes i dagens debat, for det er nødvendigt at have denne forståelse med, inden man - som sædvanlig, havde jeg nær sagt - falder over Israel med en ensformig og trættende fordømmelse.
I Dansk Folkeparti har vi forståelse for, at Israel har en selvfølgelig ret til at forsvare sig selv.
Da præsident Obama besøgte Sderot sidste sommer, udtalte han, at såfremt det var ham, der boede der, og hans døtre, der måtte leve med dagligt at opleve raketter slå ind over byen, ville han forsvare sig og ville have en selvfølgelig forventning om, at hans lands hær ville forsvare byen.
Ingen kan forestille sig at være vokset op i Sderot - at måtte leve med to-tre gange i døgnet at høre sirenen, som fortæller, at nu er en raket på vej ind over byen, og vide, at nu har man 15-40 sekunder til at komme i sikkerhed.
Jeg tror ikke, at danske forældre vil kunne fatte, hvad det vil sige, at aflevere sit barn i børnehaven og have en sikker forvisning om, at barnet også flere gange i dag sammen med de andre børn må haste ned ad trappen og løbe for livet.
I byerne ved Gaza har det været dagligdagen, siden israelerne frivilligt afgav området.
Siden 2005 har Hamas skudt mere end 7.000 raketter af på må og få, altid mod byer og landsbyer.
Raketterne har dræbt, såret eller traumatiseret i tusindvis af mennesker.
Jeg har fået at vide, at blandt børnehavebørn i Sderot er »rød alarm« lige så brugt som ordene mor og far.
De mennesker, der sender raketterne af sted, vil aldrig blive retsforfulgt for deres forbrydelser.
Det siges, at Israel overtræder princippet om proportionalitet, fordi antallet af dræbte arabere i den seneste konflikt var større end antallet af dræbte israelere.
Det er en underlig diskussion.
Hvis du dræber 15 af mine, så må jeg dræbe 15 af dine.
Det er en diskussion uden mening.
Hvis en mand løber i zigzag hen over en mark, og der bliver skudt løs på ham med en maskinpistol, kan man ikke sige, at den mand lever i en særlig fredelig verden, fordi han ikke bliver ramt bare fordi han er så heldig eller så dygtig, at han ikke bliver ramt.
Børnene i Sderot har ikke levet i fred og sikkerhed, bare fordi de har været hurtige nok til at nå ned i kælderen på 40 sekunder.
Proportionalitet fortæller heller ikke noget om skader på sjælen efter i årevis at have måttet udholde daglige raketangreb.
Og endelig siger proportionalitet heller ikke noget om forskellen på terrorister, som bevidst går efter at dræbe så mange civile som muligt, og soldater, hvis første bud er at undgå at dræbe civile.
Vi ønsker frihed, sikkerhed og fred i Mellemøsten.
Jeg skal på mit partis vegne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget anerkender regeringens indsats igennem årene for at bistå befolkningen i Gaza samt på Vestbredden og anerkender regeringens indsats i forsøget på at skabe en varig fred mellem israelere og arabere, således at regionens borgere vil kunne få en tilværelse med gensidigt venskab, sikkerhed, økonomisk fremgang og velstand.
Idet Folketinget anerkender Israels ret til at forsvare sig mod terror, opfordrer Folketinget regeringen til at arbejde for - at overtale Egypten til at påtage sig ansvaret for at standse våbensmugling ind i Gaza, - at oprette en international flådestyrke - gerne med dansk deltagelse med det formål at bekæmpe våbensmugling ind til Gaza, - at bistå med at igangsætte en erhvervsproduktion på Vestbredden og i Gaza, - at forhindre militante i Gaza i at affyre raketter ind i Israel, og - at presse på over for begge parter for fordomsfrit at indlede forhandlinger om sikkerhed og fred.«