Inger Støjberg (V), 2012-02-03:
Jeg vil gerne starte med at takke Dansk Folkeparti for at rejse det her meget væsentlige spørgsmål omkring genopdragelsesrejser.
Det skete som følge af en aftale mellem den daværende regering og Dansk Folkeparti.
Stramningen betyder, at et udenlandsk barns opholdstilladelse kan bortfalde allerede efter 3 sammenhængende måneder på genopdragelsesrejse.
Og hvis der er mistanke om, at der er tale om netop en genopdragelsesrejse, har kommunen således pligt til at indberette det til Udlændingeservice.
Det aktuelle beslutningsforslag lægger op til en skærpelse af gældende regler, så det ikke kun er barnet, men også forældrene, der kan miste deres opholdstilladelse.
I praksis vil det så betyde, at forældrenes opholdstilladelse inddrages, i det øjeblik Udlændingeservice vurderer, at der er anledning til at inddrage barnets opholdstilladelse.
Socialministeriet skønnede i 2004, at 250 børn årligt sendes på genopdragelsesrejser.
Præcise tal for problemets omfang er af gode grunde svære at få, men i Venstre kunne vi absolut godt tænke os, at det blev undersøgt lidt nærmere, også at vi fik undersøgt nærmere, om tingene har ændret sig.
Vi må også sige, at der på netop det her felt er mange forskellige vurderinger af, hvor omfattende problemet er.
Det vil jo så også i givet fald kunne lægge op til en eventuel ændring af de gældende regler, hvis vi nu ser, at omfanget stadig væk er meget stort.
Der kan ingen tvivl være om de ødelæggende konsekvenser, som genopdragelsesrejser har for børnenes selvværd og danskkundskaber i forhold til familien og også i forhold til integrationen i Danmark, idet opholdet jo også ofte forværrer et i forvejen svært forhold mellem barnet og forældrene og mellem barnet og det samfund, som det lever i.
Flere husker nok også Informations temaserie om den 12-årige somaliske pige Aisha, som blev sendt på genopdragelsesrejse til forældrenes hjemland for at blive renset for sin moderne danskhed.
Jeg tror, vi alle sammen kan være enige om, at en lille pige som hende netop har krav på beskyttelse.
Det sagde i hvert fald den nuværende ligestillings- og kirkeminister, Manu Sareen, som dengang var indvandrerkonsulent i Københavns Kommune.
Dengang udtalte den nuværende minister: Vi svigter disse børn ved stiltiende at acceptere, at de tages ud af skolen og ud af det danske samfund.
Mange børn, der kommer tilbage, har tabt en masse i forhold til skolen og i forhold til integrationen.
Så det kan jo undre meget, at den nuværende regering vælger at bløde op på en ellers fast og fair udlændingepolitik, som vi har set virke.
Og på mange felter kan vi jo netop se, at der bliver blødt op allerede nu her i starten af regeringens levetid.
Det centrale problem i, at regeringen nu lemper udlændingepolitikken, er jo netop, at det kan være med til at hindre en ellers vellykket integration i Danmark.
Med andre ord er 1990'ernes slappe udlændingepolitik roden til mange af de integrationsproblemer, som vi står og diskuterer netop i dag, og desværre er den slappe udlændingepolitik på vej tilbage igen.
De børn, som sendes af sted på genopdragelsesrejser, er meget svære at få tilbage i en fornuftig integrationsproces, og et manglende indgreb vil derfor også være et massivt svigt fra samfundets side.
Det er dog også sådan, at vi selvfølgelig skal holde fast i, at udlændingepolitikken er forankret i de internationale konventioner – det er jo bl.a. FN's børnekonvention – og som følge af det vil Venstre også stille en stribe spørgsmål til justitsministeren, bl.a. om, hvilke konventioner der kan være i spil, og om der kunne blive problemer i forhold til konventionerne.
Men alt taget i betragtning er Venstre positivt indstillet over for forslaget, og i hvert fald er intentionen om at forhindre disse dybt skadelige genopdragelsesrejser fuldstændig delt fra Venstres side, men der er også lagt op til spørgsmål, inden vi går til en eventuel afstemning.