runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2007-05-15:
Det vil altså sige, at jeg må forstå, at hr. Per Kaalund mener, at de irakiske styrker ville have været i stand til for flere år siden at overtage de opgaver, som vi nu overlader til dem, nu, hvor de selv siger, at de kan overtage dem, i modsætning til tidligere, hvor de ikke mente de kunne.
Men der mener hr. Per Kaalund altså at være klogere end den irakiske regering selv med hensyn til, om de ville have kunnet overtage opgaverne.
Per Kaalund (S), 2007-05-15:
Vi mener stadig væk, at vores Irakpolitik har været meget tydelig og klar, og det, som regeringen, herunder Det Konservative Folkeparti, heller ikke og aldrig har villet se, er, at Danmark de senere år stort set har været det eneste vesteuropæiske land, bortset fra Storbritannien, der var krigsførende, og som har deltaget i Irakopgaverne.
Alle andre har enten ikke deltaget eller har reduceret tilstedeværelsen og trukket sig ud.
Det har de selvfølgelig gjort efter en overvejelse, som vi også har gjort os, og vi føler, at vi på anden vis har kunnet gøre mere gavn i Irak end ved en bataljon i den sydlige del.
Vi ved, at englænderne på et tidspunkt reducerede med omkring 800 mand, da den danske bataljon var på omkring 500 mand.
Så vi mener, det er rigtigt, at vi har reduceret, og vi føler, at det burde være sket på et langt tidligere tidspunkt.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-15:
Jeg vil gerne spørge, om hr. Per Kaalund ikke, jeg havde nær sagt i denne forsonende stund, hvor vi nu genetablerer det brede samarbejde om politikken i forhold til Irak og dermed om sikkerhedspolitikken, eftersom vi jo også er enige, når det gælder Afghanistan, i det skær af forsonlighed vil erkende, at det ville have været meget uklogt, hvis regeringen havde lyttet til Socialdemokratiet og for flere år siden havde trukket de danske styrker tilbage.
Når man ser på udviklingen i Irak, må man vel erkende, at det først er nu, at de irakiske styrker er i stand til selv at overtage ansvaret for de opgaver, som vi har udført indtil nu.
Per Kaalund (S), 2007-05-15:
I det her beslutningsforslag ligger der, at danske styrker og for så vidt også civile har forladt hele Basraregionen ved udgangen af 2007, og så koncentreres indsatsen, hvor begrænset den end er, med maksimalt 100 mennesker i løbet af 2008 i Bagdadregionen, og det mener vi er rigtigt at gøre.
Vi har hele tiden gået ind for genoptræning af irakisk militær og politi, og også en række genopbygningsopgaver deltager vi meget gerne i.
Med hensyn til helikopterne ved vi, at englænderne er i svære mangelsituationer, hvad angår helikoptere.
Når jeg siger, at det er symbolsk, er det, fordi det, englænderne mangler, er transporthelikoptere og kamphelikoptere.
Det er noget, de virkelig mangler, og vi har i anden sammenhæng ladet englænderne komme forud i rækkefølgen for nye helikoptere, men vi synes, at det så er i orden, at de kan få fire observationshelikoptere, der er meget små.
Det er dem, som dansk politi bruger i forbindelse med fartbøder, hvis nogen kører for stærkt på motorvejene.
Så det er ren observation og ganske begrænset transport.
Rune Lund (EL), 2007-05-15:
Jeg er enig i, at man kan kalde dem et symbolsk bidrag – det er i hvert fald ikke et særlig stort bidrag.
Men hvorfor vil Socialdemokraterne bidrage med sådan et symbolsk bidrag?
Vi har en krig, som er slået fuldstændig fejl, vi har et land, som er i total opløsning, vi har en situation, hvor 4 års krig har ødelagt landet og været med til at slå minimum 655.000 civile irakere ihjel.
Hvorfor siger Socialdemokraterne ikke: Det der har vi prøvet, det er slået fuldstændig fejl, det vil vi i hvert fald ikke være med til, og hvis nogen skal blive ved med at rode rundt i den her krig, så må Dansk Folkeparti og regeringen gøre det selv, for det er ikke noget, vi vil være med til?
Per Kaalund (S), 2007-05-15:
For det første mener vi, at vi i Iraksagen gennem årene har ført en meget klar politik.
Men som en lang række andre lande har vi anset vores tilstedeværelse med en militær bataljon for ikke at være rigtig.
Med hensyn til vores stillingtagen til det her beslutningsforslag, er vi selvfølgelig enige i, at bataljonen skal hjem, og det er det helt afgørende.
Det er en exitstrategi, og den er vi enige i.
Omkring vores forbliven er vi enige og har hele tiden sagt, også i vores Irakforslag tidligere, at vi ønskede træning af både militær og politi som en meget vigtig opgave, og det ønsker vi at fortsætte med.
De fire helikoptere betragter vi næsten som et symbolsk bidrag mere end et egentligt militært bidrag.
Rune Lund (EL), 2007-05-15:
Derfor ærgrer det mig faktisk også lidt, at Socialdemokraterne nu vil støtte et fortsat militært engagement i Irak.
Godt nok trækker man bataljonen ud, men så kommer der fire helikoptere og 55 mand ned.
Hvorfor lader Socialdemokraterne ikke bare regeringen og Dansk Folkeparti selv rode rundt med deres ulovlige og katastrofale krig i Irak?
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-15:
Det er jo ikke et Tyskland, vi taler om, eller et Danmark eller et Sverige.
Nej, det var faktisk et land, der var ekstremt korrupt.
Der var en sindssyg leder, som ikke havde folkelig opbakning, og der var eksempelvis, skønnede i hvert fald Amnesty International tilbage i 2002, begået folkedrab på omkring 300.000, specielt kurdere, der bl.a. blev udsat for giftgasangreb.
Dem har vi bl.a. efterfølgende kunnet se i fjernsynet osv. som beviser.
Nej, det var det ikke.
Vi fik eksempel på eksempel om specielt kurderne, om, hvordan de blev undertrykt, og om, hvordan de blev dræbt ved massive henrettelser.
Så jeg synes nok, at hr. Rune Lund måske skulle genoverveje sit spørgsmål, inden han stiller det en anden gang.
Per Kaalund (S), 2007-05-15:
Det er jo fremgået, at Dansk Folkepartis udenrigspolitiske ordfører, hr. Søren Espersen, har udtalt, at Dansk Folkeparti har fortrudt, at de deltog i Irakkrigen og gav mandat til den.
Det kan vi selvfølgelig godt forstå, og det er jo rart at se, at nogle bliver omvendt.
Det tog bare for mange år efter vores opfattelse.
Men vi har jo tidligere set, at man, da Dansk Folkeparti var Fremskridtspartiet, slet ikke deltog i internationale opgaver, og meget sent er man begyndt på det her.
Kan vi nu stole på, at Dansk Folkeparti ikke fortryder med hensyn til Afghanistan, og hvad ligger bag fortrydelsen af Irak?
Er det sådan, at man virkelig har set, at det var en forkert beslutning?
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-15:
Jeg vil sige det sådan, at det, der har været tale om, jo er, at man efterfølgende har haft en efterevaluering, og det er det, så vidt jeg ved, hr. Søren Espersen blev spurgt om.
Det var sådan set, at beslutningen måske var rigtig nok, men at den blev taget på et forkert faktuelt grundlag.
Men det var simpelt hen, fordi der har været spørgsmål efterfølgende om eksempelvis, hvor mange masseødelæggelsesvåben regimet i Bagdad havde, før man fik det væltet osv.
Så man kan ikke sige, at vi har sagt, at man har taget beslutningen på et forkert grundlag, men man har simpelt hen måttet konstatere, at beviser og grundlag og den måde, som beslutningerne blev gennemført på, selvfølgelig på en måde var i disharmoni med hinanden.
Men vi har sådan set bakket op om initiativet her i modsætning til Socialdemokraterne, som først ikke var med, og så var de med, og så var de ikke med, og nu er de så med igen.
Jeg synes, at man måske fra Socialdemokraternes side skulle prøve at reflektere lidt over sine egne handlinger frem for hele tiden at læse små citater fra andre politikere op, som så helt tredje politikere skal stå og tage stilling til.
Per Kaalund (S), 2007-05-15:
Jeg kan selvfølgelig godt tydeliggøre den socialdemokratiske politik, selv om jeg mener at have gjort det fra talerstolen: Når Danmark går i krig, selv om det er på baggrund af et spinkelt flertal i Folketinget, er det altså Danmark, der går i krig.
Og når en krig bliver erklæret for afsluttet, som præsident Bush gjorde den 1. maj 2003, så overgår man ifølge FN-beslutninger til at være besættelsesmagt, og det blev vi en del af.
Så skal Danmark – ikke et flertal, men Danmark – opfylde en række forpligtelser i forhold til folkeretten med beskyttelse af civilbefolkning, infrastruktur og en lang række andre ting.
Derfor gik vi med.
Med hensyn til den oprindelige start kan jeg forstå på det svar, jeg fik før, at Dansk Folkeparti for så vidt giver os ret i opfattelserne og giver stort set alle andre vesteuropæiske lande ret i, at grundlaget for denne krig ikke var til stede.
Det har Dansk Folkeparti altså accepteret.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-15:
Hr. Rune Lund kan sådan set læse alle de afsnit op af rapporten, som hr. Rune Lund har lyst til.
Jeg tror ikke, at hr. Rune Lund var helt opmærksom på indledningen i mit indlæg her i dag, hvor jeg netop gjorde opmærksom på, at situationen er alvorlig, at den er voldelig, og at den er uforudsigelig.
Og jeg begrundede det netop i den rapport, som hr. Rune Lund nu også henviser til.
Den kender jeg udmærket.
Det, der er åbningen, det, der er platformen, er, at vi bidrog til, sammen med bl.a. USA og Storbritannien, at få ryddet et tyranni af vejen, et diktatur, der havde været skyld i, at hundredtusinder af landets egne borgere var blevet dræbt af diktatoren.
Det diktatur har vi bidraget til at få ryddet af vejen.
Og det er den åbning, det er den platform, som har gjort, at man nu har demokratiske afstemninger i Irak, og som har skabt grundlaget for, at man kan bevæge sig videre frem mod et egentligt demokrati.
Men der lang vej igen, som jeg sagde.
Rune Lund (EL), 2007-05-15:
Hr. Lars Barfoed kalder den nuværende situation i Irak for en platform for en demokratisk udvikling.
Hvis man kigger på Forsvarets Efterretningstjenestes »Situations- og trusselsvurdering for Irak«, kunne jeg da godt tænke mig at vide, om hvilke afsnit i den trusselsvurdering man præcist kan sige, at der er tale om en platform for en demokratisk udvikling.
Er det det første afsnit, hvor der står, at situationen har udviklet sig til borgerkrig?
Eller er det måske afsnit 4: Udrensninger og fordrivelser bevirker, at Irak efterhånden opdeles i etniske og religiøst homogene områder?
Eller skal vi tage afsnit 14: Fremtidsperspektiverne for Irak er dystre; det er ikke sandsynligt, at den demokratisk valgte regering inden for den nærmeste årrække vil kunne opbygge en stærk irakisk stat?
Hvor er det lige præcis, man ser den her platform for demokratisk udvikling?
Jeg må indrømme, at jeg har meget svært ved at se den.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-15:
Lad det være sagt med det samme: Situationen i store dele af Irak i dag er farlig, den er voldelig, og den er uforudsigelig.
Det fremgår jo også tydeligt af den seneste trussels- og situationsvurdering for Irak fra Forsvarets Efterretningstjeneste, som vi alle har haft lejlighed til at se.
Men trods disse meget vanskelige forhold er der dog også gode ting at sige om udviklingen i Irak.
Ikke mindst er det jo sådan, at baggrunden for, at vi nu kan vedtage det her forslag til folketingsbeslutning, er, at der er sket en stadig kapacitetsopbygning af de irakiske sikkerhedsstyrker, som faktisk nu har opstillet over 330.000 mand.
Dermed har man efterhånden opbygget en kapacitet, der gør, at vi kan overlade de opgaver, som vi i dag løser militært i Irak, til de irakiske sikkerhedsstyrker.
Det er midt i den alvorlige situation, Irak er i, trods alt en positiv udvikling.
Det er også glædeligt at konstatere, at vi i koalitionen har fået skabt en situation i Irak, hvor der nu er en åbning til og en platform for en demokratisk udvikling, forhåbentlig frem mod et fredeligt Irak, i forhold til det tyranni og diktatur, der herskede tidligere.
Vi skal gøre, hvad vi kan fremover for på anden måde end via den militære indsats at bidrage til den civile opbygning af Irak, og så skal irakerne forhåbentlig vise sig i stand til selv at løse den militære og sikkerhedsmæssige opgave, det er at få skabt ro i landet – selv om det er en meget vanskelig opgave, de har, for der er jo langt igen, før tingene er, som de burde være.
Men situationen gør det altså muligt, at irakerne selv går videre, for så vidt angår den militære og sikkerhedsmæssige indsats.
Vi glæder os også over, at der er en ganske bred tilslutning til det, så vi også på den måde får genetableret den brede enighed om dansk sikkerhedspolitik.
Det synes vi er positivt.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-15:
Der er såmænd ikke meget nyt at tilføje, andet end at spørgeren fik lov til at komme med sin egen version af sagen.
Jeg vil endnu en gang sige, at hvis man endelig skulle drage en konsekvens af det, som hr. Ole Vagn Christensen har sagt, er det i hvert fald, at man måske i Socialdemokratiet ikke har den samme tilbøjelighed til at ville bakke op omkring FN-resolutioner, også når det gælder andet end bare fine ord på gyldent papir, netop når man har prøvet gang på gang på gang med dialog og fredsommelighed og velvilje og alt det der, som vi alle sammen kender til hudløshed.
Men vi må da også skulle stoppe på et eller andet tidspunkt, og det var der så et flertal, der ville, og det har jeg det sådan set ganske fornøjeligt med.
Ole Vagn Christensen (S), 2007-05-15:
Sagt til hr. Hans Kristian Skibby: Det er noget elendig snak, undskyld, at jeg siger det.
Erkend dog, at selve krigen byggede på en løgn.
Det, som amerikanerne fortalte os, eksisterede jo ikke, og man gav ikke Hans Blix flere muligheder.
Så kan det godt være, man kan sige, at man kunne trække nogle streger i sandet.
Men man bad selv om at få tid til at undersøge det her.
Krigen rendte jo ingen steder, hvis det var den, man ville sætte i værk.
Det kunne vi se, selv om hele verden næsten var imod, at Danmark, England og Amerika gik i krig.
Angående det der med, at man brugte giftgas mod kurderne: Brød vi ind dengang?
Efter min opfattelse er der faktisk en stor tidsforskel på, at vi iværksatte krigen og til, at det andet foregik.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-15:
Jeg ved ikke, hvordan man skal svare på et spørgsmål mere end en gang, andet end at man næsten skal sige det samme.
Men det er simpelt hen ikke rigtigt, hvad hr. Ole Vagn Christensen siger om, at det hele bygger på en løgn.
Var det løgn, at man brugte giftgas mod de 300.000 kurdere?
Derfor synes jeg, det er urimeligt, at man bruger den form for argumentation og siger, at det er løgn.
Vel er det ej.
Mennesker døde af det.
Som jeg sagde før, var det ikke vand, man brugte, det var heller ikke pastaskruer.
Nej, sådan ligger det.
Så vil jeg sige med hensyn til våbeninspektørerne og Hans Blix, at der da er nogle, der har en længere lunte end andre.
Sådan er det altså i li vet.
Men netop våbeninspektørerne har haft mange, mange tilbud og har givet mange, mange tilbud, og så er det rigtigt, at der kom nogle og sagde: Vi vil godt lige gøre et forsøg mere.
Så kunne man have gjort det, og hvad var der sket bagefter?
Skulle man så gøre et forsøg mere og et forsøg mere?
Nej, man må også vælge at kappe på et eller andet tidspunkt, når tålmodigheden slipper op.
Ole Vagn Christensen (S), 2007-05-15:
Vil hr. Hans Kristian Skibby ikke godt erkende, at Hans Blix faktisk bad om mere tid.
Når generalsekretæren har udtalt sig om krigen, som han har, hænger det jo sammen med, at Hans Blix faktisk bad om mere tid.
Endvidere vil jeg gerne have bekræftet, at selve krigen, vi gik med i, byggede på en løgn.
Det kan vi vel alle sammen se i dag at den gjorde.
Jeg går også ud fra, at hr. Hans Kristian Skibby har sådan et overblik.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-15:
Man skulle tro, at hr. Rune Lund stiller de spørgsmål, fordi hr. Rune Lund var så glad for at høre min tale, at han gerne vil høre mig sige de samme ting en gang til.
Det skal jeg gerne gøre.
Den er også uforudsigelig.
Vi kan jo ikke vide præcis, hvad der kommer til at ske de kommende år.
Det er uhyre vanskeligt at sige.
Men trods vanskelighederne er det lykkedes irakerne at opbygge en kapacitet, så de selv i stigende grad kan løse de militære opgaver, i hvert fald for så vidt angår dem, som vi nu løser i det sydlige Irak.
Samtidig har vi jo bidraget til en række civile genopbygningsaktiviteter, og det vil vi fortsat gøre.
Midt i alvoren, midt i mørket er der altså et lys derude, som vi kan styre efter og håbe på, at vi og irakerne når, sådan at der bliver fredelige og ordentlige demokratiske tilstande overalt i Irak.
Men er der lang vej igen.
Der er jo ingen, der påstår andet.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-15:
Jeg ved ikke, hvor meget vi skal bruge ordet fiasko i den her sag.
Det ville jo være en form for karaktergivning, og der tvivler jeg da ikke på, at Socialdemokraterne og De Radikale og andre partier ikke vil give lige så høj en karakter for det her som de partier, der har stået bag den her indsats, som har været, og som er pågået i Irak gennem de mange år, vi har været der.
Men jeg mener ikke, at man kan tage en diskussion om, hvorvidt det har været en ulovlig krig eller en lovlig krig, om den har været baseret på løgne eller på rygter osv., for jeg mener, at det er så langt væk fra virkeligheden.
Vi behøver bare, som jeg siger, at kigge i de FN-resolutioner, der ligger mange, mange år tilbage, og som ingen refleksion eller reaktion medførte fra det daværende regime i Irak.
Derfor synes jeg – det er så min egen holdning, oven i købet ikke kun partiets, men vores alle sammens holdning – at det var, som om de demokratiske grundregler var udtømte.
Der var ikke flere muligheder.
Vi havde ikke flere ting i værktøjskassen, som hr. Jens Hald Madsen var inde på.
Derfor var vi nødt til at gøre noget ved sagen.
Det betød selvfølgelig også, at der ville være en væbnet konflikt.
Ordføreren må undskylde, men jeg synes, at det er noget vrøvl.
Freden var ikke forberedt – jamen hvordan dælen skulle man forberede sig på den 11. september?
Hvordan skulle man forberede sig på massive folkedrab i Irak?
Hvordan skulle man forberede sig på et regime, som totalt negligerede FN-resolutioner, og som gjorde grin med vores våbeninspektører gang på gang, år efter år?
Jeg synes, at det er en underlig argumentation, som hr. Jens Christian Lund lægger for dagen.
Jens Christian Lund (S), 2007-05-15:
Jeg vil godt starte med at sige, at der i hvert fald er en ting, som Dansk Folkepartis ordfører sagde, der var rigtig, nemlig at Saddam Hussein var en skurk.
Vil Dansk Folkepartis ordfører bekræfte, at der er mange tilsvarende skurke i verden, hvor vi ikke går i krig?
Vil Dansk Folkeparti be kræfte, at vi ikke havde forberedt, hvordan freden skulle komme efter den krig, som vi selvfølgelig ville vinde? Jeg tror, jeg kan sige til Dansk Folkeparti, at jeg i hvert fald ikke er pacifist, men jeg har været en af dem, som hele tiden har gjort opmærksom på, at det her var en gal krig, fordi freden ikke var forberedt.
Har Dansk Folkeparti det ikke dårligt med at være skyld i, at vi vandt en krig, men tabte en fred helt forfærdeligt?
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-15:
Jeg vil gerne minde fru Mette Gjerskov om dengang, man fandt ud af, at der eksempelvis var begået de her store folkedrab specielt på kurdere, hvor der bl.a. blev brugt giftgas; det var jo ikke vand, der blev brugt, men giftgas; det var heller ikke pastaskruer, men giftgas.
Det var noget, som folk mistede livet på grund af.
Derfor synes jeg, det er meget tragisk, at vi her i Folketinget skal opleve, at man sætter spørgsmålstegn ved, om en krig er lovlig eller ulovlig.
Vi kan ikke basere det på rygter, vi kan ikke basere det på løgne, men vi kan basere det på fakta.
Fakta er altså, at Saddam Husseins regime i den grad har dræbt mennesker og ladet hånt om alle demokratiske grundprincipper, som vi andre har været vant til gennem generationer, og som vi bør værne om.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-15:
Jeg må bare sige, at Dansk Folkepartis ordfører jo på den måde bekræfter, at krigen er startet på grund af de rygter, der var om masseødelæggelsesvåben; at det præcis er masseødelæggelsesvåbnene, hvilket statsministeren også sagde sammen med en række andre europæiske statsledere, som den her krig drejede sig om.
Og de var der jo ikke.
Hvis man havde lyttet til manden, der var ude i det forreste geled, Hans Blix, som rent faktisk var i Irak og rent faktisk var ude og inspicere, og hvis man havde givet ham lidt mere tid, var vi måske sluppet for en krig, som har ført så megen katastrofe med sig, som har medført terrorisme i hele verden, og som i det hele taget har givet Danmark et rigtig dårligt omdømme.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-15:
Hvis man ser tilbage på hele baggrunden, hvor man til sidst endte med at måtte gå ind i en væbnet konfrontation, så lå der jo forud adskillige år med FN-resolution på FN-resolution, som ledelsen i Irak lod totalt hånt om.
Man var fuldstændig ligeglad med FN og ligeglad med, hvad de mente i FN.
Våbeninspektørerne, som kom til Irak, blev nogle gange vist rundt, og andre gange fik de vist det røde kort og kunne så rejse hjem igen med uforrettet sag osv.
Jeg synes, at det er et meget, meget dårligt argument, som fru Mette Gjerskov kommer med, med hensyn til, hvad der er lovligt, og hvad der er ulovligt.
For omvendt kan man jo spørge: Var det lovligt, at det daværende irakiske styre lod hånt om FN-resolutioner?
Var det lovligt at giftgasangribe kurdiske mindretal i det nordlige Irak?
Nej, det var det ikke.
Til sidst måtte diplomatiet altså stoppe.
Når man mener, at man ikke kan komme længere med dialog og fredsomhed, må man også nogle gange gribe til magt.
Det er så det, der er sket i det her tilfælde, og det ser jeg faktisk ikke noget problem i.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-15:
Grunden til, jeg bad om ordet, var faktisk hr. Hans Kristian Skibbys svar til Enhedslisten, hvori han sætter spørgsmålstegn ved, hvordan man lige kan definere en lovlig krig eller en ulovlig krig.
En krig som den i Irak er af FN’s generalsekretær Kofi Annan udråbt som en ulovlig krig, og de fleste af verdens lande er enige i, at det er en ulovlig krig, hvor invasionen gik i gang på et tidspunkt, hvor FN’s egne våbeninspektører bad om at få mere tid til at undersøge de påstande, som efterfølgende viste sig at være fuldstændig løgn og latin, nemlig at der var masseødelæggelsesvåben i Irak.
Kunne Dansk Folkeparti ikke være enig med os i, at det i hvert fald er definitionen på en ulovlig krig?
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-15:
Jeg har ikke indtryk af, at der var ret mange spørgsmål i det, som hr. Per Kaalund kom ind på.
Det var måske mere nogle konklusioner på egne vegne og et par refleksioner over, hvad jeg har sagt.
Men jeg vil da gerne klart sige: Dansk Folkeparti har haft en politisk linje omkring Irakproblematikken fra starten, og den har vi sådan set været rimelig stringent over for.
Det synes jeg faktisk er den korrekte måde at gennemføre det på, specielt når man tænker på, at vi har haft mange forskellige danske soldater udstationeret i Irak og nu også har det i Afghanistan og på Balkan osv.
Så det er altså forbundet med en vis beslutningssystematik, hvordan man giver sin politiske opbakning til de aktiviteter, som vi involverer os i rundtomkring i verden.
Jens Christian Lund (S), 2007-05-15:
Jeg vil selvfølgelig anerkende, at Dansk Folkeparti er nødt til at forsvare det, men Dansk Folkeparti må vel erkende, at det har været en fiasko.
Det er langt de fleste lande i verden, der synes, at det er galt.
Terrorismen har fået et boost, som mange kunne forstå ville være konsekvensen af det.
Det er det, som Dansk Folkeparti har været med til.
Vi har sørget for, at terrorismen har fået en udvikling i verden i en grad, som vi ikke havde kunnet gøre på nogen anden måde end ved at angribe Irak.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-15:
Også hr. Lars Barfoed lægger meget vægt på, at vi skal ned og bekæmpe Taleban.
Men jeg vil godt høre, om man ikke på et tidspunkt også hos De Konservative kunne få den overvejelse, at fjendebilledet i det sydlige Afghanistan er noget mere komplekst, end at det bare er Taleban, vi står over for.
Det er faktisk fremhævet i FE’s trusselsvurdering for Afghanistan, at det ikke bare er Taleban, det handler om.
Der er mange forskellige illegale bevæbnede grupper i Afghanistan, og der står i øvrigt, at mange af disse gruppers angreb og aktioner ofte tilskrives Taleban.
Det er imidlertid vanskeligt at henføre de enkelte angreb til specifikke grupperinger.
Man er nødt til at have et meget mere nuanceret billede af, hvem fjenden er.