Karsten Lauritzen (V), 2012-10-09:
Tak for det.
Med lovforslag nr. L 12 ønskes bestemmelsen om forkyndelse ændret, og forkyndelse er en meddelelse til en tiltalt eller et stævne om, at vedkommende skal møde i retten.
Forkyndelse vil i fremtiden kunne ske telefonisk eller digitalt uden krav om aktiv medvirken fra modtagerside af.
Endelig kan forkyndelse fremover ske for ledelsen eller personalet på den institution eller det hospital, hvor den pågældende befinder sig.
Det er i hvert fald for Venstre ret klart, at der er behov for at modernisere reglerne om forkyndelse.
De gældende regler er fra 1972 og tager naturligvis ikke højde for de teknologiske muligheder, vi har i dag.
Det er bare, må vi sande, både bekosteligt og besværligt at sende en stævningsmand ud til modtageren, og stævningsmanden oplever også ganske ofte at måtte gå forgæves igen og igen.
Det resulterer i, at mange aldrig dukker op i retten, hvilket bliver til en ekstraregning til skatteborgerne i form af løn til dommere, forsvarsadvokater, retsbetjente osv.
Ved domstolene oplever man også, at processen ved forkyndelse ofte gør sagsbehandlingen langsommelig og besværlig, fordi det som sagt kræves, at modtageren aktivt skal bekræfte modtagelsen.
Det problem kan man i mange tilfælde løse ved en forenkling af den digitale forkyndelse, som der også lægges op til lovforslaget.
Det er på den baggrund kun rimeligt, at man moderniserer lovgivningen, der jo som sagt har nogle år på bagen, og der findes sådan set også eksempler på, at domstolene selv forsøger sig med alternative metoder til at få folk til at møde op.
Det synes jeg godt at jeg vil rose her fra Folketingets talerstol.
F.eks. har fogedretten i Hjørring, som jeg selv har besøgt, siden februar sendt såkaldte huske-sms'er ud til de folk, der skal møde op i retten, og de har oplevet, at dem, de har fået fat på, i meget høj grad enten møder op eller i hvert fald melder afbud, så man kan nå at aflyse retsmødet, uden at der er så store omkostninger for samfundet og for retten.
Det er jo et eksempel til efterfølgelse og et bevis på, at man ikke nødvendigvis behøver at vente i årevis på et stort udvalgsarbejde for at komme i gang med initiativer, der kan smidiggøre bureaukratiet.
Det er sådan set fint, at man selv tager et initiativ, hvis det ligger inden for den lovgivningsmæssige ramme.
Et af de problemer, som fogedretten i Hjørring oplevede, var dog, at de havde svært ved at finde de rigtige telefonnumre, og det samme problem kan jo sådan set også gøre sig gældende ved telefonforkyndelse, for hvordan sikre sig, at man ikke har ringet til den forkerte?
Jeg tror, at alle kan forestille sig, at f.eks. en indkaldelse til fogedretten ikke er noget, man ønsker at dele med alle og enhver.
Derfor må det selvfølgelig sikres, at det er den rigtige person, der forkyndes over for.
Det er forholdsvis nemt, når man står ansigt til ansigt, men det bliver straks mere vanskeligt, når det sker over telefonen.
Men vi synes nu, at der er fundet en fin balance i det lovforslag, der ligger.
I Venstre lægger vi stor vægt på, at domstolenes tid og borgernes penge ikke bliver spildt på tiltalte og vidner, der ikke dukker op i retten, eller på, at tiltalte kan lege kispus med domstolssystemet ved at undgå, at det bliver forkyndt, at de skal møde op.
Derfor hilser vi dette forslag til effektivisering af processen meget velkommen.
Det er nødvendigt for hele retssystemet, at domstolene ikke spilder tiden på at finde frem til de personer, der skal møde i retten, når der nu er mulighed for at indkalde dem digitalt eller ved ganske enkelt at telefonere til dem.
Venstre er som udgangspunkt – et meget stort udgangspunkt – positivt stemt for lovforslaget .