runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-05-14:
Men det er jo netop derfor, at en bred kreds af partier her i Folketinget har slået fast i den europapolitiske aftale, at Folketinget løbende bør orienteres om Domstolens virksomhed, bl.a. for at sikre Folketingets mulighed for at drøfte håndteringen af nye principielle sager og domme med de relevante ministre i Folketingets Europaudvalg.
Så vil jeg altså også godt minde hr. Morten Messerschmidt om, at faktisk afsiger EF-Domstolen på en lang række områder nogle domme, som jeg tror der er bred enighed om i Danmark er gode domme, som vi i hvert fald har hilst velkommen fra dansk side og anser for helt naturlige, f.eks. om ligestilling mellem kønnene, miljø, åbenhed og aktindsigt, beskyttelse af borgerne over for myndighederne og store virksomheders misbrug af deres dominerende stilling på markedet.
Her er det jo vigtigt, at man har en domstol til at påse, at de fælles regler bliver overholdt.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-14:
Men det løser jo ikke de problemer, som statsministeren selv pegede på i januar 2006, hvor statsministeren sagde, at han har et kritisk øje til Domstolen og har en fornemmelse af, at Domstolens præmisser er af politisk karakter.
Det, der er det grundlæggende problem, er jo, at i modsætning til i Danmark, hvor det direkte af grundloven fremgår, at domstolene skal rette sig efter loven, fremgår det derimod af Nicetraktaten - altså den nugældende traktat - at Domstolens opgave er at værne lov og ret.
Deri ligger jo hele grundlaget for, at man kan anvende en meget mere dynamisk tilgang til EU-retten, og derfor får vi hele tiden de afgørelser, som er af dybt politisk karakter.
Jeg vil sige, at jeg efterlyser lidt et initiativ, som statsministeren kan pege på, i perioden fra januar 2006 og til nu.
Jeg efterlyser noget, hvor statsministeren kan sige, at her har han forsøgt at sætte en begrænsning for Domstolens politiske virke, og her har vi begrænset den aktivisme, som statsministeren altså i januar 2006 var enig med Dansk Folkeparti i er et problem.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-05-14:
Først og fremmest vil jeg sige til hr. Morten Messerschmidt, at det hænder jo også, at der ved danske domstole bliver afsagt domme, som hr. Morten Messerschmidt eller jeg ikke nødvendigvis er enige i.
I en retsstat er der jo uafhængighed mellem den dømmende magt og den lovgivende magt, og så må man jo rette sig efter det, som domstolene siger, også selv om man på nogle punkter måske synes, at det ikke lige var den rigtige afgørelse, der blev truffet.
Derfor vil man også i EU-systemet kunne finde tilfælde, hvor EF-Domstolen afsiger domme, som vi ikke nødvendigvis er enige i.
Det er det første, jeg vil sige.
Det andet, jeg vil sige, er, at fra dansk side gør vi selvfølgelig det, vi kan, for at påvirke Domstolens fortolkning af EU-retten.
Det gør vi bl.a. gennem en aktiv deltagelse i sagerne ved Domstolen - det er her, vi gør vores synspunkter gældende - og endelig har en bred kreds af partier her i Folketinget jo indgået en europapolitisk aftale om, at Folketinget løbende bør orienteres om Domstolens virksomhed, bl.a. for at vi i tide kan gå ind og påvirke Domstolens fortolkninger.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-14:
Det sidste tror jeg overhovedet ikke der er nogen tvivl om, og jeg tror heller ikke, at der er nogen, der sætter spørgsmålstegn ved, at det selvfølgelig er nødvendigt at have en instans, som kan træffe en afgørelse i stridsspørgsmål.
Det, der er spørgsmålet, og det, som statsministeren jo selv har været ude at kommentere i den artikel, jeg henviser til, er den måde, hvorpå Domstolen arbejder.
Jeg tror ikke, der er nogen, der er i tvivl om, i hvert fald ikke i den juridiske litteratur i Danmark og heller ikke i EU generelt, at Domstolens fortolkningsstil er meget ekspansiv og meget dynamisk, og det er jo det, der fører til, at Domstolen i en række sager træffer afgørelser af decideret politisk karakter.
Vi så det i den dom, der er den direkte anledning til artiklen i Berlingske Tidende, nemlig miljødommen 176/03, som flyttede rundt på søjleinddelingen mellem de to traktater, EF-traktaten og EU-traktaten, altså en meget klar politisk dom.
Jeg synes, det er fuldstændig rigtigt, når statsministeren siger, at selvfølgelig skal man have en domstol.
Men man har en domstol, som optræder politisk, og statsministeren sagde til Berlingske Tidende den 12. januar 2006, og jeg citerer: Vi går vel alle sammen lidt med en fornemmelse af, at der af og til træffes nogle afgørelser ved EF-Domstolen, hvor man kan sige, at præmisserne for dommen ikke helt ligner det politiske grundlag, som vi mente EU skulle udvikle sig på.
Citat slut.
Når statsministeren har været ude at sige noget sådant, må jeg gå ud fra, at han er enig i, at den fortolkningsstil, som EF-Domstolen altså anvender, til tider er gal og ude af proportioner med det, man normalt forventer, at domstole tager sig af.
Det er derfor, jeg nu i dag næsten 2½ år efter at statsministeren kom med de udtalelser, og vi har været gennem en ratifikation af Lissabontraktaten - spørger, hvad statsministeren konkret har gjort for at imødegå de bekymringer, som han gav udtryk for for snart 2½ år siden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-05-14:
Domstolens opgave i EU-samarbejdet er at sikre, at EU's regler rent faktisk bliver overholdt.
Derudover skal Domstolen også fortolke EU-samarbejdets grundlag, altså traktaterne, og EU’s lovgivning, og det er selvfølgelig ikke alle domme, som vi fra dansk side umiddelbart er enige i.
Det sker da også, at Domstolen afsiger domme, som går direkte imod den danske regerings synspunkter, så jeg kan bekræfte over for hr. Morten Messerschmidt, at vi nogle gange har et kritisk øje til EF-Domstolen.
Men jeg synes også, det er vigtigt at sige, at debatten om EF-Domstolen ikke må komme ud af proportion og ikke må overskygge det, der er Domstolens helt nødvendige arbejde.
Det er netop kernen i ethvert retsfællesskab, at der er domstole til at fortolke reglerne i fællesskabet.
Det gælder også i EU, og derfor vil jeg også sige til hr. Morten Messerschmidt, at Danmark bestemt ville være ringere stillet, hvis vi ikke havde Domstolen til at påse, at de fælles regler bliver overholdt.
Jeg kan sige til hr. Morten Messerschmidt, at maraton er svært nok, men maraton baglæns er i hvert fald ikke en disciplin, som jeg vil bevæge mig ud i, og det er heller ikke det, der er tale om.
Jeg har tværtimod svaret på hr. Morten Messerschmidts spørgsmål, som jo gik på, om der med Lissabontraktaten sker nogen ændringer vedrørende Domstolen.
Der har jeg svaret, som korrekt er, at Lissabontraktaten ikke ændrer ved EU-traktaternes regler om EF-Domstolen.
Det, hr. Morten Messerschmidt er ude efter, er noget, som skal forfølges på en helt anden måde, nemlig i forbindelse med de konkrete sager, der er oppe ved Domstolen.
Her drejer det sig om, at vi og andre lande gør vores indflydelse gældende og prøver at påvirke Domstolens fortolkning af EU-reglerne.
Men det ændrer altså ikke ved, og det vil jeg gerne understrege over for hr. Morten Messerschmidt, at vi som udgangspunkt fra dansk side bør være overordentlig tilfredse med at have en domstol til at påse, at de fælles regler bliver overholdt.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-05-14:
Det er som sagt regeringens klare holdning, at der ikke må være brugerbetaling, når man låner bøger på biblioteket.
Det skal være tilgængeligt, og det skal være muligt at låne de bøger, man har lyst til at låne og læse og tage med hjem.
Med hensyn til Det Konservative Folkeparti står jeg jo her som minister, men jeg kan rolig sige, at Det Konservative Folkepartis holdning er den samme som min, og det vil sige, at der ikke skal være brugerbetaling for lån af bøger på bibliotekerne.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-14:
Jeg synes også, det er en mærkelig, akavet situation for et selvstændigt land at være i, at stort set alle forsvarspolitiske overvejelser skal overdrages til EU, som de bliver med den Lissabontraktat, som statsministeren er så varm en fortaler for.
Sådan kan vi vice versa stå og have vores betragtninger.
Men der er jo ikke meget idé i at have den her diskussion, og at regeringens ministre skal strø om sig med alle mulige tanker og betragtninger om forbeholdene, hvis ikke de kommer klart ud af busken.
Som jeg sagde før, synes jeg, at statsministeren skylder befolkningen et klart svar: Hvornår skal vi stemme om de forbehold, som statsministeren hele tiden taler om, og som han jo har skrevet ind i sit regeringsgrundlag?
Lad os nu få en dato.
Lad os få at vide, hvornår statsministeren vil trække Danmark til skafottet og have afskaffet de her formodentlig tre områder, hvor vi fortsat har selvbestemmelsen.
Jeg synes ærlig talt, det er pinligt, at regeringen sådan går og lurepasser på det område og ikke rigtig tør komme ud med nogen dato, fordi man nu lige skal have de sidste meningsmålinger til at være helt i top, før man trykker på knappen og får en ganske kort valgkamp.
Jeg synes, det er meget, meget ærgerligt, og det ville være på sin plads, om statsministeren kom med en ordentlig udmelding nu.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-05-14:
Men jeg synes også, det er rimeligt at drøfte med de politiske partier, hvordan vi gør det på en måde, så befolkningen får en fair chance for at tage ordentlig stilling til undtagelserne.
Men debatten kører jo, og det er det her et eksempel på.
Hr. Morten Messerschmidt såvel som hr. Per Clausen er jo hjertelig velkommen til at kaste sig ud i debatten om forsvarsforbeholdet, det retlige forbehold og euroen og det hele.
Debatten kan jo bare køre, og jeg deltager selv gladeligt i den.
Jeg synes f.eks., det er skadeligt for Danmark at have et forsvarsforbehold, som betyder, at Danmark ikke kan deltage i fredsbevarende operationer, hvis det er EU, der leder dem.
Vi kan godt, hvis det er NATO eller andre, der leder dem.
Det er da en mærkelig, akavet situation for Danmark at være i at skulle afstå fra at deltage i fredsbevarende aktioner, vi ellers gerne ville deltage i.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-14:
Jeg må indrømme, at jeg simpelt hen synes, at det er for tyndt.
Jeg synes, at det, vi har set fra regeringens side her inden for de sidste par måneder, når det kommer til spørgsmål om forbeholdene, er pinligt.
Vi hører alle mulige indicier om, at så skal det ene ændres, og så skal det andet afskaffes.
Jeg synes egentlig, at regeringen skylder befolkningen et klart svar.
Det der med, at det står i regeringsgrundlaget, kan vi altså ikke bruge til ret meget.
Men når der er så meget fokus på det med forbeholdene, skyldes det jo netop ministrenes egen ageren.
Så skyldes det jo netop, at statsministeren og hans ministre gentagne gange har været ude at sige, at nu er det her højaktuelt af årsager, som ingen rigtig åbenbart kan redegøre klart for.
Synes statsministeren ikke, at man skylder befolkningen et klart svar på, hvornår vi skal til afstemning, og hvad vi skal stemme om.
Per Clausen (EL), 2008-05-14:
Derfor er det vel rimeligt, at man får god tid til at sætte sig ind i det og diskutere konsekvenserne.
Dertil kommer, at statsministeren og hans regering sammen med et flertal i Folketinget jo i nogenlunde stilhed har fået vedtaget Lissabontraktaten, der har afgørende betydning for indholdet af retsforbeholdet.
Og statsministeren må nok erkende, at den brede, folkelige debat og den brede, folkelige oplysning i forhold til Lissabontraktatens indhold ikke rigtig er lykkedes endnu.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-05-14:
Det er bestemt ikke uklart.
Altså, det fremgår tværtimod meget klart af Lissabontraktaten, hvad det er, vi gerne vil fra dansk side.
For i Lissabontraktaten er der jo indeholdt en særlig bestemmelse - en særlig protokol, som vi har ønsket fra dansk side - som betyder, at vi får mulighed for at melde til de dele af det retlige samarbejde i EU, som vi gerne vil være med i, og holde os uden for de dele, vi ikke vil være med i.
Denne tilvalgsordning kan vi få, såfremt vi ønsker det, men forudsætningen for det er så, at befolkningen beslutter det ved en folkeafstemning.
Det fremgår meget klart og tydeligt af Lissabontraktaten.
Per Clausen (EL), 2008-05-14:
Jeg er naturligvis glad for, at statsministeren respekterer folkeafstemningen i Irland.
Men det, som jeg også synes er lidt interessant, er, at når nu disse forbehold skal afvikles, fordi de strider mod Danmarks interesser, ville alt jo tilsige, at statsministeren sørgede for, at det skete så hurtigt som overhovedet muligt.
Derfor kan det vel undre, at man ikke kan få et svar på, hvornår statsministeren har planlagt det skulle ske, medmindre det er sådan, at årsagen til det er, at det afhænger af ren taktik, hvornår tidspunktet kommer.
Det er det ene.
Jeg har i dag spurgt specifikt til retsforbeholdet, fordi der jo er to ting at sige om retsforbeholdet, for det første at det ændrer karakter med Lissabontraktaten, og for det andet er det helt uklart, i hvilken udstrækning retsforbeholdet skal ændres, fjernes osv.
Der er altså i den sag god brug for meget tid til at diskutere sagen grundigt, inden man gennemfører en folkeafstemning, for ingen ved, hvad statsministeren har planer om.
Det er derfor, jeg spørger: Vil 4 måneder ikke være en rimelig tid at fastlægge til det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-05-14:
Som det er hr. Per Clausen og andre bekendt, er det regeringens opfattelse, at tiden er løbet fra de danske EU-undtagelser, og at undtagelserne er i modstrid med danske interesser.
Derfor annoncerede regeringen i regeringsprogrammet fra november sidste år, at vælgerne i løbet af denne valgperiode skulle have lejlighed til at tage stilling til undtagelserne ved en folkeafstemning.
Der er ikke truffet nogen beslutning om, hvordan og hvornår folkeafstemningen om undtagelserne nærmere skal tilrettelægges.
Det er et spørgsmål, som regeringen for øjeblikket drøfter nærmere med en række politiske partier.
Derudover må jeg minde om, at vi jo fortsat skal have vished for, at den nye traktat rent faktisk bliver vedtaget, bl.a. afventer vi jo folkeafstemningen i Irland den 12. juni.
Som jeg sagde før, ændrer Lissabontraktaten ikke grundlæggende ved Domstolens måde at arbejde på.
Men jeg kan da nævne et eksempel for hr. Morten Messerschmidt på, at der med Lissabontraktaten tydeliggøres et princip, som jeg tror vil have betydning for Domstolens måde at fortolke sager på, nemlig en tydeliggørelse af det princip, at EU er et samarbejde mellem selvstændige, suveræne stater, at EU kun har kompetence til at foretage sig ting på områder, hvor medlemsstaterne udtrykkeligt har overladt den kompetence til EU.
Det er da et væsentligt princip at slå fast i traktaten, navnlig når hr. Morten Messerschmidt er bange for, at Domstolen gradvis vil lade det skride i retning af mere og mere EU-kompetence på bekostning af medlemsstaternes.
Hvis hr. Morten Messerschmidt er bange for det, må hr. Morten Messerschmidt da være glad for, at dette princip er slået fast i Lissabontraktaten.
Derudover har vi altså som sagt flere gange i den hjemlige politiske aftale om EU nu fastslået, at Folketinget skal drages tidligere og stærkere ind for netop at følge sagerne ved Domstolen.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-14:
Nej, fordi de udtalelser, som statsministeren kom med i Berlingske Tidende den 12. januar 2006, handlede jo ikke om en konkret sag.
De handlede om Domstolens virke, om Domstolens fortolkningsstil.
Hvis man ønsker at anfægte, at den dynamiske og politiske fortolkningsstil, som EF-Domstolen anvender, er korrekt, kan man jo ikke gøre det ved bare at gå ind i de enkelte sager.
Så er man nødt til at ændre på grundlaget for Domstolens virke.
Hvis det var i Danmark, ville vi ændre grundlovens bestemmelse om, at domstolen har at rette sig efter loven - det er nok en bestemmelse, som det ville være godt at have i EF-traktaten, for den findes nemlig ikke der - og vi ville ændre retsplejeloven.
Derfor spørger jeg bare: Når nu statsministeren i 2006 havde de her fornuftige synspunkter og vi nu for Danmarks vedkommende er kommet igennem ratifikationen af Lissabontraktaten, hvordan har statsministeren så i den mellemliggende periode forsøgt at udmønte de i øvrigt fornuftige synspunkter fra 2006?
For at sige det populært: Hvordan har statsministeren forsøgt at ændre på retsplejeloven i EU?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-05-14:
Det er jo ganske enkelt ikke rigtigt, og jeg vil gerne sige til hr. Morten Messerschmidt, at jeg aldeles ikke modsiger mig selv.
Jeg slår fast, at det er et knæsat princip i en retsstat, at man holder den dømmende og den lovgivende magt adskilt.
Jeg går ud fra, at hr. Morten Messerschmidt også er enig med mig i, at vi bør holde fast i det princip.
Sådan er det også ved en dansk domstol.
Hvis der er sager der, prøver man jo gennem sin advokat eller på anden vis at påvirke dommerens afgørelse af sagen, for man synes selvfølgelig selv, at man har ret.
Det er akkurat på samme måde ved EF-Domstolen.
Det er da ikke at modsige sig selv.
Det er at fastslå, hvordan en retsstat fungerer.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-14:
Nu modsiger statsministeren jo sig selv, for under det foregående spørgsmål sagde statsministeren, at man som politiker skal blande sig udenom, med hensyn til hvordan domstolene virker.
De to synspunkter må jo nok betragtes som indbyrdes modstridende.
Jeg kan godt forstå, at statsministeren har vanskeligheder med det, for det, som han sagde den 12. januar 2006 til Berlingske Tidende, er klokkeklart, at han har et kritisk øje til EF-Domstolen, og at de præmisser, som Domstolen lægger til grund, er af politisk dubiøs karakter.
Netop derfor er det jo flintrende ligegyldigt, om så 99,9 pct. af alle afgørelser fra Domstolen er gode.
Det er ligegyldigt, hvor mange sager Danmark vælger at intervenere i, for det, det handler om, er, at de regler, der i dag findes i traktaten, som altså giver mulighed for at have den her ekspansive politiske fortolkning, simpelt hen ikke er gode nok.
Statsministeren har i Lissabonforhandlingerne haft alle tiders mulighed for at få ændret på de regler, men nu bekræfter han altså, at der overhovedet intet er sket.
Så den kritik, som han rettede i januar 2006, har han overhovedet ikke taget til efterretning i sine egne forhandlinger om Lissabontraktaten.
Line Barfod (EL), 2008-05-14:
Ministeren er minister for velfærd og dermed for, at tingene fungerer i både kommuner og regioner.
Ministeren er også minister for ligestilling og burde vel dermed også være minister for, at vi på et eller andet tidspunkt får ligeløn i Danmark.
Derfor vil jeg gerne høre: Hvad har ministeren tænkt sig at gøre i forhold til den igangværende konflikt for at sikre, at vi får muligheden for at få velfærden til at fungere, så vi får en solidarisk velfærd i fremtiden, og for at sikre, at vi får arbejdet os hen imod at få ligeløn, altså at vi på et tidspunkt også kan få mandeløn i kvindefag?
Helt konkret er det jo ministerens kollega, finansministeren, der sidder med vetoretten i forhold til regionerne og dermed sidder på den afgørende beslutning om, hvorvidt der kan indgås et forlig eller ej mellem Danske Regioner og Sundhedskartellet og FOA.
Derfor vil jeg gerne høre: Hvad agter ministeren for velfærd og ligestilling at gøre på det her område?
Torben Hansen (S), 2008-05-14:
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artikel i bl.a. Altinget og Politiken den 8. maj 2008 om etablering af randzoner, herunder om etablering af randzoner på ministerens landejendom.
Carina Christensen (KF), 2008-05-14:
Jeg vil meget gerne oversende et katalog med de initiativer, vi påtænker at sætte i gang, når det handler om miljørigtig transport generelt.
Om det lige kommer fra Transportministeriet eller Klima- og Energiministeriet, må vi så lige vende tilbage til.
Men jeg er helt sikker på, at der vil komme en god information op til klimatopmødet om alle de gode og positive initiativer, der vil blive sat i værk i den forbindelse.
Til spørgsmålet, om vi skal stille særlige krav til de ansatte i staten i forbindelse med klimatopmødet, vil jeg sige, at jeg nok har den holdning, at jeg synes, at folk positivt skal vælge cyklen til, og det er der heldigvis rigtig mange der gør.
Vi arbejder bredt med virksomhedsordninger for at fremme cyklismen og få flere virksomheder til at sætte det på dagsordenen, og det gælder jo selvfølgelig både offentlige virksomheder og private virksomheder.
Benny Engelbrecht (S), 2008-05-14:
Bare lige for at korrigere mit indlæg, så det er helt klart: Der er ikke sket et fald i cyklismen, men stigningen i cyklismen er ikke så markant, som den er for anden trafik i København.
Generelt er trafikken jo i fremdrift i København, hvilket man hurtigt kan gøre sig klart, når man prøver at begive sig igennem den københavnske trafik.
Jeg er glad for, at der allerede på nuværende tidspunkt har været en dialog.
Det er tydeligt, at der er planer, og det ville være rart, om vi kunne få dem yderligere belyst.
Det ville vi i hvert fald sætte stor pris på.
Ikke mindst vil jeg spørge, om man kunne forestille sig, at der ville blive taget nogle konkrete initiativer, så f.eks. medarbejdere i ministerierne ville blive tilskyndet at vælge cyklen frem for andre transportformer - ikke kun i forbindelse med klimakonferencen.
Carina Christensen (KF), 2008-05-14:
Jeg synes, at vi stadig væk ser rigtig mange cyklister i bybilledet, heldigvis, men at jeg er da enig i, hvis det er rigtigt, hvad hr. Benny Engelbrecht siger, at det da er ærgerligt, hvis vi ser et fald i cykeltrafikken her i vores hovedstad.
Nu er ansvarsfordelingen jo sådan, at staten tager sig af statsvejnettet og kommunerne tager sig af kommunevejene, og det vil sige, at cykelforholdene her lokalt i hovedstaden er det jo i høj grad op til Københavns Kommune at fastlægge og bestemme.
Det, vi har gjort fra statens side, er at komme med viden om, hvad man kan gøre for at skabe en god cykelby.
Vi har bl.a. været med til at støtte et projekt i Odense, hvor man lavede et basisprojekt med en masse tiltag for at sikre, at flere ville cykle i Odense.
Og det er jo så et basisprojekt, man kan tage med videre til andre byer.
Der kan jeg i hvert fald opfordre Københavns Kommune til at bruge den viden.
Benny Engelbrecht (S), 2008-05-14:
Det er dejligt.
Desværre må vi også konstatere, at i de senere år er biltrafikken steget mere end cykeltrafikken.
Det fremgår af Københavns Kommunes årlige cykelrapport.
Det er selvfølgelig ærgerligt, at det er sådan.
Ikke desto mindre er det helt oplagt at spørge, om der er nogen tiltag, man kan tage, for at ministerierne også kan fremstå som gode eksempler.
Og ikke mindst er det også naturligt at spørge, om der har været en dialog mellem Transportministeriet og eksempelvis Klima- og Energiministeriet og andre, der er aktive i forbindelse med klimakonferencen i 2009, om under en eller anden form helt konkret at indarbejde cyklerne i forbindelse med konferencen.
Carina Christensen (KF), 2008-05-14:
Jeg er sådan set enig i alt det, hr. Benny Engelbrecht har sagt, og jeg vil også gerne se Al Gore på cykel rundt her i Københavns gader.
Det tror jeg kunne være et godt og festligt syn.
Jeg er også helt enig i, at der er al mulig grund til, at vi er stolte af den indsats, vi gør her i Danmark, når det handler om cyklisme.
Jeg synes også, at man kan glæde sig over, at når man er i udlandet, så tænker folk på Danmark som en cykelnation.
Jeg synes altid, når jeg er ude, at man nævner Holland og Danmark som fremragende eksempler på lande, hvor cyklismen virkelig er fremstående, og hvor der er rigtig mange, der cykler hver eneste dag.
Vi gør jo meget for at tænke på, hvordan transporten kan være så miljørigtig som overhovedet muligt i forbindelse med klimatopmødet.
Der er det jo klart, at det selvfølgelig er tovholderne, der sidder i Klimaog Energiministeriet, der planlægger, men vi kommer nu også med input fra Transportministeriet, og selvfølgelig sørger vi også for at have fokus på cyklisme og vores cykelstrategi og fortælle om alle de gode initiativer, der er i gang.
Og så er det jo bare sådan, at når man bevæger sig rundt her i København og i Danmark generelt, så ser man jo cyklerne i bybilledet, og det vil alle deltagerne i klimatopmødet jo også komme til at opleve, når de kommer hertil.