runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2010-12-08:
Jamen altså, vi reducerer da isoleret set udgiften på voksen- og efteruddannelse, men samtidig bruger vi i Danmark flere penge på undervisning og uddannelse end nogen sinde tidligere.
Hvis det er sådan, at hr. Leif Lahn Jensen mener, at Socialdemokraterne gjorde det så godt, da de selv havde magten tilbage i forrige århundrede, så vil jeg sige, at vi da godt kan reducere det til det niveau, for vi ligger jo klart over de offentlige udgifter, der var til voksen- og efteruddannelse, da Socialdemokraterne var i regering.
Det, der er sket, er, at vi har haft en dramatisk stigning i de offentlige udgifter til voksen- og efteruddannelse, og så sørger vi for, at der sker en lille afmatning i de kommende år, simpelt hen fordi dansk økonomi er presset.
Så vil jeg bare sige, at jeg tager det fulde ansvar for de besparelser, der måtte gennemføres, for det første fordi vi dermed tilvejebringer ressourcerne til at skabe mere undervisning også til vores unge mennesker, og for det andet fordi jeg ikke som Socialdemokraterne vil sidde stiltiende og vælge en af to dårlige veje, nemlig enten at gældsætte landet fuldstændig ud over alle grænser, eller at hente nye skatter og afgifter hjem på danske arbejdspladser, hvilket vil betyde, at de flytter, så der bliver flere ledige.
Det er da simpelt hen ikke ansvarlig økonomisk politik.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-12-08:
Nu brugte jeg ordet ufaglært, og det er noget, jeg selv kender til, for det er jeg selv, så den gruppe har jeg også været en del af.
Så det var det, jeg sagde.
Det lyder, som om ministeren simpelt hen ikke vil tage ansvar for de ting, der er ved at ske, og det er så også o.k., det har vi prøvet før med den her regering.
Men det, jeg hører ministeren sige, er, at de her besparelser på VUC, de besparelser, der handler om, hvorvidt man kan finde flere penge til efteruddannelse, eller det bliver dyrere, og besparelserne på de 6 ugers selvvalgt uddannelse – altså besparelserne på alle de ting, der netop skal være med til at hjælpe de der mennesker, som i forvejen har svært ved at få en uddannelse, som i forvejen er strandet et sted og så skal videre – ingenting betyder, men at det faktisk er med til at fremme de menneskers situation.
Mener ministeren virkelig, at alle de besparelser, man skal finde, ingen betydning har, eller siger ministeren, at der ikke er besparelser på det her område?
Lad mig nu få et kort og klart svar.
Tina Nedergaard (V), 2010-12-08:
Jeg kan besvare det på den måde, at hvis jeg var kortuddannet og var ansat i en privat virksomhed, og jeg havde valget mellem hr. Leif Lahn Jensens generøse offentlige sektor, som man jo bare kan beskatte de private virksomheder til at finansiere, eller som man kan opretholde ved at gældstifte landet, eller at have et job, er jeg ikke i tvivl om, hvad jeg ville vælge: Jeg ville vælge jobbet.
For det er jo forudsætningen for, at man kan forsørge sin familie, og det er også forudsætningen for, at man kan leve, som man gerne vil.
Det er ikke alle, der er lige begejstret for at blive fyret og så komme i uddannelse.
Derfor er mit udgangspunkt, at når vi gennemfører genopretningspakken, og når vi laver en finanslov, som hænger sammen og er økonomisk ansvarlig, er det særlig til glæde for de kortuddannede på arbejdsmarkedet.
Så vil jeg i øvrigt sige, at det er en meget interessant definition, som Socialdemokraterne er begyndt at lægge ned over kortuddannede, der er i beskæftigelse, nemlig at de er en udsat gruppe.
Altså, jeg ville da blive meget fornærmet, hvis jeg var i beskæftigelse, forsørgede min familie og passede mine ting og så blev kaldt udsat, fordi jeg ikke lige havde taget en lang videregående uddannelse.
Den opfattelse deler vi ikke i regeringen.
Endelig vil jeg så sige, at der bliver foretaget besparelser på enkeltområder, men de opvejes til fulde af de merudgifter, vi har på undervisningsområdet, og det var det, jeg svarede indledningsvis.
Nej, det er jeg ikke enig i.
Jeg er til gengæld meget enig med resten af regeringen i, at hvis vi ikke gjorde det, ville det ramme de mest udsatte og de kortuddannede hårdest, for vi ved, at når en økonomi skranter, er det dem, der mest bliver udsat for arbejdsløshed, og at det også er dem, der mest bliver udsat for langtidsledighed.
For hvis man lader hånt om en økonomi, er det helt klart de mest udsatte grupper, som vil blive ramt, og det, vi gør, er altså en væsentlig del af genopretningspakken; det er simpelt hen nødvendigt for at kunne fastholde vores velstand på sigt, da vi ellers ville blive udsat for et enormt økonomisk pres udefra.
Jeg mener også, at det er vægtet socialt fornuftigt, for vi sikrer dermed flest mulige job i Danmark.
I modsætning til Socialdemokraterne og SF, der vil gøre det dyrere at producere i Danmark, har vi som målsætning at gøre det billigere og mere attraktivt at skabe vækst i det danske samfund, og derfor holder vi styr på de offentlige udgifter, i og med den danske offentlige sektor i forvejen er verdens største og der ikke er noget, der tyder på, at verdensøkonomien pludselig vender, så det kommer til at flyde med mælk og honning i den danske stat i fremtiden. Så vi holder hus med pengene og ønsker ikke at gøre det dyrere at skabe arbejdspladser i Danmark, for det vil ramme de mest udsatte allerhårdest.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-12-08:
Det var interessant at høre.
Regeringen og Dansk Folkeparti sparer omkring 5 mia. kr. på uddannelsesområdet, og det vil sige, at man netop sparer de mange penge på alles fremtid, altså på det absolut vigtigste område, vi har, især i et lille land som Danmark, som skal stå rigtig, rigtig stærkt i forhold til resten af verden.
Vi kan måske klare os på lønningerne, men vi skal også klare os på viden i forhold til resten af verden, og her er det jo altså nødvendigt ikke kun at få de bedste med, også de dårligste skal med.
Ministeren påstår så, at man ved at spare på uddannelserne også kan få de dårligst stillede med i forhold til uddannelse; det synes jeg er interessant.
Når jeg siger, det er særlig hårdt for denne gruppe, er det, fordi jeg ved, at man også sparer på mange andre grupper, men for lige netop denne gruppe vil det mærkes utrolig slemt, fordi de mennesker i forvejen har det svært med netop at uddanne sig.
Man kunne prøve at forestille sig, at en ufaglært, som hele tiden har arbejdet, skulle til at tage en uddannelse, for så ville man opleve det samme, som jeg ved fra mig selv og tidligere kollegaer, nemlig at det er utrolig svært, for man skal virkelig sluge nogle kameler.
Og hvad med de unge, som ikke er bogligt stærke, skal de til at rejse langt for at uddanne sig?
Så også for dem vil det være utrolig svært.
Så med de besparelser, der nu er lagt op til, undrer det mig lidt, at ministeren ikke er specielt bekymret for den her gruppe mennesker, men mener, at de slet ikke bliver ramt, og at man faktisk tværtimod gør noget for dem.
Det har jeg simpelt hen svært ved at forstå.
Det, jeg hører ministeren sige, er, at man ikke gør det dyrere for personer at tage en efteruddannelse.
Det vil sige, at det ikke bliver dyrere for dem, som skal ud og tage en efteruddannelse, som skal ud og lære noget engelsk, lære at læse bedre, blive undervist i noget it.
Det, jeg også hører ministeren sige, er, at man heller ikke forringer i forhold til VUC, altså i forhold til det der med, at der måske skal lukkes 20 VUC-centre rundt i landet, som netop betyder noget for de her unge mennesker, som ikke kan få den uddannelse.
Det rører man heller ikke ved.
Er det heller ikke sådan, at når den almindelige arbejder bliver fyret, vil det for fremtiden blive sværere for ham at få et stort kørekort, et truckkørekort eller noget andet på AMU-kursus, fordi det for fremtiden bliver dyrere for kommunerne i forbindelse med reglerne om 6 ugers selvvalgt uddannelse?
Det rører man altså heller ikke ved?
Mener ministeren vitterlig, at de her besparelser, som jeg vil kalde dem, overhovedet ikke går ud over de her mennesker, men at det faktisk fremmer deres situation?
Er det det, jeg hører?
Tina Nedergaard (V), 2010-12-08:
Jamen jeg synes, at spørgeren skal korrigere sig selv, for vi sparer ikke på uddannelsesområdet i 2011.
Jeg har lige i min besvarelse til fru Christine Antorini redegjort for, at vi i 2011 vil bruge 1 mia. kr. mere på uddannelse og på undervisning, end vi gør i 2010, som er på det højeste niveau nogen sinde, altså det går bare sådan her – opad – med udgifterne til uddannelse, og selv om vi har lavet en genopretningspakke, er der voksende udgifter.
Til det andet om de kortuddannede: Her vil jeg blot sige, at det jo er hos dem med en videregående uddannelse, at vi henter mest hjem
, altså for dem, der har taget en videregående uddannelse, og som tager yderligere uddannelse, øger vi udgiften mest.
Så det er ikke hos de kortuddannede, vi henter noget.
Bjarne Laustsen (S), 2010-12-09:
Selv om vejrliget ikke lige er til at plante kartofler i dag, er det jo det, vi taler om.
Kan det lade sig gøre til foråret og i årene fremover?
Vi er også enige om, at det er godt, at Danmark har stemt imod, selv om vi for så vidt er blevet stemt ned.
Det betyder jo, at hvis der er nogle, der vil, så kan de gøre det, som et bredt flertal i Danmark ikke ønsker skal ske, og det er jo derfor, at vi bl.a. er forslagsstillere på det her forslag om at forbyde Amflorakartoflen.
Vi har jo også en aftale om, at vi skal drøfte sameksistensregler osv. Så der er meget behov for, at det her ikke kommer til at ske.
Er det ikke bare sådan, at vi ikke kan bruge sundhed og sikkerhed som argument, og at det er det, der er problemet, men at vi simpelt hen bare kan sige, at det vil vi ikke, for så er vi ikke i strid med EU-retten?
Karen Ellemann (V), 2010-12-09:
Det, som hr. Bjarne Laustsen siger, er jo lige præcis, at vi er meget optaget af, at den her Amflorakartoffel ikke kommer i jorden i Danmark.
Det er lige præcis det, jeg også har medgivet at jeg er enig i.
Det ville være uhensigtsmæssigt, fordi det er en gmo-afgrøde, som altså indeholder antibiotikaresistente genmarkører.
Derfor er vi fuldstændig enige om, at vi ikke ønsker den i jorden.
Hvordan kan vi forhindre det?
Ja, juridisk er det vanskeligt, og det er det, jeg har redegjort for nu, men jeg synes jo, at vi er nået et langt skridt videre i forhold til den sikkerhed og den mulighed, der består i, at producenten af kartoflen siger: Vi kommer slet ikke med den her kartoffel til Danmark, den kommer ikke i jorden i Danmark.
Vi har en bekræftelse fra BASF, som altså er ejeren af Amflorakartoflen.
Det her er jo en kartoffel, der dyrkes på licens, så det er ikke bare en, man går ned og køber på gartneriet, eller hvor man ellers henter sine afgrøder.
Så jeg synes, at det er meget, meget væsentligt, at vi har fået den her bekræftelse fra BASF.
Bjarne Laustsen (S), 2010-12-09:
Jeg er jo enig i, at vi med det gamle grundlag ikke ville kunne gøre det, men det, der er interessant, er, om den nye bemyndigelse, som hver enkelt medlemsstat får, så kan bruges og parres med det beslutningsforslag, vi behandler i dag.
Jeg står her med et notat, som Fødevareøkonomisk Institut har udarbejdet, og der står, at det aktuelle forslag giver de enkelte medlemslande muligheder for at begrænse og lave forbud mod dyrkning af enkelte eller alle EU-godkendte gm-produkter og -afgrøder i de enkelte lande.
Der vil også være mulighed for at oprette særlige gmo-frie regioner.
Men forbuddet kan dog ikke begrundes i miljø- og sundhedsmæssige forhold.
Det er derfor, jeg spørger: Hvis vi så ikke nævner noget om miljø og sundhed, men bare siger, at vi simpelt hen ikke vil have dem, vil det så være i strid med EU-retten?
Karen Ellemann (V), 2010-12-09:
Det ved hr. Bjarne Laustsen godt er et rigtig godt spørgsmål, og lige præcis det samme spørgsmål har jeg jo også stillet i forbindelse med det sidste rådsmøde.
For det er helt korrekt, at når en gm-afgrøde så at sige kommer igennem nåleøjet i EU og dermed får grønt lys til at kunne blive markedsført i EU, er det jo lige præcis miljø- og sundhedsmæssige aspekter, som bliver vurderet, og er der ikke risici, kan den få tilladelsen.
Men hvis ikke man kan bruge de argumenter, hvad er det så, man kan bruge?
Hvordan sikrer vi os, at det er en reel ret, vi får, en reel mulighed for at kunne sige nej tak i enkelte tilfælde, altså vurdere det fra gang til gang?
Det er sådan set det, vi er optaget af, og det er det, der arbejdes meget konkret på i forhold til det konkrete forslag, der ligger fra Kommissionen.
Jamen jeg synes jo, at jeg både i talen her og også i de mange folketingsspørgsmål, der er stillet, har redegjort meget detaljeret for, hvad gældende ret er, og det her med at komme med forslag, hvor man rent faktisk siger, at nu skal vi undlade at overholde gældende ret, også i en forventning om, at vi så nok ikke bliver retsforfulgt, hvis vi gør det, er simpelt hen ikke en vej, jeg mener vi kan gå.
Altså, jeg mener ikke, at vi kan handle i strid med gældende ret, og det er derfor, jeg siger, at juridisk er det dokumenteret, at det ikke vil være den farbare vej.
Men med lige præcis de forsikringer, vi har fået her fra BASF, må jeg mene, at vi er kommet et rigtig godt stykke vej i forhold til det, der netop er essensen i det her forslag.
Vi vil ikke have Amflorakartoflen ned i den danske jord i 2011.
Bente Dahl (RV), 2010-12-09:
Tak for det.
Vi har helt tydeligt her et sammenstød mellem EU-markedsføringslovgivningen og dansk markedsføringslovgivning.
Ministeren siger, at de juridiske muligheder for at kunne forbyde Amflorakartoflen er undersøgt, og konklusionen er, at der ingen juridiske muligheder er for et forbud.
Men er ministeren enig med mig i, at jura og politik ikke er eksakte videnskaber, men altid skal fortolkes?
Og er ministeren derfor åben for at omfortolke konklusionen og tage forsigtighedsprincippet med hensyn til antibiotikaresistens og markører med som parameter?
Striden må jo stå om fortolkning af gældende ret, også i Danmark; den ret har vi jo.
Vi har altså her en afvejning imellem forsigtighedsprincippet og fortolkningen af gældende ret.
Jeg har et spørgsmål mere vedrørende det, men jeg har dog også et spørgsmål vedrørende BASF, som bekræfter, at den her kartoffel ikke bliver dyrket i Danmark 2011.
Vi må jo formode, at de som ejere skal tjene penge på den her kartoffel.
Så det kunne måske tænkes, at den kunne gå i jorden i 2012, når forbrugerne er mindre skeptiske, end de er i øjeblikket.
Så ministeren bedes forholde sig til, om det kunne være et scenarie.
Så vil jeg gerne høre noget med hensyn til antibiotikaresistensen, som jo ikke kan måles eller vurderes eller sættes ind i en juridisk kontekst, som jeg ser det, og som Radikale Venstre ser det.
Det er en politisk beslutning at vurdere, om det er farligt eller ej, efter rådgivning – og vi må altid have en valid rådgivning, det er vi også enige om.
Mener ministeren, at det er et rigtigt udsagn, at antibiotikaresistens ikke kan sættes ind i en juridisk kontekst?
Karen Ellemann (V), 2010-12-09:
Der var mange spørgsmål i taletiden her, og jeg forholder mig til det første om, hvorvidt der nu er en forsikring for, at det her heller ikke kommer til at ske i 2012.
Nu omhandler hele det her beslutningsforslag et ønske om at lave et forbud mod dyrkning af Amflorakartoflen i Danmark i 2011.
Og det forbud har jeg redegjort for ikke er juridisk muligt, men vi har bekræftelsen fra BASF, som altså er ejere af, licenshavere til, kartoflen, og som bekræfter, at den her ikke kommer i jorden i 2011.
Vi har også bekræftelsen fra de fire aftagere af den her stivelseskartoffel, som jo altså er til industriformål, bl.a. til papirproduktion osv. – blot for at berolige bekymrede sjæle med, at det ikke er en gmo-kartoffel, der er på vej ind på spisebordet.
Jeg synes sådan set, at svaret på spørgsmålet er ganske enkelt, i forhold til hvad der er gældende i EU-ret, og i forhold til markedsføring af gmo-afgrøder rundtomkring i EU og dermed i alle medlemslandene.
Hvad er mulighederne så for at gå ind at lave et nationalt forbud?
Jamen i dag er der jo et aktuelt forslag på bordet fra Kommissionen, som vi arbejder med, i forhold til at landene skal gives en reel mulighed for at kunne sige nej tak. Det forslag skal virke i virkeligheden, det skal være et værktøj, vi kan bruge.
Det synes jeg er det væsentlige.
Per Clausen (EL), 2010-12-09:
Nu har jeg jo med stor interesse forud for debatten i dag læst de papirer, der er i sagen, både da vi diskuterede det tilbage i 2007 og 2008, og de svar fra miljøministeren, der er kommet på en lang række spørgsmål.
Det, jeg gerne vil spørge miljøministeren om, er, om miljøministeren mener, at hun har fremlagt dokumentation for, at det, Østrig gør, er i strid med EU-lovgivningen.
Mener ministeren, at hun har fremlagt dokumentation for, at den lange række af EU-lande, som har forbudt dyrkningen af MON810-majs, har handlet i strid med EU-lovgivningen?
For den dokumentation er i hvert fald ikke blevet fremlagt skriftligt for os før i dag.
Henrik Høegh (V), 2010-12-09:
Jeg synes, hr. Bjarne Laustsen måske også kunne sige, at det her er et udtryk for lydhørhed fra ministerens side, at vi tager hensyn til det, der blev fokuseret allermest på under førstebehandlingen.
Og det er det, jeg bruger bemyndigelsen til i det nye forslag.
Bjarne Laustsen (S), 2010-12-09:
Mig bekendt kan hverken minkene eller grisene tale i et sprog, så vi kan forstå, om de er tilfredse med de ændringer, ministeren foreslår.
Derfor taler vi på vegne af dyrene i den sag her, og vi taler også på vegne af de folk, der skal passe minkene.
Det er et rigtig godt udtryk, som mange minkavlere bruger, når de siger, at vi skal have nogle flere til at passe minkene, ikke bare fodre dem.
Det er vigtigt at give folk nogle kompetencer.
Derfor var det jo flot, at ministeren kom og sagde, at han gerne ville have en bemyndigelse af Folketinget til at udmønte de regler, som hans egen arbejdsgruppe selv har foreslået.
Vi kan ikke forstå det.
Arbejdsgruppen har jo sagt sådan nogle kloge ting.
Og vi vil gerne hjælpe ministeren.
Der var endda ved førstebehandlingen et flertal, og Dansk Folkeparti var fuldstændig enig i det, arbejdsgruppen er kommet med.
Hvad er det så, der er sket?
Hvorfor lytter man ikke til sin egen arbejdsgruppe, der netop har anbefalet den model, som vi efterfølgende skal stemme om?
Henrik Høegh (V), 2010-12-09:
Nu er det jo ret nemt at stå her og påberåbe sig, at man taler på dyrenes vegne; det kan vi jo alle sammen påstå.
Jeg vil nøjes med at påstå, at jeg lyttede ved førstebehandlingen, og det, der blev fokuseret mest på, var netop de sæsonansatte.
Der er jo ingen af os, der er i tvivl om, at vi ønsker, at den ansvarlige skal opdateres, for vi vil se nogle bedre rapporter fra dyrevelfærdskontrollerne i staldene.
Det andet, der er blevet gjort opmærksom på, er det, jeg har taget hensyn til i mit forslag, og det er derfor, jeg synes, det her er en afbalanceret løsning.
Per Clausen (EL), 2010-12-09:
Jeg synes, det er spændende, at ministeren har det synspunkt, at Østrig har valgt en juridisk ikkeholdbar vej.
Det siger ministeren med sikkerhed.
Hun siger også, at de lande, som har forbudt dyrkning af MON810-majsen, som også indeholder antibiotikaresistent genmarkør, befinder sig på et juridisk vildspor.
Det synes jeg er ganske fantastisk, når man tænker på, at hverken EU eller Kommissionen har grebet ind over for de lande, heller ikke over for de lande, hvor det handler om MON810, og hvor det har stået på i årevis.
Jeg må sige, at jeg er meget overrasket over, at ministeren kan være så sikker på det.
Det skyldes måske, at ministeren har fået papirer, hvoraf det skulle fremgå, at der ikke findes videnskabelig uenighed om risikoen ved Amflorakartoflen.
Og der vil jeg bare spørge ministeren, om hun ikke er klar over, at den kritik, som den europæiske medicinalmyndighed, EMEA, rettede mod antibiotikaresistente markører i 2007, og som var baggrunden for Folketingets beslutning i 2008, jo stadig gælder.
Og at der også i den europæiske fødevaremyndighed var uenighed om, hvorvidt det var en rigtig beslutning, man traf, da man godkendte det her.
Så der er altså faglig uenighed, og meget tyder på, at der er juridiske muligheder.
Karen Ellemann (V), 2010-12-09:
Jeg fastholder helt klart det juridisk vanskelige i at gå imod gældende EU-ret, så det undrer mig meget, hvis hr. Per Clausen ikke er enig med mig i, at det sådan set ikke er den vej, man skal gå, som jeg også redegjorde for i mit svar.
Jamen altså, hvis man ikke kan lide gældende lovgivning, arbejder man naturligvis for at få den ændret.
Og det er lige præcis, hvad regeringen gør i det her tilfælde.
Jeg anerkender i høj grad, at der er mange diskussioner om både sundhedsmæssige og miljømæssige aspekter i den her godkendelse.
Det ændrer bare ikke ved, at hele den godkendelsesproces, som Amflorakartoflen har været igennem i EU-systemet, jo altså har givet den det grønne lys i forhold til dyrkning i medlemslandene.
Jeg er optaget af, at vi lykkes med at få den her reelle ret til at kunne sige nej tak i de enkelte tilfælde.
Karen Ellemann (V), 2010-12-09:
Som jeg startede med at sige ganske klart, er vi altså enige med forslagsstillerne i, at den her genmodificerede kartoffel, som indeholder en antibiotikaresistent genmarkør, ikke bør dyrkes i Danmark.
Erling Bonnesen (V), 2010-12-09:
Jeg synes også, det er vigtigt at kigge ud i den virkelige verden, og der er det netop klarlagt – også i ministerens besvarelse fra før – at der ikke dyrkes gmo-kartofler i Danmark.
Der er ingen, der har planer om det.
Der er ingen, der har planer om at importere.
Så der er ikke noget praktisk problem lige nu og her.
Og så har vi fået en fin redegørelse for, hvordan der arbejdes med tingene i den retning, som vi jo faktisk alle sammen ønsker os.
Så det synes jeg er afbalanceret og fint nok.
René Christensen (DF), 2010-12-09:
Jeg tror, at jeg sagde meget, meget tydeligt, at vi sådan set er klar til at støtte det her forbud.
Men vi ved også godt, at det kan blive overrulet.
Det ved vi jo godt det kan.
Hvis vi kan få det til at blive til noget andet, så vi ikke bare skal stå her og lave signalpolitik over for borgerne og sige, hvem der er for og imod – og DF ønsker faktisk ikke at få den her kartoffel i jorden, det ønsker DF faktisk ikke – altså, hvis det viser sig, at vi kan finde en anden løsning, hvor ministeren på en eller anden facon kan sikre os, at vi ikke får den her kartoffel i jorden, så vil vi da selvfølgelig se på det.
Hvorfor skal vi bare stemme ja til noget for så at blive overrulet at dem nede i EU?
Det ønsker vi faktisk ikke.
Det er jo utrolig vigtigt for os, at vi ikke får den her kartoffel i jorden, og derfor siger vi: Lad os dog nu forholde os åbne.
Ministeren har været ude at arbejde på, om man kunne få nogle forsikringer fra det firma, som leverer kartoflerne.
Lad os dog se, hvad det kan blive til.
Kan det blive til mere end det, der ligger i dag?
Det skal vi da være åbne over for.
Og hvis det ikke kan blive til mere, hvis vi ikke kan få nogen forsikringer, så kan det jo godt være, at vi eventuelt vil lave et forbud, og så er vi også med på det.
Bjarne Laustsen (S), 2010-12-09:
Jeg er lidt usikker på, hvad Dansk Folkeparti mener i den her sag.
Man er enig i intentionerne om, at det ikke skal dyrkes.
Derfor vil et forbud være det bedste.
Det kan også godt være, at Dansk Folkeparti vil sige ja til forslaget, når vi kommer lidt længere hen.
Vi behøver heller ikke at vedtage det inden jul.
Men jeg ved ikke, hvad det er, der skal til.
Jeg går ud fra, at både Dansk Folkeparti og også EU-systemet, tror jeg, vil respektere dansk lovgivning, hvis der er et flertal i Danmark, der på god parlamentarisk vis har vedtaget, at det vil vi ikke dyrke i Danmark.
Jamen så tror jeg, at alle vil respektere det.
Det er derfor, jeg ikke kan forstå, at hr. René Christensen på Dansk Folkepartis vegne ikke vil være med til at støtte et forbud.
Altså, vi har stemt om en lang række andre sager, og bare der står ordet EU, stemmer man imod, næsten uanset om det er godt eller skidt.
Men her er en sag, hvor man indtager et andet og sådan lidt valent synspunkt.