Benedikte Kiær (KF), 2012-11-22:
Dette lovforslag har konsekvenser for mange mennesker.
Undersøgelser viser, at godt 800.000 danskere har et hørehandicap, og at op mod 350.000 af dem har løst deres problem med et høreapparat.
Det er ikke en ønskedrøm at have et høreapparat.
Man kan f.eks. ikke som med briller bruge et høreapparat til at sende et moderigtigt signal.
Høreapparater er ikke noget, man snyder sig til, og der går derfor omkring 7-8 år, fra problemerne opstår, til man beder om hjælp, på trods af at et hørehandicap kan føre til ekskludering fra arbejdsmarkedet.
Det er bl.a. baggrunden for, at SFI i deres publikation »Uhørt« skriver, at samfundet hvert år taber 2,7 mia. kr. på de 50-64-åriges dårlige hørelse.
Det er derfor fornuftigt at prioritere bedre hørelse.
Ud over højere livskvalitet kan vi også holde danskerne længere tid på arbejdsmarkedet.
Samtidig har prioriteringen været med til at opbygge en højteknologisk industri i Danmark.
Vi har tre af verdens seks førende virksomheder på området, der tilmed sidder på omkring halvdelen af verdensmarkedet.
De tre virksomheder har den slags arbejdspladser, vi alle ønsker os flere af, nogle højteknologiske arbejdspladser.
God høreomsorg er således det, man kalder for en win-win-situation i moderne sprog.
Hjælpen giver højere livskvalitet og er en god forretning for samfundet.
Det står til at blive ændret med dette lovforslag.
Forslaget bygger på et kulegravningsarbejde, der viser, at de private klinikker er billigst, tættest på borgerne og har flere kontakter med behandlingskrævende borgere.
Derfor er det også utroligt, at regeringen sammen med bl.a. Liberal Alliance går målrettet efter de private klinikker med det her forslag.
Vi er enige i, at høreomsorgen skal samles i sundhedsvæsenet, og at prisudviklingen på selve apparaterne skal afspejles i tilskuddet til apparaterne, men tilskuddet bliver skåret for langt ned, især på hørebehandlingen.
Kulegravningsrapporten sammenligner behandlingsudgifterne mellem de praktiserende speciallæger, de offentlige klinikker på hospitalerne og de private klinikker.
På side 39 i kulegravningsrapporten kan vi se, at der er store forskelle i behandlingsudgiften mellem de tre aktører.
Udgiften for to ører hos de praktiserende speciallæger er 6.890 kr. Udgiften på de offentlige klinikker er 4.128 kr., og forslaget her lægger op til en udgift på 2.350 kr. for to ører på de private klinikker.
Der er dermed tale om en unfair konkurrence.
Hvorfor skal hørebehandling f.eks. koste tre gange så meget hos de praktiserende speciallæger som på de private klinikker?
Vi har ikke fået en forklaring på udregningen af behandlingstaksten på de private klinikker, kun at den tager udgangspunkt i, hvor stor en andel hørebehandlingen førhen har udgjort af den samlede behandlingsudgift, og at det faktisk er den andel, der er styrende.
Men det er ikke en holdbar forklaring, for dette forhold gælder nemlig ikke de offentlige klinikker.
F.eks. fremgår det af bemærkningerne til lovforslaget, at udgiften til høreapparat udgør omkring 40 pct. af den samlede behandlingsudgift i offentligt regi, og denne andel forventes fremadrettet at falde som følge af prisfald på de offentligt indkøbte apparater.
I privat regi vil apparatandelen med dette forslag for et øre udgøre 50 pct. og for to ører 63 pct., så der gælder altså andre standarder for private klinikker.
Argumentet med, at der er tale om andre typer patienter, holder ikke.
I høringsnotatet og i svaret fra ministeren forventes det, at 6.000-7.000 patienter vil gå fra det private til det offentlige.
Det betyder, at de såkaldt ukomplicerede patienter skal behandles for en langt dyrere behandlingstakst i det offentlige regi fremadrettet.
Kort sagt: En dyrere løsning for samfundet.
Og hvorfor vil der komme et flow af patienter fra private til offentlige klinikker?
Ja, årsagen er, at mange private høreklinikker vil lukke.
Og hvad betyder det for borgerne?
Længere transport og længere ventelister til offentlige klinikker.
Der er stadig væk meget lange ventelister i det offentlige.
Topscoreren er, som vi har hørt, Aarhus med op mod 110 uger.
Og hvis man ikke vil vente og går til en af de tilbageværende private klinikker, kan man forvente en højere brugerbetaling i forhold til i dag.
Samlet set medfører dette lovforslag forringelser for borgerne, ligesom det samfundsøkonomisk er en dyrere løsning, og det er derfor, Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte forslaget.