runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Nu må hr. Villy Søvndal bevare det gode humør og troen på, at man ved forhandlingens kunst kan opnå resultater.
Altså, jeg kan forstå, at det nye SF bl.a. går ud på, at man netop tror på, at man ved forhandling kan opnå resultater.
Så tro nu på det selv!
Til det, hr. Villy Søvndal siger, om, at man virkelig skal høre efter, hvad statsministeren siger, vil jeg sige, at det har vi jo gjort ved mange lejligheder.
Men vi har også noteret os ved lige præcis at lytte rigtig godt efter, at statsministeren også har kunnet flytte sig i forhold til synspunkter, der har været tidligere - og det er der jo kvitteret for fra anden side – som når der i regeringsgrundlaget og i åbningsredegørelsen fra i tirsdags er flyttet på nogle standpunkter.
Vi tror på, at det kan lade sig gøre at få en fornuftig aftale om kvalitet i den offentlige sektor, hvor man også håndterer lønspørgsmålet, og at vi kan få en samlet aftale om det.
Vi tror, at det rigtigste vil være, at en sådan aftale indgås mellem regeringen, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti og også gerne SF og andre, der lyst til at bidrage til arbejdet og tage ansvaret i den sidste ende - for hele pakken.
Det er det, vi går efter.
Vi har fremsat et forslag til vedtagelse i dag, der er bundet op på, at vi håber, at man allerede inden jul kan lave en aftale for at skabe afklaring for de offentligt ansatte.
Jeg tror faktisk, at det er den strategi, der er den bedste for netop at nå resultatet.
Svaret er ja.
Det er meget, meget enkelt.
Man kan sige, at forskellen på hr. Villy Søvndal og mig er, at jeg går efter at finde en løsning og efter, at vi rent faktisk også når den, hvor hr. Villy Søvndal - er jeg bange for - læner sig mere tilbage i hængekøjen og bare kommer med de store floskler uden at have så bevidst en holdning til det her, at han selv er at finde i kredsen af partier, der til sidst laver en aftale om kvaliteten i den offentlige sektor, herunder også forholder sig til lønspørgsmålet.
Jeg tror, det er den forskel i tilgangen, der også kan aflæses i den retorik, hr. Villy Søvndal har - og også havde i går - hvor han forsøger at give det indtryk, at der skulle være nogen som helst divergens.
Det er derfor, at jeg på spørgsmålet fra hr. Villy Søvndal kan svare ja fuldstændig uden forbehold.
Jeg skal tilkendegive, at jeg sådan set ikke har nogen som helst problemer med det forslags indhold.
Det fremgår jo også af min ordførertale, at jeg mener, at der skal ske noget i forhold til lønspørgsmålet.
Der, hvor vi selvfølgelig synes at det skal afklares mere konkret, er i de forhandlinger, der bliver om kvalitetsreformen, hvor vi vil arbejde benhårdt på at finde en tilfredsstillende løsning på det spørgsmål ud fra de politiske holdninger, vi både har haft i valgkampen og har fremført nu.
Derfor synes jeg selvfølgelig, at det forslag til vedtagelse, jeg har fremsat, er det, der er det rigtige at vedtage i dag, og vi stemmer selvfølgelig for det, når vi selv har fremsat det, og håber, det kan vinde flertal her i Folketinget.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Så langt, så godt.
Vi kan ikke blive uenige om spørgsmålet om ungdomsuddannelser, altså at flere unge får sådan en, og derfor er også erhvervsuddannelsesforliget meget positivt og selvfølgelig også det at fastholde de midler, som er afsat til unges uddannelse.
Jeg synes, det ville være rigtig godt, hvis også regeringen lagde sig det på sinde.
Men når jeg alligevel bliver ved med at spørge ind til det, er det, fordi jeg ikke helt kan høre, hvilken tilgang Socialdemokratiet vil gå til forhandlingerne om kvalitetsreformen med.
For regeringens oplæg er jo sådan fifty-fifty spækket med gode ord om kvalitet og ord om nye styringsmetoder.
Derfor ville det være meget rart også for borgerne at vide, om det, som kommer til at foregå i øjeblikket, sker i lyset af at give medarbejdere og ledere et større fagligt råderum, eller om det ikke er noget, som Socialdemokraterne er optaget af.
Det betyder utrolig meget for Det Radikale Venstre, fordi vi tror, at det er det, som grundlæggende er hovednøglen til bedre kvalitet i den offentlige sektor, altså medarbejderne og ledelsen.
Og så kan vi efterfølgende diskutere kvalitetsstandarder, velfærdsrettigheder, kvalitetsrettigheder og alt det der.
Fundamentet må jo være, at medarbejderne har tid og rum og faglighed til at gøre deres arbejde.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Vi ser jo ingen modsætning mellem at give borgerne nogle rettigheder, f.eks. små borgere, som elever jo er, i forhold til løbende at få evalueret deres resultater i folkeskolen, og så samtidig have tillid til de mennesker, der giver dem den faglighed, skolelærerne.
Derfor er vores tilgang til bureaukrati i den offentlige sektor ganske enkelt, at vi vil have fokus på det resultat, borgeren opnår i den offentlige sektor.
Hvad er det, der giver sig udtryk for borgeren?
Men vi vil have alle de regler væk, som bare måler processer, og som i øvrigt står på hylderne et eller andet sted.
De skal selvfølgelig væk fra den offentlige sektor.
Derfor er jeg også bekymret over regeringens kvalitetsreform.
Der er alt for meget ny akkreditering, og der er alt for mange smileyordninger, hvor personalet skal sidde og udfylde skemaer, frem for at vi har fokus på, hvilken service borgerne får.
Så vi vil gerne gennemgå hele kvalitetsreformen og spørge: Er de regler nødvendige?
Og en ting, der er sikkert i de kvalitetsreformforhandlinger, er, at det ville være helt tosset blot at lægge nye regler oven i alle de gamle, som regeringen har været med til at skabe.
Og det bør vi være meget, meget opmærksomme på.
Jeg er sådan set enig med den radikale ordfører, når hun er bekymret for, at kvalitetsreformen blot lægger nye regler oven på alle de gamle.
Anders Samuelsen (NY), 2007-11-29:
Jeg vil godt lige starte med at henholde mig til diskussionen, som vi lige har haft nu her, om færre regler i den offentlige sektor.
Jeg tror, vi må anerkende, at er der en gruppe i dette land, som ingen troværdighed har, hvad angår det at komme af med unødige regler i den offentlige sektor, så er det dette Folketing.
Så vidt jeg husker det, har vi, da der var en SR-regering, talt og talt og talt om det her uden at komme ret langt, og nu har VK-regeringen haft muligheden i 6 år, og der er ikke sket en dyt, der er kun kommet flere regler.
Jeg vil egentlig foreslå, at vi næsten stopper med at tale om det og så begynder at arbejde med at komme ud over rampen med det.
Det var den ene del, en lille kommentar.
Så tilbage til diskussionen om skatten på arbejde.
Mener den socialdemokratiske ordfører virkelig helt alvorligt, at den fedtede lettelse på netto 1½ mia. kr., som De Konservative fik kæmpet sig igennem til, kan få den danske økonomi til at bryde sammen?
Er det helt seriøst ment?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Jeg er enig i hr. Anders Samuelsens vurdering af, at der er kommet flere regler med den her regering.
Og derfor - hvis jeg lige må bruge et par ord på kvalitetsreformen - mener jeg, at det er meget vigtigt, at vi går ind i de forhandlinger, og hver gang vi har en ny regel, spørger vi, om der er nogle andre, der kan komme ud, for ellers bliver der bare flere regler og det er der ingen, der er interesseret i.
Så det er en stor bekymring i forhold til kvalitetsreformen.
Økonomiske eksperter vurderer faktisk også, at den skattelettelse er gift for dansk økonomi på nuværende tidspunkt.
Jeg ved godt, at man af og til siger, at det i 2004 var dejligt at få en skattelettelse, for så kunne man sætte gang i økonomien, men en skattelettelse sætter gang i økonomien, og det er det sidste, vi har brug for på nuværende tidspunkt.
Anders Samuelsen (NY), 2007-11-29:
Jeg går ud fra, at vi er enige om, at der ikke er tale om en skattelettelse på 10 mia. kr.
Der er tale om netto ca. 1½ mia. kr. plus en lille lettelse på måske op mod 3 mia. kr. fra noget, som man i forvejen havde lovet, og som man simpelt hen ikke kunne komme uden om.
Det er en aftale, som Socialdemokraterne også selv er med i.
Og så er der nogle omlægninger til sidst.
Helt alvorligt, det kan ikke være det, som får den danske økonomi til at bryde sammen.
Men jeg vil gerne følge op et andet sted.
Ny Alliance noterer med glæde, at Socialdemokraterne er med på at gå ind i skattediskussionen for alvor.
Hvor langt vil man gå?
Er man med på, at vi, når vi nu taler om at sænke skatten på arbejde, skal gå hele vejen, ligesom hr. Mogens Lykketoft gjorde, da han var finansminister, nemlig ved at sænke skatten også på den sidst tjente krone?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Vi er uenige i, at der kun er tale om en skattelettelse på 1½ mia. kr.
Jeg ved godt, at Ny Alliance beregner skatten på en lidt anderledes måde, end alle andre gør, men de økonomiske eksperter siger jo helt klart, at det er gift for dansk økonomi at pumpe 10 mia. kr. ud i skattelettelse.
Og man kunne bare have ladet være med at give de skattelettelser.
Det har vi sagt i meget lang tid, og det vil jeg fortsætte med at sige.
Det er politiske valg, om man giver skattelettelser, og politikerne må også tage ansvar for, at man gør det.
Så ja, der er tale om en skattelettelse på 10 mia. kr., og det er skadeligt for dansk økonomi og dansk velfærd på lang sigt.
De bredeste skuldre skal bære mest, det må godt gøre Danmark grønnere, og så er der den sidste ting, som jeg også har bemærket ikke står i regeringens oplæg, nemlig at det skal være fuldt finansieret.
For der skal jo ikke være tale om, at det bare er skjulte skattelettelser, som på den måde betyder, at vi ikke har råd til den velfærd, danskerne også gerne vil have.
Anders Samuelsen (NY), 2007-11-29:
Så skal jeg bare høre, om det betyder, at fru Helle Thorning-Schmidt er dybt uenig i den metode, som hr. Mogens Lykketoft benyttede sig af i starten af 1990'erne, hvor man selvfølgelig dels finansierede det via omlægninger osv., dels brugte et element af forventet selvfinansiering.
Det er jo lidt vigtigt at vide, om der simpelt hen er et klart paradigmeskift her: at den nuværende socialdemokratiske leder klart tager afstand fra, at man benytter sig af den metode.
Det virkede jo faktisk i starten af 1990'erne og var med til at knække arbejdsløshedskurven, ligesom også pinsepakken havde en positiv effekt.
Det tror jeg trods alt vi må være enige om.
Der er ikke tale om nettolettelser på 10 mia. kr.
Men er det sådan, at der er et klart skifte her, hvor man er helt uenig i den metode, som hr. Mogens Lykketoft valgte, da han lavede skattereform?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Vi har længe hørt, at det, der foregår nu, er det samme, som hr. Mogens Lykketoft og Socialdemokraterne foreslog dengang i 2005.
Men ordføreren for Ny Alliance må da give mig ret i, at der er forskel på at foreslå en skattelettelse, som i øvrigt er fuldt finansieret, og som er finansieret ved, at man lægger et loft på pensionsindbetalinger - fuldt finansieret - og så den nuværende situation.
Der er forskel på, om man giver en skattelettelse i en situation, hvor der er 200.000 ledige, eller en skattelettelse i en situation, hvor der er 80.000 ledige.
Der er en forskel i forhold til de dynamiske effekter.
Så det er ganske tydeligt.
Man giver en skattelettelse nu, men hvem er det, der skal arbejde mere?
Hvor er det, man får de dynamiske effekter?
Hvem er det, der skal arbejde mere i Danmark?
Jeg tror ganske enkelt ikke på det, og jeg tror, at det kommer til at fungere som rent ekspansiv finanspolitik i en situation, hvor det er det sidste, Danmark har brug for.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Det er nogle gange sådan, at det, når man fremsætter forslag til vedtagelse langt henne i debatten, kan være svært at få ordentlige kommentarer til det, og ordførerne er på det tidspunkt måske også løbet tør for taletid.
Derfor vil jeg gerne bede hr. Thulesen Dahl om at kommentere det forslag til vedtagelse, vi vil fremsætte.
Det lyder sådan her:
Forslag til vedtagelse »Folketinget anerkender, at store grupper af ansatte inden for velfærden og den offentlige sektor har en urimelig lav løn. Derfor skal der afsættes midler til at sikre, at der ved de kommende overenskomstforhandlinger kan gennemføres et ekstraordinært lønløft for disse grupper.«
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Jeg har jo den grundholdning, at en evalueringskultur på ingen måde udelukker tillid eller metodefrihed i folkeskolen.
Jeg er meget optaget af metodefrihed; jeg ønsker ikke at stå i hvert klasselokale i dette samfund og fortælle lærerne, hvordan de skal gøre deres arbejde.
Det har jeg faktisk stor tillid til at de så udmærket kan selv.
Jeg er meget glad for den danske folkeskole, men vi har også nogle problemer; vi har stadig problemer i det danske samfund.
De starter, javel, men de magter ikke at gennemføre, og vi er også nødt til at tage højde for, at det største frafald er på de tekniske skoler og af unge med anden etnisk baggrund.
Måske hænger det sammen med, at folkeskolen ikke har været god nok.
Derfor synes jeg, at det er rimeligt, at vi lægger nogle forslag frem, som kan forbedre vurderingen af den enkelte elev, og jeg er overbevist om, at elevplanerne er en metode, der kan forbedre kontakten mellem skolen og hjemmet og vise eleverne, hvor der skal gøres en indsats for at forbedre situationen.
Så jeg er overbevist om, at det er det rigtige værktøj.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Som sagt har vi - jeg har allerede nævnt det flere gange i dag - ti helt konkrete forslag om ting, som vi mener kan undværes, uden at man går på kompromis med de målsætninger, man har, fordi den faglighed er til stede.
Det er rigtigt, at nogle af de ting, som fru Henriette Kjær nævner, mener vi er overflødige i forhold til de mål, som skal opnås, nemlig at man centralt fastsætter, på hvilken måde det skal gøres.
Vi tror, at der er god mening i at sige, at man - sådan som det allerede ligger i folkeskoleloven - skal evaluere, og at man skal have en baggrund for at tilrettelægge en differentieret undervisning, uden at vi siger, at det skal foregå ved, at der er skriftlige elevplaner i alle fag for alle elever på ethvert tidspunkt.
Dernæst vil jeg sige, at hvis man ser på det, som er grundlaget, og det, som vi tror er meget vigtigt i forhold til at sende et helt andet signal fra Folketinget til medarbejderne, så er det sådan, at mange af de ting, som bliver gjort til regler herindefra, også bærer et meget, meget klart signal om mistillid med sig.
For der er ikke nogen umiddelbar sammenhæng mellem at have et testresultat for børnene og så at have en bedre undervisning.
Det, som nogle synes er et paradoks, er, at hvis man ligesom nøjedes med de statslige test, ville man have færre test, end man har i dag.
For der er en kultur i skolen, hvor man selvfølgelig orienterer sig mod: Hvad kan børnene?
Følger de med, tager de fra, udvikler de sig?
På den måde kan læreren supplere sine iagttagelser af eleverne ved forskellige typer test og tilrettelægge undervisningen derefter.
Det synes vi ikke vi skal blande os i, for det er læreren, der er der, det er læreren, der har kompetencen.
Og selv om vi kan meget, så tror jeg, det er bedst, at vi overlader det til dem.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Fru Henriette Kjær tager simpelt hen fejl, når hun siger, at det er af taktiske årsager.
Det er af almindelige årsager: Hvis man gerne vil indgå i en regering med et andet parti, som ikke er med i forlig på et væsentligt område, folkeskolen, bliver man nødt til at annoncere før et valg, at man gerne vil inddrage det parti i forligskredsen.
Det var lige præcis det, vi gjorde.
Vi havde også et andet ønske, nemlig at vi gerne ville have haft Ny Alliance med - det vil vi i øvrigt stadig gerne.
Vi vil gerne udvide folkeskoleforliget, og vi har da også større ambitioner, end der ligger i vores folkeskole nu.
Så jeg mener, at vi har handlet fuldstændig korrekt.
Nu spørger ordføreren om vores skattepolitik, og det er jeg efterhånden meget trænet i at svare på, det har jeg gjort mange gange i valgkampen.
Nu kan vi jo afprøve i dag, om regeringen er lige så trænet i at svare med hensyn til skattekommission og skattereform, som jo var en tåbelig idé i valgkampen, men er blevet en god idé efter valgkampen - fred være med det.
Jeg vil godt gentage, at jeg ikke synes, at boligejerne skal betale mere i skat.
Det har jeg sagt mange, mange gange, og selvfølgelig gælder det stadig.
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Det ligger ligesom i ordets bedste betydning at man ikke gør det.
Men jeg glæder mig meget til de forhandlinger, og jeg glæder mig meget over den positive indstilling, som Det Radikale Venstre udviser her i dag.
Nu blev det sagt, at der ikke findes nogen gode ideer hos Venstre og hos regeringen, men det gør der jo netop.
For det første findes der en stor forhandlingsvilje, og for det andet har vi også sagt, at vi godt tør at blive udfordret af de institutioner, der har nogle gode ideer til, hvordan de kunne indrette hverdagen anderledes, hvordan de kunne løse opgaverne anderledes.
Det synes jeg er den åbne mulighed, som vi skal gå efter, i stedet for at alt skal foregå fra Christiansborg, og at alt skal bestemmes ned til mindste detalje.
Nej, lad os se, om der er nogle institutioner, der har nogle rigtig gode ideer.
Så kunne det jo være, at de også kunne blive kendt på landsplan.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Nu synes jeg, det er en meget interessant, sådan lidt asymmetrisk måde at se det på, for de regler, der er kommet de sidste 6 år, er jo ikke kommet som følge af inspiration fra medarbejderne rundtomkring, de er kommet, fordi der var noget, regeringen ville.
Nu kunne man så gøre det samme og sige, at der nu er noget, regeringen vil tage væk for ligesom at vise vejen og vise det gode eksempel.
Han sagde den 10.11.2007: Man skal være forsigtig med garantier, for man skal ikke garantere mere end, man er sikker på at kunne holde, og jeg ved, hvor svært det er, når det gælder regelforenkling.
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Nu er det jo sådan, at jeg går ud fra, at Det Radikale Venstre og fru Margrethe Vestager tager del i de her forhandlinger.
Det Radikale Venstre gør i hvert fald, men jeg ved ikke, om det er fru Margrethe Vestager selv, der vil deltage.
Jeg kan se, at fru Margrethe Vestager nikker.
Det tager jeg som et rigtig godt tegn, fordi jeg kan høre, at fru Margrethe Vestager har rigtig mange gode ideer til det her.
Jeg kan også høre, at fru Margrethe Vestager er enig i, at det er en god metode at sige, at man godt tør at blive udfordret, at en institution gerne må komme og lægge nogle ting på bordet og sige, at den f.eks. godt kunne tænke sig at blive en friinstitution og så afprøve nogle af de her ting.
Men lad os få gang i forhandlingerne.
Jeg ser det her som et klart og positivt signal fra Det Radikale Venstre, og det er jeg meget glad for.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Fru Inger Støjberg forsøgte sig før uden særlig stort held med at være lidt morsom ved at sige, at hvis der nu kom nogle færre spørgsmål fra Folketinget, så kunne der også bruges nogle flere mennesker på andre opgaver.
Man kan måske tilføje på ordførerens vegne, at så kunne regeringen også slippe for en masse ubekvemme spørgsmål og en masse spørgsmål, den ikke vil svare på, og derfor gang på gang lader være med at svare.
Men lad det vente til en anden gang.
Kan fru Inger Støjberg ikke bekræfte, at velfærdsreformen, som man taler så meget om, kvalitetsreformen, indebærer, at der ikke må ansættes én eneste mere i den offentlige sektor, og at det vil sige, at hver gang man skal udvide velfærden på et område, skal man skære på et andet.
Er det ikke korrekt?
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Det, jeg så i hvert fald kan konkludere, er, at Venstre ikke har nogen gode ideer.
Venstre har ikke så meget som tre forslag til, hvad man kunne tage væk af det, som man f.eks. har fået indført bare de sidste 6 år.
Der er ikke nogen, der er i tvivl om, at man må sige, at selv om vi også var gode til regler i SR-regeringens tid, slår VK-regeringen os på det punkt med flere længder.
Der er rigtig meget at tage fat på.
Men hvis det, jeg kan høre, er, at Venstre er meget åben over for at komme i gang med det - regeringen taler om at luge ud i regeljunglen så vil jeg høre, om det også er et bærende succeskriterium for Venstre under forhandlingerne om kvalitetsreformen, at der simpelt hen er færre regler, når vi har lavet en aftale, end når vi går ind i den.
For sådan som man læser oplægget, kunne man godt komme i tvivl.
Det kunne godt gå den modsatte vej, specielt når man ser på, at for hver gang der afsættes 1 kr. til bedre kvalitet, så afsættes der også 1 kr. til flere regler.
Derfor vil det være et rigtig godt signal at sende inden forhandlingerne, at det er Venstres succeskriterium, at der er færre regler, når vi går, end når vi kommer til forhandlingerne.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Der er ingen tvivl om, at arbejdet mange steder kan tilrettelægges anderledes, særlig hvis man fjerner meget af det bureaukrati og de kontrolsystemer, som den her regering har påtvunget den offentlige sektor.
Men jeg vil gerne som det principielle spørgsmål have besvaret, om fru Inger Støjberg kan bekræfte, at kvalitetsreformen har som forudsætning, at der ikke må tilføres yderligere arbejdskraft til velfærden og den offentlige sektor; at selv om man kan se, at folk en masse steder arbejder alt for hårdt og bliver nedslidte og ikke kan holde til det, flygter fra jobbet, fordi det, der tilbydes de ansatte, simpelt hen er umenneskeligt, så fastholder man den forudsætning, at skal der tilføres arbejdskraft til ét område, så skal det tages fra et andet.
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Jeg synes næsten, at jeg i hr. Frank Aaens spørgsmål kunne høre en glæde over den trepartsaftale, som regeringen har indgået.
For det er jo netop noget af det, der også tager hånd om arbejdsmiljøet.
Det skal kvalitetsreformen også; den skal også tage hånd om arbejdsmiljøet, lige såvel som den skal tage hånd om arbejdstilrettelæggelse, nemlig: Kan vi gøre det lidt smartere?
Kan vi få mere kvalitetstid til børnene?
Kan vi få bragt ventelisterne ned ved strålekanonerne?
Det er det, der er det rigtig gode og centrale i kvalitetsreformen, nemlig at vi spørger de ansatte, at vi spørger og ser, og er der gode forslag rundtomkring, så skal de selvfølgelig implementeres.
Og så ligger det spændende jo også i, at vi ikke er bange for at blive udfordret: Er der en institution, der har en idé til, hvordan de kunne gøre tingene lidt bedre, på en lidt anden måde, så kan de udfordre os.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
For selv om et spørgsmål bliver stillet klart og enkelt og principielt, sådan at der faktisk skal svares ja eller nej, så får man hver eneste gang bare en udenomssnak om alt muligt andet.
Så derfor vil jeg spørge fru Inger Støjberg én gang mere: Kan vi få en bekræftelse af, at det er en forudsætning for regeringens kvalitetsreform, at der ikke bliver ansat en eneste yderligere inden for velfærd og den offentlige sektor, og at hvis der skal ske en udvidelse af beskæftigelsen inden for ét velfærdsområde, så skal der skæres på et andet område inden for den offentlige sektor?
Kan vi ikke bare få et ja til det, i stedet for at vi skal gå herfra uden at få svar på det spørgsmål, der bliver rejst?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Ordføreren taler om, at vi skal gøre livet lettere for de offentligt ansatte, og det er jeg selvfølgelig meget, meget enig i.
Men tror ordføreren ikke, at det faktisk ville kunne gøre livet lettere for de offentligt ansatte, hvis vi sikrede, at der var kollegaer nok, at den fremtidige rekruttering var i orden?
Og er ordføreren fuldstændig afvisende over for, at lønnen faktisk også er afgørende for, om rekrutteringen fungerer i den offentlige sektor?