Inger Støjberg (V), 2010-04-20:
Beslutningsforslaget går ud på at afskaffe aldersgrænsen for at modtage handicapkompenserende ydelser og tillæg, så handicappede borgere ved overgang til folkepension kan bevare de ydelser og tillæg, de tidligere har været berettiget til.
Det er forslagsstillernes opfattelse, at handicappede personer, der overgår til folkepension, kommer i økonomiske vanskeligheder, da de mister retten til flere ydelser og tillæg.
Det foreslås derfor, at ydelser og tillæg som f.eks. invaliditetsbeløbet og invaliditetsydelsen og merudgiftsydelsen bevares ved overgang til folkepension, og at de træder i stedet for de ydelser og tillæg, man som folkepensionist i dag kan søge om.
Til forslaget vil jeg for det første bemærke, at hovedparten af de ydelser og tillæg, der ydes til handicappede personer i den erhvervsaktive alder, ydes som en kompensation for manglende indtjeningsevne i forhold til jævnaldrende erhvervsaktive personer.
Handicappede personer vil derfor ligesom alle andre personer i den erhvervsaktive alder kunne opleve en indtægtsnedgang ved overgangen til folkepension.
For det andet vil jeg påpege, at man som folkepensionist ikke mister muligheden for at ansøge om hjælp i forbindelse med et handicap.
Det er altså ikke sådan, at muligheden for at yde støtte til den enkelte borger bortfalder, men støttemulighederne skal findes i de regler, der gælder for denne aldersgruppe.
I forbindelse med overgang til folkepension har kommunen pligt til at give borgeren en grundig vejledning, hvor borgerens situation tages op til en ny vurdering med hensyn til både den fremtidige økonomi og et eventuelt behov for praktisk og personlig hjælp, hjælpemidler og andet.
Samtidig kan det være relevant at vurdere, om borgeren har ret til eller behov for andre ydelser og tillæg.
Det gælder f.eks. helbredstillægget til dækning af sundhedsrelaterede udgifter og personlige tillæg og boligstøtte.
Dele af det her beslutningsforslag vedrører aldersgrænser i servicelovens bestemmelser om handicapkompenserende ydelser, som hører under Socialministeriets ressort.
Det er regeringens opfattelse, at de aldersgrænser, der er fastsat i serviceloven, har baggrund i en række forskellige hensyn.
Det betyder, at man fra Folketingets side har ønsket, at bestemte aldersgrupper sikres en særlig indsats.
Et hensyn er f.eks. at sikre, at personer i den erhvervsaktive alder kompenseres for deres funktionsnedsættelse, så de så vidt muligt ligestilles med andre erhvervsaktive.
Merudgiftsydelsen i servicelovens § 100, som nævnes eksplicit i beslutningsforslaget, er et supplement til servicelovens øvrige bestemmelser om støtte.
Bestemmelsen giver hjemmel til at dække de nødvendige merudgifter ved den daglige livsførelse, som personer mellem 18 år og folkepensionsalderen har på grund af varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.
Afgrænsningen af persongruppen, som er omfattet af merudgiftsydelsen, blev drøftet indgående under forhandlingerne om førtidspensionsreformen og indgår i forligsteksten fra 2000.
Det vil på den baggrund være op til forligskredsen bag førtidspensionsreformen at tage stilling til ændringer af reglerne om merudgiftsydelsen.
Jeg mener, at der i lovgivningen er taget højde for, at handicappede personer ved overgang til folkepension har gode muligheder for at få hjælp til de økonomiske merudgifter, det kan medføre at have et handicap.
En afskaffelse af aldersgrænsen for handicapkompenserende ydelser og tillæg vil have betydelige konsekvenser, og det er ikke bare økonomisk.
Forslagsstillerne kommer hverken med et konkret bud på finansieringen eller en klar afgrænsning af, hvilke ydelser der skal være omfattet.
Hvis det skal være afgørende for retten til ydelsen, at den er bevilget før det femogtresindstyvende år, vil der f.eks. være risiko for vilkårlighed eller måske direkte forskelsbehandling i forhold til personer, der først oplever en helbredsmæssig forværring efter det fyldte femogtresindstyvende år.
En videreførelse af de handicapkompenserende ydelser og tillæg vil således føre til, at ydelserne konkurrerer med servicelovens muligheder for at yde hjælp, ligesom der vil være risiko for dobbelt kompensation.
Og med det vil jeg blot nævne, at regeringen ikke støtter beslutningsforslaget.