Mette Frederiksen (S), 2015-04-21:
Tak for det.
Må jeg ikke indlede med at sige, at handel med mennesker dog er noget af det mest ækle, der finder sted som en del af et moderne samfund, selv om det burde høre en fjern, fjern fortid til.
Vi er forpligtede, alle sammen, både i retssystemet, hvad angår vores myndigheder, og alle andre som civile borgere til at tage afstand fra det og gøre, hvad vi kan, for at bekæmpe både dens årsager og dens konsekvenser.
Der er jo ikke nogen, der kan være i tvivl om, at der lige nu går triste skæbner rundt på jordkloden, som er ofre for menneskehandel.
Ikke mindst på prostitutionsscenen kan vi jo se, at Europa også er ramt.
Jeg er derfor glad for, at SF rejser spørgsmålet om menneskehandel og vil gerne indledningsvis tilkendegive, at det her selvfølgelig er et område, vi skal prioritere ualmindelig højt.
Menneskehandel hører ikke hjemme nogen steder og slet ikke i vores danske samfund.
Så er der diskussionen om, hvordan vi håndterer det rent strafferetligt.
Som forslagsstilleren er helt bekendt med, er der jo i straffeloven både bestemmelser om menneskehandel, åger og ulovlig tvang.
Hvis straffelovens bestemmelser om menneskehandel så at sige skal kunne bruges, er der tre kriterier, der skal være opfyldt.
For det første skal personen være handlet, dvs. at man skal være rekrutteret, transporteret eller efterfølgende modtaget af gerningsmanden.
For det andet skal der i forbindelse med den handel være tale om ulovlig tvang, trusler, at man er blevet frihedsberøvet.
Og for det tredje skal der være et sigte med, at personen er blevet handlet.
Det kan f.eks. være tvangsarbejde i landbrug eller service, eller at man kan være tvunget ud i prostitution.
Straffelovens bestemmelser om menneskehandel med henblik på udnyttelse ved tvangsarbejde afspejler den internationale forståelse af begrebet tvangsarbejde, som bl.a. er blevet fastsat af ILO.
Men vi ved jo godt, at der er masser af gråzoner på det her felt, og det betyder, at hvis der f.eks. er arbejdskraft, som groft udnyttes – det er et område, jeg er meget bekendt med fra min tid som beskæftigelsesminister – og vi f.eks. har at gøre med forurettede, som frit kan forlade arbejdet uden frygt for repressalier, men hvor der alligevel sker den grove udnyttelse, som jeg tror at forslagsstilleren også sigter efter, så kan udnytteren dømmes for åger efter straffelovens § 282.
Og den bestemmelse skal bl.a. bruges til at beskytte mennesker mod den udnyttelse, som potentielt kan ske på det illegale arbejdsmarked.
Her har vi at gøre med en strafferamme på 1 år og 6 måneder, men hvis der er tale om forbrydelser af særlig grov beskaffenhed, kan man fængsles i op til 6 år, dvs. at vi her har at gøre – i hvert fald i en dansk kontekst – med en relativt høj strafferamme.
Det skal vi selvfølgelig også have, for der er tale om meget, meget alvorlige forbrydelser.
Derudover er der også bestemmelser i straffeloven, som angår tvang.
Hvis vi så ser på, hvordan det går på det område – for vi ved godt, at det er et område, hvor det kan være svært at løfte bevisbyrden, og når man bevæger sig ned gennem Vesterbro, kan man ved bare at bruge sine egne øjne hurtigt komme i tvivl om, hvorvidt alle er der ganske frivilligt – og når vi kigger på nogle af de sager, der har været, så har der været garagesagen, hvor bagmændene i landsretten blev frifundet for menneskehandel, men efterfølgende dømt henholdsvis 2 og 3 år for åger.
Det er jo igen, i hvert fald i en dansk kontekst, relativt høje straffe.
Jeg tror tværtimod, vi skal gå den anden vej og sikre os, at de bestemmelser, der er i straffeloven, hvad angår åger og tvang, faktisk også bliver brugt, for der må ikke være en eneste bagmand i Danmark eller i udlandet, der har den mindste fornemmelse af, at man kan gå fri for de alvorlige forbrydelser, man måtte stå bag.
Jeg vil gerne i dag, fordi vi har debatten, tilkendegive, at jeg vil igangsætte en afdækning af, om vores myndigheder har tilstrækkelig fokus på det her område.
Ud over det, jeg har nævnt her, det rent strafferetlige, pågår der jo en masse indsatser i mere social sammenhæng.
Det er vigtigt, og Center mod Menneskehandel spiller her en aktiv rolle.
Må jeg ikke til sidst sige, at der jo er så mange sammenhænge, hvor vi priser globaliseringen og det, at mennesker flytter sig over grænser.
Det har jo en bagside, og bagsiden af den mønt er, at rigtig mange mennesker er udsat for urimelige vilkår, når de flyttes enten med deres vilje eller mod deres vilje, og når de bliver nødt til at transportere sig selv på grund af fattigdomsproblematikker og konflikter i hjemlandet.
Vi har rigtig mange mennesker, der potentielt er ofre for ringe vilkår på arbejdsmarkedet, fordi der er så mange, der søger lykken, ikke alene i Danmark, men i hele det vestlige samfund.
Og vi skal slå hårdt ned på det her område.
Det er vigtigt, at vi også i dag i folketingsdebatten får sendt det klare signal, at vi ikke vil have det i Danmark.
Der må ikke være nogen bagmænd, der må være i tvivl om, at vi går benhårdt derefter.
Derfor et nej til den udvidelse af begrebet, der ligger her, men et tilsagn om, at vi skal arbejde mere på det her område.
I første omgang vil jeg selv igangsætte en afdækning af, om myndighederne har det tilstrækkelige forkus.