runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Petersen (DF), 2007-03-21:
Dansk Folkepartis forslag, der behandles i dag, drejer sig om en ændring af den virksomhed og den kompetence, som § 71-tilsynet har.
Vi har hørt meget heroppe fra talerstolen indtil nu, og jeg vil prøve at besvare nogle af de ting, som tilsyneladende har vakt lidt bekymring.
Først og fremmest vil jeg sige, at forslaget er fremsat lige nøjagtig på det grundlag, at vores perspektiv først og fremmest er den unge.
Det, jeg har stået og hørt hernede i salen nu, er forsvar for kommuner og for forhenværende amter, nu regioner.
Jeg bliver dybt ked af at stå og høre, at man tager kommuner, amter og regioner i forsvar i forhold til den unge.
Det her drejer sig først og fremmest om de unge, og at man beskytter dem hele vejen igennem, når man nu vælger at tvangsfjerne dem hjemme fra deres forældre.
Jeg vil sige, at i forslagets bemærkninger er der citeret fra et notat, og der er stillet nogle spørgsmål omkring det.
Der står: »Der gælder et dobbelthjemmelsspørgsmål for de indgreb, der er omfattet af grundlovens § 72 om boligens ukrænkelighed og privatlivets fred.
Ved vurderingen af, om et godkendt opholdssted er beskyttet af det, man kalder husundersøgelsesreglen i grundlovens § 72, er udgangspunktet, at § 72 kun beskytter privatlivets ukrænkelighed.
Heraf følger det, at i det omfang, der er hel eller delvis offentlig adgang til opholdsstedet, må et tilsyn kunne foretages uden retskendelse.«
Endvidere har man i Lovsekretariatet notat peget på en løsningsmodel for, hvordan man kunne imødekomme det her, altså at der er forskel på institutionerne.
Som det er i dag, kan man lave et uanmeldt besøg på en offentlig institution, men det kan man så ikke på en privat institution.
Det er der, forskellen er, og det er den, vi gerne vil have udlignet.
I notatet påpeger man: »Ønsker § 71-tilsynet at få adgang til et opholdssted, må Folketinget vedtage et lovforslag, som giver hjemmel til det.
En sådan lov bør klart angive de kriterier, tilsynet skal lægge vægt på ved sin afgørelse af, om der skal gennemføres en husundersøgelse.
Samme kriterier kan da indgå ved domstolenes vurdering af, om der skal gives en retskendelse.
I Lovsekretariatet notat til § 71-tilsynet peges der på, at det vil være mest hensigtsmæssigt, at et eventuelt lovforslag på området fremsættes som en ny lov, og at forslaget eventuelt fremsættes som en del af et generelt lovforslag.
Det vil sige, at man faktisk kan give § 71-tilsynet kompetence til også at få adgang til det, man kalder uanmeldte besøg på private institutioner.
Det er sådan set ikke et kriterium for os, om det lige nøjagtig er en privat eller en offentlig institution, vi mener bare, tingene skal være ens for de her to institutioner
, lige netop fordi vi varetager den unges interesser og ønsker at følge den unge lige fra det øjeblik, man griber ind, og hele vejen igennem, og som det ser ud i dag, kan man ikke i § 71-udvalget vedtage, at man ønsker at komme på uanmeldt besøg.
Det har ikke noget at gøre med, at vi vil snage eller snuse.
Vi i Dansk Folkeparti vil bare gerne have lov til at komme på uanmeldt besøg.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-03-21:
Indledningsvis vil jeg sige, at vi fra Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte dette beslutningsforslag, som det ligger her, men vi mener, at beslutningsforslaget selvfølgelig rejser en relevant problematik, som vi er meget åbne over for at drøfte i § 71-udvalget, bl.a. om, hvilken rolle § 71-udvalget skal spille.
Det synes jeg er ganske relevant på baggrund af det beslutningsforslag og den debat, vi har her i dag.
Vi føler, at der med dette beslutningsforslag er nogle forfatningsmæssige problemer og også nogle praktiske problemer, og at det rejser en masse spørgsmål, bl.a. omkring boligens ukrænkelighed, altså § 72 i grundloven.
Vi føler, at der eventuelt kan opstå problemer i den forbindelse.
Så er der jo også igen hele spørgsmålet omkring § 71-udvalgets rolle, hvor man i dag definerer den sådan, at man fører tilsyn med tilsynet.
Jeg synes også, det er vigtigt at pointere, at det tilsyn, der er lokalt, henhører under henholdsvis kommuner eller regioner, afhængigt af institutionens art.
Men det er klart, at vi har set mange miserable forhold også i private institutioner, forhold, som vi fra konservativ side absolut tager kraftigt afstand fra.
Vi har set unge mennesker, som ikke har haft de forhold, som man må forvente af institutioner her i Danmark, og derfor er problemstillingen naturligvis relevant.
Jeg er ikke sikker på, at det lige er den her måde, vi skal løse det på, men vi er som sagt åbne over for i forbindelse med udvalgsarbejdet at bidrage konstruktivt til en drøftelse af den opgave, som ligger for § 71-tilsynet.
Karen J. Klint (S), 2007-03-21:
Ingen skal være i tvivl om, at Socialdemokraterne ønsker tæt kontrol og høj kvalitet i behandlingen af børn, unge og voksne, der er administrativt frihedsberøvet som led i deres behandling.
Men heller ingen skal være i tvivl om, at vi ikke synes, det er Folketinget, der personligt skal udføre det konkrete tilsyn i privatejede tilbud, hvor f.eks. unge bor under private former.
Jeg vil gerne understrege, at det for os er vigtigt, at anbringende kommuner er sig deres ansvar bevidst og dermed også deres tilsynspligt.
De pågældende steder er i dag underlagt to kommunale tilsyn, et for beliggenhedskommunen og et personligt for den unge fra den anbringende kommune.
Vi vil gerne, at § 71-udvalget fører tilsyn med, om disse tilsyn fungerer optimalt over for den enkelte frihedsberøvede unge, og herunder er der flere hensyn, der skal tages omkring tilsynets tilrettelæggelse.
Det skal være uvildigt, det skal være uafhængigt af økonomiske hensyn, det skal være uafhængigt af visitationen af den unge og eventuelt et personligt kendskab til ledelsen på stedet.
Tilsynet skal altid tilrettelægges til gavn for kvaliteten i behandlingen.
Nu har vi fået store kommuner, og de får så nogle bedre muligheder netop for at tilrettelægge et uvildigt tilsyn.
Om de så vil gøre det i en stabsfunktion, for vi forlanger jo også uvildige tilsyn for plejehjem og for mennesker med handicap, hvis de er i et offentligt tilbud, er op til dem selv.
På KL's møde forleden hørte vi meget om, at kommunerne kan selv og vil selv.
Det er også o.k., og derfor skal de også leve op til de tilsynskrav, der er, både med anmeldte og uanmeldte tilsyn.
Under forberedelsen af talen her i dag kom jeg til at tænke på, at hvis man bliver patient på et sygehus, får man jo en folder om, hvordan man kan klage, og hvem man skal kontakte.
Hvad er det, vi gør, når nogen bliver anbragt på et socialt sted?
Skulle man måske så ikke også lige have en lille pjece, der fortalte om, hvem det er, man kan kontakte, hvis der opstår noget, som man synes skal aktivere et tilsyn?
Personer, der bliver indlagt og administrativt frihedsberøvet på en psykiatrisk afdeling, får jo en folder om § 71-tilsyn, så dem servicerer vi også med oplysninger om, hvordan man aktiverer et tilsyn.
Man kunne jo bare lære lidt af hinanden og så på den måde få opbygget et ordentligt kommunalt tilsyn, der tager vare på de mennesker, man har med at gøre, også fordi det ikke skal være enkeltsager, der aktiverer, at vi herindefra pålægger os selv en højere tilsynsforpligtelse, vi har.
Så vi er meget trygge ved, at vi kan gå i dialog omkring tilsynet, og hvordan det udøves.
Det er det, vi skal føre tilsyn med.
Vi skal ikke ud og sparke døre ind i private boliger for at holde øje med nogle konkrete unge mennesker.
Birgitte Josefsen (V), 2007-03-21:
Jeg har i den tid, jeg har siddet i § 71-udvalget, erfaret, at mange borgere er af den opfattelse, at § 71-udvalget kan tage stilling til, om en afgørelse om administrativ frihedsberøvelse er rigtig eller forkert, og det er ikke udvalgets kompetence.
Og det er så heller ikke det, vi skal drøfte i dag.
Det, jeg synes er vigtigt at påpege, er, at § 71udvalget tager sig af sager, der alene vedrører behandling under frihedsberøvelsen, det vil sige, at de har tilsyn med, om eksempelvis de fysiske rammer er i orden, om behandlingsmetoderne er i orden, at der findes aktivitetstilbud for den frihedsberøvede, og de forholder sig til personalenormeringer og husregler osv.
Hvad angår private institutioner, har det til dags dato været tilsynets holdning, at det alene skulle være anmeldte besøg, der skulle aflægges, og specielt har det været tilsynets praksis, at det med hensyn til børn og unge-institutioner alene skulle være anmeldte besøg.
Det er ud fra den grundholdning, at den private bolig er ukrænkelig, og altså er boligen først og fremmest privat, også for de personer, der opholder sig på institutionen.
Personligt synes jeg ikke, det ville være særlig rart at stå ude på en institution og skulle til at pege ud: Det er dig, vi skal forholde os til, og ikke jer andre.
Mange steder er det også sådan, at opholdsstedet tillige er bolig for forstanderen, så her kommer også et element ind med hensyn til boligens ukrænkelighed.
For Venstre står det ret klart, at § 71-udvalgets rolle over for private institutioner må være at føre tilsyn med tilsynet, altså at have kontakten til de kommuner, der har tilsynskompetencen for den private institution, og det er sådan set også det, udvalget gør i praksis i dag.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-03-21:
Beslutningsforslaget pålægger regeringen at fremsætte lovforslag, der giver hjemmel til, at Folketingets § 71-tilsyn kan få adgang til at foretage uanmeldte besøg på private institutioner, der modtager administrativt frihedsberøvede personer.
Lovforslaget bør ifølge beslutningsforslaget endvidere klart angive de kriterier, tilsynet skal lægge vægt på i forbindelse med afgørelser om at foretage sådanne besøg.
Baggrunden for forslaget er, at Folketingets Lovsekretariat i 2003 har udtalt, at grundlovens § 72 om boligens ukrænkelighed er til hinder for, at § 71-tilsynet uanmeldt kan foretage inspektioner i private opholdssteder for børn.
Hvis tilsynet skal have adgang til de her uden forudgående aftale, skal der indføres en udtrykkelig lovhjemmel.
Jeg må sige, at jeg ikke er tilhænger af det her beslutningsforslag.
Det er jo ikke sådan, at § 71tilsynet er blevet afvist, når tilsynet har bedt om mulighed for at besøge private opholdssteder, og det er jo heller ikke sådan, at der er et ønske fra § 71-udvalget som sådan om en hjemmel med henblik på at foretage uanmeldte tilsynsbesøg.
Så jeg har svært ved at se, at der skulle være et behov for at gennemføre det her forslag, og jeg synes, vi skal være meget varsomme med at tage lovgivningsmæssige initiativer, hvis der ikke er et sådant behov.
Derfor kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-03-21:
SF siger ikke, at der ikke foregår noget.
Dette forslag handler på ingen måde om, at der er noget galt med handlingsplanen.
Vi støtter handlingsplanen.
Vi er, som ordføreren selv siger, med i satspuljen, som finansierer handlingsplanen, hvorfor det måske også er lidt irriterende, at regeringen altid prøver at tage patent på den handlingsplan.
Jeg synes, handlingsplanen mangler fokus på efterspørgslen, derfor dette forslag.
Jeg synes, den mangler fokus på, at medievirksomhederne har et stort ansvar for sexannonceringer.
Og jeg er ret sikker på, at det her forslag absolut ville kunne gavne det at komme prostitutionen til livs.
Når ordføreren spørger, om vi har en vendetta mod prostitution, så ja, det har vi bestemt.
Det er jo det, jeg hele tiden siger: Vi vil prostitutionen til livs med alle midler.
Afstemning
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2007-03-21:
Vi kan se, hvor mange millioner der overhovedet er afsat til netop at hjælpe de kvinder, der ønsker at komme ud af prostitutionen, og til at give dem alle de muligheder, der er brug for til deres videre liv, hvis man kan sige det sådan.
Er det ikke også sådan, at vi er enige om, at vi har en handleplan, der også er finansieret af satspuljen, for menneskehandel?
Det er jo ikke, fordi der ikke er kontrol, havde jeg nær sagt.
Det er jo ikke, fordi der ikke er nogen effektmåling på noget som helst.
Hvorfor er det så, SF fortsætter med denne vendetta direkte imod prostitution generelt?
Hvorfor er det, SF fortsætter med at kritisere, at der ikke foregår noget?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-03-21:
Det er naturligvis medievirksomhederne, der skal forpligtes til at sætte ind med disse mærkninger.
Det er klart.
Det mener jeg også klart fremgår af forslaget.
Med hensyn til effekten håber jeg da snart – og det ville være meget kærkomment – at regeringen ville være med til at se på hele prostitutionsområdet i Danmark og måske iværksætte en undersøgelse, der kortlægger hele prostitutionsområdet i Danmark.
Det mangler vi i høj grad.
Det kunne også være, at vi så kunne få målt effekten af den her mærkningsordning, når den blev vedtaget, fordi den netop kunne sige noget om, om efterspørgslen bliver påvirket af, at man bevidst går efter kunderne i stedet for at gå efter alt muligt andet end netop efterspørgsel.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2007-03-21:
Jeg mangler at få svar på et par spørgsmål.
Hvem skal betale mærkningerne?
Hvem skal kontrollere mærkningerne?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-03-21:
Ja, det er også netop det, forslaget går ud, og derfor er jeg simpelt hen nødt til at spørge ordføreren, hvad det er for en masse spørgsmål, ordføreren har angående forslaget, men som ordføreren ikke vil stille.
Det er da ganske utroligt, når ordføreren faktisk ikke kan redegøre for nogen forskel mellem det, ordføreren mener, og det, forslaget går ud på, lige bortset fra størrelsen af notitsen.
Vi må da høre, hvad det er for en masse spørgsmål, der er til forslaget, for det er da fuldstændig grotesk, at for 5 måneder siden udtalte ordføreren, at man nærmest går ind for en mærkningsordning, så medierne får et ansvar for ikke at annoncere for tvangsprostituerede, men når forslaget kommer i Folketinget, siger man, det er det dårligste, man nogen sinde har set.
Hvad er det dog for noget?
Jeg er nødt til at bede ordføreren om en ordentlig forklaring på det.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2007-03-21:
På ingen måde.
Det, der er blevet udtalt på det tidspunkt, er stadig gældende.
Bladene bør påtage sig ansvaret, de bør bringe en lille notits.
Det, som dette beslutningsforslag dækker, er, at man ønsker en særlig mærkning i umiddelbar sammenhæng med hver enkelt sexannonce.
Det har på ingen måde været det, Venstre har udtalt.
Vi har sagt, at bladene måske burde lave en markering for egen regning, så Venstre kan ikke støtte beslutningsforslaget, som går på, at der skal være en markering under hver enkelt sexannonce.
Venstre vil bede bladene om at være sig deres ansvar bevidst og selv bringe en mærkning.
Jeg starter med at sige, at Venstre altså ikke kan støtte dette beslutningsforslag.
I øvrigt kan vi ikke se, hvordan det overhovedet skulle kunne fungere.
Hvem skal kontrollere, om det er en annonce, som omhandler en handlet kvinde?
Hvem skal kontrollere, at det er en mindreårig?
Det næste er sådan set, at dette beslutningsforslag jo ikke vil hjælpe dem, som har brug for hjælpen.
Hvem er det så også, der skal ind og kontrollere, om der overhovedet er en effekt af disse mange ekstra spaltemillimeter, som skal bruges på det her?
Der er jo sådan set kun den prostituerede til at gøre det.
De prostituerede, som vi godt kender, der er i dette erhverv og har valgt, at det er den måde, de ønsker deres indtjening på.
De eksisterer, og det er dem, der kommer til at betale regningen.
Jeg stopper her.
Jeg ved godt, at det ender med, at denne her ordførertale mere bliver til spørgsmål end svar, men det er simpelt hen, fordi det er så dårligt, at jeg bare er nødt til at sige, at jeg ikke kan finde svarene, og det betyder blot, at Venstre altså ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Søren Espersen (DF), 2007-03-21:
Hvorfor er det mere interessant for Enhedslisten?
Hvorfor er det mere interessant?
Jeg spørger igen: Hvad har Enhedslisten gjort i den her anledning i årevis?
Det er da muligt, at fru Line Barfod ikke i den her debat har nævnt Nepal, Uganda eller andre steder; det tænker jeg såmænd hun har gjort i andre sammenhænge.
Line Barfod (EL), 2007-03-21:
Det kan godt være, der er noget, jeg har overset, men jeg mener ikke, jeg har udtalt mig hverken om sociale forhold i Uganda eller Nepal.
Jeg ved, at jeg i mit arbejde i Nordisk Råd beskæftiger mig med sociale forhold, bl.a. for børn i samtlige de nordiske lande inklusive Grønland, og diskuterer, hvad vi kan gøre på det område.
Men det, jeg sagde i forhold til Dansk Folkeparti og Konservative, var ikke et spørgsmål om, hvorvidt de sociale forhold i Grønland er bedre eller dårligere end i Danmark, det var, at Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti i Danmark er med til at forringe de sociale forhold, er med til at sende masser af mennesker ud i fattigdom.
Det er altså det stik modsatte af det, vi diskuterer i forhold til Grønland.
Der diskuterer vi, om det går hurtigt nok med at hjælpe folk, så de kommer ud af sociale problemer.
Det, man gør i Danmark, er altså, at man tværtimod påfører folk sociale problemer.
Søren Espersen (DF), 2007-03-21:
Det er, som om fru Line Barfod slet ikke har læst de statistikker, slet ikke ved, hvad det er, der foregår i forhold til de ting, jeg gennemgik i min ordførertale.
At sammenligne de to ting!
Hvis Grønland kunne komme på socialt niveau med Danmark, ville det da være alle tiders.
Og hvad er det for noget vås at sige, at vi ikke engagerer os i de danske sociale forhold?
Jeg mener ikke, vi bestiller andet.
Hvad har Enhedslisten gjort?
Hvor har Enhedslisten været i forhold til Grønland?
Hvor er det sociale engagement, hvor er indignationen?
Line Barfod (EL), 2007-03-21:
Enhedslisten støtter forslaget om tilskud til Grønland de kommende år.
I Selvstyrekommissionen diskuterer vi i øjeblikket det fremtidige forhold mellem Grønland og Danmark, som også andre ordførere har været inde på, og jeg håber da, på trods af hvad man kunne få indtryk af, når man læser aviserne for tiden, at det ender med, at vi finder en fornuftig aftale om det kommende samarbejde og en aftale, der giver nogle gode muligheder for Grønlands fremtidige udvikling, og for at Grønland bliver en god ligeværdig partner i udviklingen også af resten af verden.
Så har der været noget debat under det her forslag om de sociale problemer, der er i Grønland.
Selvfølgelig skal Grønland tage hånd om de sociale problemer, som Grønland har, nøjagtig ligesom den danske regering burde tage hånd om de sociale problemer, som vi har i Danmark, og ligesom vi i forhold til andre lande siger, at de bør tage hånd om de sociale problemer, som de har.
Selvfølgelig skal vi som politikere have en dialog med grønlandske politikere, nøjagtig ligesom vi har med politikere fra Sverige, Norge og mange andre lande om, hvordan man kan blive bedre til at løse de forskellige problemer, men jeg må indrømme, at jeg altså har ret svært ved at tage Dansk Folkepartis og Det Konservative Folkepartis pludselige interesse for de sociale problemer så alvorligt, når man tænker på, at det er de to partier, der herhjemme i høj grad er med til at sende masser af danske børn ud i fattigdom og påføre dem masser af sociale problemer.
Der er det ikke bare noget med, at man ikke tager hånd om de problemer, som folk har, man giver dem problemer, i modsætning til det, der trods af er tilfældet i Grønland, hvor man ikke går ind og skærer på alle de sociale ydelser, men bare endnu ikke er kommet op i niveau i forhold til den sociale indsats, som der i hvert fald har været her i Danmark.
Så jeg synes, man burde tænke lidt over, at det, man kræver af andre lande, bør man også gøre en indsats for at gøre i sit eget land.
Det er som regel den måde, vi får udviklingen fremad på: ved at vi også prøver at arbejde for, at det er de samme standarder, der er gældende hos os selv.
Nøjagtig ligesom i forhold til debatten med Færøerne om homoseksuelles rettigheder er det jo også noget, vi kæmper for herhjemme og ikke kun på Færøerne.
Hvis man virkelig mener, at man kæmper for bedre sociale forhold for børnene i Grønland, burde man også kæmpe for dem herhjemme.
Kristen Touborg (SF), 2007-03-21:
Nu skal man jo ikke sige, at en spørger lyver, selv om han ikke siger den fulde sandhed, men hvis jeg nu havde haft mulighed for at stille spørgsmål til hr. Søren Espersen, ville jeg jo gerne have spurgt: Hvor er det lige, hr. Søren Espersen har set, at hr. Kristen Touborg har udtalt sig om slædehunde og deres forhold?
Jeg kunne godt nævne et par andre – også en fra hr. Søren Espersens parti – der måske har haft rimelig høj cigarføring netop i forhold til slædehunde, og så kan man jo måske godt undre sig en smule over, at hr. Søren Espersen nu fører sig så voldsomt frem om, hvordan det er med de sociale forhold og de dyrevelfærdsmæssige forhold, når det i virkeligheden er Dansk Folkepartis repræsentant, der i den grad har kørt frem med slædehundene.
Jeg har ikke udtalt mig om, hvorvidt det var rigtigt eller forkert.
Søren Espersen (DF), 2007-03-21:
Jeg håber da også, jeg vil være i stand til at præge det bedre, end SF f.eks. har gjort i den periode, hvor de sad som støtteparti for regeringen.
Der blev ikke løftet en finger.
Jeg vil sige, at jeg giver hr. Per Ørum Jørgensen ret i, at SF og specielt hr. Kristen Touborg er utrolig optaget, hver gang det drejer sig om slædehunde og andre dyreproblemer; så hører vi en masse fra SF.
Jeg vil bare spørge: Hvornår har vi hørt protester fra SF over for det grønlandske landsstyre i den her anledning?
Hvornår har vi set et læserbrev fra hr. Kristen Touborg i den her anledning, når det drejer sig om børn og ikke hunde?
Kristen Touborg (SF), 2007-03-21:
Om dialog må jeg sige, at det er en nødvendighed, synes jeg, imellem to ligeværdige parter, at man foretager en sådan dialog.
Om den eksisterer i øjeblikket, skal jeg ikke kunne udtale mig om, eftersom jeg ikke er medlem af den danske regering.
Det kan være, hr. Søren Espersen har bedre mulighed for at vide lidt om, hvad der er af dialog i den sammenhæng.
Så vil jeg godt sige, at jeg ikke synes, at det er tilfredsstillende forhold, der i en årrække har eksisteret på det sociale område; det synes vi ikke det er.
Søren Espersen (DF), 2007-03-21:
Det der med dialog hører vi snart i alle sammenhænge; med dialog går det hele, så bliver der ingen problemer.
Nu mener jeg ikke, der findes nogen dialog i øjeblikket mellem regeringen og landsstyret om det her emne.
Det burde der gøre.
Jeg vil så spørge hr. Kristen Touborg: Er det i hr. Kristen Touborgs øjne tilfredsstillende, det arbejde, som Grønlands landsstyre har ydet på det sociale område inden for den sidste snes år?
Er det tilfredsstillende, eller er det i virkeligheden et dårligt stykke arbejde, der er leveret?
Hvordan ser hr. Kristen Touborg på det?
Kristen Touborg (SF), 2007-03-21:
Jeg er enig i, at det er en ekstremt alvorlig situation, der er på en række områder på det sociale område i Grønland.
Det betyder ikke, at SF lægger armene over kors, men det betyder, at det er de grønlandske myndigheder, der må tage initiativ til, at vi skaber en dialog, hvis man ønsker, at vi skal have en sådan.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-03-21:
Jeg synes, den her problemstilling er ekstremt alvorlig, og det er jeg også helt sikker på at SF's ordfører af et godt hjerte er enig med mig i.
Vi kan jo se, at når det drejer sig om slædehunde, er der ingen grænser for, hvor meget vi himler op over deres forhold.
Det her synes jeg efterhånden er en så alvorlig sag, at vi fra dansk side også har et ansvar for at gøre alt, hvad vi kan, for at bidrage positivt til udviklingen.
Men jeg vil godt høre hr. Kristen Touborg, om man på baggrund af de principper, man har for samarbejdet, fra SF's side så siger: Det her er ikke noget, vi vil røre ved; vi lægger armene over kors og læner os tilbage og siger, at det ikke er vores ansvar.