runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-02-25:
Nu er det jo sådan med det her forslag, at når vi går ind i sådan et arbejde, så er det jo ikke ligegyldigt for mig, om det ligger det ene eller andet sted.
Ordføreren fra Enhedslisten har vel også fulgt med i debatten i pressen, hvor det overhovedet ikke har været på tale, at det her til at starte med skulle være tidsbegrænset.
Jeg synes da, det er en kæmpe sejr, at man gør det tidsbegrænset, og når der kommer et regeringsskifte, og når vi ser resultaterne fra følgegruppen, så går vi ind og kigger på det her.
Det er jo ingen hemmelighed.
Per Clausen (EL), 2010-02-25:
Nu har jeg jo ingen anelse om, hvad der er foregået under forhandlingerne, og det kunne jo være spændende at få lidt information om det.
Men det, jeg gerne vil spørge SF's ordfører om, er, om jeg skal forstå SF's holdning på den måde, at man principielt er imod det her forslag, men at man så alligevel stemmer for, fordi det er blevet lidt mindre slemt, end det ellers ville være blevet.
Det er det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Var det her ikke en del af satspuljeaftalerne?
Og er det ikke sådan, at satspuljeaftalerne først er færdige, når man er enige om det hele, sådan at det her ikke var blevet til noget, hvis SF havde sagt, at det ikke skulle med i aftalen?
Sophie Løhde (V), 2010-02-25:
Det er en falliterklæring, når retssikkerheden ryger sig en tur.
Sådan lød karakteristikken fra folkesocialisternes ordfører i diverse aviser og andet, da hun skulle karakterisere det her lovforslag om tvungen opfølgning, som vi nu behandler.
Men på trods af de hårde ord fra folkesocialisternes ordfører er det jo et faktum, at SF står bag aftalen og dermed står bag det her lovforslag, som bliver fremsat.
Og når ordføreren i dag føler trang til at stå her og vaske hænder, hvis jeg må bruge det udtryk, hænger det jo nok sammen med, at fru Özlem Sara Cekic har en usædvanlig dårlig smag i munden over, at man over for hundredvis af psykiatribrugere, interesseorganisationer, pårørende og andre har sagt, at man vil det stik modsatte.
Kan ordføreren fortælle mig, hvad det er, der lige pludselig har ændret sig helt markant, siden man er af en anden opfattelse, og kan ordføreren ikke også her bekræfte, at de ting, som fremgår af aftaleteksten, og som jeg bl.a. skitserede i min ordførertale, alle sammen er kriterier og betingelser, som samtlige partier i Folketinget på nær Enhedslisten stod bag og bakkede op om, da vi lavede den her aftale?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-02-25:
Nu har vi jo grundlæggende en aftale om, at man ikke refererer fra forhandlingerne, men det kan jeg sagtens gøre, jeg kan sagtens sige, hvad vi fik igennem, og så kan ordføreren fra Venstre sige, hvad de fik igennem, men det vil jeg ikke gøre.
Det er jo ikke en hemmelighed, at vi helst så, at det her lovforslag ikke kom til behandling.
Så spørger ordføreren: Er det så, fordi ordføreren fra SF sidder og har en dårlig smag i munden?
Det har jeg da haft under hele forløbet.
Jeg havde det før forhandlingerne, jeg havde det under forhandlingerne, og jeg har også haft det efter forhandlingerne, og det har jeg aldrig lagt skjul på, og det er, fordi jeg ikke synes, at det her er vejen frem.
Hvis vi for alvor skal få gjort noget, skal vi kigge på, hvilken hjælp de får tilbudt.
Men det her handler jo om, at vi går ind i det, fordi vi kan se, at vi reelt kan ændre noget, og så synes jeg, det er det mest ansvarlige, et parti kan gøre, at gå ind og få indflydelse, så det kan komme patienterne til gavn, og det er det, vi har gjort; vi har sikret, at det ikke bare er nogle uheldige kriterier.
Der er de tre indlæggelser, der er tidsbegrænsningen, der er følgegruppen og alle de her punkter, og vi er faktisk ret stolte af, at vi har strammet det så meget.
Sophie Løhde (V), 2010-02-25:
Det er jo en lille smule paradoksalt at skulle høre på ordføreren fra Socialistisk Folkeparti, som ikke vil referere fra forhandlingerne, men alligevel er frisk nok til at sige i sin ordførertale, at Socialistisk Folkeparti har fået indført alt det gode, alle de stramme kriterier, og at regeringen er dem, der står bag alt det skidte.
Jeg vil sige, at det er en forholdsvis unuanceret udlægning af, hvad der rent faktisk er foregået.
Og man kan da også gå tilbage og se, præcis hvad der er blevet fremlagt fra regeringens side, inden SF trådte ind ad døren, og så sammenligne det med det, der blev resultatet; så vil man blive overrasket over, hvor lidt forskel der er mellem de to ting.
Derfor kommer vi tilbage til spørgsmålet, for ordføreren fra Socialistisk Folkeparti har også til en anden avis udtalt, at det her forslag var fuldstændig dobbeltmoralsk at indføre.
Hvad er det, der har ændret sig?
Hvad er det, der har ændret sig?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-02-25:
Jeg kan godt prøve at gentage nogle af de ting, jeg har sagt.
Det gør jeg gerne.
Jeg kan måske gøre det langsommere, for så er alle med.
Det her forslag løser ikke de grundlæggende problemer i psykiatrien i forhold til de mest udsatte grupper.
Det gør det ikke.
Til trods for at vi har lavet det her forslag, vil der stadig væk være patienter, som dropper ud af medicinen, dropper ud af behandlingen, som bliver udskrevet for tidligt, eller som ikke bliver udskrevet; patienter, som går fuldstændig amok, så politiet skal hente dem; der er nogle, der vil blive skudt.
Alle de her ting ændrer forslaget ikke ved.
Men nu vil regeringen jo rigtig gerne lave det her, og jeg kan jo godt huske min samtale med Jakob Axel hernede, hvor vi snakkede om, hvad man kunne gøre, for at det blev så ordentligt som muligt.
Derfor synes jeg også, man er nødt til at anerkende, at vi faktisk har fået et resultat igennem, som jeg synes er værd at stemme for.
Så kommer der en følgegruppe.
Jeg er selvfølgelig dybt bekymret over alle de høringssvar, der er kommet, og over, at der er så massiv kritik.
Derfor undrer det mig, at man overhovedet ikke vil lytte til kritikken.
Vi er bare talsmænd for kritikken herfra.
Birgitte Josefsen (V), 2010-02-25:
Tak for det.
Nu har jeg efterhånden være medlem af det her Folketing i nogle år, og jeg må da sige, at jeg bliver dybt, dybt forundret over, at der står en ordfører på talerstolen, der ikke ved, hvordan præmisserne er for satspuljestof.
Der kan jo ikke gennemføres noget, hvis ikke de partier, der er med i satspuljeforhandlingerne, er enige.
Dernæst er jeg også noget forundret over, at der kan stå en ordfører på talerstolen, der ligesom jeg selv har arbejdet i psykiatrien, og sige, at vi nu indfører en lovgivning, der gør, at vi forebygger tvang, og signalere, at man sådan set ikke kender dem, vi nu forebygger tvang over for.
Er det ikke den gruppe, vi taler om, eller hvad er det for et billede, SF's ordfører har af det her lovforslag, som man selv har været med til at forhandle på plads?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-02-25:
Jeg ved ikke, om ordføreren har bemærket det, men det her lovforslag handler ikke om SF.
Det her lovforslag handler heller ikke om samarbejdet mellem S og SF.
Vi kunne da se, at det bedste for patienterne ville være, at SF var med ved bordet og sikrede nogle rettigheder, og jeg ved også godt – det er jo kendt – at Socialdemokraterne har kæmpet for en følgegruppe, som jeg er dybt taknemlig for også kom igennem.
Det her handler ikke om, om diverse ordførere herinde skal være rystede, men det er patienterne, vi skal prøve at skabe nogle gode muligheder og rettigheder for.
Liselott Blixt (DF), 2010-02-25:
Naturligvis lytter vi da til de patientorganisationer, der er, og vi har holdt utrolig mange møder.
Men jeg mener heller ikke, at det er en hovsaløsning.
Det her er noget, der har stået på i de sidste mange år, og der har været diskussioner på tværs om, hvorvidt vi kunne nå målet om at gøre det tilfredsstillende ved at sige: Jamen hvad skal der til, for at vi kan sikre os, at regionerne lever op til de krav, som der skal opfyldes for de patientgrupper?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-02-25:
Jeg vil bare lige samle op der, hvor ordføreren fra Enhedslisten tidligere slap.
Spørgsmålet lød mere på, om det gør indtryk, når man ser på høringssvarene, hvor det faktisk kun er Lægeforeningen, der støtter forslaget helt uden forbehold.
Det er kun den, der synes, at det her er en rigtig god idé.
Alle andre har en hel masse indvendinger.
Skal der ikke også alle mulige andre tiltag til, for at patienterne ikke falder mellem to stole?
Liselott Blixt (DF), 2010-02-25:
Jeg tror, at de høringssvar, der er, gør lige så meget indtryk på mig, som de gør på ordføreren fra SF.
Men vi er også klar over, at vi har ansvaret, når vi sidder herinde, for at gøre det godt for nogle borgere.
Vi kan ikke blive ved med at se til det ene år efter det andet, vi kan ikke blive ved med at se til, at psykisk syge havner derude, hvor de ikke selv kan være med mere og enten bliver ofre for sig selv eller gør andre til ofre.
Det kan godt være, at det drejer sig om meget få personer, men vi ved også, hvor meget det fylder i medierne.
Det gør indtryk.
Det er grunden til, at vi gik ind og sagde: Der skal sættes penge af, der skal være nok sengepladser, der skal ikke udskrives nogen, før de er raske nok, der skal være planer, der skal være psykoseteam, og vi skal lytte til patienten.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-02-25:
Jamen det lyder rigtig godt, at der skal være flere sengepladser, og at der skal sættes penge af, og at man skal lytte til patienten.
Men hvad er der reelt kommet ud af de mandater, Dansk Folkeparti lægger til regeringen?
Er der kommet flere sengepladser?
Er der kommet flere ressourcer i psykiatrien?
1,4 mia. kr. halter psykiatrien bagud med.
Vi er da med – SF er da med på det her forslag, fordi vi tænker, at nåh ja, så må vi gå ind og begrænse så meget, som vi kan.
Men problemet er jo, at Dansk Folkeparti har siddet og været støtteparti for dem, der har magten, og har haft muligheden for at gå ind og skabe flere sengepladser, muligheden for at stoppe nedskæringer.
Det er klart, at så bliver det jo sådan nogle lappeløsninger som dem her, vi laver, fordi selve systemet simpelt hen mangler så mange ressourcer, at vi taber de sindslidende på gulvet.
Liselott Blixt (DF), 2010-02-25:
Det undrer mig, at ordføreren fra Socialistisk Folkeparti hellere så, at det lå i finanslovaftalen.
Så havde Socialistisk Folkeparti ingen som helst grund til at gå ind og have medindflydelse på det her.
Det havde da været fint, for så kunne vi i Dansk Folkeparti have stået her alene.
Her har vi gjort det med alle partiers opbakning på nær Enhedslistens.
Det mener jeg da man bør være stolt af.
Men jeg synes fint, at man kan lægge det i finanslovaftalen; man kan jo bare være med til at nedlægge den satspulje.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-02-25:
Det her lovforslag går ud på, at man med loven i hånden kan tvangsbehandle mennesker, som hverken er til fare for sig selv eller for andre.
Vi gør det for at forebygge, at de måske en dag er til fare for sig selv eller andre.
Det er helt vildt nyt.
Det har man aldrig gjort i Danmark før.
Man udøver tvang mod et andet menneske for at forebygge, at vedkommende laver noget mod andre eller mod sig selv.
Det er jo ikke en hemmelighed, at vi i SF grundlæggende er imod forslaget.
Vi går ikke ind for, at man skal bruge tvang, medmindre det er yderst, yderst nødvendigt.
Det her lovforslag siger intet om, om det er yderst, yderst nødvendigt.
Vi ved også fra en rapport fra Sundhedsstyrelsen om ti sager, som man undersøger for at se, hvor mange af de patienter der har begået kriminalitet.
Der er rigtig mange steder, hvor vi kan gøre det bedre.
Og det var, fordi vi havde et eneste mål med det, og det var at forhindre, at den her lov blev brugt særlig meget.
Derfor satte vi en hel masse kriterier ind i det, som gjorde, at den blev så stram som muligt, så så få mennesker som muligt blev ramt af den.
Derfor er det også blevet i en tidsbegrænset periode, den her lov løber.
Derfor er det også sådan, at der skal være en følgegruppe, som Socialdemokraterne også sagde.
Vi har lagt noget kvalitet i det her arbejde, som gør, at det ikke bare er en hovsaløsning.
Jeg så jo hellere, SF så hellere, at vi tilførte de ressourcer i psykiatrien, der gjorde, at mennesker ikke blev tabt på gulvet, at der var de sengepladser, der skulle til, og at der var dem, der skulle tage de her samtaler, og der var det opsøgende arbejde, der skulle til.
Lovforslaget kræver jo – en begrænsning, vi lagde – at der skal være kontakt til opsøgende psykoseteam.
Der er faktisk en region i landet, som ikke har opsøgende psykoseteam.
Vil regeringen give penge til opsøgende psykoseteam i den region?
Det er jo også derfor, at det her virker dybt, dybt underligt.
Man laver en lov, hvor hovedformålet fra regeringens side er, at vi nu skal samle op på de her mennesker, men det er jo ikke det, der sker.
Jeg håber inderligt, at den aldrig bliver brugt.
Det håber jeg inderligt, for jeg har jo også lyttet til de kritiske høringssvar, der er.
Jeg håber så også, at vores nye minister vil være med til at lytte.
Der står flere steder, at man synes, at det er bekymrende, at politiet ikke skal komme i civil, og svaret er, at det jo ikke altid er sådan, at man kan planlægge det.
Det er jo noget vrøvl, for vi ved, at ambulant tvang er et fuldstændig planlagt forløb.
Vi ved, hvornår politiet skal rykke ud.
Der håber jeg at ministeren vil være lydhør.
Noget andet er, at der skal være en second opinion, dvs. en gruppe udefra.
Det kæmpede vi jo for, men det kom desværre ikke igennem.
En gruppe udefra skulle kunne sige, om alle kriterierne er opfyldt for, at man kan lave ambulant tvang.
Jeg glæder mig til at høre, hvad den nye minister siger til det.
Vivi Kier (KF), 2010-02-25:
Nu har jeg jo stået rigtig mange gange i den her sal og debatteret, og jeg er helt med på, at vi er forskellige partier, og at vi kan have forskellige holdninger.
Jeg er også helt med på, at jeg i de 2 år, jeg har siddet i Folketinget, har oplevet SF lave adskillige kovendinger, og at de har forsøgt at begrunde dem rigtig fint.
Men jeg må sige, at den tale, jeg lige har hørt her, har rystet mig dybt i min grundvold, og jeg sidder faktisk og bliver utrolig meget i tvivl om, om Socialistisk Folkeparti, som har været en del af alle de her forhandlinger, og som har været med til at sige, at det var sådan, det her lovforslag skulle se ud, har fortrudt.
Stemmer man for?
For der var sådan set ikke andet end negativ tale.
Så jeg har brug for et klart svar: Stemmer man for?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-02-25:
Da vi blev indkaldt til forhandlingerne, kunne vi jo godt se, at regeringen havde et flertal for det her, ikke bare et snævert flertal, men faktisk et ret bredt flertal.
SF havde to muligheder: Vi kunne være med, eller vi kunne stå udenfor.
Og som vi kunne se det, ville vores mandater give mest mening, hvis vi var med ved bordet og prøvede at indføre så mange kriterier som muligt for, at ambulant tvang ikke bare blev en lov, der ville blive brugt hver andet minut, men at der skulle nogle ordentlige kriterier til.
Og vi er faktisk rigtig tilfredse med, at vi har et resultat; vi er ret stolte af, at kriterierne er blevet så stramme, som de er, og jeg er også helt overbevist om, at det ikke havde været muligt uden SF's mandater.
Så jo: Vi støtter forslaget, men grundlæggende er vi ikke for tvang.
Vivi Kier (KF), 2010-02-25:
Ja, jeg har næsten kun hovedrysten til overs for det svar.
Og så kunne jeg jo høre, at fru Özlem Cekic sagde, at SF så ville stå udenfor.
Det siger jo så meget om SF's politik.
Jeg må sige, at jeg synes, det er rigtig, rigtig trist, og jeg synes også, det er rigtig trist, når ordføreren står og giver udtryk for, at SF er det eneste parti, som har sikret nogle rettigheder for patienterne.
Jeg er dybt, dybt rystet og synes ikke, det vidner om, at man har indgået i et konstruktivt forhandlingsforløb.
Jesper Langballe (DF), 2010-02-25:
Det var smukt, hr. formand.
Jeg vil sige, at den allervigtigste grund til, at jeg rejser mig nu, er, at jeg fuldstændig glemte, da jeg var på talerstolen, at byde den nye videnskabsminister hjertelig velkommen og sige, at vi glæder os meget til samarbejdet.
Nu, hvor jeg er oppe at stå, vil jeg lige stille et enkelt spørgsmål, og det er, om videnskabsministeren vurderer, at jeg har ret i den generelle betragtning – det er ikke særlig konkret udformet – at det at flytte en dansk universitetsafdeling for danske studerende til udlandet jo egentlig ikke rummer noget formål i sig selv.
Hvis jeg selv var studerende, så ville jeg foretrække at komme på et rigtigt udenlandsk universitet i et par semestre frem for at komme ind på et dansk universitet.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-02-25:
Jamen der er ingen tvivl om, at internationaliseringen betyder rigtig, rigtig meget for regeringens uddannelses- og undervisningspolitik.
Det sker jo allerede i dag på rigtig mange forskellige måder på universiteterne, at der samarbejdes med andre internationale universiteter.
I forskellige former lægges undervisningen ud, og der arbejdes med vidensudveksling frem og tilbage mellem internationale universiteter.
Så der er i den grad både behov for og allerede gang i internationale samarbejder.
Jesper Langballe (DF), 2010-02-25:
Jeg synes ikke rigtig, jeg fik svar på mit spørgsmål.
Vi fik i sin tid den udmærkede ordning, at man kan bygge et par semestre på et udenlandsk universitet ind i en dansk universitetsuddannelse og på den måde udvide sin horisont, hvorimod vi ikke ville gå med til den tidligere statsministers idé om, at man bare kunne tage en hel uddannelse i udlandet, og så blev taxameterpengene kylet efter en.
Men når vi nu har den udmærkede ordning, at en studerende kan bygge nogle semestre ind i sin danske uddannelse, hvor det er forankret i en dansk uddannelse, er ministeren så ikke enig med mig i, at det så ikke i sig selv vil give så forfærdelig meget mening at søge ind på en dansk universitetsuddannelse i udlandet, hvis man er dansker.
Altså, så er der mere internationalt udsyn vundet ved at gå ind på et rigtigt udenlandsk universitet.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-02-25:
Tak for velkomsten.
Jeg vil også gerne takke for dagens debat, som i høj grad viser, at det er et rigtig vigtigt og meget nødvendigt kapitel, vi går i gang med.
Forslaget følger op på bl.a. den politiske aftale, som min forgænger indgik, om Erasmus Mundus.
Man kan sige, at forslaget er endnu et vigtigt skridt på vejen i regeringens bestræbelser på at sikre bedst mulige vilkår for, at de danske universiteter kan være helt fremme i internationaliseringen.
Men det slutter jo ikke her.
Jeg vil gerne arbejde for at styrke internationaliseringen endnu mere, og hvordan det helt konkret kommer til at ske, vil jeg gerne glæde mig til at drøfte videre.
Så ser jeg rigtig meget frem til, at vi i den nærmeste fremtid skal i gang med at følge op også på universitetsevalueringen.
Så ja, jeg glæder mig til rigtig mange flere debatter om universitetspolitikken.
Som sagt, tak for debatten i dag.
Der er ingen tvivl om, at det nu gælder om at komme i gang med udvalgsarbejdet, hvor jeg også regner med, at spørgsmålene kan blive drøftet endnu mere og yderligere.
Det synes jeg ikke man kan svare ja eller nej på, al den stund at jeg synes, det afhænger meget af det enkelte studie og af det enkelte område.
Jeg synes, der er rigtig gode eksempler, men der er også lidt mindre heldige eksempler på, at man forsøger at kategorisere det så meget.
Det vil være mit standpunkt.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-02-25:
Jeg vil også her for åben mikrofon sige meget hjertelig velkommen til den nye minister.
Nu er det selvfølgelig ministerens forgænger, der har indgået den her aftale om Erasmus Mundus med Socialdemokraterne
, men da der nu blev rejst nogle spørgsmål her i debatten om loftet over brugerbetalingen og om de studerende, der ikke har flere SU-klip tilbage, vil jeg blot bede videnskabsministeren om at bekræfte, at det altså er noget, der indgår og er taget højde for i den aftale, vi har lavet.
Jeg vil også bede ministeren bekræfte, at det derfor selvfølgelig også vil afspejle sig i det lovforslag, der nu forhåbentlig bliver vedtaget, at der er et loft over den brugerbetaling, som de udenlandske universiteter må opkræve i de her Erasmus Mundus-samarbejder, hvis de skal samarbejde med et dansk universitet, selv om det ikke overskrider udlandsstipendiet, og at det fremgår af aftalen, at vi selvfølgelig forventer, at alle studerende vil kunne få dækket deres udgifter til at deltage i de her samarbejder.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-02-25:
Der er ingen tvivl om, at princippet om gratis uddannelse er gældende.
Der kan være detaljer i lovforslaget, jeg endnu ikke er helt opmærksom på, så det vil jeg gerne vende tilbage til.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-02-25:
Jeg synes, det er helt rimeligt og helt forståeligt, at ministeren som helt ny minister ikke kender alle detaljer i det her forslag, som vi jo har brugt meget lang tid på.
Derfor vil jeg stille et principielt og overordnet spørgsmål: Hvad er ministerens holdning til brugerbetaling på uddannelse?
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-02-25:
Jamen igen må jeg sige, at jeg med den erfaring og viden, jeg kommer med fra meget forskelligartede uddannelser, synes, det er meget svært at sige for eller imod.
Jeg kan godt se, at der kan være nogle enkeltstående steder, hvor det kan overvejes, men mit overvejende og mest gældende princip er, at uddannelse er gratis.
Jesper Langballe (DF), 2010-02-25:
Jeg kan forstå, at fru Kirsten Brosbøl ikke kan lide, at jeg er kommet med en række betragtninger.
Jeg ved ikke, om det er, fordi det tager brødet ud af munden på fru Kirsten Brosbøl, men jeg vil sige, at jeg synes, det er dybt komisk at høre fru Kirsten Brosbøl sige, at Dansk Folkeparti er velkommen i universitetsdebatten.
Det har vistnok været Dansk Folkeparti, der har genereret hele den principielle universitetslovdebat, og så er fru Kirsten Brosbøl da fulgt pænt med – og det har jeg ikke spor imod, det er altid rart.
Somme tider skal man ride lidt fra hinanden og vise, at man er et helt kompagni, og somme tider rider man lidt sammen.
Det er godt nok.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-02-25:
Det gør selvfølgelig ikke noget at være lidt fremme i skoene, selv om man jo altid skal passe på med ikke at blive en alt for frisk fyr.
Men til spørgsmålet: Hr. Jesper Langballe talte jo forbavsende lidt om indholdet af forslaget i sin ordførertale, og derfor har jeg et meget konkret spørgsmål, nemlig hvad Dansk Folkepartis holdning er til de studerende, der ikke har flere SU-klip tilbage.
For som jeg læser det her lovforslag, er der altså ikke nogen garanti for, at de ikke kommer til at betale for deres uddannelse.
Jesper Langballe (DF), 2010-02-25:
Jeg må indrømme, at jeg har lidt svært ved at forstå spørgsmålet.
Det er klart, at hvis man ikke har flere SU-klip tilbage, så har man ikke det.
Hvad kommer det dog det her ved?
Det, som er relevant at diskutere i den her forbindelse, er den brugerbetaling, der forekom – vi kan sige, det var et uheld, og vi kan måske sige, at det var forsøgt sådan listet lidt ind ad bagdøren – for danske studerende i forbindelse med Erasmus Mundus-programmerne, og der har Dansk Folkeparti gjort det fuldstændig lysende klart over for regeringen, at vi under ingen omstændigheder vil acceptere brugerbetaling på danske universiteter, og sådan bliver det.
Jesper Langballe (DF), 2010-02-25:
Jeg vil sige til fru Johanne Schmidt-Nielsen, at det er sådan, at Dansk Folkeparti, selv om det er regeringens støtteparti, faktisk er et oppositionsparti.
Vi sidder ikke i regering, og derfor garanterer vi ikke noget som helst, men vi har den opgave, som ethvert oppositionsparti for så vidt har, nemlig at holde regeringen fast – i det her tilfælde at holde regeringen fast på, at vi ikke under nogen omstændigheder vil acceptere brugerbetaling.
Og det er ikke en fastholden, der kan hvile på løse gisninger; der må vi se, hvordan tingene går.