Karsten Hønge (SF), 2010-11-11:
SF ønsker Danmark ind på et vækstspor.
SF vil sætte ind over for det, som vi ser som de største udfordringer, og det er for os at se, at titusindvis af arbejdspladser forsvinder ud af landet, at Danmark udvikler sig skævt, især hvor Udkantsdanmark rammes, at produktiviteten er stagnerende og konkurrenceevnen er presset, og at vi er bombet 10 år tilbage, i forhold til hvor mange unge der får en ungdomsuddannelse.
Sådan ser SF udfordringen, og en af løsningerne er at satse massivt på uddannelse – og uddannelse og job er for alle.
Uddannelse er en vigtig del af grundlaget for et fleksibelt og omstillingsparat arbejdsmarked.
Uddannelse til flere og opkvalificering af arbejdsstyrken er svaret på fremtidens skrappe krav til virksomhederne og til lønarbejderne.
Slukker vi for lyset i uddannelsessektoren, så slukker vi for lyset i Danmark.
Og det er simpelt hen ikke meningsfuldt at påstå, at man er tilhænger af fleksibiliteten på arbejdsmarkedet, uden at ville understøtte de enkelte konkrete bestanddele.
Det, som V og K og Dansk Folkeparti er i gang med, er en meget ubehagelig knibtangsmanøvre, der er målrettet de kortuddannede.
Det er forringelser, der på en og samme tid rammer dagpengemodtagerne og forringer deres mulighed for at komme videre i livet ved at kunne gøre sig kvalificeret til et nyt job.
Men det her er jo ikke nogen rød sammensværgelse, hvor vi kritiserer regeringen og Dansk Folkeparti.
Uddannelseschef i Dansk Erhverv, Svend Berg, har sagt:
For at få job i fremtiden har de brug for den opkvalificering, som nu skæres bort.
Det er sagt af en arbejdsgiverrepræsentant.
Jeg har en henvendelse her fra VEU-centeret på Fyn, og VEU-centeret består jo både af arbejdsgivere og repræsentanter for fagforeningerne, og de skriver her til os: Alle skal længere op ad uddannelsesstigen, hvis det danske arbejdsmarked og dermed den danske velfærdsmodel skal udvikle sig positivt i fremtiden.
VEU-center Fyn er stærkt bekymret for, at ovennævnte målsætninger, som ingen vel kan være uenig i, ikke vil kunne opnås med de drastiske økonomiske forringelser for efteruddannelsesområdet, der er lagt op til i finanslovforslaget.
De siger, at fleksibiliteten og omstillingsparatheden på arbejdsmarkedet bliver ramt, og de mener, at det vil medføre tab af den kompetenceudvikling, som skal styrke den danske konkurrenceevne og styrke væksten.
I sidste uge besøgte jeg VUC i Odense, og dem, besøget særlig gjaldt, var to ordblindeklasser, som især bestod af fyrede tidligere medarbejder fra Lindø og fra Damixa.
Her var mennesker, som havde bidraget til samfundet gennem et hårdt fysisk arbejde, de havde betalt deres skat, nu var de fyret, og de var meget bevidste om, at ufaglærte job i fremtiden ikke er dem, der hænger på træerne.
Det her er mennesker, der tit har gået i specialklasser og ikke har fået afgangseksamen fra folkeskolen, og mange af dem mangler selvtillid i forhold til det at tage en uddannelse.
Det tager tid for sådan nogle mennesker at komme på omgangshøjde.
Jeg er fuld af beundring for, at de tør, og at de har overskud til at gå i gang igen.
Jeg synes, at samfundet står i gæld til sådan nogle mennesker, der blev efterladt, da andre tog for sig af uddannelserne.
Vi burde være glade for alle, der kæmper for at kunne tilpasse sig de nye tider.
Og jeg vil sige, at af alle kortsigtede, perspektivløse forslag fra VKO tager forslagene om nedskæringer på efteruddannelsen førstepræmien i skinbarlig, reaktionær dumhed.
Hvis forringelserne er VKO's svar, hvad var det så, spørgsmålet var?
Jamen det kommer selvfølgelig an på, hvilket samfund man ser for sig.
VKO må jo have en forestilling om et fremtidigt Danmark, hvor der bliver brug for mange flere ufaglærte og færre med uddannelse, eller hvad?
Synes VKO, at produktiviteten er alt for høj i Danmark?
Synes VKO, at fleksibiliteten på arbejdsmarkedet bare er noget opreklameret snak, og at det såmænd nok skal drive over igen, så vi kan komme tilbage til de rigtig gamle dage, hvor mennesker var beskæftiget i den samme profession hele livet?
Er det sådan nogle spørgsmål, man tumler med i regeringens diskussioner med Dansk Folkeparti, så er svaret da helt klart, at man bare skal skære i mulighederne for voksen- og efteruddannelse.
For så kan vi med sikkerhed se frem til et stivfrossent arbejdsmarked, faldende produktivitet, dårligere konkurrenceevne for erhvervslivet og masser af knuste drømme hos de lønarbejdere, som i første omgang fik den mindste bid af kagen, da der blev delt uddannelse ud, og som nu forsøger at tilpasse sig den nye virkelighed, hvor utallige traditionelle industrijob desværre forsvinder ud af landet.
Virksomhederne flytter job, men efteruddannelse kan flytte mennesker.