Jens Joel (S), 2012-02-08:
Tak for ordet og tak for muligheden for at diskutere regulering af den finansielle sektor – en regulering, som i Socialdemokraternes øjne er helt nødvendig.
Når man hører debatten i Folketinget og læser i aviserne, får man jo det indtryk, at regeringen ikke går ind for en strammere regulering af finanssektoren, og at regeringen har afvist at beskatte finansielle transaktioner.
Men det er ikke korrekt.
Tværtimod har vi nu for første gang et regeringsgrundlag, som direkte nævner en sådan skat på finansielle transaktioner.
Den finansielle sektors størrelse er eksploderet i forhold til realøkonomien.
Mens den samlede værdi af alle finansielle transaktioner er steget fra ca. 15 gange værdien af det globale BNP i 1990 til 70 gange værdien i 2007, har verden og det politiske niveau set alt for passivt til eller argumenteret for deregulering.
De borgerlige politiske ledere har årene igennem givet finansfyrsterne alt for frit spil, og historien endte som bekendt langt fra lykkeligt for lønmodtagere og huskøbere og for samfundsøkonomien.
Vi skal sikre, at vi ikke igen ender i sådan en situation, at finanssektoren gambler på fællesskabets vegne og sender regningen videre til helt almindelige mennesker, og derfor går regeringen forrest i en stærkere og en klogere international regulering.
For os Socialdemokrater handler debatten her i dag først og sidst om to ting, nemlig at den finansielle sektor skal reguleres bedre, så vi undgår at ramme ind i kriser som den, vi ramte ind i sidste gang, og at den finansielle sektor skal bidrage mere til fællesskabet gennem højere andel af skatteindtægterne.
Europa-Kommissionen har fremlagt et konkret forslag til en transaktionsskat.
Det forslag indebærer, præcis som økonomi- og indenrigsministeren allerede har redegjort for, en betydelig risiko for tab af vækst og arbejdspladser.
Derfor er regeringens modstand ikke et spørgsmål om ideologisk modstand mod at beskatte finansielle transaktioner eller mod at regulere finanssektoren, men udtryk for en praktisk, konkret vurdering af det fremsatte forslag.
Men det konkrete forslag og vores afvisning af det må ikke stå i vejen for alle de andre diskussioner.
Sagen er, at vi gør og kan gøre rigtig, rigtig meget andet for at opnå vores mål.
Hvad angår en strammere regulering, kan jeg blot nævne, at regeringen jo, præcis som ministeren også har nævnt, lige nu arbejder for en række nye krav: større krav til bankers likviditet, så de selv kan beskytte sig bedre mod kriser i stedet for at skulle reddes af samfundet; styrket regulering af derivathandelen, som også i den sidste krise spillede en uheldig og stor rolle; bedre beskyttelse af dem, der indskyder penge i europæiske banker; og styrkede regler for at forhindre markedsmisbrug på de finansielle markeder.
Hvad angår finanssektorens bidrag til fælleskassen, er der også andre veje at gå.
I Danmark kender vi lønsumsafgiften, som er én model, men der kunne tænkes på mange andre.
Så mens de borgerlige synes overbevist om, at finanssektoren skal have lov til at gøre, præcis hvad den har lyst til, og så længe Enhedslisten har lagt alle sine æg i den EU-kurv, som desværre allerede er blevet skudt ned af briterne, har regeringen en anden holdning.
Vi Socialdemokrater arbejder for at sikre en fremtidig regulering af finanssektoren, der er stram nok til at forhindre finanskriser, og som sikrer et større bidrag fra banker og finanssektoren til den fælles kasse.
Det er vores fokus, og det agter vi at sikre, uanset det konkrete forslags skæbne.