Rasmus Jarlov (KF), 2016-05-20:
Jeg vil sige om hr. Karsten Hønges sidste kommentar, at jeg synes, det er noget værre pjat at gå op på de høje nagler her og ligefrem opfordre formanden til at træde tilbage på grund af en meget, meget banal diskussion, som har været på mail de seneste par dage.
Det kommer fuldstændig bag på mig, at man trækker så dramatisk et kort ud af det blå uden nogen som helst konsultation med formanden.
Jeg vil ikke sige mere om det, for emnet her er mere vigtigt end den slags fnidder.
Jeg vil starte med at sige tak til statsministeren for en glimrende tale.
Jeg synes, at statsministeren afslører en meget stor viden om forholdene i rigsfællesskabet og om de følelser og forskellige synspunkter, der er inden for rigsfællesskabet.
Det Konservative Folkeparti er også meget stor tilhænger af rigsfællesskabet.
Vi mener, det er meget vigtigt, at vi bevarer det.
Det er et historisk fællesskab, der går over 600 år tilbage.
Færøerne og Grønland er ikke Danmark.
Færøerne er Færøerne og Grønland er Grønland.
Men vi hører sammen, og selv om vi er tre lande, så er vi også et land.
At opløse rigsfællesskabet ville være som at få skåret sin krop midt over.
Den eneste måde, hvorpå vi kan sikre at Færøerne, Grønland og Danmark bliver i rigsfællesskabet, er ved at sikre os, at alle tre lande ser det som en fordel.
Rigsfællesskabet er frivilligt.
Det eksisterer kun, fordi alle tre lande ønsker at være sammen.
Alle tre lande har mulighed for at opsige fællesskabet, og det vil også ske, hvis folkene ønsker det.
Derfor skal vi arbejde med den folkelige opbakning til rigsfællesskabet.
Som dansk politiker føler jeg mig primært forpligtet til at arbejde med den folkelige opbakning i Danmark.
Jeg mener, at der ligger et stort arbejde foran os.
Danskerne er alt for uvidende om Færøerne, Grønland og rigsfællesskabet.
Grønlændere og færinger, som jo er meget i Danmark, møder ufattelig dumme spørgsmål, når de befinder sig hernede.
Kan man køre derop, hvilket sprog taler de osv.?
Det er den slags ting, som afslører en afgrundsdyb uvidenhed.
Det er meget demotiverende for færinger og grønlændere at blive mødt af den slags uvidenhed, fordi uvidenhed udstråler ligegyldighed.
Det skal vi gøre bedre fra dansk side, og der må også nogle initiativer til for at forbedre folkeoplysningen.
Her kan både folkeskolen og medierne gøre meget mere for at højne vidensniveauet i Danmark.
Fra dansk side skal vi også være bedre til at sørge for, at Færøerne og Grønland føler sig inddraget i rigets ledelse.
Det må ikke føles, som om Danmark styrer Grønland og Færøerne.
Det er ikke det, der er meningen med rigsfællesskabet.
Vi har et fælles rige, som vi styrer sammen.
Det betyder dog ikke, at Færøernes og Grønlands hjemmestyre og landsstyre skal være ligestillet med Folketinget, når Danmark eksempelvis går i krig.
Det er jo ikke sådan, vores grundlov er bygget op.
I rigsfællesskabet, i grundloven i kongeriget Danmark er Folketinget det organ, hvor vi træffer den slags beslutninger.
Det har vi valgt.
Man kunne have valgt det anderledes.
Færøerne og Grønland kunne have valgt det anderledes.
De kunne godt vælge at have deres egen sikkerheds- og udenrigspolitik, være selvstændige lande, men det er jo ikke det, vi har valgt.
Vi har en konstruktion, efter hvilken Folketinget træffer beslutninger om sikkerheds- og udenrigspolitik.
Her er Færøerne og Grønland repræsenteret gennem deres folketingsmedlemmer, og så er det her, Færøernes og Grønlands stemmer kan blive hørt.
Så synes jeg i øvrigt, at de færøske og grønlandske folketingsmedlemmer gør det fremragende.
Jeg synes også, jeg i den her folketingsperiode har set et stort aktivitetsniveau på de her områder, og det glæder mig meget, at de færøske og grønlandske folketingsmedlemmer virkelig er aktive på de områder, hvor vi har en fælles politik i rigsfællesskabet, hvor Folketinget er det øverste organ.
Jeg synes også i den forbindelse, at det er vigtigt, at vi så også får inddraget de færøske og grønlandske folketingsmedlemmer fuldt ud på de områder, som netop er fælles rigsanliggender.
Herunder tænker jeg særlig på det kommende forsvarsforlig.
Jeg synes, det ville være naturligt, at vi imødekommer de ønsker, der er blevet fremsat fra de grønlandske og færøske folketingsmedlemmer, om at få dem med i et kommende forsvarsforlig.
Det skal for de grønlandske og færøske partier selvfølgelig være på samme vilkår som for alle andre partier.
Det kræver selvfølgelig, at man kan blive enig.
Man kan ikke garantere nogen på forhånd, at de kan komme med i et forlig.
Det kræver, at de ikke stiller nogen krav, som de andre partier ikke kan gå med til.
Det kræver også, at man er indstillet på at følge de forligsregler, der er.
Man ikke kan rende rundt og trække vetokortet i tide og utide og obstruere en hel masse ting.
Men på samme måde som for alle andre bør tilbuddet om, at man kan komme med i den slags forlig, i hvert fald foreligge. Så vil jeg sige noget om EU's fiskeripolitik.
Det må også være sådan, at Danmark kæmper mere for Grønlands og Færøernes interesser over for EU.
Jeg synes, at den her situation har været uskøn.
Det har fra Færøernes og Grønlands side set ud, som om Danmark har været mere interesseret i EU end i rigsfællesskabet.
Sådan må det ikke være, synes jeg.
Jeg ved godt, at det er en meget, meget svær situation for den danske regering.
Der er en masse traktater og forpligtelser, som man skal tage hensyn til, og jeg kender ikke juraen i det hele.
Men det er i hvert fald vigtigt, at det står klart, at vi varetager Grønlands og Færøernes interesser.
For når vi har det her fællesskab, er det også vigtigt, at Grønland og Færøerne netop oplever, at den danske regering ikke bare er dansk regering, men faktisk er hele rigsfællesskabets regering på de områder, som hører under rigsfællesskabet.
Jeg synes, at vi fra dansk side kunne gøre det bedre.
Så jeg synes faktisk, at der er meget, vi kan gøre bedre fra dansk side.
Jeg vil ikke tale så meget om, hvad man kan gøre bedre fra Færøernes og Grønlands side, for det er ikke rigtig mit bord.
Det må man jo høre noget mere om, når det nu bliver de færøske og grønlandske folketingsmedlemmers tur.
Men jeg synes, at vi fra dansk side har en særlig forpligtelse til at sørge for, at Færøerne og Grønland føler sig velkomne, føler, at de får deres interesser varetaget, og også bliver mødt med den ligeværdighed, som vi har i vores rigsfællesskab.