Daniel Toft Jakobsen (S), 2013-04-02:
Som det allerede er fremgået flere gange, kan man ikke komme uden om grundlovens § 4, når man skal sige noget om forholdet mellem kirke og stat i Danmark.
Den evangelisk-lutherske kirke er den danske folkekirke og understøttes som sådan af staten, som det hedder.
Tilsvarende er det også svært at komme uden om grundlovens § 66 og de efterfølgende paragraffer frem til og med § 70.
I § 66 hedder det, at folkekirkens forfatning ordnes ved lov.
§ 67 handler om religionsfrihed, og det gør de efterfølgende paragraffer sådan set også på forskellig vis.
Det er de her paragraffer i grundloven, som sætter rammen om forholdet mellem kirke og stat i Danmark.
Man får klart det indtryk, når man læser de her paragraffer, at der for grundlovens fædres ikke var nogen modsætning mellem for det første at have en folkekirke, som understøttes af staten, sådan som det fremgår af § 4, og for det andet at have klare regler for, hvem der bestemmer hvad i folkekirken, sådan som der lægges op til i § 66, og for det tredje at have religionsfrihed i Danmark, som sikres i de efterfølgende paragraffer.
Vi Socialdemokrater ser heller ikke nogen modsætning mellem de her ting.
Vi mener sagtens, at man på en gang kan have en folkekirke med en grundlovssikret særstilling og samtidig værne om religionsfriheden og skabe gode og ordentlige rammer også for andre religioner end den evangelisk-lutherske kristendom.
Og det er jo derfor, at regeringen med opbakning fra alle Folketingets partier har nedsat det udvalg, der skal komme med forslag til en mere sammenhængende og moderne styringsstruktur.
Det glæder vi os rigtig meget over i Socialdemokratiet, for vi synes, der er rigtig meget brug for at overveje, om vi kan udfylde den her grundlovsgivende ramme på en bedre måde.
Kan vi ikke, når det f.eks. kommer til indre anliggender som salmer og ritualer og deres forhold til kirkens trosgrundlag, få det gjort mere tydeligt, end det er i dag, hvordan kirken selv kan regulere og træffe beslutninger om den slags spørgsmål?
I dag er der nogle sædvaner, men det er da relevant at se på og overveje, om der ikke er brug for nogle mere moderne og klare regler på det her område.
Og kan vi ikke, når det kommer til statens tilskud til folkekirken, foretage nogle justeringer, så disse midler i højere grad går til nogle af kirkens samfundsopgaver som f.eks. kirkegårdsdrift og vedligeholdelse af kirker i stedet for først og fremmest til præstelønninger, sådan at den almindelige skatteborger, der ikke er medlem af folkekirken, måske bedre kan forstå, hvorfor en del af hans skattepenge går til folkekirken? Svarene på de her spørgsmål har vi jo ikke endnu, men vi finder spørgsmålene relevante.
Vi glæder os rigtig meget til at diskutere dem, ikke alene med hr. Christian Langballe, som har rejst forespørgslen her i dag, men så sandelig også med de mange folkekirkemedlemmer og andre danskere, som forhåbentlig har lyst til at deltage i den brede folkelige debat, som vil finde sted, når regeringsudvalget inden længe har fremlagt sine foreløbige resultater.
Vi bakker op om det forslag til vedtagelse, som vi selv har været med til at udforme, og som hr. Flemming Damgaard Larsen læste op før.
Og jeg skulle hilse fra den radikale ordfører, som desværre ikke kunne være her i dag, og sige, at det gør de selvfølgelig også.