runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Christiansen (DF), 2012-04-17:
Tak for det.
Jeg vil kommentere hr. Tom Behnkes ordførertale, som kom her til sidst, for det er den, jeg bedst kan huske.
Jeg vil sige, at selvfølgelig er jeg helt enig med De Konservative i, at hvis man er ansvarlig, så er det en selvfølge, at man fragter børn på sikker og betryggende vis.
Det er også helt naturligt for medlemmer af Dansk Folkeparti.
Men som hr. Tom Behnke jo også ved – han har beskæftiget sig med retspolitik i mange år – så lovgiver vi jo altid herinde i Folketinget, desværre, for de få, der ikke rigtig kan finde ud af at følge de regler, som alle vi andre følger.
Det meste lovgivning er jo faktisk for at tage de her brodne kar.
Så jeg køber ikke den der præmis med, at man siger, at det nok kun er nogle få steder.
Altså, en bus, hvor børnene ikke er spændt fast, er en bus for meget, hvis den vælter om på taget.
Så simpelt er det.
Og så er der lige det, hr. Andreas Steenberg siger, nemlig at det jo kun er et barn.
Jamen, det var et barn for meget.
Det er jeg sikker på forældrene vil være enige med mig i.
Så man kan ikke simplificere tingene på den måde med, at det kun er et barn, og at det ikke sker så tit.
Når det så er sagt, er jeg selvfølgelig glad for tilkendegivelserne både fra ministeren og fra andre, som har sagt, at de gerne vil være med til at kigge på det her område.
Jeg har altså ikke nogen religiøs holdning til, om vi gør det på den ene eller den anden måde.
Selv hos hr. Karsten Nonbo kunne jeg trods alt ane en vis positivitet, da vi fik pillet lidt af den barske politimand.
Men når vi nu nævner, at det skal være institutioner og foreninger, er der jo en grund til det.
Jeg synes også, det er helt fint, at vi stiller indretningskrav til busserne, og så siger vi, at jamen så er det jo løst.
Men der er jo også institutioner og foreninger, der selv anskaffer sig en bus, og der er vi så bare nødt til at sige: Fair nok, hvis vi stiller kravet til køretøjerne, så er vi i hvert fald nødt til at tage de køretøjer med og sige, at jamen hvis de skal anvendes til det og det formål, så gælder de samme regler, så man ikke køber et nipersoners gammelt folkevognsrugbrød og ligger og kører rundt i det med institutionens børn.
Men lad os få undersøgt det her til bunds.
Jeg synes, det er positivt, at vi dels får kigget på problemets omfang, dels på, hvordan vi så også rent lovgivningsmæssigt kan løse det her.
Og hvem er det, der har ansvaret?
For jeg ved godt, at kommunerne jo i dag har mulighed for at kunne bygge det her ind, når de udliciterer kørselsopgaver, men som det altid er, når man kan noget, er der altså også nogle, der undlader det.
Derfor kan jeg altid i sådan nogle situationer bedre lide, at der står »skal« i stedet for »kan«.
Men det er jo så måske det, vi kan nå frem til i forbindelse med lovgivningsarbejdet, altså om det skal lande i et udspil i form af en enkelt beretning og i sidste ende måske i et udspil fra Justitsministeriet, fordi det måske reelt er deres ressortområde.
Det må vi se på i lovgivningsarbejdet.
Anne Baastrup (SF), 2012-04-17:
Tusind tak for den – måske lidt uklare – tale om, at hr. Martin Geertsen godt vil være med til at snakke om de strategiske analyser.
Men jeg vil godt spørge: Hvordan vil Venstre finansiere de der 25-40 mia. kr., som havnetunnelen koster?
Altså, hvad vil det koste for den enkelte bilist at køre gennem havnetunnelen?
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-04-17:
Nu forsøgte jeg som vanlig at være meget venlig over for hr. Leif Mikkelsen i min besvarelse, og jeg kan så forstå, at det fulgte hr. Leif Mikkelsen ikke op på, men vendte tilbage til en gammel diskussion.
Altså, jeg må sige til hr. Leif Mikkelsen, at jeg jo ikke helt kan gøre for, at Liberal Alliance havde et større møde her for et stykke tid siden – et årsmøde eller et landsmøde – og ligesom skulle bruge det til at profilere en holdning om, at man uden problemer kunne klare det her med en privat finansiering.
Kan det nu lade sig gøre?
Jeg synes, det er vigtigt at få det grundigt undersøgt.
Så det er sådan set bare et forsøg på at sige til hr. Leif Mikkelsen på en venlig måde, at tingene måske er lidt mere komplicerede end som så, og derfor var det i øvrigt en klog beslutning, som hr. Leif Mikkelsen og Liberal Alliance var med til, nemlig at få en grundig undersøgelse af det her.
Så det har ikke noget at gøre med den der lidt ældre diskussion.
Den kan vi godt tage, men jeg forsøgte faktisk at svare oprigtigt i forhold til beslutningsforslaget her.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-04-17:
Jeg kan forstå ministeren derhen – og jeg vil også gerne være venlig – at der stadig væk er de trængselsproblemer, og at det sådan set er overhængende at få dem løst, og at vi har brug for at samle kræfterne om at finde løsninger på dem.
Nu duede betalingsringen jo ikke, og så skal der findes andre løsninger, hvis ellers man skal have løst det problem.
Det er sådan set derfor, vi nu kommer med et konstruktivt forslag, hvor der jo i forslaget ligger – og det skal jeg vende tilbage til – en række signaler om mulige finansieringskilder.
Det er bare sådan, at jeg spørger venligt til, hvad forskellen er.
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-04-17:
Ja, og jeg svarer lige så venligt tilbage, at det selvfølgelig er lidt ærgerligt, at hr. Leif Mikkelsen – da tilbuddet om at være med til at løse problemet var der, nemlig i forbindelse med milliarden, som vi havde en diskussion om her for ikke så forfærdelig lang tid siden – ikke ville være med.
Men det var der så heldigvis to andre partier, som var villige til, nemlig Dansk Folkeparti og Enhedslisten.
Og vi sidder faktisk lige i øjeblikket og diskuterer, hvordan vi – dels via et kommissionsarbejde, dels via nogle investeringer – kan gøre noget ved det her, hvilket vi nu har fået mulighed for, fordi vi havde modet til også at påtage os ansvaret for at finde pengene.
Martin Geertsen (V), 2012-04-17:
Det er jo næsten ikke til at rumme al den venlighed, der er i salen lige her og nu.
Jeg vil godt starte med at kvittere for, at Liberal Alliance holder et meget, meget præcist fokus på det her spørgsmål, som jo sådan trafikalt set er et meget vigtigt spørgsmål for hele hovedstadsområdet.
Og jeg ved jo – også qua min egen baggrund på Københavns Rådhus – at det optager ganske mange lokale beslutningstagere, ikke bare i Københavns Borgerrepræsentation, men også i lokale, regionale organisationer, virksomheder, og selvfølgelig ikke mindst en lang række borgere i hovedstadsområdet.
Der er heller ikke nogen tvivl om, at en østlig ringforbindelse – også kaldet en havnetunnel – vil være en fantastisk saltvandsindsprøjtning for trafikafviklingen i København som sådan.
Det vil det jo for det første, fordi det – som det også er blevet nævnt af både ministeren og hr. Leif Mikkelsen – vil kunne lede en del af den trafik, som i dag kører ind igennem den indre bykerne, uden om bykernen i København.
Og det vil det for det andet, fordi det for den enkelte bilist eller for den enkelte erhvervsdrivende – som har en eller anden form for nord-syd-gående ærinde – jo vil være en tidsbesparende foranstaltning med en havnetunnel.
Vi mener i Venstre ligesom Liberal Alliance, at det er helt oplagt at se på og analysere forskellige former for kombinationer af privat finansiering, som man kan forestille sig.
Så vil jeg for nu lige at ramme ned i diskussionen mellem hr. Leif Mikkelsen og transportministeren sige, at jeg faktisk også mener, at dette beslutningsforslag kommer på det fuldstændig korrekte tidspunkt, netop fordi der jo i forbindelse med den grønne transportaftale i 2009 faktisk blev lagt op til, at der blev iværksat et strategisk analysearbejde med henblik på især at få fastlagt, hvilken linjeføring man skulle arbejde videre med.
Der synes jeg godt at vi kan bruge Liberal Alliances beslutningsforslag her til at gå lidt tættere på,hvad det er for et arbejde, der i virkeligheden foregår i Transportministeriet for nærværende.
Altså hvor langt er man egentlig nået med det strategiske analysearbejde?
Hvor tæt er man kommet på at kunne lægge op til en eller anden form for delkonklusion ud over den, vi fik her i slutningen af 2011?
Hvor langt er man nået i form af at kunne få den konklusion på, hvad det er for en af linjeføringerne man skal arbejde mere detaljeret videre med?
Så under alle omstændigheder vil jeg sige, at hr. Leif Mikkelsen og Liberal Alliances forslag her jo kan anvendes som løftestang for at få sat fokus på, hvor intensivt man arbejder i Transportministeriet med det her spørgsmål.
Der vil jeg bare for Venstres vedkommende sige, at indtil vi får en eller anden form for klarhed over, hvor højt man prioriterer det her spørgsmål i Transportministeriet, vil jeg ikke afvise, at Venstre stemmer for Liberal Alliances forslag.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-04-17:
Tak for det, og tak til ministeren for de venlige ord.
Men på det tidspunkt blev det jo virkelig efterlyst både fra ministeren og ikke mindst fra ministerens chef, nemlig statsministeren, at prøve at komme med en løsning fra regeringens side, da jo oppositionen sad på hænderne og ikke kom med nogen løsning overhovedet på de her trængselsproblemer.
Så jeg vil gerne have at vide af ministeren, om trængslen i København er forsvundet som dug for solen, eller om det nu sagtens kan vente og ikke har det hastværk, som jeg fornemmede at ministeren nævnte gang på gang, nemlig at man dårligt kunne nå frem til København uden at skulle cykle eller noget andet.
Så har tingene ændret sig?
Christian Juhl (EL), 2012-04-17:
Jeg er uenig i rækkefølgen, og jeg er også uenig i den strategi, der har været, om, at udviklingsbistanden for at sige det lidt populært er fulgt i røven på militæret ...
Man kan bare sammenligne med Charlie Chaplin, det var jo morsomt nok.
Men jeg har forstået det sådan, at styrelsen også i dag udpeges af ministeren, og derfor er der visse lighedspunkter mellem det gamle og det nye system.
Per Stig Møller (KF), 2012-04-17:
Jo, jo, nu er jeg altid gået ind for decentralisering, og nu laves loven jo altså om.
Derfor skal vi se på de lovændringer og behovet for dem.
Christian Friis Bach (RV), 2012-04-17:
Tak for ordet, og først og fremmest tak for en konstruktiv, positiv og engageret første behandling.
Vi har fået et godt grundlag for gode drøftelser i udvalget.
Det, vi i regeringen vil med dette forslag, er at sikre, at formålet med dansk udviklingssamarbejde står helt klart, nemlig fattigdomsbekæmpelse og en rettighedsbaseret tilgang.
Menneskerettighederne fra retten til mad og skolegang til retten til at kunne ytre sig samt forbud mod diskrimination bl.a. på grund af seksuel orientering.
De rettigheder skal udgøre et stærkt fundament for vores udviklingssamarbejde.
Vi vil fremhæve, at fred og fremgang i verdens fattige lande bestemt også er i Danmarks interesse.
Vi vil anerkende, at udviklingslande ikke kun påvirkes af udviklingspolitiske tiltag, men også af tiltag på øvrige områder.
Vi vil sikre, at udviklingssamarbejdet sker i stærke partnerskaber med respekt for internationale principper og mål – også de humanitære principper.
Vi vil styrke inddragelsen omkring udviklingssamarbejdet med et udviklingspolitisk råd, der får styrket indflydelse og en bredere sammensætning end den nuværende styrelse, som også – ja, det er korrekt – udpeges af ministeren.
Vi vil sikre øget åbenhed så alle borgere med interesse for udvikling og repræsentanter i partnerlandene kan følge med og give inspiration og ideer til samarbejdet.
Ministeren får ikke mere magt.
Det vil blive mere åbent, det vil blive mere inddragende, og det vil blive ansvarligt.
Den målsætning kan jeg høre, at vi deler, og kan vi gøre det endnu bedre, så ser vi positivt på det.
Jeg håber også her på en styrket dialog med Folketinget og Udenrigsudvalget fremover.
Jeg glad for den interesse for lovforslaget, som Tinget har givet udtryk for, og jeg ser frem til at fortsætte drøftelserne i udvalget.
Tak for ordet.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-04-17:
Jamen nu er det faktisk ganske underholdende, at flere har nævnt Charlie Chaplin, for den anden dag var der jo også en pressemeddelelse se fra udviklingsministeren, hvor man kunne se et billede af udviklingsministeren med en globus i hånden, som han ligesom dansede med.
Jeg vil gerne spørge om noget med hensyn til den massive svindel, der også er med danske støttemidler.
Der er jo nogle forskere, der har forsket meget i, hvordan det egentlig går med vores udviklingsstøtte, og hvor mange af pengene, der genereres til mere eller mindre tvivlsomme initiativer, altså går til korruption, nepotisme og svindel.
Der har man jo vurderet, at det er ca. 10 pct. af de her små 16 milliarder kroner.
Det er jo så 1,5 mia. kr., som vi ligesom accepterer er en del af spillet: Hvis vi vil være med til at donere penge til en række donorlande, jamen så skal vi også være indstillet på, at nogle af pengene havner hos nogle korrupte mellemled i den her proces.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, hvor meget ønsket om at få bugt med det her misbrug af danske skattekroner så har spillet ind i udviklingsministerens ambition om en ny udviklingsstrategi.
Christian Friis Bach (RV), 2012-04-17:
Tak for det.
Jeg er stor fan af Charlie Chaplin.
Han kæmpede også for at fremme frihed, menneskerettigheder og demokrati i verden og var en stærk forkæmper for nogle af de samme principper, vi prøver at udtrykke i lovforslaget.
Det gælder den kontrol, vi selv ihærdigt kæmper for og arbejder for, og det gælder den kontrol, som fattige mennesker ude i landene så selv kan føre for at sikre, at udviklingssamarbejdet går ordentligt, og at hver eneste krone bliver brugt rigtigt.
Det er en meget lille del og meget mindre end 10 pct., hvor der er tale om uregelmæssigheder, men vi skal styrke kampen mod korruption, og der deler jeg ordførerens vision.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-04-17:
Jeg skal heller ikke kloge mig på, om det så vitterlig er 10 pct.
Det kan være, det er 8 pct., og det kan være, det er 12 pct., det ved vi ikke noget om, men uanset hvad er det jo mange penge, og det er da også et milliardbeløb.
Jeg kan huske, at udviklingsministeren også har været citeret for, at man må acceptere, at nogle af de her penge går til nogle ting, som vi måske ikke selv synes de skulle være brugt på; det har eksempelvis været til Mercedesbiler til ministre i nogle forskellige udviklingslande.
Det er sådan set derfor, jeg ligesom også ønsker en refleksion fra ministeren omkring det.
Jeg siger jo ikke, at ministeren ikke har rent mel i posen.
Christian Friis Bach (RV), 2012-04-17:
Jeg er helt enig med ordføreren, men lad mig sige meget klart, at jeg ikke synes, det er en god idé, at man køber Mercedesbiler eller andre store biler, hvis man er i et fattigt land og får dansk udviklingsbistand.
Jeg vil helt åbent sige, at det synes jeg bestemt ikke, hvis det sker.
Men det, som eksemplet skulle illustrere – og det var et britisk eksempel – var, at den primære måde at holde øje med, at en regering ikke køber nye store biler til deres ministre, på, er at sikre, at de mennesker, der bor i landet, kan holde øje med regeringen, at de kan holde øje med budgetterne, og at de gennem frie medier, aktive, folkelige organisationer og stærke institutioner kan kritisere, hvordan pengene bruges.
Det er jo den form for kontrol, der i sidste ende sikrer, at landene fungerer og får fremgang.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-04-17:
Først og fremmest velkommen på talerstolen til ministeren.
Det fremgår af en del af de indsendte høringssvar fra Amnesty, NGO FORUM, LO og dansk Røde Kors, at man er noget bekymret for åbenheden og kvaliteten i rådgivningen med den foreslåede organisation.
En ting er, at ministeren er uenig med Venstres ordfører.
Det er jeg helt sikker på ikke er noget, som ministeren ligger søvnløs over.
Det burde den anden uenighed måske være.
Gør det indtryk på ministeren, at det ikke kun er i Venstre, at vi er bekymret for det, som bliver set som en centralisering af beslutningskompetencen?
Christian Friis Bach (RV), 2012-04-17:
Tak for det.
Det gør bestemt indtryk, og det er også derfor, at der undervejs er sikret yderligere formuleringer omkring åbenheden og en styrkelse af inddragelsen.
Lad mig slå helt fast, at det ikke bliver en minister, der får mere magt.
Det bliver en minister, som i langt højere grad kan holdes i ørerne og holdes ansvarlig, fordi der i modsætning til tidligere, hvor processen foregik i lukkethed og i en styrelse, nu sikres åbenhed, helt fra at programmerne bliver lagt frem, og til at mange af dem forhåbentlig i sidste ende godkendes i Folketinget.
Derfor bliver det mere åbent.
Det bliver mere inddragende med et udviklingspolitisk råd, som kan tage initiativ og få sagerne behandlet, og som meget stærkt kan deltage i de strategiske drøftelser, og som sikres en bredere repræsentation.
Så det bliver mere åbent.
Det bliver mere inddragende, og det bliver desværre ikke nemmere at være minister.
Det bliver ikke en film af Charlie Chaplin.
Det bliver en demokratisk, åben og inddragende proces.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-04-17:
Det glæder mig.
Skal jeg forstå det således, at ministeren så vil være klar til at konkretisere lidt omkring de steder, hvor det af loven fremgår, at det påhviler ministeren at sikre åbenhed, således at det ikke er noget, der blot ligger hen til et senere tidspunkt?
Per Stig Møller (KF), 2012-04-17:
Det afgørende er her, at ministeren sammensætter rådet med alle personerne, ganske vist efter nogle indstillinger, og i budgetkomiteen har ministeriet halvdelen af pladserne.
Det, der kan være vigtigt, og som vi skal drøfte i udvalget, er jo, hvordan civilsamfundsorganisationerne ser på det her,
For som jeg sagde i talen, er det ikke bare vigtigt med det, de gør ude, men også med den forståelse, de skaber hjemme.
Christian Juhl (EL), 2012-04-17:
Jeg vil gerne spørge ordføreren om den afgørende forskel på den måde, styrelsen bliver udpeget på, og den måde, det nye råd bliver udpeget på.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-04-17:
Nu ved jeg ikke, hvilken skole hr. Christian Juhl har gået i.
Men der, hvor der er en indtægt, er der altså også en udgift, det er jeg nødt til at sige til ordføreren.
Ordføreren siger om Tobinskatten, at den ikke er en udgift, men en indtægt.
Jamen hvis man tager penge fra nogen for at give dem til andre, er der nogle, der bliver glade, men der er altså også nogle, der bliver mindre glade, nemlig dem, der skal aflevere.
Det er jo det rene nonsens, når ordføreren siger, at det er ikkeeksisterende udgifter, fordi det bare er nogle penge, man tager.
Det er jo nogle penge, som aktionærer og investorer kommer til at betale i ekstra skat, fordi de tør løbe en risiko ved at investere i virksomheder, deriblandt virksomheder, der gerne vil udvikle deres produkter og generere job, også her i den vestlige verden.
Det er folk, der løber en risiko.
Det er en afgift, det er en skat – man kan kalde det, hvad man vil – men det er da ikke noget, hvorom man bare kan sige, at det ikke er en udgift.
Det er det da i den grad.
Det er bare nogle andre, der kommer til at betale.
Hvad med de mange tusinde danskere, der mister deres job?
Har Enhedslisten slet ikke nogen sympati for dem?
Christian Juhl (EL), 2012-04-17:
Punkt 1 har jeg gået i en landsbyskole i Sønderjylland, da jeg var dreng.
Punkt 2 om Tobinskatten, vil jeg sige, at spekulation i værdipapirer ikke er særlig produktivt, og jeg kender ingen almindelige direktører eller virksomhedsejere, som synes, at det er et spændende område at tjene deres penge på, for så var de jo i stedet for gået over på Børsen.
De vil gerne tjene deres penge ved at producere.
Det er de mest unyttige og de mest døde penge, vi har, når aktiespekulanter prøver at berige sig ved netop at handle med værdipapirer – nu foregår det ikke engang længere på papir, men på en computer – og det er derfor, at det er genialt tænkt af Tobin, at man kan tage skatten fra den mest unyttige samfundsaktivitet.
Hvad angår militæret, drømmer jeg om, at unge danskere kunne slippe for at lave et så farligt og destruktivt arbejde som at være i militæret.
Vi har jo set eksempler fra Irak og Afghanistan på, hvor ødelæggende det er for mennesker.
Jeg ser meget, meget hellere 2.000 mennesker tage ud som ulandsfrivillige i de fattigste dele af verden, end jeg ser 1.000 soldater tage ud.
Per Stig Møller (KF), 2012-04-17:
Nu kan det jo være, at de 1.000 soldater kommer til at redde en masse mennesker, som ellers ville være blevet udsat for folkemord.
Så man kan altså ikke bare stille det så primitivt op, at vi kan have en verden uden soldater.
Jeg synes, at der skulle have været mange flere soldater inde i Rwanda i sin tid for at forhindre folkemordet, så så enkelt kan det altså ikke stilles op.
Men når jeg bad om ordet, var det, fordi Enhedslisten altså er så forelsket i afrustning og skatteforhøjelser og bruttonationalproduktet og procenter af bruttonationalproduktet, og jeg vil sige til Enhedslistens ordfører: Hvis der kommer en kæmpe storm, der vælter alle træer i Danmark, vil vores bruttonationalprodukt stige, fordi der kommer en masse skovarbejdere i gang, men vi er ikke blevet rigere af, at vi har mistet en skov.
Hvis man får en kæmpe oliekatastrofe, kommer der en masse oprydning i gang, og det vil sige, at man får en masse oprydningsarbejde og bruttonationalproduktet stiger, men vi er reelt blevet miljømæssigt fattigere.
Hvis vi ansætter en masse flere mennesker på hospitalerne eller i folkeskolerne, vil bruttonationalproduktet stige, men landet er ikke blevet rigere.
Christian Juhl (EL), 2012-04-17:
Der er mange veje til, at vi kan nå vores mål, og jeg er enig med hr. Per Stig Møller i, at frihandel kunne være en af vejene.
Nu har jeg arbejdet en del med bananarbejderne i Mellemamerika, og jeg synes, det har været skandaløst at se, hvordan de er blevet forhindret i at sælge deres bananer til Europa.
Sådan er der mange eksempler på, hvordan handelspolitik, især EU's handelspolitik, er decideret skadelig for fattige mennesker i verden.
Vi har jo også lige set den sidste handelsaftale med Marokko om Vestsahara, som er i direkte strid med international lov.
Der er mange steder, hvor især EU på den måde laver noget, der ødelægger udviklingsstrategierne.
Hvad angår de 1.000 soldater, synes jeg nu, at hvis vi skal skrive historie på et tidspunkt over Danmarks krige, ville jeg gerne stort set hver eneste gang have sagt: Der ville jeg hellere have haft udviklingsbistand og genopbygning og forhandling i stedet for soldater.
Vi kan jo se på den skandale, som nu er ved at blive rullet op i Afghanistan, og det er dog den største skandale, ikke bare over for de danske soldater, det går ud over, men også over for det land, som nu efterlades med en bundkorrupt regering og uden udviklingsmuligheder.
Fint, det siger jeg så.
Det er en meget, meget trist udvikling, og den der aktivistiske politik har gjort, at udviklingsarbejdet har haft en sekundær rolle – kan man sige det sådan?
Der vil jeg gerne have, at udviklingsarbejdet har en primær rolle, og at vi kun i nødstilfælde kan have en eller anden form for militær tilstedeværelse, allerhelst en FN-styrke.
Desværre nedlagde vi jo den fine styrke, vi havde i Nordsjælland, for nogle år siden.
Den slags ting vil jeg gerne være med til.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-04-17:
Førstebehandlingen i dag af forslaget om at nedlægge Dansk Center for Internationale Studier og Menneskerettigheder og i stedet gøre Institut for Menneskerettigheder, Danmarks menneskerettighedsinstitution, og Dansk Institut for Internationale Studier til to selvstændige institutioner har til formål at styrke begge centres stilling som henholdsvis national menneskerettighedsinstitution og forskningscenter på det udenrigs-, sikkerheds- og udviklingspolitiske område.
I 2002 sammenlagde man menneskerettighedscenteret og DIIS, men sammenlægningen af de to centre har imidlertid ikke medført et tættere samarbejde.
Formålet med forslaget i dag er derfor at genskabe en bedre rolle og en bedre ansvarsfordeling mellem de to centre for at tydeliggøre og styrke deres respektive formål og kompetencer.
I SF mener vi, at opsplitningen er bedre end den nuværende, samlede konstruktion, eftersom der i praksis ikke har været andet til fælles i samarbejdet end en fælles bestyrelse, for derved får vi en opsplitning af det nuværende DCISM, vi får altså en mere veldefineret ansvarsfordeling hos centrenes bestyrelser i forbindelse med økonomi og ikke mindst det faglige arbejde.
Derfor støtter vi forslaget.