runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-10-09:
Klare valg?
Var det et klart valg, vi havde sidst?
Da var spørgeren i et andet parti, og der var det meget, meget klart, hvad det hele handlede om.
Det handlede om, at der kom to lærere ned i alle klasselokalerne, og at der kom millioner til kommunerne, og der var ingen grænse for, hvad der kom, men der kom ikke noget af det.
Hvis det er den type planer, man efterspørger, så kommer de ikke – de kommer ikke.
Der er udstukket en meget klar retning, der er givet et meget klart tilsagn om, hvad Venstre prioriterer.
Vi ønsker principielt, at alle skatter kunne blive lavere, og det så vi gerne.
Vi ved godt, at man ikke kan sætte alle skatter ned, og derfor har vi en klar prioritet.
Det sted, vi vil starte, er skatten på små arbejdsindkomster.
Det er sådan set meget klart.
Vi har også en plan for, hvordan det kan hænge sammen, for det skal finansieres delvis ved at lave et kontanthjælpsloft, sådan at vi undgår den situation, efter at regeringen har revet kontanthjælpsloftet ned, at et kontanthjælpsægtepar skal ud at finde et job til 35.000 kr. om måneden for at få 1.000 kr. ud af det.
Og dertil selvfølgelig et udgiftsstop.
Maja Panduro (S), 2014-10-09:
Tak til fru Inger Støjberg, også for de kække bemærkninger.
Når man som Venstre jo ikke vil komme med nogle svar hverken om sine holdninger til det offentlige forbrug eller om, hvorvidt man vil støtte de stramninger i asylpolitikken, som regeringen nu har præsenteret, kan jeg godt forstå, man synes, at man har behov for at spørge Socialdemokratiet.
Fru Inger Støjberg kan måske fortælle, om der, hvis vi havde fortsat med de regler, som Venstre havde på asylområdet – det har vi jo gjort; indtil nu har vi jo ikke ændret et komma, men nu foreslår vi en stramning – ville være kommet flere asylsøgere til Danmark eller færre.
Inger Støjberg (V), 2014-10-09:
Man kan jo sige meget om fru Maja Panduro, men der i hvert fald ingen tvivl om, at hun har en overgennemsnitlig stor interesse for Venstres politik og en meget lille interesse for Socialdemokraternes politik.
Og så må man også sige om fru Maja Panduro, at hun har en meget stor interesse for fester og for, hvem der rydder op.
Hvis man tager teenagefester, burde statsministeren jo vide noget om det, for det var trods alt hende, der udnævnte Thor Möger Pedersen som minister i sin tid.
Når det er sagt, vil jeg gerne spørge lidt ind til økonomi og udlændingepolitik.
Udlændingepolitikken sejler – det ved enhver – og når vi nu ifølge den vurdering, regeringen senest er kommet med, ser et enormt indtag af asylansøgere, vil det jo betyde, at vi vil få en økonomisk belastning på den front.
Derfor vil jeg bare gerne spørge: Hvor stor en del af stigningen i det offentlige forbrug skal næste år bruges på asylansøgere?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-10-09:
Spørgeren ved ikke, om man er mere eller mindre privilegeret, hvis man kommer til Danmark.
Det forstår jeg egentlig ikke.
Vi kunne hjælpe ti gange flere, hvis vi hjalp i nærområderne.
Er det her en løsning på den udfordring, vi står med lige nu og her?
Nej, det tror jeg ikke, det tror jeg ikke.
Det er ikke det samme, som at det ikke er interessant, for man er nødt til at forholde sig til den situation, at siden konventionerne blev skrevet, forrige århundredes krige, står vi med en anden verden.
Da de danske jøder flygtede, flygtede de over Øresund.
De flygtede ikke om på den anden side af jordkloden, og det moderne internationale samfund er da nødt til at forholde sig til det her, og det er jo derfor, vi ikke bare hælder det her ned af brættet, men siger, at det vil vi gerne diskutere.
Marlene Borst Hansen (RV), 2014-10-09:
Jeg ved ikke, om man er mere eller mindre privilegeret, når man kommer hertil som flygtning fra Syrien.
Men jeg gentager: Mennesker på flugt fra verdens krige og konflikter bør straks sendes til Kenya eller et af verdens ulande.
Er det Venstres politik, og er det noget, som befolkningen kan regne med, hvis hr. Lars Løkke Rasmussen en dag står med et regeringsflertal, altså at Venstre vil sende flygtninge, som kommer til Danmark, til Afrika og betale et uland for at tage imod dem?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-10-09:
Jamen det er interessant, og det er jo ikke det samme, som at jeg siger, at det der forslag er vi enige i.
Jeg tror, man er nødt til at se på folk, der opfylder konventionernes bestemmelser og er individuelt forfulgt, og så det fænomen, vi har nu, som regeringen har slingret lidt omkring, med folk, som ikke er individuelt forfulgte, men altså som gerne vil væk fra en ulykkelig situation.
Det kommer vi til at se mere af ude i verden.
Det kan være hungersnød, det kan være naturkatastrofer, det kan være krige.
Der er vores prioritet, at man skal hjælpe i nærområderne, og der er det en udfordring, at verden i dag er anderledes, og at de mest priviligerede af de mennesker, som altså ikke er individuelt forfulgte, men som er i en ulykkelig situation, via menneskesmuglere og andet så at sige kan komme om på den anden side af jordkloden.
Og der er det da relevant at få startet en debat.
Vi vil også gerne selv, hvis vi kommer i en position, hvor vi kan, initiere en europæisk sammenhæng, hvor man overvejer at gå på to ben, sådan at man åbner for individuelt forfulgte og samtidig investerer i forhold til den her type krigsflygtninge, som man kan kalde det, i nærområderne.
Marlene Borst Hansen (RV), 2014-10-09:
Mennesker på flugt fra verdens krige og konflikter bør straks sendes til Kenya eller et af verdens ulande, hvis de opnår asylstatus i Danmark.
Målet er, at Danmark slet ikke skal have udlændinge med asylstatus på dansk grund.
Derfor er mit spørgsmål sådan set bare: Hvad er det præcis i det her forslag, som Venstre synes er interessant?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Vi har ikke lagt os fast på en bestemt procentdel, men jeg har for ikke så længe siden rost Dansk Folkeparti for, at de gerne vil op på en vækst, der hedder 0,8 pct.
Det vil vi også gerne; så er vi da to partier, der trækker i den retning.
Så er spørgsmålet jo: Hvor er chancerne størst for at komme igennem med det
Som det ser ud i øjeblikket, er de ikke store nogle af stederne, men trods alt noterer vi os da med en vis tilfredshed, at der er forskel på 0 og 0,6.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-10-09:
Ja, og på 0,8 og på alle mulige andre tal.
Nu kom vi da et stykke ad vejen.
Nu ved vi så, at det er mindst 0,8, men, altså, hvis man ser den ønskeliste, som Enhedslisten dagligt beriger den danske befolkning med, så må vi gå ud fra, at det er væsentligt mere.
Altså, 0,8 er jo en helt urealistisk forventning om stigningen i det offentlige forbrug, når man hører om alle de forslag, Enhedslisten kommer med.
Jeg forestiller mig også på sigt, at det offentlige skal stå for ting, som vi andre ikke i vores værste mareridt har forestillinger om at det offentlige skulle stå for.
Kan vi få et tal, der er lidt nærmere?
Er det 8,0 i stedet for 0,8 – eller hvad er vi egentlig ude i?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Det er ikke nødvendigt at sætte sådan nogle tal på.
Det, der er vigtigt, er, at den offentlige sektor stiger med det behov, der er, for at løse de opgaver, den skal løse.
Og så synes jeg, at hr. Simon Emil Ammitzbøll skulle studere Enhedslistens generelle økonomiske politik og alle vores forslag, for så ville han nemlig opdage, at der blandt Enhedslistens forslag er mange forslag, der skaber konkrete arbejdspladser til mennesker – i modsætning til den økonomiske politik, som hr. Simon Emil Ammitzbøll støtter, og som går ud på, at man vil lokke de store virksomheder til at investere ved at give dem nogle flere skattelettelser.
Vi kan jo bare se på udviklingen i beskæftigelsen siden 2009, at den økonomiske politik, som hr. Simon Emil Ammitzbøll også har været med til at støtte, jo simpelt hen ikke virker.
Der mangler stadig væk et sted mellem 120.000 og 140.000 arbejdspladser, for at vi kommer op på det antal arbejdspladser, som vi var på, før krisen slog igennem – på trods af utallige krisepakker, på trods af utallige skattelettelser til de rige.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-10-09:
En stor del af den debat, vi har både her i dag og i andre sammenhænge, går jo ud på, hvad det er for en økonomisk politik, hvert parti har, og hvordan enderne så kan nå sammen, når partierne har lidt forskellige tilgange til den økonomiske politik.
Der er jo meget stor interesse om de partier, der gerne vil have et regeringsskifte: Hvordan kan deres økonomiske politik nå sammen?
Og for at finde ud af, om det nu er muligt at få Enhedslistens økonomiske politik til på tilsvarende vis at nå sammen med f.eks. regeringens, bliver vi nødt til at vide, hvad partiernes forudsætninger er.
Hvad er partiernes udgangspunkt?
Som hr. Finn Sørensen har redegjort for, har Dansk Folkeparti et udgangspunkt, man kan diskutere, og nu spørger vi bare stilfærdigt: Hvad er hr. Finn Sørensens økonomiske udgangspunkt?
Det drejer sig jo frem til 2020 om, hvad den offentlige realvækst må være.
Hvad må den offentlige sektor vokse med, for at det hænger sammen økonomisk?
Så det er vel ikke for meget at bede om, om man i en åbningsdebat kan få et svar på det.
Altså, kan hr. Finn Sørensen, hvis jeg skal hjælpe ham lidt på vej, bekræfte, at Enhedslisten tidligere har talt for, at man skal have en vækst i den offentlige sektor, der svarer til den almindelige velstandsudvikling i samfundet?
Kunne det f.eks. komme dertil, så kunne vi jo nærme os procenterne.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Jamen tak for hjælpen til at svare.
Det er fuldstændig rigtigt, at vi tidligere har sagt, og det er jo et godt princip, at væksten i den offentlige sektor som minimum da skal svare til udviklingen i bruttonationalproduktet.
For ellers vil der jo ske det, at den offentlige sektor gradvis, og det er vel sådan set det, der har været målsætningen for VK-regeringen, bliver mindre og mindre med det resultat, at velfærden bliver dårligere, og at vi ikke kan løse de opgaver, vi skal løse som offentlige myndigheder i kommuner og stat og regioner.
Så det er et udmærket princip, og hvad en konkret procentsats så munder ud i, vil jeg ikke lade mig lokke ud i at sige noget om her.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-10-09:
Nej, men hvis man følger 2020-planen, som den er lagt, så er det vel 1,8-1,9 pct., og det burde måske have været hr. Finn Sørensen, der svarede det.
Det svarer vel nogenlunde til, at beskæftigelsen i den offentlige sektor i 2020 er mere end det, regeringen har lagt op til, altså ca. 62.000.
Kan hr. Finn Sørensen bekræfte det?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Hvis man kun vil løse problemet ved beskæftigelse i den offentlige sektor, er det sandsynligvis rigtigt; det tal skal jeg ikke bestride.
Men nu har Enhedslisten faktisk en ambition om, at vi også skal skabe arbejdspladser i det private erhvervsliv – en stærk ambition om det.
Jamen hvis man gjorde sig den umage at studere vores forslag, ville man jo se, at vi lægger meget vægt på det.
Det, vi bare siger der, er: Det er ikke vækst for vækstens skyld, altså det, vi kalder en blind vækst.
Det handler om at skabe nogle reelle arbejdspladser, der samtidig bidrager til en grøn omstilling i samfundet.
Lad os tage et konkret eksempel som energirenovering af alle offentlige bygninger; det er jo nogle rigtig gode investeringer, hvor pengene hurtigt kommer ind igen i form af billigere varme- og elregninger, og som samtidig giver nogle reelle arbejdspladser, som arbejdsløse bygningsarbejdere kan få.
Kristian Jensen (V), 2014-10-09:
Jeg vil godt fortsætte lidt der, hvor hr. Kristian Thulesen Dahl slap.
Tidligere på dagen har der været meget stor interesse for Venstres økonomiske plan, og hvis hr. Finn Sørensen ikke var her, kan jeg bare repetere, at vi har tilsluttet os regeringens 2020-plan, bortset fra at vi ikke ønsker vækst i den offentlige sektor.
Men når nu regeringspartierne har været så interesserede i, hvilken plan vi har, kunne jeg godt tænke mig at vide, hvor Enhedslistens økonomiske plan frem mod 2020 er.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Det er den samme forsikring, som amerikanerne havde, da de gav den irakiske regering nogle kampvogne, og hvor vi nu kan se, at de kampvogne kører rundt på den forkerte side styret af ISIL-soldater.
Der er jo ingen, der i en krigssituation kan give en hundredeprocentsgaranti for, at et eller andet våben ikke havner i de forkerte hænder.
Men som situationen er, mener vi, at det er den rigtige handling, det rigtige at foretage sig, hvis vi vil give en reel støtte til kurderne.
Og det er jo ikke rigtigt, fru Lene Espersen, at flyene er det bedste middel til at udslette de kampvogne.
Det kan nok ikke bestrides, at bombardementerne har haft en virkning i den aktuelle situation – det skal vi ikke forsøge at bestride – men det er jo ikke nogen løsning på problemet.
De kan køres ind i civile områder, hvor faren ved bombardementerne jo er, at man kommer til at slå uskyldige civile ihjel, hvilket jo desværre allerede er sket i den her situation.
Derfor er det ...
Ja, det er rigtigt.
Jeg fik også sagt, hvad jeg ville.
Lene Espersen (KF), 2014-10-09:
Det er nok ikke nu, vi skal begive os ud i en længere diskussion om, hvilke militære våben man anvender, men jeg vil nok sige til hr. Finn Sørensen, at det er lige lovlig friskt at sige, at det er våben, der skal udslette kampvognene.
Det vil sige, at Enhedslistens synspunkt er det, at i de 3 år, hvor moderate kræfter har ønsket demokrati i Syrien og har kæmpet mod både ISIL og en diktator, Assad, der har slået sin egen befolkning ihjel med kemiske våben, har Enhedslisten sagt: Nej, selvfølgelig kan I ikke få våben, for de kan ende i de forkerte hænder.
Men nu, hvor det er kurderne – og ISIL står lige ved siden af – ja, så er der ingen problemer i at aflevere våben.
Altså, Enhedslisten har åbenbart en eller anden forsikring om, at så ender de våben ikke i hænderne på ISIL.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Vi lytter til, hvad kurderne siger i den her situation, og hvad vi også hører eksperter i militære forhold og i den konflikt, som foregår dernede, sige, nemlig at hovedproblemet er, at kurderne mangler nogle tunge våben til at forsvare sig med mod de kampvogne – i øvrigt amerikanske kampvogne – som ISIL har erobret fra den irakiske regering og den irakiske hær.
Kurderne er selv i stand til at løse det problem, hvis de får de fornødne våben.
Det faktum finder vi faktisk ikke bestridt nogle steder, og det er baggrunden for, at Enhedslisten har sagt, at det, vi bør gøre i den her situation, er at gøre, hvad vi kan, for at kurderne får de fornødne våben til at slå ISIL tilbage.
Og vi kan simpelt hen ikke forstå, at resten af Folketinget ikke vil forholde sig til den situation og til det konkrete bud, vi kommer med her.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-10-09:
Jeg tror, der må være startet et nyt system, det plejer at være efter partistørrelse.
Men der har måske været valg, hvad ved jeg.
Jeg vil i virkeligheden bare høre hr. Finn Sørensen om, nu hvor han har fortalt om alle de gode ting, Enhedslisten gerne vil lave, hvad man egentlig forestiller sig.
Nu har vi jo lagt frem, at vi vil have en minusvækst på 1½ pct.
Hvad forestiller hr. Finn Sørensen sig så, at han vil have i plusvækst?
Jeg går ikke ud fra, at det er 0,6 pct., som regeringen forestiller sig, vi er ude i.
Det må være noget væsentligt mere ambitiøst – eller hvad man nu skal kalde det.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Vi har lagt en stribe forslag frem om udvikling af den offentlige sektor, og de er finansieret alle sammen.
Vi har lagt en stribe forslag frem, der vil gavne beskæftigelsen i det her land med konkrete arbejdspladser i modsætning til den økonomiske politik, som Venstre og Konservative har stået for, og som regeringen desværre har tilsluttet sig i hvert fald grundprincipperne i, hvor man tror, at man kan løse beskæftigelsesproblemet ved at give skattelettelser til de rige og de højtlønnede her i landet.
Kristian Jensen (V), 2014-10-09:
Hr. Finn Sørensen brugte den passive vending »det skal være«.
Jeg spørger: Hvor er den henne?
Hvilken plan har Enhedslisten lagt frem, der viser, hvordan Enhedslisten synes økonomien skal udvikle sig frem mod,
lad os bare sige 2020, som er det årstal, vi andre bruger – regeringen bruger, og vi bruger – når vi siger, hvordan det skal udvikle sig?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Det fremgik jo sådan set af mine tidligere svar.
Det skal jo være en plan, hvor der er en langt bedre balance imellem den offentlige sektors vækst og væksten i bruttonationalproduktet, sådan at vi kan sikre velfærden i det her land.
Lene Espersen (KF), 2014-10-09:
Derfor vil jeg meget gerne høre hr. Finn Sørensen forklare her i Folketingssalen, hvordan Enhedslisten kan give en garanti for, at det at levere våben til kurderne i Kobani ikke bare er at overlevere en masse nye våben til ISIL.
Tina Nedergaard (V), 2014-10-09:
I den bedste af alle Enhedslistens verdener kan det godt være at man kunne forestille sig at man kunne komme på visit ovre hos finansministeren og så lave en finanslov, hvor man fik lidt af alt det, man ønsker sig, og mere til, så den offentlige sektor kunne blive boostet kombineret med bl.a. nogle massive forhøjelser af skatten på de højeste arbejdsindkomster i Danmark.
Det ville være den bedste af alle Enhedslistens verdener
Hvis man nu kender lidt til regeringen og finansministeren, kan man så forestille sig, at det ikke nødvendigvis er det, de bliver mødt med.
Derfor vil der opstå en realitet for Enhedslisten, og det er jo, at man skal prioritere, naturligvis medmindre man er parat til at vælte regeringen – ikke et ondt ord om det, hvis det skulle komme så vidt.
Men skulle det ikke være tilfældet, må Enhedslisten jo prioritere imellem de lovbundne udgifter, der er qua gældende lovgivning, herunder til asylansøgere, og nye bekostelige initiativer.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-10-09:
Ud over at jeg har lidt svært ved at forstå venstrefløjens evige optagethed af overførselsindkomster i stedet for arbejdspladser, har jeg bare et spørgsmål om dagpengene.
Da SF gik i regering i 2011 med fru Pia Olsen Dyhr som minister, accepterede man jo dagpengereformen som udgangspunkt.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-10-09:
Jeg synes, det er sjovt, at ordføreren er meget optaget af, at jeg kun taler om overførsler og ikke job, og så stiller han mig et spørgsmål om dagpengesystemet.
Men hvis jeg skal være ærlig, synes jeg måske, det tyder på, at ordføreren slet ikke har hørt min tale.
Det er noget af det, jeg har lavet som handelsminister i den tidligere regering, hvor SF sad, og hvor vi netop var meget optaget af, hvad det er, der styrker danske virksomheders position på det globale marked.
Det har også betydet, kan man jo se, at vores eksport stadig væk er stigende.
Så det er jo ikke, fordi SF ikke er optaget af job – det er noget af det, vi er allermest optaget af – men når folk mister deres job, skal man også være opmærksom på, at hvis der ikke er et socialt sikkerhedsnet, skaber vi øget ulighed her i landet.
Og øget ulighed skaber også øget utryghed, det skader mobiliteten på arbejdsmarkedet, og det skader sådan set også hele vores – hvis vi kommer til at se det på sigt – spørgsmål omkring kriminalitet og i virkeligheden udviklingen af velfærdssamfundet Danmark.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-10-09:
Der er nogle diskussioner, man måske ikke skal indlade sig på, og jeg tror, jeg har så mange uenigheder med fru Pia Olsen Dyhr om, hvordan man skaber arbejdspladser, at jeg tænkte, at det var for lidt at have et minut, men det kan jo være, vi får en anden lejlighed, hvor vi kan tale det mere igennem.
Jeg synes stadig, der bliver talt udenom, og det forstår jeg godt, for det ville jeg nok også gøre, hvis jeg stod og var politisk ordfører eller partileder for SF.
SF accepterede, at De Radikale bestemte dagpengepolitikken, ved at indtræde i regeringen.
Og jeg synes bare, også i respekt for Socialdemokraterne, at det er sådan lidt hyklerisk, at SF så nu går ud og siger: Nu kan Socialdemokraterne gøre det, SF ikke selv kunne.
For det ved fru Pia Olsen Dyhr jo godt ikke er rigtigt.
Så det hele er jo bare sådan en eller anden form for manipulation af vælgerne for at prøve at tiltrække flere stemmer til SF.
I har jo accepteret dagpengereformen, med fru Pia Olsen Dyhrs accept, fordi man takkede ja til en ministerpost.
Så dagpengereformen, som den er, med de fejl og mangler, den måtte have, er jo også noget, vi kan takke fru Pia Olsen Dyhr for ikke bliver lavet om i den her valgperiode, så tak for det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-10-09:
Jeg får næsten fornemmelsen af, at hr. Simon Emil Ammitzbøll havde lyst til, at vi skulle lave om på dagpengereformen.
Og det er fair nok, hvis Liberal Alliance nu også melder sig i koret af folk, der er blevet klogere – så er I hjertens velkomne.
I SF er vi ikke sådan, at vi sætter os ned og siger, at politik skal være, som det f.eks. var for 20 år siden.
Vi forholder os hele tiden til, at det forandrer sig.
Så når det ikke handler om 2.000-4.000 mennesker, der falder ud af dagpengesystemet, som vi så hr. Claus Hjort Frederiksen sige, da han trådte ud af Finansministeriets døre og havde lavet dagpengereformen i 2010, så bliver vi også nødt til at forholde os til det.
Vi taler om mere end 40.000 mennesker.
Vi har sammen med regeringen lavet nogle midlertidige ordninger, men de er da vel at mærke midlertidige.
Derfor bliver vi nødt til at tage det alvorligt, hvis vi ønsker at sikre det net under Danmark – et socialt sikkerhedsnet.
Det betyder altså ikke kun noget for dem, der har mistet deres arbejde, det betyder også rigtig meget for dem, der er på arbejdsmarkedet.
Tjek 3F's sidste undersøgelse af deres medlemmer: Det, der bekymrer dem allermest, er trygheden i forhold til deres arbejde.
Hvis de mister deres arbejde, er de bekymret for, om der er et sikkerhedsnet; de føler sig utrygge.
Det kan man godt sidde i Liberal Alliance og grine højt af, for de højtlønnede i Danmark har det jo godt, så hvorfor skal man bekymre sig om de andre?
Men jeg vil sige, at i SF er vi faktisk bekymrede for nogle af de mennesker, der også lever på randen af samfundet, og som har svært ved at finde arbejde.
Finn Thranum (V), 2014-10-09:
Hvorfor vil SF ikke være med til at skabe skatte- og afgiftslettelser for virksomhederne, så virksomhederne kan tilbyde endnu flere job?
Det må da være bedre at få et job end at få dagpenge.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-10-09:
I SF er vi meget optaget af at finde job og skabe job.
Vi har bl.a. med de to vækstpakker været med til at sætte store offentlige investeringer i gang.
Det ved vi betyder noget i forhold til at skabe nye arbejdspladser.
Da jeg var transportminister og vi rullede Femern Bælt-projektet ud, var et af elementerne jo også fremrykkede investeringer nede på Lolland-Falster, som vi vidste skabte job lokalt.
Private entreprenører bød ind.
Der blev endda også skabt lærepladser.
Vi er meget optaget af, hvad det er, der skaber arbejdspladser i Danmark.
Derfor har vi også deltaget aktivt i regeringens vækstteams.
Det skal der ikke være nogen tvivl om.
Så jeg forstår simpelt hen ikke den der modsætning, der handler om, at man ikke både kan skabe arbejdspladser og så tage sig ordentligt af de mennesker, der falder ud.
Det er den ene del.
Den anden del er det der med at tro, at skattelettelser bare i sig selv skaber arbejdspladser.
Vi har været med til bl.a. at lave en lettelse af energiafgiften, fordi vi anerkendte, at der var nogle virksomheder, der kom i klemme.
Men at tro, at bare man kaster penge efter folk, så skaber det arbejdspladser, er en præmis, jeg ikke anerkender, og jeg synes, man kunne se den under den borgerlige regering i 00'erne.
Finn Thranum (V), 2014-10-09:
Men altså, når SF vil bruge mange penge på dagpenge, så skaber det da i hvert fald ikke arbejdspladser.
Det må man da i hvert fald kunne konstatere.