Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-10-09:
3 år uden vækst, 3 års stilstand, 3 spildte år – der er brug for noget nyt, der er brug for noget andet, der er brug for vækst og arbejdspladser.
Først og fremmest er der brug for politikere, der er på borgernes side i stedet for at holde med systemet.
Vi skal væk fra overregulering, vi skal væk fra papirflyttere, vi skal væk fra pengespild i den offentlige sektor.
Vi skal have et samfund, hvor skolerne har fokus på børnenes læring; hvor politiet tager det alvorligt, når man har haft indbrud i sit hjem; hvor de gamle mennesker bliver behandlet som mennesker og ikke som udgifter.
Vi skal have et samfund, hvor vi giver mulighed til borgerne, og hvor vi ikke drukner i regler.
Som professor Verner C. Petersen skrev i bogen »Vildveje i velfærdsstaten« for nogle år siden: Vi ender med at blive døve og sløve af regulering, af sikringer og informationer.
Som i et kafkask system er det blevet vigtigere at have regler end at tænke sig om.
Det er altså vigtigere med bureaukrati end at tænke på mennesker.
Det giver dårligere service, det giver dårligere arbejdsforhold for de offentligt ansatte.
Det suger energi ud af mennesker og ind i systemet.
Det er ikke godt nok.
Jeg tror faktisk, at vi kan gøre det bedre.
Vi har brug for en politik, der står på de svagestes side.
Det er ubærligt, når børn svigtes af systemet.
Det er ubærligt, når narkomaner opfattes som kriminelle i stedet for som afhængige, der skal hjælpes.
Det er ubærligt, når mennesker med handicap bliver ofre for regelmikroskopister og ikke får den hjælp, de har brug for.
Det er ubærligt, når syge mennesker ikke får den behandling, som de har brug for.
Det skal vi ikke finde os i.
Det vil vi ikke finde os i. Liberal Alliance har en klar ambition om at være de svagestes advokat i Folketinget.
Vi skal gøre op med stik dem en check- og hold kæft og bliv væk-tilgangen til socialpolitikken.
I stedet for skal vi føre en socialpolitik, der inkluderer mennesker i fællesskabet.
Der er masser af mennesker, der er i det, man i Sverige kalder udenforskabet; dem skal vi have ind i fællesskabet med os andre.
I dagens Danmark gør vi det modsatte – det kan vi gøre bedre.
Danmark har brug for politikere, der værdsætter erhvervslivet.
Virksomhederne er byggestenene i dansk økonomi og i Danmarks vækstmuligheder.
Derfor foreslår vi fra Liberal Alliances side, at vi vil have markant lavere selskabsskat, markant lavere skat på arbejde både i top og i bund.
Og vi har det helt faste princip, at ingen skal betale til andre, før de kan forsørge sig selv – og derfor skal de have lov til at tjene 7.000 kr., før skattefar kommer på besøg.
Vi foreslår også en nedsættelse af Europas højeste energipriser.
Alt handler selvfølgelig ikke om skat og afgifter, men lavere skatter og afgifter er helt, helt afgørende for bedre konkurrenceevne og bedre vækstmuligheder.
I virkeligheden burde Folketinget vedtage et lovforslag om, at finansloven hvert år skulle sættes sådan sammen, at vi får mindst 3 pct.s vækst, så Danmark kan rykke.
Og jeg tænker ikke på sådan nogle fantasiskøn a la den nuværende regerings, men på en solid finanslov, der skaber rigtig vækst og rigtige muligheder – og ikke kun på papiret, når man vedtager finansloven, men også i den virkelige verden.
Vækst giver muligheder for, at virksomhederne kan gøre det bedre.
Vækst giver muligheder for, at flere kan få et arbejde.
Vækst giver muligheder for den enkelte familie.
Og vækst giver muligheder for, at vi har råd til at gøre noget for den syge, den gamle og den reelt arbejdsløse, som har brug for vores hjælp.
Overordnet set ønsker vi i Liberal Alliance på den korte bane kun én ting.
Vi ønsker os et folketingsvalg.
Det har vi ønsket os i 3 år, og vi har presset, vi har tryglet, vi har plaget statsministeren om at udskrive det.
Og i dag er vi så dér, hvor det i hvert fald er den sidste åbningsdebat, om ikke under den her regering – det håber jeg, syv-ni-tretten – så i hvert fald i denne valgperiode.
Så snart får vi det valg, hvor danskerne kan ændre flertallet i Folketinget, så man kan gennemføre en politik, der er på borgernes side; gennemføre en politik, der tager hånd om de svageste; gennemføre en politik, hvor man har fokus på, at erhvervslivet får bedre vilkår – så Danmark kan blive et land, hvor de dygtigste unge i verden har lyst til at flytte til; så Danmark kan blive et land, hvor nye virksomheder skyder op som paddehatte; så Danmark kan blive et land, hvor vi ser op til den flittige og altid husker den, der har brug for hjælp.
Sådan er det desværre ikke i dag.
Velfærdsstatens proselyttere har sat sig tungt på de dygtige, har svigtet de svageste og har glemt, hvordan man skaber forudsætninger for velstand og arbejdspladser.
Kun overførselsindkomster kan man diskutere til ulidelighed, mens økonomien er gået i stå.
I sidste valgperiode var det efterlønnen, man havde udset sig som det store dyr i åbenbaringen; uden den ville Danmark gå ad Pommern til.
Og nu har den yderste venstrefløj plus et par konsorter jo så udset sig dagpengene som det, der skal gøres noget ved; ellers går det hele fuldstændig ad Pommern til.
Det passer jo ikke.
Det er manipulation af befolkningen, og det er at tale om noget andet end det, der betyder noget, hvis almindelige mennesker skal have flere penge mellem hænderne, skal have bedre behandlinger på sygehusene, skal have bedre forhold for deres gamle mor på plejehjemmet, skal have en bedre skole, skal have et politi, der kommer til tiden, og skal have mulighed for at få et arbejde, hvis ikke man har det. Vi kan gøre det langt, langt bedre.
Det vil Liberal Alliance bidrage til.
Vi tvivler på, at det kommer før et valg, og det tror jeg i virkeligheden de fleste både i befolkningen og herinde godt ved.