runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Petersen (DF), 2009-03-24:
Når jeg hører ordførerne, synes jeg, jeg hører nogle sådan lidt fortvivlende ting.
Bl.a. fra fru Lise von Seelen hører jeg, at det er helt uforståeligt, at vi kommer med sådan et forslag her om ratificeringen af konventionen.
Jeg har faktisk været lidt i tvivl om, om vi overhovedet kunne gøre det, vi gør i dag, for vi har jo taget det med tillægsprotokollen før det med konventionen.
Nu er det jo sådan, at Folketinget skal godkende den her konvention her i huset, inden den overhovedet kan ratificeres, og så er spørgsmålet jo det her med, om det ene forslag skulle have været behandlet før det andet, for at det skulle være foregået i den rigtige rækkefølge.
Så vil jeg sige til fru Anne Baastrup, at datoen, man underskrev konventionen i FN, var den 13. december 2006 og ikke den 13. maj.
Så det er også lige en lille rettelse.
Men Dansk Folkeparti ønsker jo med det her forslag selvfølgelig at pålægge regeringen at få ratificeret den her FN-konvention i indeværende folketingsår.
Handicapkonventionen blev vedtaget i FN den 13. december 2006.
Danmark har i FN underskrevet konventionen sammen med 137 af FN's 192 medlemslande.
Konventionen skal bidrage til, at handicappede opnår samme rettigheder og muligheder, som andre mennesker har.
Ratifikationen af konventionen indebærer forbud imod alle former for forskelsbehandling af handicappede, uanset hvad grunden måtte være og i hvilken sammenhæng.
Konventionen handler bl.a. om lighed for loven, ligestilling og ikkediskrimination, tilgængelighed i vid forstand, retten til liv og personlig frihed, frihed for grusomheder og nedværdigende behandling, frihed fra at blive udnyttet, frihed for vold og misbrug, social beskyttelse og meget, meget mere.
Vi kan jo fra Dansk Folkepartis side kun sige, at vi er glade for, at man er nået dertil, at man har kunnet få sat en dato på fremsættelsen.
Jeg håber selvfølgelig som så mange andre, at der kommer nogle drøftelser om, hvordan vi kan skrue det her forslag sammen, og jeg kan jo kun sige igen og igen, at det kun kan gå for langsomt med at få ratificeret den her handicapkonvention.
Vi ser i Dansk Folkeparti selvfølgelig frem til både behandling af forslag og de drøftelser, der nu skal være.
Der er jo sket nogle ændringer her i løbet af dagen, og det gør selvfølgelig, at der ikke kan skabes flertal for nogen af de to forslag, hverken det foregående forslag eller vores.
Men det er da helt klart en stor glæde for Dansk Folkeparti, at vi har kunnet være med til at sørge for, at konventionen og de rettigheder, handicappede skal have, nu træder i kraft.
Vi håber selvfølgelig også, at der kommer nogle drøftelser omkring det her med, hvad vi kan gøre for at sikre, at man så også overholder den her konvention.
Men tusind tak til ministeren.
Vi ser frem til de drøftelser.
Lone Dybkjær (RV), 2009-03-24:
Nu synes jeg altid, man skal passe på med at udnævne sig selv til den, der har mest tilknytning til handicappede personer.
Det tror jeg ikke at fru Tina Petersen sådan fuldstændig grundlæggende ved for alle 179 folketingsmedlemmers vedkommende, så jeg synes bare ikke, det er nogen god argumentation.
Det andet er, at jeg ikke kan forstå, hvad man har imod det.
Fru Anne Baastrup har jo været inde på den udtømmende klageadgang, og hvad er det, man kan risikere, ved at der sidder nogle afrikanere og asiater?
Jeg kan forstå, at kerneproblemet er, at der sidder nogle afrikanere og nogle asiater et sted, som man kan klage til, og hvad er det så, man kan risikere som dansker, for bare at tage det?
Tina Petersen (DF), 2009-03-24:
Jeg vil give fru Lone Dybkjær ret i, at selvfølgelig kan jeg ikke stå her og forsværge, hvordan organisationerne rundt om i de 197 lande reagerer.
Men min politiske karriere startede faktisk i Dansk Handicap Forbund, hvor jeg var politisk repræsentant for forældregruppen i 4 år, så jeg synes nok, jeg ved, hvad jeg snakker om, og den frygt, jeg har, stammer højst sandsynligt derfra.
En organisation kan blive for stor i forhold til den enkelte svage.
Det er min opgave at forsvare de små i den gruppe, og min angst skyldes simpelt hen, at med de normer og den kultur, vi har inden for området, vil en sådan komité slet ikke være i stand til det.
Jeg er bange for, at det måske kan risikere at blive dårligere, end det er i dag.
Lone Dybkjær (RV), 2009-03-24:
[Lydudfald]
… men det var ikke det, jeg var inde på.
Jo, det sagde fru Tina Petersen, og det kan vi jo tage fra referatet.
Det sagde fru Tina Petersen faktisk meget berørt i starten, og det er så også i orden.
Det er, hvad det er.
Jeg synes også, vi skal beskytte den enkelte svage, men jeg kan bare ikke se, at det, at man får en ekstra mulighed, nødvendigvis gør, at den enkelte svage får det dårligere.
Det kan godt være, ligesom når man kan klage til Menneskerettighedsdomstolen, at der er nogle, der har bedre mulighed for det end andre; det kan jeg godt medgive.
Men det er jo ikke ensbetydende med, at den enkelte svage ikke får nogle muligheder, og det er selvfølgelig også vores opgave at sikre, at den pågældende får adgangen.
Men jeg kan simpelt hen ikke forstå argumentationen.
Tina Petersen (DF), 2009-03-24:
Altså, jeg bliver bare nødt til at sige til fru Anne Baastrup, at det er lidt trist at stå heroppe og høre, at hun ikke har læst det næste forslag.
Jeg forventer da, at ministeren forholder sig til, at der skal være nogle drøftelser af, hvad vi så kan gøre i stedet for, når vi nu ikke ratificerer en tillægsprotokol, for et eller andet skal der ske.
Men det er jo de drøftelser, der skal være efterfølgende.
Jeg synes ikke, at fru Anne Baastrup kan skyde, som hun gør, for det er ikke korrekt.
Det står ganske tydeligt og meget bestemt i mit eget beslutningsforslag, det, som Dansk Folkeparti har fremsat, og som vi behandler her efterfølgende.
Jeg forstår slet ikke diskussionen, for vi er jo alle sammen i bund og grund enige om det her.
Der er rigtig mange ting, som kan være meget svære at præcisere, når man læser konventionen, og i det års tid, jeg har studeret den konvention, har jeg også fundet ud af, at det er utrolig svært at implementere eller rette til i den danske lovgivning.
Som ministeren egentlig siger så smukt i dag, er det det, der er blevet brugt tid på, og alle har jo kunnet følge med på en hjemmeside.
Men hvis vi i en drøftelse i et udvalg kan blive enige om at sammensætte noget i lighed med en komité her i landet, som overvåger, at vi overholder konventionen fuldt ud, kan jeg simpelt hen ikke se andet, end at det er en fordel.
Lise von Seelen (S), 2009-03-24:
Det undrer mig, hvordan ordføreren kan forestille sig, at man kan indgå i et internationalt samarbejde om at finde nogle fælles pejlepunkter for områder, som vi jo gør i FN, når man samtidig siger, at vi ikke kan arbejde i et forum, hvor der sidder asiater eller afrikanere, fordi de ikke når os til sokkeholderne.
Hvordan kan ordføreren overhovedet forestille sig at vi som nation kan være med til at sætte en fornuftig og konstruktiv dagsordenen i et internationalt samarbejde, hvis man har den holdning, for jeg forstår, at ordføreren går ind for konventionen som sådan?
Tina Petersen (DF), 2009-03-24:
Jeg har kun ytret, at tillægsprotokollen kunne gå hen og blive et problem for mig og for Dansk Folkeparti, men konventionen som sådan er der jo ikke noget problem i.
Jeg tror, den har været meget svær at oversætte, og jeg tror også, den har været svær at implementere, for specielt på grund af den måde, den er sammensat på, og den måde, den er skrevet på, er det ikke noget, man bare gør.
Men intentionerne er positive og rigtig gode.
Jeg kan sige, at vi er bange for, at den lille kommer i klemme i systemet.
Det er det, der er problematikken, og derfor ønsker vi de drøftelser, der skal til, for at vi kan finde frem til et system herhjemme.
Jeg har været her i Tinget siden 2005, men jeg har endnu ikke oplevet, at der er nogen, der stiller sig kritisk an, når vi snakker om handicapområdet.
Jeg tror, at vi alle sammen gerne vil det bedste for de handicappede.
Lise von Seelen (S), 2009-03-24:
Hvis fru Tina Petersen ikke har opfattet, at nogen har talt kritisk om forholdene for de handicappede siden 2005, må fru Tina Petersen godt nok have været meget fraværende.
Men jeg vil gerne vende tilbage til, at man overhovedet ikke kan forestille sig en konvention se dagens lys, hvis man ikke samarbejder og er i dialog med mennesker fra både Asien og Afrika.
Jeg forstår, at fru Tina Petersen synes, de ikke når os til sokkeholderne, men jeg vil gerne spørge helt konkret: Hvorfor synes fru Tina Petersen, at handicappede ikke skal have de samme muligheder for at klage over en FN-konvention som andre borgergrupper, der er omfattet af FN-konventionerne?
Tina Petersen (DF), 2009-03-24:
Som ordfører bliver jeg først simpelt hen nødt til at sige, at man er nødt til at høre efter, hvad jeg siger heroppefra.
Jeg har ikke kritiseret handicappolitikken som sådan.
Jeg sagde, at der ikke har været kritik fra de politiske partier af det, vi vil.
Vi er alle sammen positivt indstillet, så jeg synes, den socialdemokratiske ordfører bør høre lidt efter, hvad der bliver sagt heroppe fra talerstolen.
En anden ting er, at vi stadig har en frygt for, at den lille kommer i klemme.
Vi er angst for, hvad der kan ske, hvis en mentalt eller fysisk handicappet ikke formår at magte den opgave, det er at klage.
Det kan være en hård opgave at klage, det kan tage årtier, vil jeg næsten sige, og skal jeg så være skyld i, at det kan komme til at tage 5-10 år længere?
Nej, hvis jeg kan korte det ned til 2 år, ville det være fint.
Lise von Seelen (S), 2009-03-24:
Jeg vil gerne lægge ud med at spørge ordføreren, om ordføreren mener, at det, vi skal gøre, er at inkorporere handicapkonventionen i dansk lovgivning.
Sådan hørte jeg ordføreren sige det.
Der er jo en væsentlig forskel på, om man vil inkorporere noget i dansk lovgivning, eller man vil ratificere noget i dansk lovgivning.
Men jeg forstår, at det, Venstres ordfører gerne vil, er at inkorporere det i dansk lovgivning.
Ellen Trane Nørby (V), 2009-03-24:
Det, vi fra Venstres side ønsker, og det, der er lagt op til, og det, processen hele tiden er gået hen imod - det var også det, jeg sagde i min ordførertale - er jo en ratifikation af FN's handicapkonvention.
Det er jo den proces, der er lagt op til.
Når jeg taler om, at man systematisk skal gennemgå lovgivningen, er det jo netop for at sikre, at den danske lovgivning er i overensstemmelse med de ting, vi jo så ratificerer, og med de ting, som den tidligere økonomi- og erhvervsminister Bendt Bendtsen undertegnede.
Jeg synes da, det er vigtigt, at vi sørger for, at alle ministerier i Danmark sådan set lever op til det, Danmark så har forpligtet sig til på det her punkt.
Nu er det jo ikke sådan, at konventionen er ren lovtekst.
Noget af det er jo hensigtserklæringer, og det er brede formuleringer, som jo derefter skal implementeres i forhold til dansk lovgivning, sådan at vi sørger for at leve op til de principper, der er.
Der har de forskellige lande jo valgt forskellige metoder.
I Danmark har vi valgt at ratificere den.
Lise von Seelen (S), 2009-03-24:
Ja, det var netop rigtigt.
Det var også derfor, det forbavsede mig lidt, at ordføreren formulerede sig sådan tidligere.
Jeg vil gerne vende tilbage til det der med, at vi ikke må svække det danske klage- og ankesystem.
Lidt senere siger ordføreren jo også selv, at det vil være ganske, ganske få sager, sandsynligvis, som handicappede og deres organisationer vil kunne rejse i det her internationale system.
Når det nu er så få sager, hvad er det så lige, vi er så bange for
Hvorfor er det så ikke, vi synes, at de handicappede skal have samme rettigheder som andre, der er omfattet af FN-konventioner?
Jeg deler nemlig det synspunkt, at det ikke vil være mange sager, og at det her overhovedet ikke vil være et angreb på vores nationale klage- og ankesystem på det sociale område.
Anne Baastrup (SF), 2009-03-24:
Jeg tror simpelt hen, at fru Tina Petersen slet ikke har sat sig ind i, hvad tillægsprotokollen er.
Forudsætningen for, at man overhovedet kan rette henvendelse til komiteen, er, at man har udtømt det danske retssystem, at man har været igennem det klagesystem, som er i Danmark.
Hvis man i den situation står og ikke kan få medhold og man oplever, at man ikke har fået de rettigheder, som konventionen giver en, kan man klage til komiteen, og hvis komiteen mener, at det er berettiget, kan den tage det op.
Hvis der er et eneste klageorgan i Danmark, man har overset, bliver den sendt tilbage.
Der er ingen ændringer for det enkelte menneske i Danmark, når man skal klage.
Det syntes jeg at fru Tina Petersen burde have sat sig ind i, inden vi andre kunne læse det her i avisen.
Ellen Trane Nørby (V), 2009-03-24:
Fra Venstres side ønsker vi, at det danske klagesystem og det danske ankesystem skal være så klart og være så tydeligt og tilgængeligt som overhovedet muligt, for det er jo der, det er vigtigt, at man som borger, hvis man føler sig uretmæssigt behandlet, kan gå hen.
Det er jo det, vi også ser på alle andre områder.
Jeg synes sådan set, at man nu forsøger at undervurdere de rettigheder, personer med handicap jo på tilsvarende vis som alle andre har i forhold til det generelle klagesystem, i forhold til det generelle FN-system, hvis man har en klage, hvor man mener ens menneskerettigheder er blevet overtrådt.
Det, vi bare siger fra Venstres side, er, at vi forholder os til det
der er også 22 andre EU-lande, der ikke har ønsket at underskrive tillægsprotokollen.
Vi ved ikke, hvordan komiteen kommer til at arbejde.
Vi ved ikke, hvad det er for en praksis, de vil lægge til grund for det arbejde, de vil lave.
Til gengæld ved vi, at komiteen jo allerede på det grundlag, at Danmark har ratificeret FN's handicapkonvention, løbende vil kigge på, hvad der sker i Danmark, vil gå ind og vurdere, om Danmark lever op til de forpligtelser og til de ting, vi har underskrevet, og som Danmark også skal afrapportere.
Det er jo den generelle og også den overordnede dialog om at sikre, at Danmark lever op til ordet i konventionen.
Tina Petersen (DF), 2009-03-24:
Jeg må jo sige, at vi lægger stærkt ud med heldigvis at få en positiv melding fra ministeren om, at der kommer et forslag fra regeringen selv, og det synes jeg er sympatisk.
Jeg er i bund og grund ganske enig med ministeren om intentionerne, men det, jeg kan være lidt ked af, er, at der skulle gå så lang tid.
Nu var Dansk Folkeparti de første, der spurgte ind til, hvorfor konventionen ikke var vedtaget og ratificeret her i Folketinget.
Det er den stadig ikke, men det håber vi selvfølgelig på at den bliver hurtigst muligt.
Dernæst vil jeg så hoppe videre til B 97, som er SF's forslag vedrørende tillægsprotokollen.
Jeg benægter ikke - og det kommer jeg aldrig til at jeg har haft stor sympati for tillægsprotokollen.
Det har jeg, fordi jeg syntes, den var en nødvendighed.
Jeg må også indrømme, at da jeg fik kigget nærmere og så sammensætningen af den komité, som skal sidde og forhandle de her ting, og da jeg så, hvor mange lande der faktisk havde tilsluttet sig, i forhold til hvor mange der er medlem af FN, så begyndte jeg at undre mig over det. Der var også andre ting, der begyndte at bekymre mig.
Jeg kan se i høringssvarene, at både professorer og formanden for handicaporganisationerne har meldt positivt tilbage på tillægsprotokollen, men der er en ting, jeg savner frygtelig meget: Hvor er den enkelte mor eller far henne, hvor er institutionen henne, hvor er plejefamilien henne?
Hvordan i himlens navn skulle alle de mennesker, jeg snakker om her, kunne overskue det store kompleks, FN er, og også dets klagegang?
Jeg mener helt bestemt, at Danmark er på et niveau i dag, hvor vi kan være stolte af os selv.
Vi ved godt, at vi kan gøre rigtig meget mere på det her område, når vi kigger ud i den store verden - mange af os har været ude og har set verden.
Og jeg må indrømme, at når jeg så ser denne komité med en sammensætning af afrikanere og asiater, så sidder jeg og tænker: Jamen hold da op, de når os jo ikke engang til sokkeholderne i ligeberettigelse.
Det er sagt hårdt, men det mener jeg.
Og jeg frygter, at de enkeltstående personer i Danmark, som ikke er med i de store organisationer som Dansk Handicapforbund, DGI osv., bliver taberne herhjemme, og det synes jeg absolut ikke er retfærdigt.
Derfor vil jeg sige, at jeg helt klart tilslutter mig og glæder mig frygtelig meget til, at ministeren kommer med et forslag.
Jeg er selvfølgelig ked af, at det ikke kunne blive vores, men det må jo være sagen, der er det afgørende, så vi glæder os rigtig meget, men vi kan ikke tilslutte os B 97.
Anne Baastrup (SF), 2009-03-24:
Den 15. januar er fru Tina Petersen citeret for at sige til Politikens journalist: »Konventionen er ikke noget værd, før vi har underskrevet den tillægsprotokol.
Overhovedet.
Jeg vil gerne have, at vi underskriver den med det samme«.
Jeg kan også forstå, at fru Tina Petersen på sin egen blog - jeg har ikke selv været inde at se det - i den grad har gennemheglet velfærdsministeren og skrevet, at fru Tina Petersen nok skal sørge for, at den her tillægsprotokol bliver skrevet under.
Så vil jeg høre: Er det den samme fru Tina Petersen, som står der?
Tina Petersen (DF), 2009-03-24:
Altså, nu har jeg med vilje ikke - som jeg oplever at fru Anne Baastrup tilfældigvis gør nogle gange - fjernet de indlæg, jeg har lagt på min egen personlige side.
Nej, det har jeg ikke, for som jeg sagde før, har jeg selv været meget positivt indstillet over for tillægsprotokollen.
Men jeg må jo også erkende, at der er kommet nogle bilag på bordet, som undrer mig meget, og som gør, at jeg bliver skræmt.
Nu er jeg nok den eneste herinde, der er i meget tæt berøring med, hvad det vil sige at have pårørende, der er meget handicappede, og som ikke vil være i stand til overhovedet at overskue, hvad det vil sige at gå til en klageinstans i FN og skulle ind i hele den tromle.
De mennesker, der sidder i en organisation, vil da være hjulpet langt hen ad vejen, men der er altså også mennesker, som ikke sidder i en organisation, og som ikke når ret langt med en klagesag.
Vivi Kier (KF), 2009-03-24:
I Danmark har vi en lang tradition for at ratificere internationale konventioner.
Det betyder, at vi lover, at den danske lovgivning skal leve op til principperne i de internationale konventioner.
Vi har derimod ingen tradition, dog med undtagelser, for at inkorporere internationale konventioner i dansk lov med deraf tilhørende monitoreringsorganer, dvs. klageinstanser og domstole.
Vi mener ikke fra konservativ side, at internationale organer skal bestemme, hvordan vi tilrettelægger vores ting i Danmark, når vi nu rent faktisk har lovet at leve op til principperne i konventionen.
Når der ikke er nogen fortolkningspraksis med hensyn til omfanget af forpligtelserne i relation til kulturelle, sociale og økonomiske rettigheder, så mener vi, at det er bedst, at danske politikere former handicappolitikken og ikke jurister og dommere fra andre lande.
Vi har et ganske godt klagesystem i Danmark for handicappede.
Det kan altid blive bedre, og det er vi altid villige til at arbejde for, men jeg synes også, det er vigtigt her at slå fast, at der ikke skal herske tvivl om, at vi som folkevalgte politikere skal arbejde videre med den danske handicappolitik.
Vi har et ansvar for, at flere handicappede har adgang til arbejdsmarkedet, at flere handicappede får den uddannelse, de ønsker sig, at tilgængeligheden bliver bedre, og at omsorg og pleje altid er i orden.
Det skal vi fortsat arbejde på, og det har vi et ansvar for, et ansvar, vi som konservative vedkender os.
Men tillægsprotokollen og det forslag, der ligger med B 97, kan vi ikke tilslutte os.
Lone Dybkjær (RV), 2009-03-24:
Det Radikale Venstre står selvfølgelig bag beslutningsforslaget, eftersom vi er med til at fremsætte det; derfor siger jeg jo også ja til det her.
Det, som jeg kunne forestille mig, er, at vi allerede nu prøver at diskutere, hvad vi så gør.
For det er jo klart nok, at der ikke er et flertal for en tillægsprotokol her i Folketinget.
Det var der noget, der tydede på at der var på et tidspunkt, men det er der åbenbart ikke.
Men så synes jeg måske, at vi kan skære debatten til, sådan at man blander alt muligt andet ind i den.
Og jeg kan med min bedste - bedste overbevisning ikke se, hvad det har med Durban II at gøre, vil jeg sige til ministeren.
Altså, det er ligesom en anden problemstilling.
Og jeg synes ikke, at vi har nogen glæde af at blande Durban II ind i det her.
Jeg synes, at det, som er ærgerligt ved, at vi ikke er med i tillægsprotokollen, er, som jeg også sagde under et af spørgsmålene, at vi heller ikke er med til at præge udviklingen.
Jeg synes, det er der, vi lider tabet.
Og det er der så ikke noget at gøre ved; der er ikke flertal for det, og så må vi så lide det tab.
Og jeg synes, at det surt.
Men det, jeg så godt kunne tænke mig at få oplyst under udvalgsarbejdet - det er mere for at foruddiskontere det - er, at med de konventioner, der er, hvor er der så tillægsprotokoller, og hvor er der tillægsprotokoller, vi ikke har underskrevet?
For det synes jeg også er lidt sigende for det her.
Hvis det er sådan, at det er alle tillægsprotokoller, vi sådan set underskriver, og handicaptillægsprotokollen er den eneste, vi ikke har underskrevet, synes jeg virkelig, at det virker mærkeligt.
Men det kan vi jo så arbejde med i udvalget.
Ting kræver jo flere ressourcer, i og med at man arbejder sammen internationalt.
Det er nok de faktiske forhold i jernindustrien.
Ellen Trane Nørby (V), 2009-03-24:
Fra Venstres side hilser vi beslutningsforslaget B 98 fra Dansk Folkeparti meget velkommen, for det er jo sådan set i høj grad et tegn på, at der blandt mange partier, ikke kun Dansk Folkeparti, er en meget, meget stor interesse for, hvor langt arbejdet med ratifikationen af FN's handicapkonvention er i dansk lovgivning.
Det hilser vi fra Venstres side meget velkommen.
Når vi ikke kan støtte B 98, sådan som det ligger nu, er det jo, fordi der, siden Danmark undertegnede FN's handicapkonvention, har været en meget klar plan for, hvordan den så skulle ratificeres i dansk lovgivning.
Der har, hvis man har fulgt arbejdet på Velfærdsministeriets hjemmeside, både foregået en meget bred høring af eksterne organisationer på området og en meget grundig gennemgang af samtlige ressortministeriers områder i Danmark for at sikre, at den ratifikation af FN’s handicapkonvention, som nu finder sted i Danmark, også kommer til at ske på en fuldstændig systematisk måde, hvor hver en sten er vendt i forhold til den nuværende lovgivning.
Derfor glæder det os meget i Venstre, at regeringen har meddelt, at beslutningsforslaget om ratifikationen af FN’s handicapkonvention fremsættes den 23. april på Danske Handicaporganisationers 75-års-jubilæumsdag, fordi FN’s handicapkonvention jo i høj grad er en meget stor anerkendelse af de rettigheder, mennesker med handicap har og skal have, af det store arbejde, der er blevet lavet, ikke bare i Danmark, men på globalt plan, for at sikre, at mennesker med handicap sikres rettigheder, sikres adgang, sikres tilgængelighed, sikres på en lang række områder.
Og der er ingen tvivl om, at FN’s handicapkonvention for mange sådan var kronen på værket i den proces.
Derfor tror jeg også, at det symbolsk betyder utrolig meget, at regeringens beslutningsforslag om ratifikationen bliver fremsat netop på DH’s jubilæumsdag den 23. april og forhåbentlig kan danne grundlag for, at vi får en rigtig god debat om, hvordan man så sikrer og arbejder videre med at sikre mennesker med handicaps rettigheder i det danske samfund.
Så fra Venstres side støtter vi meget, at Danmark nu får ratificeret FN’s handicapkonvention, men vi kan ikke støtte B 98, som det ligger nu.