Frank Aaen (EL), 2011-04-07:
Og tak for debatten.
Jeg vil sige, at selv om ministeren afviste vores forslag, i særdeleshed punkt 2 i forslaget, vil jeg alligevel sige tak for nogle positive bemærkninger om at ville sætte gang i nogle redegørelser og gøre sig seriøse overvejelser om, om man skal udvide den eksisterende ordning med nye former.
Det vil jeg tage som noget meget positivt.
Derfor vil jeg også starte med at sige tak til Dansk Folkepartis ordfører for de bemærkninger, som jo bl.a. havde den fordel, at de tog udgangspunkt i virkeligheden, i, hvordan det ser ud til at virke udeomkring, og at man ud fra det er åbne over for, at vi skal udvide ordningen med flere former, end der er i dag.
Der vil jeg sige med det samme, at vi naturligvis er utrolig villige til at tage en forhandling om det under udvalgsarbejdet.
Om det så kan føre frem til et ændringsforslag, eller om det kan føre frem til en beretning, er vi i hvert fald meget åbne over for det, så man ligesom får skubbet processen videre.
Det var det positive.
Så vi ser frem til det, der angår den første del, nemlig spørgsmålet om at udvide med andre former – jeg forstod, at ministeren måske var mest tiltalt af tabletformen, men ikke udelukker rygeheroin, og det synes jeg er rigtig positivt.
Hvad angår den anden del af forslaget, nemlig at få en redegørelse om, om man også kan udvide med at kunne tage doserne med hjem, har vi haft lidt debat om det i forbindelse med de korte bemærkninger.
Når vi foreslår en redegørelse, er det jo lige præcis, fordi vi ikke mener, at man bare kan beslutte at gøre noget sådant, men en redegørelse kan jo på en meget god måde få fordele og ulemper sat op over for hinanden.
Fordelene ved, at man skal møde op, er selvfølgelig dem, vi har været inde på, nemlig at det kan være en god måde for nogle at komme op om morgenen på, som vi har hørt i debatten.
Det kan for andre være en måde at komme i behandling og komme ud af sit misbrug på, mens det for andre igen kan være en ulempe, fordi det er besværligt i forbindelse med at have et socialt liv, i forbindelse med at være i aktivering, i forbindelse med at være i revalidering og på den måde komme ud af misbruget.
Der er det jo helt klart en ulempe måske at skulle bruge flere timer om dagen på at møde op, for så er man forhindret i at gøre nogle af de andre positive ting.
Jeg synes, at det vil være fint at få det redegjort.
Jeg vil da også sige, at det argument, der bliver brugt med, at vi ikke skal have mere heroin ud på markedet, er jeg selvfølgelig enig i.
Og det vil der med det her være en fare for, hvis man tog det forslag.
Men hvor meget skal man tillægge den fare i forhold til fordele og ulemper, som jeg har været inde på før, når vi ved, at markedet i forvejen flyder med heroin og stoffer og piller og alt muligt andet.
Det vil være en så marginal forøgelse af markedet, der vil blive tale om, at jeg synes, at man kan tillade sig at sige, at det problem måske er mindre end de fordele, man får, ved at folk kan få et lidt mere normalt liv, hvis de får lov til at tage doserne med hjem og bruge dem på den måde.
Jeg ved selvfølgelig godt, at den sender et politisk signal, som man måske ikke er så glade for at få ud, nemlig at nu begynder Folketinget at overveje, om folk skal have heroin med hjem, som de kan gå ud og sælge på gaden.
Det forstår jeg godt.
Men spørgsmålet er, om ikke det problem, vi har, er så stort, at man skal overveje, hvordan man kan hjælpe flere mennesker end dem, vi i øjeblikket prøver at hjælpe og har fået fat i og vil få fat i.
Der må jeg indrømme, at den afvisning forstår jeg trods alt ikke, men der kan jeg tydeligt se, at der ikke er noget flertal i Folketinget for det, som det ser ud, og det må vi jo så give afkald på, det giver selvfølgelig sig selv.
Men kan vi være med til at skabe et flertal for et eller andet, hvad angår udvidelsen af mulighederne for at hjælpe folk i den eksisterende ordning, vil vi selvfølgelig forfølge dem, så vi ser frem til udvalgsarbejdet.