Villum Christensen (LA), 2015-03-24:
Tak for det.
Lovforslaget, vi her behandler, har til formål at sikre, at VE-loven opfylder nye retningslinjer fra EU-Kommissionen i medfør af nogle afgørelser, som bl.a. indebærer, at Energinet.dk giver tilsagn om pristillæg til el, vind og sol forud for projektets opstart.
Herudover er der en række andre ændringer i det 61 sider lange lovforslag – eksempelvis, at kraftværkerne nu også kan få støtte ved omstilling til biomasse, mens andre projekter kan få lidt mindre end forudsat, nemlig de kystnære vindmøller.
De mange bestemmelser frem og tilbage dækker over det forhold, at når man skal reparere på et kludetæppe bestående af nærmest en sump af modsatrettede tilskud og afgifter, får man en masse nye problemer, som man herefter om føje måneder eller år må ændre endnu en gang.
Det vil være en ongoing proces, gætter jeg på, og det planstyrede energisystem indhentes hele tiden af nye teknologier, nye priser og nye muligheder, som planøkonomien ikke kunne forudse.
Det bedste eksempel er teknologien på solcelleområdet.
Uanset EU's indblanding hist og pist og en stop and go-lovgivning herindefra, som vi har set så mange gange, så mener vi ikke, at dette tilskuds- og afgiftsregime er godt for nogen – måske undtaget dem, som selvfølgelig nyder godt af tilskuddene.
De kommende vindmølleparker, Horns Rev 3 og Kriegers Flak, vil med udgangspunkt i de erfaringer, vi har gjort indtil nu, formentlig komme op i nærheden af yderligere 3 mia. kr. i PSO-afgift, hvorved vi vælger at bruge 10 mia. kr., svarende til 2-3 supersygehuse, fordi vi skal kunne sige til andre lande: Se nu, hvor høj en vindandel, vi har i vores energisystem.
I dette Folketing stiler vi efter et bestemt tal, koste hvad det vil, også selv om der ingen miljøeffekt er, ligesom da vi diskuterede biobrændsels bæredygtighed i sidste uge.
Og kører man videre med de her milliardinvesteringer, synes vi altså, at det er ret afgørende, at der også reelt er tale om bæredygtighed.
Liberal Alliance har jo valgt at stå uden for den her aftale.
Vi siger nej og deltager ikke i den her diskussion, og selv om det her lovforslag kan se fredsommeligt ud, som det jo gør på overfladen, så medvirker vi ikke til noget, der på den måde understøtter den meget kraftige vindudbygning, som sender vores virksomheder til tælling eller i bedste fald ud af landet.
Nej, lad os holde en pause med al den her driftsstøtte, til teknologierne er modne, så vi undgår at spilde borgernes penge.
Som det allerede er nævnt, gør det ingen forskel for Danmark, om vi underskriver denne Dohaaftale eller ej.
Kyotoaftalen som sådan har desværre heller ikke gjort den store forskel i den globale sammenhæng.
Der, hvor den har haft størst virkning, har været på skatteborgernes pengepung.
Mens vi globalt set har brugt i størrelsesordenen 700 mia. dollar årligt til at reducere CO2-udledningen, er situationen i dag efter utallige topmøder og tonsvis af gode intentioner derhenne, at vi i dag får omkring 0,4 pct. af vores energi fra sol og vind – 0,4 pct.!
Da Det Internationale Energiagentur kom med den første prognose for 2040, understregede de, at selv om alle regeringer lever op til deres grønne målsætninger, hvilket naturligvis er totalt uopnåeligt, vil vi om 25 år, altså i 2040, få en andel, der sniger sig op på 2,2 pct., fra sol og vind.
Det burde således ikke være svært at se, at denne såkaldte reduktionsvej, som Kyotoaftalen bygger på, er en blindgyde.
Omkostningerne bliver i virkeligheden på denne måde også meget, meget dyrere end de skader, man prøver at forhindre.
Hele denne tankegang om at drive en udvikling og få innovation ved hjælp af dyre tilskud, tror vi heller ikke på.
Pc'en, og hvad der fulgte, kan vel næppe hævdes at være båret af tilskud, lige så vel som internettet vel heller ikke blev en realitet, fordi man ville spare frimærker.
Nej, innovation kommer simpelt hen ikke ved at subsidiere, hvilket bl.a. en tysk parlamentarisk kommission også godtgjorde, efter den enorme satsning på solceller blev sat i kritisk lys i Tyskland.
Får man masser af tilskud, er det med at få hevet nogle varer ned af hylderne og få kradset nogle af skatteborgernes penge ind, og så er det også mindre nødvendigt at være innovativ.
Mens de tyske solceller nu ligger fast på tagene og skal have milliarder af euro i tilskud de næste mange år, oversvømmes markedet nu af stadig billigere solceller fra Østen, mens produktion og arbejdspladser jo altså er tjekket ud af Tyskland.
Der er masser af eksempler.
Energipriserne kom cirka en tredjedel ned i USA efter skifergassen, og det er jo faktisk en af de helt, helt store vækstdrivere i den amerikanske økonomi.
Alle disse ord er for at sige, at vi reelt ikke tror på nytten af principperne i Kyotoaftalen.
Reelt får man ikke resultater på bundlinjen globalt set, før de fornybare energikilder bliver billigere end de fossile.
Så mere af principielle grunde stemmer vi så imod det her beslutningsforslag.