Martin Henriksen (DF), 2010-03-02:
Socialdemokraternes beslutningsforslag kan Dansk Folkeparti ikke støtte.
Et stykke ad vejen er vi ikke enige i de redskaber, som forslaget omhandler, og visse elementer af forslaget er meget vidtgående – for vidtgående til, at Dansk Folkeparti med udgangspunkt i det her beslutningsforslag kan tilslutte sig det.
Dog er der punkter, som jeg mener vil kunne danne baggrund for drøftelser i både Socialudvalget, i Boligudvalget og i regi af de årlige satspuljeforhandlinger.
Vi skal hele tiden forsøge at blive bedre til at hjælpe de socialt udsatte grupper, som af den ene eller anden grund ikke kan få hverdagen til at hænge sammen på grund af økonomien, sociale forhold eller andre elementer.
Socialdemokraterne er inde på, at børnefamilien skal tilbydes en ny bolig, der så vidt muligt skal være billigere end den tidligere.
Børnene skal bevare den nuværende folkeskole og bevare deres omgangskreds.
Det tvivler jeg på, og jeg vil meget nødig udstede garantier, som kan være meget vanskelige at leve op til.
Det synes jeg heller ikke er rimeligt over for dem, som forslaget handler om.
Der er jo allerede en lovsikret ret for børnefamilier til at få anvist midlertidigt husly, hvis de bliver sat ud af deres bolig.
Det synes jeg er væsentligt at understrege.
Skulle der være enkelte sager i kommunerne, hvor det imod den nuværende lovgivnings hensigt alligevel er sket, synes jeg, at det skal frem, eksempelvis under udvalgsbehandlingen.
Socialdemokraterne foreslår også, at udsatte børnefamilier – ikke kun personer på overførselsindkomster, men også lønmodtagere – skal acceptere at blive sat under offentlig administration, såfremt de vælger at modtage kommunens hjælp til en ny bolig.
At opstille et krav over for socialt udsatte børnefamilier eller andre for den sags skyld, der går på, at hvis man vil have kommunens hjælp, skal man overlade sin økonomi til det offentlige, er efter min opfattelse meget vidtgående.
Jeg frygter, at visse familier med god ret vil frabede sig offentlig hjælp, hvis de samtidig ikke må styre deres egen økonomi.
Jeg vil sige, at vi forstår problemligestillingen, og vi vil også gerne diskutere, om man kan udvide regelsættet, der er omkring at administrere en borgers økonomi, og vi vil også godt bede ministeriet vurdere konsekvenserne af en udvidelse, men et så firkantet krav, som bliver opstillet i beslutningsforslaget, vil jeg gerne advare imod.
Derudover foreslås det at indføre en pligt for private udlejere til at advare kommunen, når en lejer er på vej ud af lejemålet på grund af manglende betaling af husleje.
Nu sker størstedelen af udsættelserne i den almene boligsektor, og derfor er det selvfølgelig først og fremmest her, der skal sættes ind.
Så vil jeg også kort komme ind på det, der omhandler de sociale ydelser.
De nuværende regler sikrer imod, at der opstår situationer, hvor hårdtarbejdende danskere med et lavtlønnet arbejde oplever, at personer på offentlig forsørgelse får mere ind på kontoen.
Det ville jo være en uholdbar situation, og hvilken forklaring vil venstrefløjen tilbyde de borgere, der arbejder og selv tjener deres penge, men som vil kunne få mere ud af at være arbejdsløse?
Det er et åbenlyst dilemma, som ingen på venstrefløjen endnu har forholdt sig til, og det synes jeg er tankevækkende.
Der skal være balance og sammenhæng mellem på den ene side beskæftigelsespolitikken og på den anden side socialpolitikken.
De to skal langt hen ad vejen gå hånd i hånd.
Jeg mener ikke, at venstrefløjen har forstået denne sammenhæng, og derfor er der en tendens til at dele socialpolitik op i en blok og beskæftigelse i en anden blok.
Disse udgangspunkter og disse principper gælder alle uanset social status.
Det var ordene.