runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Gjerskov (S), 2007-02-20:
Jeg synes, det er vigtigt at holde fast i, at Socialdemokratiet hele tiden gerne har villet have et ernæringsmærke.
Socialdemokratiet har bakket op om hvert eneste af regeringens initiativer over for detailhandelen for at finde en løsning.
Sidst det her blev debatteret i salen, havde vi jo stadig væk et håb om, at detailhandelen rent faktisk frivilligt ville gå med til at lave et ernæringsmærke.
Vi står i dag et væsentligt andet sted og må sige, at ministeren er kommet ud fra forhandlingerne med detailhandelen og har måttet opgive.
Detailhandelen vil ikke lade forbrugerne vide, hvad det er, varerne indeholder, detailhandelen vil ikke gøre det nemt for de danske forbrugere at vælge de sunde varer.
Det vil detailhandelen ikke, og det vil regeringen åbenbart heller ikke, for det eneste, man kan hamle op med, er et hemmeligt mærke, som skal ligge ude på internettet.
Det kan vi altså ikke bruge til ret meget.
Vi vil have et mærke, som er på varerne.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-02-20:
Jeg tror, at det her lovforslag er et af de vigtigste lovforslag, jeg som ordfører i min tid som folketingsmedlem har haft.
For det her lovforslag sætter nye og klare regler op for, hvad der skal ske med børnene, når forældrene ikke længere lever sammen.
Derfor vil jeg også gerne indledningsvis slå fast, at jeg er utrolig glad for, at alle Folketingets partier står sammen i den her sag.
For nok kan vi ofte være politisk uenige om dette og hint, men det er utrolig vigtigt, at det i fremtiden er sådan, at man som barn i Danmark ved, hvilke regler der gælder, uanset hvilken farve en fremtidig regering har.
Man kan faktisk lidt højtideligt sige, at sagen har været for stor til at være partipolitisk, og netop den ånd synes jeg har gennemsyret hele forhandlingsforløbet, som vi har været igennem, og det har været et rigtig godt forløb.
Der er mange gode ting, som kan fremhæves i loven, og jeg vil benytte lejligheden til at tage nogle enkelte ting frem.
Det har været diskuteret meget, om det er mødrene eller fædrene, der er vindere eller tabere, når lovforslaget om nogen tid bliver vedtaget.
Jeg kan allerede nu afsløre, hvem vinderen bliver: Det bliver børnene.
Og det er netop det udgangspunkt, som jeg oplevede at alle forhandlere gik til forhandlinger med: at børnene skal være vinderne.
Denne lov er hverken blevet til for fædrenes eller mødrenes Fttmo055.fm Page 3998
Friday, June 15, 2007 1:58 PM skyld, men for børnenes.
Derfor bliver det grundlæggende princip fremover, at afgørelser skal træffes ud fra, hvad der er bedst for barnet.
Med det princip følger, at forældrene skal tage ansvar for barnet og samarbejde om væsentlige beslutninger.
En anden ting, som jeg gerne vil fremhæve, er, at forældrene med den nye lov som udgangspunkt skal have fælles forældremyndighed, også efter et brud.
Det er samtidig sådan, at retten kan ophæve den fælles forældremyndighed, hvis der ligger tungtvejende grunde bag at gøre det.
Det sidste, jeg vil nævne, er, at børnene selv skal inddrages i sagerne omkring forældremyndighed.
Der skal ikke herske tvivl om, at netop det at inddrage børnene er noget af det, som vi i Venstre har gjort os mange tanker om, for det er efter vores mening meget vigtigt og godt, at børnene bliver hørt, men det er også klart, at vi har haft nogle bekymringer om, hvordan sådanne samtaler skal foregå.
For det er helt afgørende, at børnene ikke føler, at det er dem, der f.eks. selv skal træffe en beslutning om, hvor de skal bo.
Men vi mener som sagt, at det er godt at høre barnets betragtninger, og så er det selvfølgelig også sådan, at det bliver børnesagkyndige, der skal foretage samtalen.
På den måde mener vi at vi har sikret os mod, at beslutningerne bliver lagt på barnet, men det er naturligvis noget, som vi vil følge og holde øje med, og det har jeg også forstået at der er bred enighed om blandt Folketingets partier.
Samlet set er vi rigtig godt tilfredse med både hele forløbet omkring forhandlingerne og selve resultatet, for det er blevet rigtig flot.
Så vi glæder os over, at det er et samlet Folketing, der står bag loven, og vi stemmer selvfølgelig også for.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-02-20:
Jeg kan kun gentage, at jeg ikke har haft kendskab til, at sådan nogle forhold skulle gøre sig gældende.
Havde jeg haft det, havde jeg øjeblikkelig sat ind over for det.
Jeg er enig i, at der skal fokus på klagemuligheden og klageadgangen, og som jeg tidligere har nævnt i dag, vil det indgå i den undersøgelse.
Jeg vil simpelt hen spørge kommuner og regioner, hvordan man behandler klager, og hvor langt de når: Får den, der klager, altid et svar, eller hvordan griber man det an?
Jeg synes, det er vigtigt, at der er nogle forhold og, hvad skal man sige, en situation, hvor man selvfølgelig kan tage klager op og kan påpege nogle kritiske punkter og få en diskussion om, hvorvidt de forhold er acceptable eller ej.
Jeg ved bl.a., at der er kommet spørgsmål over fra Folketinget, som nu vil gøre, at vi vil gå ind i det.
Det vil vi naturligvis undersøge nærmere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Mette Frederiksen (S), 2007-02-20:
Det lyder mærkeligt, at TV 2 på baggrund af to dokumentarprogrammer vist af TV 2 i de forgangne 2 uger har modtaget flere tusinde henvendelser, og at Socialministeriet igennem de senere år ikke har modtaget en eneste henvendelse.
Er det virkelig korrekt, at der ikke er tilgået så meget som ét eneste telefonopkald, et eneste brev, en eneste mail fra enten brugere, pårørende eller ansatte om udviklingshæmmedes vilkår i Danmark?
Derudover vil jeg sige: Skulle det måske ikke lige præcis danne grundlag for, at vi får kigget på klageadgangen, altså sikret, at man, hvad enten man er bruger og har ressourcerne til det eller er pårørende eller ansat, får en mulighed for meget konkret at sige fra, og at man, når man siger fra, også kan være sikker på, at f.eks. en uvildig instans undersøger, hvordan tingene faktisk gør sig gældende?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-02-20:
Ja, jeg må sige, at det kommer fuldstændig bag på mig.
Havde jeg haft det mindste kendskab til, at der var så grelle forhold nogle steder, havde jeg selvfølgelig øjeblikkelig grebet ind.
Nu har vi så fået sat fokus på det her, og det synes jeg er rigtig godt, for det, der foregår, er helt uacceptabelt.
Det er også derfor, jeg nu følger det op med en række initiativer, for vi skal selvfølgelig have rettet op på de her forhold og sørge for, at man andre steder får tjekket efter, om forholdene egentlig er i orden.
Der hilser jeg det velkommen, at både kommuner og regioner har meldt sig på banen, har taget ansvaret på sig med hensyn til at finde ud af, hvordan det her kunne gå så gruelig galt.
Jeg får også redegørelser om de konkrete situationer, og det er jo bl.a. for at finde ud af, hvad der gik galt, hvor svigtet var, sådan at vi kan sætte ind over for det.
Jeg er enig i, at der er behov for at have fokus på uddannelser og især på kompetencer.
Nu bliver grunduddannelsen jo også mere målrettet efter de ændringer, der er sket.
Men jeg synes, det er værd at notere sig, at vi altså også har oplevet, hvordan uddannede medarbejdere har stået magtesløse i situationen, og derfor er det nok så vigtigt at prøve at se på kompetencerne.
Og der er det jo først og fremmest afgørende, at der er en synlig og en nærværende leder, der formår at få fulgt op på det, hvis der er medarbejdere, der mangler kompetencer, der mangler de redskaber, der skal til for at håndtere de forskellige situationer, og en leder, der er i stand til, som jeg har været inde på tidligere, at omsætte værdigrundlaget til noget, medarbejderne kan forholde sig til og kan bruge i dagligdagen.
Så det er helt tydeligt, at det er et vigtigt område.
Så synes jeg også, for nu at yde andre retfærdighed, at der heldigvis er nogle rigtig gode eksempler, hvor medarbejderne har arbejdet meget målrettet med, at de vil gøre mere ud af, hvad det egentlig er for nogle ressourcer, beboerne har.
Der har jo netop for nylig været gode eksempler fremme, hvor man ved at køre nogle projekter faktisk har fundet ud af, at der er beboere, der havde mange flere ressourcer, end de egentlig troede, og som nu formår at bruge dem på en rigtig positiv måde, og som inddrages meget mere aktivt i hverdagen.
Mette Frederiksen (S), 2007-02-20:
Jamen jeg spørger også lidt til, hvad ministerens egen idé er.
Det er udmærket med arbejdsgrupper og undersøgelser.
Noget af det, vi ser i de her to dokumentarudsendelser, er jo et personale, der helt, helt, helt forkert ikke har adgang til ny og relevant viden om gruppen af voksne udviklingshæmmede.
De aner simpelt hen ikke, at man med den her gruppe mennesker kan nå meget langt med de rigtige pædagogiske redskaber og med den rigtige faglige indsats.
Og det vil sige, at de taler mod bedre vidende, når vi f.eks. hører ansatte i udsendelserne, der siger, at man ikke kan nå den pågældende autist, at man ikke kan kommunikere med den og den person.
Det er simpelt hen forkert.
Altså, voksne udviklingshæmmede har mange ressourcer, og hvis man sætter ind på rigtig vis, kan de leve et meget, meget, ja, endda godt liv.
Og derfor helt konkret: Er ministeren enig med os i Socialdemokratiet i, at der er behov for at kvalificere ansatte, der arbejder med den her gruppe, f.eks. ved at lave en slags overbygningsuddannelse på pædagoguddannelsen, sådan at vi sikrer, at den faglige viden, der bør danne grundlag for arbejdet med voksne udviklingshæmmede, også er det, som alle ansatte får adgang til?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-02-20:
Det er jo lige præcis derfor, jeg synes, det er så vigtigt at spørge både kommuner og regioner om, hvordan de egentlig følger op på det.
Og der vil jeg gerne igen understrege, at det jo ikke bare skal være ud fra den forpligtelse, man har
Fttmo055.fm Page 3994
Friday, June 15, 2007 1:58 PM
om at føre tilsyn med institutioner, men det skal også være med hensyn til kommunernes forpligtelse til at følge op på tilsyn med den enkelte borger, der er på en institution, altså det personrelaterede tilsyn.
Jeg synes, det er nødvendigt at lave den undersøgelse for at følge op på det, og som jeg har givet melding om, er jeg parat til, hvis det er nødvendigt, at skærpe kravene til tilsynene, men vi skal selvfølgelig også tage højde for de forskelligheder, der kan være på institutionerne.
Så nu får vi et bedre kendskab til de forhold, og samtidig har jeg jo, som netop bebudet, nedsat en arbejdsgruppe til at prøve at se på, hvordan værdierne kan komme til at fylde meget mere hos medarbejderne.
Jeg har også fået afsat ressourcer til – og vi er ved at udmønte muligheden for – at ledere kan komme på efteruddannelse, og det er jo for netop at understøtte det ansvar, kommuner og regioner har med hensyn til at sikre uddannelser.
Så jeg synes faktisk, vi har taget en hel del politiske initiativer for netop at følge op på det her og for at hindre lignende forhold andre steder.
Mette Frederiksen (S), 2007-02-20:
Nu kan jeg så forstå, at ministeren ønsker at igangsætte en undersøgelse for at afdække, hvordan forholdene i det hele taget ser ud for den her gruppe af mennesker i vores samfund, og det er sådan set udmærket.
Men jeg vil gerne allerede nu have lov til at spørge regeringen om, hvilke øvrige initiativer der er på vej.
For undersøgelser kan selvfølgelig give ministeren et bedre grundlag for at udtale sig omkring udviklingshæmmede og de vilkår, de lever under i Danmark, men de mennesker, der bor ude i de her bofællesskaber på bostederne nu, og ikke mindst deres pårørende har jo i dag behov for at vide, hvilke politiske initiativer der bliver sat i gang med det samme.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-02-20:
Jeg kan sige, at arbejdsgruppen allerede er nedsat, og der har været positive tilbagemeldinger om, at man gerne vil medvirke til at løfte den her udfordring om at prøve at se, hvordan vi får etikken og moralen til at fylde meget mere i det daglige arbejde.
Det har været nogle meget barske udsendelser at se, men det er jo rigtig godt, at der er kommet fokus på, at kulturen altså er meget kritisabel nogle steder.
Derfor synes jeg, det er så vigtigt, at vi netop følger op på, hvordan det så ser ud andre steder.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 86
Tina Petersen (DF), 2007-02-20:
Jeg håber også, at forældre eller i hvert tilfælde de grupper, som repræsenteres rundtomkring i handicaporganisationerne, har mulighed for at deltage i det her arbejdsgruppemiljø.
Til sidst vil jeg så sige, at jeg inderligt håber, at det i hvert tilfælde med den dokumentarudsendelse, der har været om de to steder her, giver lidt stof til eftertanke, i hvert fald med hensyn til tilsyn osv., og at man måske begynder at arbejde ud fra at skulle gøre nye tiltag for at undgå lige netop de her sager fremover.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-02-20:
Friday, June 15, 2007 1:58 PM
hvordan man bedst kan arbejde med det og få medarbejderne til at respektere det i dagligdagen.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi ikke skærer alle over en kam.
Men vi har så set nogle billeder på, at der er medarbejdere, der simpelt hen ikke magter situationen, og der er det jo vigtigt, at de så får bygget de kompetencer på, så de ikke står dér og føler afmagt over for, hvordan de skal tackle de konflikter, der opstår.
Det er jeg enig i der skal ses nærmere på, og jeg er også fuldstændig enig med fru Tina Petersen i, at handleplanerne jo er der for at blive brugt, og dem skal der følges op på.
De skal ikke, som nogen antydede, bare stå på en hylde og samle støv og blive overset.
Altså, hele ideen med at lave en handleplan er jo, at man tager udgangspunkt i den med hensyn til, hvad man skal gøre over for den her beboer.
Tina Petersen (DF), 2007-02-20:
Jeg fortsætter.
Vi snakkede om det her omkring ledelse og medarbejdere.
Det skal jo ikke være nogen hemmelighed, at Dansk Folkeparti absolut ønsker at få et kodeks her, altså et etisk kodeks for, hvordan man forholder sig til de her mennesker.
Måske burde man et eller andet sted åbne op for nye metoder og nye tiltag på området, specielt med hensyn til det med, om man kan rykke holdningen til de her mennesker eller ej.
Så jeg håber, at ministeren med et sådant kodeks i hvert tilfælde vil sætte et punktum dér, så vi får noget at arbejde ud fra.
En anden ting er jo handlingsplanerne.
Vi ser ofte på de her institutioner, at handlingsplanerne ikke bliver fulgt, og det undrer mig – specielt mig, vil jeg sige – meget, at det kan lade sig gøre.
Mette Frederiksen (S), 2007-02-20:
Der er jo ikke nogen som helst tvivl om, at vi har tusindvis af medarbejdere i den offentlige sektor, der hver eneste dag leverer et fantastisk godt stykke arbejde under svære arbejdsbetingelser og med målgrupper, som kræver et enormt overskud både menneskeligt og fagligt.
Men samtidig kan vi jo også konstatere, at der på en række institutioner sker meget alvorlige fejl.
Jeg tror, de fleste politikere, der er involveret på det her område, har fået masser af henvendelser de senere uger, og jeg ved, at alene TV 2 har fået tusindvis af henvendelser fra pårørende, brugere og ansatte om tilsvarende fejl.
Fttmo055.fm Page 3995 Friday, June 15, 2007 1:58 PM
Det får mig til at stille et spørgsmål til ministeren, nemlig: Har Socialministeriet i de år, ministeren har været socialminister i Danmark, ikke fået en eneste henvendelse om lignende problemer, f.eks. på bosteder eller i bofællesskaber?
Kommer det fuldstændig bag på ministeren og ministeriet, at der sker denne type systemfejl, hvad angår voksne udviklingshæmmede i Danmark?
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-20:
Det er rigtigt, at etik og økologi ikke er præcis det samme, men det er ikke særlig svært at sætte nogle rammer for etiske produktionsmåder.
Det er ikke særlig svært, og det må ordføreren da medgive.
Der er jo opridset punkter her, bl.a. børnearbejde, organisationsfrihed osv.
Det kan man da godt sætte på formel og bruge.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-02-20:
Nej, i Venstre er vi store tilhængere af økologimærket, som i øvrigt er et af de mærker, der fungerer rigtig godt, og som der er meget, meget stort kendskab til blandt forbrugerne.
Det hilser jeg med glæde velkommen, og jeg er meget, meget glad for, at forbrugernes opmærksomhed netop i så høj grad hviler på økologimærket.
Men der er jo forskel på, om man har produceret inden for den økologiske lovgivning, og om man overholder det, og så på at sætte etik på formel.
Jeg ville da gerne vide, hvordan hr. Poul Henrik Hedeboe ville sætte etik på formel.
Det er meget, meget svært.
Det er faktisk også derfor, at hr. Poul Henrik Hedeboe og alle andre er fritstillet, når vi diskuterer etiske spørgsmål her i Folketingssalen.
Man kan ikke sætte etik på formel på samme måde.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-20:
Jeg vil spørge Venstres ordfører, om Venstre også er imod økologimærket og den ordning, der er med miljømærkerne, og hvad forskellen er over til det område her.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-02-20:
I beslutningsforslag nr. B 17, som Enhedslisten har fremsat, foreslås det, at vi skal oprette en etisk mærkningsordning.
Denne mærkning skal f.eks. fortælle forbrugerne, om produktet er produceret i overensstemmelse med grundlæggende arbejdstagerrettigheder og menneskerettigheder, herunder om der er organisationsfrihed og ret til kollektive forhandlinger.
Fttmo055.fm Page 4013
Friday, June 15, 2007 1:58 PM
I Venstre er vi helt enige i, at god forbrugerinformation er vigtig, men vi er ikke tilhængere af, at der skal oprettes et stort og bureaukratisk apparat, ja, for at sige det lige ud, et apparat af smagsdommere, der skal vurdere, hvad god etik er.
Etik kan ikke sættes på formel, og det er forskelligt fra virksomhed til virksomhed, hvilke rettigheder der er relevante at sætte fokus på.
Jeg vil samtidig henlede opmærksomheden på Max Havelaar-mærket, som er et privat mærke og et meget velfungerende mærke.
Max Havelaar-mærket er et glimrende eksempel på, at alting ikke altid behøver at være statsligt finansieret og drevet, for at det faktisk fungerer rigtig godt.
I Venstre er vi meget opmærksomme på, at det er vigtigt, at virksomhederne har nogle støtteværktøjer til f.eks. at stille etiske krav til deres leverandører.
Derfor er vi også, hvilket den konservative minister allerede har nævnt, ligesom regeringen stor tilhænger af CSR-kompasset.
Det er vi også i Venstre, fordi vi mener, at det er et rigtig godt støtteværktøj for virksomhederne til at lave nogle erklæringer til deres leverandører om, hvilke krav der skal opfyldes, og samtidig også til at overvåge, om kravene rent faktisk bliver overholdt.
I Venstre er vi meget optaget af forbrugerinformation og af, at forbrugeroplysningen skal være i orden, men vi mener simpelt hen ikke, at der er behov for et egentlig etisk mærke.
Så Venstre støtter ikke forslaget.
Lone Dybkjær (RV), 2007-02-20:
Det er mere, fordi ministeren sagde: Vi mødes om 1 år.
Altså, det virkede sådan, at så ses vi i øvrigt ikke undervejs.
Der vil jeg sådan bare lige understrege, også hvis der skulle være enkelte, der følger det her et eller andet sted, at vi selvfølgelig mødes før det – men vi mødes ikke om det, som vi ikke kan afklare før om 1 år, hvor vi kan se, hvordan det har udviklet sig på 1 år.
Selvfølgelig mødes vi undervejs også for simpelt hen at høre, om der kommer nogle synspunkter, som vi ikke har været opmærksomme på, og som vi derfor skal tage op, eller for at understrege nogle ting, som måske kan misforstås.
Det er klart, at en ting er, at vi skal se på nogle lovændringer, men vi mødes selvfølgelig undervejs.
Hvis der kommer henvendelser og nye, gode argumenter på banen, lytter vi til det og ser selvfølgelig på, om der er noget, vi kan gøre.
Helt enig.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslagene overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Martin Henriksen (DF), 2007-02-20:
Det synes jeg er rigtig godt, og det ser vi frem til.
Jeg håber så, at det kan blive et ændringsforslag til den her lov.
Så vil jeg også godt komme ind på det, som jeg selv var inde på i min ordførertale, og som ministeren også var inde på, omkring det her med at ansvarliggøre børnene. Jeg vil bare sikre mig, at ministeren er meget obs på, at når vi nu siger, at vi så at sige nedsætter aldersgrænsen fra 12 til 7 år – selv om aldersgrænsen i dag er 12 år, er det jo faktisk, så vidt jeg husker, i 80 pct. af sagerne, at børnene bliver hørt alligevel, selv om de er under 12 år – er man meget opmærksom på fra ministeriets side at sige, og det er også det, som eksempelvis Familiestyrelsen og statsforvaltningerne skal være opmærksom på, at når man hører børn, inddrager børns mening, så får man gjort det klokkeklart for de medarbejdere, der er derude, at man på ingen måde må ansvarliggøre børnene i den her proces.
Så jeg vil bare endnu en gang anmode om, at ministeriet er meget opmærksom på den del af det.
Og jeg ved, at man også er meget opmærksom på det i forvaltningerne og i ministeriet, så det tager vi med.
Børnene skal inddrages, men de skal ikke tage ansvar i de her sager.
Jeg vil gerne høre ministeren om – vi har også talt om det før i kredsen af partier omkring forslaget og også med justitsministeren – den her problemstilling, der er omkring fri proces.
Så vidt jeg husker, vedtog et enigt Folketing for ikke så lang tid siden, at når man kigger på, om en forælder har ret til at få fri proces, skal man fremover kigge på den samlede indkomst, hvis nu forælderen bor sammen med en person.
Og det kan godt være hensigtsmæssigt og er egentlig et sundt princip, men fordi der nu bliver mulighed for at rejse nogle nye sager, vil der givetvis være nogle, som har en forventning om, at de regler, som har været gældende lige indtil slutningen af 2006, også vil være gældende, når den her lov træder i kraft.
Er det rigtigt forstået?
Der kom et svar i går, som jeg kort er blevet orienteret om, men jeg vil gerne kende indholdet i det hundrede procent, inden jeg fremlægger det for Folketinget, og så vil jeg sørge for, at det bliver oversendt til alle partiernes ordførere.
Men der er fundet en rigtig god løsning på det, og jeg sender den over til ordførerne, og så kan vi få tilbagemeldinger derfra.
Men der er set på det her med fri proces.