Dennis Flydtkjær (DF), 2012-05-31:
Først vil jeg sige tak for debatten, selv om den ikke har udviklet sig helt, som jeg havde håbet på.
Sådan er det jo nogle gange, og det må man tage med.
Når man ser på dyreværnslovens § 1, ser man, at der står: »Dyr skal behandles forsvarligt og beskyttes bedst muligt mod smerte, lidelse, angst, varigt men og væsentlig ulempe«.
Det er jeg sådan set fuldstændig enig i, men problemet er jo bare, at det er utrolig svært at bevise for den udøvende magt, altså politiet.
Dyret kan jo naturligvis ikke svare på, om det er blevet misbrugt.
Hvem skal komme og sige, om det gjorde ondt på det?
Hvordan finder man ud af, om det har været angst?
Det er jo ret umuligt, og jeg synes da, det kunne være oplagt, at vi greb muligheden for at få lavet en klar lovhjemmel om, at det her synes vi ikke er o.k.
Alle rundtom i salen her udtrykker jo enighed om, at der skal tages afstand fra seksuel udnyttelse af dyr, men jeg synes, det er utrolig ærgerligt, at vi ikke kan stå sammen om at sende et klart signal om, at det her vil vi ikke være med til.
Det er sådan, at dyrene er under menneskenes ansvar, så derfor er det også vores ansvar, at de behandles anstændigt og ikke misbruges seksuelt.
For de kan jo netop ikke selv sige fra over for de her ting.
Det er simpelt hen vores ansvar at sørge for, at de bliver behandlet ordentligt.
Som jeg nævnte i et af mine spørgsmål: Kunne man forestille sig, at man kunne bruge dyreværnslovens § 1 om væsentlig ulempe og smerte på f.eks. en retarderet eller en handikappet person?
De kan jo heller ikke selv sige fra.
Skulle det så være o.k., at man misbrugte dem?
Der tror jeg at vi alle sammen ville sige nej, men jeg synes alligevel, det er en god sammenligning.
Hvorfor skal man acceptere det ét sted, når man så et andet sted vælger at sige, at så er en vag paragraf er god nok?
Jeg synes, det er ret tyndt, at vi ikke kan sende et klart signal om, at det her er uacceptabelt.
Så vil jeg hurtigt lige nævne den her dyreundersøgelse fra Justitsministeriets Forskningskontor, som i august 2011 afsluttede en undersøgelse.
Flere partier har jo sagt, at det her bare er en genfremsættelse, og at man ikke forstår, hvorfor Dansk Folkeparti bliver ved med at fremsætte det.
Men det gør vi jo, fordi der er kommet den her nye rapport, som fortæller, at 17 pct. af dyrlægerne har haft mistanke om eller har oplevet, at dyr er blevet misbrugt på den ene eller den anden måde.
Det synes jeg da er et ret højt tal, og som sagt er der helt klart også et stort mørketal i det her.
Jeg tror, de fleste ville være lede ved det og lade være med at gå til lægen og i stedet lade dyret lide og måske til sidst gå bort.
Som jeg også nævnte – jeg tror, det var for fødevareministeren – er det i øvrigt nøjagtig samme resultat af undersøgelsen, som man har fået i Norge, og som dér var basis for, at man så kunne lave det her forbud.
Jeg har fundet nogle eksempler i den rapport, som jeg egentlig havde planlagt jeg ikke ville sige hernede, for de er lidt vulgære, og jeg er heller klar over, om man må bruge de ord, der står i rapporten, hernede i salen.
Men jeg har faktisk besluttet mig for at læse nogle af dem op, for de viser lidt, hvor ulækkert det her på en eller anden måde er.
Og jeg vil læse dem op for at overbevise de mennesker, som her i salen giver sådan lidt indtryk af, at man ikke føler, at det foregår, eller sætter spørgsmålstegn ved, om det overhovedet er et problem.
Nogle af de ting, som dyrlægerne har skrevet, er, at de har haft oplevelser om det.
En af dyrlægerne skriver, at en hund havde et kondom hængende ud af anus, det var et tilfælde, han havde oplevet – formanden må stoppe mig, hvis det bliver nogle for træls ord, men det er altså nogle voldsomme tilfælde, der står om i rapporten.
Der var også en hund, der var blevet mishandlet og var død, og under obduktionen fandt man sæd i endetarmen på hunden.
Der er tre tilfælde, hvor de skriver om, at dyr var nødt til at blive aflivet.
Der var endda et andet tilfælde – det er så lidt mere makabert – og jeg citerer, hvad der ordret står i spørgeundersøgelsen: »Ejeren led overlast. En mand, der fik en hanhund til at indføre penis i sin endetarm, hvorved de hang sammen i næsten en time.
Et andet eksempel: »Manden ringede bestyrtet og fortalte, at konen ikke kunne komme fri af hunden, og hvad han skulle gøre.
Altså, det er noget, der foregår derude.
Det er ikke bare en myte, og det er ikke bare noget, vi i Dansk Folkeparti jævnligt prøver at piske op til en stor sag.
Det er altså et problem, som jeg synes vi burde tage seriøst, ligesom man har gjort det i en række andre lande.
Det er jo sådan, at næsten alle vores nabolande nu har lavet et forbud mod dyresex, hvor Danmark kommer til at stå tilbage som et slags slaraffenland, hvor man kan gå hen og finde et dyrebordel eller en anden ting, hvor man så kan få lov til at misbruge dyr i fred og ro.
Jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at vi skal stå som det sidste land, der er en slags fristed for de her ubehagelige ting.
I Dansk Folkeparti føler vi, at det simpelt hen er uacceptabelt, og derfor vil vi nok også blive ved med at tage kampen op fremover.
Det er heldigvis sådan i Folketinget, at man kan blive ved med at kæmpe for de sager, man nu står for.
For os er det helt klart, at seksuel udnyttelse af dyr er uacceptabelt.
Derfor mener vi også, at man i en kommende lovgivning – som der desværre ikke er udsigt til – skal lave en klar lovhjemmel om, at al seksuel udnyttelse af dyr er uacceptabel, og at det ikke blot skal være som i dag, hvor det er betinget af lidelse eller smerte.