Pelle Dragsted (EL), 2016-05-17:
Det synes jeg er rigtig positivt.
Om det her forslag bliver vedtaget eller ej, er jo ikke det vigtigste.
Det vigtigste er, at vi ender et sted, hvor vi ikke står med et forkrøblet dansk realkreditinstitut som følge af nogle beslutninger fra Basel, som vi ikke har været med til at tage, og som implementeres i dansk lov.
Tak for debatten.
Det har været en god debat, og jeg synes, jeg vil starte med at sige, at det er rigtig positivt, at der er så klar en bekymring for, hvor de Basel IV-krav kan ende henne.
Og det er jo ikke så mærkeligt, for de fleste af os har siddet i eksperthøringer og andet og har hørt den store bekymring, som der er.
Det er selvfølgelig også, fordi vi har set, hvad der er sket.
Det er jo ikke forbigået særlig manges opmærksomhed, at der i her i januar, tror jeg det var,
landede en kedelig regning fra Nykredit og Totalkredit hos rigtig mange danske boligejere, hvor bidragssatserne blev skruet op, under henvisning til at man var bekymret for, at de her krav ville stige.
Så det er sådan set udgangspunktet for vores beslutningsforslag.
Så er der blevet sagt nogle ting, som jeg er lidt ked af, nemlig at der skulle være tale om sololøb og paradeforslag og taktik.
Det er der faktisk ikke.
Vi fremsatte det her forslag, da den her sag kørte i højeste gear, fordi vi er bekymrede og synes, at det ville være en god idé at få en debat om det i Folketingssalen.
Vi er helt indstillet på at lande det her i mindelighed, hvis der kan opnås enighed om en beretning i udvalget.
Der blev også talt om en bekymring for, om en dansk undtagelse og særregler ville betyde, at investorernes tillid vil falde.
Jeg anerkender fuldstændig bekymringen, men der er jo altså også en bekymring, som handler om, hvad der kan ske, hvis vi bliver omfattet af nogle kapitalkrav, der betyder, at vores realkreditinstitutter skal hæve bidragssatserne markant eller kapitalisere sig på en måde, de ikke kan.
Hvad kan det ikke føre til af tvangsauktioner og andre ting, som i samme grad kan svække tilliden til det danske realkreditsystem?
Så det er egentlig ud fra en ærlig bekymring, at vi fremsætter det her forslag.
Jeg vil også gerne sige tak til ministeren.
Jeg har jo selvfølgelig fulgt med i de initiativer, der er blevet taget, og det møde, der er blevet holdt, og jeg har også noteret mig en meget skarp formulering fra ministeren om at trække en streg i sandet.
Sådan tror jeg der blev sagt i forbindelse med mødet, og det er jo sådan set det, vi gerne vil med det her forslag, altså trække en streg i sandet og sige, at det altså er noget, der i den grad bekymrer os her i Danmark.
Jeg vil ikke gentage, hvad det hele handler om.
Men man kan sige, at der er flere bekymringer forbundet med det her.
En ting er jo spørgsmålet om en fordyrelse af danskernes lån.
Rigtig mange af os sidder med lån, og det er jo en vigtig del af vores privatøkonomi.
Herinde snakker vi utrolig meget om f.eks. skat, og hvis der kommer en lille skatteforøgelse, er det virkelig noget, der kan få mange op af stolene, og hvis man får en skattelettelse på 100 kr. om måneden, er det noget, som enhver regering fejrer med pomp og pragt.
Men mange de mennesker, som har modtaget sådan et brev fra et realkreditinstitut, har altså mistet flere hundrede kroner om måneden i bidragssatser.
Så det er en sag, som vi er nødt til at tage alvorligt.
Den anden side af det er noget, vi er rigtig kede af i Enhedslisten, og det er, at de her krav jo er medvirkende til at presse en udvikling frem, hvor realkreditinstitutterne holder op med at være det, som de har været i dansk historie, nemlig kundejede og kundekontrollerede realkreditinstitutter.
Det er jo noget helt unikt ved de danske realkreditinstitutter, hvad mange har snakket om.
De er faktisk ejet af kunderne, eller var ejet af kunderne.
Der er faktisk desværre kun et af dem tilbage, resten er blevet opslugt af store finansielle supermarkeder, som f.eks. Danske Bank.
Nykredit er stadig væk ejet af Nykredits kunder, og det er en rigtig genial ordning, for det betyder jo, at hvis det er kunderne, der ejer realkreditinstituttet, så indkræves der selvfølgelig ikke højere bidragssatser end nødvendigt.
Hvorfor skulle man dog sætte sine egne bidragssatser op.
Men når der kommer en bank og private aktionærer ind som ejere, så er det pludselig noget andet, for så er bidragssatserne et håndtag, man kan skrue på, for at øge sin indtjening.
Og det ser man jo også.
Nykredit har jo begrundet deres ønske om at gå på børsen med de her nye kapitalkrav.
Man kan så diskutere, om det argument er reelt eller ej.
Jeg har mine tvivl, men det er i hvert fald det argument, Nykredit bruger.
De krav, som bliver stillet fra Basel, hvor vi slet ikke sidder med ved bordet, og som senere bliver implementeret af EU – nogle via Folketinget og nogle direkte – kan med andre ord altså være med til at undergrave noget, som jeg synes er så vigtigt og har været sådan en god del af de danske realkreditvæsen, altså dybest set en slags andelstanke, som har betydet, at vi har haft en mere gennemsigtig og mere demokratisk og ikke mindst billigere boligfinansiering i Danmark.
Så også af den årsag, altså at de her kapitalkrav undergraver vores mulighed for at fastholde det andelsbaserede, foreningsbaserede, kundeejede, kundekontrollerede kreditsystem, er det så vigtigt, at vi får skærmet de danske realkreditinstitutter mod nogle krav, som er unødvendige, og som slet ikke er tilpasset det realkreditsystem, vi har i Danmark.
For jeg er selvfølgelig fuldstændig enig i det med regulering; vi er ikke imod regulering.
Vi er bestemt heller ikke imod internationale aftaler om regulering af de finansielle institutioner.
Det er bare vigtigt, at det er en regulering, som ikke bliver sådan en one size fits all, men som faktisk tager højde for de særlige forhold i de enkelte lande.
Så ved jeg godt, som De Radikales ordfører siger, at der selvfølgelig også er lande, som kommer med ikke så seriøse hensigter, når den slags ting skal forhandles, selvfølgelig er der det.
Men i vores tilfælde, i Danmarks tilfælde, mener jeg sådan set at det er fuldstændig reelt.
Derfor er det også positivt, at regeringen har taget sådan en proaktiv tilgang til det.
Så igen vil jeg bare sige tak for en god debat.
Jeg håber på, at vi i udvalget kan vedtage en beretning, som, om jeg så må sige, giver regeringen – kan man sige et rygstød? – og som i hvert fald udtrykker Folketingets forventning og opbakning til, at regeringen efter bedste evne skærmer den danske realkreditsektor mod krav, som kan fordyre det for danske boligejere, og som kan undergrave den foreningsstyrede og medlemsstyrede struktur, som vi har haft gennem 200 år, og som vi desværre næsten er ved at vinke farvel til.