Hans Andersen (V), 2013-04-23:
Tak for det.
Indtil nu har vikararbejde ikke været specifikt lovreguleret i Danmark.
L 209, som vi skal behandle i dag, er et forslag til ny lov, der gennemfører et EU-direktiv fra 2008 om vikararbejde.
Formålet er at beskytte vikaransatte i vikarbureauer, forbedre kvaliteten af vikararbejde ved at indføre et ligebehandlingsprincip, der gælder for vikaransatte, anerkende vikarbureauer som arbejdsgivere og etablere passende rammer for vikararbejde med henblik på at skabe arbejdspladser og fleksible former for arbejde.
Direktivet skulle have været gennemført i dansk ret senest den 5. december 2011, men forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter om implementeringen og særlig ligebehandlingsprincippet har forsinket processen.
Med den nye lov sikres det, at vikardirektivets ligebehandlingsprincip bliver gældende, det vil sige, at vikarbureauerne forpligtes til at sikre, at vikarer mindst skal behandles på lige fod med de fastansatte medarbejdere, når de sendes ud på forskellige brugervirksomheder.
Det gælder i forhold til arbejdstidens længde, overarbejde, pauser, hvileperioder, natarbejde, ferie, helligdage og aflønning.
Samtidig indeholder forslaget en adgang til at fravige ligebehandlingsprincippet, hvis vikarerne er omfattet af en kollektiv overenskomst på det relevante område.
I den forbindelse stilles et krav om, at der skal være mindst en af de mest repræsentative danske arbejdsmarkedsparter i overenskomsten.
I praksis vil det være overenskomster, der hører under DA og LO, for visse ansættelsesområder er det FA, AC og FTF samt KL, regionerne og staten.
Udenlandske og ikkerepræsentative overenskomster vil dermed ikke kunne bruges til at fravige princippet.
Lovens kapitel 3 handler om de forpligtelser, brugervirksomhederne skal have, en undtagelse er dog, hvis virksomheden kan dokumentere, at vikarer på grund af kollektive overenskomster er sikret samme ret.
Det drejer sig bl.a. om information, om eventuelle ledige stillinger i virksomheden og adgang til kollektive faciliteter og goder.
En anden del af den her nye lov er, at bureauerne ikke må forhindre en vikar i at blive fastansat eller indgå en arbejdsaftale på virksomheden efter udsendelsens ophør.
Bureauet må på den anden side heller ikke kræve betaling fra vikaren for at hjælpe med en fastansættelse eller arbejdsaftale.
Det nævnes desuden, at en vikar efter anmodning til bureauet skal have ret til at få oplysninger om de ansættelsesvilkår, der er gældende under udsendelsen til en brugervirksomhed.
De økonomiske konsekvenser forventes at være begrænsede, men nogle af vikarbureauerne vil få øgede udgifter i forbindelse med ligebehandling og administration.
Til sidst kan det nævnes, at loven vil træde i kraft den 1. juli 2013.
I Venstre mener vi, at der er en række gode grunde til at stemme ja til det her forslag.
En af de væsentligste er, at vi modvirker social dumping på vikarområdet, vikarernes rettigheder sikres, og samtidig implementeres direktivet i den danske lov på en fleksibel måde, og det er en fordel for den store organiserede del af vikarbranchen.
De bureauer, der gennem mange år har aftalt regler og ordninger, som sikrer ordentlige løn- og ansættelsesvilkår, kan altså fortsætte med at anvende deres overenskomster.
Som endnu en god grund kan nævnes, at Europa-Kommissionen har reageret på Danmarks manglende implementering.
Vedtagelsen af loven haster derfor, hvis vi skal undgå en traktatkrænkelsessag.
Så på den baggrund vil Venstre stemme for lovforslaget.