runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Poulsen (NY), 2008-04-29:
Så ministeren forventede en total redegørelse for alle elementer i det her spørgsmål, som ministeren samtidig fortæller at man har bokset med i mange år og ved mange lejligheder.
Det ligger oplyst.
I den ene rapport efter den anden, i den ene betænkning efter den anden - man behøver ikke at gå længere end til Sverige - kan man få svar på alle de her spørgsmål.
Det er mærkeligt, at vi ikke kan gå ind i det her, uden at det skal føres tilbage på, hvem der har rejst spørgsmålet.
Jeg synes, at det her bærer meget, meget præg af en afvisning, fordi det ikke er de rigtige, der fremsætter forslaget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-04-29:
Nu er det jo sådan, at regeringen ikke kan stille spørgsmål til oppositionen.
Men hvis en opposition ønsker et forslag gennemført, må den jo bruge sine argumenter, og det mest naturlige er jo, at man så netop i sit beslutningsforslag skriver om al den viden, som spørgeren mener der er.
Der er jo andre partier, der gennem årene har lavet meget fyldige beslutningsforslag.
Men jeg synes, at det, når man ønsker et ældgammelt princip totalt ændret, må være rigtigt at komme med den tekniske indvending, at det ikke er til at tage alvorligt, når der er 15 linjer om, at det helt fundamentale princip skal ændres på et halvt år.
Det må jeg have lov at sige ikke er seriøst.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-04-29:
Det er jo altid lidt fornøjeligt at blive irettesat af ministeren, og nu hører vi så, at det her forslag ikke er seriøst, og at det er sjusket.
Jeg kan ikke rigtig forstå, hvori det useriøse består.
Det vil jeg gerne vide mere om.
Det er jo heller ikke sådan, at ministeren ikke kan få svar på de spørgsmål, der findes.
22 ud af 27 lande i EU-området har jo besvaret de spørgsmål.
Vi er jo ikke ligefrem pionerer på det her område.
Så jeg synes, at der ligger utrolig meget viden på det her område, og jeg synes, at det mere virker, som om afsenderen er forkert.
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-04-29:
Det kan jeg ikke svare hr. Naser Khader på.
For det er sådan i Venstre, at vi debatterer internt i folketingsgruppen om, hvordan vi ser på enkeltforslag med baggrund i den viden, vi har.
Jeg må sige, at med hensyn til det beslutningsforslag, som Ny Alliance har fremsat i dag, er vores viden simpelt hen ikke god nok til, at vi rask væk vil vælge at sige ja, fordi vi kan se, at dobbelt statsborgerskab er bedre end enkelt statsborgerskab.
For det mener vi sådan set ikke er klarlagt med det beslutningsforslag, der ligger her.
Vi ønsker at få en meget større viden.
Når vi har en større viden, tager vi diskussionen i Venstres folketingsgruppe igen, og jeg kan ikke sige, hvordan udfaldet af den diskussion vil blive.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-04-29:
Det er bestemt et spændende forslag, som vi skal tage stilling til her i dag.
Et klik med musen, og så er man der; et tryk på en knap, og så kan man tale med en ven, der sidder på den anden side af jorden.
Det er en verden, hvor meget har ændret sig, siden vi sidst diskuterede statsborgerskab her i Danmark.
Og hvis vi kigger ud i Europa for at se, hvordan det forholder sig med dobbelt statsborgerskab, er det sådan både-og.
I Norge, som jo er et land, vi normalt sammenligner os med her i Danmark, har man besluttet at afvise muligheden for dobbelt statsborgerskab, hvorimod Sverige har indført reglen om dobbelt statsborgerskab.
Selvfølgelig må jeg jo erkende, at når 22 af 27 lande i EU har dobbelt statsborgerskab, bliver vi her i Danmark også nødt til at undersøge forudsætningerne grundigt for et eventuelt politisk skift.
I søndags var der jo som sagt statsborgerskabsdag her i Danmark, og jeg må da indrømme, at det gjorde indtryk på mig, når jeg stod og talte med borgere, som var lykkelige for at slippe af med deres tidligere statsborgerskab, i og med at de har været forfulgte i hjemlandet.
Det giver mig også en eller anden fornemmelse af, at vi skal tænke os meget, meget grundigt om, hvis vi vil indføre dobbelt statsborgerskab her i Danmark.
Så som sådan er vi faktisk af den opfattelse, at det beslutningsforslag, vi står over for her, ikke er godt nok, i forhold til at vi objektivt kan vurdere, om vi er for eller imod et dobbelt statsborgerskab.
Det er simpelt hen for spinkelt og uigennemskueligt, og vi ønsker ligesom Venstre at afvente den høring, der skal være i Indfødsretsudvalget her i maj måned.
Den ser vi frem til, og vi håber, at den vil være med til at give os en grundig indsigt i de kompleksiteter, som det her forslag medfører.
Så på nuværende tidspunkt vil vi afvente behandlingen i udvalget.
Og jeg kan lige så godt sige på forhånd, at jeg heller ikke kan sige ja eller nej til, om en høring falder ud til en positiv eller en negativ side.
I Socialdemokratiet tager vi også diskussionerne på den baggrund, som den viden, vi nu har tilgængelig, giver os.
Så det vil vi forholde os til på det tidspunkt.
Søren Krarup (DF), 2008-04-29:
Jeg vil da ikke bestride, at de pågældende kan have de følelser.
Men jeg kalder det for føleri, når det alligevel fører til, at de opgiver det, som følelserne er knyttet til, nemlig det danske statsborgerskab, og hvis jeg skulle bruge et endnu ubehageligere ord, ville jeg kalde det en form for sentimentalitet, som karakteristisk og logisk nok bruges til afpresning i deres gamle land for at opnå det, som jo vil betyde, at deres selvforståelse af det gamle land begynder at gå i opløsning.
Det er jo det, Ny Alliances forslag sigter efter, derfor er det slet ikke så uskyldigt, som det ser ud til, og derfor er jeg ubetinget modstander af det.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-04-29:
Det er rigtigt, som hr. Søren Krarup siger, at ambassadører er et udtryk, man bruger i mange sammenhænge.
Men jeg må dog sige, at den ene efter den anden af de næsten 10.000 mennesker, som har ønsket dobbelt statsborgerskab, fremhæver, hvordan de oplever og hvordan de føler sig som ambassadører for dette land, og mener hr. Søren Krarup, at de følelser, som disse mennesker, der i deres hjerter er gode danskere, har, er fuldstændig forkerte?
Søren Krarup (DF), 2008-04-29:
Nej, det ikke rimeligt, for det er et brud på selve betydningen af statsborgerskab.
Jeg sagde jo i min indledning, at de danskere, der udvandrede til f.eks. USA og Argentina, da godt vidste, hvad de gjorde.
De søgte nye livsmuligheder, men det betød ikke, at de derfor afbrød forbindelsen til deres gamle land.
Vistnok her i efteråret skal jeg på foredragsrejse til de danske i Argentina, men de ved da godt, at de er argentinske statsborgere, for de har respekt for virkeligheden.
Jeg kunne have lyst til - det har jeg ikke gjort, men jeg har egentlig haft meget lyst til at citere Søren Kierkegaard, som skriver i »Øjeblikket«: Vær pjat, og du skal se alle vanskeligheder forsvinde.
Gør dig til én den ene dag, til en anden den næste dag og til en tredje den tredje dag, så bliver alting meget nemmere.
Men virkeligheden er ikke så nem.
Naser Khader (NY), 2008-04-29:
Jeg vil meget gerne have svar på den første del af mit spørgsmål: Er det ikke rimeligt, at danskere, der bosætter sig i Australien, USA, Canada osv., og opnår statsborgerskab her og deltager i samfundslivet, også kan beholde deres danske statsborgerskab?
Søren Krarup (DF), 2008-04-29:
Forholdet er jo, at siden 1898 har loven nøje understreget, at vi ikke accepterer dobbelt statsborgerskab.
Men der er enkelte undtagelser, hvor vi ikke har kunnet undgå det, og det har jeg jo i snart mange år været med til i Indfødsretsudvalget, bl.a. når det har handler om østeuropæere, som ikke har kunnet blive frigjort fra deres hidtidige statsborgerskab.
Jeg husker en russisk kvinde, som havde tilbragt 4 måneder i et russisk fængsel, fordi de russiske myndigheder generede hende grundigt, da hun prøvede.
Det endte med, at vi på grund af denne tvangssituation gav hende det dobbelte statsborgerskab, men det er en tvangs- og en nødsituation, der ikke skal være det normale.
Det er simpelt hen et brud på hidtidig dansk retspraksis på området, og vi fastholder naturligvis meningen med statsborgerskab.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-04-29:
Så kan jeg jo kun konkludere, at Globaliseringsrådet er et meget sentimentalt råd, idet alle anbefalinger fra Globaliseringsrådet jo netop fremhæver den effekt af og den gode ting, det kan være at give folk dobbelt statsborgerskab, så de kan tilføre vores land den viden, de måtte have fra de lande, hvor de slår sig ned.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-04-29:
Nu er der jo mange forskellige årsager til, at man kan ønske at have et dobbelt statsborgerskab, helt klart.
Jeg er jo også bekendt med de 9.400 underskrifter, som hr. Jens Poulsen har ønsket at aflevere til det danske system her i dag, og det er en meget stærk gruppe, som ønsker det.
Jeg vil sige, at det i de mange sager, jeg har været inde i, hvor folk har ønsket at fastholde deres dobbelte statsborgerskab, oftest har været spørgsmålet om, at de skulle betale en meget, meget stor pris for at blive løst fra deres dobbelte statsborgerskab, hvilket jeg synes er vældig usympatisk fra de pågældende lande, hvor de har haft statsborgerskab tidligere.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-04-29:
Men er det ikke sådan, at selv mennesker, som er flygtet fra de værste diktaturer, som oftest ønsker at bevare deres statsborgerskab for netop at kunne påvirke udviklingen i det land, de er flygtet fra.
Det er da den almindelige opfattelse, jeg hører fra mennesker, som er flygtet fra lande, hvis politiske styre de måtte have alt imod og vil bekæmpe til deres dages ende.
Men de vil jo netop ikke opgive deres rødder, og derfor blev jeg ked af at høre, at det skulle stå alene, at der fandtes mennesker, som var glade for at afsværge sig deres oprindelige statsborgerskab.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-04-29:
Det har jeg sådan set ikke forudsætninger for at svare på, i og med at jeg jo ikke taler med de fleste, som får dansk statsborgerskab.
Jeg kan kun udtale mig om de personer, jeg har talt med, og det er selvfølgelig et fåtal af dem, der får statsborgerskab.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-04-29:
Mener fru Anne-Marie Meldgaard, at det er gældende for de fleste indvandrere her i landet, at de er glade for at afsige sig deres oprindelige statsborgerskab?
I så fald er det noget meget nyt for mig.
Naser Khader (NY), 2008-04-29:
Jeg forstår ikke, at Dansk Folkeparti kan være imod det.
Dansk Folkeparti har meget imod, at man kan få dobbelt statsborgerskab, men det er jo sådan, at her i Danmark har vi borgere, der har dobbelt statsborgerskab, og når DF er så meget imod dobbelt statsborgerskab, hvad skal vi så gøre med de borgere i Danmark, der har dobbelt statsborgerskab i dag?
Skal vi tvinge dem til kun at have ét statsborgerskab?
Mikkel Dencker (DF), 2008-04-29:
Jeg må sige igen, at jeg synes, det er to vidt forskellige problemstillinger, som fru Line Barfod får blandet godt og grundigt sammen her.
Det, vi behandler her, er simpelt hen den gulerod, vi giver, for at folk bliver et par år ekstra på arbejdsmarkedet, og det er for at løse et akut beskæftigelsesproblem, og det blander fru Barfoed sammen med at løse et meget langsigtet problem.
Og jeg kan slet ikke tilslutte mig, at de to ting hænger sammen.
Line Barfod (EL), 2008-04-29:
Vi løser vel et akut problem i stedet for at skabe et endnu større problem, hvis vi sikrer, at folk ikke flygter fra det offentlige og over i det private, så der måske i stedet kunne komme flere ansatte til det offentlige og løse de meget væsentlige opgaver, vi har dér, og så der ikke bliver endnu flere, der bliver slidt ned, af dem, der bliver tilbage for at tage sig af vores ældre, vores syge og vores børn, tage sig af veje, parker, skoler osv. Jeg siger ikke, at hr. Mikkel Dencker skal sætte sig ned ved forhandlingsbordet og forhandle sammen med KL og FOA og Sundhedskartellet.
Jeg spørger, om Dansk Folkeparti ikke skulle være optaget af at sikre, at der kommer flere penge at forhandle om, så man kan sikre, at der kan være nogle offentligt ansatte i fremtiden, frem for at man her er optaget af at belønne dem, der har været så heldige at have et godt helbred, ved, at de så oven i købet også får en pose penge, ud over at de kan blive ved med at arbejde, hvad mange af dem jo kunne i forvejen.
Mikkel Dencker (DF), 2008-04-29:
Mit svar til fru Barfod må være nogenlunde det samme som det, fru Lillelund Bech gav lige før.
Jeg synes ikke, det her forum er det rette til at stå og forhandle løn i i forbindelse med den konflikt, der er på arbejdsmarkedet i øjeblikket.
Det synes jeg hører til i et andet forum.
Det er jo et arbejdsmiljøproblem, der skal løses, og det er noget, man gør på meget lang sigt.
Vi kan ikke løse det akutte rekrutteringsproblem på arbejdsmarkedet, sådan som det er i øjeblikket.
Det er det, vi prøver at løse med den her forsøgsordning, der skal løbe ganske få år, og hvor vi prøver at løse det akutte problem.
Det løser man ikke med de metoder, fru Barfod anviser.
Line Barfod (EL), 2008-04-29:
Jeg er helt enig i ideen om, at det ville være godt, hvis folk blev længere på arbejdsmarkedet, men det afgørende er jo, at rigtig mange af dem, som vi virkelig har brug for bliver på arbejdsmarkedet, simpelt hen er for nedslidte til, at de kan holde til det.
Så jeg kan ikke rigtig forstå, at Dansk Folkeparti ikke i stedet gør noget for at sikre, at folk kan holde til at være på arbejdsmarkedet; at man bl.a. sørger for, at der kommer en ordentlig løn til de offentligt ansatte, så der er flere, der vil være offentligt ansat, så vi kan få flere hænder til at løfte opgaven, så man ikke skal løbe så stærkt, som de offentligt ansatte gør i øjeblikket.
Jeg forstår faktisk ikke, hvorfor Dansk Folkeparti lige nu vil stemme for en lockout i KL i stedet for at sikre, at der kan komme flere penge at forhandle om ved lønforhandlingerne, så vi kan sikre, at der er flere offentligt ansatte.
Ville det ikke være en bedre måde at sikre flere hænder på arbejdsmarkedet på, frem for at man her er med til at give skattelettelser til dem, der har mange penge, og som har et godt helbred?
Mikkel Dencker (DF), 2008-04-29:
Lovforslagene her, L 160 og L 161, omhandler, som de foregående talere vist allerede har været grundigt inde på, det forslag til skatterabat til seniorer, som regeringen, Dansk Folkeparti, Det Radikale Venstre og Ny Alliance aftalte i forbindelse med aftalen om jobplanen, der blev indgået for et par måneder siden.
Vi er i Danmark i den lykkelige situation, at vi har en meget lav arbejdsløshed.
Der er mange stillinger, som står ubesatte hen, bl.a. i det private erhvervsliv.
Samtidig har vi konstateret, at vi i Danmark har en forholdsvis lav tilbagetrækningsalder sammenlignet med andre lande.
Øvelsen kunne så bestå i, at man forsøger at få nogle af de mennesker, som normalt ville trække sig tidligt tilbage fra arbejdsmarkedet, til at tage en tørn et par år ekstra.
Og det er så også det, som vi med lovforslagene her har forsøgt at finde en løsning på.
En tidligere regering forsøgte at løse det såkaldte problem med en lav tilbagetrækningsalder ved at forringe efterlønnen og på den måde indirekte tvinge folk til at tage nogle ekstra år på arbejdsmarkedet.
Jeg synes, at den løsning, vi har fundet frem til her, er langt mere appetitlig, nemlig at man præmierer en bestemt adfærd, sådan at det er frivilligt, at folk kan vælge det til at tage et par år ekstra, i stedet for at de af økonomiske grunde bliver tvunget til det.
Det synes jeg er langt mere sympatisk.
Som de foregående ordførere allerede har været inde på, er det simpelt hen på den måde, at folk, der vælger at udsætte deres tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet i nogle år, i det år, de fylder 64, kan få en skatterabat på op til 100.000 kr.
Det tror jeg er en gulerod, som rigtig mange mennesker vil benytte sig af.
Det er et dejlig stort beløb at få, og jeg tror simpelt hen, at den gulerod, det er, er det, der gør, at mange mennesker vil ønske at blive på arbejdsmarkedet, indtil de når 64-års-alderen, frem for, som det er meget normalt i dag, at trække sig tilbage, allerede når de er i begyndelsen af 60’erne.
Dermed opnår man, at folk bliver et par år længere på arbejdsmarkedet, og dermed kan vi forhåbentlig få besat mange af de stillinger, som er ledige for tiden.
I Dansk Folkeparti er vi rigtig glade for den ordning, som vi her har forhandlet på plads, og jeg er helt sikker på, at vi, når vi kommer et par år eller tre længere frem, kan se, at det har en rigtig god og gunstig effekt på tilbagetrækningsalderen.
Nick Hækkerup (S), 2008-04-29:
Jeg tror næppe, at jeg er det eneste folketingsmedlem eller det eneste medlem af Skatteudvalget, som har modtaget en byge af mails fra borgere i det ganske land, som spørger: Hvordan kan det være, at jeg ikke kan få del i den her ordning?
Hvordan kan det være, at der er skåret af lige præcis her?
Hvordan kan det være, at jeg ikke kan få de fulde 100.000 kr. - jeg, der har slidt og slæbt på den her arbejdsplads?
Jeg tror, at hvis fru Gitte Lillelund Bech sagde, at det her i virkeligheden var et forslag, der var lavet for at please dem, som i forvejen ville blive på arbejdsmarkedet, var vi sandheden meget nærmere.
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-04-29:
Jeg synes jo, at det måske er vigtigt, at man snakker med nogle af de seniorer, som det her rent faktisk henvender sig til, og hører, hvad de synes, og hvad deres umiddelbare bud på, hvad de ville få mest ud af, er.
Det er sådan, at Ældre Sagen, som jo er den største forening af seniorer, vi har i Danmark, rent faktisk har spurgt sine medlemmer om, hvad de ville foretrække.
Medlemmernes siger meget, meget klart, at de vil foretrække en skatterabat a la den, som vi indfører her.
Man kan selvfølgelig sige, at det ikke er alle seniorer, som er medlem af Ældre Sagen, men det vel den mægtigste organisation, tror jeg, vi har herhjemme.
Så jeg synes da, at det er naturligt, at man lytter til dem.
Hvordan kan det være, at hr. Hækkerup vælger ikke at lytte til dem, som det rent faktisk drejer sig om?
For hvis de nu hellere vil have en skatterabat, hvorfor kan S så ikke være med på det?
Nick Hækkerup (S), 2008-04-29:
I virkeligheden tror jeg, som jeg også nævnede i min ordførertale, at det her med efterlønspræmien kunne være et fornuftigt element, som man kunne bygge videre på i stedet for at opfinde nye lovgivningsmæssige babelstårne.
Det er også noget af det, der er peget på i nogle af høringssvarene fra nogle af de interesseorganisationer, som har givet bemærkninger til lovforslaget.
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-04-29:
Jeg kunne da godt tænke mig at spørge hr. Nick Hækkerup om, hvad Socialdemokraterne så vil gøre for at holde seniorerne på arbejdsmarked.
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-04-29:
Jeg vil sige til hr. Jesper Petersens ros, at det da trods alt var noget, at der kom lidt forslag på banen fra SF's side om, hvad man har tænkt sig at gøre i stedet.
Jeg synes jo nok, at hr. Jesper Petersens ordførertale bar præg af, at hr. Jesper Petersen med det her lovforslag ser glasset som værende halvtomt i stedet for halvfuldt.
Hvorfor valgte SF at stå uden for jobplanen?
Jesper Petersen (SF), 2008-04-29:
Vi mener, at nogle af de ting, som vi foreslår her, vil være meget mere effektive.
Det, at man laver det her skattenedslag for seniorer, synes SF ikke er den bedste måde at gå frem på.
Vi deltager meget gerne i elementer, der kan øge arbejdsudbuddet, men det skal være en del af en fornuftig plan.
Og vi har ikke ment, at den jobplan, der ligger nu, er den rigtige.
I dag forholder vi os til det her skattenedslag for seniorer, som jeg mener er et godt eksempel på, at der altså bliver lavet en politik her, som ikke kommer til at virke, men som kommer til at give et skattenedslag for dem, som i forvejen tjener mest, og som er blevet på arbejdsmarkedet.
Anders Samuelsen (NY), 2008-04-29:
Normalt er noget af det, vi går meget op i ved behandlingen af skatteforslag, problemer omkring den sammensatte marginale beskatning, og den må man jo sige er helt ekstrem i forslaget, som det er strikket sammen her.
Jeg deler fuldstændig Det Konservative Folkepartis ordførers fokusering på, at det her er noget, som egentlig ikke er særlig kønt.
Normalt ville man gøre det, at man havde en løbende optrapning, men her kommer det bare i ét hug: en krone mere, og så går man glip af en gevinst på 100.000 kr.
Det er da noget af det mest demotiverende, man overhovedet kan forestille sig.
Ville den Radikale ordfører så ikke i det mindste have foretrukket, at der havde været sådan en glidende overgang?
Niels Helveg Petersen (RV), 2008-04-29:
Fordi, som jeg sagde i mit indlæg, vi her har at gøre med mennesker, som typisk har masser af incitament til at blive på arbejdsmarkedet i forvejen, og hvor dødvægten i forslaget, som det hedder, derfor er særlig stor.
Det viser sig jo, hvis vi tager et eksempel i den absolutte topklasse, at en bankdirektør, som tjener et par millioner kroner, i forvejen har masser af incitament til at blive på arbejdsmarkedet.
Jeg mener, at grænsen her er overordentlig vel motiveret, fordi de mennesker, hvis indtægt ligger over 550.000 kr., i forvejen har et meget stærkt incitament til at blive på arbejdsmarkedet.
Det kan man sådan set også nemt konstatere ved at se sig om i verden.
Anders Samuelsen (NY), 2008-04-29:
Jeg vil gerne spørge ind til indtægtsgrænsen, for jeg synes, det kan være utrolig vanskeligt at forstå, at man som udgangspunkt kan have, at der er en bestemt gruppe mennesker, som ikke skal have det her ekstra incitament til at blive på arbejdsmarkedet.
Hvorfor dog det?
Har vi ikke også brug for, at så mange som muligt af dem, der tjener over indtægtsgrænsen, bliver længere på arbejdsmarkedet?
Er det sådan, at lige præcis den gruppe ønsker vi egentlig ikke bliver?
Når nu vi tror på - det gør Det Radikale Venstre tilsyneladende - at de dynamiske effekter er til stede, hvorfor skulle de så ikke udvides til at gælde resten af befolkningen, altså dem, der tjener over indtægtsgrænsen?