Rasmus Prehn (S), 2011-01-14:
Landets kommuner er i disse år udsat for en decideret økonomisk hestekur.
Regeringen har dikteret nulvækst, og borgerne oplever, at velfærden stort set hele vejen rundt reduceres.
Forældre til børn i daginstitutioner oplever institutionslukninger, lukkedage og ringere normering med færre voksne pr. barn og dermed mindre pædagogisk arbejde og færre aktiviteter for børnene.
I skolen oplever eleverne skolelukninger, færre undervisningstimer og fjernelse af hele fag som f.eks. musik og svømning.
Faktisk har tidens skoleelever mindre undervisning svarende til 2 år mindre end i 1960 og til 1 år sammenlignet med tiden under den socialdemokratiske statsminister Poul Nyrup.
På ældreområdet oplever vi i disse år, at servicen reduceres ganske voldsomt.
Hvor det for år tilbage var almindelig praksis, at ældre kunne få rengøringshjælp hver anden uge, er det i dag langt sværere overhovedet at blive visiteret til rengøringshjælp.
Og får man endelig rengøringshjælpen bevilget, er det mange steder reduceret til kun at være hver tredje uge eller en gang om måneden.
Velfærden er under pres.
Kommunerne sparer og vender hver eneste øre og kæmper en kamp for overhovedet at få deres budgetter til at hænge sammen.
Ikke desto mindre er regeringen først og fremmest optaget af at mistænkeliggøre kommunerne: Kommunerne bruger bare løs, for mange af dem har svært ved at overholde deres budgetter, og de dårligste kommuner burde tage sig sammen og lære meget mere af de bedst drevne kommuner.
Sådan lyder regeringens evindelige retorik, der fuldstændig ignorerer, at staten selv og dermed regeringen har haft langt sværere ved at overholde egne budgetter.
Tænk blot på politiet og forsvaret.
Regeringen har allerede gennemført en række sanktioner over for landets kommuner, der bl.a. betyder, at kommunerne straffes økonomisk krone til krone, hvis deres regnskab ikke matcher de budgetter, der er lagt.
Med dette lovforslag vil regeringen stramme endnu mere op.
Kommunerne skal nu også halvårligt begå et regnskab efter standardiserede principper gældende for hele landet, så det bliver lettere at kontrollere, at kommunerne ikke bruger mere end aftalt.
At have styr på økonomien er selvsagt en god ting, og kan et sådant halvårsregnskab hjælpe til det, kan vi egentlig godt være positive over for det.
Men mon ikke kommunerne allerede gør deres bedste, og mon ikke man kunne komme lidt længere med tillid til og respekt for det kommunale selvstyre?
Og skal vi nu ikke passe på, at vi ikke finder på alt for mange nye bureaukratiskabende foranstaltninger her på Slotsholmen, som vi trækker ned over hovedet på landets kommuner?
Nu, hvor der faktisk er indgået en aftale med Kommunernes Landsforening om disse halvårsregnskaber, mener vi også, at regeringen bør lytte til de indspark og forslag, som Kommunernes Landsforening faktisk kommer med i deres høringssvar.
Får vi tilstrækkelig med styringsmæssig værdi for al den administration, der skal lægges i dette?
Tager forslaget tilstrækkeligt hensyn til den nuværende praksis med selvejende institutioner?
Og kunne halvårsregnskaberne reduceres til kun at indeholde driftsudgifter, inklusive refusion, og altså ikke inkludere anlægsudgifter, der jo ofte er flerårige?
Fra socialdemokratisk side er vi langt mere optaget af at sikre landets kommuner en mere realistisk ramme end optaget af at skabe endnu mere bureaukrati her fra Slotsholmen.
Vi har intet problem med at lave halvårsregnskaber.
Det kan ofte være et godt og nyttigt værktøj.
Men vi stemmer ikke for det her lovforslag, der i sin form er alt for restriktivt og bureaukratisk.