runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2007-01-25:
det synes jeg andre har gjort så udmærket.
Men jeg vil godt høre, om ikke hr. Jørgen Arbo-Bæhr, hvis nu vi tager folkeskoleområdet, anerkender, at der er blevet sat ind med en styrket evaluering, at der er kommet flere matematiktimer, at der er kommet flere dansktimer, og at der fra 2008 eksempelvis kommer flere historietimer.
Det sker på trods af, at der faktisk kommer flere elever i folkeskolen.
Anerkender hr. Jørgen Arbo-Bæhr ikke, at det alt andet lige vel må tages som en forbedring af den indsats, som bliver gjort på folkeskoleområdet?
Og hvad vil Enhedslisten eventuelt gøre bedre?
Hvor mange penge skal der tilføres mere end det, som bliver tilført?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Jeg synes, hr. Martin Henriksen meget udmærket sagde noget om, hvad der er problemet i den måde, regeringen og Dansk Folkeparti driver den danske folkeskole på, nemlig at det er et selvstændigt emne, at man nu bruger flere midler på evalueringer.
Det er jo det, der er kendetegnende for den måde, man driver hele den offentlige sektor på: flere evalueringer, mere kontrol, flere målinger, som også statsministeren sagde, af ét hensyn, nemlig for at kunne udsætte den offentlige sektor for privat konkurrence og profit.
Det er jo det, der er humlen.
Hvis man ser på tallene med hensyn til udgifterne pr. barn i skolen, hvis man ser på de kommunale nøgletal pr. barn og indregner prisstigningerne, så er udgifterne pr. barn faktisk faldet.
Martin Henriksen (DF), 2007-01-25:
Det er jo altid interessant at høre, hvordan Enhedslisten opfatter virkeligheden.
Det synes jeg i hvert fald giver stof til eftertanke.
Men jeg forstår sådan set ikke det, som hr. Jørgen ArboBæhr siger om evalueringer i folkeskolen.
Jeg ved ikke, hvordan man har fået den tanke, at evaluering i folkeskolen skulle være til gavn for den private sektor.
Det er faktisk til gavn for det enkelte barn, at vi er i stand til at evaluere, hvor det enkelte barn står rent fagligt, og så får proppet det enkelte barn ind på nogle hylder, som svarer til det enkelte barns pædagogiske og faglige forudsætninger.
Det er da ikke til gavn for den private sektor.
Det kan det måske være på sigt, når de her børn kommer ud og kan bidrage til arbejdsmarkedet og få lettere ved at få en videregående uddannelse.
Men jeg vil godt høre om folkeskolens økonomi: Hvordan ser Enhedslisten, at folkeskolens økonomi skal være i fremtiden?
Hvad er forbilledet?
Er det Per Bregengaard, den tidligere skoleborgmester i København, som har forvaltet økonomien så elendigt, at man nu skal spare 100 mio. kr. på folkeskoleområdet i København, en kommune, hvor der måske ikke er behov for at spare endnu mere på folkeskoleområdet, end tidligere socialdemokratiske borgmestre har formået at gøre førhen.
Hvad er forbilledet?
Er det Per Bregengaard?
Jeg kan godt forstå, at vælgerne måske er en anelse utrygge, når man siger Enhedslisten og skolepolitik i samme sætning.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Enhedslisten vil udvikle folkeskolen betydeligt, og det vil vi af mange forskellige grunde.
Den ene grund er, at det er et faktum i dagens Danmark, at de, der ikke får en uddannelse, de, som falder fra på de tekniske skoler, de, som falder fra på SOSU-uddannelserne, de, som falder fra på sygeplejerskeskolen, kan henføre det til en årsag, nemlig at den danske folkeskole fungerer for dårligt, fordi der er for få ressourcer pr. elev.
Det er derfor, der er brug for at udvikle den danske folkeskole, så vi sikrer, at målene om, at alle skal have en uddannelse, faktisk kan nås.
Søren Pind (V), 2007-01-25:
Sande marxister mener jo, at religion er opium for folket.
Jeg er kommet i dag for at betro hr. Jørgen Arbo-Bæhr et mirakel.
Jeg har nemlig overværet, hvordan en kommune under ledelse af en socialdemokratisk overborgmester kunne nedbringe antallet af offentligt ansatte og få servicen til at vokse.
Da jeg ikke har andre forklaringer end miraklet, kunne jeg godt, da jeg ved, at hr. Arbo-Bæhr ikke tror på den slags, tænke mig, at han forklarede mig det fænomen, så jeg kunne forstå det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Det er sådan, at der i dagens Danmark er ca. 800.000 mennesker, der står uden for arbejdsmarkedet.
Det er ikke dem alle sammen, der i morgen kan gå ind og få et arbejde.
Det, som er vores bud på det, er, at vi faktisk på kort og på lang sigt, hvis vi investerer i mennesker og investerer i uddannelse, vil kunne tiltrække langt flere til både den offentlige og den private sektor.
Det er det, vi mener.
At vi så samtidig mener, at det er muligt at tiltrække arbejdskraft udefra, er kun en biting i den her sag.
Det væsentlige er, at vi mener, at mange af dem, der i dag står uden for arbejdsmarkedet, skal ind på arbejdsmarkedet.
Det kræver en uddannelsesindsats og en social indsats.
Peter Skaarup (DF), 2007-01-25:
Jeg vil bare generelt sige, at jeg ikke synes, at man bliver meget klogere på, hvad det alternativ, der måske skulle være, og som står bag det forslag til vedtagelse, mener ud fra det, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr siger.
Men det kan vi fortsætte debatten om lidt senere.
Det, jeg egentlig vil spørge til, er, hvad Enhedslisten mener med vedtagelsen i forhold til det punkt, der hedder, at man vil have fremlagt en plan, der sikrer, at behovet for kvalificeret arbejdskraft kan imødekommes.
Hvad skal der ligge i den plan ifølge hr. Jørgen Arbo-Bæhr?
Er det det, Enhedslisten gerne ser?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
De fire partier er enige om, at der er behov for at udvikle den offentlige velfærd.
Det står jo i det her forslag til vedtagelse.
Der står også nogle bud på hvordan.
Det er det, vi er enige om.
Det her er et spørgsmål om, at vi vil have udviklet og forbedret den offentlige velfærd.
Og der er nogle bud på, hvordan vi gør det.
Gitte Lillelund Bech (V), 2007-01-25:
Jeg har faktisk meget svært ved at forstå, at de fire partier så kan fremsætte et fælles forslag til vedtagelse i Folketingssalen, hvis man ikke er enig om noget som helst.
For det er jo det, hr. Jørgen Arbo-Bæhr står og siger: Vi er fire partier, vi er ikke enige om, hvad væksten skal være.
Vi er fire partier, vi er sådan set uenige.
Det er det, hr. Jørgen Arbo-Bæhr lige har svaret mig.
Derfor vil jeg bare spørge: Hvordan kan de fire partier så fremsætte et fælles forslag til vedtagelse, hvis man ikke er enig om noget som helst?
For det var det, hr. Arbo-Bæhr lige stod og roste sig af oppe på Folketingets talerstol.
Jacob Jensen (V), 2007-01-25:
Nu skal Folketinget jo så her om lidt tage stilling til det forslag til vedtagelse, som er blevet fremsat af bl.a. Enhedslisten, og derfor synes jeg, det er relevant nok, når der bliver spurgt af bl.a. fru Pia Christmas-Møller, hvad indholdet så egentlig er.
Vi kan så forstå af forslaget til vedtagelse, at man er enig om målet, og at der altså ikke er tilstrækkeligt med midler.
Det fremgik lidt af svaret før, men jeg vil alligevel godt prøve en gang til for at give ordføreren endnu en chance for at svare mere præcist: Hvad er så midlet?
Målet beskriver man, men er man enig om midlet?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
For det første må jeg altså sige, at det her jo ikke er nogen finanslovforhandling.
Der er ikke nogen forhandlet enighed om, hvorvidt det præcis er 2, 3, 4, 5, 7 eller 19 mia. kr., vi snakker om.
Det, der er enighed om, er, at den offentlige velfærd i dag fungerer for dårligt.
Vi har også enighed om, at der er nogle specielle ting, der skal til for at styrke den offentlige velfærd.
Det er flere midler, det er bedre uddannet arbejdskraft, det er at sørge for, at der kommer ny arbejdskraft ind inden for den offentlige velfærd.
Det er det, vi er enige om, og det er det, vi har skrevet ned i det forslag til vedtagelse.
Jacob Jensen (V), 2007-01-25:
Derfor synes jeg, at vi med rette her fra Folketinget kan spørge dem, som stiller forslaget: Hvad er det præcis, det indeholder?
En ting er, at man siger, at man vil en hel masse, men vi ved ikke, hvordan det er, forslaget lægger op til at det skal gennemføres.
Derfor vil jeg gerne endnu en gang spørge: Hvad er det præcis for nogle midler?
Hvor mange midler er det, der lægges op til?
Og er man enig om det, når man stiller sådan et fælles forslag til vedtagelse?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Jeg har sagt det en gang før: Nej, vi har ikke forhandlet et regeringsgrundlag.
Det, vi har, er, at vi har opstillet fem konkrete punkter til, hvordan vi mener, man kan styrke den offentlige velfærd ved hjælp af midler, ved hjælp af uddannelse, ved hjælp af sikring af arbejdskraften.
Det er det, der står i forslaget til vedtagelse, jeg kan ikke komme det nærmere.
Torsten Schack Pedersen (V), 2007-01-25:
Vi kan så forstå, det kan indeholde alt fra 2, 5, 7, 9 til 19 mia. kr. Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvad det så egentlig er for et beløb, som Enhedslisten må have tænkt på, når man mener, det er for lille?
Man må jo have gjort sig nogle overvejelser, når man spørger: Hvad er det, der er tilstrækkeligt?
Kan Enhedslistens ordfører ikke bare komme det lidt nærmere, så vi kan komme ind til sagens kerne i stedet for det her elastik i metermål, hvor vi kan høre, at oppositionen åbenbart lægger op til, at det er en gavebod, og at det bare handler om, hvem der kan overgå hinanden mest?
Kan vi ikke prøve at få et konkret svar?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Nej, det er ikke nogen gavebod, og nej, vi er fire forskellige partier, der har forskellige bud på, hvordan og hvor meget vi skal udvikle den offentlige velfærd.
Det er jo fuldstændig klart, og det ved hr. Torsten Schack Pedersen også udmærket godt.
Det, vi er blevet enige om, er at fremsætte et forslag med fem konkrete punkter om, hvordan man kan udvikle den offentlige velfærd, så den bliver bedre.
For det, det handler om for os, er, at vi har brug for en bedre offentlig velfærd over for vores børn, vores unge og vores gamle.
Torsten Schack Pedersen (V), 2007-01-25:
Så må jeg undskylde, men jeg er nødt til at prøve at høre Enhedslistens ordfører igen.
Det må jo også betyde, at Enhedslisten præcis har gjort sig klart, hvad det er, der skal til for at opfylde de mål.
Hvad er det for nogle krav, Enhedslisten vil stille for at støtte en socialdemokratisk ledet regering?
Det kan da vel ikke være så svært at svare på.
Hvad er det, Enhedslisten mener der er brug for af ekstra midler?
Hvad er det, Enhedslisten lægger i det forslag til vedtagelse, som vi nu skal forholde os til?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
For det første vil jeg godt sige, at der også på en række områder er problemer med servicen i Københavns Kommune.
Selvfølgelig er der det.
Den er jo underlagt de samme vækstbetingelser som alle mulige andre kommuner.
For det andet vil jeg godt sige, at det jo ikke kun er et spørgsmål om flere ansatte, der løser problemet vedrørende velfærd.
Vi siger bare: Der er både behov for flere ansatte og behov for at slippe de ansatte fri, så de får nogle bedre arbejdsvilkår, bliver mere tilfredse med deres eget arbejde og i øvrigt også yder mere kvalitet.
Jeg har en gang før sagt, hvad det er, Enhedslisten mener.
Enhedslisten mener, at udviklingen i den offentlige økonomi skal følge den generelle velstandsudvikling, sådan at vi får omsat velstand i velfærd.
Det er Enhedslistens bud på, hvordan vi sikrer, at velfærden bliver udviklet.
Det har jeg sat forholdsvis nøjagtige tal på.
Det er cirka de der 2,3-2,4 pct. om året, sådan som verden ser ud i dag.
Det er vores bud på det, men det er jo ikke noget ultimativt krav for at støtte en socialdemokratisk regering.
Ja, undskyld at jeg siger det, men hr. Jens Hald Madsen må øjensynligt sidde på ørerne.
Jeg har en gang sagt: Nej, Enhedslisten støtter ikke et skattestop.
Nu vil jeg godt sige det en gang til.
Jeg har en gang før sagt, hvad det er, Enhedslistens bud er med hensyn til penge: Det er flere penge til den sociale velfærd.
De her 2,3 pct. – jeg kan godt sætte krone- og ørebeløb på – svarer i år til lige knap 8 mia. kr.
Det er Enhedslistens bud, men Enhedslisten har altså ikke 90 mandater.
Enhedslisten mener helt klart, at en socialdemokratisk ledet regering vil være langt, langt bedre og langt, langt, langt bedre også til at lytte til Enhedslistens krav om, hvordan vi udvikler den offentlige velfærd, end den regering, som vi har set indtil videre, som gør mere og mere privat, og som gør tingene mindre og mindre solidarisk.
Jens Hald Madsen (V), 2007-01-25:
Jamen så må vi altså konkludere: Det må altså være et ultimativt krav fra Enhedslisten til den alternative regering, at man ikke kan fortsætte et skattestop.
Ellers hænger det jo ikke sammen.
Altså, vi skal lige have fat i retorikken her.
Enten må Enhedslisten stå fast på sin økonomiske politik, der hedder, at den offentlige sektor skal have en enorm vækst.
Det vil faktisk være så enorm en vækst, at man ikke engang med an svarlighed kan fortælle Folketinget, hvor meget den vækst er på.
Det skal vi da diskutere, for det er Enhedslisten, der skal forhandle med de andre partier om, hvad væksten i den offentlige sektor skal være.
Og hvordan kan vi have en debat, når Enhedslisten ikke engang kan beskrive eller forklare for den danske befolkning, hvad den vækstrate er.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Nu har jeg en gang forklaret, hvad det er, Enhedslisten mener den vækstrate skal være.
Jeg kan også en gang til sige, at det med at forhandle, hvordan vi får udmøntet det her blandt oppositionspartierne, gør vi, når vi har fået væltet den nuværende regering efter næste valg.
Og endelig, endelig: Nej, vi er modstandere af skattestoppet.
Men ikke engang det, ikke engang skattestoppet er jo nogen nødvendig forklaring på, hvorfor man vil skære i den sociale velfærd.
Det er jo, fordi man bruger det råderum, som man har i dag.
Dem vil man bruge til at spare op til skattelettelser til de bedst stillede i det her samfund.
Det er jo det, der er hemmeligheden.
Der er jo derfor, finansministeren har ret, når han siger: Det her handler om fordeling.
Gitte Lillelund Bech (V), 2007-01-25:
Ja, det er lige præcis politik, og hvor er jeg dog glad for, at jeg er meget, meget uenig med hr. Jørgen Arbo-Bæhr med hensyn til, hvad det er, vi skal have fremover, og hvad man skal gøre i kommunerne.
Jeg synes til gengæld, det er lidt interessant, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr står og taler om den fælles opfattelse, der er hos oppositionen, en fælles opfattelse, der er blandt de fire partier, som har fremsat det her forslag til vedtagelse.
ja, hr. Jørgen Arbo-Bæhr siger godt nok, at en vækst på 2,3-2,4 pct. nok cirka er der, hvor Enhedslisten er.
Vi bliver nødt til at have nogle tal på bordet, for ellers ved befolkningen og alle vi andre jo ikke, hvad det er, vi skal forholde os til.
På den ene side siger hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at der er en fælles opfattelse, på den anden side vil hr. Jørgen Arbo-Bæhr ikke komme ud med nogen tal.
Jeg vil bare spørge helt enkelt: Drejer det her sig om, at det er 2 mia. kr. om året, drejer det sig om, at det er 8 mia. kr. om året, drejer det sig om, at det er 15 mia. kr. om året, som kommunerne skal have lov til at øge deres forbrug med?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Jeg ved ikke, om det er gået op for fru Gitte Lillelund Bech, at vi er fire forskellige partier, og at vi har fire forskellige bud på, hvad der skal til, og hvor meget der skal til med hensyn til udviklingen, også når vi snakker om det område.
Enhedslisten har sit bud, og jeg ved ikke, om jeg behøver at gentage tallene.
Det tror jeg egentlig ikke jeg gør.
De andre partier har nogle andre bud.
Det er jo den måde, det fungerer på, og det er den måde, vi kan få forbedret velfærden på.
Vi er i udgangspunktet enige i oppositionen om en lang række spørgsmål inden for velfærden i modsætning til regeringen.
Tænk bare på den tidligere diskussion her i dag om det med at lave profit på plejeboliger.
Jens Hald Madsen (V), 2007-01-25:
Jamen, jamen, jamen hvad er dog det her for noget?
Det er jo et rent tilbagetog.
Man kommer og puster sig op og siger, at der nu skal bruges en masse penge på den offentlige sektor, og når man så spørger om, hvad det er for et beløb, og hvilken indflydelse det kunne have med hensyn til et alternativ til den nuværende regering, hvad bliver svaret så?
Vi kan ikke engang få at vide, om der er et ultimativt krav.
Vi får faktisk at vide, at der ikke er et ultimativt krav til en alternativ regering, bare vi får den nuværende regering væk.
Det vil sige, at Enhedslisten står her og siger, at man vil acceptere et skattestop, og det vil jo betyde, at der overhovedet ikke er noget grundlag for den her debat, for så er der jo ikke nogen forskel på den politik, som den nuværende regering har, nemlig et succesrigt skattestop, og så en kommende regering.
Det er jo det, der er hele pointen, og så er der slet ikke nogen penge som grundlag for denne store debat, som Enhedslisten vil have.
Er det virkelig rigtigt?
Søren Pind (V), 2007-01-25:
Det var jo ikke meget forklaring på miraklet, jeg fik her, men der er en ting, jeg godt vil takke hr. Jørgen Arbo-Bæhr for, nemlig hans ganske vist halvhjertede støtte til regeringens kvalitetsreform.
For bedre forklaring på, hvordan man egentlig kan forbedre den offentlige sektor, end den, hr. Jørgen Arbo-Bæhr lige gav med at give medarbejdere mere indflydelse, prøve at skabe attraktive arbejdsvilkår, eventuelt give lønstigninger til udvalgte grupper, der yder en særlig indsats, har vi ikke fået før fra talerstolen fra venstrefløjens side.
Så jeg vil egentlig godt sige mange, mange tak, det har faktisk været hele spørgsmålet værd.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Jeg er altid glad, når jeg kan gøre hr. Søren Pind klogere.
Det er bare ikke ny lærdom, men faktisk gammel lærdom.
Nu nævnte hr. Søren Pind før marxister, jeg betragter mig vistnok som sådan en, og det er da klart, at i den udstrækning man giver ansatte større indflydelse på egen hverdag i stedet for den evindelige kontrol og tidsmålinger og konkurrenceudsættelser og alt, hvad regeringen står for, så får de mennesker faktisk et bedre arbejdsliv og kan også yde en bedre service.
Marianne Jelved (RV), 2007-01-25:
Jeg synes, at Enhedslistens ordfører kæmper ihærdigt mod nogle fuldstændig besynderlige spørgsmål, jeg var lige ved at sige fra oppositionen, men det er lidt for tidligt.
Hvorfor er Enhedslisten egentlig så arg modstander af skattestoppet, det skattestop, som regeringspartierne har stillet op som et ultimativt krav for, at de overhovedet vil regere?
Hvorfor er Enhedslisten så meget imod det skattestop
Troels Lund Poulsen (V), 2007-01-25:
Jeg vil gerne slå helt fast – det tror jeg også er meget tydeligt for bl.a. fru Marianne Jelved – for alle dem, der måtte sidde og følge med i den her debat, at der jo ikke er noget mærkeligt i, at Venstre støtter et skattestop.
Det var jo faktisk det, vi gik til valg på i 2001, og det, vi gik til valg på i 2005.
Skattestoppet er en helt nødvendig økonomisk grundsten i den politik, som vi fører.
Jeg kan bare sige til fru Marianne Jelved, at hun kan tage det meget stille og roligt, for når vi til sommer kommer til at diskutere 2015-planen, så får vi selvfølgelig også en bred økonomisk debat om, hvad der så skal ske, når 2010-planen ophører med at virke.
Marianne Jelved (RV), 2007-01-25:
Jamen hr. Troels Lund Poulsen må da kunne svare på det spørgsmål, jeg stiller.
Det er jo ikke nogen ny problemstilling.
Jeg har jo læst i den her udmærkede udgivelse af Det Økonomisk Råd, som jeg også går ud fra hr. Troels Lund Poulsen kender.
Det står skrevet i denne bog, og jeg tror, at de tre økonomiske vismænd og Det Økonomiske Råds Sekretariat og hele repræsentantskabet faktisk ved, hvad det er der står heri.
Har vi så i en bred aftale herinde hævet efterlønsalderen og folkepensionsalderen for at skabe plads til at finansiere et skattestop?
Har det været meningen?
Det kan der svares ja eller nej på.
Troels Lund Poulsen (V), 2007-01-25:
Derudover kan jeg sige til fru Marianne Jelved: At have et skattestop er det, som vi ønsker at sikre for netop ikke at komme i den situation, som Det Radikale Venstre og andre gerne vil: at skulle til at beskatte boligejere og andre, fordi man ønsker at lave en skattereform.
Og der kan man så selvfølgelig være uenig politisk, men vi har bare sendt som et signal, at vi ikke ønsker en skattereform, hvor boligejerne skal til at brandskattes.
Morten Bødskov (S), 2007-01-25:
Jeg synes, det er sådan temmelig mystisk, at Venstres ordfører ikke har en lidt mere detaljeret holdning til, hvad der skal ske med det danske samfund frem til 2015, når man nu har slået stort op, at man vil lave en ny sammenhængende økonomisk plan for, hvilken vej og hvilket grundlag der skal være for det danske samfunds udvikling i de her år frem.
Man må jo tage som udgangspunkt, at for et regeringsbærende parti er de afgørende spørgsmål ikke noget, man først finder ud af hjemme i solstolen i sommerferien; det er vel noget, man har en holdning til nu og ved, hvor det her samfund skal bevæge sig hen.
Man vil altså lave den her 2015-plan, men er det ikke muligt at få at vide: Vil denne plan – ja eller nej – indeholde skattelettelser?
Det er et meget præcist spørgsmål, som der kan svares meget præcist på.
Troels Lund Poulsen (V), 2007-01-25:
Det kan der.
Sådan som den økonomiske situation er nu, er der ikke mulighed for at give skattelettelser.
Det er der ikke et økonomisk råderum til – punktum.
Morten Bødskov (S), 2007-01-25:
Kan ordføreren ikke forklare mig, hvordan regeringens skatteminister så kan være så stålsat i et interview i Børsen, hvor skatteministeren jo meget klart siger, at hvis det ikke er sådan, at der kommer skattelettelser inden et valg, så går regeringen til valg på at love, at der kommer skattelettelser efter et valg?
Troels Lund Poulsen (V), 2007-01-25:
Vi prøver igen, og så prøver vi at se, om det er lige så uldent denne gang.
Det tvivler jeg på er tilfældet.
Vi har sagt, at skal det overhovedet komme på tale at give skattelettelser, så skal der være et økonomisk råderum.
Det er der ikke nu.
Længere er den debat sådan set ikke.
Og derudover kan jeg også bare sige til hr. Morten Bødskov, at det i øjeblikket ikke giver nogen mening at diskutere skat, altså før der er et økonomisk råderum.
Marianne Jelved (RV), 2007-01-25:
Jeg går ud fra, at hr. Troels Lund Poulsen er glad for aftalen om den højere efterlønsalder og den højere folkepensionsalder, når vi kommer sådan 10, 15, 20 år længere frem.
Det er jeg i hvert fald.
Alle disse regnestykker forudsætter jo, at der ikke er noget skattestop efter 2010.
Hvis man nu forudsætter, at skattestoppet skal fortsætte efter 2010, så spiser det fordelene ved, at vi har hævet efterlønsalderen og folkepensionsalderen.
De bliver spist op af skattestoppet.
Det Radikale Venstre har ikke bidraget til at lave den aftale om at hæve efterlønsalder og folkepensionsalder for at kunne finansiere et skattestop.