John Dyrby Paulsen (S), 2009-12-03:
Jeg bemærkede, at min kollega, forsvarsordføreren for Venstre, beklagede sig over, at det er svært at være forsvarsordfører for Venstre, når Venstre sidder i regering.
Jeg kan berolige min kollega med, at vi nok skal hjælpe Venstre med, at Venstres forsvarsordfører får det nemmere efter næste folketingsvalg, hvor man så ikke længere er i regering.
Med hensyn til kampfly er det sådan – og det skal man huske – at når man snakker om et nyt kampfly, starter det i virkeligheden et helt andet sted.
Det starter med det gamle kampfly, nemlig det F-16-fly, vi har i dag.
For det, der først skal klarlægges, er, hvor lang tid vi kan beholde det kampfly, vi har i dag.
I planerne var det oprindelig i 2016, at de F-16-kampfly, vi har i dag, skulle udfases.
Der er ingen tvivl om, at vi kan forlænge det tidsrum.
Vi kan gå frem til 2018, vi kan gå frem til 2020, og det ville jo være lidt besynderligt, at vi ikke udnyttede den kapacitet, vi har i dag, til det yderste.
Derfor tror jeg i virkeligheden, at diskussionen om et nyt kampfly starter med at sige: Hvornår skal vi have udfaset det kampfly, vi har i dag?
Og der tror jeg at man skal indstille sig på, at det bliver 2020.
Det kan være, at det skal være 2019 eller 2021, men det er deromkring, og det er det udgangspunkt, jeg synes man skal tage, når man starter med at snakke nyt kampfly, og snakke om, hvornår vi skal have det.
Det næste, man skal huske, er – som det rigtigt er blevet sagt flere gange her fra talerstolen – at vi jo har besluttet, at vi i Danmark skal have en ny kampflykapacitet.
Det er ikke noget, vi har grebet ud af den blå luft, vi har diskuteret det indgående i Forsvarskommissionen, meget indgående endda.
Vi har diskuteret det indgående i forbindelse med forsvarsforliget, som vi netop har indgået.
Og beslutningen er jo, at vi skal have en kampflykapacitet.
Man må også huske, at de kampflykandidater, vi kigger på, er såkaldte multirole-fly , og det vil sige, at de kan mange ting, faktisk ret mange ting.
Så kan man lægge vægt på, om det er det ene, det andet, det tredje, det fjerde eller det femte.
Jeg tror, man skal lægge vægt på, at det er overvågningskapaciteten, der er vigtig.
Men man skal huske, at de tre kandidater, vi har i øjeblikket, i virkeligheden kan bruges til mange forskellige ting, ikke bare som bombefly, men så sandelig også som overvågningsfly.
Det tror jeg er en væsentlig kapacitet, og det vil det være også i fremtiden.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi har den, også fordi vi jo har afsluttet Forsvarskommissionen, siden vi havde den sidste debat.
Vi har indgået et forsvarsforlig, og jeg synes, det er udmærket, at vi får en mulighed for at debattere det.
Men man skal huske, vil jeg sige til hr. Frank Aaen, at vi jo her i dette Folketing har givet hinanden håndslag på, at det her er en åben og klar proces – klarhed som en naturlig del af processen og åbenhed som en hel selvfølgelighed i den danske debat om nye kampfly.
Vi sidder ikke i forsvarsforligskredsen bag lukkede døre og tager gedulgte beslutninger.
Tværtimod har vi jo givet hinanden håndslag på, at vi lægger alt åbent frem.
Derfor vil det grundlag, som vi kommer til at træffe beslutning på, i så stor udstrækning som overhovedet muligt blive lagt ud til offentligheden. Se, der er ingen tvivl om, at der er mange interesser på spil i den her proces.
Der er mange penge på spil, og vi har lobbyister gående ind og ud ad døren stort set hver dag – det har de lov til – og de priser hver især deres eget fly.
Jeg synes ikke, at det rigtig giver nogen mening at sige, om det skal være det ene, det andet eller det tredje fly, før vi har de danske eksperters vurderinger.
Når vi har dem, kan vi gå i gang med drøftelsen.
Men jeg skal skynde mig at sige, at vi ikke fra Socialdemokratiets side på forhånd har nogen favoritter.
Vi vil godt vente og se, hvad danske eksperter siger, for det synes jeg er ordentligt og rigtigt i den her proces.
Der er en ting, der er vigtig, når vi snakker nyt kampfly, og det er, at vi ikke – i hvert fald i forsvarspolitisk henseende – lever i den her verden alene.
Vi er sammen med en række allierede i mange forskellige sammenhænge, og det, vi skal kigge på, når vi snakker kampfly, er selvfølgelig også, at et dansk kampfly skal kunne indgå i en sammenhæng med andre lande.
Derfor kan der godt være noget om snakken, når man siger, at hvis andre lande har en kapacitet, som er i overtal, kan det godt være, at Danmark skal skære ned på den kapacitet.
Det, vi har sagt hele tiden, er jo, at det antal nye danske kampfly, vi hørte for bare nogle år siden, nemlig 50 eller flere, ikke længere er relevant set fra min stol.
Nu har vi i det nye forsvarsforlig skåret antallet af operative F-16-fly ned til 30, og det er i min optik overliggeren for, hvor mange nye kampfly vi skal have.
Der er ingen tvivl om, at når vi skal have nye kampfly, er vi er nødt til at opstille nogle klare kriterier.
For Socialdemokratiet er der hvert fald tre helt klare ting, vi skal lægge vægt på.
Den ene er, at vi ikke køber et udviklingsprojekt, der ikke har vist, at flyet kan flyve.
Vi køber heller ikke et projekt, hvor vi ikke har adgang til de væsentlige dele af projektet.
Når vi køber et kampfly, er vi en del af det projekt, og vi har adgang til det, der er i det projekt.
Den anden ting er, at det må være lige så klart, at prisen for det her projekt må stå krystalklart, når vi går ind i det.
Vi træffer ikke en beslutning med bind for øjnene.
Den tredje ting, som er nok så væsentlig i den her sammenhæng, er, at vi opstiller helt klare målsætninger for, hvad det er, vi skal bruge kampflyet til, så vi bagefter kan måle, om vi har fået det, vi har betalt for.
Jeg skal afslutningsvis sige, at Socialdemokratiet selvfølgelig kan støtte det forslag til vedtagelse, der blev læst op af Venstres forsvarsordfører.