runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 2008-04-08:
Det er klart, at en sandhed med hr. Langballes baggrund kun er en åbenbaret sandhed.
Men os, der hverken er farisæere eller skriftkloge, må det være forbeholdt at have en anden slags sandhed, nemlig den argumenterede sandhed - den argumenterede sandhed - altså der, hvor man med fornuftsgrunde og argumenter belægger sin stillingtagen, inden man træffer sin afgørelse.
Jeg har været oprigtigt i tvivl, og masser af mennesker har været oprigtigt i tvivl, og derfor har vi undersøgt, såvel om der var suverænitetsafgivelse i grundlovens forstand eller der var tilløb til at lave en egentlig forfatning med det her forslag.
Det er de to synspunkter, der har været afgørende for os, og dem har vi diskuteret meget grundigt indadtil i Socialdemokratiet, ikke bare i vores folketingsgruppe, men med inddragelse af hele vores partiorganisation, og dem har vi sammen med andre partier stået for blev analyseret til bunds.
Men de, der har de åbenbarede svar på forhånd, kan selvfølgelig ikke lade sig imponere af den proces.
Jesper Langballe (DF), 2008-04-08:
Jamen jeg har skam - vil jeg sige til hr. Svend Auken - været til stede ved de møder, hvor hr. Svend Auken gik herop med en utrolig overbevisende mine af eftertænksomhed og sagde: Vi ved ikke rigtig endnu, vi er inde i den overvejende fase.
Og det var så overbevisende, så tilsyneladende troværdigt, at jeg vil sige, at det var rigtig godt spin.
Altså, jeg kan jo ikke gå ind i hovedet på hr. Svend Auken og bevise, at hr. Svend Auken hele tiden har vidst, hvad han ville stemme.
Men jeg ved jo, hvordan hr. Svend Auken og hans folketingsgruppe har det med deres vælgere, hvor der er en meget stor skepsis og meget stor modstand, og derfor kan enhver jo sige sig selv, at det er overordentlig klogt at gøre, som hr. Svend Auken har gjort, nemlig stille sig eftertænksomt an og sige: Jamen vi er sandelig meget i tvivl; vi er ikke så skråsikre som hr. Jesper Langballe, vi er tænksomme mennesker, men nu har vi så fået åbenbaringen.
Svend Auken (S), 2008-04-08:
At hr. Jesper Langballe ikke kan forstå, at mennesker kan være i tvivl, inden man træffer en afgørelse, kan ikke komme bag på nogen.
Jeg er nødt til at sige til hr. Langballe: Vi har været stærkt i tvivl.
Vi har ikke kun set på de juridiske argumenter, vi har set på de politiske argumenter, og vi har sammen med andre partier i Folketinget været med til, at der er kommet en grundig belysning af såvel det juridiske som det politiske aspekt; det har ikke bare været en mekanisk juridisk afgørelse.
At hr. Jesper Langballe ikke har afset tid til at deltage i et eneste af de møder, betyder jo ikke, at de ikke har fundet sted.
De har været der, og der har også været en diskussion i den danske offentlighed.
Vi er altså kommet til et andet resultat end det, hr. Langballe havde ønsket, men han skal ikke give en forkert fremstilling af hverken os eller af proceduren.
Jesper Langballe (DF), 2008-04-08:
Og så gik hr. Michael Aastrup Jensen herop og sagde, at Venstre sandelig gerne vil have en folkelig debat.
Ja, jeg skal lige love for det.
Jeg tror, at vistnok alle folketingsmedlemmer har fået ikke én mail, men adskillige fra et foretagende i Sønderjylland, der hedder Syd- og sønderjyske tilhængere af folkeafstemning om Lissabontraktaten.
Disse mennesker vil gerne lave et debatmøde, og de ville så gerne have fat i bare én modstander af folkeafstemning om Lissabontraktaten.
Der var ikke nogen, heller ikke fra hr. Svend Auken.
Der var overhovedet ikke nogen af dem, der går imod en folkeafstemning, der ville diskutere det.
Det er sådan, man bruger tænkepausen til at bygge bro mellem eliten og befolkningen.
Jeg synes ikke, at hr. Svend Aukens svar her fra talerstolen var rigtig vederhæftigt.
Hr. Svend Auken henviste til, at der har været en grundig drøftelse i Folketinget.
Det kan da godt være, men det, der blev efterlyst, var ikke en grundig drøftelse i Folketinget, det var en folkeafstemning.
Er det ikke en anklage på mistanken både mod hr. Svend Auken og mod juristerne?
Det mener jeg jeg kan sige, fordi man simpelt hen skal være jurist for at kunne hævde, at når man på en lang række områder går fra enstemmighed til flertalsafgørelser - altså stryger en vetoret - er der ikke tale om suverænitetsafgivelse.
Det er jo, fordi suverænitetsafgivelse i det juridiske sprog er blevet sådan en teknisk term, der er udtryk for nogle ganske bestemte ting.
Men altså det at gå over til flertalsafgørelser fra enstemmighed er jo selve grunddefinitionen på, hvad suverænitetsafgivelse er.
Hr. Svend Auken og jeg har flere gange under debatter om det her emne mindet hinanden om det billede, hr. Svend Auken har opfundet om en haveforening.
Sådan en praktisk haveforening, siger hr. Svend Auken, hvor man bare afgør nogle praktiske ting sådan i fællesskab.
Men sagen er jo den, at denne haveforening, som hr. Svend Auken er så glad for, ikke bare afgør nogle fælles, praktiske ting, men den går ind i den enkelte haveejers hus og have og bestemmer, hvordan der skal se ud der.
Det, der er tale om her, er et Folketing, som simpelt hen er gummistempel for nogle jurister, der har lavet et responsum på bestilling af et folketingsflertal, der udmærket vidste, hvordan det responsum skulle se ud.
Sådan er sandheden, og vi ved det i virkeligheden godt alle sammen.
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-08:
Nu ved hr. Per Clausen godt, at jeg kun har været EU-ordfører siden valget, og derfor kan jeg jo kun tage det ansvar på mig for så vidt angår efter valget.
Og jeg kan i hvert fald sige én ting: Jeg har i hvert fald forsøgt at gøre det til en folkelig debat om EU, og det vil jeg blive ved med.
Og jeg er slet ikke i tvivl om, at hvis al den velvilje til at debattere EU blandt Folketingets EU-ordførere, som vi har oplevet de sidste par uger og sikkert også vil opleve i fremtiden, kan forplante sig længere ud i samfundet, har vi slet ikke set toppen af, hvor høj en folkelig debat vi kan få om EU.
Så jeg er faktisk kun optimistisk ved udsigten til den folkelige debat, vi kan få om EU.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Jeg kan forstå på hr. Michael Aastrup Jensen, at nu vil Venstre tage initiativ til en folkelig debat om EU, uden at der er en folkeafstemning.
Og det er jo dejligt, at man vil det nu.
For da man havde muligheden i valgkampen i forbindelse med sidste valg, gjorde man det jo ikke.
Så vil jeg bare sige til hr. Michael Aastrup Jensen, at jeg tror, at de fleste danskere godt ved, hvornår der har været store folkelige debatter om EU-spørgsmål i Danmark.
Det har der været i forbindelse med folkeafstemningerne.
Og så er det sket hver eneste gang, der har været en folkeafstemning, at de EU- ikkekritiske, altså de EU-ukritiske partier har sagt: Nu skal vi til at diskutere det i hverdagen.
Og ved hvert eneste forsøg på at komme til at diskutere det i hverdagen har disse EU-ukritiske partier været fraværende.
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-08:
Jeg vil gerne sige til hr. Per Clausen, at jeg simpelt hen ikke anerkender, at det, at man ikke har en folkeafstemning, betyder, at man ikke kan debattere EU.
Det anerkender jeg simpelt hen ikke.
Jeg har derimod længe været fortaler for, at vi skal have en meget mere folkelig EU-debat.
Og jeg synes selvfølgelig også, at hr. Per Clausen som EU-ordfører for Enhedslisten har en forpligtelse til det.
Men at begynde at kæde de to ting sammen - at nu får vi ingen folkeafstemning, og så får vi heller ikke en folkelig EU-debat - det vil jeg simpelt hen ikke anerkende.
Jeg tror derimod, at vi har muligheden for at få en folkelig EU-debat, hvis politikerne tager en sådan opgave alvorligt.
Og det håber jeg så vi vil.
Men at kæde det sammen med en folkeafstemning synes jeg er forkert.
I forhold til at det skulle være noget specielt, er jeg altså bare nødt til at sige Nicetraktaten - igen og igen.
Dengang vi ratificerede Nicetraktaten, gjorde vi det også uden en folkeafstemning, for i den er der heller ingen suverænitetsafgivelse i forhold til grundloven.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Jeg er sikker på, at der, hvis vi havde vidst, hvad vi ved nu, nemlig at EU-retten giver mulighed for at overordne fællesskabsretten i forhold til konfliktretten, altså at det indre markeds bestemmelser er overordnet, og at det også har konsekvenser for konfliktretten, så ville der have været et flertal i Folketinget for at tage det op i forbindelse med forhandlingerne om Lissabontraktaten.
Nu får vi den erkendelse senere, men er hr. Svend Auken ikke enig med mig i - også i forlængelse af det, han selv rådgiver den danske regering om - at det må være sådan, at den danske regering må kræve, at den her sag er bragt på plads, inden man endegyldigt kan underskrive Lissabontraktaten?
Svend Auken (S), 2008-04-08:
For mig er det afgørende, at vi får løst problemet, og at vi får ratificeret Lissabontraktaten.
Derfor har jeg ønsket hurtige initiativer, og dem ønsker jeg stadig væk.
Men jeg ønsker ikke, at vi skal skabe tvivl om ratifikationen af Lissabontraktaten.
Hr. Per Clausen vil mene, at det er en stor lykke for Europa, hvis Lissabontraktaten falder fra hinanden og vi skal køre videre med Nicetraktaten.
Den er også en god ting i den her henseende, for der bliver strejkeretten endnu en gang slået meget tydeligt fast.
Det er i øvrigt i kataloget over frihedsrettigheder og borgerrettigheder, som er en del af traktaten.
Der bliver strejkeretten udtrykkeligt slået fast.
Derudover betyder Lissabontraktatens vedtagelse, at det bliver lettere at få ændret regler og præciseret regler i gældende direktiver.
Der er ingen tvivl om, at udstationeringsdirektivets regler skal præciseres yderligere, og det har vi haft et møde med hr. Spidla fra Kommissionen om.
Så vi trækker i samme retning, men Socialdemokraterne vil ikke gøre ratifikationen af Lissabontraktaten til gidsel i den her proces.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-08:
Det, hr. Per Clausen taler om, er konsekvenserne af Lavaldommen i Sverige, Vikingdommen i Sverige og den dom, der lige er afsagt med hensyn til Niedersachsen.
Jeg vil sige, at sagen er, at det rent faktisk er ret kompliceret, hvad vi skal gøre ved det.
Det kan man ikke midt i forløbet, for nogle lande har allerede ratificeret Lissabontraktaten.
Men vi er stærkt optaget af at få det her spørgsmål løst.
Det, dommene siger, er imidlertid ikke, at EU-reglerne står over konfliktretten.
De siger, at når man varetager konfliktretten, er der også et andet hensyn, man skal varetage, og det er den frie bevægelighed.
Det er selvfølgelig i vores interesse, og det er det, vi arbejder for, at få slået fast, at der i de domme, der er afsagt nu, reelt ligger en tilsidesættelse af konfliktretten, og det er fuldstændig uacceptabelt.
Vi arbejder med alle muligheder, herunder også muligheden for at få det op på et topmøde.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Jeg bemærkede med en smule interesse, at SF synes, det er godt, at man flytter magt fra Folketinget til Europa-Parlamentet.
Det kan man jo mene.
Men det, som jeg godt vil spørge fru Anne Grete Holmsgaard om, er: Når nu forudsætningerne ændrer sig dramatisk - og jeg mener faktisk, at forudsætningerne for Lissabontraktaten ændrede sig dramatisk, den dag EF-Domstolen afsagde en kendelse, der klart sagde, at fællesskabsretten står over den nationale arbejdsret - vil det så ikke være rimeligt at stille krav om, at den sag bringes i orden, inden Danmark endegyldigt skriver under på Lissabontraktaten?
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-08:
Når man efterhånden har kendt hr. Morten Messerschmidt i et stykke tid, er det jo sådan, at man ved, at når hr. Morten Messerschmidt først starter med at rose en, så kommer der altid bagefter et eller andet mindre positivt.
Og det var selvfølgelig også det, der skete her.
Jeg vil ikke mindst sige: Tak for ordførerens ros.
Så kan vi jo altid bagefter diskutere det andet.
Jeg bliver bare nødt til igen at spørge: Hvor mange gange er det nu lige, at man har brugt vetoretten, når det kommer til stykket?
Det er bare et godt spørgsmål.
Det er altså sådan, at med det gule og det orange kort sikrer vi de nationale parlamenter et redskab, som selvfølgelig er brugbart, men som nok også måske er mere teoretisk, end det er reelt.
Det er også vigtigt at have sådan nogle brugbare nødberedskaber klar, og det er selvfølgelig det, vi sikrer at man har med Lissabontraktaten.
Men vi skal heller ikke til at gøre det til større problem, end det er, som om de nationale parlamenter nedlægger veto hver anden måned i forbindelse med nogle ting, for sådan er virkeligheden jo ikke i dag, vil jeg sige til hr. Morten Messerschmidt.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Ja, hvor vil det dog dundre!
Hvor vil man dog have respekt for et gult kort!
Det står direkte i Lissabontraktaten, at Kommissionen ikke er forpligtet til at følge det.
Jeg kan sandelig godt forstå, at hr. Michael Aastrup Jensen slår til ved den handel.
En ting er, at man skal afskaffe vetoretten, vissevasse, for den tør man ikke bruge alligevel, en anden ting er, at nu får man et gult kort, som kun Folketinget gider at respektere, og som Kommissionen kan være ligeglad med.
Det er da en ret dårlig handel.
Nu kender jeg hr. Michael Aastrup Jensen som en dygtig forhandler, en dygtig politiker, som altid ved, hvad han skal have, når man forhandler med ham.
Derfor er det dybt forunderligt, at han lige i den her sag overhovedet ikke har nogen som helst sans for proportionerne.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Nu får vi jo god mulighed for at diskutere indholdet i Lissabontraktaten lige om lidt.
Men der er en enkelt ting, jeg godt vil spørge Venstres ordfører om, og det er anvendelsen af tænkepausen.
Statsministeren sagde jo den 17. juni 2005, at vi skal bruge tænkepausen til at diskutere, hvordan befolkningen involveres mere i det europæiske samarbejde.
Det står klart, at afstanden mellem den politiske elite og manden på gaden er blevet for stor.
Den skal vi bygge bro over.
Jeg vil bare spørge Venstres ordfører, om det, som vi ser i dag, hvor Venstre stemmer imod en folkeafstemning om Lissabontraktaten, er Venstres bud på, hvordan vi gør afstanden mellem den politiske elite og manden på gulvet mindre, altså at det mindsker afstand mellem den politiske elite og den menige befolkning, at man forhindrer befolkningen i at stemme om Lissabontraktaten.
Det kunne jeg godt tænke mig høre.
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-08:
Til hr. Morten Messerschmidt vil jeg i forbindelse med dyrevelfærd for lige at slå det fast spørge: Hvad er bedst?
Er det muligheden, hvor vi har flertalsafgørelser om dyrevelfærd - hvor der forhåbentlig ikke er ét syd- eller østeuropæisk land, som vil kunne have mulighed for at nedlægge veto i forbindelse med dyrevelfærd ?
Altså, hvis ordføreren går ud og spørger en hvilken som helst dyreværnsorganisation - jeg tror, ordføreren kender svaret - vil den helt klart svare: Flertalsafgørelser.
Så det er faktisk et rimelig godt eksempel, og det vil jeg stå ved.
Hvis hr. Morten Messerschmidt spørger nogle af sine venner i dyreværnsorganisationer, tror jeg ærlig talt også, at de vil give ham ret.
Med hensyn til gule og orange kort sagde jeg jo til hr. Per Clausen: Hvis og såfremt
vi som parlament giver et gult eller orange kort, tror jeg faktisk ikke, at der er nogen herinde, der vil være så naive at sige, at så vil det selvfølgelig give genlyd, men det vil blive bemærket, og der vil ikke mindst blive taget aktion på det nede i EU-systemet.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Det er jo interessant at høre hr. Michael Aastrup Jensen stå og nævne dyrevelfærd som et af de områder, hvor flertalsafgørelser virkelig har battet, hvor vi virkelig kan se det fantastiske, for sagen er, at det går meget dårligt.
Det går så dårligt, at jeg nærmest ville forbryde mig mod forretningsordenen, hvis jeg skulle udtrykke mig efter hjertet.
Derfor er det et rigtig dårligt eksempel på, at flertalsafgørelser er godt.
Det, jeg egentlig gerne vil spørge om, er det her med det gule kort, hvor jeg gerne vil bede hr. Michael Aastrup Jensen forholde sig til, om det er et kraftigt magtmiddel for Folketinget at have et gult kort, hvor vi kan sige, at det der vil vi ikke være med til, og så kan Kommissionen sige, at nå, det vil vi, eller om det er et kraftigt magtmiddel for Folketinget at sige, at det der vil vi ikke være med til, og derfor nedlægger vi veto.
Sagen er jo, at prisen for det gule kort er, at vi afskaffer vetoretten på 60 områder, så vi afskaffer retten til at sige nej, og til gengæld får vi retten til, at der ikke er nogen, der gider høre på os.
Der kunne jeg bare godt tænke mig at hr. Michael Aastrup Jensen ville redegøre for, hvordan han ser på de to magtmidler i forhold til hinanden.
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-08:
Nu skal hr. Per Clausen jo heller ikke være mere naiv, end han selv prøver at forestille sig, at han måske er.
Altså, hvis og såfremt der kommer gule og orange kort i funktion, kan det godt være, at der rent bogstavelig talt står, at man kun skaltage det op til vurdering og lignende, men jeg tror også, at hr. Per Clausen inderst inde i sig selv ved, at hvis der kommer gule og ikke mindst orange kort i funktion, vil det være noget, der virkelig vil blive bemærket og i høj grad selvfølgelig taget op til revision, selvfølgelig vil det da det.
Med hensyn til flertalsafgørelser synes jeg, at det er noget positivt.
Hvis vi kigger inden for et område som dyrevelfærd, har Danmark helt klart interesse i, at der er flertalsafgørelse, som der er i dag.
Det har vi da kun gavn af.
I forhold til Europa-Parlamentet synes jeg også kun, det er rigtig godt, at de får mere at sige.
Det er et folkevalgt parlament, der heldigvis får mere og mere indflydelse, og det synes jeg faktisk kun er rigtig positivt.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Det er jo ikke negativt, at vi har fået et symbolsk gult kort.
Det er da i sig selv bedre med et symbolsk gult kort end slet ingenting, for det kunne da være, at det kunne få bøllen til at tænke sig om.
Men pointen er her, at man fremhæver mere magt til Europa-Parlamentet og et gult kort som eksempel på, at Folketinget får mere magt i forhold til EU.
Det forholder sig i begge tilfælde omvendt.
At give mere magt til Europa-Parlamentet - for det er jo ikke Kommissionen, der taber mere magt, det er der, hvor Folketinget har indflydelse, nemlig over for ministeren - er jo at fratage Folketinget magt.
Når man erstatter det, at der skal være enighed, hvor Folketinget altså har mulighed for at sige, at det vil vi ikke være med til, med et gult kort, hvor Kommissionen så skal overveje, om de vil ændre opfattelse på baggrund af, at man har fået et gult kort, så er det altså at flytte magt fra Folketinget.
Så kan man være tilhænger af det, fordi det skaber hurtigere beslutningsprocesser og mere effektive beslutningsprocesser, men det er i hvert fald at fjerne magt fra Folketinget.
Michael Aastrup Jensen (V), 2008-04-08:
Nu siger hr. Per Clausen, at det med de gule og de orange kort skulle være noget negativt.
Jeg synes tværtimod, at det faktisk er noget positivt.
Det er jo noget, som er forholdsvis nyt i forhold til forfatningstraktaten; nu er det så kommet med i Lissabontraktaten.
Så jeg synes derimod, at vi skal være glade for det, ligesom vi også skal være glade for og jeg synes, det er positivt, at 1 million underskrifter fra EU's borgere kan sætte en dagsorden på et område.
Jeg tror, det var hr. Morten Messerschmidt, der tidligere i dag syntes, at det var sjovt, hvad jeg havde sagt om det; det gjorde han sådan lidt til grin.
Jeg synes, det er positivt, især fordi jeg faktisk kan se flere sager om bl.a. dyrevelfærd og andre sager, hvor jeg tror at 1 million underskrifter hurtigt kunne skaffes, så der politisk kunne rejses en sag.
Så nej, jeg kan ikke se noget negativt ved et af de gule eller orange kort.
Jeg synes tværtimod kun, at det er en god gave, vi har, men jeg synes også, det er vigtigt, at vi tager en debat om det med flertalsafgørelser.
Jeg er faktisk ikke modstander af, at vi får flertalsafgørelser på en lang række områder, for det vil være med til at sikre, at vi ikke hele tiden går efter mindste fællesnævner, og på nogle områder er det kun til gavn for Danmarks interesser.
Det vil faktisk på en lang række områder være til kæmpemæssig gavn for Danmarks interesser i forhold til i dag.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Jeg synes jo, det er lidt interessant, at hr. Michael Aastrup Jensen mener, at det er dem, der stiller spørgsmål i Folketinget, som holder liv i den folkelige debat, men jeg takker for de pæne ord.
Jeg kan sige, at så yder Venstre jo ikke meget i den sag.
Jeg har et enkelt spørgsmål til hr. Michael Aastrup Jensen, for jeg forstod på hr. Michael Aastrup Jensen, at han særlig var begejstret for Lissabontraktaten, fordi den gav Folketinget mere magt.
Men er sandheden ikke, at man erstatter den mulighed, man har for at sige, at det vil vi ikke være med til, og så bliver det ikke til noget, med nogle gule og orange kort?
Og det sjoveste ved det gule kort er næsten, at det ville svare til, at man i fodbold kunne få et gult kort, og så kunne man overveje, om man ville tage imod den advarsel.
Det er jo pointen med det gule kort, at Kommissionen kan overveje, om den vil tage henvendelsen fra parlamenterne alvorligt.
For at opnå det sælger man altså ud af, at der skal være enstemmighed på en række områder, hvor vi sådan set bestemmer.
Svend Auken (S), 2008-04-08:
Jeg tror, vi nu er enige om, at Folketinget faktisk har været de her spørgsmål grundigt igennem, så det, hr. Per Clausen sagde i første omgang, var ikke sandt.
Så kommer han op i anden omgang med noget, der heller ikke er sandt, nemlig at Socialdemokratiet bare har ledt efter juridiske smutveje for ikke at holde folkeafstemning.
Det ved han ikke er sandt.
Vi har sagt, at det her ikke kun er et juridisk spørgsmål, det er også et politisk spørgsmål, og derfor har vi insisteret på, at såvel de juridiske som de politiske aspekter af den her sag blev belyst, og det har været afgørende for vores gruppe, at der ikke var tale om en mekanisk afgørelse, men at vi virkelig grundigt gik igennem: Er det her i realiteten det samme som den oprindelige forfatningstraktat, eller er der sket reelle ændringer, så man ikke længere kan tale om en europæisk forfatning?
Det kan man have mange forskellige meninger om, men vi tog debatten, og vi tog den meget, meget grundigt, og det synes jeg er godt.
Vi var formentlig det parlament i EU, der brugte tænkepausen mest aktivt til at inddrage befolkningen.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Det, der jo er kendsgerningen i den her sag, er, at det viste sig, da vi kom til den dag, hvor vi skulle tage stilling til, om der skulle være folkeafstemning eller ej, at hvis der var en juridisk mulighed for at slippe, så benyttede Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre, Venstre og Det Konservative Folkeparti sig at den juridiske mulighed.
På den måde lykkedes det for Socialdemokraterne at undgå at tage politisk stilling til, at der selvfølgelig intet er, der forhindrer et flertal i Folketinget i at gennemføre en folkeafstemning om denne traktat, som jo af alle tilhængerne siges at være den traktat, der afslutter traktatarbejdet og endegyldigt slår søm i med hensyn til, hvordan det europæiske samarbejde skal være i fremtiden, og hvilke nye udviklingsmuligheder der ligger i det.
Hvis man havde ønsket det fra et flertals side i Folketinget, kunne man have gennemført en folkeafstemning.
Det valgte man ikke på trods af den megen snak om, at tænkepausen skulle bruges til yderligere folkelig inddragelse i EU-projektet.
Jeg tror, at selv hr. Svend Auken må erkende, at det her ikke giver øget folkelig inddragelse i den europæiske politiske udvikling.
Svend Auken (S), 2008-04-08:
Hr. Per Clausen kender godt sandheden, men man kunne godt ud fra hans bemærkninger frygte, at de, der sidder og følger med i den her debat, kunne få det forkerte indtryk, at vi ikke har diskuteret spørgsmålet om folkeafstemning grundigt her i Folketinget.
Det har vi.
Det vil sige, at da statsministeren mødte op og skrev under, var det på baggrund af en grundig behandling i Folketinget.
Vi er ikke enige om resultatet - der ved jeg at hr. Per Clausen og jeg har forskellige synspunkter - men jeg synes, det er unfair over for det store arbejde, der er lavet i Folketinget, at give vælgerne det indtryk, at det her spørgsmål ikke er blevet grundigt belyst.