Ole Glahn (RV), 2007-01-23:
Det er ganske rigtigt genfremsættelser, men det gør det jo ikke mere begrundet, at vi har nogle klare holdninger til de her spørgsmål.
Vi kan jo beklage, at der f.eks. i B 44 er en situation, hvor søerne faktisk er blevet for store til de bokse, de skal ligge i.
Og i relation til den diskussion, vi har haft i dag, kan man jo spørge sig selv, om det ikke var et initiativ, man kunne handle på, uden at man så det i en større sammenhæng.
For det er da en kendsgerning, som er dybt problematisk.
Forskellige af punkterne har været diskuteret her i aften eller sidst på eftermiddagen.
Med hensyn til fravænning af smågrise har jeg da forstået, at det er sådan, at hvis man flytter til klimastalde, kan man flytte grisene allerede efter 3 uger, og vi mener altså, at det er uetisk og også forkert dyrevelfærdsmæssigt at gøre det så tidligt.
Så undrede det mig også meget, at der er flere af regeringspartiernes ordførere, der har taget afstand fra dette med, at en uvildig dyrlæge skulle være konsulent, når man laver nye tilbygninger til sostalde.
Det forstår jeg virkelig ikke, for hensynet til den, der investerer i stalden, må da gøre, at man tager de dyrevelfærdshensyn, man kan, i stedet for at man bagefter skal blive pålagt nogle krav, som er vanskelige at opfylde, fordi man har bygget stalden forkert.
Altså, her synes jeg da virkelig, at det kunne være en winwin-situation, at en større udveksling af viden og ideer mellem dem, der tegner stalden, og den dyrlæge, der skal komme og se på, hvordan dyrene har det i staldene, allerede kommer med på et tidligt tidspunkt.
Jeg synes, det er glimrende, at ministeren har genetableret arbejdsgruppen om hold af svin, men jeg er da lidt betænkelig ved, at nogle af de her initiativer skal vente alt for lang tid, og at de bliver sovset ind i nogle bredere hensyn, som jeg har fuld forståelse for at vi skal tage, for det er klart, at der på nogle områder er nogle sammenhænge.
Vi støtter selvfølgelig det forslag, for vi har også været med til at fremsætte det, og vi mener, som jeg har sagt ved tidligere punkter her på dagsordenen i dag, at det er vigtigt, at vi fra Folketingets side presser på for at sætte dyrevelfærd i højsædet, fordi vi åbenbart og desværre ikke kan forvente, at en del af de landmænd, der har disse produktioner, selv er i stand til at tage de dyrevelfærdsmæssige hensyn – jeg vil oven i købet sige, at det er et mindretal af de landmænd, der er i stand til det.
For så vidt angår beslutningsforslag nr. B 45, vil jeg sige, at det netop er vigtigt i den her diskussion, at vi ikke får tegnet et billede af, at det er alle landmænd, som ikke overholder de her krav, og det derfor er landbruget som sådan, vi er efter.
Det her er i virkeligheden for at hjælpe de mange landmænd, som er omhyggelige med at overholde de lovmæssige forskrifter for måden at holde dyrene på.
Vi mener, det er urimeligt, at de skal udsættes for, at deres omdømme bliver forringet, fordi der er andre af deres kolleger, som ikke gør det godt nok.
Det er sådan en problemstilling, som jeg ved diskuteres meget i landbruget, og vi må jo konstatere, hvilket flere andre ordførere blandt forslagsstillerne også har været inde på, at det altså går lidt langsomt med at få de her ting igennem.
Det er så vores opgave at hjælpe landbruget med at få det klaret, det må være statens opgave at gå ind og hjælpe med at løse de problemer.
For det er dybt problematisk, at der i 2005 blev meldt 28 kvægbesætninger til politiet mod 13 kvægbesætninger i 2004.
For svinebesætningernes vedkommende er det lidt bedre, idet der er sket et lille fald i indskærpelserne og en mindre stigning i politianmeldelserne.
Men det viser, at der er behov for, at vi gør en indsats på det her område.
Vi mener, at et velfærdsbesøg i gennemsnit hvert 20. år er for lidt, og vi vil gerne i det videre arbejde have belyst, hvad det er for begrundelser, man har fra Fødevaredirektoratet, for den holdning, at man ikke får gode resultater af at intensivere besøgene.
Vi mener, det er vigtigt, at man i forbindelse med de besøg bruger kræfter på at vejlede landmanden.
Det er jo nok sådan, at en stor del af landmændene faktisk gerne vil opfylde de her krav, men måske ikke føler, de kan det, og har svært ved at finde ud af det.
Men de, der ikke vil og ikke kan, skal vi selvfølgelig gå efter, og det er også dem, som skal straffes.
Vi synes, det er vigtigt, at vi her fra Folketingets side, som vi har gjort det her hele eftermiddagen i dag, understreger, at dyrevelfærd altså er noget, vi sætter højt.
Det gør vi, fordi vi kan mærke på os selv, at det er vigtigt, men vi ved også, at befolkningen er optaget af de her spørgsmål.
Der er jeg fuldstændig enig med hr. Christian H. Hansen i, at befolkningen selvfølgelig kan gøre det, at de køber økologiske varer, for så har man i høj grad imødekommet de dyrevelfærdsmæssige krav, vi stiller her.
Og det kan jeg også kun opfordre til.
Men indtil det sker i endnu højere grad, så mener jeg, at vi skal gå videre med det her beslutningsforslag nr. B 45, og jeg tilslutter mig selvfølgelig forslaget.