Per Clausen (EL), 2011-04-26:
Jeg synes jo sådan set, at ministerens tilgang til debatten var konstruktiv, forstået på den måde, at når hun ligesom lagde op til at sammenligne med en eksamen, hvor man får både ros og ris, så er det jo et rigtig godt udgangspunkt for at gennemføre nogle forbedringer.
For som jeg husker det, og det er mange år siden, så jeg kan godt huske forkert, er det sådan, at når man ved en eksamen får ris, så er det jo med henblik på, at den kritik skal føre til, at man gør det bedre næste gang, man bliver bedømt.
Jeg vil jo ikke påstå, at jeg altid har levet op til det, men jeg tror i hvert fald, det er et rigtig fornuftigt udgangspunkt for at indgå i diskussionen.
Og derfor er det jo også lidt skuffende, at der alligevel var så få ting af det, som FN har rejst kritik af, som havde sat sig spor i regeringens politik og i ministerens udspil til, hvilke initiativer der skulle tages.
Der er to ting, som jeg synes det er værd at fokusere på i kritikken, for jeg synes faktisk, at det er to meget alvorlige problemstillinger.
Det første er diskussionen om den kriminelle lavalder.
Det har jo været sådan, at FN's Børnerettighedskomité i rigtig mange år har arbejdet på at hæve den kriminelle lavalder, ikke ud fra det synspunkt, at det ikke skulle have konsekvenser, hvis børn begik kriminalitet, men at de konsekvenser netop skulle tilpasses barnets alder og modenhed og selvfølgelig indeholde et stort element af social støtte og hjælp.
Men givetvis skulle det også i nogle tilfælde indebære, at barnet blev udsat for det, som barnet opfattede som ubehageligheder.
Jeg har sådan set aldrig opfattet det på anden måde, og jeg tror, at de fleste børn og unge, der har stiftet bekendtskab med de sociale systemer i forbindelse med, at de har været ude i problemer eller kriminalitet, muligvis med undtagelse af dem, der har været så heldige at møde hr. René Christensen, har oplevet, at det indimellem har givet nogle ubehagelige indgreb i deres frihed.
Men det er klart, at man hele tiden må diskutere, hvordan man afvejer de ting i forhold til hinanden.
Man har endda kombineret det med at fjerne den – man omtalte det vistnok som en rabat, som børn og unge fik ved kriminalitet, på trods af det, som jeg jo er helt enig med Venstres ordfører i, nemlig at man selvfølgelig ikke skal straffe børn og unge på samme måde, som man straffer voksne.
Det er bare underligt, at man så har gjort det på en måde, så det er der, man ender.
Det synes jeg er rigtig ærgerligt.
Det er det ene.
Man skal jo også huske, at der faktisk er mange, der på trods af umulige vilkår undgår det.
Og det er jo den lange række af børn, som faktisk vokser op i fattigdom i Danmark.
Det gør de jo, fordi man har indtaget det synspunkt, at den mest effektive måde at øge beskæftigelsen i Danmark på, er ved at reducere de sociale ydelser.
Derfor har man indført en række fattigdomsydelser, som gør, at det er fuldstændig umuligt at opretholde et almindeligt dansk familieliv på de ydelser, de får.
Undskyldningen for det har været, at det ville føre til øget beskæftigelse.
Vi kender alle sammen historien om den der forbedring, der var sket i beskæftigelsen, der ikke var statistisk signifikant, som det så smukt hed.
Det betød, at den ikke eksisterede, men man ville jo have ønsket, at den eksisterede.
Så man har straffet familier og ikke mindst børn med dårlige økonomiske vilkår uden at få den effekt, man ønskede.
Altså får vi endnu flere børnefamilier, hvor børnene vokser op i fattigdom.
Og det synes jeg sådan set er et fantastisk stort problem, fordi det ikke at være en del af et socialt fællesskab, når forældrene ikke har råd til at betale de ting, som følger med det, og det at opleve, at man vokser op i fattigdom, jo ikke giver et godt udgangspunkt for at blive en del af samfundet og opleve sig selv som en person, som er værdsat.
Derfor ligger der jo ekstremt mange sociale problemer og udfordringer i fremtiden, hvis vi ikke får gjort noget ved det.
Og derfor er det jo trods alt godt at kunne konstatere, at der i oppositionen er enighed om, at vi skal have hævet den kriminelle lavalder, og at vi skal have afviklet i hvert fald de værste af de fattigdomsydelser, der findes.
Det lover godt for fremtiden,
synes jeg.