Marianne Jelved (RV), 2015-03-10:
Forespørgselsdebatten giver os jo anledning til at forholde os til en række forhold vedrørende valg af værtsland for store sportsarrangementer, og det giver mig anledning til at understrege nogle af disse forhold.
Det er regeringens opfattelse, at de internationale konventioner om menneskerettigheder til enhver tid skal respekteres, og det arbejder vi for i alle relevante internationale fora.
Og jeg tør godt sige, at det gør regeringer i Danmark uanset regeringens farve.
Regeringen mener, at man skal undgå, at idrætten bruges politisk.
Idrætten er dybest set leg og dyrker en ædel kappestrid, hvor udøvere og tilskuere mødes om deres pension, om idrætten på tværs af forskelligheder.
Derfor skaber idrætten fællesskaber, og derfor er idrætten god til at samle folk på tværs af nationer, kulturer, religioner og politisk ståsted.
Der er fairplay, idræt er leg, og idrætten udvikler talenter, der stræber efter at være den bedste i klubben, i landet, i verden.
Det er de internationale idrætsorganisationer, som placerer værtskabet for internationale idrætsbegivenheder.
Såvel danske som internationale idrætsorganisationer er private organisationer, som bygger på medlemsdemokrati, og derfor må deres ageren søges påvirket gennem medlemsdemokratiet, og derfor må lederne af idrætsorganisationerne politisk stå til ansvar over for deres medlemmer.
Som stat, som demokrati skal vi respektere foreningsfriheden, men vi kan godt som politikere have forventninger til, at idrætsorganisationerne opfører sig på demokratisk vis og baserer sig på værdier som demokrati, gennemsigtighed og fairplay.
De danske organisationer bærer netop disse værdier med sig ind i de internationale idrætsorganisationer – det er min overbevisning.
Jeg håber, at de vil sætte en etisk forsvarlig dagsorden og på den måde præge de internationale idrætsorganisationers beslutninger indefra.
Det er sådan set det, jeg forventer at danske idrætsorganisationer gør til hver en tid.
Jeg forventer også, at danske idrætsorganisationer i regi af de internationale idrætsorganisationer tager afstand fra trusler mod idrættens integritet – trusler som korruption, magtmisbrug, doping, matchfixing og krænkelser af menneskerettigheder for at nævne nogle centrale trusler.
Det er det, vi i årtier har kaldt direkte kritisk dialog.
F.eks. har regeringen i regi af FN's Menneskerettighedsråd taget et initiativ på en anden led, nemlig kritiseret immigrantarbejdernes manglende rettigheder i Qatar.
Det er jo Qatar, der er vært for en række store idrætsbegivenheder i de her år.
FN har besluttet at støtte det danske forslag om, at Qatar skal ændre sin lovgivning, så arbejdstagernes rettigheder beskyttes bedre.
På samme vis har vi fra Danmarks og EU's side offentligt kritiseret den russiske lovgivning vedrørende homoseksuelle i forbindelse med Ruslands værtskab for vinter-OL i Sochi i 2014.
Dertil har vi i regi af EU rejst sagen i vores dialog med Rusland.
Regeringen vil også fortsætte indsatsen med at lægge pres på de internationale idrætsorganisationer for at arbejde for demokrati og gennemsigtighed.
Det gør vi, når vi støtter Play the Game, der er en forening i regi af Idrættens Analyseinstitut, og det gør vi løbende i relevante internationale fora.
I forhold til at påvirke de internationale idrætsorganisationer ser jeg det som en styrke, når Danmark står sammen med andre regeringer, og derfor søger regeringen netop at sætte fokus på eksempelvis god forvaltning, good governance, og på menneskerettigheder og social ansvarlighed i idrætsorganisationerne sammen med andre lande.
Danmark underskrev i 2013 en fælles erklæring sammen med 18 andre EU-medlemslande.
Desuden opfordrer erklæringen alle stater, som deltager i store idrætsbegivenheder, til at overholde menneskerettighederne.
Erklæringen blev desuden et afsæt for en drøftelse af, hvordan vi fra regeringens side kan lægge pres på de internationale idrætsorganisationer til fordel for afholdelse af idrætsbegivenheder i lande, der overholder menneskerettighederne.
I forlængelse af EU's arbejdsplan for idræt deltager Danmark i EU's arbejde med good governance, god forvaltning, og bl.a. indgår Danmark i en arbejdsgruppe, der udarbejder vejledende principper vedrørende demokrati, menneskerettigheder og arbejdstagerrettigheder inden for idrætten, herunder i forbindelse med tildeling af store idrætsbegivenheder.
Sammen med de øvrige europæiske ministre med ansvar for idræt har jeg på Europarådets sportsministerkonference sat fokus på god forvaltning og bekæmpelse af korruption inden for idrætten.
Danmark har både på ministermøder og i underkomiteer i UNESCO vedtaget en sportsministererklæring og deltaget i udarbejdelsen af et idrætscharter, som omfatter bekæmpelse af korruption samt fremme af social ansvarlighed og menneskerettigheder.
Så vi kan stå fast på vores danske værdier som demokrati, gennemsigtighed og fairplay, og det skal vi.
Det kan virke besnærende enten at blive væk fra idrætsbegivenheder, der bliver brugt til at styrke værtslandets omdømme på bekostning af menneskerettigheder, eller at bestemme, at danske idrætsorganisationer skal stemme på bestemte værtslande i demokratiets navn.
Men begge dele vil være problematiske.
At boykotte dansk deltagelse rammer først og fremmest danske idrætsudøvere, der fratages deres mulighed for at konkurrere og stræbe efter at blive den bedste i verden – det, de har trænet og trænet for at nå.
Meningen med den idræt og den træning, som de har brugt så meget tid på, mistes.
At bestemme over private foreningers stillingtagen i private organisationer er ikke et demokratisk land værdigt.
Foreningerne må og skal tage deres ansvar på sig, men vi skal gøre, hvad vi kan, for at presse til åbenhed og gennemsigtighed i alle idrættens organisationer, og vi skal bruge de relevante internationale fora til at sætte dagsordenen om good governance og fokus på menneskerettigheder, åbenhed og demokrati. Tak for ordet.