runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2010-11-17:
Når man snakker sundhedspolitik, skal man altid passe på med fejldiagnoser, og det er altså en fejldiagnose, hvis man tror, at der er større risiko ved at få en privat undersøgelse eller en privat operation end ved at få en offentlig undersøgelse eller en offentlig operation.
For det er jo speciallæger, specialister, der arbejder begge steder, og hvor de klinikker, som arbejder finansieret af regionerne, altså efter aftale med regionerne, selvfølgelig skal kontrolleres af regionerne – det har regionsformanden også klart sagt og taget ansvar for – så skal de private, som kører uden for regionerne, kontrolleres af Sundhedsstyrelsen.
Og det gør Sundhedsstyrelsen.
Jeg har annonceret på tv, at ganske ligesom man for en måneds tid siden skrev til alle regioner og gjorde dem opmærksom på deres ansvar, så vil man nu tage fat i samtlige de private og gøre dem opmærksom på deres ansvar.
Og i det brev kunne det jo tænkes at man bad dem om at melde tilbage og krydse af, om de lever op til det og det.
Det har Sundhedsstyrelsen i øjeblikket overvejelser om, og jeg tror, at der inden længe kommer en sådan skrivelse.
Derudover er der jo tilsynsbesøg.
Og der er de reaktive indgreb, altså at man, lige så snart der er klager, griber ind.
Og de ting, der er blevet omtalt i Danmarks Radio, er selvfølgelig sager, der nu bliver betragtet som klagesager, og de vil føre til et tilsyn fra Sundhedsstyrelsen, der kan føre til skærpet tilsyn, vedvarende tilsyn og eventuelt til lukning af de pågældende klinikker.
Der er jo mange gode politikere rundtomkring i regionerne, som er gode til at tale deres sag, og nu har regionsrådsformanden på Sjælland altså sagt, at han burde have haft 1 mia. kr. ekstra.
Jeg skulle hilse og sige fra de andre fire regionsrådsformænd, at det synes de også.
Det er altså ikke den måde, vi leger på.
Det handler ikke om, hvor mange møder med ministeren man beder om.
Det handler heller ikke om, hvor store tal man sender ud i pressen i utide, og det handler slet ikke om, hvor mange spørgsmål der bliver stillet i Folketinget.
Det får ingen indflydelse på fordelingen – undskyld, jeg siger det – fordi det her skal altså gå rigtigt og rimeligt til, og der er ingen grund til at anklage Erik Juhl-udvalget for ikke at have været strengt objektive i den måde, de har fordelt pengene på.
Meta Fuglsang (SF), 2010-11-17:
Det er ikke så dårligt.
Det er sådan set det, jeg spørger lidt ind til.
Men det, jeg kan forstå, er, at ministeren synes, at det er at diskutere en frynse, når man i Region Sjælland får 1 mia. kr. mindre, end hvad man ville have haft, hvis vi gik efter befolkningsgrundlaget.
Det undrer mig lidt, hvis det er ministerens mening, at 1 mia. kr. er en frynse i forhold til de 5 mia. kr., som det ville være, hvis vi nu lagde det sammen.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-17:
Der er flere af de udsagn, ministeren kommer med, som jo er blevet modbevist i den senere tid.
At sygefraværet skulle falde som følge af sundhedsforsikringer, er ikke noget, som regeringens egen ekspert, Kjeld Møller Pedersen, kan genkende.
CEPOS har været ude at modbevise, at der skulle være de her mange, mange gode indtægter, ved at man sparede penge på sygedagpenge.
Og, som ministeren selv var inde på, man har ikke godtgjort, at ventelisterne er blevet kortere.
Tværtimod står de jo lige nu i stampe; vi venter stadig væk lige lang tid på at komme i behandling.
Så hvad er det for nogle helt konkrete ting, ministeren baserer sin optimisme på, når det gælder de her fradragsberettigede sundhedsforsikringer?
Hvad ved ministeren egentlig?
Bertel Haarder (V), 2010-11-17:
Ventetiderne står ikke i stampe.
De er faldet fra 90 dage i gennemsnit til nu 55 dage i gennemsnit, og det på trods af at sygeplejerskestrejken jo bragte os bagud og ødelagde flere års fremskridt.
Nu er vi længere nede, når det gælder ventetid, end vi var før sygeplejerskestrejken.
Så det står ikke i stampe.
Og bemærk, at denne fantastiske nedgang i ventetiderne jo altså er sket netop i den periode, hvor man har haft fradrag for sundhedsforsikringer.
Jeg kan så ikke sige, hvor meget sundhedsforsikringerne har medvirket til det.
Det er det, der nu skal undersøges.
Jeg har konstateret, at den ene beregning, som man kunne se på Politikens forside, sagde, at der var en stor samfundsmæssig besparelse ved at have fradrag for sundhedsforsikringer.
Den anden beregning sagde, at der var en lille besparelse.
Jeg har også hørt, at Kjeld Møller Pedersen, som i første omgang sagde, at der var en større besparelse, nu siger, at det måske ligger omkring nul.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-17:
Jamen så lad mig spørge på den her måde: Er det ikke uretfærdigt og ikke særlig fair, når fru Jensen, som er offentligt ansat og ikke har en arbejdsgiverbetalt sundhedsforsikring, som hun kan trække fra i skat, over skatten er med til at finansiere, at hendes nabo, hr. Larsen, som er privatansat, kommer foran i køen til udredning og behandling, fordi han har en arbejdsgiverbetalt sundhedsforsikring? Er det ikke grundlæggende uretfærdigt, når man så ikke engang fra regeringens side kan gå ind og godtgøre, at det er med til at nedbringe ventelisterne for fru Jensen?
Det er da døduretfærdigt.
Bertel Haarder (V), 2010-11-17:
Jo, hvis det var sådan, at den offentligt ansatte fru Jensen var med til at betale til den privatansatte hr. Larsen.
Men det er jo lige præcis det, vi nu har stået og diskuteret.
Jeg siger: Det koster ikke fru Jensen noget, at hr. Larsen er dækket af en privat forsikring, af alle de grunde, jeg nævnte.
Og det koster hende heller ikke længere ventetid, for når hr. Larsen får sin operation betalt af en forsikring, så rykker fru Jensen jo frem i køen.
Per Clausen (EL), 2010-11-17:
Jeg synes, det er lidt spændende, at ministeren med sikkerhed i stemmen mener at kunne sige, at der ikke er nogen forskel kvalitetsmæssigt på de undersøgelser og behandlinger, man får på private sygehuse og klinikker, i forhold til det, der foregår på det offentlige område.
Man kan jo sige, at det, der nu giver anledning til indgriben fra ministerens side – og jeg skal sige, at jeg da bestemt tror, at der vil blive grebet effektivt ind nu, hvor man er blevet opmærksom på problemstillingen, selvfølgelig – er et eksempel på, at der er en alvorlig kvalitetsforskel.
Jeg ved jo også fra tidligere spørgsmål, jeg har stillet til ministeren, at i grunden ved han ingenting om, hvorvidt der er den her kvalitetsforskel i behandlingerne på private og offentlige sygehuse, for han ønsker ikke at undersøge det, han ønsker sådan set ikke at vide det.
Og det er jo derfor, jeg synes, at det er meget dristigt, at ministeren siger, at der ingen forskel er.
Vi hører meget om det fra offentlige sygehuse, som bruger mange ressourcer, siger de, på at reparere skader, men når man beder ministeren om at gennemføre en undersøgelse af det, siger han, at det er der ikke nogen grund til at undersøge.
Og det er måske det, jeg synes er lidt betænkeligt, altså at man ikke netop med udgangspunkt i de sager, vi har nu, siger, at der måske er noget at komme efter.
Bertel Haarder (V), 2010-11-17:
Det er jo en meget stærk anklage, som fru Meta Fuglsang her retter mod Erik Juhl og hans udvalg, som er et ekspertudvalg, og som består af den bedste sagkundskab, der kan findes, og som i øvrigt jo altså rummer sagkundskab fra alle regioner, hvis ikke jeg tager fejl.
Der er ingen grund til at anklage dem for at have forfordelt nogen, fordi de ikke har rettet ind.
Alle har jo rettet ind.
Det er rigtigt, at man i den sjællandske region måtte ændre sin sygehusplan, og det gjorde man så med et meget bredt flertal.
Så vidt jeg husker, var det 27 ud af 42 regionsmedlemmer, som var med på den nye plan, og jeg kan forsikre, at den sjællandske region ikke bliver forfordelt på nogen som helst måde.
Nu hører man så de forskellige regioner sige, at de gerne ville have haft noget mere.
Ja, det kan vel ingen undre sig over.
Jeg synes, vi her i Folketinget skulle glæde os over, at vi nu har 41.400 mio. kr. – 41.400 mio. kr. – til fordeling til sygehusbyggerier.
Så er det næsten lidt for dansk, hvis så det hele skal overskygges af nid og nag mellem regionerne og mellem sygehusene.
Skulle vi ikke i stedet råbe et trefoldigt hurra for, at vi her har råd til at bruge 41.400 mio. kr. på sygehusbyggerier de næste 8-9 år?
Meta Fuglsang (SF), 2010-11-17:
Det skal ikke afholde mig fra at spørge lidt videre.
Det, som er oplyst her, er jo, at hvis man kigger på de milliarder, der er brugt i forhold til befolkningsgrundlaget i de regioner, der får midlerne, så vil man se, at den region, der får færrest midler, er Region Sjælland.
Det kunne så være spændende at høre, hvad grundlaget så er for de her beregninger, siden der er så stor forskel på, hvad man får pr. indbygger, hvis det kan siges på den måde, når man nu kigger på, hvad det er for nogle midler, der bliver brugt.
Umiddelbart ser det ud til, at der er stor forskel på, hvilken dækning man får i de forskellige regioner af de her projekter, der er.
Når vi snakker mange milliarder, er det dejligt, at der bliver brugt milliarder på det, men hvis man går tilbage til, da diskussionen startede, var det faktisk flere milliarder, der var stillet i udsigt, og det blev så til de ca. 40 mia. kr., som vi nu snakker om.
Bertel Haarder (V), 2010-11-17:
Jeg er ret velorienteret om den sjællandske situation.
Jeg er i øvrigt også selv stillet op på Sjælland, men i den her sag er jeg altså nødt til at være minister for alle regioner, og jeg bakker ekspertudvalget op.
Man kan altid diskutere frynser.
Man kan altid diskutere: Hvad så med det, og hvad så med det?
Det ved jeg man vil gøre i alle regioner.
Jeg synes jo ikke, når jeg ser på tallene, at det er så dårligt, at det største sygehus i Region Sjælland, som bliver Køge Sygehus, på trods af at det er et forholdsvis nyt sygehus, får lagt et ret kraftigt beløb ovenpå til udbygning.
Det er da ikke så dårligt.
Meta Fuglsang (SF), 2010-11-17:
Tak for det.
Jeg har en artikel fra i dag, hvor det fremgår, at borgerne på Sjælland bliver de store tabere, mens indbyggerne i Region Midtjylland ligner vinderne, når staten fordeler omkring 40 mia. kr. til nye og ombyggede sygehuse.
I Region Sjælland har man så truffet beslutning om supersygehuse, men mener ministeren ikke, at det er et problem, og at det undergraver tilliden til samarbejdet med regionerne og regionernes selvbestemmelse, at man på den måde tilgodeser nogle regioner på bekostning af andre regioner, som ikke får midler, der svarer til det befolkningsgrundlag, de har?
Per Husted (S), 2010-11-17:
Gør alle borgerprotesterne, underskriftsindsamlingerne og demonstrationerne mod giftimporten fra Australien ikke indtryk på ministeren, og vil ministeren i forlængelse heraf revurdere godkendelsen af importen?
Karen Ellemann (V), 2010-11-17:
Jeg mener nu heller ikke, jeg har påstået, at vi løser verdens problemer.
Men jeg synes, at det er ædelt, at vi åbenbart begge to deler den hensigt, at vi gerne vil bidrage til at løse verdens problemer.
Eller gør vi nu også det?
Deler vi nu i virkeligheden det synspunkt?
For lige præcis i den her sag bidrager vi jo til at løse et miljømæssigt problem, og jeg kalder det et globalt miljømæssigt problem.
Så kan man have en holdning om, at det jo bare ligger i Australien midt i Sydney, og det kan vi da være ligeglade med.
Det mener jeg ikke vi kan, fordi Australien har bedt om hjælp.
De beder jo ikke Malaysia om hjælp, som andre socialdemokrater var ude at foreslå i starten: Hvorfor sender man det ikke bare til Malaysia?
Jeg skal samtidig også sige, at jeg synes da heller ikke helt generelt set, at det er særlig smart, at vi sejler affald over verdenshavene fra den ene ende til den anden ende, og faktisk har jeg også i forbindelse med den her ansøgning bedt om, at vi laver en global kortlægning af de giftige lagre.
Karen Ellemann (V), 2010-11-17:
Naturligvis gør de mange protester da indtryk, det er klart.
Miljøstyrelsen har haft sagen igennem halvandet år og er efter et meget omfattende arbejde med både at indhente og gennemgå oplysninger nået frem til den konklusion, at Australien ikke kan behandle affaldet, og at det desuden ikke vil være en miljømæssig optimal løsning at tvinge dem til at etablere et nyt anlæg.
Jeg ved godt, jeg gentager mig selv, men det er det samme emne, vi debatterer, og det er vigtigt at gøre det tydeligt.
Så er det igen, at jeg må minde om i den her diskussion, at Danmark importerer farligt affald hver dag, at vi i øvrigt eksporterer tre gange så meget affald, som vi importerer – det synes jeg også er vigtigt at tage med i det her perspektiv – og at Kommunekemi i øvrigt har behandlet farligt affald i over 40 år.
Per Husted (S), 2010-11-17:
Når vi eksporterer farligt affald, kunne man jo stille spørgsmålet, om vi ikke ville gøre verdenssamfundet en større tjeneste ved selv at behandle det affald, vi nu engang har.
Det kan godt virke, som om det, jeg siger her, er helt ude i hampen og uden sammenhæng med den sag, vi har med at gøre her, men vi kan se, at der i forbindelse med godkendelsen af det nationale testcenter for vindmøller i Østerild, hvor der også har været mange protester, er sket fejl i sagsbehandlingen.
Jeg møder hos engagerede mennesker en mistillid til vores system, hvad der normalt ikke er berettiget.
Ministeren giver jo garantier for, at der ikke er sket nogen fejl i sagsbehandlingen osv. her, men når vi nu står med en anden sag, hvor der konkret er sket fejl i sagsbehandlingen, hvordan vil ministeren så overbevise de mange mennesker, som har engageret sig i underskriftsindsamlinger, demonstrationer osv., om, at der ikke er sket fejl i den her sag?
Karen Ellemann (V), 2010-11-17:
Jeg synes sådan set ikke, det er upassende at drage andre sager ind, for det er klart, at jeg som minister og alle mine øvrige ministerkolleger selvfølgelig er dybt afhængige af alle de tekniske eksperter, vi omgiver os med i ministerierne rundtomkring.
Vi er som ministre afhængige af, og Danmark er afhængig af, at alle teknikere og alle eksperter i ministerierne gør deres arbejde så godt, som de overhovedet kan.
Og ja, der er sket en fejl i forbindelse med Østerild, og det er brandærgerligt og møgirriterende, for at sige det mildt.
I det her tilfælde kan jeg som politiker og som minister jo ikke stå og sige, at der absolut ikke er sket nogen fejl her.
Det er det, som teknikerne i Miljøstyrelsen har brugt meget tid på, både at behandle sagen, der har ligget der i halvandet år, men de har samtidig også brugt meget tid på at fortælle den her miljøminister, at det her altså er en god idé.
Og det her er mere end en god idé, vi er moralsk forpligtet – som jeg bliver ved med at sige: Dem, der har evnen, har pligten.
Det her vil være rigtigt, og det er miljømæssigt forsvarligt, at Danmark løser det her miljøproblem, fordi vi kan.
Per Husted (S), 2010-11-17:
Jeg kan jo egentlig ikke andet end erklære mig enig i ministerens udlægning, men jeg har meget stor forståelse for de mennesker, der sidder derude og ser på det her, i Nyborg.
De sidder og siger: Vi har lige oplevet en fejl, kan det ske igen?
Der kunne jeg selvfølgelig godt tænke mig at få en garanti for, at det ikke sker.
Sådan en får jeg højst sandsynligt ikke her, men jeg kunne da bede ministeren om at komme med en garanti for, at det her er helt sikkert.
Karen Ellemann (V), 2010-11-17:
Jamen det ville da også være sådan opportunt bare at stå og klaske en masse garantier ud her.
Men omvendt vil jeg sige, at jeg ikke synes, det måske er det klogeste i enhver henseende at udstede garantier.
Alle sagsakter er der jo begæret aktindsigt i, der er stillet masser af tekniske spørgsmål, vi har sågar haft flere – og får vist flere – samråd om emnet, så der er alle muligheder for at stille spørgsmål.
Jeg stiller mig beredvilligt op, svarer på alle spørgsmål, og det samme gør teknikerne i Miljøstyrelsen.
For det er meget tekniske spørgsmål, der er i mange af de her ting, i forhold til hvordan det behandles osv.
Heldigvis er Kommunekemi jo også meget aktive på banen, også i forhold til den borgergruppe, som er modstandere.
I forbindelse med de 2.500 underskrifter, som jeg modtog, kan jeg sige, at jeg ved, at Kommunekemi også er meget aktiv i hele oplysningsarbejdet om, hvordan deres ekspertise er, og hvad der begrunder, at lige præcis Kommunekemi er et rigtig godt anlæg til at behandle det her giftaffald.
Per Husted (S), 2010-11-17:
Jeg synes jo, det er pudsigt at stå her som en del af venstrefløjen og blive beskyldt for, at vi ikke vil tage ansvar for det store verdenssamfund.
Der er faktisk tit blevet gjort lidt nar ad os, fordi vi måske har haft lidt for store armbevægelser omkring, at vi vil gøre en forskel i verden.
Så jeg synes egentlig, at der er vendt lidt op og ned på billedet her.
Helt ærligt: Kan ministeren mene, at vi kan løse verdens problemer på miljøområdet ved eksempelvis at importere gift af den her slags?
Så skal vi jo gøre det hele tiden, fordi vi åbenbart er så dygtige.
Lad os dog komme i gang med at eksportere noget teknologi i stedet for.
Det er det, det drejer sig om.
Mit spørgsmål er her: Er det ikke lidt naivt at tro, at vi kan løse verdens problemer ved at importere affald hertil?
Karen Ellemann (V), 2010-11-17:
Mig bekendt ligger der ikke nogen ansøgninger hos Miljøstyrelsen på atomaffald, og hvis jeg skulle blive forelagt … de ryster heldigvis på hovedet i embedsmandslogen; det er jeg glad for, fordi det jo ikke er nogen hemmelighed, at den her sag er et dilemmamareridt for en miljøminister.
Det tror jeg alle er klar over.
Miljøstyrelsen kom og smed den her sag på mit bord og sagde: Værsgo, kære miljøminister.
Det er vores faglige vurdering, at den miljømæssigt bedste behandling af det her sker ved, at vi siger ja tak til at hjælpe Australien med at løse denne opgave.
Hvad er det så, man siger?
Vi kender alle sammen til den umiddelbare politiske reaktion, der var et nej af politiske årsager, for den får man tæsk for.
Hold da op!
Det skal jeg så sandelig love for at der bliver gjort en masse forsøg på at gøre.
Men jeg har boret mig ned i den her sag.
Det har jeg virkelig, og det er ikke korrekt, når her hr. Per Husted anfører, at vi bare kunne eksportere noget miljøteknologi til Australien og så i øvrigt bygge et kommunekemi i Australien.
Det ville ikke være miljømæssigt forsvarligt at bygge et helt anlæg til at håndtere destruktion af lige præcis den type affald, fordi vi jo må se på, hvad det ellers er for et affaldsmønster, så at sige, der eksisterer i Australien; hvordan det er, de udnytter deres affald ved forbrænding osv.; hvordan de gør nytte af den varme, der kommer fra forbrændingsværkerne osv.
De har en helt anden håndtering af affald, og det er det, der begrunder, at det ikke er miljømæssigt forsvarligt at bygge et helt anlæg til at håndtere den i det store billede forholdsvis lille mængde.
Jeg synes jo i høj grad, at man i det her tilfælde stadig væk må fokusere på, at vi her afhjælper et miljømæssigt problem ved at destruere affaldet.
Kommunekemi gør det her hver evig eneste dag.
Det er fuldstændig korrekt, at det ikke kun er HCB-affald, de behandler.
De behandler farligt affald hver evig eneste dag.
Danmark eksporterer tre gange så meget affald, som vi importerer.
Igen: Udgangspunktet i forhold til sikkerheden her er jo, at hvis der skulle ske et forlis, ville affaldet skulle bjærges, og da jeg ikke er bjærgningsekspert, skal jeg jo ikke stå og redegøre for, hvordan og hvorledes det ville ske.
Men det må i sagens natur ske på baggrund af en konkret vurdering.
Altså, det må afhænge af en konkret situation.
Men det er klart, at selve bjærgningen vil være overladt til professionelle.
Og igen: Jeg synes, det er vigtigt at tage med, at det, når man har den diskussion om bjærgning, da alt andet lige er relevant med forsikringssummen – en forsikringssum på 1,3 mia. dkr. til dækning af uheld.
Jeg synes stadig væk, det er vigtigt, at vi husker at sætte sikkerheden ved transporten i perspektiv.
Per Husted (S), 2010-11-17:
Mener ministeren fortsat, at Danmark er forpligtet til at tage imod giftigt HCB-affald fra Australien, der er et højtudviklet samfund, som burde kunne håndtere sine egne affaldsproblemer?
Karen Ellemann (V), 2010-11-17:
Jeg tror, hr. Per Husted allerede nu er rimelig forberedt på, hvad jeg vil svare.
Per Husted (S), 2010-11-17:
Flere lande har afvist at tage imod det her trods det, at de også har teknologien til at oparbejde det.
Tyskland har afvist det, og de har teknologien til det.
Det, jeg er bekymret for, er, at vi her har med et privat firma at gøre, som vil importere det her.
Mig bekendt er der stadig 10.000 t tilbage i Australien.
Det har vi ikke nogen løsning på.
Jeg kan jo ikke lade være med at stå med et billede i hovedet, som jeg har fra tv, fra Indien, hvor man ser skibe, der bliver hugget op på strandene.
Er det der, Danmark skal hen, at vi bliver den store affaldsplads for de lande, som har råd til at eksportere det til andre lande?
Det bekymrer mig meget.
Hvad giver vi tilladelse til næste gang, der er et miljøproblem ude i verden?
For jeg kan forstå på ministeren, at hun mener, at vi har et ansvar for at rydde op efter andre.
Så mit spørgsmål går egentlig lidt på: Hvad giver vi tilladelse til næste gang?
Hvor går grænsen for ministeren?
Karen Ellemann (V), 2010-11-17:
Jeg synes jo, det er utrolig sørgeligt, at Socialdemokraterne bruger så uendelig meget taletid på at skabe et billede af, at Danmark her agerer skraldespand.
Nej, tværtimod.
Danmark løser et miljøproblem.
Jeg synes også, det er tankevækkende, at det kommer frem her, at der er flere lande, der har fået ansøgning og har sagt nej.
Mig bekendt er der en diskussion om, at Orica for en del år tilbage siden har søgt Tyskland, og at man dengang ikke havde dokumentationen, altså analyserne, i orden, i forhold til hvorfor det var, at man i Australien var nødt til at bede om hjælp til at løse den her opgave.
Hvordan dokumenterer man som land, at man ikke er i stand til at lave en miljømæssigt forsvarlig løsning i Australien, og at det er derfor, man beder om hjælp?
Ellers havde Australien nok løst problemet selv, eftersom det jo er rigtigt, at det her affald har ligget der i rigtig mange år.
Det er altså en affaldsbunke, der bare vokser og vokser.
Vi er alle sammen enige om, hvad det er for noget giftigt stads, vi taler om, som skal omemballeres hele tiden, og at det gør, at mængden bliver større og større.
Det skal da destrueres.
Der er det, jeg mener, at Danmark har evnen, og derfor mener jeg også, at Danmark har pligten, og det er den pligt, jeg har taget på mig her.
Jeg synes selvfølgelig, at det er sørgeligt, at der hele vejen igennem hos Socialdemokraterne lige præcis eksisterer den her NIMB-effekt, not in my backyard.
Tænk engang: Hvor er det sølle.