Annette Vilhelmsen (SF), 2013-05-28:
Med det her beslutningsforslag foreslår Enhedslisten en række ændringer af loven om Rejsegarantifonden for at sikre en bedre forbrugerbeskyttelse.
Bl.a. ønsker forslagsstillerne, at alle flyselskaber, både danske og udenlandske, bliver omfattet af ordningen, at alle flyselskaber stiller en garanti til Rejsegarantifonden, og at alle flyselskaber indbetaler 5 kr. pr. rejsende til Rejsegarantifonden.
Jeg er meget enig med forslagsstillerne i, at det vil være optimalt med en ordning, som omfatter alle flyselskaber, men som det ser ud i dag, er selv store udenlandske flyselskaber, som sælger mange billetter til danske forbrugere over nettet, ikke nødvendigvis omfattet.
Jeg er derimod ikke enig i, at yderligere dansk særlovgivning på området er vejen frem.
Indførelse af et passagergebyr i Danmark kan meget vel vise sig ikke at være en reel forbrugerbeskyttelse af flere grunde.
For det første vil et krav om en garantistillelse fra flyselskaber være yderst vanskelig at sikre i forhold til udenlandske flyselskaber, og det skyldes primært, at det rent praktisk er meget vanskeligt at håndhæve dansk lovgivning i andre lande.
For det andet kan garantien i kombination med et passagergebyr have den konsekvens, at særligt lavprisselskaber vælger at flytte deres afgange til f.eks. Nordtyskland eller Sydsverige, hvis omkostningerne ved at flyve fra Danmark bliver for store.
For det tredje vil der være en væsentlig større risiko for, at statskassen, som i dag garanterer for rejsegarantiordningen, vil lide tab, hvis store udenlandske flyselskaber går konkurs.
Jeg vil lige give et helt konkret eksempel.
Enhedslistens forslag indebærer, at alle flyselskaber og alle passagerer, der flyver fra en dansk lufthavn, er omfattet af garantien, altså både de udenlandske og danske flyselskaber og udenlandske og danske passagerer.
Endelig vil flyselskaber, som har en stor andel af rejsende fra Danmark, blive pålagt en disproportionalt stor udgift, som deres konkurrenter med færre afgange fra Danmark undgår, og det vil især ramme danske selskaber.
Jeg mener således ikke, at det fremsatte beslutningsforslag vil løse de problemer, som der peges på.
Tværtimod kan det vise sig, at vi ender med at have en reelt dårligere forbrugerbeskyttelse, både fordi ordningen ikke kan håndhæves over for de udenlandske selskaber, og fordi forbrugerne risikerer at få færre valgmuligheder, hvis flytrafikken flytter til andre lufthavne i udlandet.
Der er ikke nogen nemme løsninger på de udfordringer, som den nuværende garantiordning rummer.
Det kommer også til udtryk i en evaluering af rejsegarantiordningen, som mit ministerium netop har gennemført.
Evalueringsrapporten er udarbejdet med inddragelse af relevante interessenter på rejseområdet, og den beskriver en række problemstillinger, som er blevet rejst i forbindelse med evalueringen.
Rapporten indeholder samtidig en oversigt over fordele og ulemper ved en række mulige løsningsmodeller.
Men rapporten viser med al tydelighed, at der ikke kan peges på én model, som løser alle rejste problemer uden at skabe nye.
Jeg mener, at det er nødvendigt at tænke bredere, hvis der skal findes en reel løsning på udfordringerne, som beslutningsforslaget peger på, og derfor bør vi i stedet arbejde for en fælles europæisk løsning, som sikrer et ensartet beskyttelsesniveau for europæiske borgere, når de står i den situation, at det flyselskab, som de skal flyve med, går konkurs.
Det vil være en løsning, der giver en reel forbrugerbeskyttelse, og en sådan fælles løsning er ikke noget, man gør sådan lige i et snuptag.
Det vil selvfølgelig kræve opbakning fra de andre lande, men det vil vi prøve at afsøge mulighederne for.
Af de ovennævnte grunde kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.