runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Ellemann (V), 2011-05-10:
Jamen med det spørgsmål, som fru Mette Gjerskov stiller, skaber man jo et billede af, at der ikke sker nogen beskyttelse på havet overhovedet, og at en nationalpark vil give den beskyttelse, og den kobling er jeg ikke enig i, for vi har jo netop lavet nationalparkloven på den måde, at man udpeger områderne, men at der ikke, på grund af at et område er blevet til en nationalpark, dermed bliver tale om restriktioner.
Når det så er sagt, har vi jo netop på baggrund af Natura 2000 udpeget områder, hvor der så er en beskyttelse.
Og det er jo vigtigt ligesom at holde de to ting adskilt.
Når det om adskillelsen så er sagt, vil jeg sige, at jeg ikke er modstander af begrebet nationalparker på havet, og det er også derfor, jeg i min tale netop begrundede, at vi jo faktisk allerede har en nationalpark, hvor en meget, meget stor del af nationalparken faktisk er blå, altså når vi taler om Nationalpark Vadehavet.
Men da vi nu i nationalparkforligskredsen er enige om de første fem udpegninger, hvoraf vi jo allerede har indviet de tre nationalparker, står lige for at skulle indvie den fjerde og forhåbentlig kan indvie den femte næste år, så er det, jeg siger, at der er det så i hvert fald med hensyn til den diskussion en postgang for tidligt at begynde at tale om en sjette nationalpark.
Med det in mente, siger jeg, at det her ikke er en klokkeklar afvisning af nationalparker på havet, men på nuværende tidspunkt er det en afvisning, fordi jeg mener, at det ganske enkelt er for tidligt.
Mette Gjerskov (S), 2011-05-10:
Jeg skal lige forstå det rigtigt: Er det sådan, at det eneste, ministeren egentlig har imod forslaget, er, at det er lige nu, at vi bare skal vente, at vi kan vente nogle år?
Jeg synes jo, det er rigtig fint med det arbejde, der er med nationalparker til lands, men der er jo altså bare det, at vores hav er ekstremt belastet mange steder.
Naturen er presset, fiskene er presset, fiskebestanden er presset, og vores rekreative værdier forsvinder, og derfor har vi jo brug for en særlig indsats også på vandet.
Og jeg kan ikke helt høre ministerens begrundelse for, hvorfor vi skal udsætte det, hvorfor vi ikke kan sætte det her arbejde i gang.
Johs. Poulsen (RV), 2011-05-10:
Tak for det.
Det er jo i virkeligheden det bærende i det, der lægges frem, og det, der er argumentationen for, at man bliver nødt til at kigge på området.
Allerede i debatten i dag blandt ordførerne og i og for sig også i ministerens refleksion over beslutningsforslaget synes jeg imidlertid, der er en række gode argumenter for, hvorfor man bør tage det i forskellige tempi og få samlet op på de erfaringer, som forhåbentlig vil komme ud af en evaluering, og også få det koordineret med den revision, der i forvejen skal finde sted af WEEE-direktivet.
Det synes vi skal være afgørende for, hvordan man viderebehandler det her forslag.
Vi skal selvfølgelig ikke give råd om, hvilken videre skæbne det skal have i udvalget, men som sagt bakker vi op om den tankegang, der ligger bag, men synes gerne, at vi må forholde os både til den evaluering, ministeren nævnte, og til en koordinering af det, der foregår i forhold til ændringerne i WEEE-direktivet.
Jørn Dohrmann (DF), 2011-05-10:
Det er netop derfor, at vi gerne vil diskutere det her.
Vi ser det ikke bare, som at det her er et spørgsmål om penge og om, hvem der skal betale regningen.
Vi er nødt til at se hele affaldsområdet igennem for at få den størst mulige genanvendelse.
Vi kan også sige omkring niveauerne, at hvilket niveau skal vi ligge på, hvilken indsamlingsprocent er den bedste, og hvordan får vi indsamlet mest muligt?
Er det den ordning, hvor det er, at man kører ud til borgeren og siger, at man tager dennes brødrister med, hvis den ligger ude ved skraldespanden, eller skal han hen på genbrugspladsen?
Det har også noget med genanvendelsesprocenten at gøre.
Vi kan også sige, at der er nogle metoder i pvc-branchen, hvor det er, at man går ind og siger, at der giver man en afgiftslettelse, hvor det er, at man altså ligesom giver nogle andre incitamenter til, at branchen er med til at løfte de her opgaver.
Men det mener jeg ikke at forslaget her løser, så derfor vil vi meget gerne diskutere det videre både i udvalget, og også når det er, at vi ser på hele – man kan kalde det – revurderingen, som kommer.
Steen Gade (SF), 2011-05-10:
For at det så virkelig skal være med til at være et skridt fremad, hvordan vi håndterer elskrot, tror jeg, at det er meget vigtigt, at vi så ikke bare siger, at vi fortsætter, som vi gør det i dag, for det foregår efter min opfattelse ikke helt tilfredsstillende i forhold til genanvendelse og i forhold til at få affaldsstrømmene så adskilte, som de faktisk bør være på det her område.
Det er jo ikke helt tilfældigt, at elektronikaffald er noget af det, vi nogle gange ser i Afrika og andre steder.
Det er jo, fordi der er mere rod på det her område, end vi egentlig ønsker os.
I den forbindelse vil jeg også gerne sige to ord til det, som miljøministeren sagde, for jeg synes faktisk, at det er vigtigt at kombinere diskussionen om betalingsdelen med, hvordan vi får et mere miljørigtigt design på det her.
Det mener jeg faktisk at vi skal løse samtidig, for at det kommer til at virke.
Ministeren nævnte også småelektronik, og det var jo noget af det, vi havde diskussionen om, da vi vedtog det nuværende regime på det her punkt.
Der stillede vi faktisk et ændringsforslag om, at netop mobiltelefoner skulle behandles særskilt, så jeg er glad for, at ministeren har sagt, at på det her område kommer der en rapport til september.
Så jeg ser frem til, at vi faktisk får belyst de her ting i udvalgsarbejdet, og så altså en positiv tilkendegivelse i forhold til økonomifordelingen, når vi skal vedtage et nyt system.
Tage Leegaard (KF), 2011-05-10:
Dette forslag lægger op til, at der skal udformes en ny ansvarsfordeling for håndtering af elektronikaffald, hvor det efter min opfattelse ser ud til, at producenterne skal pålægges en større del af regningen for at bortskaffe affaldet.
I dag er omkostningerne over affaldsgebyret altså i fin overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler.
I 2005 var der et bredt flertal, der var enige om den nuværende konstruktion, for det er jo klart en god idé, at man får indsamlet elektronikaffaldet, og det giver god mening, at kommunerne står for håndteringen af privat affald og dermed sikrer, at affaldet sikres for genanvendelse.
I EU er man snart klar med et nyt WEEE-direktiv, og det kan derfor undre, at forslaget kommer nu, hvor en afklaring er på vej senere på året.
Eftersom der er nye spilleregler undervejs, ser Det Konservative Folkeparti ingen grund til at påvirke den nuværende procedure på dette tidspunkt, selv om der aldrig må herske tvivl om, at affald skal indsamles på en god og ordentlig måde og selvfølgelig også genanvendes på den bedst mulige måde.
Men lige nu kan vi ikke støtte forslaget.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-10:
Tak til hr. Jørn Dohrmann for at imødekomme, at det her er en vigtig diskussion.
Jeg skal blot høre ordføreren – ud over at det selvfølgelig er væsentligt, at vi har en høj indsamlingsprocent i Danmark, at vi får elektronikskrottet indsamlet, i øvrigt alt affald naturligvis indsamlet i så høj grad som overhovedet muligt – om det ikke også er relevant at se på, at vi netop med hensyn til elektronikaffaldsdelen har en så høj grad af genanvendelse af de ressourcer, de kostbare ressourcer, som der kan være af elektronikaffaldet.
Det er altså ikke blot plastik og andre delkomponenter, men også i høj grad metal.
Kobber ser vi jo er så eftertragtet, at der er nogle, der oven i købet går ud og stjæler køreledninger, og hvad ved jeg.
Der er jo i høj grad netop kobber i elektronikaffald og i øvrigt en lang række andre vigtige råstoffer.
Så blot en indikation fra ordføreren, om ikke også genanvendelsen er et vigtigt element.
Det, der foranlediger mig til at bede om en kort bemærkning, er denne bemærkning, som ordføreren kom med, om ansvaret for affaldet, altså at det skulle være forbrugeren, som er forureneren i den her sammenhæng.
Kan vi ikke godt blive enige om, at når en forbruger går ned og køber et elektronisk produkt, en computer eller et tv, eller hvad det nu måtte være, så må forbrugeren også forvente, at man samtidig betaler for al den efterfølgende håndtering, al den stund at vi jo netop har et WEEE-direktiv?
Så er det ikke faktisk sådan, at ansvaret i den her sammenhæng fordelt mellem forbruger og producent allerede afklares nede i butikken?
Tage Leegaard (KF), 2011-05-10:
Som jeg opfatter det her forslag, er der lagt op til, at en større del af ansvaret skal lægges over på producenterne, og det vil altså sige, at man her vil friholde kommunerne for et økonomisk ansvar.
Jeg mener, at kommunerne er forbrugernes forlængede arm, og jeg anser forbrugerne, i det øjeblik de smider et stykke elektronikaffald væk – om det er et batteri, en computer, eller hvad det måtte være, de smider væk – for at være forurenere.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-10:
Kan vi ikke godt blive enige om, at finansieringen af kommunernes affaldshåndtering kan ske på to måder, enten ved at borgerne betaler et gebyr, eller ved at producenterne betaler en del af håndteringen?
Det er den snitflade, som vi taler om her, så det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt kommunerne skal til at have skattepenge op af kassen.
Altså, det vil sige, at hvis hr. Tage Leegaards nabo køber utrolig mange elektroniske produkter, er hr. Tage Leegaard jo dermed med til at finansiere via et affaldsgebyr, at naboen kan komme af med sit elektronikaffald.
Det er i hvert fald sådan, jeg forstår den tankegang, som hr. Tage Leegaard er inde på.
Tage Leegaard (KF), 2011-05-10:
Som jeg sagde i min tale, er det gebyrfinansieret, og det finder jeg er i ganske rimelig overensstemmelse med, at det er forureneren betaler-princippet, der gælder, for ellers er man jo frit stillet, med hensyn til hvordan man skaffer sig af med sit affald.
Der er et system, der håndterer det, og det tror jeg vi alle sammen er enige om at der skal være, så vi får samlet mest muligt ind, som hr. Benny Engelbrecht også var inde på.
Men som sagt ser jeg frem til, at de nye tiltag kommer, og så må vi også tage en snak om det i udvalget.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2011-05-10:
Jeg bliver rigtig bekymret for ordførerens blodtryk og satser virkelig på, at vi måske kunne tale ordføreren lidt ned, så vi kunne komme til at få en saglig diskussion om internationalisering af uddannelsessystemet, for jeg kan love ordføreren, at det, der har været intentionen med at fremsætte forslaget, har været at få en politisk diskussion, og jeg mener at vide, at den hører hjemme i Folketingssalen.
Der er forlig på en lang række områder i det her Folketing, og alligevel tillader man sig at tage politiske diskussioner her i Folketingssalen, for det er det, vi har Folketingssalen til.
Kunne man ikke forestille sig, at ordføreren kunne begynde at forklare på en tydelig måde, så alle kan forstå det, hvorfor der ikke er sket noget med internationaliseringsstrategien, når der siden 2003 har ligget en klar anbefaling fra EVA?
Kunne vi få ordførerens klare vurdering af, hvad det er, der gør, at det her bliver blokeret igen og igen?
Christine Antorini (S), 2011-05-10:
Det er lige præcis derfor, at jeg spurgte Venstres ordfører, om Venstre overhovedet synes, at det er et problem.
Jeg må lytte mig til, at Venstre godt kan se, at det ikke er helt rimeligt, at der er så stor forskel på det.
Jeg må forstå det sådan, at Venstre anerkender, at det er et reelt problem.
Venstre vil så ikke pålægge arbejdsmarkedet flere byrder, og derfor spørger jeg en gang til: Er Venstre åben for at kigge på nogle andre modeller, der kan ændre den ulighed?
Venstre var parat til det, da det sidst var oppe til drøftelse.
Jeg medgiver, at det er en ny ordfører, og det er også en ny minister, men jeg går ud fra, at Venstre har den samme politik på det her område, som dengang beslutningsforslaget var fremme for et par år siden.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-05-10:
Jeg forstår ærlig talt ikke svaret til Enhedslistens ordfører, for det, hr. Karsten Lauritzen siger her, er, at vi her har grundloven, at vi står vagt om grundloven, og at det er ansvarsforflygtigelse at gå fra, hvad der står i § 44, stk. 1.
Jeg vil godt stille Venstres ordfører et spørgsmål: Sætter han § 44 i grundloven over § 43 i grundloven?
Her står jo også ved lov.
Det handler så om skattespørgsmål, men det er nøjagtig den samme formulering, nemlig at man ikke kan vedtage skatter andet end ved lov.
Det foregår jo ikke her i salen.
Det kunne ellers blive nydeligt, hvis vi skulle til at behandle den på samme måde, som vi nu hørte vores integrationsminister foreslå her i salen.
Jeg spørger bare: Sætter Venstre den ene paragraf i grundloven over den anden?
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-10:
Som jeg også tror at ministeren redegjorde for, så foregår der nu et arbejde for at afdække vores internationale forpligtelser, overholdelse af internationale konventioner og andet, og det arbejde vil, når det er færdigt, jo også involvere Folketingets Indfødsretsudvalg.
Jeg må sige, at jeg synes, det er relevant at tage en indfødsretsudvalgsdiskussion.
Der har man jo på linje med alle mulige udvalg mulighed for at lave høringer og indkalde eksperter, hvis et flertal i udvalget ønsker det, og det tror jeg sådan set er nok til at sikre, at der er retssikkerhed i den udvalgsbehandling, som finder sted.
Men det er nu engang sådan, og det er et grundlæggende princip, og det er det, jeg er bange for at fru Johanne Schmidt-Nielsen grundlæggende er uenig i.
Men der står altså i grundloven, at man alene er bundet af sin egen overbevisning, og når der står i grundlovens § 44, at det er Folketinget, der meddeler statsborgerskab og indfødsret, så har man også mulighed for som folketingsmedlem at foretage en uensartet behandling af dispensationsansøgninger og andet, hvis det er det, man ønsker.
Det ønsker vi ikke i Venstre, men det er en mulighed, og det må man respektere.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-05-10:
Hvor var det pinligt at høre på, at ordføreren ikke svarede på noget som helst.
Altså, jeg spørger, om ordføreren mener, at det er den bedste situation, om Venstre ønsker sig, at vi står her i Folketingssalen og behandler folks lægeerklæringer, men det virker, som om Venstre ikke rigtig har lyst til at forholde sig til det.
Lad mig i stedet for spørge: Kan ordføreren komme med et eneste argument for, hvorfor man ikke skal have cirkulæret til lovbehandling her i Folketingssalen, sådan at man f.eks. har mulighed for at få retningslinjerne til høring ved de relevante organisationer osv.?
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-10:
Det er jo en mærkelig argumentation, fru Johanne Schmidt-Nielsen lægger frem.
så er man modstander af det.
Altså, man må vælge det ene eller det andet.
Jeg kan da sige – hvis man skulle lægge det frem – at jeg må indrømme, at jeg som person, som medlem af Folketinget, alene bundet af min egen overbevisning, har et stort problem med at stemme for lovforslag, hvor man i hvert fald kan få det indtryk eller ikke kan udelukke, at nogle af de folk, som man meddeler statsborgerskab som følge af internationale konventioner, er dømt for kriminalitet, som ellers ville gøre, at de ikke kunne få statsborgerskab, eller at tidspunktet ville blive udskudt.
Det må jeg da sige at jeg synes er et problem, og det kunne man jo så også lægge frem i den her åbenhedsargumentation, som fru Johanne Schmidt-Nielsen kommer med.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-05-10:
Jeg skal høre, om Venstres ordfører er enig med ministeren i, at alt skal frem – nu var det svært at få et svar fra ministeren på, hvad alt betyder i den her sammenhæng.
Jeg kan forstå, at det er ministerens holdning, og jeg skal høre, om det også er Venstres holdning.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-10:
Jeg tror da, at den debat, der lige har været mellem medlemmer af Folketinget og integrationsministeren nok afspejler, hvordan den her debat forhåbentlig kommer til at ende, men vi skal jo igennem ordførerrækken, og derfor vil jeg sige, at jeg da også med interesse har set frem til at få lov til at diskutere det her beslutningsforslag fra Folketingets talerstol.
Det handler jo, som integrationsministeren har redegjort for, om retssikkerhed i forbindelse med erhvervelse af dansk statsborgerskab ved lov.
I Venstre sætter vi Folketinget og grundloven højt, og grundloven har jo i § 44 bestemmelse om, hvordan man meddeles statsborgerskab ved lov.
Jeg må sige, at jeg sådan set betragter det her beslutningsforslag fra en samlet opposition som en i virkeligheden underlig form for ansvarsfralæggelse, for det er jo det, det er, når man med en argumentation om, at der ikke er nok retssikkerhed, vil have flyttet noget, som grundloven siger ligger ved Folketinget, over på et ministerium.
Så siger man jo selv, at vi ikke som folkevalgte politikere kan påtage os ansvaret for det her, at vi ikke kan sikre en ordentlig sagsbehandling, at vi ikke kan varetage den her opgave.
Det er der nogle, der må hjælpe os med.
Det må embedsmændene i Integrationsministeriet hjælpe os med.
Det må jeg sige at jeg grundlæggende er uenig i, og det er også Venstres opfattelse, at det ikke er det, der er tiltænkt i forhold til grundlovens § 44.
Man kan selvfølgelig påpege, at der har været en sag om overholdelse af konventioner i forbindelse med statsløse.
Det er jo en sag, der bliver undersøgt i øjeblikket, og man kunne – og det kan være reelt nok – når den undersøgelse foreligger, se nærmere på, om man skulle ændre noget i praksis, men med den nuværende baggrund må jeg sige, at der kan vi i Venstre ikke støtte det her beslutningsforslag og er vi ikke enige i den grundlæggende argumentation, som ligger bag.
Det må jo være sådan, at Folketinget, at de 179 folketingsmedlemmer, her medlemmerne af Indfødsretsudvalget, kan løse den opgave, som ligger i at lave sagsbehandling og også sikre ensartet sagsbehandling, men der er jo ikke noget, der tvinger Folketinget til det.
Man er alene bundet af sin egen overbevisning, og hvis man som folketingsmedlem mener, at man af forskellige årsager ikke kan give en person statsborgerskab, har man den ret, den mulighed at lade være.
Det er da at være bundet af sin egen overbevisning.
Man kan selvfølgelig diskutere, om det er fair, om det er lighed i forvaltningen, men det er nu engang sådan, det er, og det er det, der har været tiltænkt med grundlovens § 44.
Det er det, der sådan set har fungeret ganske udmærket indtil videre.
Vi vil ikke i Venstre være med til at devaluere folkestyret og folketingsmedlemmerne og i øvrigt medlemmerne af Folketingets Indfødsretsudvalg ved at stemme for det her beslutningsforslag
, så derfor bliver det en afvisning fra Venstres side.
Jeg skal huske at sige, at jeg ikke er sikker på, at De Konservative og hr. Tom Behnke som ordfører er enig i alt, hvad jeg har sagt, men jeg ved, at han er enig i at afvise det her beslutningsforslag.
Søren Pind (V), 2011-05-10:
Integrationsministerens holdning er den meget enkle, at oppositionen vil pakke sandheden ind netop ved brug af lovgivning og vil fortie den baggrund, inden for hvilken folk søger om statsborgerskab.
Der må jeg sige, at hvis man virkelig ønsker åbenhed, synes jeg, at alt skal frem.
Jeg synes ikke, at man kun kan gøre det ene og ikke det andet.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-10:
Jeg må sige, at vi i Venstre er af den opfattelse, at det er et meget, meget vigtigt spørgsmål, hvem der meddeles statsborgerskab, og vi ønsker at respektere den praksis, der har været hidtil.
Hvis jeg skal være helt ærlig, mener jeg også, det er vigtigere, hvem der meddeles statsborgerskab, end hvilke love i forhold til skatter og afgifter og andet der vedtages.
Men det er to forskellige spørgsmål, og jeg synes, man skulle vælge at følge den praksis, som vi har fulgt hidtil.
Jeg er sådan set af den opfattelse, at den fortsat sikrer retssikkerheden, for ansvaret for retssikkerheden og en ordentlig behandling påhviler medlemmer af Folketinget og af Folketingets Indfødsretsudvalg, og jeg tror godt, de kan løfte det ansvar.
Maja Panduro (S), 2011-05-10:
Det er jo meget syret at høre en minister tale om åbenhed, når vi i de sidste 10 år har haft en praksis på indfødsretsområdet, hvor ændringerne netop er blevet lavet ved cirkulærer og sene aftener sammen med Dansk Folkeparti, ikke er blevet behandlet i Folketingssalen, ikke er blevet sendt til høring hos de organisationer, der måtte have forstand på det, og nu mener ministeren altså, at alting skal være åbent.
Jeg vil bare gerne have det præciseret helt klart, og det kan være et ja eller et nej.
Ministeren mener altså – har jeg forstået det rigtigt? – at f.eks. den enkelte ansøgers lægeerklæring, sygehistorie, historie om psykiske sygdomme osv. skal lægges åbent frem, skal være offentligt tilgængeligt for enhver.
Er det integrationsministerens og regeringens holdning – ja eller nej?
Søren Pind (V), 2011-05-10:
Regeringens holdning er den, at hvis oppositionen kommer med et forslag om fuld åbenhed over hele integrationsområdet, hvad angår indfødsretten, så støtter regeringen det.
Kommer oppositionen ikke med et sådant forslag, støtter vi det ikke.
Maja Panduro (S), 2011-05-10:
Men jeg bliver noget nysgerrig, når ministeren siger, at han ville synes, det var alle tiders, hvis alle sager blev præsenteret helt åbent her i salen og tilsyneladende gennemgået nøje, sådan som hr. Søren Krarup foreslår.
Skal det forstås sådan, at det er ministerens holdning, regeringens holdning, at enhver ansøgning om indfødsret skal fremlægges med folks sygehistorier, deres lægeerklæringer, alt, hvad der dertil måtte høre, her i Folketingssalen?
Er det det, som er regeringens holdning?
Søren Pind (V), 2011-05-10:
Jeg anser det nærmest for at være en kommentar fra hr. Krarup, men jeg føler dog et stilfærdigt behov for at understrege, at når jeg siger åbenhed, så er det alle dele, jeg går ind for åbenhed af.
Søren Krarup (DF), 2011-05-10:
Jeg har været stor tilhænger af ministerens svar.
Den første indfødsretslov bliver fremlagt den 22. marts 1850.
Den første formand for Indfødsretsudvalget hedder N.F.S. Grundtvig.
Og der gennemgår man nøje de ti personer, der er tale om.
Det er, så vidt jeg husker, seks skandinaver, nordmænd og svenskere, af hvilke de fleste havde tjent i den danske hær under treårskrigen, og så er det en englænder og et par tyskerne, om hvilke man omhyggeligt understreger, at de har ejendom i Danmark.
Kort sagt er der tale om en åbenhed.
Jeg hilser med stor sympati ministerens glæde over åbenheden, og jeg synes, det kunne være meget, meget morsomt at få de 2.000 eller 3.000 på et lovforslag gennemgået på samme måde.
Søren Pind (V), 2011-05-10:
Jeg er altid glad for at blive stillet spørgsmål af hr. Jesper Langballe, der indledes med »om ikke jeg er enig med hr. Jesper Langballe i …«.
Til det er at sige, at den beskrivelse, hr. Jesper Langballe er fremkommet med, har jeg ikke nogen indvendinger imod.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-10:
Jeg må sige, at jeg, ligesom ministeren formentlig er det, er ved at tabe både næse og mund over at høre om den nedvurdering af demokratiet, der blomstrer her i Folketingssalen, og om folketingsmedlemmer, der er for dumme, for indskrænkede til at læse lægeerklæringer.
Næh, det skal man have nogle rigtige eksperter til.
Hvorfor egentlig ikke sende alle folketingsmedlemmerne hjem og ansætte nogle eksperter i stedet for, for det ville være helt i tråd med oppositionens holdning?
Så vil jeg godt lige spørge ministeren, om han er enig med mig.
Fru Johanne Schmidt-Nielsen siger, at det er for dårligt, at ens sager kan falde forskelligt ud, og så er det jo, jeg vil henlede opmærksomheden på, at normalt er love sager, der kommer til behandling i Folketinget, men her er det jo anderledes.
Er ministeren ikke enig med mig i det?
Her er lovene ikke sager, men lovene er personer, og vurderingen af personer har det jo med at falde forskelligt ud; det skulle de faktisk meget gerne.