runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-26:
Man kan altså finde 700 mio. kr. lige pludselig til et eller andet forslag, som jeg er lodret imod, fordi man laver en aftale med Dansk Folkeparti.
Men det er én side af det.
Den der debat vil jeg slet ikke gå ind i.
Det, jeg konkret savner, er økonomi i det her forslag.
Det forholdt jeg mig til.
Jeg siger så, at jeg hørte S og SF sige, at det er 10 mio. kr.
Det står der intet om i selve forslaget.
Det er bare ærgerligt, for det gør, at vi ikke kan diskutere det.
Jeg vil også sige, at hvis vi skal gå ind i sådan et forslag, skal vi selvfølgelig vide, hvad det koster, når vi lige pludselig udvider til 6 måneder.
Ved man det, eller siger man bare: Vi har en ramme på 10 mio. kr., og så vil vi gøre det bedst tænkelige inden for den ramme?
Det aner vi ikke noget om.
Sophie Løhde (V), 2011-05-26:
Derfor vil jeg egentlig bare bede den radikale ordfører om at bekræfte, at de penge, som man påstår at have fundet, ikke er anvist hvor skal komme fra konkret.
Og de er heller ikke anvist i en konkret prioritering i forhold til forslaget.
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-26:
Jeg er overordnet set positiv over for forslaget, men jeg mener ikke, forslagsstillerne har redegjort for økonomien.
Jeg beklager at måtte sige det.
Og jeg går slet ikke ind i det her med, om tingene er ufinansierede, eller noget som helst.
Det slagsmål, regeringen kører frem hele tiden, gider jeg ikke deltage i.
Det, jeg bare siger, er: Hvordan når man helt konkret frem til 10 mio. kr.?
Og nu beklager jeg: Jeg har ikke haft tid til at læse alle evalueringsrapporter og alt det der – det er jo også en af grundene til, at det ikke er os, der har fremsat sådan et forslag.
Men hvordan når man frem til 10 mio. kr.?
Det kan jo ikke bare være et sjus.
Nu ved jeg godt, at ordføreren faktisk sagde, at man kan sjusse sig frem.
Men jeg spørger sådan lidt overordnet: Hvad koster det f.eks., at voldtægtsofrene skal kunne henvende sig inden for 6 måneder, hvad koster det med alle de andre forslag, og hvordan når man frem til de 10 mio. kr.?
Så til det andet spørgsmål, som er: Der er nogle regioner, der allerede har det her tilbud, og andre regioner, der ikke har det.
Skal de regioner, der ikke har villet prioritere det, så have tilført penge, og skal dem, der har prioriteret det, så ikke have nogen – eller hvordan forestiller man sig det skal foregå?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-26:
Hvis jeg havde vidst, at det her blev så stort et problem for De Konservative, hvis jeg havde vidst, at De Konservative ville gøre det her til et spørgsmål om økonomi – hvad fru Lene Espersen engang stod og sagde at det ikke skulle være – havde jeg selvfølgelig skrevet det ind.
Der ligger evalueringsrapporter, der har været projekter i gang, og derfor ved vi meget godt, hvad det her vil koste at udbrede.
Og S og SF har valgt at finansiere det her i en ekstra pulje, som vi har skaffet, og derfor er der god grund til at antage, at det er korrekt, når jeg siger, at det her vil koste 10 mio. kr.
Det handler om at sikre en lillebitte restgruppe et tilbud, så man får ensartet hjælp på alle voldtægtscentre i Danmark.
O.k., men hvorfor sørger vi så ikke for, at det sker med det samme?
Vivi Kier (KF), 2011-05-26:
Jeg har ikke sagt, at økonomien er afgørende for, at jeg siger nej.
Jeg står med et forslag, som vi har diskuteret i min gruppe, og som jeg har stået og kommenteret så positivt.
Jeg har bare spurgt: Hvad er økonomien?
Og så står ordføreren og slynger om sig med, at det jo bare er 10-12 mio. kr.
Jamen jeg har ikke sagt nej til at ville finde pengene.
Jeg har bare sagt: Jamen er det de rigtige penge?
Og det viser bare, hvor farligt Socialistisk Folkeparti er.
Uha, det lover ikke godt: Det bliver rigtig, rigtig farligt i fremtiden.
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-26:
Som jeg sagde i en tidligere bemærkning til en anden ordfører, er det et godt forslag, i den forstand at forslaget fokuserer på ofrene.
Jeg synes også overordnet set, at vi skal fjerne så mange tidsrammer som overhovedet muligt, men vi skal selvfølgelig gøre os klart, at hvis vi fjerner nogle af dem, kan det altså på et tidspunkt blive sværere at få en domfældelse i sagen.
Men det er så en anden snak.
Jeg savner økonomien i det her.
Jeg er udmærket godt klar over, at forslagsstillerne sammen med Socialdemokraterne siger, at de har fundet 10 mio. kr. til det, men hvordan skal de her 10 mio. kr. anvendes?
Hvor putter vi penge hen?
Hvad er det for nogen områder, der koster hvad?
Det mangler totalt.
Når det er sagt, vil jeg sige, at jeg også synes, at det er vigtigere at putte nogle penge i det her område end at udvide fængselskapaciteten, så overordnet set er der for mit vedkommende ikke tvivl om, at det er bedre at bruge nogle penge her, end det er at bruge nogle penge – og ret mange penge – på fængselskapaciteten, for slet ikke at snakke om grænsebomme, og hvad der nu er fremme i debatten.
Forslagsstillerne mener selv, at det er det eneste rigtige forslag, og de har foretaget en stor research, og det tager jeg hatten af for.
Vi andre vil jo bare gerne vide en lille smule om, hvad de forskellige fagfolk har sagt.
Jeg synes derfor, det vil være godt, hvis ministeren nedsætter en arbejdsgruppe, men jeg synes også, det er vigtigt at få at vide, at det ikke bliver en arbejdsgruppe, der skal sidde i 100 år og en sommer, og ministeren sagde altså ikke noget om, hvor hurtigt det her kan gå.
Der er jo visse ting, man godt kunne gennemføre relativt hurtigt, f.eks. opfordre Region Sjælland til at få et center, for de har ikke noget, og gå ind i en dialog med dem om, hvorfor de ikke har et center.
Men jeg synes godt nok, det ville være rart, hvis ministeren sagde, hvornår han kunne forestille sig, at sådan en arbejdsgruppe kunne være færdig med deres arbejde.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-26:
Jeg har redegjort for økonomien flere gange, og jeg kan konstatere, at man hos Det Konservative Folkeparti i dag har den holdning, at det her udelukkende er et spørgsmål om økonomi.
Man har simpelt hen ikke en holdning til, at ofrene skal have bedre hjælp, end de har nu.
Men jeg må jo tage til efterretning, at det er De Konservatives tilgang til voldtægtsofre.
Vivi Kier (KF), 2011-05-26:
Det er godt nok en rigtig, rigtig trist tale, jeg lige har stået og hørt her fra en ordfører.
Jeg har siddet og lyttet med på samtlige ordføreres indlæg; alle ordførere er kommet med deres opbakning, og den eneste, man kan takke, er Socialdemokraternes ordfører.
Jeg må sige, at det virkelig er topmålet – det er arrogance, så det batter noget.
Ordføreren siger, at det her jo ikke skal dreje sig om økonomi, og at det er pinligt, at vi skal stå og snakke om 10-12 mio. kr. – og samtidig vil ordføreren gerne bruge rigtig meget af sin taletid på at fortælle om, hvor mange penge der kan bruges på andre ting.
Igen må jeg sige, at Socialistisk Folkeparti fremsætter et forslag, som er totalt ufinansieret.
Man tror, at man bare kan fremsætte et forslag og så stå og sige fra talerstolen, at det nok koster 10-12 mio. kr. Og så skal alle vi andre bare stemme ja.
Jamen sådan er virkeligheden ikke.
Hvorfor er det ikke skrevet ind i forslaget, så vi havde kunnet tage stilling til det?
Det vil jeg blot lige gøre opmærksom på.
Vi kan jo blive ved længe.
Jeg synes, det er rigtig, rigtig mærkeligt, for når nu ordføreren er så vidende og ved, at det her forslag koster 10 mio. kr., hvorfor er det så ikke anvist i forslaget, og hvorfor har ordføreren ikke anvist, hvordan de vil finde pengene?
Så skal jeg nok svare for mig.
Jeg må sige, at hvis Socialistisk Folkeparti får magt, som de har agt, så bliver det rigtig, rigtig skidt for det her land, for man udsteder det ene ufinansierede løfte efter det andet.
Jeg er så positivt indstillet, som nogen kan være, jeg har ikke sagt nej til at ville finde nogen som helst penge, men jeg spørger bare lige så forsigtigt, om vi kunne få en anvisning af økonomien, og om det gjorde noget, at vi fik et fagligt input i forhold til det skitserede forslag.
Jeg beklager dybt, men jeg har aldrig deltaget i en debat, hvor man, selv om man er så positiv, bliver angrebet så voldsomt og inderligt af et medlem, der end ikke ved, hvilket parti det er, der er repræsenteret på talerstolen.
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-26:
Det er begrundelsen for, at jeg ikke markerede noget før, for jeg havde egentlig ikke tænkt mig at tage ordet.
Det er kun et spørgsmål om diskussionen om satspuljen.
Jeg synes, det er fint, at ordføreren er positiv over for forslaget, men det er jo ikke noget, der kan satspuljefinansieres, bare for en ordens skyld, fordi det ikke ligger inden for satspuljens rammer.
Det, der finansieres inden for satspuljen, og som vi i øjeblikket laver, begrundes jo med, at det er forskning, ny formidling og den type ting, men ikke behandling.
Vi kan diskutere, om vi synes, det er finansieret eller ej, eller om vi synes, det er rimelig finansiering, det kan være ligegyldigt, men det er temmelig mange millioner, de kommer igennem med, og der kunne man godt sige, om ikke ordføreren kunne prøve at snakke med sin finansordfører, om ikke der lige kunne findes 10 mio. kr. –
jeg ved ikke, om det er 10 mio. kr., det har vi jo faktisk stadig ikke set; det er noget, de to partier påstår, men lad os bare sige, det er i omegnen af 10 mio. kr.
Liselott Blixt (DF), 2011-05-26:
Jamen det er helt sikkert noget, jeg gerne vil videreføre til finansordføreren og spørge, om ikke vi kunne finde nogle penge på området.
Men som fru Lone Dybkjær også var inde på tidligere, er der mange områder, vi har med at gøre.
Vi har kræftsyge patienter, vi har børn med sjældne sygdomme – vi har mange områder, hvor der er brug for penge.
Men jeg mener også, det her har sin berettigelse, og jeg vil selvfølgelig arbejde på, at der bliver sat nogle penge af.
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-26:
Det er rigtigt, at der overordnet set bør være tale om en prioritering, og derfor er det jo også vigtigt at høre, hvordan de enkelte partier prioriterer.
Men vi skal bare ud af den vildfarelse, at vi kan blive ved med at belaste satspuljemidlerne med det her, for det kan vi ikke.
Det er sådan set formentlig regionernes opgave.
Det kan vi diskutere, men satspuljen har været med til at vise, hvor det nytter at gøre noget, og så er det jo, om jeg så må sige, finansloven som sådan, der skal tage over.
Derfor kom jeg med min opfordring til ordføreren om at tage kontakt til sit partis finansordfører, som jo er en ganske magtfuld mand.
Liselott Blixt (DF), 2011-05-26:
Det vil han blive glad for at få at vide.
Nu har jeg det sådan med satspuljen, at jeg faktisk helst så den nedlagt, men det vil andre partier ikke være med til.
Derfor vil jeg hellere give pengene til nogle steder, hvor man ved pengene går til det rigtige.
Så om det er til voldtægtsofre, eller om det er til nye projekter, er for mig ikke det, der har den store betydning.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-26:
Jeg er enig, vi må og kan aldrig acceptere seksuelle overgreb, men vi må og kan heller aldrig acceptere, at ofre ikke får den hjælp, de har behov for, og derfor kan jeg ikke forstå, at Det Konservative Folkeparti ikke bare siger: Selvfølgelig går vi med på det her, det er det, der er brug for i forhold til ofrene.
Det sagde hun i 2007.
Tidsgrænserne på voldtægtscenteret i Aarhus blev rykket, og det medførte, at omkring 20 pct. af henvendelserne ikke længere kom, og det vil sige, det er 20 pct. af ofrene, som nu står uden nogen som helst hjælp i dag.
Hvordan kan det være, at Dansk Folkeparti har siddet på hænderne i så mange år og ladet stå til på det her område, og nu er man ikke klar til at give den håndsrækning, det er, for det måtte jo ikke være et spørgsmål om økonomi?
Vivi Kier (KF), 2011-05-26:
Som blot lige vil fortælle, at jeg ikke er fra Dansk Folkeparti, jeg er fra Det Konservative Folkeparti, men det kunne være, det var en fortalelse eller andet.
Så må jeg sige til ordføreren: Jeg synes, det er rigtig, rigtig trist, jeg står her og er vildt positiv, vil enormt gerne gå i dialog, vil gerne prøve at diskutere, om det nu er de rigtige ting, vi skal sætte i værk her, og så spørger jeg bare lige så forsigtigt og stille, hvad økonomien er i det her.
Der er ikke nævnt et eneste ord om økonomien i det her, og så skal jeg angribes på, at jeg ikke vil finde pengene, men det har jeg ikke på noget tidspunkt sagt noget om, overhovedet ikke.
Jeg har sagt, at jeg da er nødt til at se økonomien og beregningerne bag det.
Og så tillader jeg mig blot at sige, at det godt kan være, at ordføreren er så vidende og klog, og at de her seks punkter er de rigtige punkter, og så virker alt godt, jeg prøver bare at sige, om ikke vi kunne tilslutte os den arbejdsgruppe og så få at vide, hvad det er, vi skal.
Jeg har ikke sagt noget om, at jeg ikke vil finde pengene til det.
Jeg synes, det er en dybt, dybt underlig retorik.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-26:
Det her handler om at finde penge til en lille resterende del.
Det vil sagtens kunne lade sig gøre, og det vil ikke koste ret meget.
Jeg kan konstatere, at Det Konservative Folkeparti har indgået en aftale med Dansk Folkeparti om, at man gerne vil hæve straffen for overfaldsvoldtægter, som er 12 voldtægter om året.
Hvis man ganger op med de 2.000 kr., som det koster om dagen pr. indsat, så er vi nok nærmest oppe i noget, der ligner 12 mio. kr. om året.
Det kan man finde pladser til, til 12 overfaldsvoldtægter, som man vil hæve straffen for, men med de ca. 10 mio. kr., det her forslag kommer til at koste, vil man ikke bare sige: Jamen selvfølgelig gør vi det.
Vi har faktisk gjort et kæmpestort stykke researcharbejde, vi har ringet til voldtægtscentrene, og vi har scannet det her område.
Det her er det, der er behov for derude, og hvorfor kan Dansk Folkeparti ikke bare stå her i dag og sige: Jamen selvfølgelig gør vi det?
Hvis der skal mere til, er det fint, lad os få et udvalg til at kigge på det, det kan være, der kommer flere gode ting ud af det, men det kan vi så gennemføre bagefter.
Hvorfor sætter vi ikke gang i det her nu, når vi ved, at noget af det, der i hvert fald skal til, er tidsgrænser?
Lene Espersen (KF), 2011-05-26:
Jeg vil sige til fru Karen Hækkerup, at det er et teoretisk spørgsmål, der bliver stillet.
Jeg deltager ikke i nogen 2020-forhandlinger.
Jeg står her i Folketinget og redegør for regeringens holdning til et beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti, og det er regeringens politik, og det er den, regeringen står ved.
Jeg vil sige, at det er regeringens politik at stå fast på det, jeg siger her.
Kamal Qureshi (SF), 2011-05-26:
Jeg synes godt nok, at det – for at sige det mildt – er et meget skizofrent indlæg, der er her fra Venstres ordfører.
Vi har for ikke så længe siden her i Folketingssalen vedrørende debatten om ægtefællesammenføringsregler igen og igen hørt, at jura er politik, at jura er vurderinger, og at man jo ikke bare kan have jura, som er meget firkantet, om det ene og det andet, og her får jeg så at vide fra Venstres ordfører, at Menneskerettighedsinstituttet ikke holder sig til striks jura, men også kommer med politiske indlæg og indlæg, som Venstre ikke rigtig bryder sig om, eller som Venstre ikke synes er den bedste måde at bruge deres ressourcer på, eller lignende.
De to ting, altså, begge dele, kan i hvert fald ikke være rigtige.
Man kan ikke både sige, at juraen er politisk, eller at juraens vurderinger er politiske, og så sige til Menneskerettighedsinstituttet, at når de siger sådan og sådan, politiserer de, men når de siger sådan og sådan, så er det jura.
De to ting kan i hvert fald ikke være rigtige samtidig.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-26:
Der har jo været en over 4 timer lang debat i salen, hvor jeg var til stede, og et af de argumenter, som jeg fremførte her fra Folketingssalen, og som en del af dem, der var på talerstolen fra den borgerlige lejr, fremførte, var netop, at vi gerne ville have oppositionens forhold til det politiske i forskelsbehandlingen, og at man så kan gemme den juridiske diskussion.
Så det var faktisk netop en anbefaling om at skille de to ting ad.
Når jeg kritiserer Institut for Menneskerettigheder, er det jo f.eks. i forbindelse med, når der laves høringssvar, hvor man kigger på, om noget er i strid med internationale konventioner, og man konkluderer, at det er det ikke, og man så efterfølgende skriver, at Institut for Menneskerettigheder alligevel ikke mener, at det bør gennemføres, og der henvises til nogle politiske begrundelser.
Det er jo ikke en juridisk vurdering, det er en politisk vurdering.
Det er fint nok, og det kan Institut for Menneskerettigheder godt komme med.
Men man risikerer så bare, at tingene bliver blandet sammen.
Det er jo netop sådan, at vi i den borgerlige lejr har det fint med, at der er nogen, der kritiserer os – det har vi ingen problemer med – vi vælger så bare at tage diskussionen.
Vi vil ikke true Institut for Menneskerettigheder med at indskrænke deres mandat, sådan som hr. Henrik Sass Larsen på oppositionens vegne ønsker at gøre det over for Berlingske Tidende og Børsen.
Det synes vi ikke er fornuftigt.
Kamal Qureshi (SF), 2011-05-26:
Nu tror jeg ikke, man skal tale om, at der hos de borgerlige er højt til loftet, efter at de borgerlige har gennemført en massakre på de såkaldte smagsdommere og andre.
Institut for Menneskerettigheder fik jo også i forbindelse med den første finanslovdebat i 2002, altså før hr. Karsten Lauritzen kom i Folketinget, netop ændret i vedtægterne efter aftale med Dansk Folkeparti og efter pres fra Dansk Folkeparti, som ikke ønskede, at der skulle være den tidligere konstruktion, som var en stærkere konstruktion, og som var en konstruktion, som gav instituttet endnu flere beføjelser end det, instituttet så har i dag.
Men pointen er sådan set, at den diskussion, som integrationsministeren deltog i omkring ægtefællesammenføringer, jo lige præcis handlede om, at ministeren sagde, at jura kan være politik, og at politik kan være jura, og at man ikke på den måde firkantet kan skille tingene ad.
Det er jo netop instituttets opgave at foretage vurderinger og komme med anbefalinger baseret på lovgivningsmæssige konventioner og andet, og det er jo det, instituttet gør.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-26:
Selvfølgelig er der en sammenhæng mellem en juridisk vurdering og en politisk vurdering.
For at se, om et lovforslag er i strid med Danmarks internationale forpligtelser og den europæiske menneskerettighedskonvention, laver man en vurdering, og så konkluderer man noget og argumenterer for det, og det er fint nok, for det er så den juridiske vurdering og den juridiske konklusion, men når man så efterfølgende tilføjer, at der ikke er nogen juridiske problemer i det, men alligevel synes, at det er en dårlig idé at gennemføre det, så bliver det i hvert fald i mit univers en politisk argumentation.
Det er fint nok, det er ganske udmærket, men jeg tror bare, at hvis Institut for Menneskerettigheders stærkeste kort er, at de har en juridisk kapacitet og vurderer regeringens lovforslag og andre ting i forhold til vores internationale forpligtelser, vil det være en god idé at holde sig til den del og så neddrosle den politiske argumentation.
Jonas Christoffersen, instituttets direktør, udtrykte f.eks. den 13. maj 2010 i Berlingske Tidende hård kritik af den nye udlændingepolitik og sagde: »Store grupper af udlændinge har ikke mulighed for at opfylde kravene.
Det skader integrationen, når guleroden – at få permanent ophold i Danmark – bliver illusorisk.
Så vil færre udlændinge lægge sig i selen for at blive integreret«.
Det er jo en politisk holdning, og det er jo fint nok, men det er jo i hvert fald ikke en juridisk holdning, men altså en politisk holdning, og det skulle man lade være med.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-26:
Vi har lige hørt ministerens tale, hvori ministeren redegjorde for regeringens indstilling til det her beslutningsforslag.
Ministeren startede med at nævne, hvad der er Institut for Menneskerettigheders arbejdsområde og nævnte bl.a., at en del af det er at rådgive Folketinget.
Og det er jo det, instituttet gør.
Det er det, man så kan forstå på Venstres ordfører er en tilståelsessag, nemlig at når der kommer rådgivning, så siger man: Vi vil godt nok ikke begrænse jeres mandat, men vi tillægger ikke jeres kommentarer nogen værdi.
Det synes jeg må hænge lidt i luften.
Man vil ikke begrænse deres ret til at sige noget, men man vil bare heller ikke sige, at man vil lytte til dem.
Omvendt har ministeren lige redegjort for, at en del af Institut for Menneskerettigheders arbejdsopgaver rent faktisk er at rådgive Folketinget, så de lever bare op til den forpligtelse, som vi selv har pålagt dem.
Jeg synes, det kunne være rart at få Venstres ordfører til at sige, hvad der egentlig skulle til, for at man ville tillægge Institut for Menneskerettigheder nogen værdi.
Taler ordføreren på vegne af Venstre, og skal det forstås således, at når ministeren taler på regeringens vegne og siger, at man lytter til kritik for Institut for Menneskerettigheder, er det altså ikke noget, der gælder hele regeringen, men kun noget, der gælder Det Konservative Folkeparti?
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-26:
Jeg tror, fru Karen Hækkerup ikke har hørt efter.
Det er jo en ærlig sag.
Jeg har jo ikke sagt, at man ikke tillægger Institut for Menneskerettigheders vurderinger nogen betydning, jeg har bare sagt, at vi ikke altid er enige i dem.
Og det er jo fair nok.
Jeg skulle også tage meget fejl, hvis den tidligere socialdemokratiske regering eller en eventuel kommende socialdemokratisk regering vil deponere sine politiske handlemuligheder på en lang række områder hos Institut for Menneskerettigheder.
Det ville man da være velkommen til.
Men det er jeg ikke bekendt med at man tidligere har gjort.
Vi kigger på alle de høringssvar, der kommer ind.
Nogle af tingene er man enige i og tager ad notam og ændrer så i et lovforslag, andre gange siger man, at det er man ikke enig i, der har man en anden vurdering, man har nogle andre politiske holdninger, man har en anden juridisk vurdering.
Selvfølgelig bliver der lyttet til Institut for Menneskerettigheder, men når de gentagne gange laver juridiske vurderinger, der siger, at dette og hint er i strid med internationale konventioner, og der så efterfølgende er retssager, som Danmark vinder, og Institut for Menneskerettigheder således tager fejl, betyder det jo, at man stille og roligt kommer til at være lidt tvivlende over for, hvorvidt det nu er en rigtig rådgivning og en rigtig vurdering, instituttet har givet, og det er vel reelt nok.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-26:
Vi har jo kigget på evalueringerne af de her projekter.
Vi har regnet på, hvad det vil koste de steder, hvor man ikke har lige præcis de her tilbud, og vi har spurgt til, hvor meget man vurderer at der typisk skal til af psykologsamtaler.
Så er det jo bare at tage antallet af henvendelser, sådan cirka, og gange op med det.
Og så har vi lagt lidt til, for at være hundrede procent på den sikre side.
Så økonomien i det her er sådan set gennemtænkt.
Derfor kan man være fuldstændig tryg ved det.
Der er to forskellige økonomiske planer, sådan er virkeligheden.
S og SF har fremlagt en, og regeringen har fremlagt en anden.
Og vi har finansieret det her i vores plan.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-26:
Men er det også regeringens politik hele vejen igennem 2020-forhandlingerne, at man vil blive ved med at afvise det her forslag?