runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2013-04-30:
Jeg forstår ikke kritikken her, det må jeg sige.
Der foreligger et forslag fra Europa-Kommissionen om en harmonisering af selskabsskattebaserne, og det deltager den danske regering da i.
Det, jeg bare siger til Enhedslisten, er, at det ikke giver mening at få en minimumssats på selskabsskatteprocenten, før det arbejde er færdigt.
Det er derfor, man skal starte, om jeg så må sige, på at få grundlaget i orden, før man diskuterer det her.
Og den diskussion går regeringen da ind i, meget positivt endda.
Men det, jeg forsøger at sige, er, at det er en meget, meget vanskelig opgave.
Så er det bare, jeg har en lille og stille undren over, at Enhedslisten, der er decideret EU-modstandere, foreslår, at man går ind og harmoniserer på et så følsomt område som skatteretten i de enkelte lande.
Det betyder jo, at vi bliver nødt til at tilpasse vores selskabsskattelovgivning: Hvilke fradrag man kan få; hvordan afskrivninger skal fastlægges; hvilke underskudsfremførselsregler der skal være.
De regler skal harmoniseres med andre EU-lande.
Det kan godt være, at det er fornuftigt.
Men det, jeg bare siger, er, at før den ting er i orden, giver det ikke mening, at vi ligesom tager en stor kamp om selskabsskatteprocenten.
Det er på hele skattebasegrundlaget, at problemerne ligger.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-04-30:
Jamen det kunne andre lande jo også gøre.
Der er jo lande lige nu, som drøfter, hvad de kan gøre for at sikre en bedre beskatning, så de undgår det her ræs mod bunden.
Hvad er det, der holder regeringen tilbage fra at gå med?
Eller har jeg misforstået noget?
Er regeringen allerede i gang med noget på det her område, for så ville det være dejligt at få det afklaret?
Ellers er det jo desværre bare en god undskyldning for ikke at gøre noget i en dybt problematisk situation, hvor virksomhederne slipper for at være med til at betale regningen for krisen.
Det ville ikke være sympatisk, og det ville hverken klæde SF eller den samlede regering.
Holger K. Nielsen (SF), 2013-04-30:
Vi har ikke misforstået det.
Jeg tror nærmere, at Enhedslisten har overset nogle væsentlige problemer ved det her.
Det er jo netop, at en ting er selskabsskatteprocenten, en anden ting er skattebasen.
Hvis man ikke har en ensartet skattebase, giver det jo ikke mening at have en minimumssats på selskabsskatteprocenten.
Det er jo der, hele problemet ligger, for hvad skal den procent opkræves af?
Det er jo der, man har problemet.
Hvad er det, man skal bruge den skatteprocent til?
Hvad er grundlaget for at opkræve selskabsskatten?
Det, vi så siger, er, at det forudsætter, at man får harmoniseringer, ikke nødvendigvis totale harmoniseringer, men en langt mere vidtgående harmonisering af selskabsskattebasen.
Og så er det, man går meget dybt ind i hele skatteretten og i den nationale selvbestemmelse.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-04-30:
Tak for det, og tak til skatteministeren.
O.k., men regeringen deltager i hvert fald i det ræs mod bunden, som der er.
Det bekymrer mig lidt, at ministeren siger, at der her er tale om et forslag om total EU-harmonisering af en skattepolitik.
Jeg vil bare gøre ministeren opmærksom på, at det ikke er det, der er tilfældet.
Det, vi tværtimod foreslår, er en minimumsgrænse.
Regeringen går selv ind for en global finansskat.
Når regeringen kan arbejde for globale aftaler på sådan et område, hvorfor kan man så ikke starte et sted?
En minimumsgrænse for selskabsskat kunne være imellem europæiske lande, det kunne være mellem andre lande.
Det ville jo være godt at stræbe efter en global aftale på det her niveau, og derfor foreslår vi også samtlige internationale fora.
Så jeg synes ikke rigtig, at ministeren kom ind på, hvad det er, der holder regeringen væk, medmindre regeringen bare har misforstået forslaget.
Og så kunne vi jo opklare det her i behandlingen.
Mike Legarth (KF), 2013-04-30:
Tak, hr. formand.
Margaret Thatcher, som vi desværre måtte tage afsked med for kort tid siden, er kendt for mange skarpe iagttagelser.
Hun sagde nemlig: Problemet med socialisme er, at man ender med at løbe tør for andres penge.
Med det beslutningsforslag, vi i dag behandler, står det lysende klart, at Enhedslistens form for socialisme går skridtet videre.
Man vil ikke bare spendere, nej, hr. Per Clausen vil være helt på forkant og gøre, hvad han kan for at undgå, at staten tjener penge.
Jeg må rose hr. Per Clausen for den her nyudvikling af socialismen.
Det er ikke så tit, at folk i vores alder for alvor tænker nyt.
Hvis der er naturgas i Danmarks undergrunds skiferlag, så må vi ikke hente det op.
Det er indholdet af det her beslutningsforslag.
Ja, vi må endda ikke engang undersøge, om der findes naturgas i vores skiferlag.
Det er jo tankevækkende, at forslagsstillerne ikke vil efterforske gasressourcen, når vi nu ved, at gas er mindre CO2-belastende end både kul og olie og derfor nyttigt for klimaet i en overgangsperiode, indtil vi må have fundet grønnere energikilder.
Det er faktisk direkte skræmmende, når vi tænker på, hvor mange indtægter det danske samfund kunne få fra et positivt fund.
Klima-, energi- og bygningsministeren har tidligere skønsmæssigt vurderet, at der kan være indtægter på op imod 1.000 mia. kr.; det svarer til 50 mia. kr. om året i 20 år.
Vi skal selvfølgelig ikke falde på halen over de mange penge og ødelægge miljøet, men det er jo altså heller ikke det, der er tale om.
Vi ved ikke, om der er gas i skiferlagene, og vi ved ikke, om gassen kan udnyttes kommercielt.
Hvis det her beslutningsforslag bliver vedtaget, så får vi aldrig svar på det.
Og jeg mener ikke, at det giver nogen som helst mening at skyde et projekt ned, før vi kender alle fakta, og slet ikke, når potentialet er så indbringende.
I en tid, hvor det mere end nogen sinde er afgørende, at vi her i Folketinget står sammen om at skabe grundlaget for job, vækst og indtjening i Danmark, er det helt absurd, hvis vi skulle afvise at undersøge, om vi har skifergasressourcer, der kan indvindes.
Vi er i debatten om indvinding af skifergas blevet præsenteret for en række skræmmebilleder
Jeg vil bare her kommentere påstanden om, at en boring i skiferlag i undergrunden i Nordjylland skulle føre til stor risiko for radioaktivitet.
Det er rigtigt nok, at skifer fra undergrunden afgiver en svag, svag baggrundsstråling, men hvis vi stopper projektet med henvisning til faren for radioaktiv stråling, som nogle har krævet det, hvad gør vi så med Bornholm, hvor skiferlaget ligger helt åbent øverst i overfladen?
Så måske kan vi se frem til et beslutningsforslag fra hr. Per Clausen om at afspærre Bornholm?
Ærlig talt synes jeg, at man skulle lade være med at bruge skræmmekampagner og komme med løse påstande.
Vi taler om efterforskning.
Lad os finde ud af, hvad der er op og ned, og ikke mindst se på, om det kunne være til gavn for vores svageste i samfundet, som jo ville have gavn af de ressourcer og de penge, det ville kunne indbringe.
Så vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-04-30:
Mange tak.
Hr. Villum Christensen kan ikke være til stede i dag, og derfor vil jeg på hans og Liberal Alliances vegne indlede med at oplyse, at LA ikke kan støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Det er der flere grunde til: Danmarks omdømme som investeringsland, vores tiltro til Danmarks høje krav til sikkerhed omkring udvinding af naturgas fra den danske undergrund og hensynet til at bringe fornuft ind i dansk energipolitik.
For det første har den danske stat ved tildeling af de to tilladelser til efterforskning og indvinding af skifergas indgået en juridisk bindende aftale med et udenlandsk selskab, der sammen med vores egen Nordsøfond har fået ret og pligt til at gennemføre en efterforskning efter skifergas og en eventuel efterfølgende indvinding.
Der foretages i denne forbindelse investeringer i størrelsesordenen 400 mio. kr. alene til efterforskning.
Jeg tror, at alle partier i Folketinget bortset fra måske Enhedslisten er klar over, at vi om noget har behov for at tiltrække udenlandske investeringer og skabe danske arbejdspladser.
Det ville på den baggrund være helt grotesk, hvis vi i det danske Folketing herefter vælger at løbe fra en kontrakt, som alle Folketingets partier bortset fra Enhedslisten har nikket til, en kontrakt, som forpligter et udenlandsk firma til at foretage betydelige og risikobetonede investeringer i Danmark.
Vores anden anke retter sig mod forslagsstillernes problematisering af efterforskningens miljømæssige konsekvenser.
Hertil er der blot at sige, at vi naturligvis er enige i, at efterforskning og indvinding skal foregå miljømæssigt forsvarligt.
Det er miljømyndighedernes opgave at sikre dette, og vi er helt overbevist om, at der sagtens på forsvarlig vis kan ske efterforskning og indvinding af skifergas, ganske som der på forsvarlig vis bores med lignende teknologier i Nordsøen.
Gas er billigt, og gas udleder langt mindre CO2 end eksempelvis de kulværker, der popper op i hobetal rundtom i verden.
I Liberal Alliance ønsker vi en ansvarlig og fornuftig klimapolitik, og da skifergas er en del af denne, støtter vi som nævnt ikke B 65.
Steen Gade (SF), 2013-04-30:
Men noget af det, som hr. Per Clausen her nævner, er jo ting, som vi skal have analyseret.
Hovedsvaret til hr. Per Clausen her er jo, at vi skal kigge på det konkret.
Vi har en prøveboring i gang, så får vi nogle resultater, og så ved vi, om der f.eks. er gas, så ved vi, om der er en risiko for, at der også er noget uran, som kan rejse nogle problemstillinger, om der er en risiko for grundvandet osv. osv. Det må være en konkret stillingtagen, vi tager til projektet, for ellers kunne vi jo lige så godt lave et stop for den olie og gas, vi hiver op af Nordsøen.
Det bliver en upræcis diskussion, og jeg synes, vi er nødt til at fokusere en vigtig diskussion om de risici, der kan være ved skifergas, til en diskussion, der faktisk handler om skifergas.
Per Clausen (EL), 2013-04-30:
Når det kan være særlig interessant her, er det jo, fordi vi, hvis vi gør det her, går i gang med at udvinde gas på en helt ny måde i Danmark.
Det er en måde, som jeg er enig med hr. Steen Gade i at der er en lang række miljømæssige risici i, som vi skal have udredt, men den har også den svaghed i sig, at det er en energikrævende udvinding af fossile brændsler.
Jeg synes sådan set godt, at man kan have det synspunkt, at der udvindes olie og gas der, hvor det er umiddelbart tilgængeligt, men at der ikke gås i gang de steder, hvor det er svært tilgængeligt, og hvor det kræver rigtig meget energi at få det op, for det er med hensyn til energieffektivitet et håbløst projekt.
Det er af samme grund, at man kan sige om skifergas, at det næppe er bedre end kul, selv om gas i almindelighed er meget bedre end kul.
Lars Christian Lilleholt (V), 2013-04-30:
[Lydudfald]
... i stedet for andre myndigheder, miljømyndighederne, følger med i, hvad der foregår, og sikrer, at det sker på en miljømæssigt og sikkerhedsmæssigt forsvarlig måde.
Per Clausen (EL), 2013-04-30:
Men hr. Lars Christian Lilleholt er vel enig med mig i, at det er problematisk, at man sådan set har givet en tilladelse til at gennemføre en udvinding med en ny metode, som man ikke har brugt i Danmark tidligere, og som har givet miljømæssige problemer andre steder, uden at man tilsyneladende rigtig vidste, hvad man gjorde.
For hvis man går tilbage og kigger i de papirer, som dannede udgangspunkt for, at alle i det daværende energiudvalg i Folketinget accepterede, at den her tilladelse blev givet, kan man jo ingen steder finde, at der stod noget om, at det var skifergas.
Mike Legarth (KF), 2013-04-30:
Tak, hr. formand.
Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget, som først og fremmest er en justering, en ændring, af det oprindelige lovforslag.
Det er egentlig ikke en ændring af den politiske aftale, for det var aldrig hensigten, at det her hul i loven skulle være opstået, og derfor er det så nødvendigt nu at ændre på det.
Det er selvfølgelig meget uheldigt, det er ærgerligt, og det er der selvfølgelig røde ører over hele vejen rundt.
Det må ikke gentage sig.
Men det, det jo handler om, er, at det var blevet en meget attraktiv forretning at etablere den her slags solcelleanlæg.
Når jeg siger meget attraktiv, er det jo i forhold til de støttebeløb, vi giver fra statens side, som jo igen betales af de andre elbrugere.
Og derfor er det nødvendigt, at prisen er fair i forhold til den investering, der bliver gjort.
Der er også i den forbindelse aftalt et loft på, hvor meget solcelleenergi der skal komme, nemlig de 500 MW.
Og når det her er opbrugt, jamen så finder vi sammen i ordførerkredsen ud af, hvordan betalingen af støttebeløbene skal være fremadrettet.
Det er vigtigt for mig at påpege fra konservativ side, at der skal laves en overgangsordning, som vi kan stå bag, for at vi kan støtte det her lovforslag, og det skal vi have defineret mellem første og anden behandling.
Der er et spørgsmål om, om det skal være tilsluttet netselskabet, sådan som lovforslaget beskriver det i dag.
Det er måske et lidt skrapt krav, måske er det nok, at man har anmeldt sin ordning eller har indgået en forpligtende kontrakt, som man hæfter økonomisk for.
I hvert fald er det vigtigt for os at sige, at vi ikke skal ændre med bagudvirkende kraft, sådan at nogle får tab i meget stor størrelse.
Vi vil gerne finde en ordentlig, mindelig løsning, så alle kommer pænt ud af det her, for Folketinget, energiministeren og hans stab har jo ansvaret for, at det er gået galt i den her forbindelse.
Det var ordene fra Det Konservative Folkeparti.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-04-30:
Da Liberal Alliances klima- og energiordfører, hr. Villum Christensen, ikke kan være til stede, vil jeg fremføre hans ordførertale:
Så er det tid igen, tid til at ændre vilkårene for solcelleejere og andre investeringslystne danskere, der ønsker at bidrage til den grønne omstilling og gøre en fornuftig forretning.
Når jeg indleder sådan, er det jo, fordi det efterhånden er en månedligt tilbagevendende begivenhed, at vi her i Folketinget skal omregulere solcelleområdet.
At dette er problematisk og yderst alvorligt for branchen, skal man ikke læse mange høringssvar for at kunne konkludere.
Det virker lidt, som om man fra regeringens side ikke rigtig ved, hvilket ben man skal stå på.
Man synes at have forstået, at økonomiske incitamenter er påkrævet for at skabe de efterspurgte investeringer, men så snart noget viser sig at være en god forretning for de risikovillige investorer, bliver der grebet ind, endda med de facto tilbagevirkende kraft.
Den enkelte investor, om det er hr. og fru Jensen eller en investeringsforening, bliver bombet tilbage med den ene hovsalovgivning efter den anden, en praksis, der er fuldstændig umulig at forsvare.
Man skal ikke have gået mange år i skole for at forstå, at det, der skaber investeringslyst, er tryghed, men på energiområdet, hvor vi jo så gerne vil have nye investeringer, er det, som om man gør alt, hvad der er lovgivningsmæssig muligt, for at skræmme alle og enhver væk.
Som det er med så meget anden lovgivning på energiområdet, er dette forslag udtryk for nogle udokumenterede forventninger til prisudviklingen og til, hvordan vi vil energiforsyne os i 2050.
I Liberal Alliance ønsker vi mindst mulig statslig indblanding, og som et minimum forventer vi, at den regulering, der foregår, er gennemtænkt og til at regne med.
Dette er bestemt ikke tilfældet på solcelleområdet.
Vi afventer eksempelvis stadig den tidligere proklamerede strategi for solcelleområdet, men den lader tilsyneladende vente på sig, og imens må solcellebranchen og alle interessenter finde sig i ændringer, ændringer og flere ændringer.
Liberal Alliance kan naturligvis hverken støtte processen eller nærværende lovforslag.
Per Clausen (EL), 2013-04-30:
Der skal nok være enkelte, der undrer sig over, hvor mange gange man er nødt til at behandle spørgsmålet om støtteordninger til solceller, før man rammer rigtigt.
Jeg kan så sige, at vi ikke er helt færdige endnu, for i går udsendte Klima- og Energiministeriet et nyt forslag i høring, nemlig et forslag, der skal sikre, at lejerne får samme muligheder som ejerne.
Det er et rigtig godt forslag, så jeg skal ikke kritisere, at det kommer oven i alt det andet, men bare sige, at det her jo nok er et eksempel på, at der var enkelte ting, vi ikke havde helt på plads, da vi lavede energiaftalen i sin tid, og en af de ting, vi ikke havde på plads, var, hvordan vi skulle forholde os til udbygningen af solceller.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at Enhedslisten gerne havde set, at vi havde nogle mere ambitiøse mål, når det handler om, hvor stor en del af vores energiforbrug i 2020 der kan klares ved hjælp af solenergi, solceller.
Man må så bare konstatere, at det, der nu ligger i de aftaler, vi lavede, jo er det, vi kunne nå frem til, og set i det lys, er det da rigtig nok fornuftigt, at vi begrænser udbygningen af de her sådan fabriksanlæg, som jo også kunne føre til, at en ikke uvæsentlig del af landbrugsjorden blev brugt til at have solcelleanlæg stående på i stedet for.
Det synes jeg sådan set ikke der er meget fornuft i.
Der har i debatten været nævnt en enkelt ting, nemlig spørgsmålet om overgangsordninger, og det er klart, at selvfølgelig skal man etablere overgangsordninger, sådan at ingen med rette – jeg sagde »med rette« – kan sige, at de blev ramt af lovgivning med tilbagevirkende kraft.
På den ene side skal overgangsordningen jo heller ikke være sådan en gavebod, men det må vi jo fornuftigvis forhandle om hvordan kan komme til at se ud.
Der er en enkelt ting mere, som også har været med i høringssvarene, og som ministeren også har tilkendegivet at man er villig til at se på, og det er spørgsmålet om, hvordan man nu skelner mellem det, altså om de her solceller er på tag eller på facader.
Der kan være nogle steder, hvor det ved at sige, at det skal være tag, måske giver nogle uhensigtsmæssigheder, som ikke var tilsigtet, og det går jeg ud fra at vi også får anledning til at drøfte i det videre arbejde med det her lovforslag.
Men Enhedslisten er positiv og vil stemme for det her forslag.
Steen Gade (SF), 2013-04-30:
I lighed med de tidligere talere tilslutter SF sig lovforslaget.
Det er jo et lovforslag, som på en måde får præciseret det, som var hensigten.
Sidst vi lavede lovforslaget, var det et sted, vi ikke rigtig havde set for os kunne blive et problem, og nu løser vi det.
Vi løser det i den forstand, at den nye ordning kommer til at gælde fra fremsættelsestidspunktet.
Det er jo, fordi det her var et område, hvor de penge, vi er villige til at bruge på solcelleudbygningen, ikke skulle bruges i så store anlæg, for det havde vi sådan set ikke forestillet os, da vi lavede lovforslaget.
Så det er en reparation af en lov, vi har lavet tidligere, og en nødvendig reparation.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2013-04-30:
Tak for det.
Jeg skal i lighed med de tidligere talere støtte forslaget.
Det var ikke meningen, at der på den måde blev spekuleret i, at anlæg med den her maksimumsgrænse på 400 kW blev sammenkoblet i store anlæg.
Så jeg er enig med de tidligere talere i, at det er et hul i loven, der bliver udnyttet, og som vi her lukker.
Jeg er meget tilfreds med, at vi som konsekvens af den her lov sidestiller store solanlæg med landvindmøller.
Vi giver samme afregning på strømmen for landvindmøller som for store solcelleanlæg.
Jeg mener generelt, at vi skal have den billigste pris på markedet som fælles standardpris for store anlæg, der producerer vedvarende energi.
Det gør vi i det her tilfælde – dog selvfølgelig undtaget de anlæg, der opsættes på et tag – og det gør vi for at sikre, at folk, der opsætter de her anlæg hovedsagelig med sigte på at producere til eget forbrug, fortsat kan gøre det.
Vi vil også se positivt på at lave en overgangsordning, der er rimelig i forhold til de investeringer, der reelt er faldet, men heller ikke mere end det.
Mikkel Dencker (DF), 2013-04-30:
I Dansk Folkeparti er vi jo som bekendt med i den aftale, der blev indgået i november mellem de fleste partier her i Folketinget, om at ændre ordningen for solcelleanlæg, som man jo må indrømme hen over efteråret sidste år løb noget løbsk.
Vi er nu nået frem til en situation, hvor det har vist sig, at den ordning, der blev skruet sammen tilbage i november, efterlod det, som jeg vil tillade mig at kalde for et hul, som tillader, at ordningen under visse omstændigheder kan løbe løbsk, ved at ejere af solceller kan serieopstille eller sammenkoble store solcelleanlæg på 400 kW i flere moduler ad gangen på deciderede solcellemarker, så det nærmest bliver en slags fabrikker.
Dermed kan de opnå ganske store summer i statsstøtte til produktion af solcellestrøm.
Det har aldrig været meningen med solcelleordningen, at der skulle produceres til andet end til eget forbrug og til husbehov, og derfor er det en utilsigtet brug af ordningen, hvis det kan lade sig gøre.
Det er så den ordning, der bliver grebet ind over for her, ved at vi simpelt hen siger, at de solcelleanlæg, der skal ind under den her ordning, skal være monteret på et tag.
Det sætter visse fysiske grænser for, hvor store solcelleanlæg der vil kunne benytte den ordning, der er tale om her.
Derfor skal jeg sige, at Dansk Folkeparti støtter, at der gribes ind i solcelleordningen, og at den tilrettes på den her måde.
Jeg vil så samtidig sige, at de overgangsregler, der er skitseret i lovforslaget, kan vi ikke være med til.
Derfor ser vi frem til at blive indbudt til forhandlinger med energiministeren og de andre partier bag aftalen om at få lavet en overgangsordning, som er acceptabel og ordentlig for alle parter, der står bag.
Så jeg håber, at ministeren senere her i eftermiddag i sit indlæg vil give tilsagn om, at vi får anledning til det.
Hvis vi kan få en ordentlig overgangsordning, skal jeg sige, at Dansk Folkeparti også vil kunne støtte vedtagelsen af det her lovforslag, når vi når frem til tredjebehandlingen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2013-04-30:
I Socialdemokratiet ønsker vi at skabe de bedste rammer for omstilling til vedvarende energi, og derfor indførte vi i december 2012 en tilskudsordning, der skulle sætte gang i udbredelsen af solceller ved at betale ejeren af nyetablerede solcelleanlæg en forhøjet pris for den elektricitet, som solcellerne producerer.
Meningen med ordningen er, at den skal bidrage til, at husstande kan blive selvforsynende ved hjælp af solceller, og etablering af solceller er en vigtig del af fremtidens samlede energiløsning i Danmark og derfor også et væsentligt bidrag på vejen frem mod et grønnere Danmark.
Det er omvendt ikke meningen med ordningen, at man skal kunne tjene fedt på at bygge solcelleanlæg, som producerer langt mere elektricitet, end husstanden forbruger selv.
Det lovforslag, vi behandler i dag, skal sikre, at støtten til etablering af solcelleanlæg gives til projekter, hvor hensigten er, at den enkelte husstand bliver selvforsynende.
Lovforslaget skal sikre, at man ikke kan få støtte, hvis man bare er ude på at drive en forretning, som jo i sidste ende kommer til at være betalt af skatteyderne.
De penge kunne være anvendt langt mere effektivt i den grønne omstilling, hvis de blev brugt på billigere vedvarende energikilder end netop solceller.
Da vi udformede ordningen, forsøgte vi at forhindre, at der blev etableret for store solcelleanlæg, ved kun at betale en forhøjet sats til anlæg med en produktionskapacitet på max. 400 kW.
Så den grænse har ikke virket efter hensigten.
Samtidig har interessen for at etablere de store solcelleanlæg været betydelig større end forventet på grund af de stordriftsfordele og økonomiske gevinster, der er forbundet med de store solcelleanlæg.
Ved ønske om stordrift på el er der altså billigere vedvarende energikilder end netop solcellerne.
Jeg skal med de her bemærkninger sige, at Socialdemokratiet tilslutter sig lovforslaget.