Morten Østergaard (RV), 2009-05-26:
Der er vel ikke noget retspolitisk tema, der har fyldt så meget i det forgangne folketingsår som netop diskussionen om den verserende bandekonflikt, men derfor kan det jo være relevant nok at gøre status, som der så bliver gjort her med en forespørgselsdebat om emnet.
Men som man kan se af de forslag til vedtagelse, der er fremsat, er det jo ikke, fordi det fører til en hel masse nye initiativer.
Der har aldrig været så meget overvågning, der har aldrig været så meget politi med så vidtrækkende beføjelser.
Og som vi ser det lige nu, har der vel sådan set heller aldrig været så meget personfarlig kriminalitet i gaderne, som vi ser netop nu med den verserende bandekonflikt.
Det giver jo selvfølgelig anledning til at spørge, om man så ligesom har doseret de retspolitiske tiltag på den rigtige måde.
Og det giver selvfølgelig anledning til at vurdere, om de nye tiltag, der er kommet, er mere vand på samme mølle eller et udtryk for, at man konstaterer trækker en streg i sandet - og siger: O.k., der skal nok andet og mere til.
I formiddags andenbehandlede vi jo regeringens bandepakke, og den må vel siges at være mere vand på samme mølle, mere fra samme skuffe, forstået på den måde, at det var endnu en serie af strafskærpelser.
Det var en imødekommelse af et gammelt krav fra Dansk Folkeparti om minimumsstraffe, og det var et - skal vi så sige - retspolitisk interessant og spændende tiltag vedrørende den såkaldte bandebonus, hvor man altså får en særlig straf, hvis anklagemyndigheden ellers kan bevise, at det, man har lavet, er i relation til en bandekonflikt.
Man kan spørge sig selv, om det nu - med de strafferammer, der er - er relevant at stjæle anklagemyndighedens og domstolenes tid til den slags, når man kigger på, at det ikke desto mindre er netop de instrumenter, der har været de bærende i regeringens retspolitik.
Jeg hørte justitsministeren sige i radioen i morges, at vi fremlægger den ene strafskærpelse efter den anden.
Når man så kigger ud af vinduet, må man jo spørge sig selv: Hvordan går det med det, virker det?
Har det den effekt, det skal have?
Er folk afskrækkede?
Har de lagt våbnene på hylden eller indleveret dem?
Eller afholder de sig fra den her personfarlige kriminalitet, efter at vi har fremlagt strafskærpelse på strafskærpelse?
Og svaret er: Næh, det gør de jo faktisk ikke.
Nu vil man selvfølgelig sige, at vi jo lige skal tredjebehandle lovforslaget og det skal træde i kraft, før det kan have en effekt.
Jeg vil ikke afvise, at der sidder nogle enkelte bandemedlemmer og holder nøje med, hvad der foregår her i Folketinget, men jeg tror bare ikke, at det bliver det springende punkt.
Så derfor er man nødt til at gøre nogle andre ting.
Jeg tror ikke, det er lovgivning, der løser problemet.
Jeg tror, det er en særlig indsats, og jeg tror, det er en væsentlig del af årsagen til, at vi ikke ser tilstrækkelig med resultater, når det drejer sig om at bryde fødekæden til banderne, som også forespørgeren var inde på er så afgørende.
Det er jo et problem, som man kan se helt op i toppen af pyramiden, helt oppe i regeringen, hvor man ikke er i stand til at samarbejde på tværs af ministerier.
Man er ikke stand til lave en fælles indsats med velfærdsministeren, integrationsministeren og justitsministeren for at sikre, at man nu laver en målrettet forebyggende indsats de steder, hvor problemerne findes.
Men der er jo alt for få pladser.
Der er kø og venteliste, og der er slet, slet ikke pladser nok.
Kommunerne vægrer sig ved at betale skoleuddannelse, hvis de her unge mennesker har passeret 16 år, selv om de ikke har bestået folkeskolens afgangsprøve.
Og man må spørge sig selv, om man tror på, at det er en god investering, mens man har sådan nogle f.eks. under ungdomssanktion, at de får taget sig en afgangsprøve fra folkeskolen, så de kan komme videre i livet, hvis de skal bryde deres kriminelle løbebane.
Det tror vi, men vi kan konstatere, at det er meget vanskeligt for opholdsstederne overhovedet at få kommunerne med til at betale for den del af indsatsen.
Så vil jeg sige, at når hr. Peter Skaarup af en eller anden grund ikke vil erklære sig enig med sin formand, vil jeg bare lige trække citatet frem, for jeg synes og tror, det er vigtigt, nu hvor vi også har integrationsministeren her i dag.
Det er fra Politiken 20.02. 2009, hvor fru Pia Kjærsgaard siger: »Og derfor erkender jeg også, at vi har handlet for sent.
Vi har alle handlet for sent.
Jeg vil ikke bare skyde skylden på regeringen, men vi må bare sige, at udviklingen skal vendes nu, og i den forbindelse er det primært regeringen, som skal i arbejdstøjet.«
Jeg synes, det ville klæde Dansk Folkeparti, om man stod ved den kritik, også når man kom ind i Folketingssalen, for jeg er meget enig.