Bjarne Laustsen (S), 2014-01-15:
Det er ikke så tit, man benytter sig af muligheden for at være privatist, men som nogle måske ved, så kender jeg i særdeleshed til den her sag, idet jeg i al beskedenhed rejste sagen for 13 måneder siden.
Og jeg er meget, meget glad for, at der er et stort, bredt flertal, der vil være med til at hjælpe med at løse det her problem for både Suthida og Im, men især også for ligestillede.
Derfor er der jo heller ikke tale om, at det er en særlov, vi har med at gøre her, men en generel ting, der har betydning for folk, der kommer i den situation, som svigerfaren Roland Nielsen ringede til mig om den 28. november 2012, hvor han sagde: Min søn er død.
Udover det kunne han så fortælle mig, at hans svigerdatter og hans barnebarn på dengang 6 år stod til at skulle udvises.
Vi fik en udtalelse fra skolen om, at det gik fantastisk godt med Im og hendes integration der.
Moren var i gang med en SOSU-uddannelse, og også der fik vi en udtalelse.
Så det var helt tydeligt, at de var det, som jeg vil kalde godt integreret, og at de på det tidspunkt, hvor de kom hertil, havde valgt at blive danske, og det vil sige, at al kommunikation også foregik på dansk.
Det er de krav, vi stiller, også fordi integration ved vi kan være meget vanskeligt nogle gange.
Derfor var det jo helt uforståeligt, at den klage, der kom, ikke blev imødekommet på det tidspunkt.
Vi tog så sagen i retten, men det viste sig jo, at Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti havde lavet en generel regel om, at et barn skal have været her i 6 år, for at det kan få opholdstilladelse, og det havde Im ikke været på det tidspunkt.
Men så vil jeg gerne ud over at sige tak sige, at jeg synes, man har budt den familie meget, og jeg vil håbe, at man her i Folketinget kan tage sig sammen til hurtigst muligt at få den her sag behandlet.
Det har været ekstremt dyrt at rejse ud af landet og tilbage igen, men det, der jo er nok så vigtigt, er, at det eneste, man har kunnet tilbyde dem, er et turistvisum, og det betyder, at moren ikke må arbejde.
Hvordan har man egentlig forestillet sig at hun skal kunne betale husleje, når hun ikke må arbejde?
Hun vil gerne arbejde og kan også få et arbejde.
Im må faktisk ikke engang gå i skole.
Altså, i alle andre sammenhænge synes vi det er mærkeligt, hvis forældrene ikke sørger for at få deres børn i skole, så jeg er da glad for, at Aabybro Skole er så fleksibel, at man har sagt: Når Im står ude foran døren, kommer hun selvfølgelig også ind, og vi kunne jo se, at klassekammeraterne også var ekstremt glade for, at hun kom tilbage.
Så som lovforslaget er her, viser det sig, at der, efter at det er tredjebehandlet, vil være åbnet et vindue for dem, der har samme problemstilling, så de kan søge.
Og derfor håber jeg, at vi hurtigt kan få det her håndteret, så Suthida kan få afleveret sin ansøgning, så hun kan få en opholdstilladelse, og så hun kan komme i gang med at have et forsørgelsesgrundlag og der kan komme ro på i familien.
Det synes jeg vi skylder dem.
Så jeg vil blot gerne sige tak til dem, der har medvirket til at finde en løsning på det her, og samtidig sige, at den aften, hvor man lige skulle have 5 minutters berømmelse for at have været med til at få Im og hendes mor hjem, skulle man nok have tænkt lidt mere over, hvordan det så rent praktisk kunne lade sig gøre.
Derfor står jeg i den situation, at jeg er nødt til at bede om, at det lader sig gøre så hurtigt som muligt.
Tak for ordet.