runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2015-11-17:
Nu skal jeg nok selv undersøge, hvem der er i mine bukser, men hvis hr. Christian Juhl hørte min tale fra starten, så havde han hørt, at jeg sagde, at de 0,7 pct., som vi rammer i 2016, er et valg, vi har foretaget.
Det er endda vores valgløfte.
Når man så har det som valgløfte, er der nogle besparelser, der er nødvendige at foretage for at leve op til valgløftet og for at holde en ramme inden for valgløftet.
Vi vælger at lægge os som et af fem lande i verden, der lever op til FN's anbefaling om, hvor meget man skal give i udviklingsbistand.
Det synes jeg sagtens at Danmark kan være bekendt.
Jeg skal ikke bruge det mod hr. Martin Lidegaard, at han ikke fulgte med i alt, hvad Venstre sagde i valgkampen.
Men jeg kan love hr. Martin Lidegaard og andre, at det blev sagt af Venstre, at vi ville starte opbremsningen i udviklingsbistanden i 2015, hvis vi vandt.
Det er korrekt, at vi ikke har sagt præcis 0,73 pct. af BNI.
Vi vidste ikke dengang, hvor stort et hul der var i kassen, som vi overtog, og derfor var det overraskende for mig, at der var så store økonomiske problemer.
Men at påstå, at det ikke blev sagt før valget, er faktuelt forkert.
Det blev sagt af Venstre, også af repræsentanter for Venstre, som på daværende tidspunkt havde de poster, hvorfra de kunne sige det, f.eks. som finanspolitisk ordfører, at vi ville starte en opbremsning i 2015.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2015-11-17:
Jo, det synes vi.
Det vil jeg også gerne tilkendegive, og det prøvede jeg også at sige i indledningen.
I forhold til bygningstaxameteret er vi sådan set enige i, at man godt kan fjerne den taxameterform, for det er rigtigt, at der er nogle, kan man sige, fysiske rammer, som ikke er så nødvendige, når man snakker fjernundervisning.
Jeg ved, at der så har været ophobet et overskud, som man jo har ment har været en grund til, at vi kan reducere i forhold til også undervisningstaxameteret, og det er sådan set det, vi opponerer imod.
Bare fordi man har ophobet et overskud på nogle millioner kroner, behøver det jo ikke at betyde, at man ikke kan kvalificere fjernundervisningen, altså bruge de midler til at gøre den endnu bedre.
Det havde vi håbet man kunne gøre i stedet for.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2015-11-17:
Jeg noterede mig, at efter januar, hvor der var det forfærdelige angreb i Paris og efterfølgende også i København, så var den daværende oppositionsleder, nu statsminister, meget optaget af, at vi mødtes og diskuterede netop sikkerhedssituationen, og hvad der ville være oplagt i forhold til de videre drøftelser.
Jeg vil derfor endnu en gang opfordre statsministeren til at samle Folketingets partier, ikke mindst for også at ihukomme de ord, der blev sagt på Kongens Nytorv, nemlig at vi skal stå sammen.
Nu har jeg noteret mig, at Dansk Folkeparti bl.a. har foreslået, at vi skal bombe civile.
Jeg har også noteret mig, at Dansk Folkeparti i dag foreslår, at vi ikke sender soldater til Mali, hvor de jo skal ned og bekæmpe ekstremistiske muslimske grupperinger i det nordlige Mali – eller i hvert fald være fredsbevarende i den sammenhæng.
Der kommer mange meldinger i øst og vest, og derfor tænker jeg, at det måske også ville være godt for sammenholdet og den fælles indsats, også i forhold til det internationale, at vi netop mødes og drøfter det her i fællesskab.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Jeg har i hvert fald en oplevelse af, at der kommer mange partiledere der, også i et omfang, som rækker ud over det, jeg selv har en spontan erindring om var tilfældet, da jeg ikke havde denne position.
Så er der et udtalt ønske om det, er jeg selvfølgelig åben over for det.
Når jeg ikke har gjort det for nærværende, er det bl.a., fordi jeg tror, at der et sted er et behov for, at folk får indblik i, hvad der konkret er sket i Paris, og hvad der er de afledte effekter for Danmark og trusselsbilledet m.v.
Det har vi et organ til i Folketinget, nemlig Kontroludvalget.
Det øvrige gensvar synes jeg umiddelbart – og jeg siger det så positivt, som jeg også tænker det – falder i en række forskellige discipliner.
Noget handler om, hvad der sker inden for rammerne af den forsvarsforligskreds, vi har, altså om den mere militære udfordring i relation til ISIL.
Noget handler om, hvordan vi drejer vores bistandspolitik, så den bliver konditionel.
Det er jo bl.a. noget af det, man sidder og diskuterer i forbindelse med finansloven, i relation til at regeringen har foreslået en reduktion i vores bistandsniveau.
Så på en eller anden måde føler jeg måske, at hvis vi havde en forestilling om, at nu samlede vi bare lige partilederne, og så lagde vi det hele på bordet, så ville det måske være udtryk for, at vi bare sad og kradsede i nogle overflader, i forhold til at man arbejdede i dybden med de her forskellige ting i de forskellige relevante fora.
Det er sådan set baggrunden for, at jeg ikke for nærværende har indkaldt til sådan et møde, som efterspørges.
Men viser der sig at være en bred efterspørgsel på det, er jeg selvfølgelig åben for det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2015-11-17:
For det er jo en enmandskrigshær, som er blevet sendt til Europa.
Og jeg vil sige, at udsigterne både er skræmmende, men sådan set også ganske bekymrende for vores sikkerhedssituation og det sikkerhedsbillede, vi har fremadrettet.
Jeg tror, at alvoren er gået op for alle, både herhjemme og i Europa, men sådan set også bredere internationalt, ikke mindst i forhold til vores ageren i Syrien.
Jeg er glad for, at der i Folketinget har været bred opbakning, både hvad angår de reaktioner, vi har oplevet på terrorangrebet i København i januar måned i forlængelse af, hvad der skete i Paris på det tidspunkt, men også efterfølgende hvad angår vores aktion i Nordirak, hvor vi har kæmpet mod ISIL med fly og bomber.
Nu er vi så til stede med en radar, og de danske fly er tilbage i København.
Jeg er glad for, at vi hele tiden kigger meget nuanceret og mindre symbolsk på det politisk, og det synes jeg også statsministeren i høj grad har givet udtryk for i den her debat.
Jeg vil egentlig gerne rose statsministeren, som andre også har gjort, for hans tale på Kongens Nytorv, og jeg vil især gerne hæfte mig ved en sætning i statsministerens tale, hvor han sagde: Vi skal stå sammen.
Vi står sammen.
Vi står fast.
Vi går ikke på kompromis.
Jeg håber, det også gør sig gældende i forhold til de europæiske og internationale løsninger på baggrund af det, vi har set i Paris, og derfor vil jeg gerne spørge statsministeren, om han ikke på baggrund af det, der er sket, vil samle alle Folketingets partier og give en fremstilling af, hvad det er, han forestiller sig skal ske fremadrettet?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Det er vi jo helt åbenlyst ikke enige om.
Jeg tror sådan set, at vi på mange måder er enige om grundholdningen, men vi er helt åbenlyst ikke enige om metoden.
Jeg er meget, meget enig i, at vi skal løse udfordringen med det asylpres, der er på Danmark, og tage vores del af ansvaret på en måde, som ikke skaber skel i befolkningen.
Jeg tror, at til det hører – og det er vi så måske uenige om – at løse den ekstraordinære opgave, vi har, på en måde, som kan håndteres økonomisk, praktisk, logistisk, og også på en måde, der er, havde jeg nær sagt, mindst muligt indgribende i danskernes hverdagsliv.
Det tror jeg.
For jeg tror, at hvis vi vælger en anden strategi, hvor man f.eks. ikke turde benytte et telt, før man havde beslaglagt den sidste håndboldhal, så ville vi risikere at skærpe en reaktion i befolkningen.
Det er vi åbenlyst ikke enige om, og sådan er det nok.
Men jeg vil bare gerne lige understrege, at mine motiver er at finde en balance, der sikrer, at antallet er et, vi kan håndtere, og at den måde, vi håndterer det på, også er håndterbart i forhold til at sikre, at danskernes hverdagsliv fortsat kan fungere.
Det tror jeg er den langsigtede forudsætning for, at danskerne tager den her opgave på sig, uden at vi ender i den rene polarisering.
Morten Østergaard (RV), 2015-11-17:
Vi glæder os til, at der kommer initiativer, der måtte adressere det sidste.
En Men en anden skillelinje, der har været oppe i diskussionen her i den forgangne uge, vedrører jo reaktionerne på den svenske grænsekontrol.
Der tror jeg da at der fra alle de partier, der støtter statsministerens regering, var et ønske om, at der med det samme – af frygt for, at vilkårene i Danmark skulle ændres fuldt og helt op på et øjeblik – skulle indføres grænsekontrol.
Der vil jeg gerne rose statsministeren for ikke at have ladet sig gribe af den panik, der var fremherskende der.
Men når jeg så alligevel her til sidst tager det frem, er det, fordi jeg synes, det er vigtigt, at der ikke opstår en skillelinje mellem de flygtninge, der kommer til Danmark, og os, der er her i forvejen, som relaterer sig til den konflikt, de faktisk flygter fra, og til den samme fjende, som viste sit grimme ansigt her i Europa i weekenden.
Derfor vil jeg gerne appellere til, at statsministeren genovervejer at indkvartere folk i telte – efterhånden som vejrmeldingerne viser, at den første sne er på vej mod Danmark – og at passivisere asylansøgere i lejre, med henblik på, vil jeg tro, at det skulle bidrage til, at der kom færre asylansøgere.
Det fører kun til én ting, og det er det modsatte af det, statsministeren tidligere har talt om, nemlig en hurtig integration, hvor folk hurtigst muligt forsørger sig selv.
Det kan vi gøre bedre, og det bør statsministeren genoverveje for ikke at dyrke en falsk skillelinje.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Jeg er helt enig i, at når man tyr til at tage et nyt værktøj i brug, skal man jo overveje, om det er proportionalt med de mål, man er på jagt efter at opfylde, og hvad ressourceforbruget er.
Så egentlig føler jeg ikke, at der nødvendigvis er en konflikt her.
Det er jo en dynamisk ting, for det trusselsbillede, vi står med, er alvorligt og har været det hele tiden, men vi er hele tiden nødt til at se fjenden i øjnene, havde jeg nær sagt, og vurdere, hvad det er for en teknologi, fjenden har, hvad det er for nogle strukturer, fjenden arbejder efter, og så stille det skarpest mulige værn op mod det.
Der er balancen jo at undgå at sælge ud af det for at beskytte os i kampen mod nogle, der sådan set ideelt ønsker, at de rettigheder aldrig havde eksisteret.
Det er en balance, og det er noget, man dynamisk må tage stilling til.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Jamen jeg synes, det er meget fornemt.
Jeg vil selv overveje, om jeg skal tage Facebook i brug for måske at give danskerne indflydelse på mine åbningsbemærkninger her.
Jeg vil sige, at det bedste råd til medlemmerne – nej, det kan ikke kun være til medlemmerne, for det ville være for ikkeinkluderende, hvis det kun var medlemmerne, der måtte deltage; jeg går ud fra, det er alle – vil være, at Alternativet simpelt hen kaster sig ind og bruger sin politiske indflydelse ved at møde op, hver gang der er forhandlinger.
For regeringen er jo en mindretalsregering, der er beroende på et flertal, som vi skal ud at finde hver gang.
Vi har vores egne prioriteter, der hviler på en grøn realisme.
Danmark er et land, der er i gang med en grøn omstilling.
Det skal vi blive ved med at være, og derfor møder vi også op med både moralen i behold og hovedet højt hævet, når vi skal til COP21 i Paris i næste uge igen.
Men hvis man føler, at ting skal gøres anderledes end det, regeringen gør, jamen så er der jo kun én mulighed, og det er at møde op og give noget og tage noget – sådan er politik også.
Uffe Elbæk (ALT), 2015-11-17:
Tak for de svar, statsministeren har givet på de her to spørgsmål.
Og det sidste spørgsmål er sådan helt klassisk.
Alternativet har spurgt vores medlemmer.
Vi er jo som udgangspunkt et rigtig venligt parti, og det er også et venligt spørgsmål, som kommer fra medlemmerne, nemlig: Hvordan kan Alternativet og Alternativets medlemmer hjælpe regeringen med at få mere fart på den grønne omstilling?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Jeg mener sådan set, at jeg har rakt ud til alle ved efter bedste, men sikkert også fattig evne at prøve at sige noget om, hvad det her handler om, og hvad det ikke handler om.
Islam er en stor religion.
Det er lige så åbenlyst, at det også er en religion, som nogen gidsler og misbruger og udnytter på det groveste på en måde, der ikke kun vækker forargelse hos mig, men jo da heldigvis også hos masser af muslimer, som føler, at man tramper på deres religion.
Derfor er det vigtigt at få sagt, at skillelinjen ikke går mellem islam og Vesten; skillelinjen går mellem formørkede kræfter og oplyste kræfter, mellem ufrihed og frihed, mellem undertrykkelse og demokrati.
Og i det ligger for mig også et forsøg på at få sagt til den danske befolkning, at nu skal vi holde tungen lige i munden.
Det glæder jeg mig faktisk også over at den danske befolkning gør.
Jeg følger jo også med på Facebook, og jeg kan også se mærkelige kommentarer og en polariseret debat, men min klare oplevelse er, at danskerne, som danskerne er absolut flest, godt forstår at balancere det og ved, hvad det er, vi har været vidne til i weekenden i Paris, og hvad vi ikke har været vidne til.
Uffe Elbæk (ALT), 2015-11-17:
Det, jeg også tænkte på, var, at lige nu tror jeg der er rigtig mange af vores muslimske borgere som er meget påvirket af det, der er sket i Paris, og som også har en bekymring for, om det får nogle konsekvenser i forhold til deres lokalmiljø og i deres sociale relationer med det, man kunne kalde resten af Danmark.
Og der tænker jeg meget på, om regeringen har rakt ud til nogle af de religiøse mindretal i forbindelse med det, der er sket nu her i Paris.
Altså, har man taget nogle formelle skridt i forhold til de miljøer, som netop skal sikre, at det her ikke accelererer herhjemme, altså den unødige konflikt, som jo potentielt er til stede i kraft af det, der er sket i Paris?
Uffe Elbæk (ALT), 2015-11-17:
Statsministeren har allerede fået en del flotte roser for sin ageren siden det, vi oplevede i Paris i lørdags.
Jeg stod selv dernede i søndags og hørte statsministerens tale og blev dybt bevæget – og det tror jeg der var rigtig mange af os der gjorde, også ude i stuerne – og havde den der fornemmelse af, at her står der en statsminister, der på vegne af Danmark inkluderer os alle sammen og sætter ord på nogle ting, som er rigtig, rigtig vigtige lige nu.
Så det vil jeg bare sige en stor, stor tak for.
I den forbindelse synes jeg, at noget af det, der var interessant ved talen, også var, hvordan vi sikrer sammenholdet i Danmark på tværs af kulturelle og religiøse forskelle.
Så hvad har regeringen gjort sig af overvejelser i forhold til at styrke det indre sammenhold på tværs af religiøse og kulturelle forskelle?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-17:
Jamen som sagt, hvis der er en meget bred efterspørgsel efter det, stiller jeg mig gerne til rådighed.
Jeg synes, der er den forskel fra starten af året til nu, at det, vi oplevede med angrebet på Charlie Hebdo, satte en helt ny standard og lagde et helt nyt pres på os.
Og på en meget trist baggrund må man jo sige, at det har vi så arbejdet med.
Der tog den daværende regering nogle initiativer.
Så kom den forfærdelige hændelse i Krudttønden og ved synagogen, og der blev taget yderligere initiativer.
Vi sidder sådan set lige præcis i disse timer og diskuterer det i regi af finanslovsforhandlingerne, og derfor har det bare været min vurdering, at det at skabe et rum ved siden af for at sidde og diskutere de temaer, som i øjeblikket er et af omdrejningspunkterne i finanslovsforhandlingerne – hvor jeg i øvrigt har en forhåbning om at vi kan lande en aftale her i dag – ikke vil repræsentere så meget merværdi.
Men jeg forsøger altså virkelig at sige det helt uden arrogance eller andet, for jeg er meget åben og indstillet på dialog, og hvis der er et ønske om det, vil jeg gerne overveje det.
Det, jeg under alle omstændigheder kan garantere, er, at i forhold til de mere sikkerhedsmæssige aspekter – hvad betyder det, vi har set i Frankrig?
hvor meget ved vi om det, også ud over hvad man kan sige her i salen?
hvad for en implikation er der for Danmark?
– vil vi drage omsorg for at brede det ud i de relevante fora, og her er det jo bl.a. Folketingets kontroludvalg.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2015-11-17:
Nu nævnte statsministeren selv politiforhandlingerne i forbindelse med finanslovsforhandlingerne, og der må jeg jo sige, at regeringen i den grad, desværre, ikke har levet op til det her med, at vi skulle gøre det sammen, ved at lave den der indgangsbøn til forhandlingerne om, at man skulle acceptere voldsomme besparelser på vores ungdomsuddannelser, erhvervsuddannelser og gymnasier.
Hvis man gerne havde set, at vi havde gjort det her i fællesskab, løst det i fællesskab, så kunne vi have forhandlet om politiet.
Det har SF gjort adskillige gange, og det havde SF også et stort ønske om at gøre denne gang.
Men jeg vil bare erindre om statsministerens ord om, at sammen er vi sådan set stærkest, og det tror jeg også politiet synes ville være bedst, altså at flest mulige partier stod bag den indsats, der skal være fremadrettet.
Og derfor vil jeg en sidste gang stærkt opfordre statsministeren til at indkalde til en drøftelse af sikkerhedssituationen i Danmark baseret på det, der skete i Paris.
Kristian Jensen (V), 2015-11-17:
Som jeg nævnte før, er det sådan, at når vi ikke kunne oversætte inden for den tidsramme, der var givet, skyldtes det spørgsmålet om, hvornår der blev spurgt, i forhold til hvornår man bad om at oversættelsen skulle ligge.
Jeg har selv været med til i min daværende kapacitet som gruppeformand for Venstre at lave præcis den aftale, som hr. Christian Juhl nævner, nemlig beslutningsforslag om, at relevante dokumenter skal oversættes til dansk.
Det, der er vores udfordring, er, at der er rigtig mange dokumenter, som man måtte mene er relevante, og vi starter ikke med at oversætte dem fra en side af. Som jeg nævnte lige før til hr. René Gade, er det sådan, at vi ikke mig bekendt tidligere har oversat FN's bagvedliggende resolutioner.
Der har ikke tidligere været et ønske om at få oversat FN-resolutionerne bag ved udsendelsen af danske styrker til dansk.
Derfor havde jeg ikke på daværende tidspunkt en viden om, at det ville være relevant.
Nu prøver vi at lave en proces sammen med Præsidiet, hvor vi får peget på, hvad der er relevant, og får hurtigt afklaret, hvad folketingsmedlemmer må ønske at få oversat, og så vil vi hjertens gerne være behjælpelige med, at det sker fremadrettet.
Christian Juhl (EL), 2015-11-17:
Hvis ellers ministeren vil svare, vil jeg gerne stille ham et par spørgsmål.
De protesterede selvfølgelig ovre i ministeriet på det tidspunkt, men der var enighed i Folketinget om, at de skal foreligge.
Når ministeren siger, at det er en måned siden, vi gjorde opmærksom på, at det her skulle sættes i gang, så ved ministeren jo godt, at det ønske ligger i Folketinget, ikke kun af hensyn til at vi er nogle, der ikke har gået på universitetet og lært engelsk, men også fordi der er masser af danskere, der følger lovgivningen på det her område.
Det er det område, altså krig og fred, hvor der er flest henvendelser, i hvert fald til mig, når jeg sidder som folketingsmedlem, fra folk ude i landet, der siger: Hvad er det, I beslutter?
Hvad er det for et grundlag, I beslutter det på?
Det er den ene ting.
Hvorfor i alverden satte I det ikke i gang på det tidspunkt?
Den anden ting er, at det viser sig, at resolution 2100 – vi har efterlyst tre små resolutioner fra FN, som er hele grundlaget – som jeg også bad om at få oversat, som ikke er oversat endnu, ligger oversat i Udenrigsministeriet.
Hvorfor kunne vi ikke få den oversendt?
Kristian Jensen (V), 2015-11-17:
Tak til de mange partier, der bakker op bag beslutningsforslaget her.
Det eneste, der får mig på talerstolen, er et par bemærkninger til Alternativets kommentarer om processen.
Jeg indrømmer helt blankt, at det her er en meget hurtig proces i forbindelse med vedtagelsen af beslutningsforslaget – det er det – men det er jo en proces, som vi har lagt frem i flere etaper, hvor vi for over en måned siden, altså over en måned før vi fremsatte beslutningsforslaget, nævnte i Det Udenrigspolitiske Nævn, at vi agtede at komme med et initiativ på området, og hvor vi efterfølgende i Det Udenrigspolitiske Nævn konkret fortalte, hvilke initiativer der ville komme, og så derefter kom med beslutningsforslaget og behandlingen her.
Jeg deler holdningen om, at det ikke er optimalt, men det skyldes, at vi nu står over for 14 dage, hvor Folketinget ikke samles på grund af retsforbeholdsafstemningen, og for at få det tidsmæssigt til at passe valgte vi at køre det igennem her.
I forhold til det med oversættelsen er det helt rigtigt, som det er blevet nævnt, at der var nogle dokumenter, som der var et ønske om at få oversat, hvilket inden for den tidsramme, der blev givet, da man stillede spørgsmål om oversættelsen, ikke kunne lade sig gøre.
Det er selvfølgelig ærgerligt, og hvis vi havde haft en længere tidsramme til det, ville det have kunnet lade sig gøre.
Nu er vi, Udenrigsministeriet og Præsidiet,
i gang med at have en dialog om, hvorledes vi sikrer, at de relevante dokumenter, hvis det måtte ønskes, også foreligger på dansk.
Det er sådan, at vi har sendt rigtig, rigtig mange danske troppebidrag af sted på baggrund af det materiale, der er i beslutningsforslagene, uden at oversætte de bagvedliggende FN-resolutioner.
Det er derfor ikke nyt, at der ikke er en oversat FN-resolution.
Det ændrer jo ikke ved, hvis der er et ønske om, at relevante dokumenter er oversat, at så skal vi finde en model, hvor vi inden for en afgrænsning af, hvad både tid og ressourcer giver mulighed for, leverer det materiale, for jeg har kun det ønske, at ikke bare Alternativet, men alle medlemmer af Folketinget er fuldt ud oplyst, inden vi skal træffe så afgørende vigtig en beslutning som det at sende danske tropper af sted.
Men tak til de mange, der bakker op om forslaget.
René Gade (ALT), 2015-11-17:
Det er ikke for at fortælle, hvad Alternativets politik er på området, at jeg står her i dag og ikke bare har skrevet betænkningsbidrag.
Det er simpelt hen, fordi vi havde behov for at sætte os bedre ind i sagerne, fordi informationerne kom meget snært på.
Først og fremmest vil jeg sige, at Alternativet har valgt at bakke op om indsatsen, og vi vil gerne sige tak til forsvarsministeren for en meget, meget effektiv besvarelse af de spørgsmål, vi har stillet.
Der var ikke mindre end 17 spørgsmål fra vores side, der blev behandlet i løbet af halvanden dag.
Det var meget, meget positivt.
Omvendt vil vi også gerne rette en kritik af, hvordan det er, vi vedtager så væsentlig en indsats.
For behandlingen af det her er sket over en uge, og forklaringen på, at det er sket over en uge, er ikke, at det er et krav fra FN, at de har haft behov for det.
Der er mange andre lande, der ikke har sagt god for støtten endnu.
Det er simpelt hen, fordi det var dagen, hvor det var muligt at gennemføre det her i salen.
Ellers var der kommet en retsforbeholdsafstemning i vejen, og så kunne det først blive i det nye år.
Og vi synes egentlig, det er kritisabelt, at det skal hastes igennem på en uge, for der er stadig væk mange ubesvarede spørgsmål.
Vi har fået svar på alle vores spørgsmål i Alternativet, og det siger vi tak for, og derfor kan vi bakke op.
Men der er noget fundamentalt forkert i, at eksempelvis Enhedslisten får besked om, at der er en oversættelse af væsentlige dokumenter fra engelsk, som man ikke umiddelbart kan nå, og at der måske er en for høj pris.
Vi får så besked om fredag eftermiddag kl. 13.00, at det kan vi mødes om og få oversat i fællesskab kl. 17.00 samme eftermiddag.
Jeg er egentlig helt tryg ved det, der skal til at ske, den indsats, vi sender vores soldater ud i, og det er det væsentlige for os i Alternativet.
Vi er helt sikre på, at det mandat, vi giver, er det rigtige.
Vi har endda fået besked fra forsvarschefen om, at man er tryg, og at det er det rette mandat, og derfor siger vi ja.
Men der er et eller andet galt, når vi sender vores soldater og fredsbevarende styrker af sted efter så kort og så forhastet en beslutningsproces.
Som sagt stemmer vi ja, og vi er helt trygge ved det, men det bør kunne gøres bedre. Der bør være bedre argumenter, end at vi skal skynde os at stemme noget igennem, fordi der ikke er andre dage til det.