runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Poulsen (NY), 2008-05-30:
Jeg vil sige til fru Margrethe Vestager: Det er jo rigtigt, at jeg vedgår, at det gjaldt nogle erfaringer, som man jo bærer med sig, men når man vil kigge fremad, så skal man jo ikke altid kun tage de tabte slag, man må jo også forsøge at vinde nye mål og forsøge at komme videre.
Jeg står ikke her og giver en tillids- eller mistillidserklæring til hverken oppositionen eller regeringen eller statsministeren.
Jeg siger: Det her var nogle erfaringer, der gjorde ondt.
Vi vil kæmpe med de midler, som måtte findes, ved hjælp af de gode partier, der måtte støtter os, og vi er ikke dogmatiske, med hensyn til hvem det måtte være.
Margrethe Vestager (RV), 2008-05-30:
Jeg forstod det faktisk ikke helt.
Men når det er interessant at diskutere det, er det jo, fordi det er vigtigt at vide, om man kan have tillid til forhandlingsparterne, for det, der er reglen på Christiansborg, som det er i en købmandsbutik, som det er i en familie, er, at en aftale er en aftale.
Hvis vi ud over vores partipolitiske interesser netop af det fælles hensyn til nogle mennesker, som vi har et ansvar for, skal kunne finde en fremadrettet vej, så er det vigtigt at vide, om man kan have tillid til forhandlingsparter.
Så efter den diskussion, der har været her i dag,
må jeg sige, at hr. Jørgen Poulsen har givet det klare indtryk, at det er meget vanskeligt at have tillid til regeringen.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-05-30:
Lad mig svare fru Margrethe Vestager: Det er jo ikke sådan, at Ny Alliance er forlovet med hverken den ene eller den anden side.
Vi er efter vores egne begreber sat i verden for at gøre en forskel, og der, hvor vi gerne vil gøre en forskel, er for de her mennesker på asylcentrene, som har været her år efter år, og som bliver nedbrudt af den passive tilværelse, de har.
Det er dem, vi har i fokus, det er ofrene, vi har i fokus.
Og så vil vi gerne have fremmet det så godt, vi kan.
Vi så en enestående chance for at fremme det ved at tale med regeringspartierne, med statsministeren.
Det var forholdet.
Så blev forholdet et andet, og derfor står vi her igen i dag.
Sophie Løhde (V), 2008-05-30:
Det kan så være, at SF og Socialdemokratiet må snakke sammen om de særlige forhold, fordi det er dem, der har været forslagsstillere på den nuværende ordning, altså, man har selv skabt loven, sådan som den ser ud i dag.
Så hvis der er en forskel, der er uforklarlig for ordføreren, jamen så må ordføreren da være den bedste til at kunne forklare det, når det kommer fra en selv.
Margrethe Vestager (RV), 2008-05-30:
Jeg kan meget godt lide hr. Jørgen Poulsens vinkel på det her, nemlig at det er vigtigt at se, om vi kan finde løsninger, for det her spørgsmål rækker jo langt ud over partipolitik - i virkeligheden har det ikke meget med partipolitik at gøre.
Det er et spørgsmål om almindelig rimelighed for de vilkår, som mennesker lever under, når vi har ansvaret for det.
Hvis man så ser på mulighederne for at finde de løsninger, og når hr. Jørgen Poulsen siger, som den socialdemokratiske ordfører også citerede hr. Jørgen Poulsen for, at vi blev snydt, så vandet drev, så er mit spørgsmål det enkle: Hvem snød?
Betyder ministerens sidste bemærkning, at ministeren udsteder et løfte om, at der vil blive indkaldt til forhandlinger om erfaringer fra andre lande, og om, hvilke ændringer man kunne lave i dansk asylpolitik, som kunne bedre vilkårene for asylansøgere?
Noget af det, som vi har diskuteret meget, er jo regeringens evige postulat om, at hvis man behandler folk sådan, at de kan vedligeholde deres kompetencer og deres mentale sundhed og derfor drage virkelystne hjem, hvis de får afslag på asyl, vil det åbne ladeporte.
Hvis det nu viser sig, når man ser på, hvad andre lande gør, at det postulat er forkert, er ministeren så på samme måde åben og uden ultimative krav ved en sådan forhandling?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-30:
Det var sådan set det, jeg prøvede at få også hr. Jørgen Poulsen til at hjælpe mig med i sin tid.
Men nu har vi jo gjort det, at vi har sendt en mand til Schweiz, som vil prøve at undersøge, hvordan asylpolitikken er i andre lande, og når vi har et overblik over det, vil vi indkalde de partier, som ikke på forhånd stiller ultimative krav.
Jeg kan kun opfatte forslaget til vedtagelse i dag som et ultimativt krav, men hvis hr. Jørgen Poulsen og andre partier ændrer mening fra det ultimative til det mindre ultimative, vil jeg meget gerne tage en drøftelse af de erfaringer, som vi drager i udlandet.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-05-30:
Betyder det så helt enkelt, at ministeren under ingen omstændigheder kan være med til nogen form for selvforsørgelse?
Jeg forstår, og jeg kender synspunktet, at arbejde i den form, som gælder for almindelige danskere, der går på arbejde, ikke lader sig gøre.
Ministeren sagde i sin redegørelse, at ministeriet havde prøvet, men det kunne ikke lade sig gøre.
Hvis man nu kunne finde en model, hvor det kunne lade sig gøre, ville ministeren så være med?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-30:
Som jeg sagde tidligere, forstår jeg godt, at man foretrækker at blive i Danmark.
Men der er altså truffet en afgørelse, og til trods for den giver vi alligevel bedre forhold til asylansøgere end nogen sinde.
Men det, man vil nu, er at give særregler om arbejde og opholdstilladelse, og det får altså mig til at tænke på palæstinenserloven.
Det gør det, det ligner i al for høj grad, og der er det, jeg siger, at det kan vi ikke gå med til.
Vi kan udvide aktiveringen specielt, hvis de mennesker indgår den kontrakt, som vi også har gennemgået med hr. Jørgen Poulsen, men vi kan ikke begynde at give dem almindeligt arbejde.
Jeg gentager: Det er for os en undergravning af systemet.
Vi kan altså heller ikke gå med til, som det er formuleret i det forslag til vedtagelse, som hr. Jørgen Poulsen også er med til, at der skal forhandles nye betingelser for en udsendelse, som det fremgår af forslaget.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-05-30:
Alle er jo enige om, at afviste asylansøgere skal hjem, men kan ministeren ikke mobilisere bare en lille smule forståelse for, at de mennesker, der sidder her med deres familier og deres børn og har været her i flere år, kunne have grunde til ikke at udsætte familien for at tage tilbage, kunne have særlige grunde til det?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-30:
Det er en utålelig ulighed for loven, at de, som nægter at efterkomme myndighedernes anvisninger, skal have en bedre behandling end dem, der retter sig efter dem.
Men der er altså særlige tilbud alligevel, og mit bedste råd er, at de mennesker skal indgå den kontrakt, som der er mulighed for, og som blev indført forrige år.
Astrid Krag (SF), 2008-05-30:
Jeg skal være ærlig og sige, at jeg synes, at det er en mærkelig diskussion, vi skal stå her og have med ministeren.
Jeg ser ikke UNHCR nævnt noget sted i forslaget til vedtagelse, og alligevel er det det, som ministeren bliver ved med at henvise til.
Jeg oplever en minister, der taler udenom og opbygger nogle stråmænd at slås imod i stedet for faktisk at forholde sig til det konkrete problem, vi står med.
Derfor vil jeg også sige, at det godt kan være, at ministeren mener, vi har givet børnefamilierne mulighed for at flytte ud, men det er jo først efter 3 år, det er kun børnefamilier fra fire udvalgte lande, og det skal være familier med særlige behov.
De har brug for den hjælp, de kan få på centeret.
Er ministeren ikke enig i, at hvis vi for alvor skulle have et tilbud, der battede, til de her familier, altså hvis vi skulle give dem et tilbud, de faktisk kunne sige ja til, skulle tilbuddet hedde, at alle familier kunne flytte ud senest efter 1 år - jeg så helst efter 6 måneder - hvor vi ved, at børnene begynder at tage alvorligt skade?
Line Barfod (EL), 2008-05-30:
Nu er de afviste asylansøgere jo ikke fra lande som Sverige eller Frankrig eller Canada eller andre steder, hvor de bare kan tage hjem uden nogen problemer.
De kommer fra lande, hvor der er krig, borgerkrig, terror.
De risikerer, at de selv og deres børn dør, når de kommer tilbage.
Derfor er det jo ikke sådan, at man bare frit vælger, at man vil være her.
Der er jo nogle årsager til, at de ikke kan rejse tilbage.
Derfor vil jeg gerne igen spørge ministeren, hvad ministeren vil gøre for, at disse mennesker ikke bliver så nedbrudte i den periode, de er her, at de i stedet bliver nødt til at få en humanitær opholdstilladelse.
Det, som alle, der har forstand på det, peger på, er, at de skal have mulighed for at forsørge sig selv og arbejde og være i gang med noget, bruge deres evner.
Hvorfor er ministeren så bange for, at de får lov til det?
Mener ministeren virkelig, at det danske samfund er så skrøbeligt, at vi ikke ville kunne holde til, at disse få hundrede mennesker kom ud og fik lov at arbejde og forsørge sig selv?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-30:
Jeg køber altså ikke det udgangspunkt.
Der er tale om nogle mennesker, der nægter at rette sig efter danske myndigheders afgørelser.
Der er andre asylsøgere, der retter sig efter dem og pænt tager hjem.
Men man ønsker altså en ulige behandling, sådan at de, der ikke retter sig efter afgørelsen, nærmest skal have en bedre behandling.
Derfor kan man, når man er ude til møder, blive mødt med spørgsmålet: Skal de nu behandles bedre end os danskere?
som f.eks. nogle folkepensionister har spurgt mig om.
Man spørger så her: Jamen hvorfor kan vi ikke opbygge de mennesker?
Vi har også indført en kontraktordning, der præcis har det til hensigt, som fru Line Barfod spørger om, nemlig at opbygge folk med henblik på, at de kan klare sig, når de kommer hjem.
Men det ønsker man ikke at tage imod.
Jeg forstår sådan set godt de afviste asylsøgere, der gerne vil blive i Danmark.
Danmark er et dejligt land.
Det forstår jeg godt.
Men hvis vi overhovedet skal have tillid til asylpolitikken, er vi bare nødt til at sige, at når Flygtningenævnet har truffet en afgørelse, er det alvor.
Line Barfod (EL), 2008-05-30:
Det er jo noget mærkværdigt at høre både debatten og også ministeren her til sidst argumentere imod hvad som helst, som hverken står i forslaget til vedtagelse eller er blevet foreslået under debatten.
Derfor vil jeg gerne høre, hvad ministerens bud er på, hvad der skal gøres for at undgå, at mennesker bliver nedbrudt.
Hvad vil ministeren gøre for, at vi ikke skal blive ved med at opleve, at mennesker bliver så nedbrudte, at det ender med, at de må have en humanitær opholdstilladelse, men at vi i stedet kan sikre, at de får mulighed for at blive bygget op og blive så stærke, at de er i stand til både at klare forholdene for sig selv her i Danmark, og, når der bliver fred i deres land, kan rejse tilbage og være med til at bygge det land op?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-30:
Jamen jeg er nødt til at sige, at så er hr. Henrik Dam Kristensen enten blevet snydt, da han gik med til dette forslag til vedtagelse, eller også har han ikke fået læst det i farten.
For jeg er altså nødt til at gentage: Reglerne er sådan i dag, at tvangshjemsendelse sker på grundlag af Flygtningenævnets afgørelse - og så selvfølgelig efter aftale, som der også står her. Men så tilføjer man jo noget her, for man stiller nogle nye krav, som ikke er Flygtningenævnets afgørelse, og som hedder, at aktuelle forhold i landet skal være forsvarlige. Hvad er det for noget?
Jamen det er præcis det, som Flygtningenævnet har truffet afgørelse om, og det er jo den samme diskussion som i samrådet i går om udvisningen af de kriminelle.
Man prøver hele tiden at dølge, at det, man ikke vil, er at acceptere Flygtningenævnets afgørelser, for ellers havde man jo ikke tilføjet det sidste.
Så havde man jo bare skrevet, at de, der er afvist af Flygtningenævnet, skal udsendes.
Man stiller nye betingelser her, og jeg har omhyggeligt, også i går, forklaret, at når Flygtningenævnet har truffet afgørelse, er der selvfølgelig taget hensyn til de internationale konventioner, der enten direkte er inkorporeret i dansk ret, eller som Danmark har tilsluttet sig.
Statsministeren har jo fra den første dag, han blev statsminister, omhyggeligt understreget det i det første regeringsgrundlag, nemlig at vi overholder konventioner, og det er gentaget igen og igen.
Men det ligger i Flygtningenævnets afgørelse.
Det, der er det fatale, vil jeg sige til hr. Henrik Dam Kristensen, ved det sidste afsnit i det her forslag til vedtagelse,
er, at man ligesom andre partier i går i samrådet bliver ved med at så tvivl og altså ikke ønsker det system, som vi har i dag. Vi synes, at det er et godt system, fordi det er et uafhængigt Flygtningenævn.
Henrik Dam Kristensen (S), 2008-05-30:
Jeg tror faktisk, jeg et par gange har sagt, at vi er fuldstændig enige i det.
Der er ikke nogen ændring i forhold til lovgivningen.
Vi har en situation, hvor der er nogle mennesker på sjette, syvende, ottende, niende år, som ikke kan sendes hjem, og alle har erkendt, at der da er nogle forhold for dem, som ikke er rimelige og fair.
Det, vi så har givet udtryk for, er, at vi gerne vil gøre noget for disse mennesker.
Jeg vil bare gerne forsikre ministeren om, at det her ikke handler om, at der skal laves om i forhold til den gældende politik på det her område.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-30:
Det, jeg forholder mig til, er, at Socialdemokratiet er med i en vedtagelse, hvor der står, at der skal indkaldes til forhandlinger, og så skal det være på en bestemt måde.
Det er det, jeg forholder mig til.
Der har Socialdemokratiet jo indskibet sig i en politik, der ligger langt fra den politik, som i hvert fald tidligere ordførere fra Socialdemokratiet egentlig tilsluttede sig.
Det kan da godt være, at hr. Henrik Dam Kristensen opfatter det som en valgkampstale fra min side.
Det har jeg intet imod, for jeg siger præcis det samme, som jeg sagde i valgkampen, og jeg mener præcis det samme, som jeg mente valgkampen, og det bliver jeg nu ved med at mene på det her fundamentale punkt.
For det er så afgørende for hele tilliden til asylpolitikken og asylsystemet i det hele taget, at man ved, at hvis der er givet afslag i Danmark, så er det altså alvor, så skal man udsendes, og danske myndigheder vil arbejde for de udsendelser igen og igen, indtil de lykkes, for ellers er der ingen tillid til asylpolitikken, så betyder det ikke noget.
Det er præcis den undergravning af hele asylsystemet, som Socialdemokratiets leder var fremme med i valgkampen, og som man nu kan læse sort på hvidt i dette forslag til vedtagelse.
Henrik Dam Kristensen (S), 2008-05-30:
Jeg vil sige, at det egentlig er sjældent, jeg har hørt en så skarp, men også manipulerende tale fra en minister.
Den var manipulerende, postulerende om oppositionens hensigt, særlov, amnesti, og jeg ved ikke hvad.
Den fik simpelt hen ikke for lidt.
Man kan jo vente og se, om statsministeren går på talerstolen og udskriver valg, men det tror jeg næppe han gør.
Hvis statsministeren ikke går på talerstolen og udskriver valg, må jeg spørge, om det her i realiteten så var det, der var ministerens svar til oppositionen, nemlig at hun under ingen omstændigheder ønsker at forhandle med oppositionen om noget, der har med min ressort at gøre?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-30:
Når jeg bliver ved med at nævne UNHCR, er det, fordi - og det kan fru Astrid Krag forsikre sig om ved at læse forhandlingerne, når de er færdige og på tryk - fru Astrid Krag også i dag har nævnt UNHCR.
Fru Astrid Krag nævner UNHCR, hver eneste gang der er samråd, og hver eneste gang der er spørgsmål.
Og hver eneste gang må jeg svare: Regeringen fastholder den danske udlændingelov og det danske system med det danske Flygtningenævn.
Det er det, fru Astrid Krag hele tiden forsøger at undergrave, og det opfatter jeg også vedtagelsen giver udtryk for.
Det er jo så det, som Socialdemokratiet åbenbart også ser på, når man taler om de aktuelle forhold i landet, for så har man dermed sagt, at man ikke accepterer Flygtningenævnets afgørelse.
Flygtningenævnet har netop truffet afgørelse efter indhentelse af oplysninger om de aktuelle forhold i landet, og det er det, man ikke ønsker at acceptere fra Socialdemokratiets, fra SF's og fra flere andre partiers side.
Bent Bøgsted (DF), 2008-05-30:
Det drejer sig om det, fru Line Barfod sagde om, at S og SF var positivt stemt over for en protokol.
Når vi ser tilbage på dengang, vi havde debatten om Lissabontraktaten, hvor hr. Morten Messerschmidt og hr. Per Clausen talte om en protokol, der blev det blankt afvist.
Jeg kan ikke rigtig fange sammenhængen, men det kan være, at fru Line Barfod kan fortælle mig, om de to partier har ændret holdning til det nu, og om vi så virkelig skal til at tage det op igen, eller om det bare er noget de siger her uden at have opbakning til det.
Jens Vibjerg (V), 2008-05-30:
Nu har vi jo indført mekanismer, der gør, at man har mulighed for at se, hvem der er på byggepladserne.
Ministeren nævnte selv det såkaldte RUT-register, som giver mulighed for det.
Vi har diskuteret det der med, om man skulle have et skilt på samtlige arbejdspladser, men det mener vi er at gå for vidt i forhold til de problemer, vi har på det her område, for det ville jo betyde, hvis fru Line Barfod skulle have en elektriker ud at skifte en fatning, der var gået i stykker, så skulle elektrikeren ud at sætte et skilt op ude ved vejen, der fortæller, at nu arbejder han hos Line Barfod i en periode, hvor han går ind og skifter fatningen og går igen, og så skal han have skiltet pillet ned.
Vi kan jo ikke behandle arbejdspladser, der har udenlandske medarbejdere, anderledes end almindelige danske arbejdspladser.
Der er jo lighed for loven.
Line Barfod (EL), 2008-05-30:
Nu tror jeg, at mange i fagbevægelsen vil synes, at det er ret begrænset, hvor meget myndighederne går ind.
Det er ikke mange ressourcer, der er sat af på det her område.
Men jeg vil gerne høre ordføreren, om han ikke vil være med til at se på nogle af de ting, som fagbevægelsen efterlyser, f.eks. nogle af de helt simple ting, som at der er et skilt på byggepladserne, fordi det jo i høj grad er i byggebranchen, vi har problemet, hvor man kan se, hvem det er, der arbejder der, så man har muligheden for at komme ind og kontrollere.
Og når nu ordføreren mener, at det i høj grad er fagbevægelsen, der skal løfte opgaven med at sikre ordentlige vilkår på arbejdsmarkedet, mener ordføreren så ikke også, at fagbevægelsen bør have adgang til at komme ind og se, om forholdene er i orden?
Jens Vibjerg (V), 2008-05-30:
Vi skal selvfølgelig gøre alt, hvad vi kan for at undgå, at der er nogle, der bliver udnyttet.
Det mener jeg rent faktisk også at vi gør.
Fagbevægelsen er god, myndighederne er gode til at komme efter de her, og de har fået en god medspiller i medierne.
Vi har alle interesse i, som jeg også sagde i min ordførertale, at vi kommer platuglerne til livs.
Line Barfod (EL), 2008-05-30:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Jens Vibjerg i, at fagbevægelsen har gjort en kæmpe indsats, men fagbevægelsen påpeger selv, at de har brug for nogle yderligere værktøjer for at kunne fortsætte med den indsats, de gør, og for at kunne hjælpe endnu flere af dem, der bliver groft udnyttet, når de kommer hertil.
Når man f.eks. kan høre om, at der er et polsk firma, der giver sine ansatte 10 kr. i timen, som lader dem bo 12 mand i tre værelser med toilet og lille køkken i et fuldstændig faldefærdigt hus med svamp på væggene - tre mand bor på 7 m² - så er der altså brug for, at man kan gå ind og gøre en indsats for at sikre, at det ikke finder sted i Danmark.
Der har fagbevægelsen brug for nogle redskaber, og det er dem, vi har foreslået her.
Jens Vibjerg (V), 2008-05-30:
Jeg må indrømme, at jeg ikke rigtig forstår meningen med det her beslutningsforslag fra Enhedslisten.
Nu behøver det jo ikke nødvendigvis at være Enhedslistens skyld, men det er, som om Enhedslisten slet ikke tror på den danske arbejdsmarkedsmodel, eller også er det rønnebærrene, der er sure, fordi man ikke er med i østaftalen.
I Venstre mener vi, at kombinationen af de værktøjer, arbejdsmarkedets parter har, og den lovgivning, vi her i Folketinget har gennemført, har vist sig at være unik.
Alle skrækscenarier forud for udvidelsen med de nye EU-lande mod øst er gjort til skamme.
Takket være indsatsen fra fagbevægelsen og arbejdsgiverorganisationerne sammenholdt med østaftalepartiernes lovgivning, løbende opfølgning og justering af reglerne og myndighedernes indsats er det lykkedes at sikre et ordentligt arbejdsmarked.
Det har været en fornøjelse at opleve det samarbejde, vi har haft i østforligskredsen, med det klare formål at sikre ordentlige løn- og ansættelsesvilkår også for dem, der er kommet hertil fra de nye lande, en arbejdsstyrke, som vi skal være særdeles glade for er kommet hertil, vi har brug for dem alle.
Der vil selvfølgelig være folk, der forsøger at snyde.
Vi undgår aldrig, uanset hvor meget vi lovgiver, at der er platugler, men dem kommer vi også hårdt efter.
De har trange vilkår, og det skal de også have, det har vi været enige om i østforligskredsen.
I Venstre mener vi, at den linje, forligskredsen har lagt, er den rigtige, og vi kan ikke støtte forslaget.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-30:
Der er mange og principielle problemer forbundet med forslaget om solidaransvar, som det vist hedder.
Men det væsentligste er, at ordningen især er relevant for lønkrav, og her har vi jo i Danmark overladt ansvaret til arbejdsmarkedets parter.
Line Barfod (EL), 2008-05-30:
Så forstår jeg ikke ministerens indlæg lige før om, at det vil være i total modstrid med den danske model, hvis man kræver, at de, der arbejder her, arbejder enten under en overenskomst eller på overenskomstmæssige vilkår, for det er jo de lige vilkår.
En anden ting, vi har peget på i vores forslag, er, at vi skal indføre den ordning, man har i Tyskland, hvor en hovedentreprenør hæfter for underentreprenørerne, når de ikke sørger for at betale en ordentlig løn til deres medarbejdere.
Jeg vil høre, om ministeren er indstillet på at undersøge nærmere, om vi kan indføre en tilsvarende ordning i Danmark, så vi kan sikre, at dem, der kommer hertil for at arbejde, også er sikret en ordentlig løn, og at der altså ikke kan være fupfirmaer eller andre, der i den grad prøver at omgå vilkårene på det danske arbejdsmarked.