runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2007-01-24:
Jeg og Socialdemokratiet anerkender naturligvis enhver investering, der skal forbedre det danske jernbanenet.
Det er jo helt åbenlyst, at der er et behov for at få nye skinner, så vi kan få mere rettidige tog, ingen tvivl om det.
Det virker dog alligevel mærkeligt, når man spørger ministeren – sidste gang var sidste onsdag – og får svaret, at der er blevet sat ind med massive beløb, at der så, mens ministeren har haft ansvaret, alligevel er sket en fordobling på 3 år.
Og når man så derudover kan læse, at Banedanmark giver udtryk for, at der ikke er udsigt til, at togene bliver hurtigere før i 2014, bliver man da rystet.
Det er da helt usædvanlig lang tid, man skal vente.
Og hvad i øvrigt med signalerne, kunne man ikke også sætte ind i forhold til dem?
Vil ministeren overhovedet acceptere så lang en ventetid?
At trafikken er steget så meget, er selvfølgelig en medvirkende årsag til, at vi har problemer.
Man kan sige, at det hurtigere akkumulerer situationen, og det er jo ganske naturligt, at det er sådan.
Jeg kommer til at skuffe hr. Prehn ganske meget, for i løbet af relativt kort tid vil han se bedre regularitet, fordi vi gør noget.
Det virker næsten, som om det er noget, hr. Prehn er ked af, men jeg er selvfølgelig klar over, at det ikke kan være rigtigt.
Rune Lund (EL), 2007-01-24:
Det er jeg faktisk rigtig enig med hr. Søren Espersen i.
Problemet er bare, hvordan man gør det.
Vi har EU, som jo har sådan en frihandelstankegang, som er, at jo mere frihandel man laver, jo flere markeder man åbner, desto mere vækst bliver der.
Men der er virkeligheden bare for en lang række fattige lande i den her verden, at hvis de åbner grænserne for store, f.eks. europæiske selskaber, så kommer disse og udkonkurrerer al industri.
Så kommer de med billige EUstøttede fødevarer og udkonkurrerer al landbrugsindustri og gør småbønder arbejdsløse, hvilket gør, at de må flytte til byerne og leve i slumkvarterer.
Så jeg vil sige, at jeg selvfølgelig har en vision om, at fattige lande skal komme op på vores levefod, men diskussionen går lige præcis på: Hvordan gør vi det?
Der må man bare konstatere, at i de her økonomiske partnerskabsforhandlinger, EPA-forhandlingerne, ser vi en EuropaKommission, som bare tænker på, hvordan man kan åbne markederne, ikke kun for at styrke de store europæiske selskabers interesser, men også fordi man har sådan en fuldstændig vanvittig frihandelstankegang om, at hvis man bare åbner det hele og bare åbner alle markederne, så bliver vi alle sammen gladere og lykkelige og rige.
Det er bare ikke den virkelighed, som de her lande lever i.
De siger: Vi vil en helt anden vej, vi vil have lov til at beskytte os mod de store selskaber.
AVS-landene siger: Vi vil ikke have, at serviceområdet skal forhandles, for vi vil ikke have, at store europæiske selskaber skal få lov til at udkonkurrere eller købe op på vandforsyning, el og telekommunikation; vi vil ikke have, at investeringer kommer ind i aftalerne, sådan at vi ikke kan kræve, at penge, der tjenes i vores land, også bliver reinvesteret i vores land, og at pengene ikke også bare bliver sendt til Vesteuropa.
AVS-landene siger: Vi vil have lov til tage nationale hensyn, når det offentlige skal købe ind, f.eks. vil vi kunne foretrække nationale leverandører i vores land, som kan opbygge vores egen økonomi.
Den slags krav har AVS-landene, og dem har de fremført mange gange.
Så kommer EuropaKommissionen – og måske også fru Pia Larsen –
og siger: Jamen det er slet ikke i jeres interesse, jeres interesse er en helt anden.
Jeg kan konstatere, at Europa-Kommissionen og fru Pia Larsen åbenbart mener at kende ulandenes, AVS-landenes, interesser meget bedre end AVS-landene selv.
Det er et særegent synspunkt, som jeg egentlig troede var gået af mode i verden i dag.
Naser Khader (RV), 2007-01-24:
Jeg vil sige til hr. Rune Lund: Prøv nu at være lidt optimistisk.
Det hjælper lidt at håbe og tro på, at det kan lade sig gøre.
Rune Lund (EL), 2007-01-24:
Men hvad, hvis det ikke lykkes?
Hvad, hvis det ikke lykkes at få EU til at ændre sin forhandlingslinje?
Skal vi så stemme ja eller nej, når Europa-Kommissionen beder om det videre forhandlingsmandat i de her forhandlinger?
Naser Khader (RV), 2007-01-24:
Jeg vil gerne fastholde, at vi skal gøre alt, hvad vi kan, fra dansk side for at presse på, sådan at forhandlingernes udfald bliver til AVS-landenes fordel.
Det hjælper ikke at trække sig ud af forhandlingerne.
Det hjælper ikke at pille ved forhandlingsgrundlaget.
Det, der er vigtigt, er at presse alt, hvad vi kan, inden for forhandlingsmandatets rammer.
Rune Lund (EL), 2007-01-24:
Jeg er glad for den analyse, som hr. Naser Khader har af forhandlingerne, forstået på den måde, at det jo netop drejer sig om, at vi har at gøre med et meget offensivt, nogle siger ligefrem aggressivt EU, der prøver at få markedsadgang som belønning for, at de fattigere AVS-lande skal have lov til at komme til vores markeder.
På den måde er hr. Naser Khaders analyse jo konsekvent meget anderledes end f.eks. den analyse, som fru Pia Larsen har, eller den analyse, som hr. Lars Barfoed kom med.
Og der er jeg enig med hr. Naser Khader.
Men problemet er jo stadig væk, at vi står i en situation, hvor Europa-Kommissionen har den forhandlingslinje.
Og hvis man ikke kan ændre den forhandlingslinje, vil det så ikke være mest naturligt, at Danmarks ender med at sige: Nej, Danmark kan ikke godkende den måde at køre forhandlingerne på?
Lars Barfoed (KF), 2007-01-24:
Ja, det er vi jo så rørende enige om.
Men hr. Rune Lund har jo den helt modsatte opfattelse, at det ville tjene vores interesser og vores virksomheders interesser at udbytte disse lande, sådan at vi simpelt hen plukker fjerene fuldstændig af dem og gør dem endnu mere fattige.
Det er åbenbart hr. Rune Lunds opfattelse, at det er vores interesse.
Forholdet er lige det modsatte.
Vores interesse er at gøre dem rige, så de kan købe noget og indgå i den økonomiske aktivitet her i verden.
Søren Espersen (DF), 2007-01-24:
Tak for svaret – præcis min pointe.
Det, der er hovedformålet med hele den her proces, er jo faktisk at løfte de dårligt stillede lande i verden op på et niveau, så vi kan samhandle med dem, så det kan komme alle til gavn, også os til gavn.
Lars Barfoed (KF), 2007-01-24:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Det er jo ikke voldsom købekraft, der findes i de pågældende lande, så jeg tror ikke, at man vil se nogen koncerner investere voldsomt i at opbygge salgsapparater de pågældende steder.
Nej, det, disse kapitalistiske virksomheder kunne have en interesse i, er det, som hr. Rune Lund i virkeligheden efterspørger, nemlig at vi hjælper dem til at opbygge en stærk økonomi, sådan at der bliver velstående borgere i de pågældende lande, der kan købe nogle produkter.
Forudsætningen for, at europæiske virksomheder og andre virksomheder får en interesse i at investere i de pågældende lande og gøre noget for at eksportere til dem, er jo, at der er en købekraft i de pågældende lande.
Det forudsætter jo, at de udvikler deres økonomi, og det er det, vi så hjælper dem med, og derfor har vi alle sammen i denne verden i sidste ende en interesse i, at de fattigste lande kommer op på et højere økonomisk stade.
Det er også derfor, jeg sagde i mit indlæg, at det i virkeligheden også er i dansk interesse, både økonomisk, demokratisk og set i lyset af, at vi gerne vil have en fredeligere og stabil verden, at disse lande får en god økonomi.
Søren Espersen (DF), 2007-01-24:
Jeg vil lige sige, at det, der har været forespørgernes dagsorden, Enhedslistens dagsorden, i det her jo har været, at det var af enormt stor interesse for EU og alle store koncerner i EU sådan ligesom at drøne ud i ulandene for at sælge en hel masse varer.
Nu ved jeg, at hr. Lars Barfoed har meget indsigt i erhvervslivet, og jeg vil bare som et enkelt spørgsmål lige bede ham bekræfte, at det ikke er de store erhvervskoncerners allervildeste drøm med det samme at komme ud i Benin, De Kapverdiske Øer, Lesotho, Madagaskar, Mali, Mauritius, Niger og Rwanda.
Lars Barfoed (KF), 2007-01-24:
Jamen altså, for så vidt angår de lande, som Danmark har bilaterale udviklingsbistandsprojekter med, er det jo sådan, at vi individuelt vurderer, hvilke landestrategier vi skal anlægge i forhold til de pågældende lande, og der er det her jo momenter, som må indgå i vores vurdering af, hvordan vi bedst tjener de pågældende landes udvikling.
Det kan være på felter som det her, eller det kan være ved at tilføre dem knowhow.
Det er vi vel bedre til at gøre end de fleste andre, vi presser vel citronen mere end nogen andre lande i denne verden, og der kan vi jo lære de her udviklingslande, hvordan de skal presse citronen, sådan at de kan få penge gennem indkomstskat, hvad nogle af dem jo ikke er særlig gode til.
Det er en knowhow, som vi kan tilføre dem, og det tror jeg da i høj grad kunne være et element i den danske udviklingsbistand til nogle af disse lande.
Rune Lund (EL), 2007-01-24:
Hvad nu, hvis det slag ikke bliver vundet i EU?
Så kan man sige, at jeg er sortseer, eller måske er jeg realist, men lad os nu sige, at det ikke sker.
Lad os nu sige, at AVS-landene siger: Vi vil ikke have, at I stiller alle de her krav til os.
Det er deres ønsker, det er det, der står i det forslag til vedtagelse, som hr. Steen Gade bakker op om.
Men lad os så også sige, at det ikke lykkes Danmark at få EU og Europa-Kommissionen overtalt til, at det er det, der skal være forhandlingslinjen.
Er det så ikke rigtigt, at det, med det her forslag til vedtagelse, vil indebære, at Danmark også med hr. Steen Gades støtte vil bakke op om Europa-Kommissionens forhandlingslinje?
Steen Gade (SF), 2007-01-24:
Nu synes jeg, hr. Rune Lund tager alle sorgerne på forskud.
Det er jo ikke, fordi man ikke skal se virkeligheden i øjnene eller eventuelle fremtidige vanskeligheder.
Det skal man da se i øjnene, men det er altså ikke lige det, vi tager stilling til i dag.
Det her er ikke afsluttet, vi står ikke ved målstregen, med hensyn til hvad vi skal sige.
Sagen er, at vi, der kæmper for, at de fattige lande, disse lande her, også skal have en chance, ikke skal prøve at bilde hverken dem eller den danske offentlighed ind, at det, der er i dag, er godt for dem.
Det er det ikke.
Det er skidt for dem, det er derfor, det går så elendigt for masser af de lande.
Altså skal vi have et andet system, men jeg vil sige, ligesom hr. Naser Khader gør: Jeg stemmer ikke for et mandat, der forringer deres vilkår.
Rune Lund (EL), 2007-01-24:
Men f.eks. mener Den Afrikanske Union, at de krav, som EU stiller i forhandlingerne, er helt urimelige, og at de vil skade disse lande.
Det vil sige, at hvis man skal lytte til f.eks. Den Afrikanske Unions tilkendegivelser af interesser og ønsker, som de bliver udtrykt af dem selv, så skal de her forhandlingsemner, som EU kræver skal være en del af forhandlingerne, faktisk tages helt ud.
Hvis det nu ikke lykkes, hvad så?
Det er jo i virkeligheden det, der er diskussionen, for hvis man vedtager et forslag til vedtagelse som det her, som bygger på gensidighedsprincippet, som bygger på symmetriprincippet, og som bygger på, at hvis ulandene skal have noget, skal de også give adgang til EU's store firmaer, så vedtager man noget, som vil give den danske regering mulighed for at gå ned og forhandle om en aftale, som kræver, at ulandene skal give indrømmelser.
Det synes jeg er et problem, for jeg vil have en gratis omgang.
Jeg vil have, at ulandene skal have adgang til vores markeder, uden at de giver noget igen.
Det er altså det, der er den principielle forskel på det forslag til vedtagelse, som jeg på vegne af Enhedslisten har fremsat, og det, som hr. Steen Gade og SF støtter.
Jeg beklager, at hr. Steen Gade ikke kan være på mit forslag til vedtagelse.
Jeg synes, at det er klarere, at det er bedre, at det meget mere støtter ulandenes interesser.
Bjarne Laustsen (S), 2007-01-24:
Jeg synes, det er total mangel på respekt for mig som spørger, der har ret til at spørge ministeren, at spørge mig om, hvad jeg ved om den her sag.
Jeg har læst samtlige bilag i den her sag.
Jeg ved tilfældigvis meget.
Jeg har læst samtlige politiafhøringsrapporter.
Jeg vil godt spørge integrationsministeren, hvad en bager, en frisør, en kontorarbejder har med en planteskole i Polen at gøre.
Man har aldrig nogen sinde været ansat.
Det står klart og tydeligt, ministeren kan selv læse det.
Hvad har det at gøre med det firma dernede, når ministeren på ministerens egen hjemmeside skriver, at folk for at være lovligt udstationeret i Danmark skal have tilknytning til virksomheden?
Enten passer ministeriets hjemmeside ikke, eller også er der noget andet, der ikke passer.
Det er det, jeg beder ministeren om at fortælle.
Når sagen er så enkel, kan man bare fortælle det, så behøver man ikke at komme med spydigheder.
Rune Lund (EL), 2007-01-24:
Det handler simpelt hen om, at der allerede i dag er nogle handelsaftaler mellem EU og andre lande – en lang række latinamerikanske lande – som giver de lande adgang til EU's markeder, uden at EU stiller krav den anden vej.
Det er de aftaler, som hedder GSP og GSP+.
Og det, som er pointen i det forslag til vedtagelse, som jeg har fremsat, er, at hvis de økonomiske partnerskabsaftaler udgør en juridisk spændetrøje, som gør, at man kommer i konflikt med WTOsystemet, så er der en meget god og ligetil løsning, der formelt er helt i orden, nemlig at man går ind på GSP-tankegangen og bare laver det som sådan en aftale.
Det ligger faktisk som en del af mit forslag til vedtagelse.
Det strider heller ikke mod den måde, som EU allerede laver handelsaftaler på.
Jeg synes, det er en tankegang, som man fint kunne integrere i det her, så det netop bliver en gratis omgang, og så der ikke bliver tale om gensidighed og symmetri.
Lars Barfoed (KF), 2007-01-24:
Det er sådan, at det faktisk er lykkedes for EU at få en waiwer, hvilket ministeren også har redegjort for, så vi fra WTO i en periode har fået mulighed for en asymmetrisk handelsordning med AVS-landene.
Men det vil jo blive meget vanskeligt at opnå igen, og det vil have sin pris.
Vi andre præsenterer et forslag til vedtagelse her, der reelt vil kunne påvirke EU's forhandlingsposition og reelt gavne ulandene.
Og så kan hr. Rune Lund tage rundt i Ungdomshuset og alle mulige andre steder, hvor hr. Rune Lunds venner færdes, og markere, at man har præsenteret nogle hellige principper, og så tror jeg, at hr. Rune Lund får en gratis omgang de steder.
Det siger jeg tillykke med.
Rune Lund (EL), 2007-01-24:
Jeg vil bare høre, om hr. Lars Barfoed ikke kan bekræfte, at der i EU er noget, som hedder GSP, og noget, som hedder GSP+, hvilket er aftaler, man har lavet med bl.a. en række lande i Latinamerika.
Det er handelsaftaler, som ikke bygger på princippet om gensidighed, men giver de lande adgang til EU's markeder, uden at EU stiller krav den anden vej.
Kan hr. Lars Barfoed ikke lige bekræfte det?
Lars Barfoed (KF), 2007-01-24:
Nu har vi hørt den med den gratis omgang mange gange under debatten i dag.
Det eneste, hr. Rune Lund opnår ved den linje, er ikke en gratis omgang til ulandene, men en gratis omgang til Enhedslisten bare for at kunne profilere nogle hellige synspunkter.
Hvad nu hvis vi andre havde fulgt den linje?
Hr. Rune Lund ved jo udmærket, hvilke regelsæt der er i WTO, for vi respekterer internationale aftaler.
Det ville jo være fuldstændig urealistisk at komme til EU og stille det krav fuldstændig dogmatisk.
Vi ville bare komme til at stemme imod, og så ville EU ellers fortsætte.
Så det ville bringe den danske regering i en situation, hvor vi ville være fuldstændig uden indflydelse på EU's forhandlingslinje, hvis vi skulle følge de hellige principper, som hr. Rune Lund nu præsenterer.
Derfor ville det eneste, vi ville have opnået, være at give en gratis omgang til Enhedslisten, men på bekostning af ulandene, for man ville aldrig nogen sinde kunne præge EU i en retning, der er til fordel for de fattige lande i den her verden, hvis man fulgte Enhedslistens synspunkter.
Men bevares, for nogle få hellige her i Danmark har hr. Rune Lund da kunnet give Enhedslisten en gratis omgang.
Tillykke med det.
Rune Lund (EL), 2007-01-24:
Min holdning er ikke, at toldsatser pr. definition er gode, fordi de er toldsatser.
Toldsatserne er gode af mange forskellige årsager.
De giver indtægter til de fattige landes statskasser, så man kan finansiere uddannelse og sundhed osv.
Samtidig kan de også være med til at beskytte en industri i ulandene, som ellers ville blive totalt udkonkurreret af f.eks. store firmaer fra EU.
Den Afrikanske Union siger: Vi har et stort problem, når EU kommer og kræver, at vi skal fjerne vores toldsatser på over 90 pct. af varerne.
Så siger jeg, at så har jeg også et problem, for jeg har det ikke sådan, at jeg kan stå her og være enormt klog og sige, at jeg ved bedre, hvad de her ulandes interesser er, for det ved de bedst selv, og det har de udtrykt klart.
Derfor mener jeg ikke, at det skal indgå i forhandlingerne.
Jeg må bare konkludere, at desværre også SF – jeg havde hellere set SF med på mit og Enhedslistens hold – stemmer for et forslag til vedtagelse i dag, som sætter rammerne for, at også SF bakker op bag en forhandlingslinje fra EuropaKommissionen, selv om den fortsætter uændret, selv om den kommer med en lang række krav til ulandene, selv om den fortsætter princippet om gensidighed og symmetri.
Det er en kræmmermentalitet, det er en noget for noget-mentalitet, som jeg ikke kan lide.
Jeg vil have en gratis omgang til ulandene.
Steen Gade (SF), 2007-01-24:
Hvordan det her ender, ved hverken hr. Rune Lund eller jeg, og derfor kan man jo heller ikke på nuværende tidspunkt lægge det til grund for ens stillingtagen til en god forhandlingslinje fra Danmarks side.
Fokus må være på forhandlingslinjen.
Men det kan jo godt være, at der alligevel er lidt større uenigheder.
Jeg kan ikke forstå, at hr. Rune Lund virkelig mener det.
Hvis han laver en analyse af, hvordan forholdene er blandt nogle af de fattige lande i Afrika, mener hr. Rune Lund så ikke, at en vigtig del af at få gang i økonomien i de lande og hjælpe de fattige ud af fattigdommen faktisk er at få noget mere Syd-Sydhandel og mere regional handel, herunder at afvikle toldbarriererne mellem landene?
I dag er de lande jo totalt afhængige af at sælge kun til EU.
Hvis det er en uenighed, er det jo en reel uenighed.
Til gengæld kan jeg ikke forstå den.
Logikken i hr. Rune Lunds argumentation, faktisk hele argumentationen, er sådan set, at Enhedslisten ville gå om bord i det her forslag og stemme for det.
Så vil jeg bare sige til hr. Rune Lund – det er også lidt et spørgsmål, for det skal det jo være – at måske næste gang, vi får sådan en debat, kunne det være, at hr. Rune Lund ville være med til at forhandle den.
For så var det måske endnu lettere at stå op på Folketingets talerstol og sige, at det her har vi lavet.
Det er faktisk ret godt.
Jeg tror, at det bliver den mest ulandsvenlige vedtagelse i noget land i Europa.
Det er da ikke så ringe.
Rune Lund (EL), 2007-01-24:
Man behøver ikke stille spørgsmål, når det er en kort bemærkning under en almindelig debat.
Det behøver man kun, når der er spørgetid og spørgetime.
Så man behøver ikke at stille spørgsmål.
Det kan formanden bekræfte.
Nu har vi snakket meget om pind nummer tre, altså at man kun kan stille krav, hvis AVS-landene vil have det og det er i overensstemmelse med deres interesser.
Men der er f.eks. også pind nummer et: Toldreduktioner fra AVS-landene sker i et socialt og statsfinansielt ansvarligt tempo.
I den pind går man jo også ind på princippet om gensidighed og symmetri; der går man jo også ind i noget for nogettankegangen og i kræmmermentaliteten.
Så selv om hr. Steen Gade har ret i, at der er forbedringer – det har jeg selv sagt – så står vi stadig væk i den helt principielle diskussion, som er: Skal det være en gratis omgang, eller kan vi godt sende Europa-Kommissionen af sted med en noget for noget-forhandlingsstrategi?
Specielt er det jo interessant, for hvis de her ting ikke kommer igennem, hvad så?
Hr. Steen Gade sagde, at jeg var negativ, men nu kan hr. Steen Gade jo sige, hvad der vil ske.
Lars Barfoed (KF), 2007-01-24:
Det er jeg sådan set enig i.
Det afspejler sig jo allerede i den første pind i det forslag til vedtagelse, som vi er enige om, hvor vi siger, at toldreduktioner fra AVS-landenes side skal ske i et socialt og statsfinansielt ansvarligt tempo.
Deri ligger jo, at der skal tages hensyn til deres statsfinanser.
Det er jo meget forskellige afhængighedsgrader, disse lande har.
De er, som jeg sagde før til hr. Rune Lund, meget forskellige i deres økonomiske struktur osv., men for nogle af dem – jeg tror, det var hr. Søren Espersen, der nævnte det – kommer op mod 50 pct. af de offentlige indtægter fra told, for andre er det betydelig lavere procentsatser, måske nede omkring de 10 pct., det varierer meget.
Steen Gade (SF), 2007-01-24:
Jeg vil godt sige til Det Konservative Folkepartis ordfører, at jeg på mange måder er helt enig i analysen.
Men når man nu begynder at nedsætte toldsatser i disse udviklingslande, forsvinder jo noget, som de har indrettet deres økonomi på, og deres indtægter til skoler, til vejbygning osv. bliver forringet.
Der vil jeg bare sikre mig, at også Det Konservative Folkeparti mener, at det er et af de steder, hvor man må gå ind med bistand for at hjælpe de lande, der kan komme i klemme af forskellige grunde i den her proces.
Det her er jo et af de der elementer, som gør, at mange lande, ligesom hr. Rune Lund siger, er meget, meget skeptiske over for det her.
De er bange for at miste de indtægter, som skal finansiere deres i forvejen alt for lille offentlige sektor.
Lars Barfoed (KF), 2007-01-24:
Der har jo været to forløb.
Der har været Doharunden, hvor de såkaldte Singaporeelementer har indgået, og hvor der jo var modstand fra en række udviklingslande mod, at disse elementer kom til at indgå i de videre forhandlinger i Doharunden.
EU har rent faktisk vist stor fleksibilitet allerede i Doharunden.
Men når vi taler AVS-landene, er det jo ikke sådan, at de bare udtaler sig en bloc.
Det er jo en lang række forskellige lande med meget forskellige økonomiske udviklingsstader, som befinder sig alle mulige forskellige steder i verden, og de har jo ikke fælles interesser og fælles synspunkter på alting.
Men det er rigtigt, at der står i forslaget til vedtagelse, hvilket flere andre ordførere også har redegjort for, at vi mener, at EU kun kan stille krav om skærpede regler på de her områder, i det omfang det tjener AVS-landenes udviklingsinteresser og deres ønsker.
Så det står så klart, som det kan siges.
Pia Larsen (V), 2007-01-24:
Jo, det er helt rigtigt.
Det er vores mål, at vi skal nå det en dag.
Mette Gjerskov (S), 2007-01-24:
Jeg synes jo, det var meget positivt, at Venstres ordfører nævnte netop eksportstøtten på landbrugsprodukter som et problem, altså det, at vi faktisk direkte dumper vores varer rundtomkring i de fattige lande, når vi producerer for meget.
Men det andet problem vedrørende støtte er jo selve landbrugsstøtten.
Det, jeg vil spørge om, er, om ikke Venstre er enig i, at det langsigtede mål selvfølgelig også må være ikke kun at få fjernet eksportstøtten i EU, men at få fjernet hele landbrugsstøtten, sådan at vi forhandler på lige vilkår med de fattige lande i verden.
Pia Larsen (V), 2007-01-24:
Jeg kan kun gentage, at jeg ikke kan forstå ordet ønsker på anden måde end den, hr. Rune Lund også fortolker det på.
Det er jo sådan, at den her proces kører året ud.
Man skal være enig om en aftale efter planen, som kan træde i kraft den 1. januar 2008.
Der er selvfølgelig tid til at diskutere tingene og forsøge at påvirke nogle processer, men det står fast, at den danske regering efter forslagsstillernes opfattelse skal arbejde for, at EU kun stiller disse krav, når det er i overensstemmelse med AVS-landenes udviklingsinteresser og ønsker.
Rune Lund (EL), 2007-01-24:
Jeg hørte ikke ordet ønsker
, men det ændrer sådan set ikke spørgsmålet, for skal det forstås sådan, at hvis AVS-landene siger nej, skal den danske regering arbejde for, at der overhovedet ikke skal forhandles på de områder?
Er det sådan, det skal forstås?
Det ville være meget interessant, for AVS-landene har allerede sagt nej.
Så hvis det skal forstås sådan, skal det forstås sådan, at regeringen skal gå ned til EU og sige: Der skal ikke forhandles på de områder.
Er det sådan, det skal forstås?