runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Meta Fuglsang (SF), 2009-05-28:
Jamen jeg kan jo så bekræfte, at det, der står her i forslaget, er noget af det, man kan kigge på.
Der er også lagt op til, at kommissionen skal kunne kigge på andre ting, så det her er jo netop et oplæg til, hvad man skal kigge på for overordnet at kunne se, hvad det er for nogle retssikkerhedsmæssige problemer, der kan være.
Så det er helt rigtigt forstået.
Og det er ikke meningen her, at man skal fokusere på advokater, man skal nærmest fokusere på, at man skal undgå at komme i en situation, hvor der bliver truffet fejlagtige afgørelser, og hvor man får brug for advokater.
Men det, jeg gerne vil spørge om, er så: Når nu ordføreren kigger på det katalog af muligheder, som en kommission kunne arbejde med, ser ordføreren så noget af det her som noget, ordføreren kunne sige om, at det der kunne det godt være en god idé vi kiggede på?
Er der noget som helst i det her, som ordføreren kan genkende som noget, som hun som socialt engageret ordfører selv har tænkt det godt kunne være vi skulle kigge på?
Men det, jeg så kan forstå ordføreren mener, er, at hvis vi bare har en tilstrækkelig enkel lovgivning, sker der ikke fejl, så er den hellige grav velforvaret – det er sådan, jeg hører det. Jeg vil gerne spørge ordføreren: Hvad skal der til, hvad skal vi komme med, for at kunne overbevise ordføreren om, at der er nogle områder, hvor der er brug for at lave nogle ændringer, så vi får større retssikkerhed på det sociale område?
Hvad er det, der skal til, før ordføreren mener, at det er problemer, som ordføreren er parat til at kigge på?
Er det enkeltsager, er det organisationer, der henvender sig, er det enkeltpersoner?
Det er jo ikke, fordi vi mangler klagesager.
Vivi Kier (KF), 2009-05-28:
Jeg undrer mig lidt over indgangsvinklen til det her om fejl.
Og jeg må sige, at ja, desværre sker der fejl, for hvor der er mennesker, sker der desværre også fejl.
Jeg tror, at fejlene nogle gange sker, fordi det ikke er så enkel og gennemskuelig en lovgivning, vi har.
Og igen: Det er det, jeg synes er rigtig vigtigt at lægge vægt på.
Jeg mener ikke, at vi med det her vil få en kommission, som kan pege på 17.000 andre steder, hvor man kunne gøre noget, jeg mener, at det er vigtigt, at vi sætter ind målrettet og konkret.
Og jeg kan jo høre på fru Meta Fuglsang, at hun har nogle konkrete bud på, hvad det er, og så havde det jo været mere rimeligt, om man havde stillet forslag om det frem for om, at der skal nedsættes en kommission til at sidde i 2 år, hvor det egentlig er hip som hap, hvad de kigger på, for det er ligegyldigt, bare de kigger på noget.
Det er egentlig sådan, jeg læser det her beslutningsforslag.
Vivi Kier (KF), 2009-05-28:
Jeg må sige, at jeg ikke er dykket ned i de enkelte dele, fordi jeg læste det bare som værende en optakt til, hvad man synes, det kunne være.
Min indgangsvinkel til det her er, at vi får lavet en regelforenkling, afbureaukratisering, så det er tydeligt og gennemskueligt for borgeren, hvad det er, man har ret til, så man får det, man har ret til.
Det siges nogle gange, at tredje gang er lykkens gang.
Det her beslutningsforslag, vi står med i dag, er fremsat for tredje gang, og stort set uændret, de to første gange af Enhedslisten og nu af den samlede opposition.
Jeg vil starte med at skuffe forslagsstillerne og sige, at tredje gang ikke er lykkens gang, for fra konservativ side kan vi heller ikke sige ja den her gang.
Jeg har siddet og lyttet til debatten, der har været, og jeg vil gerne sige, at retssikkerhed ikke handler om, at man træffer den rigtige eller den forkerte beslutning.
Retssikkerhed handler om, at vejen frem til beslutningen er i overensstemmelse med de love og de regler, vi har vedtaget her i Folketinget.
Det er retssikkerhed.
Det andet handler jo om retfærdighed og rimelighed.
Den sociale lovgivning – det skal jeg gerne medgive – kan være bred, omfangsrig og indviklet, men jeg mener ikke, at en kommission er vejen frem.
Nej, det er en konkret og målrettet indsats, og hvis jeg skal give et lille eksempel ud over mange af dem, som ministeren tidligere nævnte i sin tale, vil jeg sige: enkelthed, gennemskuelighed, afbureaukratisering, regelforenkling.
Det er jo det, vi arbejder på, og der kommer et katalog med konkrete forslag til, hvad vi kan gøre, så det bliver nemmere for os alle som borgere og medarbejdere, herunder hvad det er for et regelsæt, der ligger bag den sociale lovgivning, vi har.
Så ultrakort: Nej, vi kan ikke tilslutte os beslutningsforslaget.
Line Barfod (EL), 2009-05-28:
Så vil jeg da gerne starte med at høre, om Dansk Folkeparti vil være med på, at vi fra Retsudvalget og Socialudvalgets side holder en høring, som Venstres ordfører foreslog, ligesom vi holdt en høring for nogle år siden, der førte til udformningen af det her beslutningsforslag.
Vil Dansk Folkeparti gå ind med et åbent sind og høre, hvad der så kommer frem, og måske være indstillet på at se nærmere på nogle af de forslag, der ligger her, hvis det er det, der kommer frem på høringen?
Det ene spørgsmål var altså, om Dansk Folkeparti vil være med til en høring.
Det andet spørgsmål er så, hvad Dansk Folkepartis helt principielle holdning er til, at borgere skal have det samme krav på retshjælp i det sociale system, som man har i skattesystemet.
Martin Henriksen (DF), 2009-05-28:
Hvis der er ønske om, at man afholder en høring på Christiansborg omkring retssikkerheden i den sociale sektor, om, hvordan sagsbehandlerne, socialrådgiverne behandler borgernes sager, om der er plads til forbedringer, om man kan gøre tingene på en anden måde, og hvor der også kunne være repræsentanter for dem, som repræsenterer socialt udsatte, som kunne pege på nogle steder, hvor der var nogle problemer, synes vi, det ville være en ganske udmærket idé.
Vi synes sådan set principielt, at hvis der er nogen, der kan bidrage til, at vi bliver klogere på nogle ting, skal de være velkomne til at komme og gøre til det.
Med hensyn til det sidste spørgsmål er det Dansk Folkepartis holdning, at der er sikkerhed for, at borgernes interesser på det sociale område bliver varetaget.
Det er bl.a. derfor, som jeg og også andre skitserede i deres ordførertale, at der jo er mulighed for at anke afgørelser længere op i systemet.
Der er også mulighed for, at sager kan blive henvist tilbage til kommunen, hvis der er alvorlige fejl i sagsbehandlingen.
Så der er mulighed for at klage over de afgørelser, som kommunen når frem til.
Line Barfod (EL), 2009-05-28:
Nu spurgte jeg ikke til klagesystemet, selv om man kan sige, at der jo er en enorm forskel på at have en skattesag, som det typisk er virksomheder og selvstændige, som har mange ressourcer, ofte professionelle rådgivere osv., der har, og så at have en sag i det sociale system, hvor det ofte er mennesker, der står i en meget, meget svær situation, ofte i en dyb krise, og som normalt ikke har professionelle rådgivere.
Det, jeg faktisk spurgte til, var Dansk Folkepartis principielle holdning til, om man har ønske om, at der skal være samme adgang til retshjælp og mulighed for retfærdighed for borgere i det sociale system som i skattesystemet – altså ikke til, hvad der er af klageadgang osv., men om der skal være samme adgang til retshjælp og samme adgang til retfærdighed.
Martin Henriksen (DF), 2009-05-28:
Så synes jeg lige umiddelbart, at vi skal holde skattesystemet ude af den diskussion og forholde os til, hvordan det er på det sociale område.
Det offentlige skal ikke tryne borgeren.
Det offentlige skal forsøge at hjælpe borgeren.
Det er det offentliges opgave.
Når der så sker fejl i det offentlige, som der jo desværre gør, er der mulighed for, at man kan klage.
Jeg synes da, det er relevant, når venstrefløjen kommer med et forslag, som handler om, at man skal varetage borgernes interesser på det sociale område, at fremhæve, at hvis en borger mener, at borgerens interesser ikke er blevet varetaget på en ordentlig måde af det offentlige, af socialrådgiveren og sagsbehandleren, har borgeren mulighed for at klage.
Det er da relevant.
Meta Fuglsang (SF), 2009-05-28:
Så vil jeg da følge lidt op på det tidligere spørgsmål her, og jeg tror, at jeg så vil prøve at spørge lidt mere præcist.
Mener hr. Martin Henriksen, at det skal være muligt for en borger at få f.eks. juridisk hjælp i forbindelse med en sag om sociale problemer, ligesom man kan få det, hvis man har et problem med det offentlige i en skattesag?
Det andet, jeg gerne vil vide, er: Hvis der så af en eller anden grund er begået en fejl, som betyder, at man ikke har fået den ydelse, man skal have, eller at man ikke har fået den ydelse i så lang tid, som man skulle have den i, eller at sagen er blevet forsinket i meget lang tid, mener ordføreren så, at det skal være muligt at få en form for kompensation eller erstatning for det, man ikke har fået, eller for den lange tid, som sagsbehandlingen har taget – altså en eller anden form for økonomisk kompensation for de fejl, som det offentlige måtte begå?
Martin Henriksen (DF), 2009-05-28:
Som jeg også sagde i min ordførertale, så tror jeg altså ikke, det vil forbedre forholdet mellem borgere og det offentlige, at man nu begynder at lukke op for, at der sådan skal advokater med til møder hos en sagsbehandler i kommunen.
Jeg tror det ikke.
Der vil jeg bare være ærlig og sige, at jeg faktisk ikke tror, det vil være i borgerens interesse.
Jeg tror, det vil være i advokaternes interesse, så kan de også tjene lidt penge på det.
Men jeg vil bare sige, at det er socialrådgivernes opgave, det er sagsbehandlernes opgave, det er det offentliges opgave at varetage borgernes interesser.
Det offentlige skal ikke være i modstrid med borgeren.
Når det offentlige så er det, eller når borgeren mener, at det offentlige er det, så er der mulighed for at klage videre i systemet og få en afgørelse omgjort, men det er jo det offentlige, som skal levere den professionelle hjælp, som borgeren skal have.
Meta Fuglsang (SF), 2009-05-28:
Det, jeg er lidt optaget af, er så det klagesystem, der kommer, altså om ordføreren mener, at det skal være muligt at få professionel hjælp til f.eks. at formulere en klage, at finde ud af, om der overhovedet er grundlag for at klage, altså få noget vejledning om, hvad ens rettigheder er, og om det er en sag, det kan betale sig at klage videre, eller om den afgørelse, man har fået, er korrekt – altså en eller en form for realitetstjek af den afgørelse, der er kommet, fordi man jo godt som en borger, der føler, at man ikke har fået det, man skulle have, kan være i vildrede om, hvorvidt det er en rigtig afgørelse eller en forkert afgørelse.
Det handler altså om, om man dér skal have mulighed for at få noget professionel hjælp til at finde ud af at komme videre i klagesystemet, at formulere klagen, sådan at man måske har en reel chance for at få sagen behandlet rigtigt, hvis der f.eks. mangler oplysninger eller synspunkter i sagen.
Martin Henriksen (DF), 2009-05-28:
Mig bekendt er der vejledning til borgerne, sådan at borgerne ved, hvordan de skal agere i systemet.
Der er også mulighed for selv at søge de oplysninger, som gør, at man kan gå videre i systemet.
Men vi kan jo altid diskutere, om den vejledning skal forbedres på en eller anden måde, og det diskuterer vi meget gerne.
Nu når vi nok ikke så meget udvalgsbehandling, fordi vi jo snart går ind i den mødefri periode, men hvis man eksempelvis i forbindelse med en høring eller på et andet tidspunkt kan komme med nogle eksempler på, at man kan forbedre vejledningen, så vil vi da meget gerne diskutere det.
Jeg vil bare sige, at man – sådan som jeg har forstået det – jo taler en del i forslaget om, at folk skal have mulighed for at inddrage advokater i samarbejdet mellem borgerne og det offentlige.
Sådan læser jeg det.
Så kan det godt være, at jeg læser det forkert, men det er bl.a. det, som kommissionen skal sidde og vurdere, forstår jeg.
Og det tror jeg altså ikke vil være til gavn for den enkelte borger.
Jeg vil så bare igen understrege, at det altså er det offentliges opgave at varetage borgernes interesser, og når borgeren mener, at det ikke er gjort, så er der klagemuligheder.
Rasmus Prehn (S), 2009-05-28:
Nu er det jo sådan, at det bliver skrevet ned, hvad det er, der bliver sagt i debatterne her i Folketinget, og den 4. maj, da vi havde den her debat om netop det her beslutningsforslag, blev det sagt meget tydeligt af Dansk Folkepartis ordfører, hr. Hans Kristian Skibby, at man faktisk kunne svare klokkeklart på, at man ønskede så meget privatisering som muligt.
Spørgsmålet fra fru Line Barfod lyder simpelt hen: Er det så meningen, at vi skal have så meget privatisering som muligt?
Og så svarer Dansk Folkepartis ordfører: Ja, det kan jeg sådan set godt svare fuldstændig klokkeklart ja til.
Så det er så meget privatisering som muligt.
Så det, vi sådan set hører Dansk Folkeparti sige til danskerne, er: I kan regne med, at jeres skoler og jeres børnehaver, alt, hvad der har med kernevelfærden at gøre, sådan set skal varetages måske af private virksomheder.
Og det er jo et meget klokkeklart svar, må man sige.
Så har jeg to spørgsmål.
For Dansk Folkepartis ordfører giver udtryk for, at man gør det mere besværligt at lave udbud.
Hvor er det i beslutningsforslaget, at det bliver mere besværligt?
Og det sidste spørgsmål er så: Har Dansk Folkeparti virkelig ikke mere tillid til byrådsmedlemmerne, end at de selv vil finde frem til at finde den billigste pris, hvis de får friheden til det; skal de tvinges herindefra, før de finder den billigste pris til deres borgere?
Erling Bonnesen (V), 2009-05-28:
Nu er der jo nogle, der er i stand til at få gjort et problem ud af stort set alting, og det er næsten det, vi er vidne til nu.
Vi har jo lige redegjort for, at vi overordnet er på rette vej, men også at der er mere at gøre endnu.
Lige præcis den garantiordning, der er indført, er meget ny, og så kan det jo ikke undre, at når man spørger, lige efter at den er indført, er der nogle kommuner, der bokser med det og arbejder lidt med det for at få det til at gå op.
Præcis derfor er det også, at vi har kunnet konstatere, at grundbeløbet er sænket, og at rammebeløbene er forhøjede netop nu, hvor der er flere ledige hænder i byggesektoren.
Så har kommunerne jo bedre muligheder for at følge op på at få investeret lige præcis de steder, hvor der er behov for det.
Vi kan jo også se, at det er det, man nu prøver på at gå i gang med at få sat i værk.
Så kursen er sat, og udviklingen er sådan set ikke så tosset.
Thomas Jensen (S), 2009-05-28:
Det er det jo ikke.
Når vi er oppe på, at 50 pct. af de kommuner, der svarer på en rundspørge, siger, at de ikke kan opfylde plejeboliggarantien, så synes jeg altså, at vi har en indikation på, at vi nok bliver nødt til at gå ud og undersøge det.
Indenrigs- og socialministeren burde gå ud og få en dialog med kommunerne om, hvad det er, der skal til.
Det er rigtigt, at der er blevet ændret nogle rammevilkår for, hvordan man kan få bygget flere plejeboliger, men desværre går det stadig væk alt, alt for langsomt med at få opført de her boliger.
Og derudover – og det handler en stor del af det her beslutningsforslag også om – så er en lang række af de eksisterende boliger utidssvarende.
Det, som det her beslutningsforslag lægger op til, er, at kommunerne skal i gang med at udfase de boliger, og det er noget, der koster penge.
Det har vi også lagt op til en finansiering af i det her beslutningsforslag, så hvis Venstres kommunalordfører vil hjælpe kommunerne med at opfylde plejeboliggarantien, så tilbyder vi en håndsrækning fra Socialdemokraterne.
Martin Henriksen (DF), 2009-05-28:
Jeg vil bare sige, at vi fra Dansk Folkepartis side naturligvis går meget op i, at den plejeboliggaranti, som er indført under VOK, og som jo er trådt i kraft, selvfølgelig også bliver implementeret ude i virkelighedens verden.
Det er jo også sådan, at man er gået i gang med at indsamle oplysninger om, hvorvidt garantien bliver overholdt, og når man så har de oplysninger, er det jo klart, at vi så har noget, som vi fra Folketingets side kan arbejde videre med, og vi kan så se på, om man skal gøre tingene på en anderledes måde, om man skal indrette dem på en ny måde i forhold til den måde, man har indrettet dem på i dag.
Vi er sådan set åbne over for at diskutere forbedringer i plejeboliggarantien fra Dansk Folkepartis side.
Jeg vil bare også gøre opmærksom på med hensyn til det, som den socialdemokratiske ordfører henviste til i forbindelse med finansieringen i forslaget, at vi jo fra Dansk Folkepartis side – netop fordi vi har interesse i, at plejeboliggarantien bliver overholdt – har stillet spørgsmål om, hvad det her forslag, som jo udvider plejeboliggarantien, vil koste, og der opererer Socialdemokraterne med en finansiering på, så vidt jeg husker, 1 mia. kr., og det er jo mindst dobbelt så dyrt som det skøn, man har lavet fra Indenrigs- og Socialministeriets side.
Så jeg vil bare sige, at der altså er nogle ting, som skal være på plads.
Thomas Jensen (S), 2009-05-28:
Det må være i Dansk Folkepartis interesse at bakke op om Socialdemokraternes forslag og sikre, at alle svage ældre, som er visiteret til en plejebolig, får en plejebolig inden for 2 måneder.
Derudover siger Dansk Folkepartis ordfører her: Vi er jo i gang med at indsamle viden.
Nej, det er vi ikke.
Der er ikke en undersøgelse i gang af, hvordan det går med at overholde plejeboliggarantien.
Den kommer først i 2010.
Indenrigsministeren kan ikke garantere det, og kommunerne siger selv: Vi har meget svært ved at overholde den.
Martin Henriksen (DF), 2009-05-28:
Så vidt jeg husker, er det to forslag siden, at Socialdemokraterne sagde, at nu skulle vi ikke kontrollere kommunerne for meget, at det ikke går med for meget bureaukrati osv.
Men nu er vi to forslag længere henne, og så skal der være lidt mere kontrol med og lidt mere papirarbejde for kommunerne.
Det her med frem og tilbage fra Socialdemokraternes side kan man jo studse over, men jeg vil bare sige, at vi sådan set ikke har noget imod kontrol.
Vi synes, det er væsentligt, at det, som vi vedtager i Folketinget, rent faktisk også bliver overholdt.
Og derfor skal man selvfølgelig også kontrollere, at det, som bliver vedtaget i Folketinget, bliver overholdt.
Vi var fra Dansk Folkepartis side meget glade, da et bredt flertal i Folketinget var enigt med os i, at vi skulle have en plejeboliggaranti.
Og som altid takker vi for, at Socialdemokraterne og andre drager omsorg for, at noget af det, som Dansk Folkeparti synes skal implementeres, også bliver implementeret.
Jeg skal bare sige, at vi stemmer nej til det her forslag med de begrundelser, som jeg har nævnt, men vi vil selvfølgelig arbejde videre med at sikre, at plejeboliggarantien bliver overholdt.
Og det skal selvfølgelig også kontrolleres på den ene eller den anden måde.
Thomas Jensen (S), 2009-05-28:
Det, Socialdemokraterne lægger op til med det her beslutningsforslag, er ikke en øget kontrol med landets kommuner.
Det er da meget vigtigt at få undersøgt, hvordan de nye regler om f.eks. maksimumbeløbet til opførelse af plejeboliger og den kommunale grundkapital, som blev indført ved lov i sidste folketingssamling, har virket, altså om de har givet en effekt, eller om det er sådan – og det er der jo mange der siger ude i byggesektoren – at maksimumbeløbet stadig væk er for dårligt reguleret, og at det er derfor, at der ikke bliver opført nok plejeboliger ude i de enkelte kommuner.
Så derfor lægger Socialdemokraterne op til, at man går sagligt til værks og finder ud af, hvorfor der ikke bliver opført plejeboliger nok, og så kan være med til at sikre, at kommunerne går i gang med at opfylde den her plejeboliggaranti.
Line Barfod (EL), 2009-05-28:
Jeg synes, det er højst besynderligt, at Dansk Folkeparti opfatter et forslag om, at man skal have flere ressourcer til at bygge plejeboliger, som et forslag om, at der skal indføres mere bureaukrati og kontrol.
Men det må være udtryk for, at det er sådan, Dansk Folkeparti tænker, nemlig at redskaber her i landet handler om bureaukrati og kontrol og tvang.
Vi er altså andre, der godt kan tænke i, at redskaber til f.eks. at sikre plejeboliger til alle dem, der har behov for det, er, at man sikrer, at der er penge til at bygge dem for, og at man går ud og sørger for, at der kommer gang i byggeriet, så man får de her plejeboliger.
Men det er åbenbart ikke noget, Dansk Folkeparti synes haster særlig meget.
Vi har jo ellers tidligere set, at når Dansk Folkeparti mener, at der er noget, der haster rigtig meget, f.eks. at få ét menneske sat på tålt ophold og spærret inde i Sandholmlejren, så tager man en hel finanslov som gidsel.
Men når det drejer sig om at sikre, at der kommer plejeboliger til alle de mennesker, der har behov for plejeboliger, er det altså ikke noget, man mener haster særlig meget.
Man må bare se, om ikke det kommer hen ad vejen.
Problemet er jo, at vi har set, at der er rigtig mange mennesker, der har behov for en plejebolig, som ikke får den plejebolig, de har behov for.
Det, som vi også mener man burde gå videre med, og det kan vi jo så tage i et senere beslutningsforslag, som jeg håber Socialdemokraterne så også vil være med på, er, at det bedste jo vil være, hvis folk har mulighed for at flytte tidligere, hvis vi har nogle rigtig gode ældreboliger, hvor folk kan flytte hen, inden de får behov for pleje, for det betyder faktisk, at tidspunktet for, hvornår de får behov for pleje, ofte udskydes.
Det at flytte fra et stort hjem, som kan være svært at komme omkring i og holde rent osv., til en mindre bolig, som man kan overkomme, tæt på hvor der kan være en smule hjælp, hvis man har behov for det, og tæt på de faciliteter, man har brug for osv., kan betyde, at man kan klare sig meget længere uden at skulle have pleje.
Vi synes, at det burde være den måde, vi tilgodeså folk på.
Det ville også have den klare effekt, at man stadig væk havde kræfter til selv at bestemme, når man skulle flytte, havde kræfter til selv at bestemme, hvad man ville have med af møbler, havde kræfter til selv at bestemme, hvordan det skulle indrettes, havde kræfter til at lære de mennesker at kende, der er dér, hvor man flytter hen osv. I dag oplever vi alt for ofte, at det er så svært at blive visiteret til en plejebolig, at det først er til allerallersidst, det sker, og at rigtig mange dør inden for et år efter, at de er kommet i plejebolig.
Det er altså ikke optimale vilkår.
Det ville være en langt mere værdig afslutning på et liv, hvis man kunne flytte i god tid, når man havde kræfter til det, og så kunne have nogle gode år sammen med andre i de plejeboliger, man flytter hen til.
Det er den vej, vi synes man skal gå, men det kræver selvfølgelig, at man synes, det er vigtigt, at ældre mennesker har et godt sted at bo, og at det er noget, man vil presse på for at bruge ressourcer til.
Meta Fuglsang (SF), 2009-05-28:
Der tegner sig jo et mønster gennem en folketingssamling, et mønster, der går ud på, at Dansk Folkeparti slår sig op på at ville gøre noget for ældre, at de vil sørge for, at der er garantier for, at man får den behandling, man skal have.
Når der så kommer et beslutningsforslag, som faktisk støtter de ting, som Dansk Folkeparti står for, kan man ikke stemme for.
Der tegner sig et mønster, der går ud på, at for Dansk Folkeparti er det egentlig ikke så vigtigt, hvad sagen er, og om man støtter det, man selv siger, men om man støtter de rigtige mennesker, det vil sige, at man holder den plads, man har på taburetten.
Det mønster bliver selvfølgelig bakket op her, så man kan sige – også selv om det her ikke bliver stemt igennem – at vi får anledning til at få klargjort, hvor vi har Dansk Folkeparti i det her.
Vi har Dansk Folkeparti dér, hvor man kan snakke og fare op som en løve, men når det kommer til noget, så falder man ned.
Vi ved også nu, hvor vi har Dansk Folkeparti på et andet punkt, nemlig omkring bureaukrati.
Vi ved, at hvis det er bureaukratisk, at man ikke vil gøre noget for at gennemføre den garanti, der er, så er det spørgsmålet, om det er så bureaukratisk, at man overhovedet vil lave sådan en garanti, at man overhovedet vil stille nogle rammer for, hvad der skal være opfyldt for at få det her.
Vi ved, hvor vi har Dansk Folkeparti nu.
Det har vist sig gennem en lang periode, og her i den sidste uge i folketingssamlingen gentager de nu succesen.
Jeg synes, Dansk Folkeparti skulle overveje, hvad de i virkeligheden mener.
Jeg mener ikke her, hvad de siger, men hvad de gør.