Martin Lidegaard (RV), 2016-03-03:
Mange tak, formand.
Fra radikal side har vi sådan set sendt mange sympatiske tanker i retning af hele regeringens projekt med at udflytte arbejdspladser.
Vi er måske lidt skeptiske over for den hast, man har haft, som vi synes både gør det dyrt og indebærer nogle menneskelige omkostninger, ligesom vi ikke vil undlade at gøre opmærksom på, at mens regeringen med den ene hånd har travlt med at sende arbejdspladser til andre dele af Danmark, så skærer man altså med den anden hånd endnu mere ned på ungdomsuddannelser og andre væsentlige livsnerver i landdistrikterne.
Men lad det være.
Men der er tre grunde til, at vi kommer til at stemme nej til det her forslag, der specifikt handler om DIIS.
Den første grund er faglig.
For vi kan simpelt hen ikke se, hvad den faglige grund til at flytte DIIS er.
Aarhus er ikke et udkantsområde, så for os er det ikke en grund i sig selv.
Der er et velfungerende fagligt miljø.
Og som jeg sagde under mit spørgsmål til Venstres ordfører, er det her jo slet ikke en diskussion om – hvilket flere ordførere og mest tydeligt fru Mette Bock har gjort opmærksom på – hvorvidt man kan etablere et velfungerende forskningscenter i Aarhus.
Selvfølgelig kan man det – der er jo mange velfungerende centre, også landsdækkende centre, i Aarhus.
Det er slet ikke den væsentlige diskussion for os.
For os er det, hvad man ødelægger af noget, der allerede er.
Og der er utrolig mange ting, der allerede fungerer godt i forbindelse med DIIS, og det tager tid at etablere den form for miljøer, få dem gjort kendt, også i udlandet, og skabe de samarbejder, man allerede har – både med folk, der bor i Danmark, folk, der bor i udlandet, og andre forskningsmiljøer.
Når man rykker det op med rode og ryster det, har det en faglig omkostning.
Og hvis ikke der er nogen grund til at gøre det, kan vi ikke se meningen med det.
Den anden grund er juridisk.
Det var det, som Liberal Alliance også var inde på.
Vi, et bredt flertal i Folketinget, har altså lavet en konstruktion med virkelig velberåd hu, som handler om, at når man skal have en slagkraftig forskningsinstitution, skal den være sin egen som katten på vejen.
Den skal have mulighed for selv at prioritere, for selv at bestemme – både når det handler om det faglige indhold, og når det handler om forskningens praksis og udførelse.
Og det, at man så – fordi man har fået en fiks idé en eller anden aften i Finansministeriet, Udenrigsministeriet, eller hvor det måtte være – pludselig går på kompromis med det frihedsprincip eller armslængdeprincip, synes vi også er forkert.
Endelig er den tredje grund, at vi rent økonomisk har svært ved at se, hvad man kan spare på det her.
Tværtimod har det jo en omkostning at flytte, ligesom det må formodes, at driften vil blive dyrere, når man skal have øgede transportudgifter.
Så både fagligt, juridisk og økonomisk har vi svært ved at se ræsonnementet her, og for os er det ikke en diskussion om København versus Aarhus.
Næh, det er en fuldstændig stilfærdig argumentation, som handler om, at vi har et virkelig velfungerende fagligt miljø, som hele Danmark har glæde af.
Så hvorfor i alverden dog ikke respektere det, og hvorfor ikke glæde sig over det i stedet for at ødelægge det?
Absolut, jeg kan sagtens se det for mig – af den enkle grund, at det jo også allerede sker.
Jeg har ikke sat mig ned med en kugleramme og regnet ud, hvor mange forskningspladser der er det ene eller det andet sted, men det skal nok passe, at der er flere i København.
Men det er jo ikke det samme, som at der ikke allerede er et stort, velfungerende forskningsmiljø i Aarhus også på det her felt, ikke mindst inden for statskundskab, og der synes jeg måske at Michael Aastrup Jensen undervurderer Aarhus Universitet lidt.
Så jeg har svært ved at se krisen i Aarhus.
Jeg synes, Aarhus gør det fremragende, og jeg har stor respekt for det arbejde, der sker i Aarhus.
Men jeg kan bare ikke se, hvorfor man med det som udgangspunkt ønsker at ødelægge et andet velfungerende forskningsmiljø i København.