runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2013-02-21:
Jeg synes, at der manglede ordet forringelser i det forslag til vedtagelse, altså forringelser af SU-systemet.
For det er jo det, man lægger op til.
Eller skal jeg opfatte det sådan, at de partier, der skal forhandle nu, ikke behøver at forhandle ud fra en forudsætning om, at det skal indeholde forringelser, men bare ud fra et ønske om, at det skal blive anderledes?
For så giver det jo gode muligheder for Enhedslisten til at deltage i forhandlingerne.
Jeg vil bare spørge fru Mette Reissmann, hvornår det var, det gik op for Socialdemokraterne, at vejen til at skabe et bedre uddannelsessystem og bedre uddannelser var at forringe SU-systemet.
For det er jo rigtigt nok, som det blev antydet af en tidligere taler, at det ikke indgik i valgkampen.
Så jeg kunne godt tænke mig at vide, hvornår det gik op for Socialdemokraterne.
Det andet er, at jeg forstår, at SU-forringelserne skal gå til at finansiere mere uddannelse for.
Betyder det, at al den snak, vi har hørt i offentligheden de sidste dage, om, at pengene skal bruges til skattelettelser til erhvervslivet, er forkert?
For det ville da være spændende at få det gjort klart.
Mette Reissmann (S), 2013-02-21:
Med hensyn til at ordet forringelser er det, hr. Per Clausen savner i det forslag til vedtagelse, som jeg læste op, vil jeg sige, at regeringen jo ikke har lagt skjul på – ej heller i formuleringen af regeringsgrundlaget – at der ville ske omstruktureringer inden for rammerne af det eksisterende SU-system.
Og det er faktisk det, der sker.
At hr. Per Clausen fortolker den formulering som en forringelse, må jo så stå for hr. Per Clausens egen regning.
Jeg vil sige om SU'en, at der sker det, at vi jo faktisk lever i en økonomisk vanskelig virkelighed, som dels er mere vanskelig, end den var dengang, hvor man formulerede selve regeringsgrundlaget, dels sågar også mere vanskelig end helt tilbage i tiden før valget.
Regeringen og Socialdemokraterne tager afsæt i den virkelighed, vi nu engang befinder os i, og derfor bliver vi nødt til at tilpasse SU-systemet med de meget nænsomme tilpasninger, som hele udspillet faktisk er bygget op om, på en sådan måde, at vi er fremadskuende og sikrer, at der også vil være SU til de mange unge mennesker, som vi ønsker skal tage en uddannelse i fremtiden.
Vi har meget ambitiøse mål om, at der faktisk er en stor procentdel af fremtidige generationer, som skal uddannes, og de skulle også gerne have SU, ligesom en del af os har været så heldige at nyde godt af det igennem vores uddannelsesforløb.
Med hensyn til ...
Per Clausen (EL), 2013-02-21:
Jamen jeg vil bare gerne have at vide, hvornår den erkendelse kom til Socialdemokraterne.
For jeg er nødt til at sige, at jeg deltog i en valgkamp, hvor jeg altså ikke hørte nogen fra de nuværende regeringspartier på noget tidspunkt antyde, at man skulle forringe SU-systemet.
Det er rigtigt, at man snakkede om, at man gerne ville have folk hurtigere igennem uddannelsessystemet, og det har vi jo sagt at vi gerne vil være med til at forhandle om uden at gennemføre forringelser.
Så vil jeg bare sige, at når man står i en vanskelig økonomisk situation, kan det jo også hænge sammen med, at man har besluttet sig til fra regeringens side at gennemføre nye skatte- og afgiftslettelser, som der skal skaffes penge til.
Tidligere i dag, rettere sagt i går, meddelte regeringen, at nu skulle man skaffe 750 mio. kr., fordi der var en afgift, man fjernede, og som skulle have finansieret en skattelettelse.
Nu skal den skattelettelse så finansieres af noget andet, og det er vel bl.a. SU'en, der skal finansiere den.
Så pointen er jo, at Socialdemokraterne er gået fra, at pengene skulle gå fra banker til børn, til, at nu skal de gå fra unge og om ikke til banker så i hvert fald til erhvervslivet.
Mette Reissmann (S), 2013-02-21:
Som det også er blevet nævnt tidligere i debatten i dag, hvilket hr. Per Clausen jo så også har lyttet til, står vi i en situation, hvor vi faktisk – jeg tror sågar, det var fru Rosa Lund, der selv nævnte det i sin tale – står og kigger på en tårnhøj dimittendarbejdsløshed.
Når jeg har været ude på uddannelsesinstitutionerne og lyttet til de bekymringer, som de unge, der i dag er under uddannelse, har, så er den største bekymring faktisk: Får jeg et job, når jeg står med mit eksamensbevis i hånden?
Til det er der bare at sige: Vi gør alt for og arbejder benhårdt og målrettet på at skulle skaffe beskæftigelse, også til de unge mennesker, som nu har slidt sig igennem deres uddannelse for at få det her eftertragtede eksamensbevis.
Og de penge, som frigøres qua den her omstrukturering af SU-systemet, som vi har lagt op til, skal indgå i en kommende konkurrenceevnepakke; det er helt korrekt.
For på den måde kan man faktisk medvirke til at skabe private job, således at vi nedbringer den dimittendarbejdsløshed, som stort set alle de, som er i uddannelsessystemet, i øjeblikket er mest bekymrede for.
Uffe Elbæk (RV), 2013-02-21:
Derfor har man skullet gå ind og lave nogle klare prioriteringer.
Jeg tror faktisk, at der givetvis er mange, der faktisk er blevet lettede over at se det udspil fra regeringen, fordi de havde frygtet noget, der var meget værre.
Jeg synes, det er flot, at vi har et SU-system, der gør, at man kan have det, der så bliver kaldt sabbatår, i 2 år efter endt ungdomsuddannelse og stadig væk have det, der bliver kaldt det sjette studieår.
Jeg synes faktisk, det er meget fint.
Jeg synes også, at man skal holde proportionerne og erkende og anerkende, at vi har et SU-system i Danmark, som kan måle sig med de bedste alle mulige andre steder i verden.
Vi har stadig væk en uddannelsespolitik, der bredt er opbakning til blandt partierne på tværs af skel, der handler om, at man skal kunne få en uddannelse, uagtet hvilken social og økonomisk baggrund man kommer med.
Per Clausen (EL), 2013-02-21:
Det er nok, fordi jeg er naiv, men jeg er sådan set skuffet over det her udspil, for jeg troede til det sidste på, at når ministeren havde sagt noget i valgkampen, var der en vis sandsynlighed for, at han ville holde det, særlig fordi det også står i regeringsgrundlaget.
Men man kan tage fejl.
Det, jeg gerne vil spørge hr. Uffe Elbæk om, er, hvorfor han taler om sabbatår.
Jeg tænker på, at jeg har haft ti sabbatår, fra jeg forlod ungdomsuddannelsessystemet, til jeg startede på min uddannelse.
Jeg tror, de ville blive lidt desorienterede, hvis jeg kom og fortalte dem, at jeg sådan havde holdt sabbatår derude.
Det her handler om, at hvis man er skoletræt, umotiveret osv. og giver sig til noget andet – hvis man ellers kan få sig et arbejde selvfølgelig – og så finder ud af, at man godt vil tilbage, får man som belønning et dårligere SU-system.
Da jeg var ung, og jeg ved godt, det er så mange år siden, at det kunne være løgn, blev jeg faktisk belønnet med et bedre SU-system, fordi man syntes, at der var rigtig vigtigt, at de, der ikke kom ind i første omgang, kom ind i anden omgang.
Jeg vil bare vide: Hvad er rimeligheden og fornuften i at give et dårligere SU-system til de mennesker, der faktisk starter med at være umotiverede, men bliver motiverede?
Jeg skal jo ikke klage over, at ministeren måske forfalder lidt til polemik – det kan ske for os alle – men jeg vil bare spørge ministeren om to ting.
For det er rigtigt, at der er gode ting i det, og de gode ting giver også penge, og det er jo dejligt.
Det andet er: Tror ministeren, at det hjælper på den sociale mobilitet, at unge mennesker, som er sådan lidt desorienterede efter gymnasiet og derfor i 3, 4, 5 år ikke kommer videre med en uddannelse, får et dårligere SU-system end de andre, når de så endelig kommer gang?
Nu tror jeg aldrig, at jeg har haft noget imod at spare penge, for vi kan jo hurtigt finde noget fornuftigt at bruge dem til.
Men jeg vil bare spørge ministeren, om det ikke er rigtigt, at man gennemfører forringelser af SU-systemet, fordi det er den måde, hvorpå man kan få Finansministeriet til at anerkende, at man kommer op på 2 mia. kr. i besparelse – helt uafhængigt af, om det i øvrigt også giver noget med hensyn til en afkortning af studietiden.
Det andet spørgsmål er igen: Tror ministeren på, at det skaber bedre mobilitet, at unge mennesker, som er lidt vildfarne efter gymnasiet – det kan ske – og derfor ikke kommer i gang med en uddannelse, men måske oven i købet har noget arbejde i nogle år og så starter på universitetet 4-5 år senere, så skal tilbydes et dårligere SU-system end de andre, som kommer fra hjem, hvor man, som Venstres ordfører sagde, havde siddet omkring middagsbordet og planlagt det hele, og hvor der var styr på alting?
Er det godt og rimeligt og retfærdigt og fornuftigt?
Villum Christensen (LA), 2013-02-21:
Som jeg startede med at sige, ligger der jo nogle gode takter i regeringens forslag til de SU-ændringer, der ligger for, netop på grund af incitamentsordningerne.
Vi tror faktisk på, at det er nyttigt for folk at vide, at det betyder noget, om man møder op eller ikke møder op – lad mig sige det på den måde.
Så man kan kalde det alt muligt grimt som pisk, og hvad ved jeg, men vi tror sådan set, at det er meget godt med sådan lidt ført hånd fra systemets side, og at det altså får en konsekvens, om man er flittig eller ikke er flittig.
Esben Lunde Larsen (V), 2013-02-21:
Nej, jeg er faktisk ikke så nervøs for, at det bliver et problem at koble SU og ECTS-point sammen
, fordi de fleste af os er indrettet på den måde, at en incitamentsstruktur altid er nyttig.
Selvfølgelig kan der være situationer, hvor studerende bliver ramt af psykiske problemer, man kan f.eks. blive ramt af dødsfald i den nærmeste familie; der kan være situationer, der gør, at man kan få vanskeligheder ved at gennemføre sit studium på normeret tid.
Det er den slags overvejelser, man må gøre sig, dels når man forhandler på SU-området, og dels også, når man diskuterer de generelle bestemmelser i universitetsloven.
Når fru Rosa Lund taler om, at der ikke er så mange timer på professionshøjskolerne, er det jo lidt interessant, når man ser på, hvor stor gennemførelsesprocenten er på netop de professionsorienterede uddannelser.
Men jeg tror meget på – og det gør vi i Venstre – at en incitamentsstruktur er ganske glimrende i uddannelsessystemet.
Uffe Elbæk (RV), 2013-02-21:
Jeg vil så meget kort sige, at det selvfølgelig er rigtigt, at formuleringen sabbatår giver et forkert billede af de unge, der forlader ungdomsuddannelserne og har lyst til at komme ud at arbejde, tage et højskoleophold etc.
Et sabbatår er ikke det rigtige ord at putte på det, fordi de i den grad er aktive og får erfaringer.
Men husk nu også på, vil jeg sige til hr. Per Clausen, at hvis man har valgt at bruge sit liv på andre ting end at gå direkte ind på en videregående uddannelse, er det jo stadig væk sådan, at man får SU i hele den normerede tid, en uddannelse tager.
Vi kan så være uenige om, om det er forsvarligt eller ej.
Jeg synes, det er forsvarligt.
Rosa Lund (EL), 2013-02-21:
Tak for talen.
Fru Lisbeth Bech Poulsen nævner, at studerende er nogle, som i en periode har en lav indtægt, og så får de en høj indtægt.
Er det, fordi regeringen har på beddingen, at pædagoger skal have mere i løn?
Pædagogstuderende bliver sådan set også ramt af den her reform, og så vidt jeg ved, har pædagoger ikke en særlig høj livsindtægt, så jeg vil egentlig gerne høre, om fru Lisbeth Bech Poulsen kun bygger sine udtalelser på universitetsstuderende, eller om det også gælder resten af uddannelsessystemet.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-21:
Nej, man kan selvfølgelig tage hver faggruppe og sige: Er det ikke urimeligt, at de får det eller det?
Men jeg vil også sige, at pædagogstuderende ikke bruger lige så lang tid på deres studier, som en jurastuderende i København f.eks. gør.
Rosa Lund (EL), 2013-02-21:
Det er fuldstændig rigtigt, men anerkender fru Lisbeth Bech Poulsen ikke, at også studerende på de mellemlange videregående uddannelser i den grad vil blive påvirket af regeringens udspil til en SU-reform?
Vil den ikke også betyde for studerende på mellemlange videregående uddannelser, at hvis de venter mere end 2 år med at starte, har de mindre i SU og mindre mulighed for at blive forsinket?
Det er sådan, at der er mange
– lad os holde fast i de pædagogstuderende – som bliver forsinket, fordi de er nødt til at droppe ud af deres praktik, fordi kvaliteten i den institution, de er kommet ud i, er for dårlig, eller fordi de bliver forældre.
Altså, bliver MVU-studerende ikke også ramt af regeringens reform?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-21:
Jo, det er klart, at den regulering, som begynder at blive indfaset om et par år, på sigt, når den er blevet rullet ud, jo påvirker alle.
Man kan sige, at købekraften er den samme, men den bliver reguleret på en anden måde, så fru Rosa Lund har selvfølgelig ret i, at det gælder for alle.
Men der er ikke så mange pædagogstuderende, som bruger 5-6 år på deres studier.
Og hvis de pædagogstuderende f.eks. bliver forældre, har vi heldigvis stadig væk et rimelig godt system, så man kan få børn, mens man er studerende.
Jeg håber også, at fru Rosa Lund er enig med mig i, at det er der stadig væk plads til.
Men jeg mener helt bestemt, at der er en række ting, som fru Rosa Lund og jeg og de andre ordførere skal diskutere, med hensyn til hvordan systemet er skruet sammen.
Jeg håber også, jeg hvert fald fik nævnt nogle af de ting, som vi sammen med Enhedslisten har gjort for at forbedre både professionsuddannelserne og specielt erhvervsuddannelserne, som vi jo har haft blikket stift rettet imod for at få hævet kvaliteten.
Per Clausen (EL), 2013-02-21:
Jeg vil sige til det med overførselsindkomsterne, at jeg er så gammel, at jeg kan huske, dengang SF syntes, at den måde, man regulerede overførselsindkomsterne på, var for dårlig.
Nu indfører man det så for de studerende også, og det bliver det jo ikke mindre for dårligt af.
Og jeg vil bare sige, at det ikke skyldes, jeg har levet i en evighed, at jeg kan huske det.
Det er sket, mens jeg har siddet i Folketinget, så det er en overskuelig tid.
Men det, jeg i grunden vil spørge fru Lisbeth Bech Poulsen om, er: Når man nu faktisk er i stand til at gennemføre uddannelserne relativt hurtigt på Aalborg Universitet – og lad os bare blive ved med at snakke om Aalborg Universitet, alle kommer åbenbart derfra, somme tider kan de komme fra alle de der dårlige københavnske universiteter – så har vi jo fået det samme i SU, da vi gik på Aalborg Universitet.
Hvorfor tror man så, at det er SU'en, der er problemet, når man efter det samme SU-system på forskellige uddannelsesinstitutioner kan have et helt forskelligt tidsforbrug i forhold til, hvornår man bliver færdig?
Det er det, jeg undrer mig over.
Hvorfor er det SU'en, der skal løse det her problem?
Noget tyder da på, at det er noget helt andet.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-21:
Vi har jo prøvet at kigge på de forskellige uddannelsesinstitutioner for at se på, hvorfor der er så store forskelle.
Hvorfor ligger RUC i den ene ende og Aalborg Universitet i den anden ende, når de på mange måder ligner hinanden?
Det er svært at få fuldstændig pinpointet ud, hvad det handler om.
Det kan være kultur, det kan være adgang til studiejob osv.
Forhåbentlig er det også det, der har gjort, at de på 1 år har skrællet 4 måneder af i gennemførelsestid.
Det er jo helt vildt.
Men det er det krav, vi stiller til universiteterne.
De er ikke altid lige gode.
Studieordninger er blevet ændret, som vinden blæste.
Det er vores krav til dem, og så er vores krav til de studerende nogle andre, nemlig at reguleringen om et par år begynder på en anden måde.
Og nej, jeg tror ikke, det har noget med SU'ens størrelse at gøre, ligesom jeg ikke tror – og nu kan jeg kun tale ud fra egen erfaring – at det nødvendigvis bliver bedre, om man bruger et halvt år ekstra på sit speciale eller ej.
Per Clausen (EL), 2013-02-21:
Ja, jeg kan sige, at mit sidste halve år blev det bedste, men det kunne godt være, at det sidste halve år kunne have ligget først, hvis jeg havde været lidt klogere.
Det, jeg godt vil spørge fru Lisbeth Bech Poulsen om, er, om realiteten i det her ikke er, at regeringspartiernes uddannelsesordførere oprindelig havde tænkt sig, at man skulle klare det her med alle de gode, bløde ting.
Så regnede Finansministeriet ud, at det kunne man kun få 800 mio. kr. ud af, men man skulle skaffe 2 mia. kr., og så blev det endnu vigtigere at skaffe 2 mia. kr., fordi man skulle skaffe nogle penge til skattelettelser til erhvervslivet.
Så alle de her forringelser af SU'en har ikke noget at gøre med det at få folk hurtigere igennem, det er bare, fordi man skulle bruge 1,2 mia. kr. mere end det, man kunne skaffe ved alle de gode ting.
Så det her er bare en økonomisk øvelse, der handler om at flytte penge fra de studerende til dem i erhvervslivet, man nu måtte ende med at give skattelettelser.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-21:
Jeg tror aldrig, at der er nogen, der har lagt skjul på, at der skulle findes 2 mia. kr.
Det står i 2020-planen.
Og det er rigtigt, at vi gerne vil finde så mange penge som muligt ved at løse nogle helt konkrete problemer for de studerende.
Når vi havde bilaterale møder med de studerende og deres organisationer, sagde vi: Kom med alle jeres forslag til, hvordan vi kan hjælpe jer, hvordan hverdagen kan blive bedre, hvad vi kan gøre, når I bliver ufrivilligt forsinket.
Langt de fleste af de forslag, alle, der gav mening, tog vi med, og der fandt vi de 800 mio. kr. Og vi skulle finde 2 mia. kr., fordi vi arvede et kæmpe hul i statskassen, der skulle fyldes.
Så kan vi have en diskussion om, hvem der skal bidrage.
Alle skal bidrage, det er regeringens holdning, også studerende.
Og så vil jeg gerne lige .., nej, det siger jeg, når jeg har mere end 6 sekunder tilbage.
Villum Christensen (LA), 2013-02-21:
Tak for det.
Jeg vil starte med at sige, at jeg bifalder ministerens bemærkninger om nyt akkrediteringssystem, og de takter, der er i SU-systemet, synes vi også ser rigtig fornuftige ud.
Men når det er sagt, tror jeg nu heller ikke, man kan sige, at mere eller mindre SU har så meget med kvalitet at gøre, eller med, hvor hurtigt man kommer igennem osv.
Jeg hører ikke til dem, der mener, at det er det allervigtigste, når man snakker kvalitet.
Jeg har arbejdet meget med det i mit civile liv, og jeg tror, jeg vil starte med at sige, at kvalitet ikke er noget, man beslutter sig for at ville have så og så meget af eller så og så lidt af.
Det er sådan en særlig sygdom, vi har herinde.
Alle snakker jo om kvalitet, for det er jo ikke noget, man kan være imod, men ofte kommer der det direkte modsatte ud af det, end vi egentlig har intention om, og det er, fordi man lader, som om bureaukratiske systemer kan kontrollere faglighed, men det er efter min opfattelse logisk umuligt.
Man kan kun kontrollere procedurer og processer, man sætter flueben.
Selv det gamle evalueringscenter har i en rapport erkendt, at kvalitetens faglige beskaffenhed ligger uden for evalueringscenterets rammer, og derfor bør vi nedtone disse kvalitetssystemer, for de virker simpelt hen ikke, de tager motivationen fra folk, og det handler meget mere om kultur, som flere også har været inde på, ellers kan vi jo ikke forklare det her med Aalborg og RUC.
Kan vi så styre de her fagfolk eller fagbureaukratier, hvis ikke vi slår dem oven i hovedet?
Svaret er i virkeligheden nok: Nej, det kan vi ikke, og det skal vi heller ikke.
De kan sagtens styre sig selv, og husk nu, at de nok er hinandens værste dommere, når det kommer til stykket.
Køres der på frihjul for enkelte forskere og underviseres side, ved man jo, at alle fagmiljøer har deres metoder til at ekskludere folk fra det gode selskab.
Det er måske i virkeligheden de værste sanktioner, man kan opnå.
Det betyder jo ikke, at der ikke skal være ledelsesmæssige rammer, men de skal være mindre, for hovedet er blevet for stort på universiteterne, hvis vi tager den side af det.
Det er de sådan set også på professionshøjskolerne.
Op med halvdelen af al personale blev til det, man kalder teknisk-administrativt personale.
Der er næsten ingenting tilbage.
Og det er jo ikke fornuftigt, hvis vi skal snakke om kvalitet, altså hvad vi gør for kvaliteten.
Vi er nødt til at tage fat i ondets rod, og det handler altså om, at vi har bygget de her bureaukratier op, som forhindrer kvalitet.
Lad forskerne få lov at forske, lad underviserne få lov at undervise, og lad os få luget ud i de kæmpe djøficerede styringssystemer, som sidder i toppen i fællesadministrationerne og sådan set også ude på mange af institutterne.
Sker dette, vil de studerende også få mere ud af undervisningen, og så kommer de hurtigere igennem undervisningssystemet.
Rosa Lund (EL), 2013-02-21:
Jeg har bare et enkelt spørgsmål.
Jeg er sådan set enig med Liberal Alliances ordfører i, at vi kan komme rigtig langt ved at afskaffe meget af det bureaukrati, der er i vores uddannelsessystem.
Jeg skal bare spørge Liberal Alliances ordfører, om det skal forstås sådan, at Liberal Alliance anerkender, at man ikke kan bruge SU'en til at få de studerende hurtigere igennem, men at det er nogle andre ting, vi skal have fat i, hvis vi skal holde fast i den måske, vil jeg sige, lidt fjollede målsætning om, at de studerende skal hurtigere igennem?
Erling Bonnesen (V), 2013-02-21:
Tak for det.
Der har jo været talt meget om at hjælpe, styrke landdistrikterne, så der kan komme mere gang i væksten, beskæftigelsen og udviklingen, og det er der så også nogle signaler om i lovforslaget at regeringen gerne vil.
Man kan så godt nok undre sig, når man læser længere nede i forslaget, at det kun er i områder, der sådan bliver afgrænset til at være vanskeligt stillede, at der skal gøres noget.
Nu er der selvfølgelig nogle stykker af dem, og det er da godt for dem.
Men det, der undrer mig, er, at man ikke sådan generelt siger, at kommunerne skal have lov til at sætte noget gang i landdistriktsudviklingen, for det var sådan set det, som alle partier jo lovede før valget, også Det Radikale Venstre.
Så hvorfor er det, man så lige pludselig snævrer det ind, så det nu kun lige er i nogle områder og ikke i alle landdistrikter?
Lone Loklindt (RV), 2013-02-21:
Altså, nu har vi jo en planlov i Danmark, som bl.a. er med til at sikre, at der er by, hvor der er by, og land, hvor der er land.
Men er der landdistriktsområder, der er særlig vanskeligt stillede – og det skal man jo selvfølgelig på en eller en måde have defineret, så det er klart for alle, hvad det betyder – er der faktisk her åbnet mulighed for, at man kan bruge nedlagte bygninger ikke bare som i den tidligere lov, hvor det handlede om nedlagte landbrugsejendomme, men også andre, f.eks. nedlagte skoler, som der jo måske desværre bliver flere og flere af. Så jeg synes egentlig, at man med rette kan sige, at der med det her lovforslag absolut fortsat er mulighed for udvikling i landdistrikterne – og oven i købet flere og anderledes muligheder for udvikling.
Erling Bonnesen (V), 2013-02-21:
Synes ordføreren for Det Radikale Venstre ikke, at det er underligt, at man skal ind og nærmest i nogle situationer måske prøve på at begynde at opfinde en eller anden form for negativ udvikling et eller andet sted, hvis man skal have sat noget i gang, som ikke lige passer ind i det her lovforslag?
For det er jo sådan set et eklatant eksempel på, at man her fra centralt hold forsøger at styre en lokal udvikling helt ned i detaljen.
Efter min opfattelse som Venstremand var det jo meget klogere, at man sagde, at man gav de enkelte kommunalbestyrelser muligheden for selv at lave deres egen lokale planlægning via lokalplanredskaberne.
Jeg kan også forstå på svaret her og nu fra den radikale ordfører, at man jo ikke har gjort sig mange tanker om, hvordan man skal afgrænse de her ting.
Og ellers vil jeg gerne have et klart svar på, hvad der skal forstås ved det vanskelige.
Hvordan skal det gøres op?