Lene Espersen (KF), 2011-03-03:
Jeg vil også meget gerne starte med at sige tak til alle ordførerne for alle deres bemærkninger og også for de spørgsmål, der er faldet.
Jeg synes, det er rigtig dejligt at se, at der fortsat er så stor interesse for og opbakning til Danmarks arbejde i OSCE.
OSCE er med sine 56 deltagende stater et helt unikt forum, og med de udfordringer, som organisationen står over for, er det vigtigere end nogen sinde, at vi aktivt bruger det unikke forum, som OSCE er, til at diskutere et bredt spektrum af demokratiske, menneskeretlige og sikkerhedspolitiske udfordringer.
Som det fremgår af regeringens redegørelse, var 2010 et specielt år for OSCE.
Der blev for første gang i 11 år afholdt et topmøde, hvilket mange af ordførerne også har været inde på.
Udfaldet af topmødet var måske ikke så ambitiøst, som vi fra dansk side havde håbet på, men topmødeerklæringen var alligevel et vigtigt skridt fremad.
Det fornemmer jeg også der er meget stor opbakning til blandt ordførerne og Folketingets partier.
Her er det selvfølgelig vigtigt, at Danmark fortsat spiller en aktiv rolle.
Desværre, må jeg så også sige, var 2010 også året, hvor vi i flere OSCE-lande så bekymrende tilbageskridt i forhold til disse landes OSCE-forpligtelser, især på menneskerettighedsområdet.
Mange af ordførerne har været inde på Hviderusland, og det er jo desværre et af eksemplerne på, at vi har set, at det er gået i den forkerte retning.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at vi opretholder presset og arbejdet for, at alle OSCE-lande respekterer og efterlever alle deres OSCE-forpligtelser, og konkret og løbende opfølgning er derfor en af Danmarks mærkesager.
2010 var også året, hvor Danmark var med til at festligholde 20-året for vedtagelsen af det vigtige Københavnsdokument, som stadig er en af grundstenene i OSCE's menneskeretlige dimension.
Danmark spiller en meget aktiv rolle inden for den menneskeretlige dimension, ikke mindst i form af inddragelse af civilsamfundet og den danske ressourcebase.
Jeg er fuld af forhåbning, med hensyn til at vi kan fortsætte det gode samarbejde i 2011.
Jeg vil gerne rette en særlig tak stor tak til Folketingets OSCE-parlamentarikere.
Jeg ved, at de gør et stort stykke arbejde, ikke mindst via deres meget aktive deltagelse i valgobservationsmissionerne, som jeg håber de også vil kunne fastholde et højt aktivitetsniveau på i 2011.
Jeg er rigtig glad for, at dagens debat i Folketinget har kunnet bidrage til den diskussion og derigennem også yderligere været med til at styrke OSCE.
For vi har hver især muligheder for at mødes med centrale aktører, men også for at have noget erfaringsudveksling med hinanden om, hvordan vi kan gøre det bedst.
Så jeg vil meget gerne tage den idé til mig og tage initiativ til, at vi får lejlighed til at mødes med hinanden.
Derudover vil jeg sige noget til de mange ordførere, og jeg vil gerne starte med Venstres ordfører, hr. Michael Aastrup Jensen.
Jeg er meget enig i, at OSCE netop på nogle helt grundlæggende områder spiller en central rolle som vigtig organisation og som en organisation, vi simpelt hen ikke kan være foruden, og det derfor også er vigtigt, at vi gør, hvad vi kan, for at styrke OSCE’s position, ikke alene udadtil ved at tilbyde OSCE assistance de steder, hvor det kan være relevant, men selvfølgelig også indadtil ved at lægge pres på os selv for at gøre det bedre.
Det har også været centralt for diskussionen her i dag, at det ikke er nok, at rette et kritisk lys mod andre, men at vi også skal turde at rette det kritiske lys indad.
Det lykkedes desværre ikke, men jeg ved, at det litauiske formandskab, som hr. Jens Christian Lund også var inde på, er meget optaget af at prøve at sætte fokus på det område.
Det er naturligvis også klart, at det er beklageligt, hvad der er sket i Hviderusland, også med hensyn til OSCE’s kontor i Minsk, men vi vil selvfølgelig fortsætte med at lægge et meget stort pres på myndighederne, for at de skal lytte til vores anmodninger om en fortsat tilstedeværelse.
Også tak for de pæne kommentarer til Wiendokumentet og den proces, vi fra dansk side har fået igangsat.
Det skal jeg ikke stå her og tage æren for.
Jeg vil sige, at der er meget, meget dygtige embedsmænd i Udenrigsministeriet, der har gjort et fantastisk stykke arbejde for netop at få sat fokus på de områder, hvor vi mener vi kan være med til at bidrage til sikkerheden fremadrettet i vores del af verden ved at få fornyet Wiendokumentet.
Vi har også forhåbninger om, at CFE-traktaten kan blive genoplivet.
Det bliver der i hvert fald gjort et ganske stort stykke arbejde for.
Jeg vil også sige til hr. Jens Christian Lund, at på trods af at menneskerettighedssituationen i Kasakhstan desværre kan give anledning til noget bekymring, som hr. Jens Christian Lund også sagde, er jeg faktisk ret imponeret over, hvor dygtigt Kasakhstan fik gennemført deres meget velorganiserede formandskab, hvor man virkelig forsøgte at sætte sig i sadlen for at levere politiske resultater.
Jeg synes, det var velgørende, at man var i stand til at løfte den opgave.
Til fru Pia Adelsteen fra Dansk Folkeparti vil jeg også sige tak for de mange pæne bemærkninger.
Jeg er som sagt meget enig i, at vi skal arbejde videre med at få forbedret ikke mindst den sikkerhedspolitiske dimension, herunder fokus på Wiendokumentet, som fru Pia Adelsteen var inde på, og CFE-traktaten.
Et af de steder, hvor jeg måske synes det er mest oplagt, er, hvis OSCE også kan komme til at spille en rolle f.eks. i forhold til Tunesien og Egypten, hvor OSCE har fantastisk erfaring fra valgobservationopgaverne.
Så det er noget af det, man måske kunne arbejde videre med.
Til hr. Kamal Qureshi vil jeg sige, at jeg er meget enig i det, som nærmest var hovedfokus i hr. Kamal Qureshis tale, nemlig menneskerettighederne og det, at det er lykkedes for os i Astana at få indskrevet, at man som nation ikke med den begrundelse, at det er et indre anliggende, kan verfe menneskerettighedsspørgsmål af vejen, men at det er et anliggende, som er af betydning for alle, og som er universelt og derfor ikke, om man så må sige, kan blive nedtonet, fordi det er et indre anliggende.
Det var meget vigtigt, at det kom med.
Jeg er også meget enig med hr. Kamal Qureshi i, at på et af de steder, hvor OSCE faktisk kan gøre en forskel, ikke mindst i forhold til, at vi har stormagter mange forskellige steder i verden, for hvem det at nedruste er meget store skridt, og noget af det, vi så kan gøre for at bane vejen for forhåbentlig mere global nedrustning på længere sigt, er at få større gennemsigtighed og åbenhed omkring våbenlagre og sådan set også selve nedrustningsprocessen. Så det er jeg meget enig med hr. Kamal Qureshi i.
Til den konservative ordfører, fru Henriette Kjær, vil jeg også sige tusind tak for en god tale.
Jeg er meget enig i det fokus, der også var i talen på ikke mindst det problematiske i Hviderusland og Hvideruslands ageren, men også et fokus på, at der er rigtig meget godt at holde fast i og arbejde videre på for det litauiske formandskab, og det er noget, som jeg tror de vil lægge meget, meget store kræfter i; det er i hvert fald sådan, jeg hører den litauiske udenrigsminister.
Jeg tror, der vil blive lagt store kræfter i det.
Til den radikale ordfører, hr. Niels Helveg Petersen, vil jeg også sige tak for de pæne bemærkninger og også her sige, at jeg er meget enig i, at noget af det, vi jo skal fokusere på, netop er medlemslandene – hvor går det godt, og hvor går det mindre godt? – og der være med til at sætte ekstra fokus på det.
Jeg synes, det fortæller noget om, at i en foranderlig verden, hvor meget går i en god retning, men andet går i en forkert retning, er det vigtigt, at vi har en organisation som OSCE og en parlamentarikerforsamling, som kan være med til konstant at have fokus på det, der for os er meget væsentlige områder, ikke mindst den menneskelige dimension og menneskerettighederne, men også fokus på, at forudsætningerne for meget af det her er demokrati.
Her kan det værdifulde arbejde, der bliver gjort i OSCE og fra parlamentarikersiden, jo faktisk være med til at fremme det, også nogle gange på det, man kunne kalde people to people-basis, fordi det er parlamentarikere, der rejser ud og møder andre.
Det er meget væsentligt.
Hr. Frank Aaen vil jeg også takke for de mange pæne bemærkninger, der faldt om OSCE.
Jeg vil så ikke lave denne redegørelsesdebat om til en debat for eller imod NATO, selv om man måske kunne føle sig meget fristet til det, men blot konkludere, at jeg faktisk synes, det er dejligt, at der bredt her i Folketinget er en meget stor opbakning til det arbejde, der bliver gjort i OSCE, herunder også et ønske om at fremme den dagsorden, som OSCE står over for.
Jeg hørte hr. Frank Aaens indlæg sådan, at det også er noget, der er væsentligt for Enhedslisten.
Til fru Pia Christmas-Møller vil jeg også sige tusind tak for de pæne bemærkninger til redegørelsen og også tak for de mere personlige kommentarer om fru Pia Christmas-Møllers erfaring med faktisk at tage ud i felten og mødes med nogle af de mennesker og de ansvarlige ledere, som vi forsøger at hjælpe med at få skabt konkrete fremskridt på jorden.
Jeg vil med interesse følge den tilbagemelding, vi må forvente der kommer fra Kirgisistan og fra Roza om, hvordan vi kan gå ind konkret og hjælpe mere til i forhold til Kirgisistan.
Jeg synes, det lyder meget spændende med mere demokratitræning.
Jeg ser selv det som et af de områder, hvor vi uden at gå ind og blande os i, hvilken type politiske partier der skal være i et land, faktisk kan være med til at fremme en demokratiopfattelse blandt politikerne.
Så jeg vil sige, at den tankegang kan jeg i hvert fald fuldt ud tilslutte mig, og jeg vil da gerne høre, om der er mere, vi kan gøre, herunder også, hvordan vi kan få samtænkt flere af de ting og de initiativer, der bliver taget fra europæisk side, og hvor man kan sige, medlemslandene hver især har forskellige interesser og forskellige lande, som de engagerer sig mere eller mindre i.
Så det vil jeg meget gerne have en tilbagemelding på.
Også tak for de gode bemærkninger omkring Tadsjikistan.
Det blev meget vel modtaget i Astana, at jeg kunne åbne op for, at vi der forsøger at være med til at styrke grænseovergangen.
Det betyder nemlig meget sikkerhedspolitisk, både for, hvad der sker i Afghanistan, og hvad der sker i hele regionen, at vi gør noget for at stabilisere nogle af disse lande.
Jeg er også meget enig i, at det bliver spændende at se, hvem den nye spids for OSCE bliver, herunder om det vil lykkes for den tidligere østrigske udenrigsminister at blive valgt.
For så vidt angår ODIHR, fremgår det af de informationer, jeg har fået, at man har tænkt sig at benytte den samme proces, som man gjorde sidst, da stillingen blev ledig, men jeg har ikke flere informationer på det, så hvis fru Pia Christmas-Møller har et ønske om at vide mere om den proces, man forestiller sig omkring besættelsen af ODIHR-stillingen, er fru Pia Christmas-Møller meget velkommen til at stille et skriftligt spørgsmål, for det, jeg i hvert fald har fået at vide, er, at man følger »same procedure as last year«, hvilket oversat til dansk, for man skal jo tale dansk på talerstolen, er: samme procedure, som man plejer.
Det er det, jeg har forstået.
Endelig vil jeg sige afslutningsvis, at jeg også sætter meget stor pris på, at vi får lejlighed til den her ene gang om året at mødes og have en offentlig debat om OSCE og de visioner og de ønsker, vi har for OSCE's virke, og jeg vil meget gerne tage det tilbud op, som fru Pia Christmas-Møller gav fra talerstolen, og sige, at jeg også meget gerne vil foranledige, at vi sætter os sammen over en kop kaffe og får talt med hinanden om, hvordan vi også kan bruge hinandens erfaringer til at styrke det danske engagement i OSCE.
Tak for en god debat.