Torsten Schack Pedersen (V), 2008-11-28:
Sort arbejde, svindel, snyd og humbug hører ingen steder hjemme i Danmark.
Som liberal er jeg stor tilhænger af lavere skat, men det skal altså være efter reglerne og ikke ved, at man unddrager sig de skatteregler, som vi har vedtaget her i Folketinget.
Regeringen har de senere år med Fairplay I og Fairplay II påbegyndt en langt skrappere indsats mod sort arbejde, og det har bestemt givet resultater.
Men interessen for at unddrage sig skat betyder, at der er det var jo det, vi talte om under det tidligere forslag - stor innovation på området, og derfor må vi også fra Folketingets side løbende vurdere, om instrumenterne til bekæmpelse af skatteunddragelse er gode nok og er det aktuelle svar på de allernyeste tiltag fra virksomheder og personer, der helst vil undslå sig den beskatning, vi nu engang har vedtaget.
De elementer, som det her lovforslag indeholder, er jo ikke noget, som er opstået ved idérigdom og initiativ hos ministeren eller i ministeriet, nej, det er jo forslag, som bunder i konstaterede problemer fra virkeligheden, problemer, som SKAT er stødt på, når SKAT bevæger sig rundt i kongeriget for at kontrollere, at lovene bliver overholdt.
Lovforslaget indeholder en lang række tiltag.
Det vil være for omfattende at nævne dem alle, så lad mig blot fremhæve et par af de centrale elementer.
Det er noget, der har været udbredt, og som alle nok har set ud af en øjenkrog, hvis man har bevæget sig lidt rundt.
Der er sat hårdt ind med mulighed for at slå hårdt ned på manglende overholdelse ikke bare af skatte- og afgiftsregler, men også gennem pantsystemet, og det har vist sig at være en virkningsfuld vej.
Risikoen for at se SKAT køre bort med et parti varer har vist sig at være et meget stærkt redskab i kampen mod de ulovlige sodavand.
Der gives også bedre mulighed for samkøring af en række registre, så der tilvejebringes de bedst mulige oplysninger for en målrettet kontrol og for at få sikkerhed for, at man har det fulde billede.
Der skal også være konstateret, at ved afmeldelse af en virksomhed kunne der stadig væk foregå noget i virksomheden, men disse udbetalinger har jo så været uden om skattesystemet.
Der må man sige, at de personer, der fortsætter med sådanne aktiviteter efter at have afmeldt deres virksomhed, jo så må hæfte for den skat, der så ikke er blevet betalt, og det indføres der nu mulighed for.
Det skal ikke være sådan, at man bare kan tage en skruemaskine og sætte i kilometertælleren og så lige pludselig nå det magiske tal og så få mulighed for at få solgt sin nu frikørte taxa efter de afgiftsmæssige regler, der så gælder.
Dér bliver strammet op.
Endelig kommer der et fradrag for børnebidragsrestancer i kontanthjælp og starthjælp, således at hvis der gives et særligt tilskud til personer, der har en ydelsesforpligtelse og ikke betaler de penge, som de burde, ja, så kan kommunen altså tilbageholde pengene, således at det offentlige ikke skal betale pengene to gange, og således, at der ikke opstår en stor restance, som efterfølgende kan være svær at inddrive.
Som sagt hyldede vi iværksætteri og innovation i forbindelse med det tidligere forslag, og vi må konstatere, at det altså også sker, når det gælder skatteunddragelse, og derfor er det en fortsat kamp for at sikre, at vi har de nødvendige redskaber og værktøjer, som er svaret på de udfordringer, vi løbende møder.
Nu er det så Fairplay III, vi behandler, og jeg har så stor tiltro til idérigdommen, at vi nok også kommer til at se et Fairplay IV med tiden.
Men det er jo rart at kunne konstatere, at vi har en regering, der reagerer hurtigt, når man bliver opmærksom på problemer og på steder, hvor vi kan styrke kontrollen, og at vi så også ser det, så vi får opkrævet den skat, vi har besluttet i Folketinget hverken mere eller mindre.
Det helt afgørende er jo selvfølgelig, at når der konstateres særlige udfordringer på kontrolsteder, hvor der sker en opblusning af aktiviteter af en karakter, man ikke bryder sig om, er det selvfølgelig der, der skal sættes ind, og det er nu også mit indtryk, at det er det, der foregår.
Jeg kan ikke lade være med at tænke lidt på, når hr. Jesper Petersen taler indgående om grænsehandel, at hr. Jesper Petersen jo har foreslået, at vi skal hæve sodavandsafgiften.
Det vil jo være noget af det, der vil fremme grænsehandelen.
Det er jo noget af det, der vil få endnu flere til at tage - og særligt når hr. Jesper Petersen nævner sin valgkreds - sydpå over grænsen og købe store mængder sodavand, og det vil være noget af det, der vil gøre det endnu mere fordelagtigt og attraktivt for nogle at handle i de kiosker, hvor vi jo ved at problemet er, og at få en mulighed for at sige: O.k. lad os da købe det i udlandet, for nu er afgiften steget herhjemme, og så bliver det dyrere at være lovlydig.
Til det kunne man så sige, at det kunne være, at hr. Jesper Petersens forslag skulle hænge lidt bedre sammen.
Målet må jo være, at vi får slået ned på dem, der ikke overholder reglerne, så de erhvervsdrivende, der driver en sund og reel forretning, ikke skal opleve en ublu konkurrence, fordi der er nogen, der snyder med skat.
Til det, jeg sagde om idérigdommen i forhold til at udse sig nye muligheder for at undgå reglerne, kan jeg sige, at det jo som sagt bliver en kontinuerlig proces, og hver gang SKAT og vi kan konstatere, at der er nogle ting, ja, så må vi selvfølgelig gribe ind.
Og det er jo ikke sådan, at vi nu kan konstatere, at der er noget under opsejling;
så ville vi jo selvfølgelig også have taget det med i det her.
Muligheden for at beslaglægge eksisterer.
Men det, vi siger, er, at konfiskation skal være en mulighed.
Det er altså et særlig hårdt retsmiddel, og derfor skal det selvfølgelig også bruges, når der er alvorlige tilfælde.
Jeg synes sådan set, at vi laver en kraftig styrkelse af de muligheder i forhold til det, der er gældende i dag.
Og det glæder jeg mig til at se effekten af, for jeg er ikke et sekund i tvivl: Når vi ser, at der er nogen, der får konfiskeret store partier, er det altså noget, der gør indtryk.