runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2008-11-04:
Bare vi får besejret Taleban militært, har vi skabt mulighed for at skabe sikkerhed i Afghanistan, og så får vi bekæmpet terrorismen.
Det er den tænkning, som er fuldstændig hul i hovedet, fuldstændig vrøvl, og som man er nødt til at tage afstand fra.
Jeg har ikke på noget tidspunkt hørt, at regeringen tager afstand fra Dansk Folkeparti og deres forskruede synspunkt, at det her handler om at bekæmpe Taleban militært.
Det er jo det, de mener!
Det er det, som man ofte hører folk fra regeringspartierne sige.
Jeg har aldrig hørt nogen fra selve regeringen tage afstand fra den form for tænkning.
Der kunne jeg egentlig godt her på falderebet i dag ønske mig, at udenrigsministeren kunne tage fat i de der folk, som tror, at det her løses ved at sende flere F-16-fly af sted, ved at sende flere soldater af sted, ved at optrappe militært i forhold til Taleban, fordi vi skal bekæmpe Taleban militært, og de folk, som mener, at den britiske brigadechef, der siger, at vi ikke kan vinde militært, er sølle osv.
Per Stig Møller (KF), 2008-11-04:
Ja, jeg vil ikke tage afstand fra Dansk Folkeparti, for jeg er enig med Dansk Folkeparti i, at Taleban skal bekæmpes, og hvis Taleban ikke bekæmpes, kommer Taleban jo tilbage igen.
Det, den stakkels britiske general har sagt, er jo, at det ikke alene kan løses med militære midler.
Det dér »alene« må jo ikke skæres ud af citatet.
Det vil sige, at det jo præcis er det, vi gør - militært, civilt, humanitært - og som vi har gjort fra den første dag.
Den strategi er blevet udbygget, og der er et bredt flertal i Folketinget bag, så der er to ting her.
At bekæmpe Taleban er hul i hovedet, siger hr. Holger K. Nielsen.
Det er nærmest hul i hovedet at sige det, for vi er da nødt til at bekæmpe Taleban, for ellers vender de tilbage igen.
De har jo forpestet tilværelsen - det kan jeg jo have misforstået, for hr. Holger K. Nielsen ryster på hovedet, og det er godt, for det betyder, at han ikke har hul i hovedet, når han kan ryste på det, og det er jeg glad for.
Der er vi så enige: Vi skal bekæmpe Taleban, forstår jeg nu med hr. Holger K. Nielsens udtryk.
Så er der det sidste problem med Karzai.
Nu må vi huske på, at han er blevet valgt ved et demokratisk valg.
Der kommer valg i løbet af 2009 igen, som vi vil være med til at sikre og overvåge finder rigtigt sted.
Men jeg erkender, at Karzais regering og Karzai med den korruption, der er i området, og anklagen mod hans bror, er et problem, men det betyder ikke, at vi skal løbe fra det; det betyder, at vi skal gøre noget ved det.
Søren Espersen (DF), 2008-11-04:
Når jeg tager ordet, er det, fordi jeg gerne vil have rettet en misforståelse i forbindelse med noget af den -
Jeg vil gerne bede hr. Helge Adam Møller bekræfte, at hele Al-Qaedas ledelse sad i Afghanistan, og at Osama bin Laden og hans slæng, som satte det hele i værk, havde fået et safe haven i Afghanistan, hvor de kunne boltre sig, fuldstændig som de ville.
Frank Aaen (EL), 2008-11-04:
Ja tak.
Det var udenrigsministeren, der betvivlede en udtalelse om, at de udenlandske tropper i Afghanistan er en del af problemet snarere end en del af løsningen.
Det var nu et citat fra den britiske ambassadør i Afghanistan, så jeg tror godt, man kan lytte til det og måske også lige overveje, om det er det rigtige, man er i gang med.
En af grundene til, at de udenlandske soldater ikke er så populære, som udenrigsministeren giver udtryk for, er jo antallet af civile, der bl.a. på grund af luftbombardementer dør, fordi soldater tilkalder fly til bombardementer og faktisk ikke helt er klar over, hvad der bliver ramt i den forbindelse.
En af den slags ammunition, der bruges, efter man har tilkaldt flyhjælp, er klyngebomber.
Der kunne jeg godt tænke mig at få at vide af udenrigsministeren, om danske soldater, der tilkalder flystøtte fra allierede fly, kan komme i den situation, at det er klyngebomber, som de er med til at få udløst over et afghansk område.
Kan vi være med til det?
Helge Adam Møller (KF), 2008-11-04:
Det kan jeg helt bekræfte.
Villum Christensen (LA), 2008-11-04:
I Liberal Alliance støtter vi op om Danmarks engagement i Afghanistan.
Det gør vi, fordi vi mener, at man som et demokratisk foregangsland med en stærk tro på et internationalt retssamfund har pligt til og ansvar for aktivt at bistå med at løse ressourcekrævende opgaver i internationalt regi.
Der er på en lang række områder sket mærkbare samfundsmæssige fremskridt - det er så i modsætning til hr. Frank Aaens vurdering - der bidrager til at danne et langsigtet fundament for en demokratisk udvikling.
Til sammenligning kan vi sige, at tallet i 2001 var 900.000, og det var kun drenge.
I øjeblikket er det op mod 80 pct., der frekventerer en læge.
Vi har altså fået en helt anden udvikling end den, vi har set i de sidste mange år.
Det afghanske samfunds positive fremgang har dog en høj pris, det ved vi alle sammen.
Det har vi med stor beklagelse set alt for mange eksempler på.
Den betydelige, risikofyldte og komplekse mission i Afghanistan medfører derfor et tungt ansvar på os alle for at sikre, at den militære og civile indsats følges af en tæt og strategisk evaluering.
Det udgør et afgørende element i de danske troppers sikkerhed og må anses for en forudsætning for, at de danske jenser, som vi kalder dem, kan fortsætte deres fremragende og professionelle stykke arbejde.
Med beslutningsforslaget er det intentionen at øge fleksibiliteten til løbende at kunne sammensætte det danske bidrag på den mest hensigtsmæssige måde, både i forhold til den danske Afghanistanstrategi og de varierende militære opgaver i landet.
På den baggrund kan vi fuldt ud støtte op om beslutningsforslaget.
Afslutningsvis vil jeg i lighed med hr. Morten Helveg Petersen rette fokus på de store forpligtelser, vi har over for de mennesker, som vi sender ud i verdens brændpunkter.
Vi har det overordnede ansvar for, at de, der sendes af sted, har den fornødne uddannelse bag sig og er klædt på så godt som overhovedet muligt til opgaverne.
Men vi har også et lige så stort ansvar over for de hjemvendte tropper, som vi under ingen omstændigheder må svigte.
Vores aktivistiske udenrigspolitik betyder, at danske soldater deltager i reel krigsførelse, som koster menneskeliv.
Det ved vi alle sammen.
Vi skal derfor være bevidste om de konsekvenser, det har for soldaterne og deres pårørende.
Vi er en krigsførende nation - et forhold, som stiller helt nye krav til den måde, vi håndterer de hjemsendte på.
Derfor foreslår vi i Liberal Alliance en sammenhængende veteranpolitik, som skal klargøre forsvarets og resten af samfundets opgaver i forhold til soldater og pårørende før, under og efter udstationering.
Det forekommer helt ude af proportion, hvis man f.eks. sammenligner med den hjemkomst, som sportsudøvere fra et VM eller et EM eller en slutrunde af den slags bliver tilbudt, med det tilbud, som vi giver vores soldater, som både har ar og sår på sjælen og meget ofte fysiske men resten af livet.
Det er altså et offer, som ydes for vores demokrati, og ikke for en velbetalt stjernestatus.
Vi vil fremsætte disse ønsker for Forsvarskommissionen, som netop arbejder i øjeblikket.
Holger K. Nielsen (SF), 2008-11-04:
Det sidste er jeg fuldstændig enig i.
Men når hr. Villum Christensen går meget op i uddannelsen af de soldater, som man sender ud, er han så ikke lidt bekymret, når man i det her beslutningsforslag sender endnu flere soldater ud, uden at deres uddannelsesmuligheder faktisk forbedres?
Det er jo et generelt problem, at der ikke er udstyr, at der ikke er materiel nok her i Danmark til dem, der skal udsendes, fordi vi har sendt alt materiellet derud.
Det er noget af det, som man i næste forsvarsforlig skal tage fat på.
Men indtil da har man jo stadig væk det problem, og derfor er det vel lidt bekymrende, at man sender endnu flere ud med den dårlige uddannelse, som man har i øjeblikket.
Burde det ikke være sådan, at man sendte færre ud, så de, man sendte ud, faktisk er uddannet på det bedste materiel og forberedt på den allerbedste måde, man kan forestille sig?
Villum Christensen (LA), 2008-11-04:
Det siger sig selv, at verden jo aldrig er hundrede procent optimal.
Jeg tror, at lige netop her vil der være brug for, at vi får en understøtning nedefra for netop at kunne være mere fleksible i forhold til den samlede strategi.
Og der tror jeg altså nogle gange at to soldater er bedre end en.
Holger K. Nielsen (SF), 2008-11-04:
Det er det da formentlig, men det spiller vel også en rolle, om de er ordentligt uddannet.
Problemet er jo, at der ikke er materiel nok til, at de kan blive uddannet her i Danmark, for forsvaret har sagt, at det er bedre med det materiel, de har, som er det mest avancerede, at det er derude, frem for at det er her i Danmark.
Det betyder, at man har noget, man skal uddannes på, som er forskelligt fra det, man skal bruge, når man kommer derud, for der er for mange soldater udsendt i forhold til, hvad vi har af materiel.
Det der misforhold mellem materiellet og antallet af soldater bliver vel endnu større, fordi man sender endnu flere ud, uden at materiellet bliver tilsvarende forbedret.
Villum Christensen (LA), 2008-11-04:
Vi drøfter jo også i Forsvarskommissionen, hvordan man kan understøtte den situation, vi er i for øjeblikket.
I alle sammenhænge må det vel være det muliges kunst, og jeg er sikker på, at med den her ekstra støtte, som alle jo stort set også har bifaldet på nær Enhedslisten og SF, vil det vise sig, at man samlet set får en bedre situation ud af det, når flere kan støtte hinanden.
Det er jo et ret komplekst felt, vi er ude i her.
Så decideret at gå ind og sige, at fordi nogle lige er uddannet så og så meget, kan de ikke bidrage til noget, det forstår jeg slet ikke noget af.
Holger K. Nielsen (SF), 2008-11-04:
Hvis hr. Søren Pind ellers vidste, hvad han snakkede om - og det gør han jo sjældent - ville han vide, at SF faktisk støttede den sidste NATO-udvidelse.
Så i den forstand er spørgsmålet jo fuldstændig irrelevant, i betragtning af at det skulle være en stor dag i dansk parlamentarismes historie.
Søren Pind (V), 2008-11-04:
Det var selvfølgelig et lidt, ganske vist klodset forsøg på at undvige at svare på mit spørgsmål.
Holger K. Nielsen (SF), 2008-11-04:
Jamen vi har ingen forslag eller ambitioner om, at Danmark skal meldes ud af NATO.
Helge Adam Møller (KF), 2008-11-04:
Det er jo en god dag i Folketinget i dag.
Jeg tænker ikke alene på det her forslag, men også på det næste, vi skal forhandle om lidt.
For 20 år siden havde vi også indimellem debatter om NATO - der er nogle få af os, der også var medlemmer dengang, bl.a. udenrigsministeren og jeg selv, og formanden, det er helt korrekt - og jeg kommer til at tænke på, at hvis der var en i Folketinget, der dengang havde sagt, at i 2008 ville både Albanien og Kroatien blive NATO-medlemmer, ville der være brudt en højlydt latter ud.
Der ville ikke være gået mange sekunder, før formanden havde standset den, da man ikke må le i Folketinget, men det var jo fuldstændig utænkeligt for 20 år siden.
Det var, dengang vi havde NATO, men med halvt så mange medlemmer som i dag.
Det var kun dem, der lå på den rigtige side af jerntæppet.
Ovre på den anden side havde vi så Warszawapagten, og det var Østtyskland
tænk, det var der noget der hed dengang - Ungarn, Tjekkoslovakiet, Rumænien og Rusland.
Så skete der noget et par år efter, og så er vi kommet i den situation, at alle de gamle Warszawapagtlande - de baltiske lande, Ungarn og Polen - er blevet medlemmer af NATO, og nu i dag kan vi så vedtage i det danske parlament, at vi også byder velkommen til Albanien og Kroatien.
Det er faktisk en fantastisk situation, og jeg synes, det er værd at være glad over, at verden er gået den vej.
Jeg tror, at der i løbet af nogle år vil være endnu flere lande, som har gjort sig fortjent til at være med og har opfyldt de krav, man skal opfylde for at komme ind, og det vil kun styrke NATO.
Jeg håber, at de her to lande også kan blive ratificeret i de øvrige NATO-lande, således at når NATO har 60-års-fødselsdag den 4. april 2009, kan man så optage Albanien og Kroatien.
Der skal fra konservativ side lyde et stort og hjerteligt velkommen til ikke alene regeringerne, men også til befolkningerne i de to lande, fordi de nu kommer med i NATO.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-11-04:
Det Radikale Venstre kan selvfølgelig også støtte beslutningsforslaget og sige velkommen til Albanien og Kroatien i NATO.
Det er en glædelig begivenhed og vel også udtryk for ikke mindst alliancens evne til at forholde sig til en ny verden efter Murens fald og til at håndtere de udfordringer, der er forbundet med at byde nye medlemmer velkommen, i form af forskellige programmer og planer herfor.
Og det er så det, vi kan glæde os over her i dag i forhold til Albanien og Kroatien, nemlig at det nu bliver muligt at byde dem velkommen i NATO.
Så Det Radikale Venstre synes, det er et fint forslag; vi er glade for den udvikling og kan derfor selvfølgelig støtte beslutningsforslaget.
Frank Aaen (EL), 2008-11-04:
For 20 år siden blev verden jo grebet af en vis optimisme, forstået på den måde, at nu var den kolde krig forbi, og så kunne vi med store skridt regne med at komme i retning af nedrustning og en mindre farlig verden.
Når vi så står her i dag og kigger på, hvordan det så går med nedrustningen og den mere sikre verden, kan man jo godt lige gøre sig nogle overvejelser
: Hvordan er det f.eks. kommet til at gå med atomnedrustningen? Ja, atomnedrustningen er gået i stå, den er blevet afløst af oprustning i forskellige lande.
Hvordan går det med nedrustningen af de konventionelle våben i Europa?
Ja, den er jo ved at blive koldere.
Der er bestemt ikke nogen fremskridt imellem NATO og Rusland.
Der er et stjernekrigsprojekt, og der er genoptagelse af forskellige flyvninger med strategiske militærfly.
I det hele taget må man sige, at selv om vi for 20 år siden med god grund på en lang række punkter sagde, at det nu var slut, at vi nu kunne gå imod en verden, hvor der var mere samarbejde og mere nedrustning, så går det faktisk i den forkerte retning.
Jeg forstår ikke, at de, der i dag siger, at vi bare skal støtte, at NATO bliver større, ikke i højere grad reflekterer over, om tingene nu går så godt, som man kunne ønske sig.
For det går jo ikke godt.
Vi er jo ikke blevet mere trygge, vi er ikke blevet mere sikre på, at vi ikke lige pludselig igen står i en kold krig, som vi skal være bange for udvikler sig til en varm krig i løbet af kort tid.
Tværtom, og derfor må vi sige, at Enhedslisten ikke kan støtte, at man bare fortsætter den linje, som hedder, at bare NATO bliver større, bliver verden bedre.
Det er ikke vores opfattelse.
Jeg har ikke under nogen omstændigheder sympati for Putins Rusland; jeg kan bare se, hvad det er, der sker i Rusland i øjeblikket, og jeg er ikke sikker på, at det, NATO gør i den forbindelse, er klogt.
Så altså, selv om vi siger, at lande selvfølgelig selv må tage stilling til, hvad de gerne vil, så mener vi, at den udvikling, som NATO er i gang med, er en uklog udvikling, og den ønsker vi ikke at være med til at bidrage til.
Derfor vil vi stemme imod det her forslag.
Villum Christensen (LA), 2008-11-04:
Til grund for optagelsen af Albanien og Kroatien i NATO ligger opfyldelsen af en række krav.
Ved at vurdere bl.a. landenes politiske og økonomiske reformer, opinionens støtte til deltagelse i NATO, mulighederne for at bidrage til alliancens opgaver samt ansøgernes forhold til deres naboer har NATO fundet, at fordelene ved at optage de to Balkanlande vejer tungere end ulemperne.
I Kroatien har man afskaffet værnepligten, og militæret er således blevet omstillet til en lille professionel hær.
Landet kan bidrage med små specialstyrker med ekspertise i f.eks. minerydning, forsvar mod biologiske og kemiske våben samt ingeniørarbejde.
Landets reformvillighed har taget en fornuftig form, siden forhandlingerne med EU blev indledt i 2005.
Der er dog stadig problemer med bl.a. korruption.
Albanien er måske ikke helt så eksemplarisk som Kroatien, hvis man kan sige det sådan.
Til trods for at reformer er på vej, er der stadig store problemer med korruption og forbrydersyndikater.
En befolkningsundersøgelse viser dog imidlertid, at over 90 pct. er tilhængere af optagelse i NATO.
Det er et tal, som kan antyde, at folk lægger stor symbolsk betydning bag et medlemskab.
På det militære plan er der ikke udsigt til, at Albanien kan bidrage meget til alliancens slagkraft.
De væbnede styrker har primært fokuseret på udvikling af særlige enheder, der kan yde bidrag til f.eks. ingeniørområdet og sundhedsområdet.
Begge lande er i gang med en transformation til det bedre, vil jeg trods alt mene.
Reformerne er i gang, og medlemskabet af NATO vil forhåbentlig sætte yderligere skub i reformvilligheden i landene.
I Liberal Alliance glæder vi os derfor over optagelsen, som vil medvirke til at øge NATO's evne til at imødegå de mangfoldige udfordringer, vi står over for i alliancen.
Endvidere vil medlemskabet medvirke til at sikre stabilitet i Balkanområdet.
På denne baggrund kan Liberal Alliance stemme for beslutningsforslaget.
Per Stig Møller (KF), 2008-11-04:
Jeg vil godt sige tak for den brede tilslutning, der er.
Det er jo faktisk alle partier minus Enhedslisten, som har støttet det her.
Så vil jeg med udgangspunkt i hr. Helge Adam Møllers tale mindes for 20 år siden.
Vi havde det, der senere blev kaldt atomvalget - hvor er postkassen på en ubåd? - så den kolde krig var for så vidt slet ikke forbi for 20 år siden, den var inde i sin sidste runde, hvor det var helt afgørende, at vi stod fast.
Det gjorde Schlüter og Schlüters regeringen så, og så kom det valg, som betød, at det alternative sikkerhedspolitiske flertal forsvandt.
Det Radikale Venstre kom med i regeringen, og vi fik derefter den nye, stabile udenrigspolitiske periode, som vi har levet i indenrigspolitisk set siden.
Så det var et meget vigtigt år for 20 år siden, og jeg er enig med hr. Helge Adam Møller i, at hvis vi dengang under debatten havde sagt: Tag det helt roligt, vi ender såmænd med at få både Albanien og Kroatien med - var der blevet leet larmende i størstedelen af salen.
Men det lykkedes altså.
Derfor vil jeg også sige til hr. Søren Espersen, at vi selvfølgelig også går ind for at optage Serbien, når Serbien bliver klar til det.
For NATO-lande går jo ikke i krig med hinanden, og det vil jo sige, at det derved øger sikkerheden på Balkan, og derved øger det også den europæiske sikkerhed som sådan.
For jo flere lande, vi har med her, jo mere utænkelig er en europæisk krig.
Derfor er det vigtigt at få dem, med fru Julie Rademachers ord, ind i det vestlige fællesskab, som nu er et nærmest paneuropæisk fællesskab.
Dermed styrker det også sikkerheden i Europa, og jeg kan også bekræfte over for hr. Søren Espersen, præcis som hr. Holger K. Nielsen sagde, at Albaniens grænse jo er den grænse, de kommer ind via.
Jeg tror såmænd, at det, vi oplevede i sommer med Georgien, havde vi slet ikke oplevet, hvis Georgien var nået længere i NATO-processen; så tror jeg for så vidt, at vi slet ikke havde oplevet det forløb, som skete den 7. og 8. august, for et NATO-land havde ikke kastet sig ind i sådan noget uden rådføring, og der var nok kommet et andet råd.
Så jeg er også enig med hr. Holger K. Nielsen - hvis tilslutning jeg takker for - i, at det er et veldefineret Albanien, der kommer ind, og Albanien kan ikke pludselig begynde at ville slå sig sammen med Kosovo, uden at det er noget, som vil være relevant for NATO at beskæftige sig med.
Jeg er godt klar over, at der er en debat osv., men der er hverken en Kosovoregering eller en albansk regering, som er interesseret i de her forestillinger om et stort Albanien.
Jeg takker for tilslutningen fra det brede flertal i Folketinget, og jeg tror, at det er meget væsentligt for Europa, at man får denne udvidelse.
Så kan jeg sige til hr. Helge Adam Møller, at ja, nu kan Danmark ratificere, når vi har været igennem anden behandling.
Det håber jeg også sker i de andre lande, således at vi også kan gøre det ved NATO-topmødet i Strasbourg og i Baden-Baden i april 2009 i anledning af 60-års-dagen.
Det ville være en smuk manifestation.
Holger K. Nielsen (SF), 2008-11-04:
Jeg skal såmænd ikke gå i polemik med hr. Søren Pind om hans betragtninger.
Den 3. oktober sagde han følgende til Berlingske Tidende, og jeg citerer: I løbet af de seneste 7 år har det internationale samfund brugt ca. 18 mia. dollar på genopbygning i mit land.
Men hvor er de synlige fremskridt for den almindelige afghaner?
Både arbejdsløsheden, sulten og korruptionen er vokset, det samme er opiumproduktionen, og i de 16 sydlige provinser forværres sikkerhedssituationen næsten dag for dag.
Citat slut.
Det har den tidligere vicepræsident, som måske er lidt tættere på situationen, end hr. Søren Pind er, når han står på talerstolen her i dag, sagt.
Søren Pind (V), 2008-11-04:
Jeg synes, mit svar må deles i to.
For det første synes jeg, hr. Holger K. Nielsen skal tage ned og møde de afghanske kvinder.
Mange piger har nu fået mulighed for at tilegne sig en uddannelse, mens de tidligere blev underkuet i et brutalt kulturelt system, hvor de blev pakket ind og gemt bort og knap kunne opholde sig på gaderne og gå frit.
Jeg synes, hr. Holger K. Nielsen skulle komme tæt på i Afghanistan og prøve at spørge dem, så kunne det være, det ville vise sig, at der er forskel på det syn, en kvinde i Afghanistan har, og synet hos den herre, hr. Holger K. Nielsen valgte at citere.
For det andet må jeg sige, at der er ingen, der har lagt skjul på, at det her ikke bliver en let sag.
Sagen er den, at den 11. september 2001 blev den vestlige verden sat under angreb af mennesker, som blev skjult, blev tålt og blev understøttet af det daværende afghanske styre.
Hvis vi bare lader stå til og trækker os ud igen, vil vi se en gentagelse, og det tror jeg selv hr. Holger K. Nielsen kan se er uacceptabelt.
Det står jo skrevet, at der er større glæde i himlen over 1 omvendt synder end 99 retfærdige.
Holger K. Nielsen (SF), 2008-11-04:
Vi støtter også det her forslag.
Stabilitet på Balkan er en meget vigtig målsætning, og en af metoderne til at opnå det er en nærmere tilknytning til de fællesskaber, der er omkring Balkan - det være sig EU, det være sig NATO - og vi er ikke i tvivl om, at det her vil medvirke til at stabilisere hele situationen på Balkan.
Ligefrem pacifistisk synes jeg da ikke man kan sige det er.
Jeg synes også, det er meget realistisk.
Det må jeg da sige.
Altså, den der diskussion, som jeg før nævnte om at få nogle andre styrker ind i billedet, er da en diskussion, der også foregår i forsvaret i øjeblikket, ved jeg.
Og jeg har diskuteret det med forskellige reserveofficerer og også andre i forsvaret, som faktisk er meget optaget af tanken om, at man ved sammentænkning af det civile og det militære får en anden form for styrker ind, som bruger deres kvalifikationer, men som har en militær baggrund.
Det kan være reserveofficerer.
Det kan være folk, der har en militær uddannelse, men som tager til Afghanistan for at bruge deres kvalifikationer som ingeniører eller som bygningshåndværkere osv.