Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-01-17:
[Lydudfald]
... Jamen så vil jeg da starte med den sunde fornuft.
Set med socialdemokratiske briller er der sund fornuft i at lave arbejdspladser på et område, som i øvrigt samtidig gavner en dagsorden, som vi alle sammen burde ville fremme, nemlig at vi får lavet en reduktion af vores CO2-udslip til gavn for klimaet.
Det er sund fornuft, at der er blevet skabt 100.000 arbejdspladser i Danmark – 100.000 arbejdspladser – inden for den grønne teknologi.
Det er sund fornuft, når vi har mere end seksdoblet vores eksport på det her område, og der tæller vi jo endda ikke de arbejdspladser med, der er blevet skabt rundtomkring i danske virksomheder på de fabrikker, der er bosat f.eks. i Kina, hvor vi lige har været på besøg.
En del af det overskud ryger jo hjem til Danmark og får skabt arbejdspladser i Danmark.
Det er sund fornuft!
Og jeg begriber ikke, at vi kan se Venstre stå heroppe og fra talerstolen sende den besked til de 100.000 medarbejdere i Danmark, hvoraf rigtig mange naturligvis går og er usikre på deres jobsituation, fordi vi har en krise, at – og så pakker man det ind i sådan noget med grøn realisme – vi ikke skal gå foran i forhold til de andre EU-lande.
Vi har vores førerposition i verden, fordi vi er gået foran.
Men Venstres besked til de 100.000 medarbejdere i Danmark er, at det går man ikke specielt meget op i, vi skal bare gøre ligesom de andre EU-lande.
Jamen hvis vi gjorde det, hvorfor i alverden skulle Danmark så være interessant?
Hvorfor overhovedet lege med den her lille miniputstat, som er på størrelse med en mellemstor kinesisk provins?
Det vil de da ikke gøre.
Ja, men tak til Enhedslisten for at stille dagens forespørgsel.
Nogle gange synes jeg sådan set, at hele den her debat om klimaforandringer drukner i grafer og paragraffer og kurver og alt muligt andet.
Men i virkeligheden synes jeg, der var en erhvervsleder, der ovre hos Dansk Industri fik sagt det meget præcist i forbindelse med et stort internationalt møde, der var om den grønne omstilling her i Danmark.
Han sagde: Der er fire tal, og det første af de fire tal er 1½.
Det er, fordi vi i øjeblikket, os mennesker på kloden, bruger 1½ gang den energi og de ressourcer, som kloden faktisk har til rådighed.
Vi har jo ikke 1½ gang, vi har 1 gang.
Det har vi altid haft, og sådan vil det selvfølgelig også være i fremtiden.
Det næste tal, han nævnte, var 3, og det er, fordi der i løbet af de næste par årtier er 3 milliarder mennesker, der står over for at skulle træde ind i den globale middelklasse.
Det synes vi jo i Socialdemokratiet er ganske fantastisk.
Tænk, at det lykkes at få hævet så stor en del af verdens befolkning ud af fattigdom og armod og ind i en global middelklasse.
Men man kan nok regne ud, at når vi allerede nu bruger 1½ gang jordens ressoucer, bliver det jo ikke nemmere i fremtiden, når 3 milliarder mennesker skal ind at blive en del af den middelklasse, hvis forbrug vi kender nok så godt her i Danmark.
Vi har kun én planet!
Det næste tal er 6.
Hvorfor er det interessant i den her sammenhæng?
Det er det, fordi vi har kursen rettet mod en stigning på 6 grader i verdens temperatur.
Det er jo sådan, at når først man har lagt en kurs, er der en tendens til, at man også når frem, medmindre man anlægger en ny kurs.
Det sidste tal er 12, og det er sådan set nok så relevant, særlig når man lige har været i Kina.
For 100 år siden!
En del af os, der sidder her i Folketingssalen i dag, har lige været af sted på besøg i et antal byer, der har væsentlig mere end 1 million indbyggere, og hvis navne de fleste af os ikke kendte på forhånd, før vi fik programmet.
Udviklingen er gigantisk på det her område, folk træder ind i middelklassen, verden urbaniseres, vi bliver nødt til at tage os af de problemer, der kommer i kølvandet på det, ikke alene hvad angår energi, men også hvad angår naturressourcer.
Jeg oplevede jo i Kina – og det undrer mig, at det ikke er samme oplevelse, Venstres ordfører er kommet hjem med – hvordan de kigger på Danmark, når vi taler om klimaspørgsmålet.
Det er vores løsninger, de efterspørger, det er vores viden, det er vores produkter, de vil købe.
Det er Danmarks internationale status som et klimaforegangsland, der skaber danske arbejdspladser.
Det er her, de kigger til, når der skal laves fjernvarme, det er her, de kigger til, når der skal laves ventiler på fjernvarme, fordi det er her, vi har forsøgt det før, det er her, vi har lavet den grønne omstilling i praksis.
Derfor er målsætningen på 40 pct. efter min bedste overbevisning ikke alene et gode for Danmark, når det handler om klimaet, men det er det ved gud i lige så høj grad, når det handler om at skabe danske arbejdspladser.
Jeg ville ønske, at der var flere partier end kun De Konservative i den borgerlige lejr, der kom med ind i kampen og så det her som en mulighed for at skabe et industrieventyr for Danmark i det her årtusind også.