runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-02-08:
Nu synes jeg, at det er for tidligt, at finansministeren ligefrem afviser, hvad han vil svare på i den debat, vi har her.
Meningen med en debat i Folketingssalen er jo, at vi folketingsmedlemmer kan spørge ministrene, og så har vi også et håb om, at vi får svar.
Hvis finansministeren her får et deja-vu og tænker, at den her diskussion har vi haft før, så kan der godt være noget om det.
Med fare for, at der er nyvalgte folketingsmedlemmer, der tænker, at Folketinget er en børnehave, hvis man spørger om det samme to gange, så ligger der jo det til grund, når jeg rejser den her debat igen, at jeg ikke synes, at regeringen ligesom har bevæget sig ud af busken og svaret på spørgsmålet.
Det er jo i virkeligheden også det, finansministeren allerede prøver at foregribe her i sin første kommentar ved at sige, at han ikke vil svare på det spørgsmål, jeg stiller, altså når han henviser til, at det må vi tage på et senere tidspunkt.
Men jeg tror da, at det er ret interessant for mange at vide, hvad regeringens politik er i forhold til øgede boligskatter.
Det, der er spørgsmålet i al sin enkelhed, er jo: Når regeringen lover at frede boligskatten i den her valgperiode og i alle de svar, vi har fået om det her emne, forholder sig til spørgsmålet med svaret »i denne valgperiode«, betyder det så, at når vi skal til at forhandle en skattereform – og det har regeringen jo sagt at vi skal, regeringen har sagt, at der skal komme en skattereform i den her valgperiode – så er det i orden, at man i den skattereform opererer med højere boligskatter?
Er det en mulighed, at man opererer med højere boligskatter i den skattereform, der skal laves inden for kort tid, når blot det er sådan, at de højere boligskatter først træder i kraft fra 2016, altså i den næste valgperiode?
Det er jo interessant for os, som håber at komme i forhandlinger med regeringen, at vide, om det ligger inden for de muligheder, som regeringen opererer med, at man godt kan indføre højere boligskatter, og at det løfte, man har udstedt for den her valgperiode, ikke gælder, hvis det er noget, der indfases fra næste valgperiode.
Det er et løfte, man har givet om, at den konkrete boligskat ikke hæves i denne valgperiode.
Margrethe Vestager (RV), 2012-02-08:
Hvis vi gerne ville være et euroland, så kan vi holde en folkeafstemning om det, for vi har et forbehold.
Heraf ses klart, at det slet ikke er det, der er på spil.
Og jeg er ked af, at jeg helt åbenlyst udtrykker mig utrolig klodset, fordi det, vi i yderste fald kunne få en bøde for, var for ikke at lave en lov.
Ikke for om vi fulgte loven eller førte en eller en anden eller en tredje økonomisk politik, men ene og alene det konstaterbare faktum: Har Folketinget vedtaget en lov, der skal sikre, at der er balance i budgetterne eller i hvert fald højst ½ pct. strukturelt underskud, hvilket i Danmark svarer til højst 3 pct.s faktisk underskud?
Det er ikke et spørgsmål om at få bøder for vores økonomiske politik.
Det er ikke et spørgsmål om at blive mere euroland, for det er et forbeholdsanliggende.
Det her handler alene om i yderste fald at kunne få en bøde for ikke at have vedtaget en lov, men ikke for, om vi overholder loven, og ikke for den økonomiske politik, vi fører.
Jamen det behøver man jo ikke at diskutere i regi af finanspagten.
Man kan jo bare spørge, om det ville have gjort en forskel, hvis landene havde overholdt stabilitets- og vækstpagten, for indholdsmæssigt er der jo ikke stor forskel på det, der er kernen i det.
Og jeg synes til enhver tid, at det er en god idé at gøre det, man har sagt, man vil gøre, men for mig at se – og det er selvfølgelig et spørgsmål om ens politiske identitet, og jeg identificerer mig ikke med sådan en bakspejlspolitiker, som bruger tid på at lave kontrafaktiske hypoteser om, hvad der ville være sket, hvis man havde gjort noget – har vi et ansvar for at håndtere den situation, vi er i nu, og sørge for, at Danmark der, hvor vi kan bidrage, også resten af Europa, kan forhindre fremtidige kriser.
Det arbejde, må jeg sige, hviler ikke på en analyse, som handler om, at det er bankernes skyld og bankernes skyld og bankernes skyld, for jeg tror det er meget få ting, der har så simpel en årsag-virknings-sammenhæng.
Jeg mener, at der er et meget, meget stort politisk ansvar for, hvad det er for nogle strukturer, man har i et land, hvordan arbejdsmarkedet fungerer, om skatteopkrævningen er effektiv, om man har matrikelsystemer og statistik, der giver de rigtige nøgletal, som man kan agere på.
Det kan vi se forskelligt på, er jeg klar over, men det her er mit synspunkt.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-02-08:
Kan ministeren ikke bekræfte mig i, at når vi taler om den lov, der skal vedtages, så skal den være af permanent og bindende karakter?
Ideelt set skulle vi skrive den ind i grundloven.
Det ved vi alle sammen er en meget langsommelig proces, og derfor har vi så fået lov til at gøre det på en anden måde.
Men den skal være permanent og bindende i forhold til at binde sig til euroens økonomiske politik.
Sophie Løhde (V), 2012-02-08:
Ministerens hukommelse burde jo næsten udløse et ekstra spørgsmål, når man nu skal bruge en omgang på det.
Jeg synes alligevel, at det er interessant, at ministeren mener, at der ikke er nogen sammenhæng mellem, at en regering fjerner skattefritagelsen for sundhedsforsikringer, og det faktum, at man samtidig barsler med et lovforslag, hvor man går ind og forringer patienters mulighed for hurtig behandling voldsomt.
Det er da interessant, at ministeren ikke ser en sådan sammenhæng.
Det, jeg spurgte om, og som jeg konkret godt kunne tænke mig at kende ministerens holdning til, er, hvor længe ministeren mener patienterne maksimalt bør vente, før de får ret til at stemme med fødderne, altså, kan gå et andet sted hen, hvis det offentlige ikke kan levere behandling.
Jeg er helt med på, at ministeren ikke er i stand til at vide, hvad den individuelle dansker tænker og mener, men ministeren kunne nu godt have en holdning til det, som en række danskere siger: O.k., nu skal vi beskattes, fordi vi tager ansvar for vores sundhed, og vel at mærke tager ansvar for gerne at ville modtage nogle behandlingstilbud, som ikke tilbydes i offentligt regi, når faktum er, at regeringen inden længe barsler med et lovforslag, som i den grad vil forringe patienternes ret til at modtage hurtig behandling.
Mener ministeren, at der er en sammenhæng mellem, at danskerne tilsyneladende holder fast i sundhedsforsikringerne, på trods af at regeringen har fjernet skattefriheden for medarbejderne, og det faktum, at regeringen snart afskaffer patienternes ret til hurtig behandling inden for 1 måned?
Joachim B. Olsen (LA), 2012-02-08:
Det synes jeg er lidt underligt, for jeg er i besiddelse af den her mail, som er offentligt tilgængelig på Politikens hjemmeside, og som er en korrespondance mellem en journalist og nogle ansatte ude i regionerne – og den er som sagt offentligt tilgængelig – hvori der bliver oplyst specifikke udbudstakster for 2010.
Jeg finder det bare meget underligt, at jeg kan gå ind og hente og se sådan en mail på Politikens hjemmeside, men når jeg så spørger en minister om udbudstakster for 2010, får jeg det svar, at man ikke ligger inde med de oplysninger.
Så vil jeg bare spørge: Er det at svare fyldestgørende på spørgsmål stillet af Folketingets medlemmer?
Det er korrekt, at jeg efterfølgende har fået svar på mit spørgsmål om udbudstakster i 2008.
Men jeg har også spurgt ind til 2009 og 2010.
Er ministeren af den overbevisning, at ministeriet eller regionerne ikke ligger inde med oplysninger for den periode?
Peter Skaarup (DF), 2012-02-08:
Vi stiller op, hver eneste gang vi har mulighed for det, til debatter om det her emne.
Vi borer i, hvad betydning det får.
Det får en indgribende betydning – for det kommer vi jo ikke uden om, for ellers havde man ikke brugt så meget tid på det – for, hvordan Danmark kommer til at være stillet fremover.
Men når det så er sagt, ændrer det jo bare ikke ved, som jeg også sagde tidligere, at man kan diskutere fordele og ulemper frem og tilbage.
Det har vi jo gjort meget, og det kommer vi til at gøre endnu mere i den kommende tid.
Lad os nu lige sige, at det så er det.
Og så kan vi tænke på, at hvis man er statsminister for hele den danske befolkning, skulle man så ikke gøre det, som skiftende statsministre har sagt, hver gang man har tabt folkeafstemninger, f.eks. efter euroafstemningen i sin tid, hvor danskerne valgte kronen, nemlig prøve at bygge bro mellem de holdninger, der er i den danske befolkning?
Der er dem, der er meget skeptiske over for mere EU, og der er dem, der er tilhængere af mere EU.
Og gør man det ikke allerbedst ved at få en god demokratisk debat ude i befolkningen ved hjælp af en folkeafstemning?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-02-08:
Jeg forstår det simpelt hen ikke, for jeg synes jo, at vi må påtage os det ansvar, vi nu engang er valgt til, og det er at tage både store og små beslutninger på vegne af danskerne.
Det er det, ordføreren er valgt til, og det er det, jeg selv er valgt til.
Det er det, vi skal gøre hver eneste dag.
Og når man står på mål for det repræsentative demokrati, står man også på mål for det, når det er svære beslutninger.
Dansk Folkeparti siger, at de meget gerne vil diskutere substansen.
Jeg har ikke hørt det særlig meget.
Det eneste, jeg hører i øjeblikket, er diskussionen om folkeafstemning.
Det kan man sagtens tale om.
Jeg skal gerne svare på alle spørgsmål omkring det.
Men jeg synes også, det ville være vigtigt at komme ind i en diskussion om de fordele, der for danskerne er forbundet med at være med i den her nye disciplin, der lægges omkring den økonomiske politik i Europa.
Der er kæmpe fordele for danskerne.
Lad os da diskutere det.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-08:
Det har vi gjort masser af gange, og det vil vi komme til at gøre masser af gange igen.
Der er samtaler i Europaudvalget, hvor ministre refererer fra, hvad der er foregået.
Vi har haft møder i Det Udenrigspolitiske Nævn, hvor sådan nogle ting bliver diskuteret.
Det gør vi meget gerne, det stiller vi meget gerne op til, og det gør statsministeren jo også – og er også tvunget til det i henhold til de aftaler, der er med Folketinget.
Men det ændrer bare ikke ved, at vi har haft en tradition omkring folkeafstemninger, når det handler om EU.
Hvis jeg tager listen over folkeafstemninger, der er blevet afholdt i Danmark siden 1953, så handler det jo i overvejende grad om EU.
Det handler næsten kun om EU.
Det er jo, fordi vi har fået opbygget en tradition i Danmark, uanset om der var suverænitetsafgivelse i grundlovens forstand, eller der ikke var, for at holde folkeafstemning.
Og så er det, at vi i Dansk Folkeparti siger, at når vi har noget, der er så omdiskuteret, og hvor borgerne er så engagerede i debatten, skulle vi så ikke spørge den danske befolkning om, hvad de synes?
Det er dog det rigtige og direkte demokrati og ikke kun et repræsentativt demokrati, som er godt nok, men det direkte er dog bedre, altså at vi hører befolkningen direkte.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-02-08:
Er ministeren af den opfattelse, at der skal svares rigtigt og fyldestgørende på spørgsmål stillet af folketingsmedlemmer?
Jeg har spurgt ind til udbudstakster for både 2007, 2008, 2009 og 2010.
Det gjorde jeg den 17. oktober.
Jeg fik at vide, at man ikke kendte udbudstaksterne.
Mener ministeren, at det er tilfredsstillende, at et folketingsmedlem, som beder om svar på et spørgsmål om udbudstakster, ikke får svar?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-02-08:
Det er simpelt hen ikke rigtigt, at der er en helt særlig tradition for det her.
Der var nogle helt særlige omstændigheder, der lå bag det.
Men det er jo ikke rigtigt at sige, at der har været en tradition for vejledende folkeafstemninger.
Der har været en tradition for, at vi havde folkeafstemninger, som vi skulle have ifølge grundloven.
Det skal vi selvfølgelig have, det siger sig selv, men det er det, der er traditionen, altså at vi strengt følger grundloven i de her sager.
Der er det, jeg siger, at jeg synes, det er rigtigt, at vi følger grundloven, når man når frem til, at man skal have folkeafstemning, men selvfølgelig også, når man når frem til, at vi, der er valgt til det, påtager os et ansvar for de her beslutninger.
Det er jo både grundlovens ånd og bogstav, vi derved følger, og det troede jeg egentlig at ordføreren syntes var en rigtig god idé.
Men én afstemning udgør jo ikke en tradition.
Det, der er traditionen i Danmark, er, at vi, der er folkevalgte, påtager os et ansvar, medmindre der afgives suverænitet efter grundloven.
Det er det, der er traditionen i Danmark, og vi agter at videreføre den tradition.
Så er vi i øvrigt meget glade for, at det ser ud til, at der kan samle sig et stort flertal vedrørende det her spørgsmål, og vi er også meget glade for, at vi har en situation nu, hvor vi kan diskutere de her ting.
Vi vil jo gerne diskutere de her ting i Folketinget, og jeg vil egentlig opfordre Dansk Folkeparti til at tage diskussionen om, hvorvidt vi skal være med i finanspagten eller ej.
Lad os tage en stor diskussion om det frem for hele tiden at diskutere folkeafstemning.
Jeg oplever, at Dansk Folkeparti er mere optaget af at diskutere folkeafstemning end at komme ind i substansen og diskutere, om det er godt for Danmark at være med i finanspagten eller ej.
Sophie Løhde (V), 2012-02-08:
Ministeren siger, at der ikke fra regeringens side varsles længere ventetider.
Det er jo en interessant udmelding, og man må dermed også formode, at ministeren så i dag i Folketingssalen vil være i stand til at bekræfte – når det nu er tilkendegivet i et mundtligt svar på et § 20-spørgsmål – at regeringen dermed er villig til at garantere, at der ikke er nogen patienter, som får forringet deres ret til at kunne vælge et alternativ, såfremt det offentlige ikke kan levere behandling inden for 1 måned.
Er ministeren i stand til at give den garanti, eller var det en fortalelse, at ministeren sagde, at der ikke varsles længere ventetider for patienterne samlet set?
Nicolai Wammen (S), 2012-02-08:
Jeg har fuld tillid til, at det supplement, som udgøres af den ekstra bevilling på de 3 mio. kr., som jo er målrettet og øremærket til oplysning i forbindelse med det danske EU-formandskab, vil blive håndteret på allerbedste vis af kulturministeren.
Jeg er meget glad for, at kulturministeren også vil have en dialog med bl.a. Venstre og Det Konservative Folkeparti, og jeg vil foreslå, at man benytter den lejlighed til at spørge kulturministeren om, hvordan kulturministeren har tænkt sig at tingene skal gøres.
Jeg takker så i øvrigt spørgeren for at have stor tillid til, at jeg som europaminister interesserer mig for den europæiske debat.
Det kan jeg bekræfte, og det ved jeg også at spørgeren gør.
Eva Kjer Hansen (V), 2012-02-08:
Nu vedrører det sådan set EU-oplysningsmidler, og jeg synes jo, at europaministeren er meget centralt placeret i den sammenhæng.
Så derfor vil jeg gerne spørge europaministeren om, hvori det hensigtsmæssige består, med hensyn til at man både har Europanævnet til de årlige bevillinger og så nu laver en parallel administration af de ekstra 3 mio. kr. Hvori består fordelen?
Nicolai Wammen (S), 2012-02-08:
Jeg har fuld tillid til, at man i Kulturministeriet vil håndtere det her på fornuftig vis.
Og som spørgeren jo selv indikerer, er det en sag, der ligger hos kulturministeren
, så hvis der er yderligere spørgsmål til, hvordan man konkret håndterer sagen i Kulturministeriet, synes jeg, det vil være på sin plads, at man spørger kulturministeren.
Eva Kjer Hansen (V), 2012-02-08:
Jo, men når ministeren nu udtrykker tilfredshed med Europanævnets arbejde, som jo også er placeret i regi af Kulturministeriet, hvorfor skal der så opbygges en parallel administration af den her ekstrabevilling?
Nicolai Wammen (S), 2012-02-08:
Regeringen er meget tilfreds med Europanævnets indsats.
Det har en stor betydning for formidlingen af hele det europæiske spørgsmål i den danske debat.
Der har man altså truffet beslutning om, at det skal ske i regi af Kulturministeriet, og det vil jo så være et supplement til den indsats, der i øvrigt gøres.
Jeg synes egentlig, at alle burde være glade for, at der nu bliver gjort en ekstra indsats for at fortælle om, hvad der sker under det danske EU-formandskab.
Eva Kjer Hansen (V), 2012-02-08:
Det er jo så en opfølgning på det tidligere spørgsmål, hvor jeg gerne vil høre ministerens synspunkter vedrørende Europanævnets indsats: Er regeringen utilfreds med Europanævnets indsats, siden regeringen ønsker at opbygge en parallel administration af EU-oplysningsmidler?
Det, der jo er interessant, er, at der ikke har været taget kontakt overhovedet, men at man har lavet en aftale med Enhedslisten, og så kan europaministeren jo snakke nok så varmt for et godt samarbejde og opbakning.
Det, jeg synes er underligt, er, at regeringens kvittering over for V og K's opbakning omkring europapolitikken altså er, at man ikke engang gider at spørge, om man vil være med til at sikre en ekstra bevilling til EU-oplysning, men udelukkende aftaler det med Enhedslisten.
Derfor vil jeg såmænd bare slutte af med et ja/nejspørgsmål: Hvis det var europaministeren, der havde forhandlet det her, ville europaministeren så i tide undervejs i processen, inden beslutningen blev taget, have sørget for at have drøftet sagen med Venstre og Konservative?
Der må ministeren meget gerne svare enten ja eller nej.
Jeg vil gerne spørge europaministeren om, hvorfor regeringen bryder 20 års sammenhold mellem partierne bag dansk europapolitik ved på dette års finanslov at aftale en ekstrabevilling til EU-oplysning udelukkende med Enhedslisten, og om, hvorvidt det betyder, at regeringen fremover vil basere flere EU-initiativer på aftaler med kun Enhedslisten?
Nicolai Wammen (S), 2012-02-08:
Lad mig indledningsvis slå fast, at den konkrete sag hører under Kulturministeriet, og at både Europanævnet og de ekstra midler til EU-oplysnings-aktiviteter i relation til EU-formandskabet ligger hos kulturministeren.
Som bekendt har den nuværende regering i forbindelse med finanslovaftalen mellem regeringen og Enhedslisten bevilget 10 mio. kr. ekstra til EU-formandskabet, heraf 3 mio. kr. til oplysnings- og debatskabende aktiviteter, og midlerne vil supplere den indsats, der allerede bliver gjort i regi af Europanævnet.
Jeg vil gerne understrege, at der er tale om ekstra penge til oplysningsindsatsen, som den tidligere regering altså ikke havde afsat, og som er specifikt relateret til formandskabet og derfor i sagens natur er tidsbegrænset til det her halvår.
Jeg vil også gerne gøre det fuldstændig klart, at jeg mener, der er et godt og også vedvarende samarbejde mellem regeringen og Venstre og Det Konservative Folkeparti, når det gælder europapolitikken.
Det har vi jo senest set, i forbindelse med at vi vedtog formandskabsprogrammets overordnede prioriteter, og derfor kan jeg på ingen måde genkende det billede, som spørgeren stiller op, nemlig at der skulle være tale om et brud på europapolitikken i Danmark, fordi vi afsætter flere penge til at informere om, hvad der sker under formandskabet.
Eva Kjer Hansen (V), 2012-02-08:
Men ministeren svarer jo ikke på mit spørgsmål om, hvorfor regeringen bryder sammenholdet mellem de EU-venlige partier i Folketinget.
I 20 år har der været enighed om at drøfte og aftale med hinanden, hvordan EU-oplysningen skal foregå, så det er jo derfor, jeg spørger europaministeren om, hvorfor man bryder det sammenhold, og om, hvorfor man ikke har taget kontakt til Venstre og Det Konservative Folkeparti omkring den her ekstra bevilling?
Nicolai Wammen (S), 2012-02-08:
Som sagt er den konkrete udmøntning af sagen ikke noget, der ligger hos undertegnede i Udenrigsministeriet, men en sag, der ligger i Kulturministeriet.
Som jeg har forstået det, er der også rettet henvendelse til Venstre og De Konservative med henblik på at få en drøftelse, og jeg håber da, at man meget snart vil kunne finde et tidspunkt, der kan passe både kulturministeren, Venstre og Det Konservative Folkeparti.
Eva Kjer Hansen (V), 2012-02-08:
Jeg kan bekræfte, at der i dag er blevet rettet henvendelse om et møde i morgen.
Men det, jeg gerne vil spørge ministeren om, fordi jeg jo stadig væk ikke får nogen tilkendegivelser i forhold til det spørgsmål, det egentlig handler om, er, hvorvidt europaministeren, hvis det nu havde været europaministeren, der havde forhandlet det her, ville have sørget for at tage kontakt til Venstre og Det Konservative Folkeparti for netop at stå sammen, som man har gjort i 20 år, omkring midlerne til EU-oplysning, eller finder europaministeren, at det her er fuldstændig ligegyldigt i forhold til sammenholdet mellem de EU-positive partier i Folketinget?
Nicolai Wammen (S), 2012-02-08:
Jeg håber ikke, uanset at man kan se forskelligt på den konkrete bevilling på de 3 mio. kr., at vi står i en situation, hvor Venstre mener, at der ikke er grund til at fortsætte det brede samarbejde omkring europapolitikken.
Danmark står midt i formandskabet.
Vi har en meget vigtig opgave foran os, og jeg har været meget glad for, at også Venstre og Det Konservative Folkeparti har bakket op om den linje, der er lagt.
Det synes jeg er vigtigt for Danmark og for Europa, og det synes jeg vi skal fortsætte med i fællesskab.
Jeg blander mig ikke i, hvordan mine kollegaer arrangerer møder, men jeg har fuld tillid til, at kulturministeren også i denne sag vil håndtere tingene på fornuftig vis.
Nu er europaministeren jo europaminister og ikke kulturminister, og jeg har fuld tillid til den måde, kulturministeren har håndteret sagen på, og jeg håber, at når Venstre og Det Konservative Folkeparti får lejlighed til at drøfte det med kulturministeren, vil man så også kunne få tingene til at falde til ro.
Det tror jeg må være i alles interesse.
Nu er det Venstre, der spørger i dag, så jeg vil nøjes med at adressere det til Venstre: Lad ikke denne sag stå vejen for det rigtig gode samarbejde, vi har om europapolitikken, og det kan jeg heller ikke forestille mig, når røgen nu har lagt sig fra debatten her, vil være tilfældet.
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-02-08:
For det første er det ikke korrekt, når spørgeren antyder, at der skulle være uenighed i regeringen.
Regeringen er naturligvis enig i fastlæggelsen af den økonomiske politik.
Regeringen har gjort det helt klart fra starten, at alle skal bidrage til at få Danmark ud af krisen, naturligvis også de velstillede.
Det, som udenrigsministeren har gjort, er at rejse en principiel diskussion.
Så er det klart, at en sådan graduering isoleret set kan betyde en højere marginalskat for nogle børnefamilier, og det er også derfor, at det ikke giver mening at diskutere konkrete modeller ud af sammenhængen med regeringens øvrige økonomiske reformpolitik.
For spørgeren har jo helt ret i, at regeringen har forpligtet sig på ambitiøse målsætninger i forhold til at øge arbejdsudbuddet og også sikre sig, at det bedre kan betale sig at arbejde.
De målsætninger står vi naturligvis ved på lige fod med, at alle skal bidrage, og at vi skal sikre en rimelig social balance.
Inger Støjberg (V), 2012-02-08:
Det er jo meget interessant, for nu har vi så på den ene side en udenrigsminister, der tilmed er formand for Socialistisk Folkeparti, der siger, at man skal skære i børnechecken for de velhavende.
Man vil så ikke definere, kan jeg forstå i dag, hvad det egentlig vil sige at være velhavende i Danmark.
Man har så på den anden side en regeringspartner, nemlig Det Radikale Venstre, der siger, at det her de facto betyder, at man sætter skatten op for folk.
Det er de to ydersynspunkter, der nu er i regeringen.
Det kan man ikke løbe fra.
Det er en debat, der bliver taget åbent og ærligt.
Man står frem i avisen, og så opdager man efterfølgende, at man er meget uenig.
Det må man jo selv ligge og rode med i regeringen.
Det kan jo ikke være min opgave at prøve at redde de kastanjer ud af ilden.
Men det bliver nok lidt af et arbejde.
Som det tredje har vi så en regering, der står for, at man vil øge arbejdsudbuddet.
Det er i øvrigt noget, som vi i Venstre er fuldstændig enige i, altså at vi skal øge arbejdsudbuddet.
Men det, som vi jo kommer til at opleve, hvis man nu fjerner børnechecken fra de velhavende, som man ikke vil definere hvem er, betyder så rent faktisk, at man vil mindske arbejdsudbuddet.
De tre ting harmonerer ganske enkelt ikke, vil jeg sige til skatteministeren.