Jacob Mark (SF), 2015-11-05:
Tak for det, og tak for en foreløbig god debat.
I SF har vi glædet os til, at det her lovforslag kom på dagsordenen.
Vi har fået rigtig mange mails og rigtig mange opkald, og vi har taget rigtig mange snakke med bekymrede mennesker, der havde glædet sig til at blive danske statsborgere, men som over lang tid i pressen har kunnet se deres sag blive behandlet og foreslået genbehandlet.
Det er flere tusinde mennesker, som har gået bekymrede rundt, men som ellers i en årrække har gjort en forskel for det danske samfund, og som i praksis har været præcis lige så danske, som vi er.
Det er mennesker, som er integreret, og som bare gerne vil have det røde pas og føle sig som en del af fællesskabet, men som alligevel igen og igen har måttet høre politikere sige: Det er ikke helt sikkert, at I bliver danskere alligevel.
Derfor er det dejligt, at vi nu er nået til den dag, hvor vi en gang for alle kan sige, at der altså er et flertal for, at de her sager bliver godkendt.
Noget, der ligger mig på sinde, er ytringsfriheden.
Jeg havde egentlig ikke regnet med, da jeg blev valgt, at jeg skulle bruge meget tid på det her med ytringsfriheden, for det tænkte jeg var en selvfølge.
Men når jeg så kunne se meldinger i pressen, som at ytringsfriheden ikke gælder for alle, at vi bør screene folks holdninger med en holdningsscreeningsenhed, at vi bør kigge 2.500 menneskers holdninger igennem for at se, om der er noget, der stikker ud, og at vi endda skal kunne fratage folk statsborgerskabet på baggrund af holdninger, så var der et eller andet i mit unge hjerte – jeg læste engang George Orwells »1984« – der sagde: Okay, det her er vildt; vi er nødt til at sige et eller andet.
Jeg kan huske, at jeg i 8. klasse lavede et projekt om ytringsfrihed, og jeg syntes også, det var frygtelig svært at acceptere, at mennesker, som jeg ikke var enig med, folk, som jeg var virkelig uenig med, skulle være en del af det danske samfund.
Og jeg tænkte: Hvordan skal jeg gå op og præsentere det her for min lærer?
Så så jeg i Godaften Danmark min formand – det var dengang, Villy Søvndal var formand for partiet – deltage i en debat med Folketingets nuværende formand.
De havde taget noget med ind i fjernsynet, som de betragtede som danske værdier.
Villy Søvndal talte meget om fællesskab, lighed, velfærd, hospitaler og folkeskoler, og Folketingets formand havde nogle andre bud på, hvad der var danske værdier for hende.
Der begyndte det bare at gå op for mig, at man ikke kan sætte en formel på, hvad der er dansk, og at vi aldrig må indskrænke ytringsfriheden, i forhold til hvad danskhed skal være, for vi danskere er forskellige.
De danske værdier er forskellige, alt efter hvem man spørger, og helt sikkert også i den her sal.
For mig er en dansk værdi, der er helt afgørende, at der er tankefrihed, at der er ytringsfrihed, og at man sagtens kan være dansker, uanset hvilke holdninger man så måtte have, så længe man overholder den danske lov.
Man kan sagtens være loyal, overholde loven og stadig have en holdning til, at samfundets styreform skal være anderledes.
Men det kan være svært, for hold op, hvor kan jeg også være uenig med folk.
Jeg synes også, at det er uvidende tåber, der synes, at et kalifat vil være bedre i Danmark end det demokrati, vi har.
Sådan har vi forskellige holdninger, og det er for mig noget af det mest danske.
Derfor er det meget, meget bekymrende for SF og mig, når vi begynder at pille folk af lovforslaget på grund af holdninger, for vi ser det som en glidebane.
Derfor har vi været så meget imod den ageren.
Men tillykke til de mange mennesker, der nu alligevel får deres statsborgerskab.
I har ventet længe; I har gjort en kæmpe indsats, og I fortjener om nogen langt om længe at kunne kalde jer fuldbyrdede danske statsborgere.