runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pind (V), 2011-11-16:
Det glæder mig, at hr. Per Clausen har fundet mit indlæg så spændende.
Det er en stor ros fra hans side, det har ikke altid forholdt sig sådan.
I relation til spørgsmålet om oversendelse af sikkerhedsgodkendelser ved hr. Per Clausen udmærket godt, at det, der gang på gang er blevet stillet spørgsmål om fra oppositionens side, angår en klarhed over proceduren.
Det angår en klarhed over proceduren.
Men jeg bliver også nødt til at sige, at når der i den offentlige debat fremstår så alvorlige dokumenterede anklager, er det mærkværdigt, at det eneste svar fra regeringen er tavshed.
Det kan i sidste ende være ansvarspådragende.
Per Clausen (EL), 2011-11-16:
Det er bare for at være helt sikker på, hvor langt hr. Søren Pinds ønske om åbenhed går.
Jeg kan forstå, at når det kommer til stykket, har hr. Søren Pind ikke noget ønske om at se den nuværende erhvervsministers sikkerhedsgodkendelse.
Han vil gerne se en procedure for det.
Jeg kan forsikre hr. Søren Pind om, at hvis Venstre har et ønske om i dette Folketing at få et flertal for, at vi får adgang til at se de procedurer, så har han Enhedslistens fulde og hele støtte. Så det er bare om at komme i gang.
Søren Pind (V), 2011-11-16:
Nu skal hr. Per Clausen passe på.
Hr. Per Clausen har jo tidligere stået her i Folketinget og sagt, at hvis regeringens regeringsgrundlag kom til afstemning, ville Enhedslisten stemme imod, og som hr. Per Clausen ved, er oppositionen, i hvert fald Venstre, altid villige til at drøfte sådanne forhold med hr. Per Clausen.
Men der var jo ikke så meget handling bag ordene sidst.
Jeg skal være den sidste til at påstå, at mennesket er ufejlbarligt – absolut sidste.
Det ville også udløse moro i denne sal.
Men jeg vil sige en ting til fru Pernille Rosenkrantz-Theil.
Sagen er jo den, at der er intet omkring de forhold, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil beskriver i meget runde vendinger, der har givet anledning til nogen som helst mistanke om, at der bestod en sikkerhedsrisiko.
Der er intet, der har været holdt skjult i den sammenhæng, og det er jo det, der er interessant, nemlig at når det kommer til erhvervs- og vækstministeren, ændrer regeringen lige pludselig kurs i forhold til hele åbenhedsspørgsmålet.
Man ved ikke rigtig, om man vil gennemføre det, man har lovet vælgerne, og man kan ikke rigtig få statsministeren til at sige andet end: at i forhold til det hun ved, så ... Og der bliver ord jo lige pludselig vigtige.
Martin Geertsen (V), 2011-11-16:
Tak for det.
Nu sagde statsministeren jo i sin besvarelse her før, at der sådan set ikke er behov for at grave mere i den her sag.
Der er ikke behov for flere undersøgelser, og vi andre kan sådan set godt holde op med at stille flere spørgsmål til statsministeren om den her sag.
Det var, hvad statsministeren de facto sagde.
Jeg skal så bare spørge hr. Magnus Heunicke som repræsentant for det ledende regeringsparti: Kan hr. Magnus Heunicke så garantere, at vi ikke ser mere af den slags, vi har set i Jyllands-Posten i de forløbne 14 dage?
Kan hr. Magnus Heunicke garantere, at der ikke er mere at komme efter?
Kan hr. Magnus Heunicke garantere, at hele miseren, hele sagen om erhvervs- og vækstministeren hermed er lagt fuldstændig død, at der med andre ord ikke er grund til at undersøge mere?
Er der ikke mere at komme efter, vil jeg spørge hr. Magnus Heunicke.
Magnus Heunicke (S), 2011-11-16:
Jeg tror faktisk, det er et citat fra den tidligere statsminister, hr. Anders Fogh Rasmussen, det med, at der ikke er noget at komme efter.
Jeg ville aldrig begive mig ud i den slags udtalelser.
Jeg synes faktisk, det var en underlig måde at føre debat på.
Det, vi kan sige, er, at vi naturligvis har fuld tillid til vores minister på erhvervs- og vækstområdet, og jeg synes ærlig talt, det er lidt hyklerisk, at den nuværende opposition gang på gang sagde nej og nej til at lave undersøgelser af vigtige emner, som var dagsaktuelle, som f.eks. at vi sendte danske soldater i krig i Irak uden et ordentligt grundlag.
Det nægtede man at undersøge.
Det syntes man var spild af penge og i øvrigt også spild af tid, mens man åbenbart skal undersøge den her sag, hvor der intet nyt er kommet frem siden PET-kommissionens rapport.
Det synes jeg er hykleri.
Peter Skaarup (DF), 2011-11-16:
Jeg synes ikke rigtig, der blev svaret på det.
Jeg synes generelt, at regeringspartierne tager ufattelig let på den her sag.
Som hr. Søren Espersen var inde på i debatten for ikke så lang tid siden, er der jo det nye i sagen, at der sidder en regering med en minister fra Socialistisk Folkeparti, der nu har mulighed for at have en af de mest fremtrædende poster i det danske samfund, og som er i en position, hvor vi har mulighed for at spørge til, hvad den pågældende har gjort under den kolde krig.
Det er forskellen.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Magnus Heunicke om en bestemt ting, og det er, om erhvervs- og vækstministeren ville have begået noget strafbart, hvis han rent faktisk havde modtaget sorte penge fra Sovjetunionen.
Er det hr. Magnus Heunickes vurdering, at det ville have været strafbart, hvis han havde modtaget de her illegale midler på det tidspunkt, hvor det skete?
Magnus Heunicke (S), 2011-11-16:
Det er jo et fuldstændig hypotetisk spørgsmål.
Al den stund erhvervs- og vækstministeren har afvist at have modtaget den form for betaling personligt, er det et hypotetisk spørgsmål.
Jeg kunne da godt tænke mig at vide, hvad det er fra PET-kommissionen, oppositionen ikke stoler på.
Hvad er det, man synes ikke er i orden?
PET-kommissionen blev nedsat af Folketinget.
Den har arbejdet i årevis, og den har fremlagt et digert værk, som netop gennemlyser det her, og som man kunne se fuldstændig ord for ord bakker det op, som den pågældende minister selv har lagt frem i sit forfatterskab – selv har lagt frem – og sagt, at det var en af grundene til, at han mente, at han tog fejl, en af grundene til, at han nu er medlem af et andet parti.
Jeg synes, vi skal have ret til at blive klogere, og det synes jeg alle mennesker, ikke kun politikere, har ret til.
Har man begået nogle fejltagelser tidligere, har man ret til at blive klogere.
Holger K. Nielsen (SF), 2011-11-16:
Hr. Søren Espersen bliver ved med at sige, ligesom hr. Søren Pind også gjorde det, at erhvervs- og vækstministeren har benægtet, at DKP fik penge fra Sovjet.
Det har han overhovedet ikke.
Det er jo den præmis, som er fuldstændig forkert i forbindelse med den måde, som de borgerlige kører frem på i øjeblikket.
Det fremgår tindrende klart af udtalelser fra erhvervs- og vækstministeren dels til Ekstra Bladet omkring 1990, tror jeg det var, dels til Morten Things fremragende fremstilling i »Guldet fra Moskva«, hvor ministeren klart siger: Ja, man fik da penge.
Som den første kommunistleder i Norden indrømmede han, at man fik penge.
Det var der mange, der faktisk godt vidste i forvejen at de fik, men han indrømmede det.
Han sagde, at man ikke fik dem i kontanter, men man fik dem i forbindelse med overfaktureringer, når man fik trykkeopgaver.
Det er vel sådan set det, der så bliver forskellen, nemlig om erhvervsog vækstministeren har fået dem i kontanter, eller om man har fået dem på anden måde.
At det kan give anledning til så stort et postyr, må jeg sige
overrasker mig noget; det må jeg sige.
Men i hvert fald har han jo klart indrømmet, at man fik penge gennem de her overfaktureringer.
Søren Espersen (DF), 2011-11-16:
Jamen det her har ikke spor med overfaktureringer at gøre.
Det er heller ikke det, Jyllands-Posten skriver artikler om.
Det er klarlagt, det er fuldstændig klarlagt, og det har erhvervsministeren jo selv sagt ved gentagne lejligheder, at man gjorde det på den måde med de officielle penge, der kom ind til DKP i Dronningens Tværgade.
Der lavede man f.eks. trykkeopgaver for Sovjetunionen, og så fik man dem overfaktureret, så de betalte priser, der var 10-15 gange højere, end de ellers kunne fået det for.
Det var den legale måde så at sige, selv om det selvfølgelig var moralsk angribeligt, var det den legale metode, det var den måde, hvorpå man fik hvide penge ind i landet.
Men de sorte penge kom jo også.
Det er det, Jyllands-Posten historie drejer sig om, det står der om i dag.
Man søgte ligefrem om et kontant beløb på 150.000 amerikanske dollar.
Det er det, Jyllands-Postens historie handler om.
Og det er det, andre formænd har indrømmet, og som erhvervsministeren aldrig har indrømmet.
Holger K. Nielsen (SF), 2011-11-16:
Hvad andre formænd har indrømmet, ved jeg ikke noget om, og det fremgår heller ikke i dag, at man har søgt om sorte penge; det fremgår overhovedet ikke.
Der er en norsk forsker, som også er meget kompetent på det her område, og som siger, at det kan man ikke se af de dokumenter.
Man kan se, at der i SUKP's politbureau har været en behandling af de her sager, og det var standard.
Alle de vesteuropæiske kommunistpartier blev finansieret af SUKP.
Uanset om der har været tale om en konkret ansøgning eller noget andet, så var det same procedure as last year, for at bruge det udtryk.
Så det er jo derfor, at et af problemerne ved den måde, de borgerlige partier fører sig frem på, er, at det er så løsagtigt, som noget kan være.
Vil man virkelig være bekendt at køre det her stormløb på så løst et grundlag, så svagt et grundlag, som tilfældet faktisk er?
Søren Espersen (DF), 2011-11-16:
Prøv lige at høre, hvad det er, vi er i gang med lige nu.
Det er en diskussion om detaljer: Var det sorte penge?
Var det hvide penge?
Hvad var det for en form for pengeoverførsel, der fandt sted?
Alene det, at vi ikke har klarhed over det; alene det, at Jyllands-Posten bringer artikler om det hver dag med nye afsløringer; alene det, at vi her i parlamentet ikke kan blive enige om, hvad der er op, og hvad der er ned i den her historie, er jo netop årsagen til, at vi siger: Lad os så få det klarlagt.
Jeg tror, at regeringen – den nuværende regering – har langt bedre muligheder for at hente de ting fra præsidentarkivet i Moskva, end den tidligere regering havde, netop fordi russerne jo ikke er interesseret i at blande sig i dansk indenrigspolitik.
Hvis regeringen Thorning-Schmidt med erhvervsministeren i spidsen går til Moskva og spørger, om vi så kan få lov til at se, hvad der står, så får vi det.
Det er det eneste, vi beder om.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2011-11-16:
Klarhed, siger hr. Søren Espersen.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, når der nu skal graves i fortiden, om hr. Søren Espersen mener, at der så er forskel på, om vi skal grave, alt efter hvad det er for et rædselsregime, man har støttet.
Var det sorte penge, vi havde at gøre med her, eller hvad var det?
Mig bekendt har hr. Søren Espersen ikke på noget tidspunkt krævet, at det blev undersøgt, hvorvidt de penge var sorte eller ej.
Så jeg vil bare spørge hr. Søren Espersen: Gælder der sådan nogle dobbelte standarder i forhold til det med at grave i fortiden, alt efter hvilket rædselsregime man har støttet?
Søren Espersen (DF), 2011-11-16:
Jeg synes, man skal koncentrere sig om, hvorvidt tingene i den ene sag – den, der refereres til jævnligt, og som jeg synes er fuldstændig pinlig og latterlig at bringe frem, nemlig sagen om hr. Brian Mikkelsens rejse til Sydafrika – er fuldt belyst.
Var der en sikkerhedsrisiko i forhold til hr. Brian Mikkelsen, mens han var minister?
Det har jeg aldrig hørt nævnt.
Og jeg har heller aldrig nogen sinde hørt, at hr. Brian Mikkelsen har nægtet at svare på spørgsmål om sagen, sådan som det hele tiden sker i forhold til erhvervs- og vækstministeren i en langt, langt mere alvorlig sag, nemlig sagen om en konstant, kontant støtte fra et bestialsk regime, som var Danmark fjendtligt stemt i årevis.
Der er en verden til forskel.
Magnus Heunicke (S), 2011-11-16:
Den historie vedkender vi os.
Den historie er vi stolte af.
Sådan vil man kunne se os, også i alle årene fremover.
Det står vi vagt om, og det har vi altid gjort og vil vi altid gøre.
Martin Geertsen (V), 2011-11-16:
Jo, men her siger hr. Magnus Heunicke jo altså i virkeligheden, at der er en vis risiko for, at der er mere at komme efter, i hvert fald ville hr. Magnus Heunicke ikke tage den tidligere statsminister, Anders Fogh Rasmussens, ord i sin mund om, at der ikke var mere at komme efter, og derfor vil jeg godt spørge hr. Magnus Heunicke: Hvis der er en vis risiko for, at der er mere at komme efter, hvorfor så ikke få undersøgt sagen til bunds her og nu, således at det ikke skal være Morten Pihl fra Jyllands-Posten, som skal blive ved med at grave historier frem om erhvervs- og vækstministerens fortid?
Hvorfor ikke få det afklaret her og nu?
Det må da også være stærkt generende for det ledende regeringsparti, Socialdemokraterne, at man den ene dag efter den anden skal se Jyllands-Posten grave historier frem om en fremtrædende minister i den socialdemokratisk ledede regering.
Ville det ikke være rart, også for regeringen selv, at få afklaret den her sag en gang for alle?
Magnus Heunicke (S), 2011-11-16:
Jeg takker for omsorgen fra hr. Martin Geertsens side.
Men jeg må også lige sige, at jeg godt vil frabede mig, at man, selv om debatten er spændende, konkluderer på det, jeg siger, for det var ikke en rigtig konklusion, der her blev draget af det, jeg sagde.
Jeg har naturligvis ikke noget ønske om at blande mig i, hvad Jyllands-Posten finder frem og skriver i deres aviser, men det, jeg bare kan sige, er, at jeg har læst deres artikler, og jeg må sige: Der er intet nyt.
Og hvorfor er der ikke det?
Fordi det er velbeskrevet af PET-kommissionen, som Folketinget selv har nedsat, og derudover må man sige, at det også er blevet beskrevet lang tid før af hovedpersonen selv, nemlig vores erhvervs- og vækstminister, i hans eget forfatterskab, og det er jo det, jeg forholder mig til.
Søren Espersen (DF), 2011-11-16:
Jeg synes, hr. Magnus Heunicke ligesom misforstår det, når han i sin tale siger, at erhvervsministeren jo har lagt afstand til sin fortid, for det er slet ikke det, det her drejer sig om.
Vi ved godt, at han er sprunget ud som en jublende glad demokrat, og det har vi alle sammen grædt glædestårer over er sket, så det har ikke noget med det at gøre.
Det er tvivlen om, hvad der skete med pengene, der er det eneste afgørende punkt, og det er også et punkt, der er til at komme over og måske få undersøgt.
Hr. Magnus Heunicke sagde, at der ikke var nye oplysninger.
Jeg vil dog sige, at der er kommet én ny oplysning, nemlig i dag i Jyllands-Posten, der siger, at DKP faktisk aktivt søgte om sorte penge i den tid, hvor erhvervsministeren var formand, og sådan vil der givetvis komme mere.
Ville det ikke være rart at få den tvivl bortvejret?
Jeg tror, statsministeren vil have gode muligheder for at henvende sig til russerne, der nu er vores allerbedste venner, Putin er helt vild med Danmark og vil sikkert gøre alt, hvad der står i hans magt, for at få opklaret det her problem, som nager den danske befolkning, og som en af Danmarks mest seriøse aviser næsten dagligt kører afsløringer på.
Lad os nu få det undersøgt.
Jeg kender ingen, der i sin tid var mere vild med undersøgelser end hr. Magnus Heunicke, så det var lige noget for ham.
Magnus Heunicke (S), 2011-11-16:
Det er jo ikke nogen ny sag, som jeg nævnte til at starte med, for det er velkendt, at DKP fik støtte af Sovjetregimet.
Det er jo velkendt.
: Sådan var det.
Så vil jeg da gerne, hvis det pludselig er blevet relevant at lave en undersøgelse og henvende sig til Rusland og spørge, om vi ikke kan undersøge det, spørge: Hvordan kan det så være, at Dansk Folkeparti pludselig, efter at have siddet i opposition i 6 uger, synes, at det da var relevant?
Er det en ny oplysning, at der har været denne form for støtte?
For så må jeg da bare sige, at jeg synes, at man skal give sig til at læse nogle historiebøger.
For det er ikke nogen ny oplysning.
Søren Espersen (DF), 2011-11-16:
Den her historie er jo i virkeligheden kun relevant for vores situation her, fordi Ole Sohn nu er blevet erhvervs- og vækstminister.
Ellers havde vi ikke siddet her.
Det er det, der er afgørende.
Jeg må sige, at selv om hr. Magnus Heunicke siger, at alt, hvad der er sket, er fuldt oplyst, så er det ikke tilfældet.
Vi ved jo hundrede procent sikkert – det har vi fra Sovjet selv eller fra arkiverne selv – at der blev udbetalt sorte penge, også i den periode, hvor Ole Sohn var formand.
Tror hr. Magnus Heunicke, at hr. Ole Sohn som formand for DKP ville have været uvidende om det?
Magnus Heunicke (S), 2011-11-16:
Naturligvis har jeg fuld tillid til erhvervs- og vækstministeren, og jeg er simpelt hen ikke ekspert nok til at gå ind i de interne forhold i DKP.
Der var jo fløjkampe i det parti, og det tror jeg at mange partier kan nikke genkendende til, og dengang gik fløjkampene på, om man var sovjetvenlig eller ikke var det.
Så derfor er der masser af historikere, som netop har gravet i det og sagt, at det faktisk giver rigtig god mening, at der var nogle, der var tættere knyttet til Sovjet end andre.
Men jeg er ikke ekspert i DKP's indre forhold.
Det er der faktisk historikere der er, og de har jo også dokumenteret den her ting og har været nede i forskellige arkiver og læst PET-kommissionens rapport og andet.
Søren Pind (V), 2011-11-16:
Kan hr. Magnus Heunicke venligst oplyse mig om, hvor han har set erhvervsministeren sige, at han har modtaget penge fra Sovjetunionen?
Magnus Heunicke (S), 2011-11-16:
Den sidste del af spørgsmålet var noget med, om jeg kunne oplyse, hvor jeg har set det.
Det har jeg slet ikke nævnt på den her talerstol, og derfor har jeg ikke set det.
Han personligt har ikke modtaget de konvolutter eller kuverter fra Sovjetunionen.
Det er det, som han har sagt, og det har jeg fuld tillid til, og sådan må det være.
Søren Pind (V), 2011-11-16:
Så hvad er hr. Magnus Heunickes svar til alle dem, der dokumenterbart har sagt noget andet end det, erhvervs- og vækstministeren siger?
Det drejer sig om det dokument, der i dag optræder i Jyllands-Posten, hvoraf det fremgår, at DKP dengang anmodede om støtte fra Sovjetunionen, og det drejer sig om den tidligere KGB-chef, der sagde, han har givet penge til erhvervs- og vækstministeren etc.
Hvad er svaret til alle de kilder, der efterhånden er fremkommet i den her sammenhæng?
Magnus Heunicke (S), 2011-11-16:
Jeg havde egentlig også regnet med, at hr. Søren Pind var det.
Nu får vi så at vide, at den tidligere KGB-chef har sagt nu, kan vi forstå, at han har givet penge til erhvervs- og vækstministeren.
Det er jo ikke det, der er tilfældet.
Faktisk har den her 86-årige mand sagt, at han ikke engang kan huske, hvordan erhvervs- og vækstministeren så ud.
Der er vel trods alt et stykke vej fra at sige, at man ikke engang kan huske, man har mødt manden, eller hvordan han så ud dengang, til det, der nu bliver fremlagt af Venstre som værende sandheden.
Jeg tror, det er meget, meget vigtigt at sige, at de mennesker, der nu bliver fremdraget som sandhedsvidner, faktisk har sagt noget helt andet end det, som nu bliver præsenteret.
Det er helt afgørende, at vi holder os til fakta, for ellers tror jeg, vi kan komme ud i en situation, hvor vi beskylder hinanden for ting, som ikke kun er urimelige, men også usande.
Peter Skaarup (DF), 2011-11-16:
Jeg synes, at når man hører det, som Socialdemokraternes ordfører siger her i salen i dag, virker det, som om der bliver taget meget let på det.
Det lyder, som om det er blevet diskuteret masser af gange; det behøver vi ikke at diskutere, og det er ligegyldigt.
Men lad os lige prøve at spole tilbage et øjeblik og se på, hvad det rent faktisk var, der skete under den kolde krig.
Der skete jo det, at den frihed og det demokrati, vi har i dag i Danmark, og som vi alle sammen i Folketinget er glade for, var på spil.
Der skulle ikke ret meget mere til, før magtbalancen tippede til fordel for Warszawapagten, til fordel for en pagt, som havde landgangsfartøjer ikke ret langt fra danske kyster, og som havde planer om at angribe Danmark.
Dertil kommer, at der dengang altså var et menneske, som i dag er minister i Danmark, der var på den forkerte side.
Skal vi ikke lige huske på det, vil jeg spørge hr. Magnus Heunicke, når vi debatterer i dag?
Ellen Trane Nørby (V), 2011-11-16:
Det, som ministeren betegner som pengetanke, er så 60.000 familieejede virksomheder i Danmark.
Nogle af de små og mellemstore og for nogles vedkommende også store virksomheder, som skaber arbejdspladser hver dag i det danske samfund, betegner ministeren som pengetanke, som det sådan set er ligegyldigt hvordan man skaber rammevilkår for.
Det synes jeg er enormt ærgerligt.
Jeg synes også, at det er enormt arrogant af ministeren, at ministeren ikke forholder sig til, f.eks. hvad ekspert i generationsskifter og partner hos rådgivningsfirmaet Deloitte, Freddi Nielsen, siger, for han siger jo netop: »Det her lammer store dele af Dansk Erhvervsliv, der i forvejen er i en meget svær tid.
Reglerne er en katastrofe.
De fleste familieejede virksomheder trækker så få penge som muligt ud af selskabet for at kunne overleve på længere sigt, og nu skal de betale det hele i skat.«
Med det her specifikke forslag forringer man vilkårene for de 60.000 familieejede virksomheder, vi har i Danmark, som er en del af grundlaget for, at vi skaber arbejdspladser rundt i hele landet.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-11-16:
Så kunne et tilsvarende argument vel være anvendt om den tidligere regerings udhuling af reglerne, nemlig at det snarere var symbolpolitik.
Men lad nu det ligge.
Jeg synes, at regeringens forslag er rigtigt og godt, bl.a. fordi vi gerne vil sætte passive penge i arbejde.
Jeg vil gerne understrege, at det lidt dystre billede, som spørgeren maler, nemlig at det ikke længere er muligt at foretage generationsskifte, ikke er sandt.
Det er fortsat muligt at gennemføre et generationsskifte i virksomheder med udskydelse af skat, så længe der er tale om virksomheder med overvejende reel erhvervsaktivitet.
Det her forslag vedrører pengetanke og vil forhåbentlig have den effekt, at det tilskynder til, at passive penge kommer i arbejde.
Det synes regeringen er fornuftigt, og det vil naturligvis også bidrage til vækst og beskæftigelse, samtidig med at der er en vis ret og rimelighed i forslaget.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-16:
Det er jo rigtigt, at der er usikkerhed, men vi har altså udpeget de økonomiske vismænd som nogle af rigets fremmeste økonomer til at rådgive regeringen og offentligheden om økonomiske forhold.
Og de siger: Til trods for den her usikkerhed er vores bedste bud, at vi vil få flere penge i statskassen ved at sænke marginalskatten for de højstlønnede, fordi det vil motivere dem til at yde den ekstra indsats, som skaber ekstra dynamik i økonomien, og dermed kommer der flere penge i statskassen.
Så det, der sker lige nu, er jo, at skatteministeren og regeringen lader usikkerheden komme statskassen til skade.
Man siger: Fordi der er usikkerhed, foretrækker vi den usikkerhed, der er forbundet med at have en høj skat, og så måske gå glip af pengene.
Det gør man, selv om den økonomiske ekspertise siger, at der er større sikkerhed for, at man faktisk får flere penge i statskassen ved at sænke skatten.
Ministerens parti taler meget om, hvad man vil gøre af gode ting for alle mulige samfundsgrupper med penge i statskassen.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-11-16:
Jeg tror ikke, det kommer bag på spørgeren, at den her regering er meget optaget af økonomisk ansvarlighed, og derfor har vi ikke planer om at gennemføre en politik, som vi i de sidste 10 år har set var forkert – en politik, der gik ud på at gennemføre ufinansierede skattelettelser.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-16:
Nu har ministeren nævnt den sociale balance et par gange her i denne spørgerunde, og det giver mig anledning til at spørge, om det for ministeren er vigtigere, at de rige ikke har for meget, således at man kan opretholde den sociale balance, end at der er økonomisk fremgang i det her samfund og der sågar kommer flere penge i statskassen, som ministeren så kan fordele til de svage, hvis ministeren ønsker det.
Er den lige fordeling af elendigheden vigtigere for ministeren end den ulige fordeling af goderne?