Karen Ellemann (V), 2009-05-13:
Jeg vil starte med at sige tak for forespørgslen, for den giver mig jo netop mulighed for at fortælle om de udsatte boligområders positive udvikling og for at præsentere de mange initiativer, som regeringen har iværksat for at modvirke ghettodannelsen i de almene boligområder.
Dermed siger jeg jo også, at præmissen for debatten er helt forkert.
Regeringen er meget optaget af udviklingen i de udsatte områder, og vi har igennem hele perioden haft en stærk og sammenhængende linje, en linje, som er understøttet af en samlet strategi mod ghettoisering, et historisk omfattende udvalgsarbejde om den almene boligsektor, en række omfattende regeringsudspil og -initiativer og ikke mindst de fire boligaftaler, som alle har haft fokus på de udsatte boligområder.
Den seneste boligaftale mellem regeringen, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre er nu fremsat som lovforslag.
Regeringens initiativer virker, og det er også nødvendigt, at de gør det.
Boligområder, hvor store grupper af beboere er uden kontakt til arbejdsmarkedet, skaber ikke muligheder, tværtimod, det skaber social udstødelse, medvirker til den negative sociale arv, og gør det sværere for beboere at få fodfæste på arbejdsmarkedet.
Her skal vi også tænke på de mange børn, som bor i områderne.
Derfor sætter vi massivt ind for at bekæmpe ghettodannelse.
Heldigvis er udviklingen positiv; endnu flere end forventet er bragt ud af isolation og ind på arbejdsmarkedet.
I de 24 mest udsatte boligområder er andelen af beboere, der er uden arbejdsmarkedstilknytning, faldet med 7 procentpoint fra 2003 til 2007.
Det er bl.a. et udtryk for regeringens sikre linje.
Regeringen fremlagde i 2004 en strategi mod ghettoisering.
Strategien er opdelt i tre led: For det første skal der gennemføres en akut og massiv social og forebyggende indsats i de udsatte boligområder, for det andet skal der indføres redskaber, som på lidt længere sigt kan afhjælpe problemerne, og endelig for det tredje skal udviklingen af nye ghettoområder forebygges.
Regeringen sikrede ved en aftale med Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti, at der til den akutte indsats i Landsbyggefonden blev afsat 2,2 mia. kr. til den sociale og forebyggende indsats.
Bevillingen løber fra 2006 og frem til 2010, og mange af midlerne er i dag ude at arbejde i boligområderne.
Ligeledes ved en aftale med Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti sikrede regeringen, at investeringsrammen i Landsbyggefonden til renoverings- og moderniseringsopgaver i den almene boligsektor er hævet massivt, så der i dag kan investeres 2,4 mia. kr. pr. år frem til 2012.
I alt er den samlede ramme på over 20 mia. kr. I forhold til nye redskaber til bekæmpelse af ghettodannelsen på lidt længere sigt fulgte regeringen op med en række nye redskaber.
Lad mig bare nævne kombineret udlejning, muligheden for offensivt at anvende salg af boliger i udsatte boligområder, forbedrede muligheder for nedrivning af boliger i ganske særlige tilfælde, flyttehjælp, forbedrede muligheder for at etablere erhverv i områderne.
Til at sikre den lidt mere langsigtede bekæmpelse af årsagerne til ghettodannelsen nedsatte regeringen en programbestyrelse, som ved udgangen af 2008 fremlagde en rapport med en række anbefalinger til boligorganisationer, kommuner og regeringen.
En række af disse anbefalinger har regeringen fulgt op på i den omfattende boligaftale, som her i foråret er indgået med Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti.
Aftalen er udmøntet i et lovforslag, som vi førstebehandlede for et par uger siden.
Med lovforslaget indfører vi igen nye redskaber, som skaber endnu bedre muligheder for, at kommuner og boligorganisationer lokalt kan bekæmpe ghettodannelse.
Som støtte til den lokale indsats har regeringen etableret det uafhængige boligsociale udviklingscenter, som skal sikre øget viden om bekæmpelse af ghettodannelse.
Ansvaret og æren for den positive udvikling tilkommer ikke regeringen alene, kommuner og boligorganisationer har også et stort ansvar for og stor ære af resultaterne.
Det er et fælles ansvar.
De gunstige økonomiske konjunkturer, som har hersket frem til 2008, har også bidraget til udviklingen.
Vi skal selvfølgelig være på vagt for, hvordan den økonomiske tilbagegang, vi oplever i øjeblikket, påvirker de udsatte boligområder, men tilbage står altså, at kurverne er knækket; der er blevet færre udsatte boligområder i de senere år, og beskæftigelsen i de udsatte boligområder er blevet forbedret.
Alt i alt vil jeg bare nøjes med at takke forespørgerne for muligheden for at kunne redegøre for resultaterne af regeringens linje, også selv om grundlaget og præmisserne for forespørgselsdebatten ligger noget langt fra virkeligheden.
Men jo mere misforstået præmisserne er, desto mere er der behov for en god debat om det, og den vil jeg se frem til.