runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Andersen (V), 2010-05-20:
Vi kan jo i Venstre ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag af alle de grunde, som justitsministeren netop så detaljeret har redegjort for.
Men det ændrer ikke ved, at jeg i og for sig meget gerne vil anerkende de intentioner, der ligger bag forslaget fra Dansk Folkeparti.
Jeg deler den bekymring, som Dansk Folkeparti med dette forslag giver udtryk for.
Vi synes bestemt heller ikke, at det er nogen rar tanke, at mennesker, der bor her i landet, eller virksomheder, der har hjemme her, skal kunne retsforfølges for ytringer, der er fremsat her, i et andet land.
Vi er grundlæggende bekymrede over den her sag, men vi må også erkende, at det jo ikke er noget, som vi alene kan løse her i landet.
Vi er med i EU.
Vi har underskrevet forskellige konventioner, som ministeren netop har redegjort for, og dem er vi forpligtet af.
Det er vi i Venstre tilfredse med at vi er, for det tjener os på anden måde til gavn.
Men det er godt, at den danske justitsminister så resolut har grebet ind i den her sag, da den opstod, og jeg har stor respekt for, at justitsministeren hurtigt skrev til Europa-Kommissionen og bad dem om at overveje et EU-initiativ, og ligeledes at den danske justitsminister har rettet henvendelse til sin britiske kollega, som oven i købet efterfølgende har kvitteret ved at erkende, at der er en problemstilling, og at man ville tage initiativer i den britiske lovgivning til at imødegå den her principielle problemstilling, som vi er lige så bekymrede over som Dansk Folkeparti.
Lise von Seelen (S), 2010-05-20:
Vi Socialdemokrater er meget optagede af, at vilkårene for ytringsfrihed er de allerallerbedst mulige.
Det er vigtigt for vores samfund, at vi holder fast i det.
Beslutningsforslaget her er udtryk for et ønske om at lovgive for at forhindre, at mennesker, der udtaler sig her hos os, kan retsforfølges i et andet land, og det er jo direkte adresseret til injurielovgivningen i England, hvor deres lovgivning åbner op for, at de kan retsforfølge personer, der udtaler sig i et andet land.
Jeg noterede mig, at ministeren nævnte i sin tale, at det var uacceptabelt.
Det er vi helt enige i.
Og derfor skal forslaget her bestemt anerkendes, for det er godt, det bliver bragt op.
At man i England kan retsforfølge folk, der udtaler sig, eller virksomheder, der virker i et andet land, er naturligvis en vanskelighed ikke kun for os som danskere, men i det hele taget.
Derfor er vi meget tilfredse med den tilgang, ministeren har til det, nemlig at det her skal løses på europæisk plan, og at det skal løses sådan, at vi ikke ser, at hvert enkelt land skal til at lave modlovgivninger, for det kunne resultere i, at vi, hvis vi måske løste ét problem, så fik fem andre, hvilket jeg også synes ministeren gjorde grundigt rede for.
Derfor anser vi det for en god løsning, og vi er tilfredse med, at ministeren allerede har kontaktet sin kollega i England.
Den nye justitsminister skal selvfølgelig lige have lejlighed til at sætte sig i stolen, men vores forventning er også, at ministeren har tempo på, at det altså bliver til noget, at det ikke kommer hen at ligge og samle støv på en hylde, og vores forventning er også, at ministeren vil orientere os i Retsudvalget om, hvordan det går, og hvor vi er henne med snakkene omkring det her spørgsmål.
Vi synes faktisk også, tiden er velvalgt af en anden grund, og at den model med, at vi får en fælles løsning, er den rigtige, for den måde, vi kommunikerer på i dag, kan jo også langt hen ad vejen gøre det meget, meget vanskeligere at stadfæste, hvor udtalelser kommer fra, altså, de vil jo flyde meget mere, og derfor er det den rigtige løsning, der bliver peget på her.
Vi skal ikke isolere os på det her, hverken i Europa eller over for nogen andre.
Derfor vil Socialdemokraterne også gerne kvittere for forslaget og er tilfredse med, at vi bestræber os på at få en fælles løsning.
Det vil være det allerallerbedste, vi kan gøre for ytringsfriheden.
Så det er vi godt tilpas med.
Anne Baastrup (SF), 2010-05-20:
Fru Pia Adelsteen skal have ros for at sætte den her dagsorden.
Det er rigtig, rigtig godt, at vi får lejlighed til dels at skubbe lidt til justitsministeren, således at han kan komme i sving, men også at vi hele tiden holder blikket rettet mod, at den udvikling, som vi jo kunne se med de britiske domme, skal standses.
Så den her ros skal fru Pia Adelsteen have, og så skal ministeren også have ros for, at han er så omhyggelig – eller ministeriet skal have ros for, at de er så omhyggelige – med at gøre det her på den rigtige måde.
For jeg tror rent faktisk, at det er den eneste vej frem.
Internettet bevæger sig rundt, over os eller ved siden af os, eller hvor det nu er.
Og vi vil jo hele tiden komme i de der situationer, så vi bliver nødt til at bruge EU til at få løst det her problem. Så ros til Dansk Folkeparti, vi stemmer ikke for det, men vi siger, at det er o.k. at komme med det – og så ros til ministeren.
Johs. Poulsen (RV), 2010-05-20:
Heller ikke fra Det Radikale Venstre skal der lyde nogen utak til Dansk Folkeparti for at rejse den her problemstilling.
Vi synes, det er udmærket, at man har fremsat et beslutningsforslag, som giver anledning til, at vi får belyst området på en meget mere grundig måde, end det ellers kunne være tilfældet i debatten.
Så vi er absolut positive over for, at det er sket.
Vi er også glade for, at justitsministeren i sin indledning faktisk meget grundigt gennemgik, dels hvad der er den herskende retstilstand, og dermed hvilke reaktionsmuligheder der er, og hvad det i givet fald betyder at gå den ene eller den anden vej, dels hvilke initiativer der er taget fra justitsministerens side både i forhold til den tidligere engelske kollega og i forhold til EU.
Vi må håbe, at den tilgang, som ministeren har valgt, rent faktisk også giver sig udslag i et resultat, som også set med danske øjne kan være tilfredsstillende.
Så det er vi positive over for, og vi er som sagt tilfredse med, at debatten er rejst, og er i øvrigt tilfredse med den redegørelse, som justitsministeren har givet, og vil også følge den anbefaling, som justitsministeren gav i forhold til både beslutningsforslaget og proceduren.
Da den radikale ordfører, fru Lone Dybkjær, ikke kan være til stede, fremlægger jeg vores synspunkter på hendes vegne.
Forslaget har et sympatisk formål – og det har flere andre ordførere jo også allerede været inde på, det er der stort set enighed om – nemlig at sikre, at alle løsladte få udarbejdet en handlingsplan, der skal sikre, at de får et ordentligt fodfæste i det frie liv igen uden tilbagefald til kriminalitet, at de altså ikke løslades direkte til gaden.
Vi synes, det er fornuftigt, at der er fokus på den fase, og der er ingen tvivl om, at det vil kunne have en positiv effekt.
Formålet er vi altså enige i …
Tom Behnke (KF), 2010-05-20:
For det første har vi ikke ændret indstilling, og ligegyldigt hvor mange gange man siger det, er det ikke rigtigt.
Vi har ikke ændret indstilling.
Vi har hele tiden været af den klare overbevisning, at når det handler om bekæmpelse af kriminalitet, skal man gå på to ben.
Det ene er selvfølgelig, at man skal være hård og konsekvent i forhold til at sanktionere dem, der overtræder lovgivningen.
Det har hele tiden været en prioritet.
Det er også derfor, at den her regering på konservativ opfordring har sørget for at gennemføre en behandlingsgaranti i Kriminalforsorgens institutioner til dem, der er afhængige af stoffer eller alkohol.
Det er netop for at gøre en indsats.
Der gøres i dag rigtig, rigtig meget.
Specielt koblingen mellem det at sidde i Kriminalforsorgens institutioner og at komme ud, hvor det er kommunerne, der skal tage over, skal være væsentlig bedre.
Frank Aaen (EL), 2010-05-20:
Jeg synes da, at man skal være meget påpasselig med at bestemme, hvad de må beslutte i en forening, som medlemmerne frivilligt har meldt sig ind i.
Jeg synes, man skal være meget påpasselig med at bestemme, at jeg ikke må blive stemt ned på A.P. Møllers generalforsamlinger.
Men det ville være lidt voldsomt, det indrømmer jeg.
Jeg tror, man skal sige, at der skal være åbenhed, så man ved, hvad der sker, og det skal være sådan, at tingene bliver besluttet på en ordentlig måde.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-20:
Men når man så hører den debat, vi har haft i dag, om mælk og yoghurt og A.P. Møller, så er der jo også der en generalforsamling, som vedtager nogle ting.
De vælger en bestyrelse.
De, der har flertallet, bestemmer bestyrelsens sammensætning osv.
Der blev det brugt som argument her i dag, helt omvendt, at det jo ikke var rimeligt, at der skulle lægges 3 øre på en liter mælk og sådan nogle mærkelige ting, som jeg ligesom kunne forstå.
Synes hr. Frank Aaen ikke, det kunne være rimeligt, at man så sidestillede alle.
Frank Aaen (EL), 2010-05-20:
Jamen jeg vil ikke blande mig i, hvad man vedtager i en forening.
Det kan også være i alle mulige andre foreninger.
Det er jo ikke kun fagforeninger, der vedtager at give penge til bestemte partier.
Det gør man også i Dansk Rederiforening.
Men der vedtages det jo et eller andet sted i en bestyrelse, at man vil give støtte til Dansk Folkeparti.
Det tror jeg ikke der er nogen rederier der så får lov at undslippe.
Derfor skal man lade foreningerne bestemme på den måde, de nu bestemmer ting på.
Men der skal være åbenhed om det, så man kan fravælge, hvis ikke man vil være med, altså melde sig ud af Rederiforeningen.
Så må jeg lige sige til sidst, at jeg ikke har brugt det argument med de 3 øre på en liter mælk.
Det ville også være lidt besværligt at få 3 øre udbetalt, ikke, og det er vist beløbet, som jeg husker det.
Men det skal være sådan, at jeg kan lade være med at gå ind i Netto, fordi jeg ikke vil støtte Dansk Folkeparti.
Karen Hækkerup (S), 2010-05-20:
Det lyder, som om vi er meget enige.
Og jeg er glad for den positive modtagelse, som ministeren giver forslaget.
Jeg er glad for, at man har sat nogle initiativer i gang, og at regeringen har sat fokus på det her, for det har vi godt nok manglet i rigtig mange år.
»Projekt God Løsladelse« fra 2009, som ministeren også nævner, konkluderer, at koordineringen mellem Kriminalforsorgen og kommunerne i mange tilfælde er rigtig dårlig, så der er grund til at lave det om.
Jeg vil gerne spørge, om ministeren synes, at man skal lave handleplaner for alle indsatte, eller om ministeren fortsat vil have, at der er nogle grupper, der er undtaget.
Vil ministeren også være med til at se på det?
Lars Barfoed (KF), 2010-05-20:
Der er jo ikke grænser for, hvad jeg vil være med til at se på, når fru Karen Hækkerup beder mig om det.
Men jeg vil være noget betænkelig ved på forhånd at sige, at det skal gælde alle løsladte, for jeg tror, at det vil være for absolut.
Det gør man også.
Men det er jo en væsentlig gruppe, som man i forvejen har forpligtelser over for.
Men tager man alle med, så tror jeg, at man kan komme ud i nogle situationer, hvor man etablerer handleplaner, aktiviteter og indsatser, uden at der egentlig er et behov for det.
Så jeg tror, at det, der står tilbage, er, at der nok må være en konkret vurdering af, om den enkelte også har behov for det.
Det er der nok nogle der ikke har.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-20:
Og der er dem, der møder op, og det hele er besluttet på forhånd, fordi aktiemajoritetsindehaverne har besluttet, hvad der skal stemmes til de forskellige punkter på en generalforsamling.
Derfor er det jo lidt underligt, at man så skal opleve hr. Frank Aaen stå her og nu bruge det som argument for at holde på kroner og øre inde i fagbevægelsen, i forbindelse med at man skal vedtage det her på en generalforsamling, frem for at lade medlemmerne selv vælge, hvad deres penge skal bruges til.
Det er jo sund fornuft.
Jeg har selv været medlem af SiD, hvor jeg blev nægtet 5.000 kr. Men min kollega fik beløbet, fordi han var socialdemokrat.
Lars Barfoed (KF), 2010-05-20:
Jeg tør ikke på stående fod sige, hvordan det præcis bliver alle steder.
Det er muligt, at jeg lidt mere detaljeret kan vende tilbage til det i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Men det er jo ikke sådan, at alle aftalerne er indgået, og der vil være muligheder for individuelle elementer i de aftaler, der bliver indgået med de enkelte kommuner.
Kim Andersen (V), 2010-05-20:
Jeg synes grundlæggende, at det er et meget sympatisk beslutningsforslag, vi her har til behandling.
Vi skal gøre maksimalt, hvad vi kan, for at personer, der har været fængslet, kan komme ud og igen komme i gang med en fornuftig tilværelse på den rigtige side af loven, det være sig med job eller uddannelse.
Det er jo også sådan, at Kriminalforsorgen allerede i dag efter de gældende regler har pligt til at udarbejde handleplaner.
Vi har lige fået en meget seriøs og detaljeret redegørelse af justitsministeren om regeringens syn på problematikken, hvor der er redegjort for alle de initiativer, der er taget, og for det, der også fremadrettet vil blive gjort.
Og jeg tror, at vi må sige, at vi grundlæggende – det kan vi allerede høre nu – her i Folketinget har en meget positiv tilgang til den problemstilling, som beslutningsforslaget vedrører.
Det synes jeg at vi sammen skal være glade for og stå fast ved.
Der er ingen grund til at politisere om denne vigtige sag, så jeg skal bare på Venstres vegne tilkendegive, at vi er glade for intentionerne i forslaget.
Vi kan formelt set ikke støtte det, men vi synes, at regeringen er godt i gang, hvilket justitsministerens redegørelse også er udtryk for.
Pia Adelsteen (DF), 2010-05-20:
I Dansk Folkeparti er vi af den opfattelse, at Servicestyrelsens »Køreplan for god løsladelse« indeholder rigtig mange gode initiativer, hvoraf en del af dem ligger på linje med ideerne i beslutningsforslaget.
Der er således allerede i dag et krav om, at der skal laves handleplaner for den dømte, hvis straffen er mere end 4 måneder, og der skal udarbejdes en plan for tiden efter løsladelsen for bl.a. unge under 18 år og for indsatte, der ikke har bopæl, ikke har arbejde eller har misbrugsproblemer.
Det ligger jo meget godt i tråd med beslutningsforslaget.
Kriminalforsorgen har også taget initiativ til generelle samarbejdsaftaler med kommuner og intensivering af indsatsen, og ambitionen er at få en aftale med alle 98 kommuner.
Samtidig vil regeringen – som ministeren nævnte – igangsætte en undersøgelse af indsatsen for at se, om der er brug for en omprioritering.
Jeg mener, det er positivt, at man ser på, hvad der virker, og hvad der ikke virker, eller at man ser på de erfaringer, der er gjort, før der laves nye regler.
Så vil jeg til sidst sige, at jeg sad og lurede lidt, da jeg læste forslaget, for jeg synes, det er lidt bemærkelsesværdigt, at Socialdemokratiet foreslår, at kommunerne skal straffes økonomisk, hvis ikke de har dokumentation for opfølgning af en udarbejdet handleplan.
Normalt plejer vi jo ellers at høre fra Socialdemokraterne, at der skal være tillid og afbureakratisering, så det var en af de ting, jeg studsede over.
Vi kan ikke støtte forslaget.
Tom Behnke (KF), 2010-05-20:
Vi er fra konservativ side meget enige i de overordnede linjer i beslutningsforslaget her.
Vi er enige i, at vi kan gøre endnu mere for indsatte, så vi sikrer, at der kommer bedre mennesker ud af fængslerne, end vi putter ind i fængslerne.
Nu er det jo ikke sådan, at der slet ikke sker noget i dag.
Tværtimod gør man faktisk allerede i dag temmelig meget.
Bl.a. har regeringen gennemført en behandlingsgaranti for stofafhængige, som kommer i fængsel, så de kan blive gjort fri af deres afhængighed af narkotika.
Vi har også sørget for at sikre, at der er en kobling ud til kommunerne, når de bliver løsladt.
Men lige præcis når det gælder løsladelsen, er det, som om det ikke helt hænger sammen.
Der bør være mere hånd i hanke med, at den indsats, der er påbegyndt i Kriminalforsorgens institutioner, bliver fulgt op, når man bliver løsladt, og der er der nok nogle behov for forbedringer.
Som justitsministeren var inde på i sin meget omfattende indledning som svar på beslutningsforslaget her, som jeg fuldt ud kan tilslutte mig, er regeringen allerede i fuld gang.
Det er jo det, man skal bruge tiden på.
Og så fortsætter man med at sige: » – og fri for stoffer og alkoholmisbrug, hvis det også har været et problem.
I forbindelse med overgangen fra fængsel til frihed skal kriminalforsorgen og de sociale myndigheder sikre en tæt og konsekvent opfølgende indsats.
Der skal gøres mest muligt for at sikre en meningsfuld tilværelse efter løsladelse – fx ved at have et arbejde, en uddannelse og en bolig klar.« Det vil sige, at det ikke er noget, man skal i gang med, når den pågældende bliver løsladt.
Det er noget, der skal være klar.
For de fleste indsattes vedkommende ved man jo godt, hvornår man bliver løsladt, og så kan man lige så godt bruge tiden aktivt til at finde sig en bolig, finde sig et job eller uddannelse, selvfølgelig med den hjælp, der er nødvendig.
Jeg tror, det er meget vigtigt, at man bruger tiden aktivt på de her ting, og at der i forhold til de indsatte, der sidder og skal afsone en dom, kort eller lang, er en fælles forståelse af, at det kun er midlertidigt, de sidder der.
De skal ud igen på et tidspunkt, og den dag kan man lige så godt sammen forberede sig på, så løsladelsen bliver bedst mulig, og så man kan komme i den situation, at de, der har afsonet en dom, kommer ud på den anden side og lever en kriminalitetsfri tilværelse.
Det må være det, der er formålet.
Det er i hvert fald det, vi lægger op til, og jeg kan se, at det også er det, som regeringen nu har skrevet ned, sort på hvidt.
Det er simpelt hen en prioritet, man har.
Det er vi glade for, og det støtter vi fra konservativ side helt op om.
Karen Hækkerup (S), 2010-05-20:
Det er rigtig dejligt, at De Konservative på den måde har ændret indstilling til, hvordan vi skal hjælpe indsatte til at blive kriminalitetsfri.
Men det eneste spørgsmål, jeg vil stille til den konservative ordfører, er: Når man i år har skullet skære 60 mio. kr. væk i kriminalforsorgen, tror den konservative ordfører så, at der er blevet flere penge til resocialiserende arbejde, eller at der er blevet færre penge til resocialiserende arbejde?
Det sidste, jeg vil spørge om, er til det, som ministeren sagde om, at ingen må slippe, før andre har taget over.
Det er jo lige præcis det, der har været konklusionen i »Projekt God Løsladelse«, nemlig at det, der sker i dag, er, at der ikke er nogen, der tager ansvaret.
Det er også det, Servicestyrelsen kom frem til i deres rapport.
Vil der være løsladelsesmøder for alle dem, der har en handleplan, hvor man sørger for, at ansvaret er uddelegeret, så der ikke er tvivl om, hvem der har ansvaret for at samle op?
Frank Aaen (EL), 2010-05-20:
Det var jo også derfor, vi gik efter de andre.
Vi ville da helst for de rigtig store beløb høre, hvor de får dem fra.
Det er jeg helt med på.
Men jeg tager det som en moralsk opbakning til vores krav om mere åbenhed, og det kvitterer jeg for.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-20:
Nu har man set andre partier, hvor det har været 21 millioner og endnu mere.
Vi har kunnet se af opgørelser, at alene den annoncekampagne, som et parti har fået leveret gratis af fagbevægelsen, udgjorde en værdi af 35 mio. kr.
Så er det lykkedes den meget regnskabskyndige hr. Frank Aaen at finde 836.291 – eller var det 836.294 kr.?
Jeg synes godt nok, det er flot.
Jesper Petersen (SF), 2010-05-20:
Der skal være åbenhed om større bidragydere, siger justitsministeren.
Jeg står her med regnskabet fra Det Konservative Folkepartis private tilskud i 2007 sidste gang, der var valg.
Jeg vil sige, at bare gennemsnittet – 1 mio. kr. pr. donor – er et ret voldsomt bidrag.
Vi er langt fra grænsen på de 20.000 kr., og så bliver det lige pludselig en hemmelighed, hvor mange penge Dansk Arbejdsgiverforening, Dansk Industri, A.P. Møller-Mærsk, Danmarks Rederiforening, ISS, Skandinavisk Tobakskompagni og den her særlige Finanssektorens forening til støtte af et sundt og konkurrencedygtigt erhvervsliv, som jo er designet til, at det skal holdes hemmeligt, præcis hvor mange penge man faktisk donerer til Det Konservative Folkeparti.
Jeg synes, at hvis man virkelig mener, at der skal være åbenhed om partistøtte – og det her er jo altså meget væsentlige bidrag – bør det da fremgå klart og tydeligt, hvor mange penge der er givet.
Hvorfor vil regeringen modsætte sig en øget åbenhed?
Hvad er det, man har at skjule?
Lars Barfoed (KF), 2010-05-20:
Uden nødvendigvis at kunne se størrelsen på det enkelte bidrag kan man altså se, at der er en række virksomheder og organisationer, som har ydet nogle betydelige bidrag, altså over de 20.000 kr.
Og det er da netop et udtryk for, at der er åbenhed, og at der er gennemskuelighed i det.
Frank Aaen (EL), 2010-05-20:
Man kan måske nok sige, at der er lidt forskel på at vide, om A.P. Møller har givet Det Konservative Folkeparti 20.000 kr. eller 10 mio. kr.
Det synes jeg da at offentligheden har en stor interesse i at vide.
Hvorfor må vi ikke vide det?
Hvorfor må vælgerne ikke vide, at der her virkelig er en virksomhed, der har interesse i, hvilken politik Det Konservative Folkeparti fører?
Måske skulle man lige kigge lidt nærmere efter.
Kan ministeren ikke se, at det måske nærmere giver anledning til mistænksomhed over for partierne, at man på den måde prøver at holde tingene skjult?
Lars Barfoed (KF), 2010-05-20:
Jeg mener lige præcis det modsatte, nemlig at det, at man kan fremlægge en sådan liste, er udtryk for, at folk kan se, hvilke store bidragydere der er.
Ved at man kan fremlægge de samlede beløb, kan folk jo også se, at der er nogle, der yder nogle ganske betydelige bidrag, hvis det er sådan, at der er tale om store beløb og nogle få bidragydere.
Det er sådan set overflødigt.
Det interessante er at se, hvilke væsentlige bidragydere der er tale om, og det kan man jo.
Det er netop dokumenteret her.
Frank Aaen (EL), 2010-05-20:
Nu er ministeren vel enig i, at 20.000 kr. eller 25.000 kr. nok ikke spiller den store rolle, men en donation på flere millioner kroner tror jeg får enhver partikasserer til at sige: Nu skal I passe på, at I ikke mister tilskuddet.
Jeg tror, det giver sig selv.
Der er vel også en grund til, at man i andre lande har meget skrappere regler.
Hvorfor overvejer regeringen ikke det?
I USA skal alle beløb over 1.000 kr. offentliggøres med navn og hele pivtøjet.
I Norge har man et register med alle tilskud, hvor man kan gå ind og se, hvem der har givet.
Hvorfor skal vi i Danmark have sådan en fuldstændig lukkethed om, hvem det er, der finansierer det enkelte parti, ud over sådan nogle i virkeligheden meget abstrakte oplysninger?
Lars Barfoed (KF), 2010-05-20:
Det har jo været grundigt debatteret i Folketinget, og problemstillingen var ikke anderledes i 1990 eller 1995.
De argumenter, der bliver fremført nu, kunne man lige så godt have fremført ved de lejligheder.
Det er jo helt de samme argumenter, man kunne have anført på det tidspunkt.
Da var det altså udtryk for – og jeg er sådan set enig i den balance, der lå i det på det tidspunkt – at der altså på den ene side skulle tages hensyn til, at der skulle være åbenhed om store bidragydere, men at det på den anden side også måtte være sådan, at man ikke nødvendigvis skulle fortælle, hvor meget hver enkelt havde givet, og at der kunne ydes anonyme bidrag.
Derfor synes jeg, at der er en god balance i det, og at 20.000 kr. er en fornuftig grænse.
Man kunne da godt have valgt at sætte grænsen ved 25.000 eller 15.000 kr.
Nu har man altså sat den ved 20.000 kr., og det synes jeg stadig væk er afbalanceret, for så er det vægtige bidragydere, der er tale om, og så kan folk se, at de har bidraget.
Frank Aaen (EL), 2010-05-20:
Man må gerne komme med ændringsforslag til vores beslutningsforslag.
Hvis man synes, det kan gøres bedre og mere åbent, så værsgo, ingen problemer.
Men kunne Venstre ikke bare lige fortælle, for det må man gerne – det er jo ikke forbudt at offentliggøre, hvad man får fra den enkelte bidragsyder – hvor meget A.P. Møller eller LEGO giver i støtte til Venstre ud af de 17,5 mio. kr., man fik i støtte frem til valget i 2007?