runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2007-02-21:
Er Dansk Folkeparti af den opfattelse, som vi jo hørte Venstre sige her for et øjeblik siden, at det sådan set bare var dårlige vaner og næsten også dårlige mennesker, der ikke sørgede for at komme til tandlæge – det var det, vi hørte hr. Rudiengaard sige – når vi nu ser den forfærdelige sociale skævvridning, der er på tandplejeområdet.
Jeg synes, vi er langt tilbage, når det parti, som Dansk Folkeparti jo støtter, altså har den opfattelse, at det sådan set er folks egen skyld, når man kan se, hvor stor en skævvridning der sker her.
Karin Nødgaard (DF), 2007-02-21:
Fordi vi ofte kan samarbejde med Venstre, er det jo ikke ensbetydende med, at vi er enige med Venstre og i det hele taget med regeringen om alting.
Vi er et selvstændigt parti, som har vores egne meninger, men vi er også af den klare opfattelse, at alt skal kunne finansieres, og der er det jo så, at vi som parti har fundet det bedst at samarbejde med de to nuværende regeringspartier om at få en ansvarlig økonomi.
Jeg mener helt klart ikke, at det kun er dårlige vaner, der er afgørende for, om folk opsøger en tandlæge.
Absolut ikke.
Charlotte Fischer (RV), 2007-02-21:
Kernen i den her diskussion synes jeg er, hvorvidt man mener, at den meget høje egenbetaling på tandlægeområdet er et selvstændigt problem.
I virkeligheden drejer den her diskussion sig jo i meget høj grad om, hvorvidt det er et selvstændigt problem, eller vi skal parkere det og sige: Fint, vi har bare tårnhøj brugerbetaling i Danmark, og vi må så lave noget opsøgende arbejde eller forskelligt andet, men vi lever med, at vi gennem årene har haft stigende brugerbetaling og nu er landet på et meget, meget højt niveau.
Hvad er egentlig Dansk Folkepartis mening om netop den meget høje brugerbetaling?
Karin Nødgaard (DF), 2007-02-21:
Jeg mener, at når vi taler om brugerbetaling, så må vi forholde os til den virkelighed, der er, og vi ser absolut ikke nogen fremtid i, at vi skal have en højere brugerbetaling, end der er i dag, absolut ikke.
Vi ser gerne, at det kan blive lettere for nogle borgere.
Charlotte Fischer (RV), 2007-02-21:
Jeg tror ikke, der er nogen som helst i det her Folketing, der samlet set taler om mere brugerbetaling.
Vi har for 19 mia. kr. i Danmark.
Noget af det, der er tankevækkende i Danmark, er jo, at vi ikke har noget loft over brugerbetaling.
I dag kan man faktisk risikere i Danmark, hvis man er rigtig uheldig med tænderne et år, at man pludselig står med en fem- eller sekscifret regning
, så det er jo noget af det, man kan sige vi måske trænger til en mere dybtgående diskussion af.
Det er ikke bare et spørgsmål om mere brugerbetaling, ingen vil have mere brugerbetaling, men om en omlægning og et mere intelligent system, som måske også lægger loft ind eller måske tager mere hensyn til indkomsten for den enkelte.
Er Dansk Folkeparti ikke enig i det?
Karin Nødgaard (DF), 2007-02-21:
Jeg er i hvert fald enig i, at vi ser frem til, at der kommer det her udredningsarbejde, og at vi så konstruktivt skal sætte os sammen, alle partier, og se, hvilke løsninger vi kan få ud fra det, for det ser ud, som om der er en velvilje til, at der skal ske noget.
Og vi kan også høre, at der bredt blandt partierne i Folketinget er enighed om, at f.eks. patienter med en aggressiv paradentose er en gruppe, som vi skal have meget fokus på og skal kunne hjælpe.
Så selvfølgelig skal der arbejdes videre på det.
Helle Sjelle (KF), 2007-02-21:
Det er imidlertid ikke noget, som vi Konservative kan bakke op om.
Vi afventer først og fremmest det udredningsarbejde, som ministeren allerede har omtalt, og som er igangsat med henblik på at belyse, hvordan sygesikringstilskuddene på tandplejeområdet kan omfordeles til fordel for patienter med høje tandplejeudgifter.
Og her handler det selvfølgelig først og fremmest om de patienter, der er ramt af aggressiv paradentose.
Det arbejde skal være færdigt til april, og vi ser frem til, at det sker.
Dertil kommer, at vi heller ikke synes, at de to beslutningsforslag på betryggende vis har taget højde for de væsentlige offentlige udgifter, som forslagene medfører, som også andre ordførere allerede har været inde på.
Danskerne bruger over 4 mia. kr. på tandpleje og tandbehandling, og hvis alene de borgere, der f.eks. modtager kontanthjælp, efterløn eller pension, skulle have dækket hele deres tandlægeregning, ville det koste over 1 mia.
Derudover synes vi også, det er værd at bemærke, at der allerede i dag er taget hånd om de svageste grupper på tandplejeområdet.
Det sker dels via de økonomiske støttemuligheder i den sociale lovgivning, dels igennem diverse ordninger, der bl.a. tilgodeser sindslidende og psykisk udviklingshæmmede, meget svage ældre og ikke mindst kræftpatienterne.
Alt i alt ser vi Konservative altså ikke nogen mulighed for at støtte op om forslagsstillernes flotte ord og krav til regeringen.
Preben Rudiengaard (V), 2007-02-21:
Fru Charlotte Fischer sagde, at nu skulle vi nok få åbenbaringen.
Hun ville stikke spaden dybere i jorden.
Så rammer man roden – hvis der er en plante – og så skal man i gang med rodbehandling, for at blive i tandlægesproget.
Man har snakket og snakket og snakket om brugerbetaling.
Mit spørgsmål er så til fru Charlotte Fischer: Skal jeg forstå det sådan, at man vil hæve brugerbetalingen generelt set over for befolkningen på en række områder?
Anne Baastrup (SF), 2007-02-21:
Jeg synes, at det er lidt forstemmende, at hr. Preben Rudiengaard, som formentlig har været borgmester i adskillige år, skal komme på nuværende tidspunkt og få en idé, som er simpel.
Det er da simpelt, at man sørger for at holde fast i sine unge.
Og jeg går da ud fra, at der også er 20 pct. af de unge i den tidligere Ribe Kommune, der ikke er fortsat i tandlægesystemet, og det er jo der, vi har problemet.
Hr. Preben Rudiengaard har hele tiden været fuldstændig ligeglad med den her gruppe.
Det er så, hvad det er.
Men jeg kender i hvert tilfælde et par stykker, desværre, unge kvinder på 35 og 34 år, kontanthjælpsmodtagere, som aldrig har råd til at gå til tandlægen, og som ikke har fået nogen ordentlige tilbud fra kommunen.
Den har sagt: Det er ligegyldigt, det behøver du ikke.
De taber tænderne, og det er ikke på grund af paradentose.
Hos hende, jeg konkret tænker på nu, drejer det sig om tre tænder, hun ikke har i kinderne, kindtænder.
Det er ikke sjovt.
Og det synes hun i hvert fald ikke er sjovt, når hun skal ud at søge arbejde.
For at sige det helt ærligt, er det nogle regnedrenge, der har gjort det.
Men det, det jo handler om, er, at man går ud i et opsøgende arbejde, og så får man fat i folk, der ikke tidligere har brugt det system, der i øvrigt står til rådighed for kommunen.
Og det betyder jo alt andet lige, at der så kommer flere kunder i butikken, at der er flere folk, der får bedre tænder, og det koster så, fordi hver enkelt behandling koster.
Men de mennesker, det drejer sig om, har efter lovgivningen ret.
De ved det bare ikke.
Erling Bonnesen (V), 2007-02-21:
Ved behandling af sager om godkendelse af partinavne er det naturligvis vigtigt at fjerne enhver mistanke om, at sagerne ikke bliver behandlet sagligt og neutralt og uden skelen til partipolitiske interesser.
Venstre hilser med tilfredshed, at regeringen har til hensigt i næste folketingssamling at udvide det eksisterende Valgretsnævns kompetenceområde til så også at omfatte sager om godkendelse af partinavne.
Dermed sikres, at det bliver et uafhængigt nævn, der behandler disse sager.
Det fremsatte beslutningsforslag, som er til behandling i dag, finder vi i Venstre imidlertid er problematisk, idet Ombudsmanden let kommer i en uheldig dobbeltrolle, hvor han skal føre tilsyn med et udvalg, som Ombudsmanden så selv sidder i.
Sagsbehandlingstiden skal naturligvis heller ikke være længere end nødvendig, men det skal også sikres, at sagerne bliver behandlet fyldestgørende.
Det er ligeledes vigtigt, at der ikke opstår en forvekslingsrisiko for partierne på grund af partinavnene.
Og det fremgår jo netop af valgloven, at et nyt parti ikke kan få godkendt et navn, som vil give anledning til forveksling med andre partier.
Venstre afventer, at regeringen i næste samling kommer med et konkret forslag til behandling i Folketinget, og kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Kristen Touborg (SF), 2007-02-21:
Venstre og regeringen har jo hidtil været meget afvisende over for et par ændringer inden for det her område.
Jeg vil således godt henvise til et brev, som statsministeren har sendt til Liberalisterne, der slutter med at sige, at man ikke har ønske om at ændre på de forhold, der gælder på området.
Brevet er skrevet den 9. november 2006.
Jeg vil godt spørge ordføreren: Hvad er det, der er sket i perioden mellem den 9. november og i dag, der har gjort, at regeringen nu har en helt anden holdning til sagen?
Erling Bonnesen (V), 2007-02-21:
Som jeg sådan husker det på stående fod, tror jeg nok, at det spørgsmål, der blev rejst i 2006, mere gik på en form for valgkommission eller noget i den stil, og det synes sådan umiddelbart at være en lidt voldsom ting at bringe ind i det her, så afvisningen skal nok formentlig ses i det lys – det skal jeg ikke kunne sige.
Så kan man jo sige, at det har fungeret fint over tid, men der skal ikke herske nogen tvivl om, at det er vigtigt at sikre uafhængigheden.
Derfor sker der sådan set også over tid det, at der nu i næste folketingssamling kommer et forslag, som kan bringe det her frem til en helt afgørende uafhængighed.
Derfor er det også vigtigt at understrege, at det er derfor, vi ikke kan støtte beslutningsforslaget, som det er fremsat af forslagsstillerne, for det giver jo netop ikke den fulde uafhængighed, som vi jo tilsyneladende heldigvis er enige om.
Kristen Touborg (SF), 2007-02-21:
Jeg tror, at det er rigtigt, at Venstres ordfører ikke helt kan huske, hvad der står i brevet, så jeg vil tillade mig at citere fra de sidste to linjer i brevet fra statsministeren til Liberalisterne af 9. november 2006: Jeg finder det vigtigt, at også disse sager afgøres af en minister med sædvanligt parlamentarisk ansvar for Folketinget.
Det er det, der står i brevet.
Kan ordføreren svare på, hvad det er, der er sket, siden det her brev er skrevet?
Erling Bonnesen (V), 2007-02-21:
Jamen som jeg husker debatten, drejede den sig dengang om en valgkommission, altså om at få det sat ind i en langt større sammenhæng.
Og det er, som jeg husker det, garanteret derfor, det er blevet afvist dengang.
Men jeg ser frem til, at vi tilsyneladende med et fælles udgangspunkt forhåbentlig så i den kommende samling kan finde sammen om at få en god behandling af det forslag, som så kommer fra regeringen.
Ole Glahn (RV), 2007-02-21:
Jeg vil sige til hr. Erling Bonnesen, at det jo er sådan, at det ikke er nogen skam at fortælle, at man er blevet klogere, og jeg synes, at den dokumentation, som vi hørte her, nemlig fra statsministerens brev, sådan set gør, at man bliver sådan lidt nysgerrig efter at finde ud af, hvad det er, der er sket i den periode efter brevet.
Derfor synes jeg, at hr. Erling Bonnesen skal indrømme, at det simpelt hen er foranlediget af, at vi er kommet med et forslag, som man måske synes faktisk er en god idé, nemlig forslaget om, at man får flyttet det væk fra nogle ministre og lagt det ud til et uafhængigt nævn eller udvalg.
Men jeg vil gerne spørge hr. Erling Bonnesen, om ikke hr. Erling Bonnesen synes, at det var noget problematisk, at der på et tidspunkt har været en sagsbehandlingstid på 2 år og 9 måneder for at få svar på sådan en sag.
Det synes jeg da ikke just er udtryk for at der har været succes med den måde, det er blevet behandlet på.
Erling Bonnesen (V), 2007-02-21:
Nu er det jo lige nøjagtig aldrig – havde jeg nær sagt – forbudt at blive klogere, og det håber jeg da alle bliver undervejs, men det tror jeg ikke sådan lige har noget med den her sag at gøre.
Så jeg vil igen sige, at jeg ser frem til, at vi får en god behandling af sagen, når den engang kommer fra regeringen.
Ole Glahn (RV), 2007-02-21:
Ja, det vil jeg da gerne, tak, når jeg sådan ligefrem næsten bliver opfordret.
Nej, men jeg vil gerne stille et kort spørgsmål mere.
Jeg synes altså, hr. Erling Bonnesen skulle forholde sig til spørgsmålet, som også blev stillet før: Hvad er årsagen til, at der sker en ændring i regeringspartiets holdning fra november og til den 16. februar, hvor det her forslag fremsættes?
Det må man jo have drøftet på Venstres gruppemøde og med ministeren, når det er kommet frem nu her.
Erling Bonnesen (V), 2007-02-21:
Jamen jeg skal ikke konkludere, at der er sket nogen ændringer siden dengang.
Jeg kan henvise til den redegørelse, der lige er givet.
Jeg tror, der er to forskellige udgangspunkter.
Og den eksisterende sag, som der bliver henvist til, er jo afgjort, så det er hermed fortid.
Lene Hansen (S), 2007-02-21:
Jeg forstår på ministeren, at det er et spørgsmål om design, at man ikke kan tilslutte sig forslaget, som det foreligger.
Derfor vil jeg da ikke trække debatten unødigt, men bare nøjes med at glæde mig over, at beslutningsforslaget, som Socialdemokraterne jo er med til at fremsætte, har opfyldt sin mission.
Og når regeringen får udarbejdet sit eget design på udformningen, kan jeg allerede nu love, at vi vil være specielt opmærksomme på netop sagsbehandlingstiden.
Så med de få ord vil jeg bare slutte af med at sige, at vi glæder os til, at regeringen får fremsat sit eget forslag.
Poul Nødgaard (DF), 2007-02-21:
Nu har regeringen jo altså ikke fremsat noget forslag endnu, vil jeg sige til fru Lene Hansen, men det har vi jo så forstået at de vil gøre.
Jeg synes, at den her sag er ved at få en rigtig lykkelig udgang.
Der har været meget diskussion om navnet på et bestemt politisk parti i løbet af de seneste måneder.
Den sag er afklaret; den lader vi ligge i dag.
Nu synes jeg, vi skal se fremad.
Jeg må indrømme, at da jeg så, at ministeren sendte det rundt, så tænkte jeg: Den her sag kommer slet ikke til behandling i dag, forslaget bliver simpelt hen bare trukket tilbage, for nu er alt jo i skønneste orden.
Men sådan arbejder Folketinget jo ikke.
Fru Lene Hansen gjorde det ikke, men da Venstres ordfører var på talerstolen, blev debatten jo kørt ud ad alle tangenterne.
Det får så et andet og bedre udseende, for det der med at Ombudsmandens souschef skulle være formand for et eller andet synes jeg ikke var noget, der duede.
Men det andet er også fint, altså at det kan blive den dommer, der sidder i Valgretsnævnet, der skal stå i spidsen for det her arbejde.
Dansk Folkeparti kan støtte det her forslag – nej, jeg mener kan ikke støtte forslaget, men venter på ministerens tilgang til sagen efter oktober.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-21:
Det Konservative Folkeparti kan heller ikke støtte forslaget, men støtter intentionerne.
Jeg vil gerne takke oppositionen for at have sat fokus på dette meget væsentlige spørgsmål, som jo gør, at vi nu får en debat.
Og der er ingen tvivl om, at det, at der kommer armslængde imellem ministeriet og et uafhængigt organ, er en hensigtsmæssig løsning for at undgå enhver tanke om inhabilitet.
Det er jo ret følsomme spørgsmål, der skal behandles, og i en række sager har der været tale om navne, som kunne forveksles med Venstre, Danmarks Liberale Parti.
Nu findes der så en løsning på det, og det synes jeg er fornuftigt.
Der må jo ikke kunne ske en forveksling mellem partierne på listen, således at man vil kunne tage fejl af dem.
Man kan sige, at selve godkendelsesproceduren nu foreslås lagt i et uafhængigt organ, mens selve den bagvedliggende procedure og det, der hidtil har været lagt til grund, skal fortsætte.
Regeringens forslag om i næste folketingssamling at fremsætte et lovforslag er derfor en god idé, og jeg synes, det løser sagen.
Og jeg kan jo også forstå på Socialdemokratiets ordfører, at sagen betragtes som løst, når vi får et forslag frem, som overfører kompetenceområdet til Valgretsnævnet.
Det gør vi, fordi vi ikke mener, at der skal oprettes et nyt nævn; det er en overflødig handling.
Vi mener også, at det at fastsætte en sagsbehandlingstid på 6 uger er meget snævert.
Men vi Konservative synes, det er vigtigt at få den her armslængde til et uafhængigt organ.
Derfor kan vi ikke støtte dette forslag, men lægger op til at støtte ministerens forslag, når det fremkommer.
Ole Glahn (RV), 2007-02-21:
Vi er jo medforslagsstillere til det her forslag, og det er vi, fordi vi mener at det er vigtigt, at der er klare retningslinjer for, hvordan man skal godkende nye partier, og det er også vigtigt, at der er kort sagsbehandlingstid.
Det er jo sådan, at vores demokrati bygger på, at der findes politiske partier.
Til trods for at der faktisk ikke står noget om det i grundloven, har vi valgt at organisere det sådan, og hele det landspolitiske arbejde er organiseret omkring politiske partier.
Det vil sige, at hvis man ikke vil nøjes med at opstille én kandidat, så skal man faktisk for at blive valgt til Folketinget organisere sig i et politisk parti.
Der er det jo vigtigt for, at demokratiet kan komme til at udfolde sig, at der også er let adgang til at opstille et parti.
Derfor synes vi, at det har været dybt problematisk, at der har været en sagsbehandlingstid på over 2 år.
Jeg ved godt, at der kunne være nogle gode undskyldninger for det, men det er problematisk, at sådan nogle forhold optræder.
Vi mener derfor, at det er vigtigt, at man sætter en tidsfaktor ind – nu har vi foreslået 6 uger; man kan selvfølgelig diskutere, om det er for skrapt.
Vi mener, at det er vigtigt, at man, når man søger, ved, at der går forholdsvis kort tid, før man får en tilkendegivelse af, om navnet må bruges eller ikke bruges.
Der er jo en proces bagefter, hvor man skal ud og samle underskrifter, og i og med at det her er en måde at få demokratiet til at fungere på, skal vi jo sikre, at det sker så hensigtsmæssigt som muligt.
I den sammenhæng er det jo så også vigtigt, at der ikke bliver mulighed for, at vælgerne bliver forvirrede, når de skal vælge mellem de forskellige partier, fordi navnene ligger tæt op ad hinanden.
Der synes vi jo, at det er rigtigt, som vi også skriver, at der fortsat skal være en høring af de partier, hvis navne kunne forveksles med det nye, eller at partierne selv skal kunne tage initiativ til at kommentere, om der er nogen kommentarer til det nye partis navn.
Vi har foreslået et organ sammensat på en bestemt måde, men er meget åbne for, at man finder en anden løsning.
Vi har registreret, at regeringen, efter at vi har fremsat dette beslutningsforslag, er kommet med sit forslag, og det tager vi som et klart udtryk for, at regeringen har set, at vi har fat i noget rigtigt.
Man har haft en dårlig sag i regeringen på det her område, og den vil man gerne fjerne.
Vi hilser da med tilfredshed, at oppositionen kan få regeringen op på mærkerne i sådan en sag.
Derfor kan jeg tilkendegive fra Det Radikale Venstres side, at vi går åbent ind i de forhandlinger, der nu kommer om det lovforslag, som regeringen vil fremsætte.
Men vi står selvfølgelig ved det udgangspunkt, som vi har her.
Line Barfod (EL), 2007-02-21:
Vi synes, at det er væsentligt, at det er et uafhængigt organ, der skal godkende politiske partiers navne, og det glæder os, ligesom flere andre har været inde på, at det, at vi har fremsat forslaget, nu har fået regeringen til at ændre opfattelse, og at regeringen nu selv vil komme med et lovforslag.
Og så må vi, når vi ser lovforslaget og ser de høringssvar, der kommer til det lovforslag, se på, hvordan man præcis skal udforme sådan et uafhængigt organ.
Er det, som regeringen foreslår, det eksisterende Valgretsnævn, der jo ellers har nogle helt andre opgaver, der skal udføre denne opgave, eller skal det være et nyt organ?
Jeg vil dog til ministerens startindlæg sige, at jeg tror, at det er meget vigtigt, at vi i forbindelse med lovforslaget får præciseret noget om sagsbehandlingstiden.
Selvfølgelig skal der være nogle muligheder for, at man også kan sikre en ordentlig høring osv.
Der skal være en dispensationsmulighed for sagsbehandlingstiden, hvis der er et eller andet, der gør, at den trækker ud.
Men når vi snakker nye politiske partier, som skal igennem de meget restriktive regler med at sikre sig 25.000 underskrifter for at kunne stille op til et folketingsvalg, er det altså utrolig vigtigt, at man nogenlunde hurtigt kan få afklaret, hvilket navn man skal stille op under, for før man ved det, kan man ikke komme ud og begynde at samle underskrifter, så man kan stille op til det kommende folketingsvalg.
Derfor mener vi, at det er meget vigtigt, at der kommer noget med i det kommende lovforslag, der sikrer en meget hurtig sagsbehandling.
Vi ser frem til lovforslaget.
Kristen Touborg (SF), 2007-02-21:
Sagen her er jo faktisk et skoleeksempel på, når folkestyret fungerer, altså når statsmagten ikke kan råbes op af folket, uanset hvor mange gange de prøver, og der så er en opposition, et mindretal i Folketinget, der går ind og sætter lidt skub i regeringen.
Og det er jo smukt, når det kan fungere på den måde.
Og det er så først i det øjeblik, regeringen får kniven på struben, der begynder at ske noget; så kom ulden langt om længe ud af munden, og det var jo godt.
Man må jo nok sige, at 2 år og 9 måneder til én sagsbehandling er fuldstændig urimeligt, det er meget lang tid.
Vi har så også set beklagelse på beklagelse fra regeringen i et svar, der er givet på et spørgsmål, hvor regeringen prøver at forklare, hvorfor der er gået så lang tid, men ikke med særlig stort held, synes jeg.
Sagen er, at der i hvert fald er blevet smølet med den her sagsbehandling.
Hvad grunden så har været til at man har smølet kan vi jo lade stå åbent.
Nyhedsavisen har de senere dage sat fokus på sagen.
Den har bl.a. henvist til, at statsministeren i et brev fra den 9. september 2006 har svaret liberalisterne på en rykkerskrivelse om, hvornår de fik deres afgørelse, og det har vi diskuteret her med Venstres ordfører, det skal jeg ikke gå nærmere ind på.
Men man kan jo godt undre sig over, om der er sket andet i den tid, der er gået fra den 9. september til i dag, end at regeringen altså har fået kniven på struben og derfor har været nødt til at agere.
Jeg vil godt sige tak for debatten og tak for, at vi i hvert fald er enedes om at få noget gjort ved det her problem.
Afstemning
Preben Rudiengaard (V), 2007-02-21:
Jamen det kommer an på, hvordan fru Charlotte Fischer lukker ørerne op og hører, hvad jeg siger.
Jeg har indtryk af, at fru Charlotte Fischer siger, at jeg kommer med en påstand.
Så kan jeg omvendt sige, at det er et spørgsmål om, hvordan fru Charlotte Fischer tolker mine ord.
Hvis man går tilbage, til dengang jeg var ung og fru Charlotte Fischer ikke var født endnu, var der stor forskel på Vestjylland og København, og det skyldtes, at serviceniveauet og fluorindholdet i drikkevandet og sådan nogle ting var anderledes i Vestjylland end i København.
Så der er kulturelle forskelle, det kan enhver tandlæge og i hvert fald også enhver læge med erfaring fra Vestjylland helt klart dokumentere, og det er ingen påstand, vil jeg sige til fru Charlotte Fischer.