Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-06-10:
I Det Konservative Folkeparti støtter vi også Grønlands ret til selvstændighed, og at det er en beslutning, som man træffer i Grønland.
Vi har jo haft over 3 års forhandlinger for at nå frem til målet, nå frem til en betænkning, som man for nylig har fremlagt fra Selvstyrekommissionens side, intense, spændende forhandlinger, hvor bølgerne til tider er gået højt, men dog i et klima, hvor man har behandlet hinanden med gensidig respekt og med respekt for de forskellige udgangspunkter, man eventuelt måtte have.
Og det synes jeg også er meget kendetegnende for det forhold, der kendetegner og bør kendetegne forholdet mellem Grønland og Danmark, nemlig gensidig respekt.
Jeg tror, at alle, som beskæftiger sig med Grønland, i et eller andet tilfælde - eller i rigtig mange tilfælde - har fået berøring med Grønland på mange, vidt forskellige måder, og det er jo også det, der kendetegner det fællesskab og det rigsfællesskab, som vi har mellem Danmark og Grønland.
Fra konservativ side er vi meget tilfredse med den aftale, der er indgået, og med det perspektiv, der ligger i aftalen, både for Danmark og Grønland.
Vi skulle i kommissoriet leve op til en sætning om, at rettigheder og pligter følges ad, og det har vi bl.a. gjort, ved at Grønland, når Grønland i fremtiden overtager et sagsområde, så selv finansierer det pågældende sagsområde, i modsætning til tidligere, hvor man har hævet bloktilskuddet.
Samtidig har vi også sikret, at der økonomisk er tryghed og stabilitet, ved at vi fortsætter med et uændret bloktilskud, indtil der måtte forekomme indtægter fra undergrunden, som gør, at der kan modregnes i bloktilskuddet.
Jeg tror, det betyder utrolig meget for befolkningen i Grønland, at man også har den tryghed økonomisk, så Grønland på en evolutionær måde kan bevæge sig i den rigtige retning mod stadig større økonomisk selvstændighed og også mod stadig større selvstændighed i det hele taget.
Jeg synes, det er væsentligt, at der er det rigtige tempo, når vi taler selvstændighed, mere selvstyre og en selvbærende økonomi i forhold til Grønland.
Det er der taget hensyn til i kommissionens arbejde, og det synes jeg er illustreret ganske godt i den betænkning, som vi har afgivet.
Så hører vi så tal om, hvor store rigdomme der måtte være i den grønlandske undergrund.
Dansk Folkeparti siger konsekvent, at der er olie og indtægter for 10.000-12.000 mia. kr.; havde jeg nu sagt 10.000-12.000 mio. kr., havde buddet vel været lige så godt.
Fakta er, at vi står med en lottokupon.
Men der skal ikke være tvivl om, at vi da håber - og det tror jeg også og håber jeg også at hr. Søren Espersen er enig med mig i - at der findes værdier i den her undergrund.
Men at begynde at bilde befolkningen ind, at det har den og den værdi på nuværende tidspunkt,
kræver altså en spåmands evner, og selv om jeg har stor tiltro til hr. Søren Espersen og Dansk Folkeparti, så tror jeg dog ikke, at han besidder disse evner.
Så det, der er væsentligt at sige, er: Der er tryghed omkring den grønlandske økonomi mange år frem i tiden, og der leves op til ønsket om, at det resultat, vi er nået frem til, bygger på princippet om, at rettigheder og pligter følges ad.
Og fra konservativ side er vi klar til at tage ansvar.
Det er ikke bare statsministeren, der skal tage ansvar for det her; det er faktisk et enigt Folketing med undtagelse af Dansk Folkeparti, og fra konservativ side er vi jo utrolig glade for, at et stort set enigt Folketing bakker op om den her beretning.