runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Det er i henhold til det indre markeds regler i Nicetraktaten.
Der er netop ikke de store forskelle mellem dem og Lissabontraktaten.
Jeg synes i virkeligheden, hr. Svend Auken modsiger sig selv, for hr. Svend Auken startede jo med at sige, at hvis de her domme var faldet, inden processen med Lissabontraktaten var gået i gang, så ville man have kunnet få en protokol, og så ville man have kunnet sikre sig imod den her undergravning af den danske aftalemodel, som vi altså nu oplever fra EF-Domstolens side.
Men nu er det jo svært at skrue tiden tilbage, og derfor vil jeg gerne høre: Hvornår mener hr. Svend Auken så at det mest gunstige tidspunkt er?
Det er ikke muligt nu at skrue tiden tilbage til før forhandlingerne om Lissabontraktaten.
Til gengæld står vi i øjeblikket i et momentum, hvor vi har 8 måneder, før Lissabontraktaten skal træde i kraft.
Når først den er trådt i kraft, er løbet kørt.
Så må hr. Svend Auken ikke give mig ret i, at det faktisk er nu, det skal ske, at det er inden årsskiftet 2008/09, at den her protokol skal på plads?
Ellers får vi den aldrig igennem.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Jeg vil godt spørge hr. Michael Aastrup Jensen, om han ikke er enig med den danske regering i det udsagn, den kom med i forbindelse med de her sager, hvor man klart sagde, at det var den danske regerings opfattelse, at spørgsmålet slet ikke vedrørte fællesskabsretten.
Det meddelte EF-Domstolen så at det gjorde.
Jeg vil bare spørge hr. Michael Aastrup Jensen, hvordan han vil genetablere den retstilstand, som den danske regering troede eksisterende, hvor spørgsmålet om konfliktret ikke var underlagt fællesskabsretten.
Svend Auken (S), 2008-04-08:
Jeg synes, hr. Per Clausen vender det hele på hovedet.
Jeg er afgjort tilhænger af at få det klaret ikke kun nationalt, men også i EU, og jeg synes, at man for længst burde have taget et initiativ.
Den opfattelse har jeg stadig væk, og det har jeg bekræftet.
Men jeg kan ikke se, at det forhold, at man vedtager eller ratificerer Lissabontraktaten, er ensbetydende med, at man sælger konfliktretten og det kommunale selvstyre.
Hvis man endelig skal se på det, så gør den nye traktat det faktisk lettere at forsvare både den ene ret og den anden ret sammenlignet med den eksisterende.
Det er jo i henhold til den eksisterende traktat, som hr. Per Clausen er så interesseret i at bevare, at de domme er faldet.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Det er meget elskværdigt af fru Helle Sjelle at henvise til et eller andet udvalg, som hun og regeringen har nedsat, men det er vel ikke for meget forlangt, at fru Helle Sjelle, når hun er enig i, at det er problematisk med de her domme, som vi hele tiden får dumpende ned i hovedet fra EF-Domstolen, også vil være i stand til at formulere en del af løsningen.
Synes fru Helle Sjelle, at det er i orden, at der nu lægges nye begrænsninger for, at man kan konflikte i Danmark, i forhold til hvad der har været gældende siden 1899?
Jeg antager, at svaret er nej, men så må fru Helle Sjelle vel ud over at kunne henvise til en eller anden arbejdsgruppe komme med nogle konkrete forslag til, hvad man så skal gøre.
Det er i hvert fald noget af det, vi har hørt fra de partier, fru Helle Sjelle baserer sit flertal i EU-sagerne på, bl.a. SF, så det er vel ikke for meget forlangt, at fru Helle Sjelle også har et bud.
Helle Sjelle (KF), 2008-04-08:
Jeg har ikke nogen umiddelbare konkrete forslag til, hvordan man sikrer det i fremtiden, men det er jo netop også derfor, at man ser på de her ting og eventuelle løsningsmuligheder på det her område i et udvalg, og det synes jeg kun er ganske fornuftigt.
Jeg mener, at man ganske nøje skal granske de domme, som er faldet.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Jeg kunne da godt tænke mig, når nu fru Helle Sjelle løfter en lille flig af sløret for, hvad hun så mener, man skal gøre for at sikre den danske aftalemodel, at hun så også måske kunne fortælle lidt om, hvad det er for nogle overvejelser, Det Konservative Folkeparti går med netop for at sikre de i øvrigt i forvejen meget klare betingelser, som i dag findes i den danske aftalemodel, for, hvornår man kan konflikte ude på arbejdspladserne, og om hun har nogle forslag til, hvordan man sikrer det også i fremtiden.
Helle Sjelle (KF), 2008-04-08:
I Det Konservative Folkeparti støtter vi heller ikke Dansk Folkepartis forslag.
Vi er tilhængere af, at man gennemfører ratifikationen af Lissabontraktaten.
Vi ser gerne, at den bliver ratificeret i hele EU i løbet af ganske kort tid, således at den kan træde i kraft.
Lissabontraktaten er efter vores opfattelse, hvilket vi jo allerede tidligere har sagt, et godt grundlag for det fremtidige arbejde i EU.
Dermed ikke sagt, at vi ikke vil være med til at sikre andre rettigheder; det vil vi naturligvis gerne.
Vi vil gerne sikre, at der kan tilvejebringes en nærmere undersøgelse, en nærmere drøftelse af eventuelle konsekvenser af de domme, som Dansk Folkeparti jo også henviser til i forslaget.
Men vi støtter altså ikke forslaget om en protokol som forudsætning for en ratifikation af Lissabontraktaten.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
For det er jo det, der er kernen; det er ikke de tre dommes konkrete indhold, der er kernen i den her sag.
Det, der er kernen, er jo, at vores forudsætning for medlemskab af EU var det, som regeringen skrev meget klart i sin indstilling i forhold til den her sag, nemlig at konfliktretten ikke lå under fællesskabsrettens område.
Det er forandret nu, og vi har vel det synspunkt, at vi skal tilbage til det, vi mente var forudsætningen, og jeg har altså svært ved at se, at fru Anne Grete Holmsgaards mange for så vidt kreative ideer har nogen mulighed for at sikre det.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-08:
Man har det jo relativt nemt, når man er hr. Per Clausen og medlem af Enhedslisten, for man vil gerne have forstyrret ratifikationsprocessen, og derfor er det jo et meget enkelt middel at bakke op om, at man skal gå efter en protokol til ratifikationsprocessen.
Det er jo for så vidt indlysende nok.
Vi har det ikke helt så let, for vi vil gerne have Lissabontraktaten igennem, og vi vil gerne have løst det her problem.
Men grundliggende vil jeg sige, at der da ikke er noget som helst, der gør, at det ikke skulle kunne være lige så effektivt at lave en topmødeerklæring og/eller ændre udstationeringsdirektivet eller ændre andre ting som at lave en protokol.
Der er ikke nogen som helst logik i, at det skulle være en elendig vej i forhold til det, som hr. Per Clausen bakker op om som forslag fra DF.
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Problemet her er jo, at det er meget vanskeligt at se, hvordan fru Anne Grete Holmsgaard vil få noget igennem, som kan sikre, at EF-Domstolen ikke bliver ved med at træffe afgørelser, der går ind over konfliktrettens område.
Det er vel det, der er kernen: at der ikke findes nogen alternative modeller til at sikre det end at få det skrevet ind i en protokol i tilknytning til Lissabontraktaten.
Og så er vi vel også derhenne, hvor det, der i grunden er fru Anne Grete Holmsgaards bekymring, vel er: Kunne en sådan proces komme til at forstyrre ratifikationen af Lissabontraktaten?
Det kan godt være, at fru Anne Grete Holmsgaard kan sige, at Enhedslisten bare er ude på at ødelægge ratifikationsprocessen.
Men jeg kan jo så sige om fru Anne Grete Holmsgaard, at for hende er frygten for, at ratifikationsprocessen skulle blive forstyrret, altså så vigtig, at hun ikke vil prøve at tage det redskab i anvendelse, der kan bruges.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-08:
Jeg kan nu ikke se, hvorfor det ikke skulle kunne løses ved hjælp af andre midler, de midler, jeg peger på.
Det kan være, at der er nogle helt femte, som jeg ikke har fået øje på endnu, men jeg kan i hvert tilfælde se, at det stort set er umuligt at løse det på den måde, hr. Morten Messerschmidt og Dansk Folkeparti foreslår, nemlig at man går ind og laver en protokol til Lissabontraktaten på nuværende tidspunkt.
O.k., hvis man nu lavede tankeeksperimentet og sagde, at Danmark insisterer på sådan en protokol, hvad vil de lande, der allerede har ratificeret, så sige?
At det er de da hamrende ligeglade med.
Man skal jo gøre noget, som man mener er det maksimalt effektive, og der mener vi faktisk ikke, at det, Dansk Folkeparti foreslår, er det maksimalt effektive.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Jeg tror, at fru Anne Grete Holmsgaard og jeg er meget enige om, hvor vi skal bevæge os hen.
Men det, jeg gerne vil anholde, er, om de metoder, som fru Anne Grete Holmsgaard peger på, virkelig vil have den ønskede effekt.
Vi kan godt arbejde for en ændring af udstationeringsdirektivet, vi kan godt ændre reglerne for vandrende arbejdstagere osv., men fru Anne Grete Holmsgaard sagde det jo selv så smukt i sin ordførertale: Det her er en indgriben i de regler, der gælder for voldgifter osv., altså de begrænsninger, der allerede i dag er i det danske regelsæt for, hvornår man kan konflikte.
Det her er en yderligere begrænsning, og det er meget svært for mig at se, hvordan vi skal kunne bremse EF-Domstolen, medmindre vi vælger at inkorporere de begrænsninger i konfliktretten, som Domstolen altså slår fast - proportionalitet osv. - som tillæg til de regler, der gælder i den danske lovgivning.
Og det er vel ikke der, vi skal hen?
For så har vi jo netop givet køb på hele aftalesystemet.
Så derfor er jeg ikke helt overbevist om, at jeg kan se, at det formål, som vi jo sådan set er enige om, kan nås med de midler, som fru Anne Grete Holmsgaard peger på.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-08:
Jeg vil godt lige starte med at sige, hvad det er, der står i den politiske aftale, der knytter sig til Lissabontraktaten.
Der står, at partierne derfor vil vende sig mod EU-tiltag, der er i modstrid med konfliktretten.
Det er en politisk enighed om, at man betragter det her som ret alvorligt.
Men det er jo klart, at det ikke er juridisk bindende for EF-Domstolen.
Det er jo soleklart.
Så jeg siger ikke, at ændringen ligger lige her.
Jeg siger, at det, man kan arbejde med, er en topmødeerklæring, der fortolker konfliktretten.
Man kan også arbejde med en ændring af udstationeringsdirektivet, altså det, der fra EU's side regulerer, hvad det er for nogle vilkår, man er underlagt, når man så at sige er vandrende arbejdstager i et antal måneder i et andet EU-land.
Og man kan også arbejde med at ændre den danske lov om udstationeringsdirektivet eller andre ting i de danske regler.
For det er klart, at det jo skal have den effekt, at det har påvirkning på kommende sager ved EF-Domstolen.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
En topmødeerklæring kan jo være en god ting.
Nu har vi jo før set, at erklæringer ikke har bundet EF-Domstolen.
Det var jo bl.a. det, der var hovedproblemet, da vi blev dømt for overtrædelse af produktansvarsdirektivet.
Da var der en enig erklæring fra Ministerrådet, og den valgte EF-Domstolen at tilsidesætte.
Det eneste, som Domstolen har respekt for og har pligt til at følge, er traktaten og de dertil knyttede protokoller.
Jeg vil gerne spørge, når nu den aftale, som SF har indgået med de øvrige EU-villige partier, netop specifikt omtaler det her problem og nødvendigheden af, at man kan fastholde den danske aftalemodel: Hvad ligger der så i det? Tror fru Anne Grete Holmsgaard, at EF-Domstolen vil inddrage sådan et dokument, som er bakket op af et stort flertal i Folketinget, som fortolkningsbidrag og tillægge det nogen som helst judiciel karakter i forbindelse med den næste dom, der kommer, som handler om arbejdsmarkedsmodellerne?
Per Clausen (EL), 2008-04-08:
Jeg skal undlade at give karakterer til hr. Svend Aukens afsluttende bemærkninger.
Jeg vil bare sige til hr. Svend Auken, at man jo også kunne have den opfattelse, at for hr. Svend Auken er vedtagelsen af Lissabontraktaten så vigtig, at han er villig til at sælge konfliktretten og villig til at sælge det kommunale selvstyre.
Det er måske tættere på virkeligheden.
Så vil jeg bare gentage mit spørgsmål til hr. Svend Auken
: Mener hr. Svend Auken, at vi står stærkere i forhold til at få løst de her problemer i EU, inden Lissabontraktaten er underskrevet eller efter?
Og hvis han mener, hvad han jo antyder i sin kritik af regeringen, at det nok var bedre inden, hvad er så forklaringen på, at hr. Svend Auken er villig til at sætte konfliktretten og det kommunale selvstyre i spil for at sikre, at Lissabontraktaten bliver underskrevet til tiden?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Uden sammenligning i øvrigt minder det nonsens, som hr. Michael Aastrup Jensen står og siger nu, fuldstændig om den argumentation, som Staunings regeringer og Scavenius førte i forhold til nedrustning op gennem 1930'erne.
Det er præcis det samme, som hr. Michael Aastrup Jensen siger nu.
Hvis bare vi lader være med at blande os for meget, hvis bare vi lader være med at brokke os for meget, så kommer der ikke flere domstolsafgørelser.
Så æder de sig ikke tættere ind på arbejdsmarkedspolitikken.
Der er bare ikke ret meget i virkelighedens verden, der peger i den retning.
Sagen er rent faktisk, at inden for det sidste halve år har vi fået tre domme, som bid for bid æder sig længere og længere ind på den nordiske aftalemodel.
Først var det Laval, så var det Viking, og nu har vi fået Rüffert, og hr. Michael Aastrup Jensen siger bare: Ah, hvis bare Danmark holder sig i ro, hvis ikke vi råber for højt op, så sker der sikkert ikke mere.
Hvor naiv har man lov til at være!
Svend Auken (S), 2008-04-08:
Jeg kan svare klart på begge spørgsmål.
Det, jeg har understreget, er, at den Rüffertdom, der er afsagt, men som ikke er nævnt her i forslaget, kræver et EU-initiativ, der skal tage udstationeringsdirektivets formuleringer op til nyvurdering med henblik på at få præciseret reglerne.
Det var det, vi sagde til Špidla, og det står jeg ved.
Det, jeg er modstander af, er sammenkædningen.
Når jeg når til et andet resultat, end hr. Per Clausen gør, er det, fordi jeg tror, at det for det første ikke er virksomt, og for det andet, er det, fordi jeg er tilhænger af Lissabontraktaten, hvad hr. Per Clausen ikke er.
Han bruger de her domme til at sabotere Lissabontraktaten, samtidig med at han i virkeligheden forsikrer offentligheden om, at det, han er optaget af, er at få løst de her problemer.
Men man får ikke de her problemer løst ved den angivne metode.
Lone Dybkjær (RV), 2008-04-08:
Demokrati er jo ikke bare en entydig størrelse.
Noget af det, jeg prøvede at sige i forbindelse med mit indlæg, er, at jeg ikke nødvendigvis betragter FN-samarbejdet som et virkelig demokratisk samarbejde.
Det er regeringer fra alle mulige lande, der forhandler, og der er ikke noget direkte folkevalgt element blandet ind i det.
Set med de briller mener jeg faktisk, at samarbejdet i EU er langt mere demokratisk.
Og hvis man går traktaterne igennem, vil man se, at der er en større og større indflydelse til europaparlamentarikerne og til de nationale parlamenter og til regeringerne for den sags skyld.
På den led har det trukket lidt mere i retning af et mellemstatsligt samarbejde.
Jeg opfatter ikke det, at Danmark kan stå og bestemme selv og så i øvrigt lade deres skæbne afgøres af udlandet og omgivelserne, som et udtryk for et fantastisk demokrati.
Jeg tror derimod, at det er godt demokratisk set, at vi samarbejder med folk i andre lande.
Søren Krarup (DF), 2008-04-08:
Nu betyder demokrati jo folkestyre, og forudsætningen for et folk er, at folket har selvstændighed til at styre sig selv.
Jeg vil derfor, når fru Lone Dybkjær alligevel støtter Lissabontraktaten, stille fru Lone Dybkjær det spørgsmål: Hvad forstår fru Lone Dybkjær egentlig ved demokrati?
Lone Dybkjær (RV), 2008-04-08:
Det er jo interessant, når modstanderne fastholder så stor betydning af Kommissionen, samtidig med at man siger, at Kommissionen er totalt udemokratisk.
Det, jeg har prøvet at sige, er, at den udvikling, der er sket i det europæiske samarbejde, er, at Kommissionen har fået mindre betydning helt uomtvisteligt mindre betydning.
De skal nu i samarbejde med Det Europæiske Råd fastlægge arbejdsplaner og alle den slags ting.
Europa-Parlamentet har fået større indflydelse, Kommissionen er fuldstændig ude af billedet efter andenbehandlingen af direktiverne i Parlamentet, hvilket hr. Morten Messerschmidt ville kunne konstatere, hvis han i øvrigt deltog i Europa-Parlamentet - det er selvfølgelig op til ham selv og vælgerne at afgøre, om han vil det.
Men der ville han finde ud af, at Kommissionen faktisk er ude af billedet; efter andenbehandlingen i Parlamentet er det kun Ministerrådet og Parlamentet, der forhandler.
Så er der så spørgsmålet om færre eller flere medlemmer.
Danmark er jo i forvejen i forhold til sin befolkning overrepræsenteret - det ved jeg at hr. Morten Messerschmidt udmærket ved.
Vi er overrepræsenteret.
Så kan man altid spørge sig selv, om man skal bruge sin kvote på at blive endnu mere overrepræsenteret, eller om man vil bruge den på andre ting.
Under alle omstændigheder må vi også spørge os selv om, hvor stor Kommissionen og hvor stort Europa-Parlamentet skal være.
Hvis vi skulle have haft flere medlemmer, ville Europa-Parlamentet være blevet større, og man kan godt sige, både når det drejer sig om Kommissionen og om Europa-Parlamentet, at det måske er meget rimeligt med en fast grænse.
Jeg havde ikke noget imod flere medlemmer, det vil jeg da gerne sige; hvis Europa-Parlamentet havde 850 medlemmer, så havde det 850, det er ikke et kardinalpunkt for mig overhovedet.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Jeg tror slet ikke, at fru Lone Dybkjær og jeg er uenige om, at det er godt med samarbejde.
Det kan jeg ikke forstå at fru Lone Dybkjær kan antage.
Det, vi er uenige om, er, hvordan man samarbejder, og hvad man samarbejder om.
Og derfor er det jo lidt interessant at høre fru Lone Dybkjærs, jeg vil nærmest kalde det defaitistiske tilgang til hele spørgsmålet om Danmarks repræsentation.
Vi har jo ikke set den danske regering - ligesom f.eks. den italienske regering - kæmpe for, at vi ikke skulle have færre medlemmer af Europa-Parlamentet.
Det lykkedes rent faktisk for den italienske regering at undgå, at man ikke fik en reduktion, som der var lagt op til.
Tilsvarende kunne man jo også sagtens have kæmpet imod, at vi ikke skal have en fast kommissær.
Det vil sige, at Danmark ikke kan fremsætte forslag, fordi vi ikke har en direkte forbindelse til Kommissionen.
Og der er det bare, jeg spørger: Er det en nationalistisk opfattelse?
Eller er det i virkeligheden ikke bare udtryk for fuldstændig logisk tænkning, at hvis Danmark skal have den indflydelse, som fru Lone Dybkjær taler om, kræver det også, at vi har medlemmer i f.eks. Kommissionen?
Og der er fru Lone Dybkjær altså med til at afskaffe det faste medlem.
Lone Dybkjær (RV), 2008-04-08:
Det kan godt være, at der er nogle, der føler sig snydt, men det kan i hvert fald ikke være på grund af det, som Det Radikale Venstre har sagt under valgkampen.
Jeg skal ikke blande mig i, hvad andre har sagt.
Men vi har entydigt sagt, at det her var partiets linje, og at det ville være partiets linje i Folketinget.
Jamen det er da klart, at hvis der kommer flere mennesker ind i EU, så bliver Danmarks indflydelse relativt mindre.
Sådan er det internationale samarbejde; det er logikken i det.
Og vi mener stadig væk, at det er vigtigt, at Danmark er dér, hvor Danmarks skæbne afgøres.
Det er det, som vi opfatter som suverænitet.
Vi vil have en stemme
dér, hvor Danmarks skæbne afgøres.
Hvis vi betragter os som en lille isoleret ø - a la det tidligere Albanien, eller hvad ved jeg - så kan vi jo afgøre meget mere helt for selv, men til gengæld har vi overhovedet ingen indflydelse på verdenen omkring os.
Det ønsker Det Radikale Venstre ikke.
Vi ønsker at være med i verdenen omkring os - også fordi vi tror, at den har meget, meget stor betydning for Danmark.
Vi har jo set under en enkelt krig eller to, at det har betydning, at vi har et samarbejde med vores omgivelser.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Jeg må starte med at spørge fru Lone Dybkjær - når hun nu sidder med en følelse af at være blevet snydt - om hun ikke i virkeligheden tror, at det meget store flertal af danskere, som faktisk ønskede en folkeafstemning om det her, måske også tilsvarende sidder med den samme følelse?
Jeg vil bede fru Lone Dybkjær om at tænke lidt over det.
Når fru Lone Dybkjær nu taler om nationalisme, vil jeg gerne spørge om, om det så er nationalistisk i Det Radikale Venstres optik at mene, at det er noget skidt, at Danmark får færre medlemmer i Europa-Parlamentet, at vi mister vores faste kommissær, og at vi får færre stemmer i Ministerrådet?
Mener fru Lone Dybkjær, at sådan et synspunkt om det forhold, at Danmark får færre repræsentanter i de lovgivende organer i EU, er nationalistisk?
Helle Sjelle (KF), 2008-04-08:
Lissabontraktaten er jo i bund og grund en helt nødvendig tilpasning af EU's spilleregler, som det jo populært hedder.
Den er nødvendig, fordi EU's medlemskreds er blevet udvidet i flere omgange, uden at der nogen sinde for alvor er blevet lavet om på institutionerne, og uden at der er blevet lavet om på deres måde at virke på.
Der er jo bred enighed om, at Nicetraktaten var en dårlig løsning for de 15 lande, vi var, dengang den blev vedtaget, og det må derfor være indlysende, at Nicetraktaten er endnu mere utilstrækkelig for de 27 lande, vi er i dag, og med udsigt til at der er endnu flere medlemmer på vej.
Vi Konservative anser Lissabontraktaten som en forudsætning for et mere smidigt og effektivt EU, et EU, der kan være med til at levere nogle løsninger på en lang række fælles udfordringer, som landene står over for i den mere og mere globaliserede verden, hvor grænserne forsvinder, og hvor handel og kulturel udveksling foregår i en global økonomisk sammenhæng.
Vi mener, at EU-landene bør stå sammen om at forsvare demokrati og de basale borger- og menneskerettigheder, som alle vore lande bygger på, vi mener, at EU-landene sammen bør møde de truende klimaforandringer og i fællesskab sikre tilstrækkelige, bedre og renere energiforsyninger, og vi mener, at der skal et fælles beredskab til for at kæmpe mod truslen fra international terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet.
På bl.a. de her områder har hvert lands indsats isoleret set - uanset om vi så vil det eller ej - meget ringe effekt, men samlet set er landene, EU-landene, en betydelig international spiller, som bliver hørt.
Det er da også klart, at vores troværdighed afhænger af vores evne til at kunne handle hurtigt og effektivt, når der er brug for det, og det er derfor, at vi Konservative ser Lissabontraktaten som den rigtige løsning for fremtidens EU og for Danmark.
Traktaten gør jo bl.a. EU mere effektiv, den gør EU mere demokratisk, og endelig er der også lagt op til, at EU skal spille en større udenrigspolitisk rolle.
Vi ser derfor frem til at være med til at skabe nogle flere resultater til gavn og glæde for EU's borgere, resultater, der kan være med til at gøre hverdagen bedre, nemmere og mere tryg for den enkelte borger, og det er derfor, at vi støtter Lissabontraktaten.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-08:
Den første del af det, fru Line Barfod siger, er jeg enig i.
Hvis Højesteret underkender noget, går man selvfølgelig ind og ser på, hvad der skal ændres i lovgivningen.
Det er jeg faktisk enig i.
Sagen er så bare, at når fru Line Barfod tager sit valg, er der kun ét sted, hun vil sætte sit fokus, og det er, at hun vil have en ændring i Lissabontraktaten, for det passer godt ind i Enhedslistens strategi, der er at forhindre, at vi overhovedet får en Lissabontraktat, vel ud fra en opfattelse af, at Nicetraktaten er bedre.
Det må jo være Enhedslistens grundlæggende opfattelse, at den er bedre.
Jeg siger så - hvad jo er ret indlysende - at vi er midt i en proces med ratificering eller godkendelse af Lissabontraktaten, og rent faktisk er det jo sådan, at en hel del lande har godkendt den, og så kan man ikke få nye protokoller ind.
Betyder det så, at man ikke skal handle nu?
Nej, det betyder selvfølgelig ikke, at man ikke skal handle nu.
Det mener jeg er ret åbenlyst.
Men at sige, at hvis man ikke få det ind som protokol i Lissabontraktaten, er løbet kørt, er jeg altså uenig i.