runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Sjelle (KF), 2007-01-25:
I Det Konservative Folkeparti synes vi, det er vigtigt, at der kommer et større fokus på behovet for et bedre samarbejde mellem læger og plejehjem, også selv om vi ikke kan støtte det konkrete forslag, som DF her er fremkommet med, om at tilknytte en fast læge til alle på plejehjemmene.
Vi Konservative er enige i, at der er behov for at styrke samarbejdet mellem plejehjemmene på den ene side og de praktiserende læger, for den sags skyld også sygehusvæsenet, på den anden side.
Det er derfor også noget, vi vil lægge vægt på bliver forbedret.
Vi skal have et sundhedssystem, der er præget af kvalitet, effektivitet og tryghed, også når det handler om vores ældre medborgere, som jo oftere end andre har brug for sundhedssystemet og nogle gange endda i længere perioder.
Derfor synes vi også, at det er fornuftigt, at ministeren har givet udtryk for her i dag, at han bl.a. vil se nærmere på samarbejdet mellem de praktiserende læger og plejehjemmene.
Plejehjemstilsynene viser jo klart, at der er et behov for forbedring, hvad angår samarbejdet mellem læger og plejehjem, og tilsynet kan netop give et godt grundlag for en faglig og saglig vurdering af, hvor og hvordan der kan forbedres.
Men der skal ikke være tvivl om, at vi Konservative foretrækker, at det enkelte menneske selv kan vælge, hvilken læge det ønsker at bruge, også selv om det befinder sig på et plejehjem.
Det forhindrer jo imidlertid ikke, at vi i stedet for kan udnytte de gode erfaringer, som flere plejehjem har med at informere deres beboere om, hvilke praktiserende læger det pågældende plejehjem i forvejen har et godt samarbejde med.
På den måde kan den ældre medborger jo endda få et bedre grundlag at vælge ud fra og på den måde opleve en større tryghed.
Alt i alt hilser vi Konservative altså debatten om et bedre samarbejde mellem læger og plejehjem velkommen, men vi kan ikke støtte det konkrete forslag fra Dansk Folkeparti.
Kim Christiansen (DF), 2007-01-25:
Der er ingen tvivl om, at ældreforsorgen i fremtiden vil blive en stor udfordring; det tror jeg alle partier er enige om.
Jeg tror også, at alle er enige om, at der i de seneste år er sket en nedprioritering af plejepersonalet og vigtigheden af deres funktion.
Den demografiske udvikling skriger jo også på, at vi er nødt til at forholde os til problematikken på det her område.
Så langt er Dansk Folkeparti enig med forslagsstillerne og, tror jeg, med de fleste her i salen.
Man kan måske sige, at årsagerne er mange, og derfor skal vi heller ikke, for at blive lidt i hr. Ole Stavads metafor, diskutere, hvorfor patienten blev syg, men måske snarere, hvordan vi kan helbrede patienten.
Allerede på Dansk Folkepartis sommergruppemøde påpegede vi, at der er problemer inden for ældreforsorgen, både med at fastholde personale og med at skaffe kvalificeret personale i fremtiden.
Jeg vil sige, at det ikke kun er lønnen, der er motivationsfaktor i det spil.
Der er en lang række faktorer, der gør sig gældende, så derfor mener Dansk Folkeparti ikke, at 1 mia. kr., som SF foreslår, rent umiddelbart vil løse problemet.
Det er i øvrigt penge, som partierne bag finansloven skal finde, og det er jo nemt at give en omgang, hvis man ikke selv skal betale den.
I øvrigt vil jeg lige sige, at der allerede i dag er mulighed for at differentiere lønnen og give lidt ekstra.
Det ved jeg at bl.a. Allerød Kommune har benyttet sig af.
Dansk Folkeparti er et socialt ansvarligt parti, og derfor fik vi også afsat 200 mio. kr. på finansloven som en del af kvalitetsreformen i form af en pulje, som kommunerne kan søge til formål, der kan forbedre arbejdsmiljøet, eller andre projekter, som kan være med til at bedre hverdagen for plejepersonalet og dermed også forbedre forholdene for de ældre.
Intentionerne i forslaget her synes jeg er rigtig gode, og det tror jeg vi er rigtig mange der synes.
Det skal gøres mere attraktivt at være ansat i ældreforsorgen, og Dansk Folkeparti vil gerne være med til at stille redskaber til rådighed.
Mit råd til SF skal være, at vi i det kommende udvalgsarbejde skal se på, om vi kan nå frem til en eller anden form for beretning, da vi jo sikkert alle sammen er enige i intentionerne i forslaget.
Vi kan diskutere uddannelse, arbejdsmiljø, rekruttering og naturligvis også lønløft, men med hensyn til det sidste vil jeg overlade det til arbejdsmarkedets parter at aftale de egentlige lønforhold.
Jeg synes altså: Lad os arbejde konstruktivt og måske enes om en fælles beretning i det videre udvalgsarbejde.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Grundlæggende set
synes vi i Enhedslisten, at det forslag, der er kommet fra SF, er godt.
Det er godt på flere forskellige måder, først og fremmest fordi problemet med rekruttering af arbejdskraft inden for den offentlige service klart hænger sammen med, at lønforholdene for de mennesker, der skal tage sig af de syge, de gamle og børnene, er for ringe.
Vi har jo set på det seneste, at forskellige kommuner, også med borgerlige borgmestre, selv siger, at den eneste måde, de kan trække arbejdskraft til deres kommune til f.eks. at tage sig af de ældre, er ved at give dem et lønløft.
Hvis der virkelig er en sådan bred politisk forståelse, mener jeg, det er fuldstændig rigtigt, at man siger til sig selv: Der skal ikke være en konkurrence mellem kommunerne om at tiltrække arbejdskraft.
Vi er nødt til at tage et centralt ansvar for at give kommunerne som helhed mulighed for at give et lønløft til ikke mindst de lavest lønnede inden for den sociale service.
Så langt, så godt.
Hvis man ser lidt nærmere på forslaget, er der selvfølgelig nogle problemer.
Et af problemerne er, at man kun peger på en del af dem, der arbejder inden for den sociale service, nærmere bestemt dem, der arbejder inden for sundhedssektoren og inden for ældresektoren.
Det er ikke de eneste steder, hvor der er lavtlønnede i den offentlige service, og jeg mener klart, at hvis vi skal se på problemet, er det fornuftigste at afsætte penge til lønforbedringer for alle, der arbejder i kommunerne.
Forslaget går som udgangspunkt den rigtige vej.
Det kan godt være, at det ikke bliver vedtaget, men jeg synes, det vil være et godt signal her fra Folketinget, hvis vi kan blive enige om at sende et signal ud om, at et flertal i Folketinget mener, at der skal ske et lønløft for de lavest lønnede i den kommunale service, og at Folketinget også vil påtage sig ansvaret for at finde de nødvendige penge til kommunerne, så de kan indfri kravene om bedre løn.
Kim Christiansen (DF), 2007-01-25:
Jeg skal ikke trætte de tilstedeværende med alt for mange gentagelser af det, der allerede er blevet sagt.
Jeg vil sige til forslagsstillerne, at det da er rigtigt, at indkomstudviklingen er mindre for grupper på overførselsindkomst end for andre grupper.
Men jeg vil også lige minde forslagsstillerne om, at før satspuljeordningen var der ikke nogen automatisk regulering af hele området, og som ministeren allerede har redegjort for, er indkomstudviklingen for overførselsindkomster faktisk højere end for mange lavtlønsområder.
Det ligger Dansk Folkeparti meget på sinde hele tiden at styrke mennesker på overførselsindkomster, og i finanslovforhandlingerne har vi derfor også gang på gang været med til at rette op på nogle skævheder, bl.a. med ældrechecken de sidste 3 år og senest med en hævelse af den almindelige og forhøjede almindelige førtidspension til den mellemste førtidspensions niveau.
Det ansvar har vi i hvert fald påtaget os.
Jeg vil ikke gøre en lang historie ud af det, men jeg vil da sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at hvis der efter et kommende valg skulle være flertal for at udfase satspuljen, vil Dansk Folkeparti være positiv over for det.
Men som tingene ligger nu, hvor vi er en del af satspuljeforliget og selvfølgelig tager medansvar for at fordele mid lerne, kan vi ikke støtte forslaget, som det ser ud lige nu.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Jeg vil bare minde hr. Kim Christiansen om, at inden Dansk Folkeparti blev en del af satspuljeforliget, sagde f.eks. hr. Kristian Thulesen Dahl, og jeg citerer: Vi vil af med satspuljen, fordi den øger uligheden for samfundets svageste.
Puljens midler skal tilbageføres til folkepensionister, førtidspensionister og andre på overførselsindkomster, som i dag finansierer sociale tiltag.
Citat slut.
Mener Dansk Folkeparti stadig væk det?
Kim Christiansen (DF), 2007-01-25:
Det mente vi i 1999, det mente vi også, da hr. Kristian Thulesen Dahl udtalte det, og det gav jeg også udtryk for i min ordførertale.
I 2003 blev vi et af satspuljepartierne, men jeg har givet udtryk for, at hvis der efter et valg skulle være et flertal for at udfase ordningen og finde en anden løsning, er vi naturligvis med på det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Jamen jeg synes, det er en lidt pudsig argumentation.
Dansk Folkepartis holdninger er øjensynligt altid afhængige af, hvordan flertallet ser ud, og hvilken vej vinden blæser, men Dansk Folkeparti må vel kunne tage stilling til et forslag som vores?
Jeg vil gøre Dansk Folkepartis ordfører opmærksom på, at det kun bliver vedtaget, hvis der er flertal for det, og Dansk Folkeparti må vel stemme efter sin overbevisning, går jeg da ud fra.
Kim Christiansen (DF), 2007-01-25:
Jeg har givet meget klart udtryk for, at vi er med i et satspuljeforlig, som vi ikke har tænkt os at bryde, og derfor siger vi nej til forslaget.
Jeg ved godt, at Enhedslisten praktiserer meget at fremsætte næsten hvad som helst uden at skele til, om der er flertal for det.
Men Dansk Folkeparti er nu engang af den holdning, at vi gerne vil være en del af et flertal og derigennem udøve vores indflydelse på tingene, og Dansk Folkeparti har jo netop indflydelse på dansk politik, fordi vi søger flertallene.
Ole Sohn (SF), 2007-01-25:
Jeg vil godt supplere min gode navnebror, hr. Ole Stavad fra Socialdemokratiet, med endnu et eksempel, som viser, at Enhedslisten måske skulle overveje, om det er den rigtige måde at sikre bedre forhold for de dårligst stillede i samfundet.
Hvis man nu forestiller sig, at vi ikke længere har satspuljen, at vi har afskaffet den og har indført en fuld regulering efter pris- og lønudviklingen af alle overførselsindkomster, og vi så kommer i en situation, hvor et flertal beslutter at sige: Vi synes ikke, at de, der får bistandshjælp, skal have fuld regulering, vi lægger loft over den – ja, så er det jo flertallet, der bestemmer.
Hvis man nu forestiller sig, at reguleringen er sikret fuldt ud, og flertallet efterfølgende beslutter, at de, der kommer ind udefra, kun skal have en særlig, lav starthjælp, eller opfinder en helt tredje ordning – ja, så ville vi også være på den.
Selv om SF har den samme principielle holdning som Enhedslisten, altså at der skal være fuld regulering af overførselsindkomsterne, ville det være halsløs gerning at afskaffe satspuljen i dens nuværende form.
Det ville være alt for risikabelt.
Derfor tilkendegiver vi, har gjort det ofte og gør det gerne igen, også næste år og næste år og næste år igen, når Enhedslisten kommer med sit forslag – hvis de da ikke måske selv kan se, at det er en farlig vej at betræde, fordi man dermed bliver afhængig af tilfældige politiske flertal – at vi vil arbejde for at få en fuld regulering.
Men at ophæve satspuljen i dens nuværende form vil gøre ondt værre, så derfor kan vi ikke støtte det af Enhedslisten fremsatte forslag, men henholder os til en række af de gode argumenter, som min gode kollega, hr. Ole Stavad, kom med.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Nu er det jo ikke første gang, jeg hører hr. Ole Sohn argumentere på den måde, men til gengæld tror jeg, det er første gang, jeg har hørt hr. Ole Sohn sige direkte, hvorfor den sikkerhed for overførselsindkomsterne, som hr. Ole Sohn mener satspuljeforliget giver, ikke engang holder.
Forliget betyder jo ikke, at regeringen afholder sig fra at skære ned for særlige grupper; det betyder jo ikke, at regeringen afholder sig fra at indføre en særlig lav starthjælp for dem, der kommer som nye her til landet, og det sikrer jo ikke imod, at de, der har været lang tid på kontanthjælp, rammer kontanthjælpsloftet eller rammer loftet for, hvor meget et ægtepar kan få på kontanthjælp.
Det sikrer i det hele taget ikke mod noget som helst, dets eneste konsekvens er, at uligheden mellem dem, som er på overførselsindkomst, og dem, som er i arbejde, stiger automatisk år for år.
Jeg synes altså bare, det kræver en del fantasi at sige, at hvis overførselsindkomsterne bliver reguleret 100 pct. på linje med lønudviklingen, som det vil ske, hvis det forslag, vi har fremsat, bliver vedtaget, vil det være dårligere end efter det forlig, vi har i dag, hvor man hvert eneste år fradrager penge til satspuljen.
Min fantasi rækker ikke så langt, at en fuld regulering skulle være dårligere end en regulering, hvor der bliver trukket et fradrag.
Ole Sohn (SF), 2007-01-25:
Nej, men det, der er det særlige ved satspuljen i modsætning til et folketingsflertals beslutning, er, at satspuljen bygger på et forlig, som har sin historiske baggrund.
Under den forrige borgerlige regering, som i øvrigt fjernede den automatiske dyrtidsregulering, fik vi kæmpet satsreguleringen ind, så det er jo ikke et spørgsmål om, at vi vil vende tilbage til en fuld regulering ved at afskaffe satspuljen.
Vi vil vende tilbage til ingen regulering, og jeg forstår simpelt hen ikke, at Enhedslisten ikke kan se faren ved at gå tilbage fra en regulering, som er aftalt, til en situation, hvor der ingen reguleringsgaranti er.
Det er den historiske baggrund, satspuljen bygger på.
Marianne Jelved (RV), 2007-01-25:
Fru Pia Christmas-Møller svarede på et spørgsmål fra en anden ordfører her i salen, der spurgte til skattelettelser, og da siger fru Pia Christmas-Møller, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Det tror jeg vi alle sammen sådan set er enige i, men jeg er måske endnu mere enig med fru Pia Christmas-Møller, end så mange andre er.
Sygeplejersker, politibetjente og folkeskolelærere tilhører indkomstgrupper, der ligger lige omkring mellemskatten, og der skal ikke mange ekstra timer til eller en øget indsats uddannelsesmæssigt, der gør, at man måske kan få lidt andre slags job og tjene flere penge, før man straks bliver ramt af 50 pct. beskatning.
Jeg kunne ønske mig, at fru Pia ChristmasMøller kunne være lidt mere mobil, havde jeg nær sagt, altså ivrig efter faktisk at gøre noget af det, der bliver sagt De Konservative gerne vil.
Kunne vi ikke hjælpes ad og finde ud af, hvordan vi fik den skat ned på 40 pct. for den gruppe her?
Det er mellemskatten, vi taler om.
Det ville hjælpe på, at vi kunne sikre os, at der faktisk kom større arbejdsudbud, der kunne løfte velfærdsopgaverne.
Ole Sohn (SF), 2007-01-25:
Ja, men det er jo ikke noget argument for at tro, at det bliver bedre, hvis man afskaffer satsreguleringspuljen.
Det er jo sådan set det, der er hele pointen, og det tror jeg også godt at Enhedslisten er klar over.
Jeg kan næsten ikke sige andet, end at jeg ikke synes, der er noget, der tyder på, at den politiske sammensætning her i Folketinget vil gøre tilværelsen tryggere for folk på overførselsindkomster, selv om finansministeren godt nok har lovet, at han ikke vil fare frem med bål og brand.
Man skal nok tage den garanti med et gran salt, så jeg tror alligevel, det er klogere, at vi arbejder inden for kredsen af satspuljepartier, som jeg i øvrigt håber Enhedslisten tilslutter sig på et eller andet tidspunkt, fordi det vil øge presset og gøre mulighederne for at sikre de udsatte grupper bedre.
Ole Stavad (S), 2007-01-25:
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr kan forvente, at en socialdemokratisk ledet regering vil udvise den samme åbenhed som tidligere, når vi sidder i forhandlinger, også om løsning af konkrete problemer
som f.eks. at give lavindkomstgrupper på overførselsindkomst et løft.
Jeg vil ikke udstede nogen garanti for, at vi laver en eller anden sumopgørelse for de sidste 17 eller 20 år.
Men når vi kan se, at nogle satser de facto medfører, at folk lever for urimeligt lave indkomster, som vi oplever det med starthjælpen og andet, og vi er enige om, at der skal rettes op på det, når der kommer et andet flertal, kan jeg med stor glæde give hr. Jørgen Arbo-Bæhr tilsagn om, at det vil ske.
Jeg sagde allerede i min ordførertale, at jeg godt forstår argumentationen fra hr. Jørgen ArboBæhrs side.
Jeg er bare nødt til at gøre opmærksom på, at det ikke er noget naturgivent, og at det ikke findes andre steder, hvis vi prøver at sammenligne.
Med det forbehold, at der er noget, der er forbigået min opmærksomhed, har vi, så vidt jeg ved, noget, der ligner verdens bedste regulering på området.
Når vi får flertallet, får vi mulighed for at lave et konkret løft, som vi også gjorde, da vi sad i regering.
Her arbejdede vi sammen og havde mulighed for at samle et flertal, og der kan findes en række eksempler på, at vi gjorde noget.
Eksempelvis løftede vi helt konkret kontanthjælpen.
Mulighederne eksisterer også nu, men jeg vil meget, meget gerne have den størst mulige sikkerhed for, at det efterslæb, som de grupper risikerer at få, ikke øges voldsomt i de perioder, hvor vi har borgerlige regeringer.
Ole Sohn (SF), 2007-01-25:
Jeg takker for debatten, om end de fleste af ordførerne bevidst har misforstået forslaget.
Det gør det også lidt enklere at afvise det.
Der er ikke noget, der ligger SF fjernere end at foreslå et indgreb i overenskomsterne.
Det har vi sådan set nærmest tradition for at være imod, og netop derfor har vi formuleret beslutningsforslaget på en sådan måde, at arbejdsmarkedets parters forhandlingsret respekteres.
Men virkeligheden er jo – og de fleste ved eller burde vide det – at med det lønsystem, der er inden for det offentlige, er det sådan, at hvis man giver en gruppe lønmodtagere lidt mere end gennemsnittet, skal andre betale.
Det vil sige, at andre offentligt ansatte kommer til at betale.
Derimod kan man sige, at vi som lovgivere og som Folketing har et ansvar for at sikre rekruttering af kvalificeret arbejdskraft, og det er altså et problem.
Det er et problem, som kommunerne gentagne gange har gjort opmærksom på, og det kan også konstateres ved, at der er for få, der søger ind som eksempelvis social- og sundhedsassistenter, fordi mulighederne for at få et bedre arbejde med bedre arbejdsmiljøforhold og bedre lønforhold findes alle mulige andre steder.
Jeg har konstateret, at der ikke er et flertal i Folketinget for SF's forslag i den udformning, det har i dag.
Den offentlige sektor vil forbløde, hvis vi ikke sikrer ordentlige forhold for medarbejderne, så derfor er jeg helt overbevist om, at før eller siden vil forslaget under en eller anden form blive ført ud i livet.
Jeg vil meget gerne, som hr. Kim Christiansen var inde på, arbejde videre med problemet i udvalget.
Der kan måske laves en eller anden form for beretning, som under en anden form kommer med et forslag, der opfordrer regeringen til at gøre noget ved sagen.
Jeg er også meget opmærksom på det, hr. Ole Stavad var inde på, nemlig at der i det forslag til vedtagelse, vi diskuterede under forespørgslen, ligger et signal om at sikre bedre økonomiske rammer for regionerne.
Vi har peget på en model, som relativt hurtigt kunne være med til at give det signal til finansministeren, at det under de kommende forhandlinger med kommunerne om bloktilskud skal sikres, at der kommer ekstra midler til at løse opgaven.
Det sker så ikke, men så kommer presset på en anden måde, fordi vi er nødt til at løse problemet.
Vi kan ikke være andet bekendt – ikke så meget af hensyn til de potentielle ansatte, for de finder bare andre arbejdsopgaver i den private sektor, men vi kan ikke være bekendt over for vore ældre, at vi ikke får løst opgaven.
Derfor er jeg ret overbevist om, at før eller siden vil SF's forslag under en eller anden form resultere i bedre forhold for de lavest lønnede i den offentlige sektor, for alt andet vil være uansvarligt, både over for de ansatte og ikke mindst over for de ældre.
Afstemning
Thor Pedersen (V), 2007-01-25:
Der er jo tradition for, at Enhedslisten fremsætter forslaget om ændring af satsreguleringen hvert år, og det giver mig så lejlighed til selv på dette lidt sene tidspunkt at bemærke, at den regulering, vi kender i Danmark, bidrager til et samfund uden store økonomiske og sociale skel.
Ordningen betyder rent faktisk, at købekraften for personer på overførselsindkomst som hovedregel vokser hvert eneste år.
Samtidig sikrer den måde, vi indretter ordningen på, at der tages et særligt hensyn til de mest udsatte grupper i vores samfund.
Satsreguleringspuljen bliver anvendt til foranstaltninger på social-, sundheds- og arbejdsmarkedsområdet og kommer derfor også modtagere af overførselsindkomster til gode.
Og som vel de fleste her i salen er bevidste om, betyder puljeaftalen for 2007, som jeg indrømmer Enhedslisten som det eneste parti i Folketinget ikke er en del af, at der bliver afsat mere end 700 mio. kr. til initiativer, der er målrettet samfundets mest udsatte grupper.
Tilmed gælder det jo, at den regulering af overførslerne, som vi har i Danmark, sammenlignet med den, der gælder for andre lande, er høj.
Velfærdskommissionen har redegjort for, at Danmark er det eneste land i OECD, der regulerer alle indkomsterstattende overførsler med udgangspunkt i lønudviklingen, hvor mange andre lande tager udgangspunkt i prisudviklingen.
Og det vil sige, at der ligger en forbedring af købekraften i reguleringen, hvor mange andre lande som udgangspunkt alene sikrer, at overførselsindkomsterne følger prisudviklingen.
Det drejer sig f.eks. om lande, vi normalt sammenligner os med: Finland, Frankrig, Sverige, Norge og Tyskland.
Reguleringen af overførslerne har været større end stigningen i den udbetalte løn for mange andre grupper på arbejdsmarkedet.
Dertil kommer, at satsreguleringen ikke er den eneste kilde til ændringer i overførselsindkomsterne.
F.eks. har regeringen jo sammen med Dansk Folkeparti over de senere år gennemført markante forbedringer for folkepensionister og førtidspensionister med de laveste indkomster.
Vi har jo i alt via ældrechecken eller det, der er en ældreydelse, indført en forbedring, som i 2007 er på 1,8 mia. kr. til de økonomisk svagest stillede pensionister, ud over den velstandsstigning, der hvert år kommer dem til gode som følge af satsreguleringen.
Den regulering af overførselsindkomsterne, vi har i Danmark,
bidrager til at sikre en ligelig fordeling af indkomster, og Danmark er således ikke blot et af de rigeste lande i verden, men også det land i OECD, hvor velstanden er mest ligeligt fordelt.
Samtidig giver satspuljekonstruktionen plads til målrettede initiativer rettet mod samfundets svageste.
Derfor ønsker vi at bevare ordningen, som alle partier i Folketinget undtagen Enhedslisten indtil nu har støttet op om.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-25:
Nu tror jeg jo ikke, at jeg får overbevist finansministeren om, at overførselsindkomsterne skal have den samme regulering, som sker for dem, der får løn.
Men jeg kunne så bare godt tænke mig at få bekræftet, at hvis det var sådan, at man havde lavet en regulering, der fulgte lønudviklingen, ville f.eks. en arbejdsløs på dagpenge i dag have 7.000 kr. mere om året, end tilfældet er.
Det vil sige, at uligheden mellem en dagpengemodtager og en, der er i arbejde, faktisk er vok set med et beløb, der svarer til de her 7.000 kr. mindre om året.
Thor Pedersen (V), 2007-01-25:
Det korte af det lange er, at vi har en ordning, der sikrer, at folk på overførselsindkomst også har del i velstandsudviklingen, at de rent faktisk, når man ser på tallene, har en fremgang i købekraft, der ligger over prisudviklingen.
Det vil altså sige, at man har en reel tilvækst i købekraft og dermed også i velstand, og det vil også, som jeg har sagt, sige, at der er grupper på arbejdsmarkedet, der har en mindre stigning end den, man har på overførselsindkomst.
Så det er den balance, vi har valgt i Danmark, og som jeg synes er meget fornuftig.