Per Stig Møller (KF), 2009-03-26:
Det er jo rigtigt, at der har været en kriminalitet, som er fuldstændig uønsket, og som selvfølgelig også betyder, at de kriminelle ryger ud af landet igen.
Men jeg vil bare gøre opmærksom på, at forespørgslen lyder: bekæmpelse af kriminalitet og korruption i henholdsvis Bulgarien og Rumænien - og den er stillet til udenrigsministeren.
Forespørgslen lyder ikke: kriminalitet begået i Danmark.
Det drejer sig om kriminalitet i henholdsvis Bulgarien og Rumænien og bekæmpelse deraf, og det er så også det, jeg vil besvare.
Bulgariens og Rumæniens optagelse i EU den 1. januar 2007 satte punktum for EU's femte og hidtil største udvidelsesrunde.
Siden 2007 er der sket yderligere fremskridt i de to lande, men det er ingen hemmelighed, at der stadig er udfordringer.
Det er jo oplagt.
Det er netop derfor, at EU iværksatte de hidtil skrappeste mekanismer og beskyttelsesforanstaltninger over for tiltrædende lande.
Det er også derfor, at Kommissionen fik til opgave nøje at følge udviklingen i landene og fik mulighed for at gribe ind med konkrete foranstaltninger, hvis det viste sig nødvendigt.
Og det har det været.
Der har været suspension af udbetalinger af visse EU-midler til Bulgarien, og det viser, at Kommissionen ikke tøver med at gribe ind, hvis der opstår uregelmæssigheder.
Da de to lande blev optaget, indeholdt tiltrædelseskomplekset en række midlertidige bestemmelser.
Der blev bl.a. taget højde for de særlige retlige problemområder, og det er jo også dem, hr. Morten Messerschmidt med rette interesserer sig for.
Den såkaldte samarbejds- og verifikationsmekanisme, altså hvor man skulle se, om tingene nu også er, som de siges at forholde sig, blev vedtaget for at sikre, at EU kan overvåge retsreformerne i begge lande.
For begge landene er der opstillet konkrete målsætninger, som på nydansk hedder benchmarks, dvs. måleposter, og der kan man så se, om Rumænien har bevæget sig derhen, hvor man ønsker.
Der har man opstillet sådanne måleposter eller benchmarks, og det er følgende: sikring af større gennemsigtighed og en mere effektiv retsproces, altså en af de ting, der skal opnås; etablering af et uvildigt agentur til korruptionsbekæmpelse, det skal opnås;
fortsættelse af professionelle og upartiske undersøgelser af anklager om korruption på højt niveau, det, som hr. Morten Messerschmidt spørger om, det skal også opfyldes; og yderligere tiltag for at forhindre og bekæmpe korruption særlig på lokalt niveau skal opfyldes.
For Bulgarien er opstillet seks benchmarks eller målepinde: vedtagelse af forfatningsændringer, der sikrer retssystemets uafhængighed; sikring af større gennemsigtighed og en mere effektiv retsproces; en fortsættelse af domstolsreformen med henblik på at højne professionalisme, ansvarlighed og effektivitet; etablering af professionelle og upartiske undersøgelser af anklager om korruption på højt niveau; yderligere tiltag for at forhindre og bekæmpe korruption med fokus på grænserne og på det lokale regeringsniveau, også det, som hr. Morten Messerschmidt interesserer sig for; implementering af strategi for bekæmpelse af organiseret kriminalitet med fokus på seriøse forbrydelser, hvidvaskning af penge og systematisk konfiskering af tyvekoster, således at de ikke får glæde af deres grænseoverskridende forbrydelser.
Kommissionen rapporterer løbende om udviklingen i korruptionsbekæmpelse i begge lande samt om bekæmpelse af organiseret kriminalitet i Bulgarien.
Kommissionen fremlagde større rapporter med anbefalinger i juli 2008, og Kommissionen har i februar i år fremlagt den seneste statusrapport med tekniske opdateringer, og det skete i februar 2009.
Kommissionen peger på fremskridt i begge lande, og det er jo godt.
Den understreger samtidig, at der fortsat er væsentlige udeståender på det retlige område, og det er jo ikke godt.
Derfor opfordres begge lande til at forstærke reformbestræbelserne. Hvad angår Bulgarien, giver Kommissionen et blandet skudsmål.
Den bulgarske regering har taget skridt i den rigtige retning.
Det gælder en strukturel og lovgivningsmæssig reform.
Her følger man konkret op på Kommissionens anbefalinger fra sommeren 2008, og så påhviler det altså bulgarerne nu selv at vise, at retssystemet virker.
Det er jo så det vi skal overvåge at det gør.
Bestræbelserne på at etablere de nødvendige institutioner samt de rette procedurer og processer har desværre kun givet få resultater, men efterforskning af korruption og organiseret kriminalitet skal føre til anholdelse, tiltalerejsning og, afhængigt af retsinstansens skøn, selvfølgelig domfældelse.
Om Rumænien konkluderer Kommissionen, at fremskridtene i reformprocessen har været svingende.
Kommissionen konstaterer, at endelige domfældelser om korruption på højt niveau stadig udestår.
Man har etableret de grundlæggende elementer, der er en forudsætning for et fungerende retssystem, men fundamentet er altså skrøbeligt, når den slags ting udestår.
Statusrapporten fra februar påpeger desværre, at reformtempoet er dalet det seneste halve år.
Rapporten understreger derfor, at det vil være meget vigtigt for Rumænien at opnå betydelige og uigenkaldelige - eller på nydansk irreversible - fremskridt frem mod Kommissionens rapport til sommer.
Samlet set står det klart, at begge lande altså har meget tilbage at gøre.
På baggrund af rapporterne vedtog Rådet for Generelle Anliggender og Eksterne Relationer i september 2008 derfor ganske klare konklusioner.
Bulgarien og Rumænien opfordres til hurtigst muligt at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at nå konkrete og varige resultater.
Som rådet anfører, er en effektiv forvaltning og et uafhængigt retssystem nødvendigt for EU-politikkens funktion og borgernes adgang til alle de fordele og muligheder, der er forbundet med et EU-medlemskab.
Der er altså ingen, der lægger skjul på nødvendigheden af retsreformer i Bulgarien og Rumænien.
Og der er ingen tvivl om, at dette spørgsmål tages meget alvorligt i EU, og det må jo glæde hr. Morten Messerschmidt.
Regeringerne i både Rumænien og Bulgarien har tilkendegivet, at man målrettet vil arbejde videre med de nødvendige reformer.
I Rumænien har regeringen fremsat fire lovforslag til hastebehandling om en ny strafferetlig og civilretlig lovgivning med tilhørende retsplejelove.
Ifølge det oplyste har den rumænske regering oven i købet besluttet at gøre det til et kabinetsspørgsmål, hvis ikke denne pakke er vedtaget den 15. maj.
Også Bulgarien har tilkendegivet, at forholdet til EU i den kommende tid har hovedprioritet med vægt på indsatsen i forhold til manglende lovgivning og administrative forskrifter samt gennemførelse af eksisterende regler.
Med sit store overvågningsarbejde er Kommissionen altså med til at sikre, at landene får den rette vejledning og de rette tilskyndelser.
Kommissionens store indsats suppleres af konkret og praktisk bistand fra EU-medlemslandene, og vi har også givet vores bidrag.
Det er dog afgørende, at de to lande selv tager resolut og effektiv hånd om de udpegede problemområder.
Det er i alles interesse, at Bulgarien og Rumænien lever op til de krav, der var enighed om ved optagelsen, ellers skader de både sig selv, EU og EU's fortsatte udvidelsesproces, som er den sidste del af spørgsmålet.
Derfor er samarbejde og aktiv støtte så væsentlig, og derfor er overvågningsmekanismen et godt værktøj.
Fra regeringens side bakker vi altså op om Kommissionens rapporter, og vi bakker op om den fortsatte overvågning.
Der er ingen tvivl om, at landene vil have brug for vejledning og tilskyndelse fra EU's side i nogen tid fremover.
Som Kommissionen anfører i sine rapporter, er reformprocessen et langt, sejt træk, meget langt, åbenbart.
I både Kommissionen og EU-kredsen er der derfor bred forventning om, at overvågningen vil fortsætte, at vi vil fortsætte overvågningen i nogen tid endnu.
Men så skal vi altså heller ikke tabe blikket for det store perspektiv, og det er så den sidste del af spørgsmålet, som jeg skal besvare nu.
EU's femte udvidelsesrunde har været til stor gavn for alle parter.
Den har givet økonomisk vækst både i de nye medlemslande, som ellers ikke ville være kommet, og den har givet en økonomisk vækst i de gamle lande og altså også i Danmark, som ellers ikke ville være kommet.
De nye medlemslande har altså gjort EU stærkere økonomisk, men også kulturelt rigere.
Efter Murens fald har udvidelsesprocessen været stærkt medvirkende til at opbygge og konsolidere demokratiet i de østeuropæiske lande, og det er jo til gavn for stabiliteten og sikkerheden i hele Europa og ikke blot i disse lande.
Samtidig har EU i dag langt større vægt i forhold til at tackle globaliseringens udfordringer såsom finanskrisen, globaliseringen og klimaforandringerne.
De nye EU-medlemmers vækst i økonomi og levestandard har været gavnlig for de gamle medlemmer igennem de nye eksport- og investeringsmuligheder, som vi også har høstet meget gavn af.
Og det udvidede EU er i dag det største integrerede økonomiske område i verden og kommer altså til at veje tungt, når man i G20 her de kommende dage skal holde møde om verdensøkonomien i fremtiden.
Det betyder, at vi er det største marked og den stærkeste økonomi, og det er vi blevet i kraft af udvidelsen.
Kommissionen har også lige udgivet en ny stor teknisk rapport om udvidelsen, og den har altså bekræftet de positive økonomiske effekter, som jeg her har nævnt, som udvidelsen har haft for os alle sammen.
Også i fremtiden vil EU's udvidelsesproces og udsigten til medlemskab af EU altså være et godt instrument til at sikre frihed, fred og fremgang, sikkerhed, retfærdighed og økonomisk velstand i hele Europa.
Grundlaget for udvidelsesprocessen er derfor helt klar: Med Københavnskriterierne og den opstrammede forhandlingsramme, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd i 2006, er fokus på landenes egne meritter, hvad de selv har gjort, at de selv har opfyldt betingelserne, og at det er på opfyldelsen af betingelserne for medlemskab, at de optages, ligesom EU selv skal være i stand til at optage dem på optagelsestidspunktet.
Målsætningen er fortsat kandidatlandenes medlemskab.
Det er til gavn for Europas stabilitet, og det er til gavn for dem, og det er, som de sidste år har vist, også til gavn for os.
Man skal tage stilling fra sag til sag, fra land til land på det tidspunkt, hvor et land er klar til at søge medlemskab og få medlemskabet opfyldt.
Det er jo så også det grundlag, som et bredt folketingsflertal støtter, og det håber jeg også at man gør i dag.