Sophie Løhde (V), 2009-04-03:
Man kan ikke være uenig i det, som ministeren indledte med, nemlig intentionen om at sikre socialt udsatte et godt, sammenhængende og koordinerende forløb.
I forhold til det konkrete beslutningsforslag er jeg meget enig med ministeren, som påpeger, at det måske ikke indeholder så meget nyt i forhold til de muligheder, der allerede eksisterer i dag.
Hvis det ønskes, kan kommuner jo frit have koordinerende sagsbehandlere, ligesom kommunerne og regionerne jo også har gode muligheder for at koordinere den sociale indsats.
Derudover har de sat en række nye spændende tiltag i gang godt hjulpet på vej af en række puljer.
Man kan jo, hvis man kigger ud over det ganske land, se, at tiltagene spænder ganske vidt.
Det er jo ikke det samme, som at alting foregår fuldstændig, som det skal i kommuner og regioner.
Man kan finde masser af eksempler på, at der er personer, der bliver svigtet, glemt eller klemt i systemet.
Og der må man jo så stille sig selv spørgsmålet, om de eksempler og sager er udtryk for, at systemet indeholder en række fejl, eller snarere er udtryk for, at den måde, systemet selv arbejder på, måske skaber nogle fejl de enkelte steder.
Når jeg kigger ud over kommunerne, ser jeg, at der er nogle kommuner, der er ekstremt dygtige til netop at skabe nogle sammenhængende forløb - det, der bliver sat fokus på i det her forslag mens der måske er andre, som gang på gang har en række uheldige sager.
Der handler det måske snarere om, at kommunerne, i stedet for at vi trækker en eller anden ny pakke ned over hovedet på dem, som i øvrigt allerede eksisterer i deres redskabskasse, i højere grad skal være bedre til at lære af hinanden, lære af de gode erfaringer, hvad det er, der er best practice, hvordan vi skaber nogle gode og sammenhængende forløb.
Derfor kan jeg heller ikke rent lovgivningsmæssigt se, at der skal være behov for, at vi indfører sådan en social lods, for som det ser ud i dag, har offentlige myndigheder forpligtelse til, mulighed for og lovgivningsmæssig hjemmel til at styrke den koordinerende indsats.
Jeg ser måske snarere fremadrettet, at vi i kommunalt og regionalt regi får styrket det samarbejde, som skal være mellem de to niveauer i forhold til bl.a. mennesker med dobbeltdiagnoser, som jo både er en del af den behandlende psykiatri og af socialpsykiatrien og det sociale område i kommunerne.
Der synes jeg, vi er kommet langt med kommunalreformen med at få nedbrudt en række barrierer, men det er klart, at vi ikke er i mål endnu, og det vil man jo nok formentlig heller aldrig komme, så længe man har flere niveauer.
Så overordnet synes jeg, det er et godt beslutningsforslag, som indeholder mange gode intentioner, men jeg mener bare ikke, det er det rigtige at sidde og sige, at vi vedtager beslutningsforslaget, som det er nu, når det, det indeholder, sådan set allerede eksisterer ude i kommunerne i form af redskaber.
Det er ikke det samme, som at vi ikke gerne i fællesskab med Det Radikale Venstre vil være med til bl.a. i de kommende satspuljeforhandlinger at sætte fokus på, hvordan vi kan skabe nogle bedre sammenhængende forløb, og hvordan vi i højere grad kan være med til at sikre, at borgerne ikke havner mellem to stole.