Trine Bramsen (S), 2015-03-19:
Forslaget her er ikke et nyt forslag, men noget, vi har drøftet og diskuteret flere gange her i Folketinget, og derfor vil jeg også gentage min tale, som jeg holdt, da vi for nogle få måneder siden havde det oppe her i Folketingssalen sidst.
Der skal ikke et eneste sekund herske tvivl om, at det tema, vi behandler i dag, har Socialdemokraternes store opmærksomhed.
De medarbejdere, der hver dag er garanter for vores værdifulde offentlige sektor, fortjener vores fulde opmærksomhed, ikke mindst når de chikaneres.
Det gælder ikke mindst vores politifolk, det gælder vores fængselsfunktionærer, og det gælder alle andre, der varetager vores samfunds interesser, og ikke mindst gælder det deres familier.
Uden deres indsats ville vi ikke kunne opretholde den tryghed for danskerne, som vi Socialdemokrater vil gøre alt for at sikre.
Lad mig indledningsvis understrege, at vi Socialdemokrater ikke er bange for at straffe de mennesker, der ikke kan finde ud af at overholde de spilleregler, der gælder i vores samfund.
End ikke politiet selv eller deres faglige organisation mener, at det er vejen til mindre chikane, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Vi vil gøre alt, hvad der står i vores magt, for at sikre, at offentligt ansatte ikke chikaneres.
Det er også derfor, vi bl.a. har spurgt politiet selv, hvilke løsninger de finder er de bedste.
Det er også derfor, vi for få måneder siden, på tværs af et bredt flertal i Folketinget, indførte ny lovgivning på det her område, der skal sikre, at man kan håndtere det, hvis chikane opstår.
Der bør ikke være to meninger om, at det bedste, der kan ske, er, at vi helt undgår, at tjenestemænd udsættes for chikane.
Det er, hvad enten de er på job eller holder fri.
Forebyggelse er og bliver det bedste redskab.
Jeg må desuden bemærke, at forslagsstillernes første initiativ går ud på, at straffen for chikane mod offentligt ansatte tjenestemænd skal være den samme, uanset om chikanen finder sted i tjenesten eller i fritiden, når chikanen sker i forlængelse af vedkommendes tjenestemandsfunktion.
Sådan er det jo allerede i dag jævnfør straffelovens § 119, stk. 1, og § 121, der giver en særlig strafferetlig beskyttelse mod vold, trusler og fornærmelig tiltale.
Bestemmelserne omfatter både situationer, hvor offentligt ansatte overfaldes med vold, trusler eller fornærmende tiltale i arbejdstiden, og i situationer, hvor offentligt ansatte overfaldes uden for arbejdstiden i anledning af tjenesten eller hvervet.
Det er dybt forkasteligt at rette sin utilfredshed mod familiemedlemmer til eksempelvis en politimand eller fængselsbetjent, og heldigvis sker det sjældent.
Og der er allerede mulighed for at straffe på baggrund af dette.
Ønsket om en ny særskilt strafskærpende omstændighed, hvis chikanen er rettet mod en offentligt ansat tjenestemands nærmeste familie, når chikanen sker i forlængelse af vedkommendes tjenestemandsfunktion, støtter vi derfor heller ikke.
Det samme gælder den tredje del af forslaget, der omhandler dobbelt straf for chikane.
Allerede i dag er det muligt for vores dommere at give en hårdere straf ved gentagen chikane.
Som nævnt har vi Socialdemokrater ingen – og jeg gentager ingen – fine fornemmelser i forhold til at undgå straf, men vi skærper til gengæld kun straffen der, hvor det giver mening.
I dette tilfælde peger både politiet og Politiforbundet på, at det ikke løser problemerne med chikane at straffe hårdere.
Derimod er det afgørende at klæde politifolkene bedre på til at håndtere potentielle chikanører og løse konflikterne, inden de eskalerer.
Vi Socialdemokrater har den største respekt for vores dygtige offentligt ansatte.
Det er derfor, vi skylder dem løsninger, der virker, og som ikke bare er symbolløsninger.
Det er derfor, vi skylder dem at lytte til de forslag, de selv kommer med, og ikke bare trumfer forslagene med noget, som vi synes lyder godt fra Folketingets talerstol.
Med de ord skal jeg meddele, at vi Socialdemokrater ikke støtter forslaget.