runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan E. Jørgensen (V), 2012-04-20:
Jeg vil gerne spørge Socialdemokraternes ordfører, hvilke organisationer det er man tænker på kan afholde sig fra at klage på grund af et klagegebyr på 3.000 kr.?
Mette Reissmann (S), 2012-04-20:
Det primære formål med dette lovforslag er at sikre en hurtig og effektiv behandling af klagesager, og det støtter Socialdemokraterne.
Lovforslaget indeholder derfor forslag til bestemmelser om fokuseret klagesagsbehandling, indsendelse af klager gennem første instans, typisk kommunen, hjemmel til at forpligte førsteinstansen til digital kommunikation, hjemvisning og tilbagebetaling af klagegebyrer.
Hvis Natur- og Miljøklagenævnet skal fungere optimalt, så skal det kunne sagsbehandle effektivt, det siger ligesom sig selv, og regeringen gør med det her lovforslag sagsbehandlingen hurtigere og meget mere dybdegående.
For nu får nævnet netop mulighed for at kunne fokusere på de forhold, som der er klaget over.
Kernen i officialprincippet er, at forvaltningen skal sikre, at en sag er fuldt oplyst, før der træffes en afgørelse, og det ændres der ikke ved med dette lovforslag.
Forslaget forholder sig derimod til, hvor meget nævnet skal tage stilling til, og nævnet kan begrænse sig til at prøve det, der rent faktisk klages over.
I forbindelse med at lette sagsgangen arbejdes der på at digitalisere klagesagsbehandlingen, og meningen er, at førsteinstanserne fremover skal kunne indsende klager ved at benytte sig af en klageformular på en webportal, samtidig gives der lov til, at klagenævnet kan udsende breve og andre dokumenter uden fysisk eller maskinel underskrift, og disse tiltag vil bidrage til en langt smidigere sagsbehandling.
I henhold til Århuskonventionen må det ikke være uoverkommelig dyrt at klage, og derfor vil regeringen nedsætte gebyret for alle, der ønsker at klage, uanset om klagens afsender er en virksomhed eller privatperson.
Et klagegebyr på 500 kr. mener vi er inden for rammerne af netop Århuskonventionen og sikrer klagerens retssikkerhed, fordi gebyret kan tilbagebetales, hvis klagen afvises eller klager får helt eller delvis medhold i sin klage.
Gebyret kan også tilbagebetales, hvis klagen trækkes tilbage på et tidligt tidspunkt.
Det er ikke meningen, at gebyret skal være en barriere og dermed hindre retssikkerheden.
Ydermere indeholder lovforslaget begrænsning af miljøministerens muligheder for at klage over kommunale afgørelser efter husdyrgodkendelsesloven til sager, hvor væsentlige nationale eller internationale interesser er berørt.
Det giver god mening, da det vurderes, at der ikke længere er behov for, at ministeren har en generel klageadgang.
Afslutningsvis fastlægger lovforslaget, at rørlagte vandløb ikke skal have den lovpligtige bræmme på 2 m. Så med det her lovforslag følger regeringen op på en række kortsigtede anbefalinger fra et eksternt ekspertudvalg, hvis anbefalinger bidrager til, at borgere såvel som virksomheder vil opleve hurtigere sagsbehandling i Natur- og Miljøklagenævnet, hvorfor Socialdemokraterne støtter lovforslaget.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-04-20:
Jamen det er da sådan, at man, når Advokatrådet peger på noget i et høringssvar, og når de kommer med en indsigelse, så skal tage det særdeles alvorligt, måske også mere alvorligt, end hvad der gælder for så mange andre indsigelser, fordi man ved, at det altså er noget, der er blevet behandlet af nogle meget kompetente jurister.
Sådan er det naturligvis ikke.
Det er jo i sidste ende en politisk afvejning, og jeg er da også helt sikker på, at Advokatrådets høringssvar er noget, der vil indgå i den fremtidige sagsbehandling i Natur- og Miljøklagenævnet, sådan at man er opmærksom på de problemer, som Advokatrådet har rejst.
I øvrigt skal vi også huske, at der er rigtig mange af de klagere, som indsender klager, som jo er professionelle, og som selv er opmærksomme på, at de får sagen oplyst tilstrækkelig grundigt.
Per Clausen (EL), 2012-04-20:
Nu er jeg i forhold til den her sag nok tilbøjelig til at være enig med hr. Jan E. Jørgensen i, at det er noget, der godt kan håndteres.
Det siger jeg bare for at være helt sikker på, at Venstre og hr. Jan E. Jørgensen har den samme tilgang til Advokatrådets indsigelser, som alle mulige andre har, nemlig at det er noget, der indgår i en politisk vurdering.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-04-20:
Venstre læser altid Advokatrådets bemærkninger med interesse; de har som regel nogle høringssvar, som er meget gennemarbejdede og meget grundige.
Jeg ved ikke, om det, som hr. Per Clausen tænker på, først og fremmest er det, der går på officialmaksimen, som Advokatrådet har nogle betænkeligheder over for.
Men der fæstner vi os i Venstre ved, at det, der med lovteksten lægges op til, er, at det vil være sådan, at Naturog Miljøklagenævnet vil kunne vælge at begrænse sin prøve til det, som man finder relevant, og til det, som klageren har påpeget.
Det er altså ikke noget, der betyder, at man fra Natur- og Miljøklagenævnets side ikke vil kunne behandle en sag, hvis der ikke er nogen klager, der har peget på noget, så Natur- og Miljøklagenævnet kan se, at her har kommunen, eller hvem det nu er, da begået en fejl.
Det vil man jo kunne, og det vil man gøre.
Vi er i hvert fald overbevist om, at Natur- og Miljøklagenævnet dér har den kompetence, som de skal have, hvilket gør, at Advokatrådets bekymring så vil blive af mere teoretisk karakter.
Per Clausen (EL), 2012-04-20:
Der er bare en enkelt ting, som jeg synes er lidt interessant.
For en uge siden diskuterede vi her i Folketingssalen randzoner, og da var Venstres ordfører meget optaget af, at der var kommet nogle indvendinger fra Advokatrådet i forhold til retssikkerheden.
Jeg vil bare sige, at de formuleringer, der er kommet fra Advokatrådet i den her sag, netop i forhold til de ting, som Venstres ordfører synes er rigtig gode, jo er meget hårde.
Men hvordan skal jeg forstå det, Venstre siger?
Den ene uge mener man, at de indvendinger, der er kommet fra Advokatrådet, er nogle indvendinger, der er meget, meget vigtige, og at de spiller en stor rolle i debatten, mens man en uge senere slet ikke vil inddrage nogen af disse indvendinger.
Bertel Haarder (V), 2012-04-20:
Vi hørte fra samarbejdsministeren, at han vil bringe spørgsmålet om grænsehindringer op ved hvert eneste fremtidige møde i samarbejdsministerrådet.
Jeg vil gerne spørge justitsministeren, om han vil love, at han vil bringe det op om ikke hver gang, så i hvert fald nogle gange i justitsministrenes forsamling, for hvis vi skal gøre noget ved grænsehindringerne, forudsætter det jo et nordisk samarbejde.
Derfor ville jeg bare meget gerne have et tilsagn om, at den danske justitsminister vil bede om at få det på dagsordenen ved førstkommende lejlighed – også som opfølgning på de debatter, der har været – for at holde sagen varm, men også ved senere lejligheder, når der er nogen som helst anledning til det.
Morten Bødskov (S), 2012-04-20:
Tak for det, og tak for spørgsmålet.
Hvis jeg sådan helt konkret skal svare på, hvordan det gribes an, så fremgår det jo allerede af Justitsministeriets vejledning om lovkvalitet, at hvis et lovforslag har betydning for det nordiske samarbejde, så bør der i lovforslagets bemærkninger i relevant omfang henvises til de øvrige nordiske landes lovgivning på området.
Det fremgår endvidere, at hvis et lovforslag har særlige konsekvenser i forhold til de øvrige nordiske lande, herunder i forhold til den fri bevægelighed mellem de nordiske lande, så bør der redegøres nærmere herfor i bemærkningerne til lovforslaget.
Det er Justitsministeriets vejledning om lovkvalitet.
Den daværende justitsminister udsendte så i foråret 2010 et brev til samtlige ministerier, hvori der blev gjort opmærksom på, at lovforslag i alle relevante tilfælde bør indeholde en beskrivelse af lovgivning i de øvrige nordiske lande.
Vi vil i forbindelse med den førstkommende udgave af det årlige orienteringsbrev til samtlige ministerier om udarbejdelse af lovforslag erindre – det er helt konkret – om vigtigheden af, at bemærkninger til lovforslag indeholder en beskrivelse af lovgivning i de øvrige nordiske lande, selvfølgelig hvor det er relevant, det giver sig selv, og Justitsministeriet vil endvidere ved revisionen af lovkvalitetsvejledningen også i den forbindelse se på, om der er behov for yderligere vejledning om det nordiske samarbejde på lovgivningsområdet.
Det ligger også i forlængelse af nogle af de drøftelser, vi har haft i forbindelse med det forslag til vedtagelse, som der også er.
Det er den helt konkrete måde, det kan gribes an på.
Det er jo ikke Justitsministeriet, der skriver lovbemærkningerne til alle lovforslag, så derfor er det meget godt, at der er vejledninger.
Det er jo det, der er med i Justitsministeriets vejledning om god lovkvalitet.
Finn Sørensen (EL), 2012-04-20:
Tak til ordføreren, og også tak for, at ordføreren støtter det forslag til vedtagelse, der ligger, og som vi alle sammen i fællesskab har forhandlet.
Jeg synes jo, at debatten, indtil ordføreren kom på, var sådan meget positiv og fremadrettet og handlede om samhørighed i Norden.
Men så syntes jeg, der kom nogle toner om, at der ligesom var nogle bestemte mennesker heroppe, som vi skulle passe meget på.
Der blev ligefrem nævnt noget om terrorisme, som åbenbart var forbundet med folk af muslimsk orientering, hvilke jeg måske synes er lidt ude af proportion med den retssag, der kører i Norge i øjeblikket, men lad det nu ligge.
Men jeg kan forstå, at ordføreren bebrejder de andre nordiske lande, at de ikke har sørget for at begrænse indvandringen.
Så spørger jeg bare: Hvilke konsekvenser får det for ordførerens syn på fjernelse af grænsehindringer inden for Norden?
Er det sådan, at man måske kunne tænke sig at oprette nogle flere grænsehindringer, så vi forhindrer, at vi skulle få nogle af de her mennesker, som ordføreren åbenbart ikke gerne vil være sammen med, ind i vores land, eller hvordan hænger det sammen?
Morten Bødskov (S), 2012-04-20:
Lad det være sagt med det samme: Vi skal værne om det nordiske samarbejde.
Det er vigtigt, og vi skal bidrage til, at unødvendige grænsehindringer mellem de nordiske lande nedbrydes.
Siden Kul- og Stålunionens dage har forebyggelse af grænsehindringer været omdrejningspunktet i det europæiske samarbejde, og etableringen og gennemførelsen af det indre marked har sprængt mange grænsehindringer i EU.
Af den grund har bevægeligheden i Norden da heller ikke siden de gode gamle Kalmarunionsdage været mere fri, end den rent faktisk er i dag.
Det er jo meget positivt, og det skal vi være både glade for og stolte af.
Men selv det tætteste EU-samarbejde bør jo ikke fjerne fokus fra vigtigheden af et stærkt nordisk samarbejde.
Når vi vedtager love, som kan betyde grænsehindringer i Norden, skal vi selvfølgelig være opmærksomme på, om det nu også er det, vi vil, for sandheden er ofte, at det slet ikke er det, vi vil.
Det er derfor vigtigt, at vi ved behandlingen af fremtidens love er opmærksomme på forhold, der i negativ retning kan påvirke bevægeligheden i Norden.
Det er meget vigtigt at sikre, at Folketinget bliver gjort opmærksom på det, hvis et lovforslag her negativ betydning for det nordiske samarbejde.
Det er alle ministres ansvar, når man udarbejder lovforslag.
Det fremgår jo allerede af Justitsministeriets vejledning om lovkvalitet, at der skal redegøres for det, hvis et lovforslag har særlige konsekvenser i forhold til den frie bevægelighed mellem de nordiske lande.
Men der kan måske være god grund til at minde hinanden om det her princip.
Jeg vil i hvert fald gerne medvirke til, at der i det lovforberedende arbejde vaccineres mod nye utilsigtede grænsehindringer, når der er risiko for det.
Også i forbindelse med implementeringen af EU-retten kan der være god grund til at værne mod grænsehindringer.
Når direktiver overlader et spillerum for medlemsstaterne, skal det spillerum jo nødig bruges til at bygge utilsigtede grænsehindringer mellem de nordiske lande.
Det er derfor også vigtigt at fokusere på nordisk samarbejde ved forhandlingerne i Bruxelles, og derfor er det vigtigt, at vi samarbejder med vores nordiske naboer, hvis gennemførelsen af EU-retsakter kan medføre utilsigtede grænsehindringer.
Vi skal dog være opmærksomme på, at det hverken er ønskeligt eller realistisk at stræbe efter en identisk gennemførelse EU-retten i Norden.
Det vil simpelt hen ikke være muligt, for sandheden er jo den, at der er ganske store forskelle i de nordiske landes lovgivning.
De forskelle gør, at det ville være umuligt og også uhensigtsmæssigt at gå efter en identisk gennemførelse af EU-retsakterne.
En fuldstændig ens implementering vil i praksis forudsætte, at lovgivning i de nordiske lande på alle områder er og forbliver identisk.
Det ville med andre ord forudsætte en nordisk retsenhed, og det er som bekendt på ingen måde virkelighedens verden.
Men jeg håber, at en skærpet opmærksomhed om den nordiske dimension kan yde et væsentligt bidrag til at forebygge nye grænsehindringer i Norden.
Det er både til fælles gavn og glæde.
Tak for ordet.
Bertel Haarder (V), 2012-04-20:
Tak, formand, tak for fleksibiliteten.
Grænsehindringer mellem de nordiske lande generer vores borgere, skader mobiliteten, og dermed hæmmer grænsehindringerne også den økonomiske vækst.
Når der f.eks. er 50.000 eller 60.000 ledige job i Norge, som kunne være søgt af danskere, svenskere, finner og islændinge, er det rigtig dumt, hvis man lægger hindringer i vejen for det, hvis man gør det besværligt, hvis man gør det dyrt, hvis de risikerer at ryge ud af sociale sikringsordninger osv.
Så kan det være, de lader være, og det koster vækst, både i Norge og i de lande, hvor de kommer fra, hvor de så i stedet for skal hæve arbejdsløshedsunderstøttelse.
Så derfor generer grænsehindringer ikke blot borgerne, de skader også mobiliteten, og de hæmmer væksten.
Derfor skal vi gøre bekæmpelse af grænsehindringer til et led i den nordiske vækstpolitik, til et led i den nordiske model – hvis ellers de svenske socialdemokrater tillader, at vi bruger det ord – og vi skal gøre fjernelse af grænsehindringer til et borgernært eksempel på, hvad det nordiske samarbejde er til for.
Bekæmpelse af grænsehindringer er en opgave lige præcis for os, der er samlet her.
Det er lovgivningen, som er ansvarlig for de forskelle, der skaber grænsehindringer, og det er jo også os, der som parlamentarikere kan holde ministrene ansvarlige for den administration, der bidrager til problemet.
Men ofte er der jo ifølge sagens natur flere lande involveret.
Det handler ikke bare om, at et enkelt land skal flytte sig.
Det handler om, at landene skal samarbejde, og derfor er det så vigtigt, at vi netop i disse uger har debat om denne sag i alle de nordiske parlamenter.
Den 11. april havde man debatten i Sveriges Rigsdag, i næste uge, den 24. april, har man debatten i det norske Storting, og den 25. april er det Finlands tur.
I dag, den 20. april, er det Danmark, Island, Åland og Færøerne, der holder debat om nordiske grænsehindringer.
Det er historisk, at alle de nordiske parlamenter holder debat om det samme emne på næsten samme tid.
Det lover godt for, at der nu sker noget, og jeg kan fortælle tilhørerne, at vi har forberedt os, ved at vi har afholdt en grænsehindringshøring for et par dage siden.
Og ved den lejlighed fik vi bevis for, hvor mange grænsehindringer der er, hvor generende de er, og hvor skadelige de er for landene.
Jeg tror, nogle af os blev næsten flove over, at der er så mange grænsehindringer, når man tænker på, at det nordiske samarbejde har eksisteret i 60 år.
Så jeg ser med stor forventning frem til dagens debat og til det arbejde, som den er startskuddet til.
Finn Sørensen (EL), 2012-04-20:
Det svar er jeg selvfølgelig glad for.
Vi skal ikke diskriminere, heller ikke når vi laver efterforskning i forbindelse med terrorisme.
Der skal vi selvfølgelig også sørge for at undersøge borgere af nordisk afstamning, som kunne finde på den slags.
Jeg er da glad for, at der ikke ligger nogen forslag om, at der skal indføres flere grænsehindringer for at opfylde det mål, som ordføreren ellers var inde på.
Så jeg må vel kunne tillade mig at konkludere, at det mere var sådan en retorisk bemærkning, hvor man lige skulle støve det der synspunkt af, og at det ikke havde så meget relevans lige for det her med grænsehindringer.
Er det rigtigt forstået?
Karen Ellemann (V), 2012-04-20:
Særlig hæftede jeg mig ved fru Anne Baastrups kommentar om, at vi er en frygtelig hyggelig forsamling i Nordisk Råd.
Og det er jo rigtigt.
både med debatten her i dag og med den meget vigtige høring, som vi oplevede i tirsdags.
Og hele vejen igennem har vi løbende insisteret politisk på, at det her altså har høj prioritet.
Og det har mere end det.
Jeg er utrolig glad for, at der fra justitsministerens side nu også er tilkendegivet vigtigheden af hele det her fremadrettede arbejde med at forebygge, at der kommer nye grænsehindringer.
Og særlig har jeg taget godt og positivt imod ministerens forklaring om, at det her med at lave en identisk implementering af EU's retsakter selvfølgelig ikke er muligt.
Det var indlysende for mig, for når jeg går i Matas og køber et Matasprodukt, tænker jeg, at der altid er en deklaration på bagsiden, og den står jo på nordisk.
Den står jo på alle sprog, så derfor er det da til at forstå.
Jeg har lidt vanskeligt ved det finske, men det implementeres jo på den måde, i hvert fald på en Matasflaske.
Det ville være fantastisk at kunne det.
Men jeg forstår det, og jeg anerkender problemet.
Men jeg kunne godt tænke mig ved den her specielle lejlighed at spørge lidt mere konkret ind til hos ministeren, hvordan arbejdet i forhold til at forebygge, at der opstår nye grænsehindringer ved ny lovgivning, nu vil blive grebet an.
Bliver det sådan, at der skal etableres et specifikt kontor med eksperter i Justitsministeriet, altså folk, som bliver eksperter i implementering af den nordiske lovgivning?
Det kunne jeg umådelig godt tænke mig at høre justitsministerens bud på, så vi kan komme det lidt nærmere.
Vi står jo helt konkret med grænsehindringslisten, og jeg ved godt, den er blevet kortere.
Vores mænd i Grænsehindringsforum har kæmpet i årevis, og det er rigtigt, at der er sat hak ved nogle ting.
Der er måske også nogle ting, der ikke skal stå på listen længere.
Så lad os få det væk; lad os konstatere, at der er noget, der ikke kan løses.
Det løses så ved virkelig at styrke informationen om det.
Men i forhold til at forhindre, at der kommer nye hindringer på, kunne jeg utrolig godt tænke mig at høre justitsministerens mere konkrete bud på, hvordan man i Justitsministeriet agter at håndtere det.
Villum Christensen (LA), 2012-04-20:
Jeg ved søreme ikke, om vi skal have en almennyttig nordisk bank – mon.
Men tak for en god redegørelse og for ministrenes opbakning.
Jeg skal ikke holde noget langt indlæg, men jeg vil meget gerne rose vores ledelse, ikke mindst personificeret af hr. Bertel Haarder, for, at han nu langt om længe har lagt et politisk tryk på den her sag.
Både pisk og gulerod skal der jo til.
Det er en forandringsproces, som der har været snakket rigtig meget om, og som vi jo rigtig, rigtig meget glæder os til at se resultaterne af.
Egentlig burde det jo ikke være så vanskeligt, når vi snakker om de nordiske lande.
Når vi sammenligner med, hvad der sker i EU med de kæmpe forskelle, der er på nord og syd, og de rigtig mange EU-direktiver, der ruller ud over det ganske Europa, så burde det være a piece of cake, men det har det jo altså vist sig ikke at være i rigtig mange år.
Faktisk har det jo været sådan, at det ligesom har været skæbnens ironi, at når vi prøver at implementere de her EU-direktiver, som jo egentlig har til formål at samordne en bestemt indsats, har vi fået problemerne, fordi vi har forskellige ambitionsniveauer, når vi implementerer EU-direktiverne.
Der har vi en sådan særlig dansk specialitet, at vi gerne vil have, at der skal være højt til loftet, når vi implementerer vores EU-direktiver.
Der skal være mange snirklede regler, og det skal være dyrt, og det er jo ikke altid, at man synes det i de andre EU-lande, så forskellene bliver faktisk større, når vi implementerer nogle fælles regler.
Så er det jo rigtig godt, at vi nu får fokus på at tage det i opløbet allerede ved udarbejdelsen, selv om det selvfølgelig er svært, som det også har været nævnt, også i lovforberedelserne herhjemme.
Men det her skal jo ikke skygge over det faktum, at det er en historisk begivenhed, når samtlige nordiske parlamenter i disse dage debatterer den frie bevægelighed i Norden.
Det synspunkt vil jeg gerne tilslutte mig.
Jeg synes også, at det er rigtig flot, at det ser ud til, at vi kan sikre det her serviceeftersyn og at vi får lagt det ind i procedurerne.
For som det blev sagt, jeg tror, at det var fra den radikale ordfører, kan der være noget farligt ved at have konsensus.
Det kan godt indebære, at man hviler lidt på laurbærrene, og så ender det med, at implementeringen kommer ud af fokus.
Så det, at vi kommer ind i processerne ved lovgivningens udarbejdelse, tror jeg er rigtig, rigtig vigtigt.
Skal vi realisere vores vision om, at Øresundsregionen skal være ét integreret marked, tror jeg også, at det er fantastisk afgørende, at vi får informationsopgaven styrket, hvilket jo også er et af indsatsområderne.
Vi kunne jo drømme om, at man kunne henvende sig ét sted, hvor nogle vidste noget om det hele, så man ikke skal ringe til fire forskellige instanser og få fire modstridende svar, som en af deltagerne forklarede på høringen forleden.
Der er nok at tage fat på, og det bliver der også nu – det er jeg overbevist om – og heldigvis på en prioriteret måde, så de ting, der giver mest mulig effekt, også kommer under behandling først.
Vi støtter selvfølgelig tekstforslaget og glæder os til at holde øje med dets videre skæbne.