runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inger Støjberg (V), 2009-05-06:
Det er lidt ligesom at være med i en karrusel, det her, for når hr. Bjarne Laustsen får svar på sit spørgsmål og så ikke rigtig bryder sig om svaret, jamen så stiller han bare et andet spørgsmål, som ikke rigtig passer ind i det, men som får billedet til at se lidt underligt ud.
Min vurdering er, at vi ikke vil se øget brug af det, der hedder anden aktør - det kunne f.eks. være private, der går ind og laver aktiveringstilbud - men tværtimod måske næsten mindre brug af det.
Og det ved hr. Bjarne Laustsen også godt.
Så det er ingen privatiseringsøvelse, det er ingen øvelse, der gør, at ansvaret bliver lagt andre steder.
Bjarne Laustsen (S), 2009-05-06:
Jeg kan bekræfte, at Erik Nielsen er en kompetent person, og så er han i øvrigt også smed, og det er jo ikke en dårlig ting at have sådan en uddannelse bag ved sig, når man skal arbejde med det her.
Så det skal de nok klare.
Det, jeg synes er underligt, er, at man laver nogle forudsætninger, hvor man siger: Erik Nielsen, vi tror alligevel ikke, I er i stand til at gøre det her.
Så selv om kommunen kan løse opgaven og er billigere til det end en anden aktør, er systemet lavet sådan, at man er tvunget til det, og det er da at snyde på vægten.
Det har ikke spor med kommunalisering at gøre, det er privatisering og udlicitering.
Det er et ideologisk projekt.
Netop når man taler om de ledige, er vi jo fuldstændig enige med Dansk Arbejdsgiverforening.
Det, det drejer sig om, når vi får en anden regering og får gang i hjulene igen, er jo, at vi har kapacitet og arbejdskraft til rådighed for de arbejdsgivere, der ønsker at ansætte arbejdskraft, der er velkvalificeret, opkvalificeret osv., og der er arbejdsgiverne også bekymrede over, om man er i stand til med de små beløb, der er fastsat, at sørge for, at der rent faktisk sker en opkvalificering, så de er rustede til fremtiden.
Inger Støjberg (V), 2009-05-06:
Det er ganske enkelt ikke korrekt, det, hr. Bjarne Laustsen siger.
Faktisk er hele ideen med at ændre systemet, så det bliver enstrenget, jo tværtimod netop at frigøre nogle ressourcer, så der kan blive sat mere fokus på den enkelte ledige.
Og det må dog være de ledige, der er det centrale i det her.
Så derfor er det ganske enkelt ikke korrekt, når hr. Bjarne Laustsen siger, at vi skulle være ligeglade med de ledige.
Det er lige nøjagtig omvendt.
Så får hr. Bjarne Laustsen det også til at lyde, som om kommunerne slet ikke ønsker den her opgave.
Kommunerne vil rigtig gerne have den her opgave, og det ved hr. Bjarne Laustsen også godt, for hans partifælle hr. Erik Nielsen, der er borgmester i Rødovre, har selv sagt, at det vil han utrolig gerne have at kommunerne skal overtage.
Og der er lige det ved hr. Erik Nielsen, der er borgmester ude i Rødovre, at han også er formand for Kommunernes Landsforenings Arbejdsmarkeds- og Erhvervsudvalg, så han taler for de samlede danske kommuner.
Så hr. Bjarne Laustsen taler ganske enkelt mod bedre vidende, når han stiller det her spørgsmål.
Bjarne Laustsen (S), 2009-05-06:
Jeg synes, det er noget sniksnak.
Altså, man giver nogen en opgave og samtidig bryster man sig af, at man kompenserer fuldt ud, og dernæst siger man, at der er en vis risiko for, at en kommune af Aalborgs størrelse kommer til at miste 15 mio. kr. Hvorfor skal de miste penge på at tage en opgave, som de ingen indflydelse har på?
Ministeren styrer det med hård hånd og siger, hvor meget og hvor lidt der skal aktiveres, og hvor meget der skal udliciteres og alle mulige andre ting, men de kan risikere at tabe penge på det.
Hvem skal betale de 15 mio. kr.?
Selv for en kommune af Aalborgs størrelse er 15 mio. kr. mange penge.
Jeg kan ikke forstå det.
Sig det dog ærligt: Vi er ikke interesserede i at have det her, vi er interesserede i, at kommunerne overtager opgaven, og at de sparer mest muligt på det.
Så er vi ligeglade med tilbuddene til de ledige osv. for
sådan er det jo - og vi er også ligeglade med aktiveringsindsatsen i fremtiden, det rager os en høstblomst i regeringen.
Det her område kan kommunerne få, og når der så er problemer med den stigende ledighed, så kan man snakke med den lokale borgmester.
Ministeren vil ikke have noget med det at gøre.
Man løber fra regningen, man løber fra ansvaret.
Det er sådan, det er.
Inger Støjberg (V), 2009-05-06:
Nu siger hr. Bjarne Laustsen, at det bestemt ikke var et overraskende svar.
Men svaret er ja.
Staten kompenserer samlet set kommunerne fuldt ud for udgifterne, også når ledigheden stiger, som den gør i den periode, som vi er i nu.
Jeg har godt set de regneeksempler, som hr. Bjarne Laustsen henviser til.
Problemet med de regneeksempler er simpelt hen bare, at de ikke er sande.
Hvis vi tager et regneeksempel, der er blevet godt og grundigt regnet igennem, det kan f.eks. være det fra Nordjylland, er det sådan, at Aalborg Kommune i den værst tænkelige situation maksimum kan komme til at tabe 15 mio. kr., og det skal altså ses i forhold til en beskæftigelsesindsats på 1,1 mia. kr.
Jeg vil meget gerne i anden runde godtgøre, hvordan det her regneeksempel præcis er lavet.
Bjarne Laustsen (S), 2009-05-06:
Tak for svaret.
Det var bestemt ikke overraskende.
Jeg synes, vi har hørt noget lignende tidligere.
Men er det i overensstemmelse med sandheden at sige, at kommunerne bliver kompenseret 100 pct. for at overtage en opgave fra staten?
Jeg tvivler på det.
Det, der sker her, er, at regeringen løber fra ansvaret og løber fra regningen.
Vi har regneeksempler på, at Horsens Kommune vil tabe 56 mio. kr.
Derfor har jeg stillet spørgsmålet: Hvorfor har man konstrueret en model, som der er nogle, der taber på, og andre, der vinder på, når man samtidig bryster sig af, at kommunerne bliver kompenseret fuldt ud?
Hvorfor er man ikke i stand til at lave et andet system, hvis det er det, man vil, fordi man ikke vil have med det at gøre?
Man løber fra ansvaret, man løber fra bekymringerne for den stigende arbejdsløshed osv., og man har ført en fejlagtig politik.
Det er jo meget smart, men hvorfor sender man regningen videre til kommunerne, hvilket gør, at de skal spare på børne- og ældreområdet?
Det er dybt urimeligt.
Kommunen kan jo ikke gøre for, at et slagteri eller en anden stor arbejdsplads lukker, vel?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-05-06:
Hvordan vil ministeren sikre, at de mest syge patienter ikke får længere ventetider til diagnosticering og behandling, når det udvidede frie valg efter 1 måned træder i kraft igen den 1. juli 2009?
Karen Ellemann (V), 2009-05-06:
Jeg bliver lidt i tvivl om, om medspørgeren her er fra samme parti som hr. Thomas Jensen, for vi er sådan set lige i det foregående spørgsmål blevet ganske enige om, at den lovpakke, vi netop har vedtaget, som træder i kraft den 1. juli, er resultatet af et tilbundsgående arbejde med, hvad det er for nogle redskaber, der virker, og hvad det er for nogle redskaber, der kan gå ind og forebygge.
Måske har oppositionen lyst til mere - og mere vil have mere - men ikke desto mindre er vi dog enige om, at vi her har en lovpakke med en række værktøjer, som lige præcis har det formål at forebygge, at folk bliver udsættelsestruede og bliver sat på gaden.
Så jeg ville sætte pris på, at hr. Rasmus Prehn også kunne nikke til, at der sådan set lige præcis er vedtaget et lovforslag.
Den træder i kraft den 1. juli, og jeg vil gerne i min næste besvarelse gøre nærmere rede for, hvad det er for nogle redskaber.
Rasmus Prehn (S), 2009-05-06:
Som en, der har deltaget i den her debat, siden jeg blev medlem af Folketinget i 2005, kan jeg ikke lade være med at blande mig lidt i den historiske debat.
For ministeren giver udtryk for, at det er lidt tidligt at sige noget endnu.
Der er sat noget i gang, og nu må vi lige vente at se.
Men det er jo altså sjovt nok det, der har været argumentationen fra regeringens side siden 2005.
Allerede i efteråret 2005 tog jeg det her spørgsmål op med daværende socialminister Eva Kjer Hansen, og også dengang var svaret, at vi lige måtte se, hvordan det udviklede sig.
Der var igangsat en undersøgelse, det var for tidligt at sige noget.
Siden har regeringens svar faktisk hvert eneste år, når Domstolsstyrelsen desværre er kommet med meget triste tal, der går i retning af, at der er flere og flere, der simpelt hen bliver sat ud på grund af fattigdom,
Men jeg vil spørge ministeren, om sagen ikke er den, at det pinlige er, at regeringen gang på gang har gjort det forkerte, selv om man rent faktisk havde viden om, hvad det rigtige var at gøre, nemlig reelt at bekæmpe fattigdom.
Karen Ellemann (V), 2009-05-06:
Jeg er meget enig med spørgeren i, at forebyggelse naturligvis er et meget, meget vigtigt redskab i det her også.
Jeg er glad for, at spørgeren anerkender, at vi sådan set har vedtaget en lovpakke her med en række vigtige redskaber, som lige præcis kan gå ind og støtte og hjælpe og derigennem altså også forebygge, at familier ikke står i en situation, hvor økonomien af den ene eller en anden årsag er løbet løbsk, og regningen til huslejen altså ikke er blevet betalt.
Jeg vil igen henlede til noget af det forebyggende arbejde i forhold til muligheden for at søge frivillig gældsrådgivning, altså det her med at man som person kan få hjælp til, hvordan man håndterer sin privatøkonomi, og til simpelt hen at sætte et budget op og til at få betalt sine regninger til tiden.
Thomas Jensen (S), 2009-05-06:
Nu var jeg jo selv ordfører på det lovforslag, som vi fik vedtaget for en måneds tid siden.
Jeg vil henlede ministerens opmærksomhed på, at jeg under første- og tredjebehandlingen gjorde opmærksom på, at den her lov var et skridt i den rigtige retning, men loven går ikke ind og forebygger, at folk bliver fattige, og loven går ikke ind og forebygger, at folk reelt kommer i en situation, hvor de bliver sat ud.
Vi har jo faktisk en ret god viden med den rapport fra Socialforskningsinstituttet, som kom i marts 2008.
Her vil jeg gerne citere fra, hvad årsagen er til, at folk bliver sat ud af deres hjem.
Der står på side 19 i rapporten, at udsatte lejere således rekrutteres fra lavindkomstgruppen, og at en medvirkende forklaring på, at antallet af udsættelser er steget i perioden 2002-2006, kan findes i, at lavindkomstgruppen er blevet større, hvilket har medført et større rekrutteringspotentiale for udsættelser.
Dermed er mit spørgsmål så: Hvad vil ministeren gøre for, at vi får forebygget, at folk bliver fattige, og på den måde også får forebygget, at folk bliver tvangsudsat af deres hjem?
Karen Ellemann (V), 2009-05-06:
Hvad hr. Thomas Jensen ikke fik med i sit referat af, hvad jeg udtalte i 21 Søndag,
var, at jeg jo netop også sagde, at det da virkelig ville have været pinligt, hvis vi ingenting havde foretaget os.
Jeg har også tidligere udtalt, at jeg sådan set er ganske fortrøstningsfuld i forhold til at få vendt udviklingen på området, således at vi fremover ikke længere ser en stigning i antallet af sager, og sådan at vi ikke fremover skal møde en 14-årig pige, som synes, det er pinligt, at mor står over for en udsættelse.
Så vil jeg også endnu en gang gøre opmærksom på, at det som led i satspuljeforhandlingerne jo er blevet aftalt meget tydeligt, at vi følger udviklingen i forholdet mellem udsættelser og de enkelte udsættelsestruede lejeres økonomi.
Vi vil også følge den antalsmæssige udvikling på området, bl.a. naturligvis gennem Domstolsstyrelsens årlige statistik over fogedsager.
Og så vil der altså i 2010 blive iværksat en forskningsmæssig undersøgelse med henblik på at få en vurdering af effekten af de her indsatser til imødegåelse af udsættelse af lejere.
Men lad nu den lovpakke, vi lige har vedtaget, træde i kraft her den 1. juli, og lad os få effekterne af det.
Thomas Jensen (S), 2009-05-06:
Tak for ministerens svar.
Jamen vi konstaterer altså, at ministeren ikke vil sætte en konkret målsætning; det er kun sådan nogle lidt vævende udtalelser om, at man vil reducere væsentligt og alt sådan noget.
Det lyder jo meget godt.
Så desværre: Det, der kom fra ministeren, er ikke særlig ambitiøst.
Men jeg vil godt minde ministeren om, at der, hver morgen, når ministeren står op, er ti familier i Danmark, som står over for at blive sat ud af deres hjem; ti familier.
Det synes jeg er alarmerende i sådan et rigt samfund, som vi har her i Danmark.
F.eks. så jeg i 21 Søndag her for 14 dage siden et klip med en 13-årig pige, som blev spurgt, hvad hun syntes om, at hun og hendes mor skulle tvangsudsættes, og da sagde hun, at det var flovt.
Det synes jeg ikke hun skal føle sig flov over.
Jeg synes nærmere, ministeren skal føle sig flov over at være medlem af en regering, som efter 7-8 års regeringstid her kan se, at tallene er vokset år for år, at antallet af tvangsudsatte er steget, så vi er oppe på over 3.700 i år.
Og vi ved jo, at de tal, vi ser i den her statistik, kun er toppen af isbjerget.
Statistikken får jo ikke de folk med, som når at flytte, før fogeden møder op på adressen og sætter folk ud.
Så der er rent faktisk langt flere folk, der bliver sat ud af deres bolig, end det fremgår af Domstolsstyrelsens tal.
Men mit spørgsmål til ministeren er ganske konkret.
Når ministeren ikke vil opsætte en målsætning for, hvor mange der kan blive tvangsudsat pr. år, ville jeg spørge ministeren, hvor mange tvangsudsættelser ministeren forventer at der vil komme i andet halvår af 2009 nu, når den nye lov træder i kraft her pr. 1. juli.
Karen Ellemann (V), 2009-05-06:
Tak for spørgsmålet.
Jamen vi har da en konkret målsætning, som tydeligt fremgår af bemærkningerne i det lovforslag, som blev vedtaget den 2. april 2009.
Det er regeringens målsætning at reducere antallet af udsættelser af lejere væsentligt.
Med lovforslaget er boligorganisationerne blevet forpligtet til at indberette alle sager, inden de kommer for fogedretten, og kommunerne er blevet forpligtet til at reagere.
Dette er afgørende, fordi vi nu er sikrere på, at kommunerne vurderer hjælpebehovet i alle sager.
Jeg er naturligvis godt klar over, at spørgeren gerne vil have sat tal på antallet af udsættelser.
Det er nemt at gøre.
Der er nemlig tale om et område med komplekse årsagssammenhænge.
Mange forskellige individuelle og samfundsmæssige forhold spiller ind på antallet af udsættelsesforretninger.
Vi er nødt til at erkende, at nogle udsættelsessager kan være vanskelige at afværge.
Det fremgår også af den her SFI-rapport, at der er lejere, som ikke henvender sig til kommunen, selv om de har fået et brev om, at de har mulighed for at kontakte kommunen for hjælp.
På den baggrund kan antallet af udsættelsesforretninger realistisk set næppe bringes ned på 0.
Jeg har i øvrigt lidt svært ved at forstå, at det kan gøre nogen forskel, om der sættes et konkret tal for, hvor mange sager vi skal ned på om året, eller om vi har som mål at få nedbragt antallet af sager væsentligt.
Det væsentlige er, at vi tilstræber en kraftig reduktion i antallet af udsættelsesforretninger.
Thomas Jensen (S), 2009-05-06:
Set i lyset af, at antallet af tvangsudsættelser stiger hvert år under den borgerlige regering og antallet nu er oppe på mere end 3.700 udsættelser årligt, mener ministeren så ikke, at det vil være relevant med en konkret målsætning for nedbringelse af antallet af udsættelser?
Set i lyset af, at antallet af tvangsudsættelser stiger hvert år under den borgerlige regering og antallet nu er oppe på mere end 3.700 udsættelser årligt, mener ministeren så ikke, at det vil være relevant med en konkret målsætning for nedbringelse af antallet af udsættelser?
Skriftlig begrundelse
I DR's program 21 Søndag den 26. april 2009 udtalte indenrigs- og socialministeren: »…det jeg siger, der vil være pinligt
var, hvis vi intet havde foretaget os.
Og det vi har vi jo netop gjort med den her lovpakke, så derfor er jeg sådan set ganske fortrøstningsfuld i forhold til, at vi vil altså se nogle bedringer.
Det er da naturligvis derfor vi går ind og laver sådan en lovpakke.«
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-05-06:
Der er ingen patienter med livstruende sygdomme i Danmark, der bliver tabere.
De kommer nemlig til med det samme.
De vedrører ikke diskussionen om det udvidede frie sygehusvalg.
Diskussionen om det udvidede frie sygehusvalg vedrører patienter med ikkelivstruende sygdomme.
Så er det jo besynderligt, at dengang vi indførte det udvidede frie sygehusvalg og i starten havde en 2-måneders-frist, var Socialdemokraterne lodret imod.
Der var det en principiel uenighed.
Nu indførte vi så, at det blev en 1-måneds-frist.
Så er man enig i, at det faktisk er meget godt at have det, altså den principielle uenighed er ikke længere til stede.
Det er bare en gradsforskel mellem, at man synes, det er perfekt med 2 måneder, men med 1 måned er det rigidt.
Nej, jeg tror, jeg kan finde rigide eksempler inden for begge to, både med 1 måned og 2 måneder.
Det ville jeg godt kunne finde enkeltsager på, men generelt er det godt.
I øvrigt vil jeg sige, at det er regeringens mål, at det udvidede frie sygehusvalg slet ikke kommer til nogen borgeres ret.
Det kan lyde mærkeligt, men hvis nu det ude i det offentlige var sådan - f.eks. ved at man satte nogle ting i udbud på forhånd eller tilrettelagde det på andre måder - at man behandlede folk for de ikkelivstruende sygdomme inden 1 måned, kom retten slet ikke til udløsning, og det er faktisk det, vi ønsker - men det er nok for meget at forvente.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-05-06:
Det er rigtigt, at Socialdemokratiet og de øvrige i oppositionen bakker op om det udvidede frie sygehusvalg, men vi mener, at 1 måned er der ikke noget lægefagligt belæg for at sige.
Vi har presset på og presset på, for at vi får akut behandling af livstruende sygdomme, kræft, hjertesygdomme og gerne andre sygdomme, som er livstruende, men det, vi kan se, er, at når man så samtidig i sundhedsvæsenet bliver mødt af krav om, at alt, uanset om det er meget, meget alvorligt eller livstruende, skal behandles inden for 1 måned, så bliver der nogle tabere.
Taberne er altså dem med de livstruende sygdomme.
Det er de hjertepatienter, der står på venteliste nu; det er de kræftpatienter, som stadigvæk ikke har fået del i de kræftpakker, som der er blevet indført; det er de mennesker, som kommer ind akut, og som opdager, at der pludselig ikke er sygeplejersker nok til at yde omsorg; det er de psykiatriske patienter, der oplever besparelse efter besparelse.
Det er derfor, at vi siger, at 2 måneder har systemet allerede bevist at det godt kan håndtere, og vi har allerede bevist nu det sidste halve år, at det her med at differentiere mellem patienter i virkeligheden er en langt bedre idé end bare prøve at behandle alt inden for 1 måned.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-05-06:
Det er så unik en rettighed, at EF-Domstolen har skabt de samme rettigheder, og hvis ikke vi havde rettighederne i Danmark, ville de gælde domstolsskabt af EU.
Nu har vi fået dem systematiseret.
Jeg tror faktisk, at eftertiden vil takke den her regering for at have skabt et system, hvor man kontrollerer det med nogle faste tidsfrister, sådan at patienterne ikke er i tvivl, frem for sådan som det bliver ved servicedirektivet fra EU.
Men må jeg lige få lov til at sige til allersidst ... Nej, det må jeg ikke.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-05-06:
Der må jeg jo sige til ministeren, at det ville have været rart, at ministeren havde været til stede, da Danske Patienter holdt deres konference den 28. april i Landstingssalen.
Der blev det jo netop tydeliggjort, at når alt er akut, er der mange prioriteringer, der kommer til at ske i det skjulte.
Det vil være sådan, at nogle patienter, som egentlig er alvorligt syge, bliver skubbet bagud, for at andre patienter kan nå at blive behandlet inden for f.eks. den her 1-måneds-behandlingsgaranti, og de patienter, der kommer frem, er så dem, der ikke er helt så syge som dem, der bliver skubbet bagud, som er alvorligt syge, for at alle kan presses ind under 1 måned.
Det er jo det, der er problemet.
Derudover giver det jo også en dårlig prioritering af både arbejdskraft og ressourcer i det danske sundhedsvæsen, og det betyder helt konkret, at vi fortsat har 15.000 patienter, hjertepatienter, der venter på behandling.
På trods af at der er kapacitet nogle steder i systemet til at behandle dem, bliver de ikke behandlet.
Det betyder, at vi ser, at inden for psykiatrien sparer man og sparer man for at få råd til at behandle alle de her mennesker, som f.eks. kan have åreknuder eller dårlige knæ, og det betyder også, at de medicinske patienter fortsat ikke bliver prioriteret godt nok.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-05-06:
Jeg skal indledningsvis lige sætte historikken på plads og sige, at det er rigtigt, at regeringen medvirkede til en suspension af det udvidede frie sygehusvalg, men det var altså en aftale, der blev lavet med Danske Regioner oven på konflikten.
Jeg tror ikke, jeg siger for meget ved at nævne, at det ikke var den del af aftalen, som jeg personligt var mest vild med.
Det var ikke mit ønske, at den skulle suspenderes.
Men det var altså en aftale, og i alle aftaler er der noget for noget, og Danske Regioner ønskede suspensionen, og det medvirkede regeringen til.
Der sker faktisk en god prioritering.
Lad os bare tage den ældre medicinske patient.
Den ældre medicinske patient skal ikke ligge på gangen, den ældre medicinske patient skal behandles færdigt, og derefter skal kommunerne tage den ældre medicinske patient hjem igen.
Det halter gevaldigt mange steder.
Faktisk kan vi fylde op, hvad der svarer til hele Næstved Sygehus med raskmeldte patienter, fordi kommunerne ikke får taget dem hjem.
Det ville jo også hjælpe meget på kapaciteten.
og det er en diskussion om rehabilitering, som jeg også selv har sat fokus på.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-05-06:
Men baggrunden for spørgsmålet er jo, at der med konflikten på sundhedsområdet i foråret 2008 var en stor pukkel af patienter, som efterfølgende måtte vente rigtig længe på undersøgelse og behandling, og allerede i juni 2008 anerkendte regeringen jo, at der var et problem her, og suspenderede så det udvidede frie sygehusvalg.
Men for os at se er problemerne stadigvæk ikke slut ved, at man så genindfører det.
Allerede før konflikten blev der jo faktisk meddelt om stigende ventetider for en række patientgrupper, og når ministeren så siger, at det er misvisende at sige, at de mest syge patienter ikke bliver behandlet i dag, må jeg spørge til og kommentere, at der fortsat er 15.000 hjertepatienter, der venter på behandling.
Der er fortsat næsten et halvt års ventetid på en prostataoperation.
Der er masser af patienter, der fortsat venter, og vi kan ikke se, at det her udvidede frie sygehusvalg i den grad vil hjælpe dem.
Derudover har vi de medicinske patienter, som ministeren nævnte, som fortsat ligger på afdelinger, der er overbelagte, og vi har psykiatriske patienter, der bliver afvist på vores psykiatriske skadestuer.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-05-06:
Vi tager det simpelt hen som en anden behandling.
Skal vi ikke blive enige om én ting allerførst?
Der bliver taget hånd om de mest syge i det offentlige sygehusvæsen.
At sige andet er misvisende, og det er misvisende at give det indtryk.
Sådan var det før suspensionen af det udvidede frie sygehusvalg, og sådan var det under suspensionen af det udvidede frie sygehusvalg, og sådan vil det også være, når suspensionen ophører den 30. juni.
Der er vel ca. 80 pct. af de medicinske patienter og vel ca. 60 pct. af de kirurgiske patienter, der bliver indlagt akut, og de akutte patienter er de mest syge.
Patienter med livstruende sygdomme, kræft og bestemte hjertelidelser, bliver der taget hånd om efter helt særlige regler, og det er nu og her, akut.
Der er sat ekstra fokus på det med det pakkeforløb, vi har indført for kræftpatienterne.
Det er en lægelig opgave, og det er ikke noget, som en minister eller et Folketing skal blande sig i.