Gitte Lillelund Bech (V), 2008-06-04:
Så mange kvinder dør hvert år af komplikationer ved graviditet og fødsel.
Det er mange, det er alt for mange.
95 pct. af dem dør i Afrika og i Asien.
Det skal vi gøre noget ved.
Det kan vi ikke stiltiende se på uden at handle.
Ikke alle lande ønsker at gå ind i debatten om seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder, som jo er det, vi debatterer i dag.
Seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder er en meget lang række af ord for at sige, at det drejer sig om, at man giver kvinder og mænd ret til at bestemme over deres egen krop, ret til selv at træffe beslutninger om deres seksualliv, familieplanlægning, prævention, adgang til sundhedsydelser og information samt sikker og legal abort.
I 2006 lancerede regeringen den danske befolkningsstrategi »The Promotion of Sexual and Reproductive Health and Rights«, og jeg skal over for formanden beklage, at den hedder det, for den er kun skrevet på engelsk.
Den bygger simpelt hen på, at seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder er fundamentalt for udvikling, for bekæmpelse af fattigdom og endelig for at nå FN's 2015-mål.
Det vil sige, at vi skal turde tale befolkningsstrategi, vi skal turde tale om mænds og kvinders ret til at bestemme over deres egen krop, for det er faktisk ad den vej, at vi kan være med til at bekæmpe fattigdommen i bl.a. Afrika og Asien, og det er ad den vej, at vi kan nå FN’s 2015-mål.
Vi ved nemlig, at når kvinder bestemmer over deres egen krop og har adgang til relevante sundhedsydelser, så øges ikke bare deres sundhed og livskvalitet, men også deres muligheder for at bidrage positivt til udviklingsprocessen i deres lande og til at lede landene ud af eventuel fattigdom.
Det kan være af politiske eller religiøse grunde.
I nogle lande oplever vi, at debatten pakkes ind i en debat om hiv/aids, hvilket jo så kun er en delmængde af de mange emner, som seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder dækker over.
Og hvis det er det, der skal til, for at man overhovedet tør diskutere retten til at bestemme over egen krop, så for mig gerne.
Vi oplever nemlig, at især kvinderne i stigende omfang rammes af den globale aids-epidemi.
Det skyldes diskrimination, manglende ligestilling mellem kønnene, manglende økonomisk sikkerhed for mange af kvinderne og vold.
Mange kvinder specielt i Afrika smittes, fordi de ikke har retten til og muligheden for at bestemme over deres egen krop.
De kan ikke sige nej til usikker sex.
Da jeg var i Malawi, så jeg store posters ved vejsiden, hvor præsidenten, en ældre herre, prædikede »Abstinence-only«, hvilket betyder afholdenhed og kun det.
Vi ved godt, at afholdenhed ikke virker.
Jeg har mine meget, meget store tvivl om, hvorvidt afholdenhed, fra at man går i seng med hinanden, rent faktisk kan føre de afrikanske lande ud af fattigdom.
Hvis man ikke tør tale om prævention og kondomer, så kan man heller ikke komme hiv/aids-spredningen til livs, og så kan vi ikke give kvinderne retten til at bestemme over egen krop.
Derfor har vi desværre en oplevelse af, at man i mange afrikanske lande ikke har muligheden for at diskutere prævention.
Da ikke alle afrikanske kvinder kan tale deres sag på det her område, eller høres, når de taler, så er det vigtigt, at vi gør det, at vi rent faktisk taler i alle relevante fora.
Jeg oplevede det i Etiopien, hvor flere af de etiopiske mandlige politikere var noget chokerede, når vi, en delegation fra Europa, bragte børneægteskaber, omskæring af kvinder, teenagegraviditeter, adgang til prævention og sikker abort op på vores møder og spurgte, hvad de havde tænkt sig at gøre ved det.
Og de etiopiske kvindelige politikere var superglade, fordi vi faktisk turde bakke dem op i deres ønske om ligestilling, og vi turde faktisk tage den debat, som vi selv prøvede at tage med deres mandlige kollegaer uden held.
Derfor er jeg meget glad for den her forespørgselsdebat, for med en samlet vedtagelse fra hele Folketinget kan vi vise, at vi tager seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder alvorligt, og at vi vil kæmpe for det.
Derfor kan vi fra Venstres side fuldt ud støtte op om forslaget til vedtagelse, og noget af det, som vi specielt lægger vægt på, er, at vi skal integrere den danske befolkningsstrategi i alle sundheds- og hiv/aids-programmer, hvor vi er involveret, og det er vi godt i gang med.
Det være sig over for den amerikanske præsident, over for præsidenten i Malawi, at det være sig i UNAIDS, det være sig i EU.
Vi skal tage det op alle de steder, vi kan.
Vi skal nemlig være talerør for alle de kvinder i verden, der ikke selv kan eller tør tale for retten til at bestemme over egen krop.
Vi kan, vi vil, vi tør, og vi skal turde sige til og fra på det her område, og det er jeg glad for vi gør, og jeg håber med den her forespørgselsdebat, at vi kan gøre det yderligere med et enigt Folketing bag.