runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2010-11-16:
Det, som Venstres ordfører giver udtryk for, er, at det handler om, at skrivebordet skal stå et lidt andet sted.
Kan Venstres ordfører ikke sætte sig ind i, at det har ret betydelige konsekvenser for den medarbejder, der f.eks. har sit job, sin familie og sit skrivebord i Rønne, og som nu skal flytte til Hillerød?
Det er jo ikke resten af familien, som har fået nyt job i Hillerød, det er kun den enkelte person.
Vil det ikke få konkrete konsekvenser for den person at skulle flytte fra Bornholm til Hillerød?
Det synes jeg at ordføreren skulle tage at svare på.
Så har jeg et spørgsmål vedrørende borgerperspektivet, for det her handler også om, hvad det er for en service, borgeren får.
Hvordan vil Venstre sikre, at der skelnes mellem, hvad der er objektiv sagsbehandling og hvad der er mere individuel eller subjektiv sagsbehandling?
Skal man f.eks. som borger have folkepension, så er det objektivt, men skal man have et brilletilskud eller fodbehandling, er det noget mere individuelt, hvor der skal subjektiv sagsbehandling til. Hvordan sikrer man, at det bliver kædet sammen?
I dag foregår det jo samme sted, og det er netop i kommunens borgercenter.
Erling Bonnesen (V), 2010-11-16:
Nu er det jo tit og mange gange, også i den offentlige debat – og fint med det – blevet efterspurgt: Prøv at vise os nogle konkrete eksempler, hvor der bliver hentet nogle rationaliseringsgevinster som opfølgning på de her store reformer.
Her er et fuldstændig klart, enkelt eksempel på, at man kan veksle administration til mere velfærd og service til borgerne.
Der er penge at spare ved det.
Spørgsmålene er besvaret og ligger i sagen.
Er det ikke godt?
Burde man ikke kunne sige, at det egentlig var et rigtig godt eksempel på, at det også har været godt at få gennemført nogle af reformerne, som veksler fra noget administration til noget mere service.
Rasmus Prehn (S), 2010-11-16:
Når Venstres ordfører giver udtryk for, at det ligger lige til højrebenet at indkassere den her rationaliseringsgevinst, så siger Venstres ordfører jo sådan set også, at det ligger lige til højrebenet at nedlægge arbejdspladser, kommunale arbejdspladser, i mindre kommuner og flytte dem til nogle færre centre.
Helt konkret er det jo sådan, at man laver de her fem centre.
Det betyder jo så, at man flytter arbejdspladser fra Bornholm til Hillerød, fra Sydfyn og Midtfyn til Haderslev, fra Thisted til Frederikshavn og så fremdeles.
Man flytter altså fra mindre udkantskommuner til nogle større centre.
Kan ordføreren ikke bekræfte, at det sådan set er det, der ligger i forslaget her, så det, som Venstre var ude med her i april måned, hvor man talte en masse om, at nu ville Venstre være partiet, hvor man gjorde noget for Udkantsdanmark, i hvert fald ikke er det, som det her forslag imødekommer?
Tværtimod nedlægger man arbejdspladser i de mindre kommuner og flytter dem ind til nogle centrale centre.
Erling Bonnesen (V), 2010-11-16:
Det fremgår meget præcist også af papirerne, at der jo er en stor enighed om – mellem staten og regeringen på den ene side og kommunerne på den anden side – at der er et rationaliseringspotentiale at komme efter her.
Så synes jeg, at det ligger lige til højrebenet at indhøste den rationaliseringsgevinst og få de penge omsat til noget borgernær service.
Det har jo lige præcis været en stor del af diskussionen og debatten også i forbindelse med hele kommunalreformen.
Her er der et synligt eksempel på, at man får indhøstet nogle rationaliseringsgevinster og siger værsgo til kommunerne: I får lov til at beholde pengene og kan selv udvikle servicen på det.
Der ligger jo et grundigt datamateriale til grund for det her, som kommunerne selv har været med til at skaffe til veje på basis af de oplysninger og fakta, som de har.
Så det tror jeg ligger i meget trygge hænder; det er jeg i hvert fald rolig ved.
Meta Fuglsang (SF), 2010-11-16:
Nu bliver jeg forvirret på et højere plan, eller jeg håber i hvert fald, at det er på et højere plan, end da vi startede det her, for det lyder på ordføreren, som om det her nærmest accelererer en udvikling, hvor man sådan spreder goderne udeomkring i hele landet, når man laver den her omlægning, og det er ikke det, jeg læser, når jeg læser det her.
Jeg læser faktisk, at hvis der skal være en idé i, at man rationaliserer noget som helst, betyder det jo, at der er færre stillinger.
Så det forstår jeg ikke helt.
Men den anden side af det er så den besparelse, der er lagt op til her, altså som er i det her forslag?
Hvad nu hvis den ikke kommer?
Er ordføreren klar til at kigge på det her igen, hvis det viser sig under forberedelsen af det her eller under det videre forløb, at der ikke er den besparelse?
Er ordføreren så villig til at kigge på, om vi skal lave noget om på det her?
Eller er det her så et fait accompli?
Erling Bonnesen (V), 2010-11-16:
Inden man nu kommer for langt med retorikken i forhold til centralisering, tror jeg lige, man skal kigge en ekstra gang efter i papirerne, for der er jo tale om fem centre fordelt over hele landet.
Og det synes jeg sådan set er en god balance, for det viser lige præcis, at man også har fået afvejet det her sådan, at det sikrer beskæftigelse, aktivitet og de afledte effekter, det også vil give ud over hele landet.
I stedet for at have det placeret 98 forskellige steder, bliver det fem steder, men jeg synes, at balancen ligger meget fint i, at det stadig væk er fem steder, der er fordelt over hele landet, og dermed støtter man jo også bredt op om beskæftigelsen ud over det ganske land.
Rasmus Prehn (S), 2010-11-16:
Som jeg også startede min ordførertale med, er vi Socialdemokrater selvfølgelig altid positive over for, hvis man kan få mere for de samme penge.
Derfor synes vi også, at ånden i forslaget og intentionen om at se, om ikke man kan gøre nogle ting på en mere smidig og effektiv måde, er positiv.
Men der er altså også bare en masse borgergrupper, en masse interesseorganisationer, en masse forskellige af de forskellige høringssvar, vi har set, som peger på, at der er ting, der er svære at forklare.
Kan vi nu nødvendigvis få den samme service?
Hvordan bliver medarbejderne stillet osv.?
Det synes vi er vigtigt, inden vi bare haster det her igennem, at få ordentligt belyst.
Det synes vi er vigtigt.
Det kan få katastrofale konsekvenser, hvis folk, der ansøger om folkepension, går glip af ydelser, eller folk, der skal have boligsikring, går glip af ydelser, og det er altså også problematisk, hvis det er sådan, at man ikke længere har de samme kvalificerede medarbejdere, som man tidligere havde, fordi man flytter rundt på dem, fordi man skærer ned osv.
Det skal belyses, inden vi er parate til at tage det her skridt.
Meta Fuglsang (SF), 2010-11-16:
Jeg tror, at mine spørgsmål og bemærkninger knytter sig lidt til det samme spor, som fru Line Barfod lagde ud.
For spørgsmålet, som det startede med, var jo egentlig, om det var en god idé, at man på den måde fjernede stillinger, årsværk, bredt fra kommunerne og så centraliserede dem.
Altså, hvis vi går ud fra, at det her betyder, at der bliver færre stillinger i den kommunale forvaltning, udeomkring i kommunerne, fordi der skal centraliseres, og besparelserne vel ligger i, at stillingerne kan skæres væk, er det så ikke rigtigt forstået, at der er nogle stillinger, som bliver skåret væk i de kommuner, som vi populært kalder udkantskommuner?
Og hvordan har ordføreren det med, at man på den måde nedprioriterer offentlige stillinger i nogle områder, som er ret hårdt ramt i forvejen med hensyn til job?
Erling Bonnesen (V), 2010-11-16:
Jeg tror, at der er stor forståelse for perspektivet i den her sag, for hvis vi får perspektivet med i sagen, er det jo lige præcis, at man vil rationalisere nogle maskinberegninger, nogle tekniske løsninger, som man så får samlet, finder et rationaliseringspotentiale i det, og så får man lov at beholde det i kommunerne.
Og ja, der er nogle, der så, kan vi sige, skal have deres skrivebord stående et andet sted.
Så for mig ligger det lige til højrebenet at indhøste det.
Påstanden om, at der ikke skulle blive gjort noget for Udkantsdanmark i det her, synes jeg er et helt forfejlet synspunkt, fordi balancen jo netop ligger i, at der er fem centre, og det er jo mange, der så er beskæftiget i dag lige præcis i landdistrikterne og i provinsen, som fortsat vil være det, men hvor skrivebordet lige kommer til at stå lidt andet sted.
Det tror jeg også at medarbejderne er helt med på.
Jamen den ligger jo i, at man så at sige får samlet maskinberegningerne og udbetalingerne.
Det er sådan mere den tekniske side af det, og det er da oplagt for mig, at man rationaliserer den tekniske side af sagen, bruger de it-løsninger, der er til rådighed i dag, og på den måde får frigjort nogle ressourcer fra administrationen, som kommunerne så selv kan prioritere i henhold til aftalen, for de får jo lov til at beholde pengene, og det synes jeg er godt.
Meta Fuglsang (SF), 2010-11-16:
Hvis vi nu forestillede os scenariet, at det her er gennemført og implementeret, og en ældre medborger i en kommune kommer hen til sin borgerservice og siger: Nu forstår jeg ikke det her med min pension eller med mit tilskud, og den pågældende så får at vide af medarbejderne i kommunen, at han/hun skal henvende sig til Udbetaling Danmark, fordi det er der, sagen ligger, fordi den ikke kræver individuel sagsbehandling, men er en sag om en objektiv sagsbehandling, så det er Udbetaling Danmark, man skal henvende sig til, så kan jeg godt forestille mig, hvilke mails og breve der begynder at komme ind til os.
Så jeg skal bare spørge hr. Bent Bøgsted: Er hr. Bent Bøgsted klar til, når vi får de her enkeltsager om dem, der ikke får det, de skal have, dem, der bliver henvist til Udbetaling Danmark, dem, som ikke får nogle rigtige forklaringer, at sige: Jamen det har jeg været med til at beslutte; det er klart, at den borger må henvende sig til Udbetaling Danmark, det kan ikke være anderledes –
eller vil hr. Bent Bøgsted føle sig fristet til at undsige det system, som han nu selv er i gang med at opsætte her?
Bent Bøgsted (DF), 2010-11-16:
Jamen jeg prøver igen.
Der er stadig væk 500 medarbejdere ude i kommunerne, der har forstand på den her slags.
Det er det, der er lagt op til i det her lovforslag, og det er det, der er aftalt med Kommunernes Landsforening.
Der er 500 medarbejdere ud i kommunerne, der også gerne fremover skulle have forstand på den her slags.
Til det her med, at det ikke er den samme medarbejder i kommunen, man kommer op til, vil jeg sige, at de skifter en gang imellem.
Jeg har da talt med nogle, der i løbet af et år kan have 3-4 forskellige sagsbehandlere.
Det gælder på alle områder, de rokerer ude i kommunen for at komme til at lave noget andet, og så er det en ny medarbejder.
Jeg har tillid til, at de, der sidder og arbejder med det her ude i kommunen, sagtens kan forklare, hvad problemet er, og at de kan behandle de sager, der kræver borgernær service.
Line Barfod (EL), 2010-11-16:
Men de, der laver beregningerne, de, der laver den pensionsudbetaling, som fru Olsen kommer op til kommunen med, er ikke længere i kommunen, de sidder et helt andet sted.
Så fru Olsen kommer med sin pensionsberegning og kan ikke forstå den, fordi den er helt anderledes end den, hun fik måneden før, og end den, hun fik måneden før igen.
Hvordan skal den medarbejder i kommunen på borgerservicecenteret, der også skal tage sig af en masse andre ting, som man jo skal på et borgerservicecenter, kunne forklare fru Olsen, hvordan den her beregning af hendes pension hænger sammen, når det ikke længere er den medarbejder, der har forstand på det, der sidder med det, fordi de medarbejdere, der rent faktisk sidder og laver beregningerne og laver fru Olsens pensionsberegning, sidder et helt andet sted?
Bent Bøgsted (DF), 2010-11-16:
Nu er det sådan, at der er 500 årsværk tilbage i kommunerne, der gerne skulle have forstand på den slags her, og det er dem, der skal forklare hr. og fru Jensen, hvad der er problemet.
Vi ved, at langt størstedelen, måske 85-90 pct., af det arbejde, der ligger i det, ikke kræver borgernær kontakt.
Jeg kunne forstå fru Line Barfods bekymring, hvis der overhovedet ikke var nogen tilbage i kommunerne, der kunne løse opgaverne, men det er netop det, der er.
I dag er der 2.000 årsværk ude i kommunerne til at løse alle opgaverne, det er det, kommunerne selv har indberettet de har, men så bliver de 1.500 flyttet til Udbetaling Danmark.
I 2012, og når det hele er indfaset, forventer man, at der kan spares 500 årsværk væk, og det er der, jeg siger, at den besparelse kommer til at foregå ved naturlig afgang, fordi der er rigtig mange, der forlader arbejdsmarkedet.
Så jeg er ikke så bekymret for, at der ikke er nogen ude i kommunerne til at løse opgaverne.
Erling Bonnesen (V), 2010-11-16:
Det fremgår jo også lige præcis af sagen, at de ting så at sige er besvaret og på plads, sådan at man netop med ro og tryghed kan sige: Her er et rigtig godt eksempel på, at man når helt frem til en win-win-situation, hvor man sparer nogle penge på administration, der kan gå til mere velfærd.
Skulle man ikke faktisk skynde sig at blive færdig med det her forslag i stedet for at prøve at trække det i langdrag?
Line Barfod (EL), 2010-11-16:
Men jeg forstår det bare ikke, hvis alt det, der kræver borgerkontakt, stadig væk er i kommunen.
Når den ældre dame, der nu for hundrede syttende gang har fået en ny pensionsregning og ikke kan forstå alle de her mange tal på papiret, hvem er det så, der skal yde den hjælp og forklare, hvordan det hænger sammen, hvis de medarbejdere, der har forstand på det og helt konkret har lavet beregningen af den ældre dames pension, ikke længere er i borgerservicecentrene, men sidder et helt andet sted?
Hvem skal forklare hende, hvordan det hænger sammen?
Bent Bøgsted (DF), 2010-11-16:
Nu står hr. Rasmus Prehn med en rapport fra Randers.
Jeg forstod det sådan, at det var i Randers Kommune, de havde lavet den rapport.
Hvis nu centeret for objektiv sagsbehandling var blevet lagt i Randers, var der aldrig en, der havde kvækket en lyd i Randers.
Så var det dem ude i Holstebro eller i Ringkøbing, der havde sagt noget.
Så uanset hvor det var blevet placeret, ville der være nogle, der sagde: Det er også forkert, at det er blevet placeret der.
Sådan er det altid, det vil jeg garantere for.
Nu har vi fem centre, og der er 98 kommuner, og det vil sige, at der er 93 kommuner, der er utilfredse med, at de ikke har fået centeret.
Sådan er det altid, men vi har kun fem centre at dele ud.
Med hensyn til det her med bekymring for borgerne, altså for, om de kan miste noget, vil jeg sige, at det er så enkelt, at vedrørende alt, der kræver personlig betjening, skal man henvende sig i borgerservice; de skal op i borgerservice og have den betjening.
De her centre, Udbetaling Danmark skal stå for,
er kun der, hvor der ikke er borgerkontakt.
Alt, hvad der kræver borgerkontakt, foregår stadig væk i borgerservice.
Det er derfor, at kommunerne selvfølgelig skal beholde nogle medarbejdere til at løse opgaverne.
Rasmus Prehn (S), 2010-11-16:
er jo så Holstebro, og der er 155 km, så det er jo også en sjat.
Det er næsten lige så langt, som der er til Frederikshavn.
Jeg vil gerne medgive, at det er dejligt med arbejdspladser i Nordjylland – det bakker jeg op om, ligesom hr. Bjarne Laustsen gør – men det er bare et spørgsmål om, om man ikke skal tage hensyn til medarbejderne her.
Det er i hvert fald en overvejelse værd.
En anden ting er det med objektiv sagsbehandling.
Hvordan kan man vide sig helt sikker på, at der nu er tale om objektiv sagsbehandling, at nu er der ikke andre ting, der lapper ind over?
Det, vi hører fra medarbejderne, er jo, at mange gange, når man sidder og behandler en ansøgning om folkepension, dukker der nogle andre ting op, hvor man så finder ud af, at vedkommende også har mulighed for at få tilskud til subjektive ting, som så skal foregå i kommunalt regi.
Risikerer vi ikke, og er Dansk Folkeparti ikke bekymret for, at landets pensionister går glip af tilskud, de rent faktisk lovgivningsmæssigt er berettiget til, fordi de falder mellem to stole?
Nu er der ikke kun ét sted at henvende sig, nu er der ikke kun én indgang til det offentlige; nu er der flere.
Bent Bøgsted (DF), 2010-11-16:
Tak til det første.
Jeg ved da, at hr. Rasmus Prehns kollega hr. Bjarne Laustsen også er meget begejstret for placeringen i Nordjylland, så fra den front, Socialdemokratiet, vil jeg nok i hvert fald ikke høre nogen kritik.
Ellers har hr. Rasmus Prehn da nået at lægge sig ud med hr. Bjarne Laustsen; så jeg går ikke ud fra, at det er det.
Vedrørende den rapport, som hr. Rasmus Prehn kom med, der fortæller, hvor langt der er fra Randers til Frederikshavn og til Hillerød, vil jeg sige: Jeg tror da ikke, at der er nogen, der har forestillet sig, at dem fra Randers skulle køre til Hillerød eller til Frederikshavn.
Der er et center i hver region, og de kommuner, der er i regionen, afgiver medarbejdere til det center.
Der er ingen, der bliver tvunget til at flytte med, og med hensyn til langt størsteparten – hvis ikke alle sammen – der med tiden skal fratræde stillinger, fordi der skal spares de her 500 årsværk, vil det kunne ske ved naturlig afgang.
Det kan da godt være, at der er nogle, der vil søge fra Randers til Frederikshavn.
Det kan da også være, at der er nogle, der kunne tænke sig at flytte – det vil jeg da ikke udelukke – men der er da ikke lagt op til, at man skal køre land og rige rundt for at komme til et center.
Det er meningen, at dem, der er inden for samme region, er dem, der skal koncentreres i det center, altså dem, der har lyst til det.
Og det vil da selvfølgelig også medvirke til, at der er nogle, der siger: Nej, vi vil ikke flytte.
Så kommer der nogle nyansættelser i de centre, der er der.
Men det er ikke sådan, at man skal køre fra Randers til Hillerød eller til Frederikshavn.
Rasmus Prehn (S), 2010-11-16:
Der var en forside på Nordjyske Stiftstidende, og ordføreren blev nærmest redet på skjolde gennem Frederikshavn i sejrsrus over den her placering.
Det er vi også glade for i Nordjylland, det er jo dejligt at få arbejdspladser dertil, det har vi stærkt brug for.
Så det er jo en vigtig sejr, ingen tvivl om det – tillykke med det.
Men når det så er sagt, kan ordføreren, som også er arbejdsmarkedsordfører for Dansk Folkeparti, så ikke forstå, at der er medarbejdere rundtomkring i landet, som er bekymrede over den her situation?
Jeg står her med et, synes jeg selv, ret spændende dokument, som er blevet lavet af medarbejderne i Randers Kommune, hvor de har samlet en hel masse spørgsmål.
Det, de stiller som spørgsmål, er: Forestiller man sig i ramme alvor, at de her 1.500 mennesker, der er tale om skal flyttes, vil sige ja til at flytte mange hundrede kilometer?
Altså, de har prøvet at komme med nogle eksempler bare for Randers Kommune: De har til Holstebro 155 km, til Frederikshavn 164 km, 302 km til Vordingborg og 359 km til Hillerød.
Det er jo langt at rejse eller at flytte.
Forestiller man sig, at medarbejderne er villige til det, når de så ved, at i løbet af en kort årrække er der en tredjedel af dem, der skal afskediges?
Kan Dansk Folkepartis arbejdsmarkedsordfører ikke komme med nogle overvejelser om den form for medarbejderpolitik og den usikkerhed, de her mennesker føler?
Rasmus Prehn (S), 2010-11-16:
Hvis vi gør det her på den forkerte måde, risikerer vi, at det i stedet for at blive et rationaliseringsforslag – et forslag, vi tjener penge på – er noget, der sådan set både bliver dyrere for samfundet og også mere besværligt for borgerne, og det har vi ikke lyst til.
Vi har jo set tidligere med skat, tinglysning og andre ting, at regeringen har lovet guld og grønne skove, at nu skulle vi bare lige indkassere den her rationaliseringsgevinst – det lå lige til højrebenet, sagde Venstre – og så har vi set, at det alligevel endte med ringere service, store udgifter osv.
Derfor tillader vi os som kritisk opposition at stille de her spørgsmål.
For der er nogle helt åbenlyse ting, som regeringen ikke kan svare tilstrækkelig godt på: Hvordan er det f.eks. med at adskille objektiv sagsbehandling fra den mere personlige, subjektive?
Det forekommer svært.
Hvorfor kan man ikke lige så godt visitere folk til folkepension og brilletilskud på samme tid?
Og hvordan hænger det i øvrigt sammen med det, regeringen lovede, nemlig at vi skulle have én indgang til det offentlige?
Det er svært at forstå.
Inger Støjberg (V), 2010-11-16:
Først vil jeg gerne kvittere for, at fru Maja Panduro nu beklager udtalelserne.
Det synes jeg er helt i orden, det kan ske for enhver at komme til at sige noget, der ikke er helt i tråd med virkeligheden.
Når det er sagt, vil jeg til spørgsmålet om, hvorvidt man kan imødese flere undtagelser, sige klart nej.
Der er ikke lagt op til, at der er andre, der skal undtages.
Der er efter min bedste overbevisning ingenting, der kan sammenholdes med, at man som soldat kæmper for fred og frihed på Danmarks vegne i udlandet.
Maja Panduro (S), 2010-11-16:
Først og fremmest vil jeg også godt præcisere, at den sag, hvor vi jo har en ret grundig dokumentation for at der har været en masse frem og tilbage mellem ministeren og i det her tilfælde Socialforskningsinstituttet om konklusionerne på en rapport, handlede om en anden af de fattigdomsskabende ydelser, nemlig 300-timers-reglen.
Man kan så spørge sig selv, om det er udtryk for en sædvanlig praksis, og det er en diskussion, som har bølget ganske længe.
Jeg har også til ministeren fundet den artikel, hvor det fremgår, at den tidligere beskæftigelsesminister blev, som det hedder i overskriften, undsagt af sine egne embedsmænd.
Den vil jeg gerne sende til ministeren.
Så har jeg et spørgsmål til ministeren om det, som sagen her jo i virkeligheden handler om, nemlig starthjælpen og den undtagelse, som vi nu laver i forhold til veteranerne, og som vi bestemt bakker op om: Kan vi forvente flere undtagelsesbestemmelser fra regeringens side?
Hvad med de mennesker, som er udsendt af f.eks. Mærsk?
Hvad med de unge mennesker, som studerer i udlandet, sådan som vi jo er ganske mange der gerne vil have dem til?
Vil der komme flere undtagelsesbestemmelser for de mennesker, der bliver ramt af starthjælpen?
Inger Støjberg (V), 2010-11-16:
Jeg vil gerne takke for kommentarerne, i hvert fald de fleste af dem, og især den meget store opbakning, som lovforslaget helt generelt har fået.
Man kunne jo ellers godt, hvis man sådan lige var kommet ind midt i debatten, have haft sin tvivl om, om der nu var så stor opbakning til det.
Men det er der, og det vil jeg gerne takke for.
Regeringen har nu igennem længere tid arbejdet på at sikre krigsveteraner de bedste forhold, når de kommer tilbage efter endt mission.
Det er bl.a. kommet til udtryk i den veteranpolitik, der blev offentliggjort af regeringen i oktober, og kommer nu yderligere til udtryk i det her lovforslag.
De soldater og civile, der bliver sendt af sted på militær mission for at sikre danske interesser og udviklingen af en mere demokratisk verden, skal også kunne stole på, at de bliver behandlet derefter, når de kommer hjem, også selv om de muligvis kommer til skade under deres ophold og har brug for hjælp fra det offentlige, når de kommer hjem.
Kritiske røster – og det har vi også hørt i dag –
har gang på gang ytret, at man fuldstændig skal afskaffe starthjælpen, men det er altså ikke regeringens holdning.
Starthjælpen har virket, det gør den stadig væk, og det skal der ikke ændres på.
Vi har brug for færre på offentlig forsørgelse, en afskaffelse vil betyde flere.
Men der skal være plads til, at soldater, der tager ned og deltager i krig og sætter deres liv på spil på vegne af den danske stat og den danske befolkning og under dansk straffemyndighed, også får dette ophold betragtet som et ophold i Danmark.
Soldaterhvervet kan ikke sidestilles med noget andet; det er fagligt, det er farligt, det er heltemodigt, og det ønsker regeringen at anerkende nu, som vi også gør det i fremtiden.
Jeg vil igen gerne takke for behandlingen af lovforslaget.
Jeg ser frem til udvalgsbehandlingen, og skulle der være spørgsmål i den forbindelse, stiller jeg naturligvis beredvilligt op såvel mundtligt som skriftligt.