Pia Kjærsgaard (DF), 2011-10-06:
Danmark har fået en ny regering og en ny statsminister.
Dansk Folkeparti ville gerne have haft det anderledes, men naturligvis respekterer vi vælgernes ønske.
Vælgerne ville prøve noget nyt, og det får de så sandelig lov til – nok ikke helt på den måde, som de havde sat næsen op efter, men forandring, »change«, får man. Da statsministeren tiltrådte som formand for Socialdemokratiet, slog hun sig op på at kritisere den daværende regering for dens kontraktpolitik.
Hun lod forstå, at det var forkert før et valg at lægge sin politik frem og indgå en kontrakt med vælgerne om, at den politik, man går til valg på, også er den, man gennemfører efter valget.
Det synes jeg nu ellers er sådan et meget godt princip.
Alt andet er jo uredeligt og uærligt.
Men man må sige, at statsministeren med sit regeringsgrundlag har taget et opgør med kontraktpolitikken.
Socialdemokratiets valgløfter er ikke det papir værd, de er skrevet på.
Listen over brudte valgløfter fylder allerede på regeringens tredje dag flere A4-sider.
Jeg har siddet i Folketinget i snart 28 år, og jeg har aldrig – aldrig! – set en regering løbe så hurtigt fra så mange løfter, som vi har været vidne til her de sidste dage.
Det kan godt være, at statsministeren ikke bryder sig om kontraktpolitik, men helt ærligt: Hvad med bare en lille smule anstændighed over for de vælgere, der i tiltro til Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti har stemt på partierne?
Selv om der var færre socialdemokratiske vælgere og færre Socialistisk Folkeparti-vælgere end ved sidste valg, kan man jo godt behandle vælgerne anstændigt.
Jeg ville kunne bruge hele min ordførertale og mere til på at gennemgå den nye regerings seriemord på egne valgløfter, men lad mig nævne et par eksempler:
Tilbagetrækningsreformen
skulle ikke gennemføres, det bliver den.
Dagpengeperioden skulle forlænges, det bliver den ikke.
Fradraget for udgifter til håndværkere og renovering skulle fastholdes, det bliver afskaffet.
Der kommer ikke to lærere i de små klasser, som S og SF havde lovet.
Folkeskolen bliver ikke styrket med 2 mia. kr. som lovet.
Der kommer ikke noget loft over antallet af elever i gymnasie- og folkeskoleklasserne som lovet.
Pensionstillægget bliver ikke hævet med 5.000 kr.
Førtidspensionisterne og andre modtagere af overførselsindkomst får heller ikke de lovede 2.000 kr. ekstra.
Millionærskatten bliver ikke gennemført som lovet.
Til gengæld ser det ud, som om der kommer lettelser af topskatten, hvilket Socialdemokratiet ellers havde forsvoret før valget.
Reduktionerne i børnechecken bliver heller ikke annulleret.
Ja, og så er der løftet om at bevare den stramme udlændingepolitik.
Det holder heller ikke.
Udlændingepolitikken bliver afmonteret.
Der mangler penge.
Kendte de nye regeringspartier ikke den økonomiske virkelighed før valget?
Vidste man ikke, at der var lavvande i kassen?
Havde S og SF ikke fremlagt en gennemarbejdet og fuldt finansieret plan ved navn »En Fair Løsning«, der skulle skaffe pengene til alle valgløfterne?
Det var i hvert fald det, man gav indtryk af.
Men vælgerne blev ført bag lyset med slesk tale og billig portvin.
Når der nu er lavvande i kassen, kan det undre, at den nye regering vælger at slå porten til Danmark op på vid gab for asylsøgere og familiesammenførte.
Starthjælpen afskaffes, hvorved Danmark igen bliver et af de lande i EU, som det vil være økonomisk mest attraktivt at komme til.
Asylsøgere får lov at bosætte sig uden for asylcentrene, hvis de har ventet mere end 6 måneder på opholdstilladelse.
Adgangen til statsborgerskab lempes, adgangen til familiesammenføring lempes, adgangen til permanent opholdstilladelse lempes, medborgerskabsprøven afskaffes, og integrationsparathed må ikke længere være et element, når kvoteflygtninge udvælges.
Nej, lad os da for himlens skyld tage en masse flygtninge til Danmark, som vi på forhånd ved måske er umulige at integrere i Danmark, og som muligvis vil udmærke sig negativt i kriminalitets- og ledighedsstatistikkerne.
Så nedlægges Integrationsministeriet, for problemer med integration er sociale.
Nej, de er ikke spor kulturelle, har regeringen ladet forstå.
Det koster mange, mange penge, som regeringen ikke har.
Dansk Folkeparti vil arbejde stenhårdt for at fastholde udlændingepolitikken.
Vi vil give regeringen maksimal modstand, hver gang den vil lempe udlændingepolitikken, og vi vil fortælle danskerne om de katastrofale konsekvenser ved på ny at give los for indvandrere, der ikke vil være et positivt bidrag til det danske samfund – mennesker, der vil være ren dødvægt i det danske samfund.
Der kommer til at forestå et enormt oprydningsarbejde på udlændingeområdet, når denne regering igen er historie.
Vi har prøvet det en gang.
Vi kommer åbenbart til det igen.
Det er meget, meget ærgerligt, men sådan må det jo gå i en periode.
Så var der statsministeren, der også annoncerede et opgør med de danske forbehold, i første omgang rets- og udlændingeforbeholdet og forsvarsforbeholdet.
Jamen nu har vi jo også en statsminister, der har læst på en eurokratfabrik i Brügge og trådt sine politiske barnesko i Europa-Parlamentet først som leder af Socialdemokraternes EU-kontor i Bruxelles og siden som europaparlamentsmedlem, og som derfor er totalt forblændet af glaspaladserne i Bruxelles og Strasbourg.
Det, jeg bare kan undre mig over, er: Hvor er Socialistisk Folkeparti blevet af i hele den her debat?
Det er da underligt.
Det er trods alt ikke så lang tid siden, vi hørte den med Holger og konen, der sagde nej til Unionen, men nu siger man altså bare ja til det hele.
Vi har en krise, hvor kommissionsformand Barroso har stillet borgerne i EU en europæisk regering i udsigt.
Svaret på krisen er jo bare mere politisk integration.
Danskernes sidste værn mod EU's tiltagende korrumperende magt, de danske forbehold, skal ryddes af vejen, ganske uanset at Danmark dermed melder sig endnu dybere ind i en klub, der ret beset er ved at falde sammen, ved at kollapse.
Det er helt fantastisk.
Selvfølgelig vil vi anbefale et nej ved afstemningen om afskaffelse af danske forbehold.
Dansk udlændingepolitik skal ikke dirigeres fra Bruxelles.
Det skal selvfølgelig være fra Christiansborg.
Det skal være den danske befolkning, der bestemmer, hvem der skal lukkes ind i Danmark, ikke en flok bureaukrater nede i EU.
Dansk Folkeparti vil fortsat værne om vore ældre og svage.
Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti kerer sig kun om de ældre, når der er valgkamp.
Og løftet om 5.000 kr. mere i pensionstillæg bliver ikke indfriet.
Det eneste, man siger i regeringsgrundlaget, er, at der skal investeres mere i velfærdsteknologi, så de ældre kan blive vasket af en robot, så man kan spare på hjemmehjælpen.
Selv om de økonomisk dårligt stillede ældre nu takket være Dansk Folkeparti indtil videre modtager en ældrecheck på knap 11.000 kr., så vi gerne, at den blev forhøjet.
Det bliver særlig aktuelt nu, hvor stort set det eneste af de valgløfter, som S-SF udstak, der bliver til virkelighed, er betalingsringen omkring København.
Det har man fået igennem – flot eller ikke flot?
Regeringen har altså glemt de svage i vores samfund i regeringsgrundlaget: Førtidspensionisterne, de handicappede, de hjemløse har ikke noget at se frem til fra den nye regerings side.
De er gemt, og de er glemt.
Deres forhold kommer Dansk Folkeparti også til at sætte på dagsordenen i den kommende tid.
Så skal det ikke være dyrere at være dansker.
Det er grundlaget for Dansk Folkepartis arbejde i den kommende folketingsperiode.
Vi medvirker ikke til, at ganske almindelige danskere med ganske almindelige lønninger skal betale for de topskattelettelser, som den røde regering har stillet i udsigt, ved at madvarer bliver dyrere, cigaretter, øl og chokolade bliver dyrere, og de grønne afgifter kommer til at stige.
Jeg tror, at vi bliver en frisk opposition.
Vi er kampberedte og naturligvis også klar til samarbejde, men ikke et samarbejde, der vil gøre det dyrere at være dansker.