Pernille Skipper (EL), 2012-04-10:
Vi mener i Enhedslisten, at det kan man planlægge sig ud af.
Man kan planlægge sig til rigtig, rigtig mange ting.
Og når man kan planlægge sig til, hvor en enkelt container skal ende i den anden ende af verden stort set på minutbasis, kan man også godt ægge vagtplaner.
Tak for det.
Jeg vil starte med at indrømme, at det var intentionen, at vores udenrigsordfører skulle have stået her i dag, men han er desværre rejst til Palæstina.
Det er vel ikke desværre, men det er altså derfor, at jeg er til stede i dag, og jeg vil så håbe, at jeg kan svare så godt som muligt på de spørgsmål, der måtte komme.
I Enhedslisten kan vi sagtens forstå, at man hos rederierne, ikke mindst hos dem, som er ansat hos rederierne og sejler i farefulde vande, har et ønske om at øge sikkerheden.
Det kan vi godt forstå, for det er nogle uhyggelige historier, vi hører.
Det er dog sådan, at man allerede i dag har lov til at have et også bevæbnet vagtværn ombord på et skib, men det er sådan, at det er enkeltpersonerne, altså de enkelte vagter, der skal have tilladelse til at bære våben.
Problemet med det her lovforslag er, at man nu ikke blot vil give enkeltpersoner tilladelse til at have et våben, men give en gruppe tilladelse, altså en privat gruppe.
Det er også en af de betænkeligheder, som Advokatrådet og Politiforbundet bemærker i høringssvarene.
Her er altså tale om ikke blot enkelte mennesker, men private grupper, som får tilladelse til at administrere våben.
Det kan give en risiko for en meget stor spredning i de våben, som florerer, og som hører under dansk ret.
Det danske samfund er sådan set kendetegnet ved, at vi har en meget restriktiv lovgivning, når det kommer til skydevåben, og det er med vilje, for det er for at sørge for, at vi præcis ved, hvor mange våben der er i omløb, så vidt muligt i hvert fald, og så vi ved, hvem der har lige præcis hvilke våben.
På den måde kan vi forhåbentlig sørge for, at uheldet ikke skulle være ude.
Jo flere våben, der florerer, jo mindre vi har styr på, hvem der har de enkelte våben, jo større bliver risikoen også for, at noget går galt.
Med det her lovforslag bliver det ikke kun op til de private vagtværn at administrere, hvem der skal have hvilke våben, det bliver også op til dem at afgøre, om en plet på straffeattesten er alvorlig nok til at sørge for, at den her enkeltperson, vagten, ikke bør bære et våben.
Dybest set
får vi altså et problem med, at vi ikke rigtig med det her lovforslag ved, hvem der render rundt med hvilke våben.
På rederier og på skibe er man jo vant til at planlægge meget nøjagtigt, hvornår en enkelt container skal læsses, inden for hvilken præcis time et helt andet sted i verden, og så er det nok også muligt at lave en vagtplan over, hvem der skal med på det skib i god tid.
På den anden side er det også klart, at pirateri skal bekæmpes, det er der ikke nogen tvivl om at vi i Enhedslisten er enige i.
Der er både et langt perspektiv, som handler om muligheder, som handler om udviklingspolitik, udviklingsbistand, bl.a. i Somalia, og der er et kort sigt, og her er det at være bevæbnet en meget, meget lille del.
Bl.a. ved vi, at de skibe, som sejler meget hurtigt, næsten aldrig bliver udsat for piratangreb, de skibe, der sejler i konvoj, næsten aldrig bliver udsat for piratangreb, og at de skibe, som har meget høje rælinger, næsten heller aldrig bliver udsat for angreb.
Det er sådan nogle ting, som er forholdsvis nemme, ting, som faktisk kan have en effekt, og som ikke samtidig letter vores lovgivning på våbenområdet, så vi får flere våben i omløb, som der er mindre kontrol omkring. Det positive ved det her lovforslag skulle jo være en administrativ lettelse hos rederierne, men det synes vi sådan set er en for lille effekt i forhold til at have mindre styr på våbnene, og derfor kan Enhedslisten ikke støtte forslaget.