runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vivi Kier (KF), 2010-11-19:
Jeg er helt enig i, at det er rigtig, rigtig vigtigt at have en jordemoder, når man er midt i den aktive del af fødslen, og man må sige, at lige nøjagtig fødsler jo kan være utrolig svære at planlægge.
Vi ved, at der i dag er rigtig, rigtig mange par, der selv kan planlægge, hvornår de vil være forældre, og vi ved godt, at der er nogle tidspunkter af året, hvor der er meget mere pres på fødestederne end på andre.
Jeg skal jo ikke stå her og sige, at der ikke kan være en enkelt dag, hvor det pludselig vælter ind med gravide, der alle skal føde samme dag og i samme time, så der kan være nogle udfordringer.
Men generelt og set over året er jeg helt overbevist om, at man også kan leve op til, at der skal være en jordemoder til stede, og hvis man vil løse den udfordring, der kan være, når der kommer et megapres en enkelt dag i nogle enkelte timer, kunne man jo løse den ved at lave opgaveflytning, således at jordemødrene kunne komme ud og være på barselgangene i stedet for sygeplejersker.
De sygeplejersker kunne man så flytte til nogle andre opgaver, hvor der er brug for sygeplejersker, for så var der altid en ekstra hånd, man kunne trække på.
Men ja, som fødende er det vigtigt, at man har en jordemoder ved den aktive del af fødslen.
Nu har jeg ikke min tale skrevet ned ord for ord, så jeg skal jo ikke stå her og lægge hovedet på blokken på, at det var det, jeg sagde.
Jeg mener, at regionerne skal handle i overensstemmelse med de anbefalinger, der skal ligge, men jeg synes, og det var det, jeg prøvede at sige med, at nu skal vi passe på, at vi ikke skal slå op på side 1, og at hver eneste lille ting skal vendes, for at det fungerer rigtigt.
Det er klart, at det skal være i overensstemmelse med de anbefalinger, der ligger.
Men vi må altså også give lidt margen og lidt luft til, at man kan gøre det forskelligt, at man tackler det forskelligt, at der skal være plads til den individuelle, konkrete vurdering, og at man ikke absolut skal gøre sådan og sådan og sådan.
For mig er det vigtigt, at det er i overensstemmelse med anbefalingerne, men jeg skal ikke sidde og lave en manual, som skal følges fra a til z.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-19:
Jeg tror ikke, der er nogen her, der prøver på at få Venstres ordfører, fru Birgitte Josefsen, til at stå på mål for det, man nu har planer om at udføre i Region Syddanmark.
Som ordføreren selv var inde på, er det jo planer, man foreløbig har, og som man også skal komme med en redegørelse for.
Hvad mener Venstre?
Nu står vi her i dag og har en debat i Folketinget, og hvad mener Venstre principielt?
Mener Venstre principielt, at man lever op til Sundhedsstyrelsens anbefalinger om, at en jordemoder skal besøge den nybagte familie i hjemmet 1-2 dage efter, at barnet er født?
Eller synes man i Venstre principielt, det er godt nok, at man får et telefonopkald fra jordemoderen og bliver bedt om at flytte hele familien til en barselklinik, så man selv skal pakke barnet sammen, putte det ind i bilen, hvis man har en bil, eller skaffe en taxa kort tid efter fødslen?
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-19:
Som jeg var inde på i min ordførertale, har Sundhedsstyrelsen i sine anbefalinger lagt vægt på, at man skelner imellem de ressourcestærke og de ressourcesvage, og det, jeg erfarer, når jeg kigger på det, der er i gang ude i regionerne, er, at man tilpasser sin svangreomsorg sådan, at man bruger nogle flere ressourcer på de ressourcesvage og nogle færre på de ressourcestærke.
Men alle regioner skal have en svangreomsorgsplan, der lever op til det, Sundhedsstyrelsen har meldt ud, og er i overensstemmelse med Sundhedsstyrelsens anbefalinger.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-19:
Så vil jeg bare gerne høre Venstres egen definition af, hvad en ressourcestærk familie er, efter at man har født.
Er det en ressourcestærk familie, når det har været en ukompliceret fødsel, eller er det en ressourcestærk familie, når den har været igennem en kompliceret fødsel, men på overfladen burde have ressourcer, fordi den er velhavende, veluddannet eller lignende?
Hvori består det ressourcestærke set med Venstres øjne?
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-19:
Nu kan der jo være mange definitioner i et sådant forløb af, om man er ressourcestærk eller ressourcesvag, og jeg har stor tillid til, at de jordemødre, der har fulgt den gravide i hele forløbet og også er til stede, når fødslen sker, foretager en individuel vurdering af, hvem der skal udskrives efter den korte tid, hvem der har brug for at være indlagt i længere tid, og hvilke tilbud der skal sættes i værk, når kvinden, der har født, er kommet hjem.
Derfor ligger der nogle anbefalinger i Sundhedsstyrelsens udmeldinger.
Men det er jo også sådan, at der er nogle, der skal tage over, efter at jordemoderen har sluppet kvinden, der har født.
Her træder sundhedsplejersken til i stedet, og her ved jeg, at rigtig mange kommuner jo også i den proces har sat fokus på, at man bruger sine kræfter meget på de ressourcesvage og mindre på de ressourcestærke, og det er jo en individuel vurdering.
Jeg går ud fra, at vi alle i den her sag er enige om, at de fødselsplaner og de svangreomsorgstilbud, der er ude i regionerne, skal være i overensstemmelse med Sundhedsstyrelsens anbefalinger, og så må vi jo se, hvad planerne indeholder.
Nu kommer der en redegørelse fra hver enkelt region, som bliver sendt ind til Sundhedsstyrelsen her senest den 10. januar, og vi vil med stor interesse læse de planer igennem.
Men vi kan jo ikke stå her og sige, hvad planerne indeholder, når ikke de er færdige i samtlige regioner.
Vivi Kier (KF), 2010-11-19:
Jeg synes altid, det er fint, at vi kan have sådan en debat i Folketingssalen, hvor vi kan diskutere nogle bekymringer, fordi man hører om en enkeltsag eller læser en enkelt linje i avisen, som bliver til en skræmmekampagne.
Er det Folketingets ansvar, at regionerne lever op til det, de skal, eller er det regionernes ansvar at sikre sig, at hele behandlingen af de fødende lever op til Sundhedsstyrelsens anbefalinger?
Julie Skovsby (S), 2010-11-19:
De overordnede økonomiske rammer og selve anbefalingerne er ministerens ansvar.
Og det er jo også derfor, at jeg er glad for, at vi så i dag i et samlet Folketing kan sige: Man kan føle sig tryg ved de her nye regler, fordi der vil komme en jordemoder på hjemmebesøg, hvis man føder ambulant.
Vivi Kier (KF), 2010-11-19:
Igen kan jeg glæde mig over, at vi jo faktisk alle sammen er blevet enige om en vedtagelsestekst, hvor jeg også synes at vi meget tydeligt lægger vægt på, at det her er regionernes ansvar.
Og jeg synes, det er vigtigt at holde fast i, at vi ikke herinde fra Folketingets side skal påtage os al detailregulering, for så kan vi jo nedlægge kommunerne og regionerne, fordi der er nogen, der synes, at vi klarer det meget bedre.
Det er jeg ikke en af dem der synes.
Og så kan jeg høre, at fru Julie Skovsby i sin tale efterlyste, at Sundhedsstyrelsens anbefalinger blev efterlevet.
Så vil jeg gerne have, at fru Julie Skovsby tilkendegiver, at det har ministeren sat i værk, og allerede om ganske kort tid får vi en redegørelse for, hvordan det ser ud i de forskellige regioner.
Julie Skovsby (S), 2010-11-19:
Ja, og det er det, jeg ikke forstår, altså at man ikke siger mere tydeligt i dag, at der er en garanti for, at de her anbefalinger vil blive fulgt til punkt og prikke.
Når så fru Vivi Kier siger, at det her er et spørgsmål om detailstyring, må jeg virkelig blankt afvise det.
Det her er jo ikke et spørgsmål om, om kvinderne skal være indlagt på sygehuset i 3 dage, inden de udskrives, eller om de skal føde ambulant og så sendes hjem.
Nej, det her er et spørgsmål om, om man skal holde kvaliteten og sige: Jamen hvis regionerne og sygehusene vælger at sende kvinderne hjem, også førstegangsfødende, 4-6 timer efter fødslen, så skal vi være sikre på, at de får besøg af en jordemoder.
Det er så op til den enkelte region at beslutte, hvilke tilbud man gerne vil have, men vi kan da ikke acceptere, at der er nogle regioner, der ikke lever op til det niveau, som er ministerens ansvar, og som ministeren står inde for, og som vi her i Folketinget ønsker skal være det niveau, man har i det danske sundhedsvæsen.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-19:
Forespørgslen, som er til debat i dag, drejer sig om de forhold, der er for gravide og fødende kvinder i Danmark.
En fødsel er en vigtig begivenhed i en kvindes liv.
For de flestes vedkommende er det en positiv oplevelse, trods strabadserne, der er forbundet med det.
For en mindre del er det mere problematisk og måske endda traumatisk.
Her spiller forholdene i sundhedsvæsenet en betydelig rolle.
Det skal slås fast, at en graviditet og en fødsel som udgangspunkt ikke er en sygdom, men en naturlig del af et menneskeliv.
Derfor var det også chokerende at høre om de problemer, som vi blev mødt med i medierne.
Jeg tror, at mange af os hurtigt stillede ministeren en dynge spørgsmål for at få klarhed over, hvad der foregik.
Livsfarligt at være på fødegangen; fødsler, som foregik i skyllerummet – ja, det var bare noget af det, vi læste.
Og derfor læste jeg Sundhedsstyrelsens anbefalinger, hvor der f.eks. står, at svangreomsorgen omfatter prækonceptionel rådgivning, graviditet, fødsel, barsel og støtte til familiedannelse.
Graviditet, fødsel og barsel er et forløb, hvor de forskellige tilbud og konsultationer er en del af en individuelt tilrettelagt helhed.
Den praktiserende læge og jordemoderen er de hovedansvarlige fagpersoner, når det gælder den ukomplicerede graviditet og fødsel, mens speciallæger koordinerer undersøgelse og behandling af komplicerede graviditeter og risikoforløb.
Hvis der er specifikke risikofaktorer med behov for medicinske, obstetriske og/eller psykosociale interventioner, kan den gravide have kontakt med andre specialister samt de kommunale tilbud, herunder socialforvaltningen.
Når man så har født, bliver man udskrevet til eget hjem, og også her skal hjælpen fungere.
Har man problemer med amningen eller anden ernæring, kontakter fødestedets personale den kommunale sundhedstjeneste for et tidligt besøg i henhold til indgåede aftaler med kommunen, og ved ukomplicerede forhold skal sundhedsplejersken komme senest 7 dage efter.
Det er, hvad anbefalingerne bl.a. siger.
Hvis regionerne og kommunerne handler i overensstemmelse med, hvad der står, så mener jeg at det er en god og fornuftig svangreomsorg.
Spørgsmålet er selvfølgelig, om man så lever op til det i regioner og kommuner, for det er et ansvar, som de har.
Line Barfod (EL), 2010-11-19:
En fødsel er en stor oplevelse.
Desværre er der i de senere år blevet skåret så kraftigt i svangreomsorgen for gravide og fødende, at landets jordemødre er begyndt at sige fra.
De kan i mange tilfælde ikke længere tage ansvar for, at fødslerne forløber godt, fordi de skal passe flere fødsler på en gang, og fordi mange fødende ikke har fået fødselsforberedelse.
Efter flere års forhandlinger fremlagde Sundhedsstyrelsen sine anbefalinger til en god svangreomsorg – anbefalinger, der, hvis de bliver fulgt, kan rette op på den situation, og som kan sikre, at vi får en god svangreomsorg, gode forhold for de fødende.
Derfor glæder det mig, at indenrigs- og sundhedsministeren tager området så alvorligt, at han i foråret svarede mig følgende på spørgsmål S 1683: »De regionale tilbud skal naturligvis være i overensstemmelse med Sundhedsstyrelsens anbefalinger«. Dermed er det jo fastslået fra ministerens side, at anbefalingerne ikke er en vejledning, men er noget, der skal følges.
Jeg har så rejst den her forespørgselsdebat, for at vi kan få diskuteret, hvad vi så gør, for at anbefalingerne rent faktisk bliver fulgt.
Og ministeren har så – foranlediget af forespørgslen – igangsat en undersøgelse for at få afklaret, hvordan det rent faktisk ser ud på landets fødesteder.
Det bliver godt at få belyst, for da man i 2003 sidst lavede en undersøgelse, så det rigtig slemt ud.
Jeg håber, at vi under denne debat kan få diskuteret, hvad vi så helt konkret gør for at sikre, at fødende kvinder kan være trygge; at man kan regne med, at der er en jordemoder til stede under hele fødslen; og at man ikke, straks efter man har født, bliver sendt hjem, hvis man ikke føler sig klar til det.
Og det skal altså ikke være sådan i vores samfund, at det kun er de velstillede, der kan få gode fødsler, mens de fattige må ligge alene på en fødestue og straks efter fødslen blive sendt hjem uden at vide, hvordan de egentlig får gang i amningen.
I Folketinget bliver der brugt mange kræfter på at diskutere kræftplaner.
Hvad skal vi gøre for at sikre, at flere overlever kræft?
Det er også godt og vigtigt, men det er altså lige så vigtigt, at vi får sikret en god svangreomsorg, så alle kan få en god start på livet, uanset hvor rige eller fattige deres forældre er, og derfor håber jeg, at vi får en god debat i dag.
Bertel Haarder (V), 2010-11-19:
Jeg vil gerne understrege, at det inden for sundhedslovens rammer er regionernes ansvar at tilrettelægge de konkrete tilbud vedrørende svangreomsorgen.
Disse anbefalinger er udtryk for et fagligt kvalitets- og serviceniveau, som regionerne bør tilstræbe i forbindelse med den konkrete tilrettelæggelse.
Anbefalingerne tager bl.a. udgangspunkt i lovfæstede krav, der følger af, at behandling efter sundhedslovens § 5 bl.a. omfatter fødselshjælp, og at Regionsrådet i medfør af sundhedslovens § 83 skal yde forebyggende helbredsundersøgelser hos en jordemoder og jordemoderhjælp ved fødsel i hjemmet.
Der har den senere tid været debat om, hvorvidt regionernes tilbud og serviceniveau er i overensstemmelse med anbefalingerne for svangreomsorgen.
Sundhedsstyrelsen har desuden anmodet Kommunernes Landsforening om en status for, hvordan kommunerne lever op til anbefalingerne for svangreomsorgen, herunder tidspunktet for sundhedsplejerskens første besøg efter en fødsel.
Jeg ser frem til at modtage resultatet af denne kortlægning, der som sagt sker senest i januar, så der skabes klarhed over, i hvilket omfang der eventuelt kan være behov for, at regionerne justerer niveauet for den svangreomsorg, som i dag tilbydes vordende forældre.
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-19:
En god start på livet er noget, vi skal tilstræbe at alle kan få, og at det gælder alle.
Der er også – og det er naturligt – stor forskel på, om der er tale om en førstegangsgravid og -fødende kvinde, eller det er en gravid, der skal føde sit tredje barn.
Jeg tror, at alle, der har prøvet det, føler en vis utryghed ved en situation, som man ikke tidligere har været en del af, man ved ikke rigtig, hvad det er, det handler om; man ser nogle billeder og får noget fortalt, men det er svært at sætte sig ind i det.
Det er derfor af stor betydning, at den gravide føler en stor tryghed, når man skal igennem hele forløbet.
Jeg er af den overbevisning, at de vejledninger og de anbefalinger, som Sundhedsstyrelsen har meldt ud, er til stor hjælp i den planlægning, der pågår ude i regionerne.
Der er i anbefalingerne lagt vægt på, at der skal sættes større fokus på socialt svage fødende og gravide og fødende med medicinske problemstillinger.
Som jeg læser de planer og de anbefalinger, der nu lægges til grund for den proces, der er ude i regionerne, kan jeg se, at der sker en ressourceomlægning i forhold til de nye planer, der er undervejs.
Det betyder, at de ressourcestærke i højere grad vil overgå til det begreb, der hedder ambulant fødsel.
Jeg har så gjort det, at jeg har forhørt mig ved et par regioner og spurgt efter: Hvad ligger der i ordet ambulant?
For der kan jo ligge rigtig meget.
I Region Syd, hvor man sidder og arbejder med planerne, siger man, at det betyder, at den fødende selvfølgelig ikke udskrives midt om natten, men er der, indtil det bliver lyst, og at man har planlagt et udskrivningsforløb for den nybagte mor, så de i ro og mag kan komme hjem.
Alle vil blive udskrevet med en tid til barselambulatoriet og vil få en opringning af jordemoderen dagen efter fødslen.
Det her er for de ca. 50 pct. ressourcestærke fødende; de 50 pct. øvrige er stadig væk indlagt.
Andre regioner har etableret sig på anden vis.
Det er derfor afgørende for mig og Venstre, at regionerne, uanset hvilken region det er, tilrettelægger de konkrete tilbud vedrørende svangreomsorg inden for sundhedslovgivningens rammer, og de regionale tilbud skal selvfølgelig være i overensstemmelse med Sundhedsstyrelsens anbefalinger for svangreomsorg, og regionerne skal fastsætte deres serviceniveau inden for de fastlagte rammer.
Regionernes tilbud bør være i overensstemmelse med de anbefalinger, der er udmeldt af Sundhedsstyrelsen, forstået på den måde, at de overordnede rammer, som anbefalingerne fastlægger, skal respekteres.
I Venstre vil vi selvfølgelig med interesse læse de redegørelser og har en klar forventning om, at alle regioner kan meddele, at deres svangreomsorg er i overensstemmelse med Sundhedsstyrelsens anbefalinger.
Julie Skovsby (S), 2010-11-19:
Det her handler jo om, som ministeren siger, at det er inden for nogle rammer, at regionerne skal tilbyde barselomsorg.
Nu er spørgsmålet så: Skal nogen regioner gå under det niveau?
Skal de gå uden for rammerne?
Det er jo at sænke kvaliteten, og det skaber stor utryghed i den region, hvor jeg kommer fra, at man ikke kan være sikker på, at man, hvis man føder ambulant og sendes hjem 4-6 timer efter fødslen, sendes hjem, uden at der sker det, som Venstre mener og som Folketinget mener og som ministeren mener, nemlig at Sundhedsstyrelsens anbefalinger følges, og det betyder, at en jordemoder kommer på besøg to gange i ens hjem, den første gang 1-2 dage efter, at man er kommet hjem.
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-19:
Jeg har konstateret, at der er forskellige organisationsformer i de fem regioner, og nu synes jeg, vi skal se de redegørelser, der kommer ind fra de fem regioner, og så deraf læse, om der er en plan, der gør, at man kan føle sig tryg under fødslen.
Jeg vil ikke stå her og træffe en beslutning fra Folketingets talerstol om, hvordan man skal organisere sig ude i hver enkelt region.
Jeg kan tage udgangspunkt i den region, hvor jeg selv bor, nemlig Region Nordjylland, hvor jeg har hørt fra både gravide og dem, der har født, at de har haft et godt forløb, så jeg håber, at man får et godt forløb hele landet rundt.
Line Barfod (EL), 2010-11-19:
Jeg forstår ikke helt det, som fru Birgitte Josefsen siger.
Hvis man skal følge Sundhedsstyrelsens anbefalinger – og det går jeg ud fra er det, der er Venstres holdning, sådan har jeg forstået det, og det er også det, der står i det forslag til vedtagelse, som vi alle sammen er enige om – så går jeg ud fra, at det også er Venstres opfattelse, at man som kvinde skal kunne være tryg ved, at der er en jordemoder til stede under ens fødsel.
Jeg er med på, at man i Nordjylland har en bedre ordning med en kendt jordemoder, og at det ikke indgår i anbefalingerne, at det skal ud til hele landet, men man må kunne være sikker på, at man har en jordemoder til stede under fødslen, så vi kommer væk fra det, der blev afsløret ved undersøgelsen i 2003, hvor det kun var på 13 pct. af fødestederne i landet, man kunne regne med at have en jordemoder til stede under hele fødslen.
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-19:
Sundhedsstyrelsen har meldt nogle anbefalinger ud, og jeg går ud fra, at regionerne lægger deres fødselsplaner, så de er i overensstemmelse med Sundhedsstyrelsens anbefalinger.
Julie Skovsby (S), 2010-11-19:
Jeg vil gerne komme ind på det samme som fru Line Barfod, for nu hører vi fra ordføreren, at man går ud fra, at regionernes tilbud er i overensstemmelse med Sundhedsstyrelsens anbefalinger.
Ordføreren siger også, at tilbuddet selvfølgelig skal være i overensstemmelse med Sundhedsstyrelsens anbefalinger.
Kan vi ikke bare få et klart ja eller nej?
Ordføreren nævner selv Region Syddanmark, hvor jeg også kommer fra, hvor ordføreren har fået oplyst, at ingen udskrives midt om natten, at der oprettes barselklinikker, og at man, dagen efter, at man er kommet hjem, får et telefonopkald fra en jordemoder.
Spørgsmålet er så, at når Sundhedsstyrelsens anbefalinger siger, man 1-2 dage efter fødslen og udskrivelsen skal have besøg i hjemmet af en jordemoder, synes Venstre så, at man skal det, eller skal man ikke?
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-19:
Det er sådan, at der er et par regioner, der er i gang med at tilrettelægge deres fødselsplaner, derunder Region Syddanmark.
Og jeg synes, at man skylder de regioner at se deres endelige planer og deres endelige beslutninger.
Line Barfod (EL), 2010-11-19:
Det glædede mig at høre det sidste, som Venstres ordfører sagde, om at man går ud fra, at man overalt i regionerne er i overensstemmelse med Sundhedsstyrelsens anbefalinger.
Der er jo ingen tvivl om, at det med den opdeling, vi har her i landet, er regionerne, der står for sygehusene.
Det forhindrer jo ikke, at Folketinget f.eks. vedtager nationale kræftplaner, og at man går ind og siger, at her skal der ske en særlig indsats, eller man diskuterer psykiatrien og siger, at her skal der altså noget særligt til.
Derfor er det vel meget naturligt, at Folketinget også diskuterer så vigtigt et område, som hvordan vi tager os af gravide og fødende, og derfor vil jeg gerne høre, om Dansk Folkeparti mener, det er afgørende, at vi får sikret, at man kan være sikker på at have en jordemoder til stede under fødslen.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-19:
Jamen selvfølgelig skal der være en jordemoder til stede ved fødslen.
Jeg tror så ikke, at hun skal være der fuldt ud, for en fødsel starter jo, fra man begynder at åbne sig, og det kan være 24 timer.
Jeg tror også, at hun har brug for en frokost, eller at man selv vil have en pause.
Vi, der har født, ved jo godt, at hun ikke står der konstant.
Så spørgsmålet er, hvordan man definerer en jordemoder ved fødslen.
Det, jeg tænker på i forbindelse med en jordemoder ved fødslen, er, når man begynder at skulle føde og have barnet ud, det er der, jordemoderen i hvert fald skal være der, for da skal man ikke overlades alene.
Så spørgsmålet er definitionen.
Men det, der undrer mig, når vi ser på, hvad der er sket i de sidste 10 år, er, at en jordemoder i dag har 56 fødsler, mens hun for 10 år siden havde 63.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-11-19:
Altså, den grundlæggende baggrund for, at jeg står her i dag, er selvfølgelig, at der er rejst en forespørgsel.
Jeg tror også, det ville have virket utilsigtet, hvis jeg var udeblevet fra den.
Så derfor står jeg her altså tilfældigvis i dag.
Jeg synes, at når spørgeren lægger mig nogle ord i munden, som jeg ikke har brugt, såsom at det foregår i mærkelig rum, er jeg nødt til at gøre opmærksom på, at det altså ikke er det, jeg faktisk står og siger.
Det, jeg står og siger, er, at der også på grund af det pres, der er, og den mangel, der tilsyneladende er, altså er forekommet tilfælde, hvor nogle har født i rum, der ikke var egnet til det, der ikke var skabt til det.
Det står jeg ved, og det er jo, hvad man i øvrigt også kan læse, hvis man kigger på materialet i forbindelse med den her diskussion.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-19:
Jamen jeg har læst og set, hvad der står og er stillet af spørgsmål til ministeren om præcis det samme.
Men derfor mener jeg, at når man nu fremfører det, burde man så ikke have fundet ud af, hvad region det var, hvad sygehus det var, det drejede sig om, så man som folketingspolitikere kunne lægge et pres netop på det pågældende sted, altså så vi ikke bare skærer alle regioner, alle sygehuse, alle jordemødre over én kam?
Det gør da, at vi får endnu flere kvinder, der bliver nervøse for at komme på sygehus, når de skal føde.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-11-19:
Jeg vil sige, at det ikke er min opgave at jagte enkelte regioner eller enkelte sygehuse; det har vi lokale politikere til i det her land.
Det, der er min opgave, er som folketingsmedlem at være med til at sikre, at de forhold, som vi byder og lægger navn til, også er sådan, som vi ønsker.
Og derfor synes jeg jo i bund og grund, at det er noget pjat at sige, at fordi man er bekymret for det her, at fordi man tager nogle af de oplysninger, der bliver indsendt til os, for pålydende, så laver man skræmmekampagner.
Jeg gik ud fra, at når vi var enige om teksten ved den her forespørgselsdebat, var det, fordi vi alle sammen var oprigtig interesseret i at sikre, at forholdene var i orden.