Nick Hækkerup (S), 2011-06-14:
Liberal Alliance gentager med dagens beslutningsforslag det beslutningsforslag, som Det Radikale Venstre fremsatte i 2010, og som vi havde til behandling her i salen den 6. maj 2010.
Det er sådan set fair nok.
Dels er reglerne blevet ændret siden dengang, dels havde Liberal Alliance ikke stunder at møde frem til behandling i salen og redegøre for partiets holdning ved lejligheden sidste gang.
Socialdemokratiet fremførte i forbindelse med vores og i øvrigt SF's finanslov for 2012, at multimedieskatten bør ændres, således at de, der alene har et multimedie til rådighed fra arbejdsgiveren, bør fritages for multimediebeskatning.
Det vil f.eks. gælde den skovarbejder, der af sikkerhedsmæssige grunde har en mobiltelefon med i skoven, eller hjemmehjælperen, der har en elektronisk patientjournal med rundt på den håndholdte computer.
For dem og andre, der kun har et multimedie til rådighed, skal der ingen multimediebeskatning være.
Så langt er vi enige i såvel Det Radikale Venstres som Liberal Alliances forslag om at afskaffe multimedieskatten.
Det vil være en håndsrækning til nogle af dem, som virkelig knokler hårdt på arbejdsmarkedet uden at have de store lønninger.
Og det vil have den fordel, at vi slipper af med noget af det administrative bøvl, som en lang række arbejdsgivere har klaget over i forbindelse med multimedieskatten.
Men for dem, der har flere multimedier til rådighed f.eks. folketingsmedlemmer, som har iPhone, som har bærbar computer, som måske har tv og – for de særlig udvalgte folketingsmedlemmer – oven i købet for øjeblikket iPad til rådighed, synes jeg sådan set det er fair nok at sige, at der skal ske en multimediebeskatning.
Det mener vi er et godt princip.
Det var det samme princip, som skatteministeren pegede på, nemlig at man skal betale skat af sin løn, uanset om den bliver udbetalt i bananer eller i kroner eller i multimedier.
Hvis multimedier bliver fritaget helt for beskatning, er der den risiko, at navnlig dem, som er højtlønnede, og som har stor indflydelse på deres egen løn, vil være fristet til at tage en del af lønnen ud i bruttolønsordning eller som ekstra multimedier og på den måde undgå beskatning.
Det kræver ikke stor fantasi at forestille sig, hvad der vil ske.
Det vil ikke bare være en iPhone eller en computer eller et tv, hvorfor ikke en ekstra bærbar computer hjemme, som børnene kan bruge, og hvorfor ikke det store B&O-tv med den store kanalpakke, så man kan følge med i de udsendelser, der nu er relevante, og som man kan erklære relevante for arbejdet, og hvorfor ikke det samme til sommerhuset?
Det koster jo det samme, nemlig ingenting, hvis man bliver enige om det, fordi det er alle andre, der skal betale.
Det vil være et gigantisk skattehul, og det vil være helt urimeligt.
Så er der nogle, der måske vil sige, at nej, sådan går det nok ikke i praksis, men vi ved, at det vil ske.
Vi har allerede – og dokumenteret bl.a. jo i tv – set, hvordan firmaer systematisk tilbyder omgåelse af de eksisterende regler.
Bl.a. har det jo været oppe i Pengemagasinet på DR 1.
Da jeg forberedte mig til den her sag, faldt jeg over et meget sigende citat fra direktøren for it-leverandøren Atea, som i december 2010 sagde til Jyllands-Posten, og jeg citerer: Multimedieskatten har betydet alt.
Vi forventer, at vi har omsat for ½ milliard, når vi slutter regnskabsåret for 2010.
Den halve milliard havde vi ikke fået, hvis der ikke havde været multimedieskat.
Socialdemokratiets holdning er altså, at multimedieskatten skal afskaffes for dem, der kun har et multimedie til rådighed.
Efter det, der er sagt indtil videre, gør jeg mig ikke nogen illusioner om, at VKO på den her måde vil bidrage til at lette hverdagen for almindelige hårdtarbejdende mennesker, men i virkeligheden kunne forslagsstillerne jo vælge at tage det her positivt op, og så er der faktisk en reel mulighed for, at vi kan få en ændring og få det her forslag i den ændrede form vedtaget.