Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-08-26:
Jeg synes, det er en ualmindelig trist dag, og det synes jeg, fordi de her tre lovforslag og jo altså ikke mindst lovforslaget, der handler om den såkaldte integrationsydelse – og jeg mener det oprigtigt, når jeg siger, at et mere passende ord ville være uintegrationsydelse eller antiintegrationsydelse – vil betyde, at antallet af børn, der vokser op i fattigdom, kommer til at vokse markant.
Og ud over at det går ud over de konkrete børn, de konkrete familier, der rammes, så vil det også blive et problem for os alle sammen, fordi fattigdom spænder ben for integrationen.
Men man giver de flygtninge så ringe økonomiske vilkår at leve under, at kommunerne kommer til at skulle slås med voldsomme sociale problemer.
Det er fuldstændig urimeligt.
Regeringen har to hovedargumenter.
Der er absolut ingen dokumentation for den påstand.
Vi har forsøgt os med det her eksperiment før.
Og vi kan se, at antallet af flygtninge, der kom til Danmark, fulgte antallet af flygtninge, der kom til Europa i det hele taget, fuldstændig upåvirket af starthjælpens indførelse.
Så argument nr. 1 holder ikke.
Argument nr. 2 er, at den her lave ydelse vil få mennesker i arbejde.
Først må man igen sige, at vi har forsøgt os med den slags eksperimenter.
Starthjælpen betød, at omkring 14 pct. ekstra kom i arbejde, og resten blev bare fattige; og jeg siger bare i citationstegn, for jeg synes, det er dybt alvorligt, og det betød voldsomme og massive sociale problemer – både for de mennesker, det gik ud over, men også for det danske samfund som helhed.
Derudover bliver det her argument om, at fattigdommen vil få flygtninge i arbejde, endnu mere absurd af, at den her lave ydelse også gælder for de mennesker, som ikke er vurderet til at være arbejdsmarkedsparate.
Altså, det offentlige siger på den ene side til dem: Vi gør jer fattige, fordi vi tror, det er måden at få jer i arbejde på.
Men på den anden side siger man til dem: Vi tror ikke, I er i stand til at arbejde.
Altså, hvis der skulle være nogen som helst logik i det, regeringen lægger frem, skulle man da ikke lade den lave ydelse gælde for de mennesker, som de danske myndigheder vurderer er for syge og for traumatiserede til umiddelbart at kunne træde ind på det danske arbejdsmarked.
Så er der hele den her fadæse i forbindelse med den såkaldte sprogbonus.
Jeg synes, det var en pinlig omgang, hr. Naser Khader og De Konservative leverede fra talerstolen i dag.
Hr. Naser Khader har klokkeklart sagt i Jyllands-Posten, at det selvfølgelig er meningsløst at lave en sprogbonus, som 34-39 pct. af de flygtninge, der kommer hertil, reelt er afskåret fra, fordi de bliver sat ind på det, der hedder danskuddannelse 1, og når de er færdige der, har de ikke ret til at gå videre til danskuddannelse 2.
Jeg blev så glad, da jeg læste hr. Naser Khaders udtalelse i Jyllands-Posten og tænkte: Det var da dejligt; hr. Naser Khader kan se det ufornuftige, kan man sige, i, at man afskærer de her mange mennesker fra bonussen.
For det første ville det betyde, at der var flere, der fik mulighed for at få lidt mere at leve af, og for det andet bør det da være en målsætning, en ambition for et samlet Folketing, at de flygtninge, der kommer hertil, så hurtigt som overhovedet muligt lærer dansk.
Alle ved da, at det gør det lettere at få et arbejde, men det gør også skole-hjem-samarbejdet lettere, når man faktisk kan forstå det, der står på intranettet.
Hr. Naser Khader har stemt imod.
Som sagt synes jeg, det er en pinlig omgang.
Argumentet er, at det for den billige version koster 500.000 kr. årligt.
Alle, der har beskæftiget sig med finanslovsforhandlinger, ved, at det er muligt at finde 500.000 kr. årligt i det samlede danske budget.
Og derudover handler det her forslag jo samlet set om at spare.
Så det vil sige, at man bare ville spare lidt mindre ved at indføre det her forslag.
Som sagt synes jeg, det er en trist dag, og jeg synes, det er misvisende – faktisk en form for falsk markedsføring – at kalde det her for en integrationsydelse, for resultatet vil unægtelig blive det stik modsatte, og det vil få voldsomme konsekvenser for de mennesker, det rammer, ikke mindst børnene, og for det danske samfund.