runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Jensen (V), 2011-12-07:
Så skal jeg prøve at se, om jeg kan forstå det rigtigt, for når ministeren siger, at det skal være ensartet på kommuneniveau – det betyder altså, at niveauet skal være det samme fra kommune y til kommune x og kommune z – er jeg ikke enig i det.
For selv hvis man sammenligner kommune for kommune, vil der også der være forskelle i de behov.
Der er kommuner, der generelt set ligger i nogle områder, hvor der er flere socialt belastede områder, og der er kommuner, der ligger i områder, hvor det samme ikke er tilfældet.
Så selv på kommuneniveau synes jeg faktisk ikke, og synes vi i Venstre faktisk ikke, at der burde være den ensartethed og den standardisering, som jeg fornemmer, at regeringen, støttet af Enhedslisten, lægger op til i sit finanslovforslag.
Jeg må så spørge, om det betyder det, ministeren siger om, at man gerne vil give ressourcerne finansieret af højere skatter og afgifter, men at man så vil lade det være op til kommunerne selv at prioritere, hvordan ressourcerne så skal tildeles.
Skal det eksempelvis ske via bloktilskuddet, så man siger: Det er de 500 mio. kr., og dem kan I så få at lege med, de skal godt nok gå til noget bestemt, men det er over bloktilskuddet.
Eller hvordan havde ministeren tænkt sig, at det rent konkret skulle ske?
Astrid Krag (S), 2011-12-07:
Og der synes jeg faktisk, at det er en rigtig god idé, at vi lader Sundhedsstyrelsen færdiggøre sit arbejde.
Det var jo også det, man konkluderede på det sidste møde i diabetesstyregruppen, nemlig at man nu skulle lade Sundhedsstyrelsen lave det faglige arbejde færdigt, og så må vi derefter, når de konklusioner ligger der, fra politisk hold tage stilling til, hvordan vi ønsker at prioritere, for det her er jo en prioriteringsdiskussion.
Så hvis jeg skal sige noget mere end det, er det jo, at det her er et meget godt eksempel på, hvorfor vi fra regeringens side sammen med Enhedslisten i vores finanslovforslag har valgt at afsætte 20 mio. kr. om året de næste 4 år til udarbejdelse af kliniske retningslinjer, så vi i det hele taget kan få kvalitet og faglighed og også noget ensartethed ind i det her arbejde.
Det er jo, kan man sige, overordnet noget, der kan være med til at trække i den rigtige retning, og så må vi tage de konkrete politiske drøftelser, når Sundhedsstyrelsens arbejde er færdigt.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-07:
Når ministeren på Sundhedsudvalgets alm. del – spørgsmål 87 svarer, at det tidligere aftalte HPV-program genererer 70 mio. kr. årligt fra 2012, er det så ministerens holdning, at man vil bruge disse midler til fortsatte HPV-programmer, eller vil ministeren sænke loftet på medicintilskud igen?
Astrid Krag (S), 2011-12-07:
Regeringen har noteret sig, at den tidligere regering sammen med Dansk Folkeparti præsenterede et forslag om 1 måneds ventetidsgaranti for lægeordineret insulinpumpe til børn i forbindelse med 2020-planen fra maj 2011 uden dog på det tidspunkt at anvise nogen finansiering af forslaget.
Som jeg også tidligere har oplyst i et skriftligt svar til ordføreren, finder jeg tankerne bag forslaget sympatiske.
Vi ønsker også fra regeringens side en god og hurtig behandling til børn med diabetes.
Som spørgeren er bekendt med, er Sundhedsstyrelsen i gang med en gennemgang af den faglige evidens for anvendelsen af insulinpumper til børn under 6 år, altså en vurdering af, hvor godt et behandlingstilbud insulinpumper er, når det gælder børn, både i forhold til faktorer som regulering af for lavt blodsukker og livskvalitet.
Spørgsmålet om evidensen for insulinpumper til børn blev senest drøftet på det sidste møde i diabetesstyregruppen den 4. oktober i år.
Konklusionen på det møde blev, at Sundhedsstyrelsen færdiggør litteraturgennemgangen, og på baggrund af resultaterne herfra tilretter man så de anbefalinger for anvendelsen af insulinpumper, der ligger fra 2007.
Jeg er blevet oplyst om, at de nye anbefalinger vil foreligge, inden vi når udgangen af januar 2012, altså om ganske kort tid.
Jeg må sige, at jeg synes, det er en rigtig god idé, at vi lader Sundhedsstyrelsen færdiggøre sit arbejde, og at vi følger indstillingen fra diabetesstyregruppen, og så må vi jo, når det foreligger, fra politisk side tage stilling til, hvordan vi ønsker at prioritere, så vi får mest mulig sundhed for de midler, vi har til rådighed i sundhedsvæsenet.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-07:
Hvad er ministerens holdning til, at børn med dårligt reguleret diabetes nu ikke får en garanti på insulinpumper, som Dansk Folkeparti ellers fik forhandlet igennem med den tidligere regering?
Grunden til, at jeg spørger, er jo netop det svar, som jeg har fået på mit skriftlige spørgsmål; det svar, hvor jeg noterer mig, at man siger, at man vil gå ind og kigge på prioriteringen, fordi man vil kigge på, hvordan man prioriterer den her ventetidsgaranti.
Noget, jeg undrede mig over, var, at da vi lavede et beslutningsforslag eller fik en aftale med den tidligere minister, så drejede det sig om, at når det var børn, der var under 5 år og havde en ureguleret diabetes, og der var en læge, der visiterede dem til en insulinpumpe, så skulle de have den med det samme.
Var de over 5 år, kunne de vente 3 måneder.
Så det har ikke noget med 1 måneds ventetid at gøre, og derfor lægger det heller ikke op til nogen differentiering i forhold til det, regeringen tidligere har udtalt, nemlig at man ville kigge på enten 1 måneds garanti eller 2 måneders garanti.
Det vil sige, at det her handler om, at når man er under 5 år, kan man få en insulinpumpe, når en læge har skønnet, at man har en ureguleret diabetes.
Nogle regioner har op til 145 børn på venteliste.
Der er løbet meget vand i åen, og det er også derfor, jeg bliver ved med at gentage det, for jeg synes også, at de, der har sat pengene af, skal have æren, uanset at der var nogle, der var modstandere af det i 2008.
Vi har fået lov til at høre mange ting fra både Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti om, at vi var de onde, der hævede medicintilskudsloftet, så det gik ud over mange, og derfor synes jeg da også, vi må have noget kredit, når de så ikke tilbageføres, men vi vælger at bruge pengene på det samme, som de andre faktisk også har sat dem af til.
Jeg synes da, det kunne tjene regeringen til ære at sige, at de gerne vil fortsætte det her program, at det er et rigtig godt initiativ, og at der blev sat penge af til det.
Men samtidig ønsker jeg da også, at man så begynder at se på, hvad det genererer i årene fremover, og hvordan vi kan nå at få de her drengebørn med også.
Vi ser en eksplosiv vækst i tilfældene af mund- og halskræft, og vi kan se, at andre lande allerede nu begynder at vaccinere drenge, og det er grunden til, at jeg spørger, om ikke vi kan begynde at tænke det ind i den her prioritering.
Astrid Krag (S), 2011-12-07:
Vi vil følge de faglige anbefalinger meget, meget nøje i forhold til det her felt og i forhold til, hvad man kan opnå med vaccine.
I forhold til hele den her diskussion om, hvad der blev sat penge af til i 2008, hvem der var med til at gøre det, og hvad der efterfølgende skulle ske med de midler, vil jeg bare konstatere, at ja, man tilvejebragte midler til forskellige indsatser dengang.
Bl.a. var mit parti ikke enig i finansieringen dengang, men når vi snakker om det her catch up-program, så er det rigtigt, at min forgænger efter længere tids politisk pres medgav, at han syntes, det var en god idé, men alligevel kunne vi bare konstatere, at der ikke var fundet de midler i den finanslov, vi overtog, og derfor skulle vi finde de midler, og det gjorde vi jo primært, fordi det nye udbud i forhold til vaccinepriserne og Statens Seruminstitut gav et økonomisk råderum til det.
Jeg må sige, at vi vel bare kan slutte der, hvor vi i fællesskab glædes over, at der faktisk blev skaffet de midler til catch up-programmet, og at vi forhåbentlig ser, at det kommer rigtig mange unge kvinder til gavn og også kan ses i forhold til udviklingen af livmoderhalskræft fremover.
Jan E. Jørgensen (V), 2011-12-07:
Men når jeg har stillet spørgsmålet, er det jo, fordi man den 14. september i valgkampen kunne læse i Jyllands-Posten, at Socialistisk Folkeparti lovede billigere billetter inden jul.
Nu har jeg jo bemærket, at der er ved at komme julepynt op i gadebilledet, så jeg tænkte, at vi måtte være ved at nærme os jul.
På det tidspunkt udtalte SF's ordfører på området, fru Pia Olsen Dyhr: »"Ideen er, at månedskort skal blive billigere inden jul.
Det tager nok omkring tre måneder at få på plads," siger SF's forbrugerordfører Pia Olsen Dyhr.«
Videre ville fru Pia Olsen Dyhr ifølge artiklen garantere en prisnedsættelse på 40 pct. på månedskort og så 25 pct. på klippekort, men om det præcist ville blive 3 måneder, kunne hun dog ikke love.
Men i en senere artikel har hun så udtalt, at hvis ikke der var sket noget inden 4 måneder, så måtte man ringe og skælde hende ud.
Men jeg synes ikke, at jeg fik noget svar af ministeren på mit spørgsmål, for jeg har så forstået, at det bliver ikke inden jul, når der skal nedsættes analysegruppe, og hvad ved jeg, på trods af at det altså blev lovet i valgkampen.
Men hvornår bliver det så?
Astrid Krag (S), 2011-12-07:
Hvis vi ikke bruger catch up-programmet, opnår vi jo ikke det, vi gerne vil, for så ved folk jo ikke, at det er der.
Den opgave tager vi såmænd også på os.
Det er så vurderingen, at det kan nås i løbet af de næste 2 år.
Så det har vi ikke nogen planer om at sprede yderligere ud.
Så må jeg bare sige, at det er min forståelse af min tidligere, tidligere forgængers, eller hvad vi nu er ude i, aftale, at det er rigtigt, at man frigav midler til HPV-vaccine, men også til en række andre ting.
Der lå sådan set ikke i den aftale nogen binding i forhold til de midler fremover.
Man må sige, at der er løbet meget vand i åen siden 2008, og vi står i en økonomisk situation, der er meget alvorlig for landet.
Det betyder jo også, og det ved ordføreren jo også, at alting foregår i et prioriteringsrum.
Således også det her.
Og som jeg sagde i min tale, er det udtryk for, at det her er et område, som regeringen sammen med Enhedslisten har valgt at prioritere.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-07:
Ministeren siger, at vi havde lavet en aftale om det.
Det var så med den tidligere, tidligere sundhedsminister, Jakob Axel Nielsen.
Der var aftalen, at når de her programmer var tilendebragt, ville det netop generere nogle penge.
Og de partier, der havde været med til at sætte pengene af, skulle være med til at beslutte, hvad de her penge skulle bruges til.
Det Radikale Venstre var også med, så man kan sige, at det er godt nok, for de sidder også som en del af regeringen nu, men man skal jo ikke glemme, at de her penge var sat af, så der var penge inden folketingsvalget, også til det her program.
Det er derfor, at den nuværende regering kan se, at den kan bruge de her penge.
Det, jeg gerne vil have ministeren til at tage stilling til, er: 2 år er kort tid, og vi ved, at der er mange af de her unge kvinder, der måske først skal have en viden om, at de kan gå op og få en gratis vaccination.
Det kan være kvinder fra dårlige sociale lag, eller det kan være kvinder af anden etnisk oprindelse end dansk, der ikke lige får beskeden på samme måde som alle andre, og derfor skal der gøres nogle tiltag på området, så vi sikrer, at det bliver et cath up for alle kvinder.
Derfor foreslår vi, at vi kigger på en 3-års-periode.
Det er det, jeg gerne vil høre ministerens svar på.
Astrid Krag (S), 2011-12-07:
Til det første vil jeg sige, at jeg også bemærkede mig, at min forgænger, den tidligere sundhedsminister fra den borgerlige regering, efter lang tids pres lovede, at der skulle være et catch up-program.
Men da jeg satte mig i stolen, kunne jeg også konstatere, at der ikke var fundet nogen midler til det løfte, og det har sådan set været noget, der skulle tilvejebringes, for at vi kunne lave det her catch up-program.
Når vi kunne finde pengene til det, skyldtes det jo primært, at Statens Serum Institut gennemførte et nyt udbud, som sikrede lavere priser, som gjorde, at vi faktisk kunne skaffe midlerne til at lave catch up-programmet.
Og ligesom jeg i sin tid var glad for, at min forgænger sagde, at vi nu skulle have et catch up-program, er jeg også rigtig, rigtig glad for, at vi så faktisk også har kunnet finde pengene til at føre det ud i livet.
Nu laver vi catch up-programmet i den form, det har på nuværende tidspunkt, og så må diskussionen om, hvad der yderligere skal ske, ligge foran os.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-07:
Det er i hvert fald noget, jeg har kæmpet for de sidste par år, siden vi indførte den anden vaccine.
Der er flere grunde til, at jeg spørger.
En af grundene er, at jeg gerne vil vide, om man fra regeringens side siger, at det ikke var så ringe endda, at medicintilskudsloftet blev hævet, selv om man ikke selv var med til at gøre det, og at man derfor gerne vil bruge pengene til et HPV-program.
Det er, som om regeringen går ud og tager æren selv og siger, at man sætter penge af til det her, men jeg synes, det er mere fair over for borgerne at melde ud, at det er nogle penge, mange partier har været med til at finde frem; jeg synes, det er mere fair at sige: Vi vil gerne bruge de penge, som kom ind på grund af medicintilskudsloftet, til at fortsætte med vaccinationerne, fordi det faktisk er en god idé, og vi har nu muligheden for at hindre, at der er flere unge kvinder, der får livmoderhalskræft.
I og med at der bliver genereret 70 mio. kr. om året, vil jeg gerne høre, om ministeren ikke i stedet for kunne tænke sig at brede det ud over en 3-årig periode, først og fremmest for at flere kvinder kan nå at melde sig til – 2 år er faktisk ret kort tid for de her årgange.
Det genererer samtidig nogle penge, så man kan starte vaccination af drengene.
Astrid Krag (S), 2011-12-07:
Regeringen og Enhedslisten indgik den 16. november i år en aftale på sundhedsområdet.
Aftalen indebærer, at tilbuddet om gratis vaccination mod livmoderhalskræft udvides til kvinder op til 26 år.
Der er i alt afsat 150 mio. kr. i perioden 2012-13 til at sikre denne udvidede vaccinationsdækning.
Der spørges til, hvorfor regeringen ikke har valgt at sænke loftet på medicintilskud igen, når der var økonomisk råderum, i stedet for at bruge pengene på at udvide den gratis HPV-vaccination.
Regeringens og Enhedslistens beslutning om at udvide den gratis HPV-vaccination er udtryk for prioritering, for der er ikke råd til det hele.
Når regeringen valgte HPV-udvidelsen frem for f.eks. at sænke loftet på medicintilskud, skyldtes det bl.a., at der var kommet nye oplysninger fra Sundhedsstyrelsen om, at det har en gavnlig forebyggende effekt også at vaccinere de ældre piger.
En anden vigtig og realpolitisk begrundelse var, at diskussionen om vaccination til de ældre piger havde stået på over længere tid, og at der var behov for en snarlig afklaring for de piger, det drejede sig om.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2011-12-08:
Tak for det.
Det er muligvis en anelse uden for B 17 her, men naturligvis er det medlemsstaterne, der skal optræde ansvarligt.
Jeg var lige ved at sige, at intet land er en ø, men det er måske lidt forkert i den her sammenhæng.
Naturligvis er det medlemsstaterne, der skal optræde ansvarligt, men derfor har vi jo stadig væk i et forpligtende frit fællesskab en forpligtelse til at passe på hinanden.
Det er det, vi gør her, og det synes jeg er ganske fremragende.
Merete Riisager (LA), 2011-12-08:
Ordføreren taler om ansvarlighed.
Er ordføreren enig i, at den ansvarlighed ligger hos medlemslandene, således at man må forvente, at det er medlemslandene selv, der bærer broderparten af ansvaret for den økonomiske politik, de fører?
Pia Adelsteen (DF), 2011-12-08:
Så det her beslutningsforslag går egentlig ud på at skabe et grundlag for, at den debat, der foregår nu, kan komme videre, hvis jeg har forstået ordføreren ret.
Jeg kan huske, at man, da vi havde debatten for et års tid siden, sagde, at det skulle være små traktatændringer.
Og når man siger små traktatændringer, er det i mine øjne altid et udtryk for, at man helst vil undgå en folkeafstemning om noget som helst.
Det her skaber, kan jeg forstå på ordføreren, så grundlag for, at man kan gøre det, man taler om, nu, selv om alle 27 lande ikke har ratificeret, og selv om det ikke er trådt i kraft.
Tak for det.
Nu bliver det her jo betragtet som en lille teknisk ændring.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, om ordføreren mener, at ændringen har nogen reel effekt.
Hvis alle lande ratificerer den, træder den i kraft den 1. januar 2013, det vil sige om 1 år.
overhovedet have nogen effekt, altså, giver det her så overhovedet nogen mening?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2011-12-08:
Altså, baggrunden for den her traktatændring er jo den tyske regerings bekymring i forhold til forfatningsdomstolen om, at man skal have det her redskab, som gør, at man uden om EU-samarbejdet kan lave de nødvendige tiltag.
Så derfor ser jeg det som en klar forudsætning for, at man kan rykke de skridt videre og altså få truffet nogle af de beslutninger, som man sidder og drøfter dernede i dag.
Som jeg ser det her, er det den forudsætning, der skal til, for at man i første omgang har kunnet diskutere ESM'en, som er afløseren af de midlertidige stabiliseringsmekanismer, altså både EFSF'en og EFSM'en.
For at man kan få en mere permanent ordning, som så er ESM'en, den europæiske stabilitetsmekanisme, så er det nødvendigt med det her tiltag.
Og det er jo ikke her, man går ind og regulerer, hvordan man skal tage de her tiltag.
Det er derfor, jeg ser det som en teknikalitet.
Merete Riisager (LA), 2011-12-08:
Men er ordføreren ikke enig med mig i, at hvis vi havde haft en struktur, hvor medlemslandene havde måttet bære en større del af ansvaret for deres økonomiske politik, så havde vi slet ikke stået her i dag?
Pia Adelsteen (DF), 2011-12-08:
Må jeg ikke spørge Radikale Venstre, hvad en økonomisk ansvarlig politik er?
Set i lyset af at der er så stor forskel på f.eks. Grækenland og Tyskland, er der jo stor forskel på, hvilken økonomisk politik man kan føre i de to lande.
Det er altid nemt at sige, at man vil føre en ansvarlig økonomisk politik – det er sådan et dejligt ord, for hvem vil ikke det, det prøver jeg også på derhjemme – så hvad er det?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2011-12-08:
Jo, hvis alle nationer havde handlet ansvarligt, havde det ikke være nødvendigt med alle de her tiltag, og det havde været glimrende og udmærket.
Men vi kan jo ikke forholde os til, hvordan verden ville have set ud, hvis og såfremt alle mulige ting var sket.
Vi er nødt til at forholde os til, hvordan verden faktisk ser ud, i stedet for hvad vi godt kunne tænke os.
Det er rigtigt, at hvis man for 10 år siden var skredet ind, da man allerede dengang så problemerne, så havde vi måske, måske ikke stået i den her situation i dag.
Sådan er virkeligheden bare ikke.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2011-12-08:
Vi ved alle sammen, at Europa befinder sig i en alvorlig økonomisk krise.
Det er vi nu vidner til konsekvenserne af.
Europa er præget af ustabilitet og usikkerhed om, hvad fremtiden bringer.
Vi har i løbet af det seneste år set, hvordan det har været nødvendigt at yde hjælp til Grækenland, Irland og Portugal.
Det skete gennem midlertidige lånemekanismer, og dette beslutningsforslag omhandler oprettelsen af en permanent lånemekanisme, så vi i fremtiden ruster os bedre til at håndtere risikoen for økonomisk ustabilitet i Europa.
Selv om Danmark står uden for eurosamarbejdet og således ikke er direkte berørt af den omtalte stabilitetsmekanisme for EU-landene, kræver det dansk tilslutning for at kunne gennemføre denne traktatændring.
Derfor er det mit håb, at Folketinget i dag vil stemme ja til beslutningen om ratificeringen af ændringen af artikel 136 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Pia Adelsteen (DF), 2011-12-08:
Som det blev nævnt, er det her jo en ændring af artikel 136.
Danmark har et forbehold i forhold til euroen, og det, der bekymrer mig ved det her beslutningsforslag, er, at man har et EU, hvor der er nogle eurolande, som har valgt at tilslutte sig en fælles valuta, og hvor man så nu har nogle problemer, fordi konstruktionen simpelt hen er lavet forkert.
Det siger sig selv, at hvis man har en fælles valuta, er man også nødt til at have en fælles overordnet finanspolitik; man er nødt til at have en koordinering af de systemer, man har i landene, for ellers hænger det ikke sammen.
Det her er så grundlaget – efter tysk ønske – for, at man så kan lave yderligere ændringer, hvilket jo har været meget oppe i diskussionen i dag.
Vi har netop været til møde i Europaudvalget, hvor vi jo har hørt statsministeren, der skal til rådsmøde i aften, om nye traktatændringer.
Det, der bekymrer mig, er, at man helt ukritisk siger: Jamen det her er fint, det tiltræder vi bare, på trods af at vi har et euroforbehold.
Det er jo helt legitimt.
Men det må også være helt legitimt, at de så aftaler det mellem de 17 lande, og at de 10 lande, som har valgt at stå uden for, overhovedet ikke skal tage stilling til eller blande sig i, hvordan de gør det, for vi har jo netop valgt at stå uden for.
Men sådan er det ikke, man ønsker også – hele tiden fra tysk og fransk side – at de 10 lande, som ikke er med i euroen, deltager, og det er selvfølgelig for at forpligte os på en eller anden måde.
Og det vælger de her unionspartier, som vi har i Folketinget, altså bare ukritisk at sige ja til.
Man kan måske godt synes, at det her beslutningsforslag er en lille detalje, men i bund og grund munder det her jo ud i, at et flertal af partierne i Folketinget egentlig ønsker den her fælles valuta, og at man synes, det vil være godt for Danmark.
Og det mener jeg altså ikke, og det mener vi bestemt ikke i Dansk Folkeparti.
Vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Vi ser selvfølgelig gerne, at der er økonomisk stabilitet i EU, men vi ser det da også gerne i resten af verden.
Altså, boligboblen fra USA ramte også os.
Vi kan ikke styre USA's økonomi, vi kan heller ikke styre de andre eurolandes økonomi, og hvordan de har et fælles system, men det er jo helt legitimt, at de har det, hvis de ønsker en fælles valuta.
Men jeg vil bestemt ikke støtte, at vi skal involveres i det.