Yildiz Akdogan (S), 2009-05-04:
Jeg vil gerne starte med at sige tak for debatten.
Man kan selvfølgelig sætte spørgsmålstegn ved, hvorfor det her beslutningsforslag er så relevant.
Det er det ud fra forskellige tilgange.
Der er sket et svigt, der er sket et klart og tydeligt svigt både økonomisk, politisk og socialt.
Hvis man skal se det ud fra det økonomiske perspektiv, ved vi – det er der dokumentation for – at der siden 2001 og 2007 er sket et markant fald i investeringer i området.
Arbejdsmarkedets Erhvervsråds undersøgelse fra april 2009 viser, at de offentlige investeringer inden for handicapområdet er faldet fra 481 mio. kr. til 167 mio. kr. Der er altså sket et fald på over 300 mio. kr. i de offentlige investeringer på handicapområdet – og generelt for de udsatte.
Man kan også sige det på en anden måde: Det svarer til et fald på 65 pct. i den her periode.
Og regeringen mener den har gjort tilstrækkelig ved det.
Man kan også kigge på nogle andre undersøgelser, hvad enten man synes de er valide eller ej.
Det er bl.a. undersøgelser, som fagfolk, der kender til området, har foretaget.
Hvis man skal tage udgangspunkt i en af dem, viser Socialpædagogernes Landsforbunds undersøgelse fra marts i år, der har overskriften utidssvarende boliger – jeg synes, at overskriften i sig selv indikerer, hvad problemet går ud på – at der er mere end 10.000 voksne handicappede, der bor i en alt for lille bolig.
Mange af dem har ikke eget badeværelse, køkkenfaciliteter eller egen indgang, der kan låses.
Mere end 6.400 borgere bor på under 20 m2.
Vi er jo et velfærdssamfund, og spørgsmålet, som hr. Erling Bonnesen var inde på, er så: Kan vi som velfærdssamfund være det her bekendt?
Selvsagt nej.
Voksne handicappede skal som alle andre mennesker kunne have en tilværelse med respekt for egne ønsker og retten til et privat liv.
De fysiske rammer er selvfølgelig også afgørende for de her borgeres velfærd og trivsel.
Igen, ifølge Socialpædagogernes Landsforbund, kan de handicappede, der bor på over 30 m2 – mere skal der ikke til – med eget bad, køkken og indgang selv have indflydelse på boligens indretning og deres egen dagligdag.
Det påvirker simpelt hen deres livskvalitet positivt.
Der blev så sagt, at man fra regeringens side ikke vil diktere det til kommunerne.
Næh, det vil vi heller ikke fra Socialdemokratiets side.
Vi ved godt, at det er kommunalbestyrelserne, der har myndighedsansvar på området, og at det er dem, der skal sørge for de her tidssvarende boliger, men det er altså også regeringens ansvar at sikre kommunerne gode rammebetingelser for at etablere boliger til voksne med handicap.
Man kan så spørge: Er de her rammer så tilstrækkelige, eller er det nok?
Fagfolk, både Socialpædagogernes Landsforbund, Danske Handicaporganisationer og ikke mindst Center for Ligebehandling af Handicappede, har fremhævet problematikken og råbt efter handling, dels hvad angår de fysiske rammer, dels hvad angår ventelisterne og dermed også de manglende boliger til de handicappede.
Derfor har vi med det her beslutningsforslag ønsket at fremrykke de offentlige investeringer i forhold til handicapboliger.
Institutionsbyggeri er faktisk en anden problematik.
Det kan godt være, der bliver bygget nye boliger, men spørgsmålet er, om de handicappede bliver integreret nok.
SF's ordfører nævnte den svenske model.
Det er klart noget, vi kunne lade os inspirere af.
Det mangler vi i den grad i Danmark.
Og selv om vi formelt har afskaffet institutionsterminologien, er den der i forhold til vores nybyggeri, hvad handicapboliger angår.
Med andre ord er beslutningsforslaget lavet på baggrund af, at der er et behov, og der har været et ønske om at fremlægge et løsningsforslag.
En lille positiv bieffekt ved det her forslag er altså også, at forslaget faktisk skaber en eller anden form for arbejde netop ved, at der sker en efterspørgsel på håndværkere, når der kommer gang i boligerne, også i forhold til handicapboliger.
Jeg vil gerne takke oppositionen, der har støttet det, både De Radikale, Enhedslisten og SF.
Jeg vil egentlig også gerne kreditere Dansk Folkeparti, fordi de syntes, at det var sympatisk forslag.
Så blev der stillet spørgsmål med hensyn til økonomien, men jeg kan så sige til ordføreren, at det er en del af den socialdemokratiske vækstplan, og ønsket er som sagt at få gang i væksten, få gang i arbejdspladserne og også få gang i, at der sker nogle tiltag i forhold til vores handicapområde.
Jeg tror, det var det.