Bjarne Laustsen (S), 2012-11-06:
Ja, modsat Venstre står Socialdemokratiet ved de aftaler, vi laver, og »Flere i arbejde« har vi lavet sammen.
Derfor kan man også sige, at det er lidt underligt, at vi har en diskussion om et virkemiddel, som Venstre var med til at sætte i søen, da de havde regeringsmagten, men som der nu bagefter, fordi Dansk Folkeparti rejser spørgsmålet, er alt muligt galt med.
Og man kan jo spørge: Hvorfor gjorde Venstre så ikke noget ved det, da de havde magten til det?
Det er da mærkeligt, at den her løntilskudsordning har kørt i mange, mange år, og lige pludselig, fordi der var valg sidste år, siger Venstres ordfører, at der er alt muligt galt med den.
Hvad er det for nogle spørgsmål, som Venstre har rejst sidenhen, både i finanslovforhandlingerne sidste år og her i år?
Hvis det er sådan – det ved jeg efter mange års erfaring herinde – at man har et problem med noget og har lavet et forlig på området tidligere, så indkalder man da forligskredsen og spørger, om ikke det er muligt at blive enige om at ændre på det.
Og det er der jo ingen der har gjort.
Men jeg har respekt for, at sagen er blevet rejst, og jeg synes også, det er fint, at hele Folketinget kan være enige om et forslag til vedtagelse, for vi har jo behov for at have nogle værktøjer i forhold til arbejdsløse, som af en eller anden grund har mistet deres arbejde.
De skal tilbage i arbejde igen.
Vi er også i den situation, at vi igennem tiderne har mistet brancher, som er flaget helt fuldstændig ud, og andre har vi ikke behov for mere.
Og vi har behov for, at nogle, som ikke har trukket ret meget på uddannelseskontoen, får mulighed for at få opkvalificering.
Nogle gange drejer den her kobling sig jo om, hvordan og hvorledes man finder en arbejdsgiver.
Det er jo det, der sker rigtig mange gange i løbet af et år, nemlig at en ledig og en arbejdsgiver, der står og mangler arbejdskraft, finder hinanden.
Det er jo derfor, at jobrotation og en lang række forskellige andre værktøjer også virker ganske udmærket, hvis de er udtænkt ordentligt.
Derfor vil jeg til dem, der måske synes, at det her værktøj ikke skal være der mere, sige, at så får man simpelt hen et problem på vores jobcentre, i forhold til at man ikke har den her reguleringsmekanisme.
For vi kan jo også se på tallene, at når der er højkonjunktur og god beskæftigelse, er der ikke så mange løntilskudsjob, men når ledigheden stiger, er der selvfølgelig flere, der skal placeres.
Sådan er det.
Det værste af det hele er jo, når folk oplever, at der er et misbrug.
Jeg tror ikke, at der findes ret mange i dette Folketing, der ikke har modtaget noget derhjemmefra, fra deres valgkreds eller fra en fagforening, om, at der er nogle, der udnytter, at de er gået hen og blevet arbejdsløs.
Og det værste er jo, når folk bliver sendt i løntilskudsjob i deres eget job, som de lige var blevet fyret fra, eller at man siger kæderygning af langtidsledige og en lang række andre forfærdelige udtryk, som man bruger om de ledige.
Det kan vi selvfølgelig ikke holde til, og derfor synes jeg, at den form for misbrug, der eventuelt måtte være i systemet, skal vi blive enige om – i forhold til det, som regeringen allerede har givet tilsagn om – at prøve at kigge på sammen med Enhedslisten.
Men jeg synes da, det er fint, at borgerlige partier også rykker og siger: Lad os da kigge på det her og se, om vi ikke kan indrette det på en anderledes måde i fremtiden.
Jeg tror stadig væk bare, vi har brug for, at kompetencerne hos folk, der har været uden for arbejdsmarkedet i en tid, ikke ruster, altså at de folk kommer ind på arbejdsmarkedet igen, kombineret med opkvalificering, som jeg var inde på tidligere, og kan man lave det, kan det også godt være, at det i større grad kan udvikle sig til, at folk kan få ordinært arbejde.
Vi har desværre også set, at der er arbejdsgivere, der simpelt hen har søgt – sådan var det før i tiden – efter folk, der kunne have løntilskud med.
Det er jo dybt forkasteligt, at nogen kan finde på det, og derfor skal vi selvfølgelig også sætte ind på det felt, hvis man oplever, at der er et misbrug.
En af de bedste måder til at undgå misbrug af sådan nogle forskellige ordninger på er, at de allerede ansatte medarbejdere på virksomhederne igennem eksempelvis tillidsmandssystemet godkender, om der skal folk ind på særlige vilkår.
Vi kan jo ikke have en politimand eller et andet tilsyn, der kontrollerer hver enkelt arbejdsgiver i dette land, men de, der allerede er der, ved, hvad der foregår.
Og skal folk ind på særlige vilkår, er det fornuftigt, at vi bruger tillidsmandssystemet til at garantere, at det, der foregår, er ekstra arbejdskraft, og at det fungerer efter hensigten.
Der har også før i tiden været det spørgsmål fremme, om det, hvis man stiller sin arbejdskraft til rådighed og får et pænt supplement fra det offentlige dertil, så var urimeligt at sige, at så skal der efterfølgende ske en ordinær ansættelse i X antal måneder.
I Socialdemokratiet er vi åbne over for at diskutere det her og støtter selvfølgelig det forslag til vedtagelse, der er fremsat.