Lissa Mathiasen (S), 2007-03-22:
Tak for det, og også tak for debatten til ordførerne.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at da vi for knap 2 år siden havde den sidste debat om et forslag fra Socialdemokraternes side om en styrkelse af medarbejderes retssikkerhed i forbindelse med overvågning, var jeg egentlig lidt optimistisk.
Vi havde den opfattelse, at der i kraft af de udsagn, der var kommet fra justitsministeren, og de spørgsmål, der også efterfølgende blev besvaret af justitsministeren, var grundlag for at forvente, at man i væsentlig grad, set i forhold til det tv-overvågnings-udvalg, justitsministeren havde nedsat, også ville tage højde for en stribe af de spørgsmål, som vi rent faktisk havde rejst, og de ønsker, vi havde til ændringer i forbindelse med de problemer, vi kunne se.
Derfor skal jeg ikke lægge skjul på, at vi er skuffede.
Vi er faktisk skuffede over, hvad der rent faktisk kom til at ske i tv-overvågnings-udvalget.
Vi ved jo, at justitsministeren ikke gav nogen hilsen tilbage til tv-overvågnings-udvalget om, at der rent faktisk var et forslag, som man godt ville have udvalget også var opmærksom på.
Tværtimod.
Når medlemmer af udvalget prøvede at tage nogle af spørgsmålene op, fik de bare at vide, at det var der ikke tid til.
Derfor er der en god begrundelse for, at vi har valgt at fremsætte vores forslag.
Det er ikke en fuldstændig genfremsættelse, vi har tværtimod valgt også at spørge, hvor der bare på de her par år er sket en udvikling, som gør, at der godt kunne strammes lidt mere op.
Vi synes stadig væk, at det er meget væsentligt, at vi får en større og bedre beskyttelse af de ansatte.
Jeg synes, at det må give sig selv, at alle partier herinde burde tage afstand fra og burde være med til at deltage i en lovgivning om en afstandtagen fra, at man må bruge detektivvirksomhed i forbindelse med en medarbejders sygdomsperiode.
Hvis der foreligger en lægeerklæring, så er det krænkende, og jeg tror, man ville kunne se det, hvis man bare lige selv prøvede at forestille sig, hvordan det egentlig ville være at opleve, at man rent faktisk blev overvåget af en detektiv for at undersøge, om man nu også reelt var syg.
Der er på en række områder, når vi taler beskyttelse af de ansatte i forhold til overvågning, behov for at gå videre end den lovgivning, som vi rent faktisk lavede i 1999.
Hvorfor er der det?
Jo, fordi den teknologiske udvikling har gjort, at det i dag er så meget lettere at foretage en meget gennemgribende, en altomfattende overvågning af den enkelte medarbejder, og når vi er ovre i den form for overvågning, så udgør den et meget stort pres, og dermed er der altså også mulighed for, at det kan fremkalde stresssyndromer, i det øjeblik man bliver udsat for den kontinuerlige overvågning.
Jeg tror ikke, der er ret mange herinde, der kunne forestille sig, at det kunne være rart – det lyder næsten sådan, siden man mener, der ikke skal gribes ind – at sidde ved et kasseapparat og vide, at man, fra man kommer, til man går, som medarbejder hele tiden bliver overvåget; at ikke bare ens blotte tilstedeværelse, men at ens handlinger, gøren og laden bliver overvåget.
Det er belastende, og derfor synes vi, at der i den grad er behov for, at vi tør og vil gå videre end det, vi i 1999 rent faktisk vedtog i lovgivningen.
Jeg synes også, det giver sig selv.
Godt nok siger justitsministeren her i dag, at det giver sig selv, at den her lovgivning også gælder på en privat arbejdsplads.
de noget, fordi vedkommende vist ikke rigtig havde behandlet den ældre godt nok
Det mener jeg er to forskellige forhold.
Et er, at det ikke kan diskuteres, om man skal behandle et ældre menneske bedre og godt nok – det giver sig selv – men lige så logisk er det, at vi selvfølgelig må have nogle klare retningslinjer for, hvornår man må overvåge, og hvornår man ikke må overvåge, og det kan ikke være rigtigt, når det ikke på nogen måde var blevet oplyst.
Så lægger vi i vores forslag op til, at vi godt kunne tænke os en udvidelse af torterstatningen.
Det er også noget af det, som har været diskuteret i overvågningsudvalget, og justitsministeren har også kommenteret det, men det er jo ikke uinteressant at se, at f.eks. Advokatrådet i deres høringssvar til justitsministerens forslag rent faktisk siger, der er behov for at tænke nyt, at gå videre, hvad angår torterstatning.
Derfor føler vi, at det måtte være naturligt, at vi på grund af den krænkelse, et menneske bliver udsat for, også fik løftet det her, at vi rent faktisk havde mulighed for at give en bedre form for torterstatning, end tilfældet er.
Så synes vi også, at det kunne være rigtigt, at der i forbindelse med bødestørrelser var en større præventiv effekt, ved at vi rent faktisk havde nogle bødestørrelser, som gjorde lidt ondt.
Når virksomheder overtræder lovgivningen, hvad enten det er om overvågning, eller det er persondatalovgivningen, tror vi – og det har vi jo kunnet se i forbindelse med arbejdsmiljølovgivningen m.v. – at det har en rigtig god effekt, når der rent faktisk er nogle bødestørrelser, der også gør lidt ondt.
Så må jeg indrømme, at jeg har meget svært ved at forstå, hvorfor man fra ministerens side på den ene side siger, det er godt, at vi fra Datatilsynets side får en inspektion af, at det, der er lavet af overvågningsudstyr, det, der er sat op, også fungerer på den rigtige måde.
Det skal Datatilsynet have mulighed for at gøre, vi synes, det er en god idé, men vi har svært ved at se logikken i, at man så ikke på den anden side siger, at det må være naturligt, at det, f.eks. via en elektronisk blanket, når der bliver sat overvågningsudstyr op, 30 dage forinden anmeldes til Datatilsynet.
Det vil rent faktisk betyde, at vi vil få sikret, at den, der får sat overvågningsudstyr op, har læst regelsættet, har sat sig ind i det, har gjort sig den ulejlighed at overveje, om det, man får gjort, nu også er lovligt.
En sådan åbenhed ville altså også betyde, at menigmand havde mulighed for at se, hvem der har overvågning, og at man fra Datatilsynets side havde mulighed for at komme i en reel dialog med den enkelte, der har sat overvågningsudstyr op, og det vil sige reelt sikre, at det også var i orden.
Det er da også mere naturligt, at man ved, hvem det er, man skal ud at lave inspektion hos, frem for at man skal ud og finde ud af: Hvem har mon overvågning?
Så jeg håber stadig væk, at man undervejs i udvalgsbehandlingen her vil have en mere positiv, en mere konstruktiv indfaldsvinkel fra ministerens side og fra Venstres, Konservatives og Dansk Folkepartis side.
Det er da ikke rimeligt.
Det er ikke rimeligt, fordi vi så rent faktisk ikke får de billeder, som politiet gerne vil bruge.
Men det er da heller ikke rimeligt, at det bliver sat op, så vi risikerer, at det rent faktisk er til gene for dem, det ikke burde være til gene for, f.eks. i form af kameraer, der vender den forkerte vej og sådan noget.
Vi ved af erfaring, at det er det, der sker, og derfor håber jeg også, at der trods alt efter lidt overvejelse fra ministerens side, fra Venstres, Konservatives og Dansk Folkepartis side kan tænkes en lidt mere positiv og konstruktiv tanke ind i det, når vi undervejs i udvalgsarbejdet får snakket om det.
Vi synes, det er væsentligt, og jeg glæder mig over, at sikkerhedsbranchen så entydigt bakker op om det, og at de rent faktisk kan se nødvendigheden af det.
Jeg har en fornemmelse af, at der er mange rundtomkring, som har lyttet opmærksomt til de kommentarer, der er kommet fra Dansk Folkepartis side.
Måske får vi også i udvalget efterfølgende et par bemærkninger om, at man virkelig er så uvidende.
Vi foreslår altså ikke, at vi skal have statskontrollanter ud og kontrollere.
Vi foreslår, at Datatilsynet skal have mulighed for at have en dialog med dem, der har det sat op.
Vi foreslår til gengæld, at de, der sætter teknikken op, skal have en autorisation, så vi ved, at det, de har gjort, er i orden.
Så vil jeg godt som en slutbemærkning sige: Jeg håber, og det er vores inderligste håb, at vi i kraft af en stille og rolig snak i udvalget kan få nogle af de her forbedringer med.
Jeg håber også, at man fra ministerens side vil være lidt mere åben end bare at give den her afvisning, vi har set i dag.
Vi mener rent faktisk, at det ville gøre vores forslag om overvågning generelt langt bedre, hvis vi fik anmeldelsen, fik autorisationen, og at det ville lette det for vores medarbejdere, hvis vi fik bedre styr på den overvågning, der foregår.