Nick Hækkerup (S), 2008-04-29:
Først og fremmest tak til alle ordførerne for den positive modtagelse, som forslaget bredt betragtet har fået.
Det er en afgørende forudsætning for en velfungerende velfærdsstat, at alle danskere betaler den skat, som de er forpligtet til - hverken mere eller mindre.
Det er dybt krænkende for helt almindelige, hårdtarbejdende mennesker at skulle risikere at betale mere i skat, fordi nogle få - og nogle af de allermest ressourcestærke - kan unddrage sig skattebetaling.
Indholdet af det foreliggende beslutningsforslag er alene aktivt at kontakte de tyske myndigheder og sikre, at vi kan ligne de danskere, der måtte have stukket formuer til side i Liechtenstein på en måde, som ikke er i overensstemmelse med vores skattelovgivning.
Nu har skatteministeren så oplyst, at tyskerne har oplyst, at de på eget initiativ vil sende oplysningerne til de relevante lande, herunder Danmark.
Så kan man spørge sig selv, som nogle også har gjort, om beslutningsforslaget så er overflødigt.
Det er min vurdering, at det er det ikke.
Først ville skatteministeren slet ikke bruge oplysningerne, under henvisning til at det var hæleri og et kriminelt forhold.
Det har Venstres ordfører på sagen så bekræftet igen i dag.
Jeg synes, at når man bruger den argumentation, bliver man nødt til ligesom at lave en vurdering af, hvad det er for nogle beskyttelsesværdige interesser, der har gjort, at man har kriminaliseret hæleri her i kongeriget.
Men hvad er det for en beskyttelsesværdig interesse, som vi prøver at forfølge med det her forslag?
Ja, det er jo præcis, at kriminalitet ikke skal kunne betale sig.
Så det er altså de samme beskyttelsesværdige interesser, der står over for hinanden - plus at forslaget her varetager et par interesser mere, nemlig: For det første en beskyttelse af den helt almindelige retsfølelse, hvor helt almindelige, hårdtarbejdende danskere, der betaler det de skal i skat, med rette kan sætte spørgsmålstegn ved, om de bliver holdt for nar for deres egne penge, hvis vi ikke aktivt forfølger den her slags skatteunddragelser, som der måske kan være tale om.
Endelig synes jeg, at man må notere sig, at en række af de lande, som vi normalt sammenligner os med, f.eks. Storbritannien, Frankrig, Italien, Spanien, Holland, Belgien, Irland, Finland, Sverige og Norge har vist interesse for oplysningerne.
Alle er lande, som vi normalt gerne sammenligner os med, og alle er lande, som har den helt grundlæggende erkendelse, at i en verden, der bliver mere og mere globaliseret, bliver vi nødt til at overveje, om de redskaber, vi har til rådighed i øjeblikket, er dem, som sikrer, at der sker den ligning i landet, der skal, og sikrer, at der ikke slippes af sted med plat, svindel og snyd, bare fordi man kan bevæge sig over landegrænserne.
Skatteministeren har ændret opfattelse til det bedre, nemlig derved at han nu gerne vil bruge oplysningerne, men ikke foretage sig noget aktivt i sagen.
Jeg tror faktisk, at tyskerne gerne sender os oplysningerne, når de engang er nået igennem listerne.
Jeg er ikke i tvivl om, at tyskerne vil overholde deres traktatmæssige forpligtelser.
Men et eller andet sted er det altså også vigtigt, at vi sender et utvetydigt signal til de danskere, der med hjælp fra advokater, rådgivere og andet godtfolk måtte have stukket penge til side for at undgå beskatning, om, at vi ikke accepterer det, og at vi vil forfølge det med stor nidkærhed.
Det gælder ikke bare den her sag, men også de næste sager, der kommer.
Og ikke bare i Liechtenstein, men også i de andre skattelylande.
Skatteministeren har indtil videre, som jeg nævnte før, efter vores opfattelse reageret en anelse modvilligt - og det er jo også baggrunden for beslutningsforslaget.
Jeg tror, at det er en god idé, og jeg tror, at det er en stærkt motiverende faktor, at vi sætter tommelskruerne på, og at vi sikrer - som Dansk Folkepartis ordfører, hr. Mikkel Dencker, også gjorde en del ud af - at den her sag ikke alene er baseret på von hørensagen og manglende dokumentation, men at vi har et indseende i, hvad der sker, hvilke oplysninger der bliver udleveret, og hvornår de bliver udleveret osv. - det vil sige en aktiv orientering.
Det kan vi gøre ved at fastholde det her beslutningsforslag og lade det gå i Skatteudvalget og så vurdere den anden behandling, som jo vil udløse den forpligtelse for regeringen, der ligger i forslaget.