Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-29:
Siden regeringen tiltrådte i 2001, har vi fastholdt en ansvarlig linje i den økonomiske politik.
Vi har vist rettidig omhu og brugt overskuddene på de offentlige finanser i perioden frem mod 2008 til at nedbringe den offentlige gæld.
Gældsnedbringelsen medførte, at Danmark havde et bedre udgangspunkt, da den økonomiske krise ramte, end de fleste andre lande.
Fra 2001 og frem til 2008 har den strukturelle saldo ligget inden for og i den seneste del af perioden over det opstillede målinterval.
Finanspolitikken har med andre ord overordnet ligget inden for de mellemfristede rammer i først 2010-planen og senere 2015-planen.
Inden for de rammer har vi udbygget den offentlige sektor.
Så kom krisen, og den har skubbet dansk økonomi ud af kurs.
Vi har handlet resolut på krisen for at understøtte dansk økonomi, og vi er et af de lande i OECD, som har lempet finanspolitikken allermest i perioden 2008-2010.
Krisen har skærpet udfordringerne for de offentlige finanser, og der bliver i de kommende år behov for mådeholdenhed i den økonomiske politik.
Ligesom den almindelige dansker må spænde livremmen ind, må vi politikere sætte tæring efter næring.
Vi har i klar tale forklaret, hvordan vi har tænkt os at genoprette de offentlige finanser og efterleve den ventede henstilling fra EU.
Alt andet ville være uansvarligt.
Planen skal først og fremmest sikre en holdbar offentlig økonomi og styrke arbejdsudbuddet.
Vi vil bl.a. se på førtidspension, så færre henvises til en permanent tilværelse uden for arbejdsmarkedet.
Regeringen vil også se på mulighederne for at justere SU-reglerne, så de studerende tilskyndes til at færdiggøre deres uddannelser tidligere.
Derudover skal planen indeholde initiativ, der fremmer fremtidens vækst og velstand frem mod 2020.
Som økonomi- og erhvervsministeren har sagt, har regeringen nedsat Vækstforum netop med henblik på at sikre gode vækstbetingelser, herunder høj produktivitetsvækst, for dansk økonomi, så vi kan nå målet om, at Danmark gennem vækst skal være blandt de ti rigeste lande i verden i 2020.
Regeringen har meldt klart ud, hvordan vi vil konsolidere de offentlige finanser i de kommende år.
Men heller ikke efter i dag står det mig soleklart, hvad det er, oppositionen egentlig vil.
Jeg kan forstå, at man anerkender udfordringerne og kravene til konsolidering af de offentlige finanser, men det er uklart, om oppositionen fortsat støtter EU-landenes fælles spilleregler om finanspolitik i vækst- og stabilitetspagten og dermed vil leve op til den anbefaling, som Danmark på linje med andre EU-lande vil få i løbet af i år.
Hvis Socialdemokraterne fastholder kravet om nye store vækstpakker i 2010 og 2011, vil det være et markant brud med en mangeårig dansk økonomisk politik med fokus på sunde og holdbare offentlige finanser, som skiftende regeringer hidtil har været enige om.
Det vil også være et markant brud med den danske europapolitik, hvor vi selvfølgelig lever op til fælles regler og aftaler, og det synes jeg er bekymrende.
Det er samtidig svært at se et troværdigt alternativ til regeringens økonomiske politik.
De Radikale har fremlagt en reformplan, som resten af oppositionen vel næppe kan tilslutte sig.
Omvendt prøver S og SF med »Fair Forandring« at overbevise danskerne om, at løsningen på de kommende års udfordringer blot er at dreje på skatteskruen og så bruge pengene på at gøre en historisk stor offentlig sektor endnu større.
Danmark har i forvejen et højt skattetryk, og højere skatter vil være gift for erhvervslivet, som allerede er hårdt ramt af den økonomiske krise.
Det vil svække vores konkurrencedygtighed og dynamikken i dansk økonomi.
I sidste ende er velstand jo en forudsætning for velfærd, og man kan ikke være et velstående samfund uden et stærkt og dynamisk erhvervsliv.
Man skal med andre ord tjene penge, før man kan bruge dem.
Ja, det lyder banalt, men det virker ikke, som om S og SF driver politik efter de principper.