runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pelle Dragsted (EL), 2015-10-30:
Vi har ikke et godt socialt sikkerhedsnet i Danmark længere.
Det har vi desværre ikke.
Vi har syge mennesker, der bliver behandlet som skidt.
Vi har ikke mere et godt socialt sikkerhedsnet i Danmark mere, og når vi forkorter dagpengeperioden, og når vi ikke løser det problem, vil langt flere mennesker havne på ingen forsørgelse.
Ifølge A-kassernes Samvirke er der bare i år 120, eller var det 160, om ugen, der falder ud og får 0 kr.
Ordføreren siger, at det er en god aftale, og at det er rimeligt.
Men hvorfor er det fair, at mennesker, der har arbejdet hele deres liv, betalt deres skat og betalt deres a-kassebidrag, skal ende i en situation, hvor de må fraflytte deres bolig, fordi Danmark f.eks. bliver ramt af en lidt længerevarende økonomisk lavkonjunktur, sådan som vi har set de seneste år, hvor der ikke er job til alle?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-10-30:
Det her er jo en god, gammel og grundig uenighed, der findes mellem Enhedslisten og Radikale Venstre.
Jeg synes, det er fair, at der er en forsikringsordning, som vi også bidrager med mange offentlige statskroner til, og at den varer i 2 år, og at vi så har et socialt sikkerhedsnet.
Jeg vil godt anfægte ordførerens påstand om, at man falder ud til ingenting.
Det er jo alene, hvis man har mulighed for at blive forsørget eller på anden måde finde forsørgelse.
Jane Heitmann (V), 2015-10-30:
Nu er det jo en kendt sag, at lige præcis gebyrdiskussionen også har været rejst i sidste samling, og jeg ved, at den tidligere ordfører for Venstre, fru Fatma Öktem, i sin ordførertale, sidst da det blev drøftet i maj, foreslog et gebyr på 500 kr.
Jeg vil godt sige her, at vi ikke har lagt os fast på gebyrstørrelsen, men vi taler om et gebyr i den størrelsesorden, så ordningen kommer til at ligne andre ordninger, som vi har i Danmark.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-10-30:
Tak for det.
Jeg vil også gerne kvittere for, at aftalen står fast, selv om der har været udskiftning på ministerposter, ordførerposter osv.
Det er godt, at vi kan blive enige om at styrke nævnet.
Der må jeg bare sige, at jeg i hvert fald er meget uenig med Venstre og i Venstres ambitioner om at indføre mere brugerbetaling.
Jeg kunne godt tænke mig at høre: Hvad synes Venstre og regeringen at det skal koste at klage til Ligebehandlingsnævnet?
Jeg er tilfreds med, at det er gratis.
Jeg synes, at det skal koste 0 kr.
Jeg vil gerne høre, hvad Venstre mener det skal koste.
Så vil jeg også høre noget andet.
For ordføreren siger i sin ordførertale, at det vil begrænse antallet af klager, og det kan jo være noget bekymrende, hvis det begrænser antallet af reelle diskriminationssager.
Så hvem er det egentlig, der bliver begrænset?
Er det dem, der har mange penge, eller er det dem, der ikke har særlig mange penge?
Pernille Bendixen (DF), 2015-10-30:
Tak, formand.
Det, der foreslås konkret, er jo, at man gerne vil målrette Ligebehandlingsnævnets arbejde i klagesager, og derfor foreslår man, at dem, der klager, simpelt hen skal være direkte berørt, så man ikke bare kan gå forbi en damefrisør og blive forarget over, at der er forskel i priserne for mænd og kvinder.
På den måde sikrer man, at man får nogle reelle sager, og at Ligebehandlingsnævnet ikke skal bruge tid på en hel masse sager, som folk egentlig ikke er involveret i.
Fremover bliver det også sådan, at man prioriterer ressourcerne i Ligebehandlingsnævnet.
Det vil sige, at man kan bruge en formand til at træffe en afgørelse i sager, hvor der er en form for præcedens.
Som det også blev nævnt, får Institut for Menneskerettigheder også muligheden for at indbringe sager af principiel karakter.
Dansk Folkeparti støttede det her før valget, og det gør vi også i dag.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-10-30:
Det er jo en genfremsættelse af L 197, som vi også nåede at behandle før folketingsvalget, men hvor behandlingen så blev afbrudt af folketingsvalget.
Det handler om Ligebehandlingsnævnet, og det er noget, vi folketingsmedlemmer har diskuteret flere gange i først og fremmest medierne.
Der har været sager om alt fra swingerklubber, strikkefestivaler, frisørpriser og andre sager i den sådan mere kulørte ende, og det har ofte været de her kulørte sager, der har fyldt mest i medierne.
Det er så åbenbart det, må vi konstatere, der interesserer de danske medier.
Det skal helst være i den kulørte ende, selv om det jo i virkeligheden ikke er særlig repræsentativt for de sager, der bliver ført, og for det store arbejde, Ligebehandlingsnævnet udfører.
Derfor synes jeg egentlig, det er fint, at vi har den her debat, hvor vi også får sat fokus på det vigtige arbejde, der bliver lavet i Ligebehandlingsnævnet, for nævnets arbejde handler jo først og fremmest om reelle diskriminationssager på arbejdsmarkedet, i nattelivet eller andre steder, og det er det arbejde, der skal styrkes med det her lovforslag.
Fra Socialdemokratiets side er vi glade for, at det i marts lykkedes at opnå bred enighed med en lang række andre partier om, at Ligebehandlingsnævnet skal styrkes.
Det er en vigtig institution, hvor man som borger kan gå hen, hvis man oplever diskrimination – vel at mærke uden at skulle have penge op af lommen.
Det har været vigtigt for Socialdemokratiet, at det også fortsætter, så alle har mulighed for at få deres sag behandlet, også selv om man ikke har penge på lommen.
Vi er glade for, at vi med aftalen og lovforslaget sikrer, at man, når man klager til Ligebehandlingsnævnet, skal have en retlig interesse i sagen.
Det sikrer, at man ikke bare kan sidde derhjemme i sofaen og blive forarget på andres vegne og så på den baggrund indgive en klage.
Jeg tror også, at det betyder, at vi vil få sorteret flere sager fra i den mere kulørte ende, som jeg startede med at nævne, ligesom det også vil lette arbejdet, at formanden for Ligebehandlingsnævnet fremover selv vil kunne træffe afgørelse i sager, hvor der er en fast praksis.
Så er der de principielle sager og sager, som det kan være svært at få frem som enkeltperson.
Et eksempel på det kunne være – og det er jo også noget, vi har diskuteret i medierne – de her særregler for mandlige pædagoger i visse daginstitutioner, som begrænser deres mulighed for at passe deres job.
Derfor er det vigtigt og et vigtigt fremskridt, at Institut for Menneskerettigheder fremover, når vi forhåbentlig har vedtaget det her lovforslag, vil få kompetence til at indbringe den type sager og andre diskriminationssager, som har offentlig interesse, for nævnet.
Socialdemokratiet støtter lovforslaget i dag.
Det gjorde vi også, sidste gang vi diskuterede det her i Folketingssalen.
Vi glæder os over, at vi med det her lovforslag styrker Ligebehandlingsnævnet.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-10-30:
Tak for det.
Jeg vil gerne takke ordførerne for deres indlæg ved denne behandling.
Der er, som det fremgår, tale om tekniske justeringer af den i øvrigt velfungerende arbejdsskadeordning i Grønland.
Formålet er at tilpasse ordningen yderligere til forholdene i Grønland til gavn for borgere og virksomheder der.
Lovforslaget er som nævnt tiltrådt af Grønlands Landsting på forårssamlingen i år.
Jeg ser frem til en konstruktiv behandling af forslaget i Grønlandsudvalget.
Aleqa Hammond (SIU), 2015-10-30:
Et flertal i Inatsisartut, det grønlandske parlament, vedtog i foråret dette forslag til lov om ændring af lov om arbejdsskadesikring i Grønland.
I forhold til den øgede aktivitet i Arktis er det glædeligt, at man fra årsskiftet vil have en opdateret lov om arbejdsskadesikring.
Der er tale om tekniske justeringer, som vil integrere ordningen bedre i det grønlandske samfund.
Jeg bemærker, at beskæftigelsesministeren har lyttet til anbefalingerne om at bevare klagefristen på 6 uger i Grønland, idet man i Grønland har et mere spredt bosætningsmønster, hvilket til tider medfører infrastruktuelle udfordringer.
Jeg bemærker, at staten, selvstyret og selvforsikrende kommuner skal betale for Center for Arbejdsskaders administration af sager, der vedrører ansatte i staten, selvstyret eller kommunerne.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2015-10-30:
Forslaget har været behandlet i Inatsisartut, Grønlands Landsting, hvor et samlet Inatsisartut har bakket op om ændringerne.
Dog har der været et flertal i Inatsisartut med opbakning fra naalakkersuisut, som ønsker en fastholdelse af borgernes klagemulighed og klagefrist, så den ikke forringes, men at man som minimum fastholder den på de 6 uger.
Det er positivt, at man har lyttet til det fra regeringens side, for ellers ville det have været i strid med de politiske hensigter om at sikre en bedre integrering af ordningen i det grønlandske samfund og de politiske hensigter i forhold til at forbedre servicen for borgerne.
Inuit Ataqatigiit har dog med undren bemærket, at forslaget var i høring indtil den 1. oktober 2013 og først blev behandlet i Inatsisartut halvandet år efter.
Det havde vi fremme, dengang punktet blev behandlet i Inatsisartut, fordi vi generelt ser, at en opdatering af grønlandsk lovgivning er meget længe undervejs.
Det har den konsekvens, at lovgivningen i Grønland også typisk forsinkes og derfor ikke bliver tidssvarende, og det er vi nødt til at få rettet op på.
Men Inuit Ataqatigiit godkender forslagene i lovforslaget.
Med disse bemærkninger – da vi forventer, at regeringen får rettet op på dette og tager det til efterretning – vil jeg sige mange tak.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-10-30:
Tak for ordet, formand.
Jeg skal også gøre det ganske kort og på vegne af vores Grønlandsordfører, hr. Martin Lidegaard, sige, at Radikale Venstre også bakker op om det her primært tekniske lovforslag.
Efter at vi har haft loven om arbejdsskadesikring i Grønland i en årrække, har den vist sig at fungere, men den kræver også de her mindre tekniske justeringer, som en række af de tidligere ordførere har været inde på.
Det bakker vi op om i Radikale Venstre.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-10-30:
Hvor meget det kommer til at betyde i realiteten, kan jeg ikke sige, for det er sådan, at mange af de her aktiviteter i forvejen er aktiviteter, som man konkret undtager, hvis man søger om aktindsigt efter offentlighedsloven.
Så det betyder noget for ATP's muligheder for at indgå i større konsortier i forhandlinger om køb af større aktiver.
Karin Gaardsted (S), 2015-10-30:
Dette lovforslag handler om justeringer af loven om arbejdsskadesikring i Grønland.
Loven om arbejdsskadesikring i Grønland blev indført i 2011, og med lovforslaget her lægges der op til at foretage en række mindre justeringer af loven ud fra de erfaringer, der er gjort med loven de seneste år.
Justeringerne sikrer, at det bliver tydeligt, at arbejdsskadesikringen er forpligtet til at erstatte den tilskadekomne borgers udgifter, såfremt borgeren er sundhedssikret i Grønland.
Der bliver også givet hjemmel til, at Center for Arbejdsskader kan lade eksterne rejsearrangører stå for rejser og ophold for tilskadekomne.
Det er dog stadig forsikringsselskabet eller Arbejdsmarkedets Erhvervssygdomssikring, der betaler udgifterne.
Endelig bliver det præciseret, at det er staten, Selvstyret og de selvforsikrede kommuner, der selv betaler for behandling af egne sager, der administreres af Arbejdsskadestyrelsen og Ankestyrelsen.
Der er i høringssvarene givet udtryk for et ønske om at fastholde en klagefrist på 6 uger i stedet for at ændre den til 4 uger, som man kender det i Danmark.
Begrundelsen er, at der er en række bygder i Grønland, der kun får og kan sende post en gang om ugen, ligesom vejrforhold kan forsinke klagerens brev om anke yderligere.
Da formålet med at justere loven er, at den i højere grad tilpasses de særlige forhold i det grønlandske samfund, er jeg glad for, at det er blevet taget til efterretning i lovforslaget.
I Socialdemokratiet hæfter vi os ved, at der er opbakning til lovforslaget såvel i Landstinget som fra det grønlandske Selvstyre, og derfor kan Socialdemokraterne også støtte forslaget.
Jeg skal samtidig gøre opmærksom på, at Alternativet også støtter forslaget.
Jeppe Jakobsen (DF), 2015-10-30:
Tak for det.
Jeg skal gøre det ganske kort.
L 27 er som nævnt af den socialdemokratiske ordfører en række tekniske tilrettelser af gældende lovgivning om arbejdsskadesikring i Grønland.
Det er som nævnt tilrettelser, der er foreslået på baggrund af de erfaringer, man har gjort sig med loven, der blev indført i 2011.
Tilrettelserne er bl.a. en præcisering af rettighederne for tilskadekomne, som er sygeforsikret i Grønland, et mere smidigt administrationsgrundlag for Center for Arbejdsskader samt nogle præciseringer og sproglige rettelser.
Alt i alt er det jo som udgangspunkt altid fornuftigt at genoverveje gældende lovgivning.
Det er det, man gør med L 27, og det støtter vi i Dansk Folkeparti.
Christian Juhl (EL), 2015-10-30:
Vi vil starte med at rose ministeren, fordi man har taget hensyn til høringssvarene og imødekommet grønlændernes ønske om at bevare klagefristen på 6 uger.
Den er i Danmark på 4 uger, men der er jo gode grunde til at sætte den op til 6 uger, og selv om der været debat om det, synes vi, det er fornuftigt, at ministeren har lagt sig fast på de 6 uger.
Vi synes, det er meget positivt, at tilskadekomnes dagpenge, medmindre de tilskadekomne er blevet raske forinden, skal udbetales lige til den dag, hvor de får udbetalt erstatning for tab af erhvervsevne.
Den regel vil vi meget gerne have overført til den danske sygedagpengelov.
Det er fornuftigt at lade rejsebureauer stå for at arrangere rejser og ophold for læger og tilskadekomne i forbindelse med undersøgelse og behandling.
Det er også positivt, at Grønlands Selvstyre skal være med til at fastsætte regler for behandlingen af klagesager.
En forudsætning for, at vi kan støtte forslaget, er naturligvis, at det grønlandske Landsting kan støtte det, og det har de så gjort, og derfor kan Enhedslisten stemme for forslaget.
Steen Holm Iversen (LA), 2015-10-30:
Vi har også bemærket os de i virkeligheden ganske få høringssvar, som er afgivet i forhold til lovforslaget.
Det, der jo grundlæggende er hensigten med det, er at gøre den grønlandske arbejdsskadeordning mere tidssvarende og sætte den bedre i sync med det, der er det grønlandske samfunds behov, og dermed forbedre servicen og retssikkerheden for borgerne i Grønland.
Det er et oplagt argument for Liberal Alliance for at støtte dette forslag.
Det fremsatte forslag består, som vi ser det, udelukkende af tekniske ændringer, og derfor kan vi som udgangspunkt støtte forslaget og ser frem til den øvrige behandling i udvalget.
Josephine Fock (ALT), 2015-10-30:
Tak for det.
Vi har lige haft et par misforståelser i Alternativet om, hvem der tog det her, men da vi anser det for at være ren teknik og vi kan høre, at der er opbakning til det, så går Alternativet også ind for forslaget.
Hans Andersen (V), 2015-10-30:
Tak for det.
Den oprindelige lov om arbejdsskadesikring i Grønland blev som bekendt indført i 2011.
Dengang var udgangspunktet, at man skulle foretage nødvendige justeringer af loven, hvis der opstod et behov for det – alt sammen for at sikre, at arbejdsskadeordningen i Grønland bliver integreret bedst muligt.
I dag står vi med et lovforslag, som netop indeholder sådanne justeringer i forhold til den oprindelige lov.
Justeringerne foreslås på baggrund af de erfaringer, som Arbejdsskadestyrelsen har fået, med administrationen af loven og med arbejdsskadesikring i Grønland.
Nærmere bestemt foreslås det, som det jo også tidligere er nævnt, at det præciseres i loven, så det står klart, at arbejdsskadesikringen er forpligtet til at erstatte udgifter til tilskadekomne, samt at der indføres hjemmel til at lade eksterne rejsearrangører stå for rejser og ophold i forbindelse med lægeundersøgelser m.v.
På den baggrund støtter Venstre lovforslaget.
Vi skal også meddele, at Det Konservative Folkeparti ligeledes støtter dette lovforslag.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-10-30:
Det er ekstremt lille.
Derfor synes jeg også, at man skal ændre den ordning.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-10-30:
Vi har kun ét mål her, og det kan jeg høre er et fælles mål.
Det er målet om, at de klager, som kommer til Ligestillingsnævnet, er relevante klager.
Det er kun det mål, vi har.
Vi har ikke et ønske om at afholde nogen fra at klage af økonomiske årsager.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-10-30:
Men hvordan er det lige man lægger det snit?
For som ministeren selv siger, er det nu ministerens ambition at sætte gebyret på et niveau, som ikke afholder nogen fra at klage.
Men målet ved at indføre gebyret er at afholde nogle fra at klage; det er, at der skal være færre, der klager.
Så der er da et eller andet her, der ikke hænger sammen.
Hvordan er det lige man lægger det snit?
Jeg går da ikke ud fra, at 500 kr. betyder noget for en med ministerløn eller for en tung erhvervsboss eller andre.
Der er 500 kr. da bedøvende ligegyldigt.
Det er da ikke det, der afholder en fra at klage, hvis man føler sig diskrimineret.
Men de 500 kr. kan da netop være det, der afholder en eller en knægt, som er blevet afvist på et diskotek, fra at klage, selv om han i virkeligheden har en sag – altså frygten for at skulle betale de penge.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-10-30:
For det første har jeg givet udtryk for, at vi bygger på den enighed, der er i dag, og for det andet er det kun i den situation, at lovforslaget ikke får den ønskede effekt ud fra det, vi arbejder med nu, at vi vil vende tilbage med et gebyr.
For det tredje skal man naturligvis ikke betale gebyr, hvis det er sådan, at man får ret i sin klage, og et gebyr skal altid i givet fald være på et niveau, så det ikke af økonomiske grunde afholder nogen fra at klage, men alene sikrer, at der bliver tænkt, inden der bliver klaget.
Og vi skal være opmærksomme på, at intet er gratis.
Det, en klager ikke selv betaler, betaler andre altså.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-10-30:
Jeg kan forstå på Venstre, at det er regeringens ambition om ca. 2 års tid at indføre et gebyr på at klage til Ligebehandlingsnævnet, og jeg kan forstå, at det så bliver 500 kr. eller deromkring.
Det synes jeg selv er bekymrende, og jeg frygter og er helt overbevist om, at det vil sortere i klagerne og gøre, at færre klager.
Men det er jo ikke nødvendigvis sådan, at det bliver et bedre redskab til at bekæmpe diskrimination med, hverken på arbejdsmarkedet eller i nattelivet eller andre steder.
Når ministeren nu selv allerede går med tankerne, har ministeren jo også god tid til at tænke over det, inden Venstre indfører det her gebyr, den her dummebøde, til dem, der har tænkt sig at benytte sig af deres ret til at klage til Ligebehandlingsnævnet.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-10-30:
Tak til ordførerne for den velvillige behandling af lovforslaget om at målrette Ligebehandlingsnævnets arbejde.
Foreslaget udmønter jo den politiske aftale, som regeringen indgik med alle Folketingets partier i september i år.
Aftalen bygger på den aftale, som den tidligere regering indgik med alle Folketingets partier i marts i år.
Det er derfor også en genfremsættelse af det lovforslag, der blev fremsat og førstebehandlet, inden det bortfaldt som følge af folketingsvalgets udskrivelse.
Formålet med lovforslaget er jo at give Ligebehandlingsnævnet bedre muligheder for at bruge deres ressourcer med fokus på reelle ligestillingsmæssige problemer.
Regeringen havde også gerne set, at vi kunne være gået et skridt videre og have indført en betalingsordning for at klage til nævnet, men det har der ikke været opbakning til i dette forløb.
De nye regler skal som bekendt evalueres om 2 år, og hvis det viser sig, at lovændringen ikke har den ønskede effekt, vil vi fra regeringens side mene, at det vil være naturligt igen at vurdere forslaget om indførelse af en betalingsordning.
Jeg vil gerne takke for drøftelsen i dag og ser frem til den videre behandling i Ligestillingsudvalget.
Mette Abildgaard (KF), 2015-10-30:
Set gennem konservative briller var det særdeles tiltrængt at få revideret lovgrundlaget for Ligebehandlingsnævnet.
Det er helt afgørende nødvendigt, at de tåbelige sager, som har været nævnt af flere ordførere, ikke optager vores tid, men mindst lige så vigtigt, at de ikke optager Ligebehandlingsnævnets tid.
Og i øvrigt kaster de et noget uheldigt lys over hele ligestillingsdebatten, som jeg tror i virkeligheden skader synet på ligestilling i Danmark.
Jeg har mødt mange, som har spurgt mig: Er der virkelig ikke større problemer?
Og jo, det er der, så derfor er det ærgerligt, at de her sager har fået lov til at fylde så meget.
Derfor gik vi aktivt ind i forhandlingerne.
Vi kan godt støtte det forslag, som ligger nu, men det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi også gerne havde set, at enkelte elementer var blevet udformet anderledes.
Eksempelvis så vi gerne, at man betalte et gebyr for at klage, som naturligvis skulle refunderes, hvis man fik medhold i sin klage.
Gebyret behøvede ikke på nogen måde være stort.
Formålet er ikke at få flere penge i statskassen.
Formålet er derimod at sikre, at folk tænker sig om en ekstra gang, før de sætter hele klageprocessen i gang.
Det koster også offentlige midler.
Der findes jo allerede i dag andre offentlige klagenævn, hvor det også er tilfældet, at man opkræver et gebyr for at sikre, at det er de rigtige sager, der behandles.
Og så er jeg sikker på, at jeg nok senere skal få lov til at uddybe, hvad det er for nogle sager.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-10-30:
Jeg har også arbejdet længe med det her lovforslag og det her område, så jeg er glad for at stå her nu og på Radikale Venstres vegne bakke op om det her lovforslag, som jo allerede blev fremsat, mens den tidligere regering sad på posten.
Det handler om at fokusere Ligebehandlingsnævnets arbejde, men i høj grad også om at give Institut for Menneskerettigheder mulighed for proaktivt at tage sager op.
Det har vi arbejdet for i endda mange, mange år i Radikale Venstre, så jeg er rigtig glad for, at det nu bliver en del af det arbejde, der indgår i hele ligebehandlingsarbejdet.
Derfor fuld opbakning fra Radikale Venstre.