runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karin Nødgaard (DF), 2007-05-29:
Det synes jeg lyder positivt, for det er også den vej, Dansk Folkeparti gerne vil gå, altså at vi netop tager det og ser det som et bredt spørgsmål om det at få kombineret idrætspolitikken med sundhedspolitikken, så det ser vi frem til.
Er det sådan bare lidt løs snak, eller er der noget konkret på bordet, som vi øvrige partier i Folketinget kan begynde at forholde os til?
Brian Mikkelsen (KF), 2007-05-29:
Der kommer til at ske en forøget indsats på området, fordi vi kan se, der er en udfordring inden for motionsidrætten, og der skal vi ikke mindst af sundhedsmæssige årsager tage fat, og vi skal også sørge for, at man kan tage ind i et motionscenter uden at risikere at møde ulovlige medikamenter, sprøjter, piller osv., som ligger og flyder rundtomkring, for vi kan se, der i hvert fald er nogle, der bruger doping og ulovlige medikamenter også i motionsidrætten.
Karin Nødgaard (DF), 2007-05-29:
Det er en ting.
Vi skal se fremad på, hvordan vi nu får en ren sport, og hvordan vi får gode muligheder for børn og unge for at dyrke idræt både på motionsplan og på eliteplan.
Jeg kunne godt tænke mig at høre: Da vi nu ved, at mange søger motionscentrene – også børn og unge, ikke kun voksne, hvor man tidligere har set, at de store dopingproblemer har været blandt mænd mellem 20 og 25 år – så kan ministeren måske her komme lidt ind på, hvad han har tænkt sig i forhold til motionscentrene?
Hvilke former for sanktionspolitik kunne man begynde at praktisere i forhold til motionscentrene, så man kunne komme alt det her til livs?
Brian Mikkelsen (KF), 2007-05-29:
Med motionscentrene som eksempel er der sket det, at Anti Doping Danmark har lavet en aftale med en hel del motionscentre.
For øvrigt som det eneste sted i verden udøver vi dopingkontrol i frivillige, kommercielle motions- og fitnesscentre og også i de foreningsbaserede motionscentre.
Så det er et kæmpe skridt på vejen.
Hvis vi skal have alle med, er der forskellige muligheder, som vi arbejder med.
Man kan enten arbejde med en certificeringsmodel, hvor man simpelt hen som fitnesscenter skal have certifikat på, at man har et antidopingprogram, eller man kan have en autorisationsordning, som betyder, at man kun får en autorisationstilladelse, hvis man har et antidopingprogram, og så kan man forsætte som den tredje mulighed med den frivillige ordning, man har i dag.
Det er det, vi prøver at snakke både med branchen og med andre aktører om, altså hvad man kan gøre.
For der er ikke nogen tvivl om, som spørgeren helt rigtigt er inde på, at der er brug for en skærpet indsats på området.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bertel Haarder (V), 2007-05-29:
Al begyndelse er svær, og en gang skal være den første.
Når det er sagt, så skal tingene naturligvis være velforberedte, og det har de også været.
Når det gælder prøverne, de elektroniske prøver, altså afgangsprøverne, virkede de upåklageligt sidste år, så det har altså været afprøvet.
I år var der et nedbrud for en dels vedkommende, og det nedbrud vil vi lære af.
Men der var en plan B, som sagde, at hvis det ikke lykkedes den første gang, så ville der blive en næste dag.
Vi vil selvfølgelig overveje, om sådan en plan B er tilstrækkelig god, eller om der skal være en plan B, der kan gennemføres på samme dag.
Men det vil jeg ikke tage stilling til, før jeg har haft en evalueringskonference, hvor vi kan drøfte både afgangsprøver og test igennem.
Man må ikke blande afgangsprøver og test sammen.
Når det gælder de nye test, har de faktisk været afprøvet.
Jeg har sågar selv deltaget i afprøvningen.
Det fungerede perfekt.
Nu er der det problem, at lærerne ikke har fået tilbagemeldingen, som jo er helt afgørende, og det skulle de få i denne uge eller i næste uge.
Men selvfølgelig skulle de have haft det noget før.
Man kan blot ikke sige, at det havde hjulpet at udskyde det hele til næste år; det tror jeg ikke et øjeblik på at det havde.
Det forkerte er ikke, at der kan være fejl.
Det forkerte er, hvis man ikke lærer af fejlene.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-29:
Jamen det er da rigtigt, at al begyndelse er svær.
Men nu har vi jo haft nogle samråd og nogle diskussioner – og de er jo ikke nye – om det pres, der hviler på folkeskolelærerne, som er med til at gøre, at lærerne søger væk, og at alt for få vil søge ind på seminarierne, og at mange af dem, der søger ind, bliver væk.
Hvordan har ministeren tænkt sig at kompensere de her lærere, der har forberedt sig og forberedt deres elever på de her test for så at opleve det der totale sammenbrud?
Hvad vil ministeren gøre for at lette deres stressniveau, sådan at vi forhåbentlig beholder nogle af de lærere, der har lidt erfaring nu, i hvert fald med det her, til også at være der næste år?
Bertel Haarder (V), 2007-05-29:
Jeg er ked af, at spørgeren igen blander test og afgangsprøver sammen.
Der har ikke været sammenbrud, når det gælder test, men når det gælder test, har lærerne for sent fået resultaterne.
Jeg beklager naturligvis, at der har været fejl, men hvis man skal bebrejde mig og ministeriet og regeringen og folketingsflertallet noget, så skal det jo i givet fald være, at det er gået for hurtigt, at det ikke var prøvet af i forvejen.
Og når det gælder afgangsprøverne, så var det jo prøvet af.
Det hele virkede sidste år.
Så det var prøvet af.
Og når det gælder disse test, har jeg som sagt selv deltaget i afprøvning.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-29:
Jeg beklager, at jeg kom til at kalde dem test.
Det har ministeren fuldstændig ret i; det er afgangsprøverne, vi taler om.
Bertel Haarder (V), 2007-05-29:
Der er ingen tvivl om, at det er en dårlig oplevelse for børn, der har sat sig op til, at nu skal de til prøve, og så kommer de hjem med uforrettet sag og får at vide, at de kan gå op i stedet for 14 dage senere, og det er også en dårlig oplevelse for deres lærere i den situation.
Det er jeg helt på det rene med.
Derfor mener jeg også, at vi efter grundig drøftelse skal overveje, om den plan B, som man åbenbart skal have klar, når man laver noget, der er elektronisk, skal være en plan B, der vil kunne sættes i værk samme dag, altså papirprøver mailet ud til farveprintere samme dag; om det er det, der er en bedre plan B.
Det er vigtigt både i undervisningssituationen og i prøvesituationen, at vi bruger moderne elektronik, og at Danmark udvikler det mest avancerede, der findes i hele verden, med den risiko, det indebærer.
Vi skal bare have en plan B for, når det ikke fungerer, og det er jeg helt åben for.
Altså, det kan godt være, vi skal have en bedre plan B næste gang.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-29:
Jamen jeg tror ikke, der er nogen, der er uenig i, at det er godt at bruge den nye teknologi så meget, det overhovedet kan lade sig gøre, og det er sådan set heller ikke det, det handler om.
Det handler om det kissejag, der har været i forbindelse med at indføre nye prøver og prøveformer i det hele taget.
Det er 14 nye prøver og prøveformer, der er blevet indført, siden den her regering trådte til.
Det har jo været med til at bringe folkeskolen ud i en søgang af den anden verden – og så nu det her til sidst.
Derfor synes jeg, at ministeren – og måske også ministeriet – på en eller anden måde skylder en eller anden form for tilkendegivelse over for de her lærere, f.eks.: Vi har forstået nu, nu sætter vi tempoet ned, ro på, nu skal I nok få lov at passe jeres arbejde, nu skal vi nok vise respekt for jer for det, I går og gør i hverdagen.
Bertel Haarder (V), 2007-05-29:
Den tilkendegivelse vil jeg gerne give.
F.eks. har jeg allerede udsat de nye læseplaners ikrafttræden fra denne sommer til næste sommer, netop for at undgå kissejag, for at undgå, at man både skulle have problemer med nyt indhold og med ny form, og jeg vil minde om, at de nye test også bliver udsat et år netop for at mindske risikoen.
Så vil jeg til sidst gøre opmærksom på, at det firma, som har udviklet hele dette nye system, har påtaget sig hele ansvaret og også de omkostninger, der ligger i, at der nu er et andet firma, som skal ind over for at reducere fejlrisikoen.
COWI har også erkendt, at man havde gjort fejl i forbindelse med sikkerhedsvurderingen, så der er jo slet ingen tvivl om, hvor ansvaret ligger.
Det er der jo ingen uenighed med COWI om.
Og som jeg startede med at sige: Nu er det vigtigt, at vi lærer af de problemer, der har været, så risikoen for, at de gentager sig, bliver så lille som mulig.
Forbrydelsen er ikke, at der kan begås fejl.
God ledelse indebærer, at man tolererer fejl, men det er dårlig ledelse, hvis ikke man lærer af fejlene, og det kan jeg garantere for at vi vil.
Vi vil lære af de fejl, der har været.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 144
Martin Henriksen (DF), 2007-05-29:
Nu er det ikke, fordi jeg ikke mener, det er et emne, der er værd at diskutere: afgangsprøver og nationale test i folkeskolen.
Vi har jo også et åbent samråd senere i dag, hvor vi får lejlighed til det.
Men jeg kunne godt tænke mig at henlede ministerens opmærksomhed på en artikel i Nyhedsavisen i dag, på side 10, hvor det fremgår, at man tilsyneladende kan købe et falsk eksamensbevis for 199 dollar, og det er jo problematisk.
Så jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre, om ministeren er opmærksom på den artikel, og om ministeren har nogen umiddelbare kommentarer til den artikel.
Bertel Haarder (V), 2007-05-29:
Jeg troede, jeg havde fået læst alle aviser, men jeg har åbenbart ikke fået læst en af dem, for jeg har ikke set den artikel.
Men det er jo ikke første gang, man i eksamensterminen hører historier om, hvordan der kan snydes, og det er absolut ikke noget, jeg skal bagatellisere; det er noget, vi er på stærkt udkig efter.
Der er jo også det problem generelt i alle skolers dagligdag, at når elever skal skrive opgaver, så er det jo blevet meget, meget let at hente oplysninger og formuleringer på internettet.
Men jeg har fået at vide, at man samtidig udvikler en stor årvågenhed over for det, og der findes også måder, hvorpå man kan afsløre noget sådant.
Jeg skal ikke komme ind på det i detaljer, men det er ikke sådan, at ministeriet er fuldstændig forsvarsløst over for forsøg på svindel.
Man kan sige det på den måde, at prøveafdelingen sover med bukserne på og hele tiden er på udkig efter nye former for snyd, som skal begrænses, og hvor opdagelsesrisikoen skal øges.
Martin Henriksen (DF), 2007-05-29:
Jeg vil opfordre ministeren til at læse artiklen i Nyhedsavisen fra i dag.
Vi har i øvrigt også fra Dansk Folkepartis side stillet et skriftligt spørgsmål om, hvordan man kan imødegå snyd i eksamenssituationen.
Men det her er lidt noget andet, for det handler simpelt hen om, at man kan købe sig til et eksamensbevis.
Noget af det ved jeg godt også dækker videnskabsministerens område.
Jeg synes dog, det kunne være relevant at høre, om ikke man har planer om, eventuelt i samarbejde med sundhedsministeren, at foretage stikprøver på offentlige arbejdspladser og sådan set også på private arbejdspladser eller opfordre til at gøre det, så man tjekker de referencer, der eksempelvis står i et cv og på et eksamensbevis.
For jeg kan forstå – det fremgår også af artiklen – at man desværre ikke er alt for god til det.
Så jeg vil høre, om regeringen går med nogle tanker i den retning.
Bertel Haarder (V), 2007-05-29:
Jeg kan forsikre spørgeren om, at jeg meget gerne vil drøfte det med især videnskabsministeren, inden for hvis område man måske har et større problem end på mit område.
Jeg vil gerne drøfte det med ham, og jeg vil også gerne sende hr. Martin Henriksen en redegørelse for, hvad vi eventuelt kunne overveje at gøre, hvis der er en øget risiko for snyd.
Jeg vil godt føje til, at det er usandsynlig dumt, hvis en person udsætter hele sin fremtid for den risiko, det indebærer at snyde.
For det, man har opnået ved hjælp af snyd, mister man, og man risikerer at miste år af sit liv på den måde, at man jo bliver slået tilbage til start, hvis det viser sig, at der har været tale om snyd.
Så det er usandsynlig tåbeligt.
Især i et samfund med fuld og tårnhøj beskæftigelse som Danmark er der da ingen grund til at snyde sig til noget som helst.
Det er et samfund, hvor man i den grad kan skalte og valte mellem uddannelser og job.
Martin Henriksen (DF), 2007-05-29:
Det kan jeg være meget enig i.
Jeg kan ikke lade være med at nævne et eksempel, der bliver givet i artiklen, og som et eller andet sted er lidt bekymrende.
Det handler bl.a. om en, der havde fået arbejde som gynækolog, og en, der havde fået arbejde som øjenkirurg, begge på et falsk eksamensbevis.
Det er mildest talt foruroligende, for så sidder man måske og roder i manualen, mens man opererer; jeg ved ikke, hvordan det foregår, men det er i hvert fald problematisk.
Ministeren siger nu, at han vil komme med en redegørelse over, hvad man kunne gøre.
I den forbindelse vil jeg spørge, om ministeren så ikke kunne tage følgende med i den redegørelse eller i hvert fald kunne gøre sig nogle overvejelser over: Var det ikke en tanke værd at gøre de danske eksamensbeviser mere skudsikre, forstået på den måde at det bliver sværere at forfalske dem? For jeg har i hvert fald ladet mig fortælle, at de danske eksamensbeviser – som sådan set bare er noget, der står sort på hvidt på et stykke papir – er forholdsvis lette at forfalske.
Derfor var det måske noget, som ministeren skulle gå videre med, så man var sikker på, at det trods alt var lidt sværere at købe sig til falske eksamensbeviser i Danmark.
Det ville i hvert fald være en fremgang.
Bertel Haarder (V), 2007-05-29:
Jeg vil som sagt meget gerne både læse artiklen i Nyhedsavisen og sende hr. Martin Henriksen et svar, som bl.a. vil indeholde, at jeg vil overveje situationen sammen med videnskabsministeren.
Et af svarene kunne måske være, at vi på samme måde – ganske som man ved hjælp af elektronik kan snyde, fordi man kan bruge elektronikken til at snyde med – kan beskytte mod snyd ved hjælp af elektronik.
For eksamener findes jo på en eller anden database, og hvis man går rundt med et eksamensbevis, hvis indhold ikke kan bekræftes i den pågældende uddannelsesinstitutions database, så løber man jo en meget høj risiko.
Jeg vil gerne overveje alle muligheder.
Martin Henriksen (DF), 2007-05-29:
Det lyder udmærket.
Jeg vil bare slutte med at komme med en meget konkret opfordring, selv om vi igen bevæger os lidt på forskellige ministerområder.
I EU er det jo sådan, at hvis man er godkendt til en uddannelse i det ene land, så er uddannelsen også godkendt i det andet land.
Det er jo et problem, at de ikke gør det.
Der burde man forhåbentlig fra regeringens side – det kunne være ministeren, der tog kontakt til sin kollega, sundhedsministeren – gøre opmærksom på, at det selvfølgelig skal være sådan, at de, når en person skal have godkendt en lægeeksamen i Danmark og autoriseres hos Sundhedsstyrelsen, så også tjekker, om den eksamen er god nok.
Det ville i hvert fald være et første og udmærket skridt, som regeringen kunne tage.
Bertel Haarder (V), 2007-05-29:
Jeg skal ikke svare for Sundhedsstyrelsen, det har vi jo sundhedsministeren til.
Men i det omfang det drejer sig om forfalskninger af eksamensbeviser, vil jeg henvise til det, jeg sagde under det tidligere spørgsmål, nemlig at der jo findes midler imod det, bl.a. hvis indholdet i eksamensbeviserne opbevares elektronisk på de steder, hvor man har skaffet sig eksamensbeviserne.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Simon Pihl Sørensen (S), 2007-05-29:
Det er jo ikke fremmed.
Det har man gjort med private ungdomsboliger og andre ting, hvor regeringen har fundet, at det er centralt at fremme løsningen på en problematik.
Her har vi altså et stort problem.
Den anden vedrører rammebeløbet.
Om det vil jeg blot sige, at det jo ikke bare er få steder i landet, det er jo stort set i hele landet, det i dag er umuligt.
Jeg ser frem til, at regeringen selvfølgelig gør, hvad den kan for at få billigere byggeri, men det har man jo sagt længe, og udviklingen går den stik modsatte vej.
Lissa Mathiasen (S), 2007-05-29:
Ministerens svar er her: Vi må sikre andre metoder.
Vi kan ikke støtte det, Socialdemokraterne er kommet med.
Jeg er nødt til at sige, at om man så bygger inden for rammebeløbet, altså hvis man kun når op på det, så taler vi altså f.eks. om en bolig på 85 m2 , det er til 9.000 kr.
Er det almindelige indkomster, der er i stand til at betale det?
Jeg synes, det ville være redeligt af ministeren at gå op og sige, hvad regeringen så vil.
Det der med, at vi bare må finde andre metoder – uden at komme med dem – som reelt kan sikre, at kommunerne har muligheden for at kunne tilbyde såvel lavindkomst- som mellemindkomstfamilierne, er det, det drejer sig om.
Hvad er regeringens bud på det?
Pernille Frahm (SF), 2007-05-29:
Nu har der jo desværre virkelig udviklet sig kaos ude i folkeskolen, efter at de nye prøver ikke rigtig fungerede, og it'en brød ned, og når lærerne forsøgte at komme i kontakt med ministeriet for at finde ud af, hvad man skulle stille op, så var der ingen mulighed for at nå igennem.
Hvordan har man tænkt sig fremover måske i højere grad at inddrage frontpersonalet i skolerne, sørge for, at der har været forsøg, inden man kaster sig ud i kæmpestore reformer og på den måde risikerer at kuldkaste skolen?
Lissa Mathiasen (S), 2007-05-29:
Sådan helt ærligt kunne jeg godt have tænkt mig at få ministeren til at svare på: Tror ministeren selv, at en byggepolitisk handlingsplan giver kommunerne et redskab, som kommer til at betyde, at det er muligt at få bygget billigere, at det bliver muligt for vores kommuner at sikre, at der er boliger til rådighed for lavindkomst- og mellemindkomstgrupperne?
Tror ministeren selv på det?
Hertil vil jeg godt spørge – for det her er jo et akut problem – hvornår vi ser en byggepolitisk handlingsplan, som vel at mærke ministeren også tør give en garanti for skal kunne virke i forhold til det der.
Hvornår vil regeringen gå ind?
Det er jo ikke nok at sige: Vi må finde bedre løsninger.
Hvornår vil regeringen aktivt tage andel i at finde bedre løsninger, som virker, og som er effektive?
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-29:
Ja, det kan godt være, at jeg snart skal tage den pædagogiske grundeksamen, så jeg bliver bedre til det.
Men jeg vil gerne prøve at skitsere op.
Fru Lissa Mathisen siger, at boligaftalen reelt ikke betød noget som helst i forbindelse med bekæmpelse af skimmelsvamp.
Er det ikke korrekt, vil jeg spørge fru Lissa Mathisen, at vi mærkbart satte beløbet til brug for renovering op?
Er det ikke korrekt, vil jeg spørge fru Lissa Mathisen, at vi her senere i dag har anden behandling af et forslag om en byggeskadeforsikring, som jo lige præcis skal sikre, at vi også ude i folks parcelhuse og lignende begynder at sikre bekæmpelse af skimmelsvamp?
Og er det ikke også korrekt, vil jeg spørge fru Lissa Mathisen, at i de konkrete tilfælde, der har været i Aalborg og i Odense, har man bare gjort lidt brug af de hjælpemidler og de regler og de retningslinjer, der allerede er i dag, og at det så er kommunerne, der har sovet i timen?
Og er det derfor ikke også korrekt, vil jeg spørge fru Lissa Mathisen, at det der er kommunerne, vi skal sørge for er deres opgave voksen, i stedet for at vi prøver at sætte nogle popord på og sørger for at lave det hele om igen?
Vi har retningslinjerne, vi har reglerne.
Nu må vi bare sørge for, at kommunerne også bruger dem.
Lissa Mathiasen (S), 2007-05-29:
Må jeg ikke godt blive tiltalt med mit rigtige navn?
Jeg hedder ikke Mathisen.
Jamen det var hr. Michael Aastrup Jensen, der sagde Mathisen.
Jeg må jo konstatere, selv om hr. Michael Aastrup Jensen kom på talerstolen en gang til, at nej, det blev ikke bedre.
Der står hverken i boligaftalen eller i nogen af de andre ting, at det her rent faktisk betyder, at når lejeren har en begrundet mistanke om, at vedkommende bor i en lejlighed med skimmelsvamp, så er der en tidsfrist for, hvor hurtigt det skal afklares, hvorvidt der er skimmelsvamp, og at der derefter er en hurtig afklaring sammen med embedslægen af, hvorvidt det er sundhedsskadeligt at bo der.
Det står der ikke noget om i nogen af forslagene – ikke ét af dem.
Derfor er det, jeg siger: Tænk, hvad det her ville betyde for de af landets lejere, der er ramt af skimmelsvamp, hvis vi fik det her gennemført.
Det ville nemlig betyde, at de fik mulighed for ikke i måneds- eller årevis at skulle blive boende i en lejlighed med skimmelsvamp, som er direkte truende for deres helbred.
Anita Knakkergaard (DF), 2007-05-29:
Jeg vil så sige, at jeg altså i modsætning til den tidligere ordfører har en pædagogisk uddannelse, oven i købet målrettet adfærdsvanskelige børn, men jeg må indrømme, at jeg ikke tror, den rækker her.
Jeg vil bede fru Lissa Mathiasen bekræfte, at det i dag er en mulighed, at kommunen er bygningsmyndighed og udreder klager over vedligehold eller mangler og fører tilsyn med bolighygiejne i udlejningsboliger.
Er det ikke korrekt?
Er det ikke også korrekt, at man kan gå til sin læge – og det håber jeg kommer til at indgå i vejledningen fra Sundhedsstyrelsen – og få taget en blodprøve, og hvis resultatet af den er 5 på en skala fra 1 til 5, så er man meget tæt på skimmelsvamp?
Det er sådan set et af de tiltag, man selv kan gøre.
Men er det ikke korrekt, at kommunen tager de prøver?
Lissa Mathiasen (S), 2007-05-29:
Så det tager jeg som noget positivt.
Det er udlejer, som jævnfør lejeloven har forpligtelsen til at sikre, at boligen, der bliver lejet ud, den vare, man rent faktisk giver til lejeren, er i en sundhedsmæssigt forsvarlig stand.
Det er udlejers første og eneste forpligtelse, i forhold til at det her skal være i orden.
Så er det rigtigt, at jævnfør byggeloven – men det ved fru Anita Knakkergaard også – har kommunen tilsyn med det, men når nu udlejeren har forpligtelsen til at sikre, at lejligheden er i forsvarlig stand, hvorfor skal udlejer så ikke også forpligtes til at drage omsorg for at få tjekket, hvorvidt der rent faktisk er skimmelsvamp?
Det kan ikke være rigtigt, at de ordførere, der sidder her fra de borgerlige partier, ikke er vidende om, hvor mange udlejere der bare lige maler lidt over, når der er en lejer, der er flyttet, fordi vedkommende ikke kunne tåle at bo der på grund af skimmelsvamp.
Så maler udlejer det over, og så flytter en ny lejer ind, og det vil sige, at udlejer rent faktisk har lavet noget, der ikke er lovligt i forhold til lejeloven.
Derfor må det være udlejer, der i første omgang skal have forpligtelsen; det er det, der skal sikre lejer, så lejer ikke skal bo, hvor det er sundhedstruende.
Anita Knakkergaard (DF), 2007-05-29:
Vi er fuldstændig enige om, at der er dårlige udlejere og der er gode udlejere, og de fleste er heldigvis gode udlejere, som påtager sig deres ansvar.
Sådan er det.
Men der, hvor udlejer ikke gør det, og der, hvor man har henvendt sig til udlejer, som man jo skal – det har jeg også udtalt tidligere – og hvor udlejer intet foretager sig, kan man henvende sig til teknisk forvaltning.
Det har fru Lissa Mathiasen jo bekræftet, er det ikke korrekt?
Lissa Mathiasen (S), 2007-05-29:
Vi er enige om, at det er de dårlige udlejere, det drejer sig om, dem, der ikke sørger for at holde tingene i orden, dem, der ikke sørger for at gribe ind, hvis der er skimmelsvamp, så man dér er nødt til at bruge kommunen.
Men det sørgelige er – og det er det, jeg ikke kan forstå – at selv om vi nu er enige om, at det er den her gruppe, det drejer sig, og man fra DF's side også er enig i, at det ikke er rimeligt over for lejerne, så siger man samtidig fra DF's side: Men vi vil alligevel ikke støtte et forslag, som kunne sikre, at lejerne kunne kræve af udlejer, at der rent faktisk blev foretaget noget, og at de, hvis udlejer så ikke foretog sig noget, kunne gå til kommunen og få kommunen til at foretage sig noget hurtigt.
Det, der er hele pointen, er, at vi ønsker, at folk hurtigt skal ud af deres boliger, hvis de bor i nogle, der er sundhedsskadelige.
Jeg synes, det er så fantastisk synd for de mennesker, at de skal opleve i måneder og år at kæmpe med en udlejer, kæmpe med en kommune.
Dragørsagen er også en skimmelsvampsag, og der har vi lige nøjagtig eksemplet på, hvordan man efter 2 år fra kommunens side har måttet vælge at bruge politiets hjælp, fordi udlejeren rent faktisk ikke ville gøre noget.
Imens har de mennesker og alle andre lejere, der har skimmelsvamp, boet i usunde boliger.
Det ærgrer mig, at der ikke er et flertal for forslaget.