runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Meta Fuglsang (SF), 2010-11-16:
SF mener, at det lovforslag, der ligger her, indeholder en række positive elementer.
Selve spørgsmålet om den klemme, som kommunerne kommer i, i forbindelse med de såkaldt indefrosne ejendomsskatter er jo noget, SF har taget op før.
SF har tidligere opfordret til at kigge på de her lån og forrentningen af dem.
Derfor kan vi godt se de positive elementer i forslaget, som det ligger her.
Samtidig vil det stadig væk give de muligheder til borgere, som har brug for det her.
Vi er positive over for lovforslaget, som det ligger her, og ser frem til en afklaring af de spørgsmål, der måtte være, under lovforslagets behandling.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-11-16:
Jeg fristes jo til at sige, at hvis man som borger følger den her debat og hørte indlægget fra den socialdemokratiske ordfører, hr. Thomas Jensen, og man står over for at skulle vurdere, om man egentlig har lyst til at udnytte den her mulighed, der er i lovgivningen, så ville man måske vælge at opsøge en advokat, for det lød jo meget kompliceret og meget indviklet.
Det anerkender vi også fra Dansk Folkepartis side at det er, hvis man kigger på det her lovforslag.
Det, nogle af høringsparterne også siger, er, at det virker en kende svært at forstå.
Men det, der er det grundlæggende – og det er selvfølgelig også derfor, vi kan støtte det her forslag – er jo, at det stadig væk helt klart er en mulighed for alle, der har den her type ejendom og er på de her overførselsindkomster osv., at de kan søge og få bevilget den her indefrysning af ejendomsskatter frem til salg af den pågældende ejendom.
Og det synes vi selvfølgelig er rigtig godt.
Det er jo en del af genopretningspakken fra maj måned her i 2010, som der er indgået aftale om mellem regeringen og Dansk Folkeparti, og af den grund skal vi selvfølgelig også støtte forslaget, men jeg vil gerne sige, at det grundlæggende også er et rigtig godt forslag, som jo har været længe undervejs.
Flere har talt varmt for det, for kommunerne har, alt efter hvor mange af den her type borgere de har, oplevet det som en svær balancegang, at de har skullet yde en form for kassekredit til mere eller mindre smarte personer, som har syntes, det har været fantastisk at få et godt sted at låne nogle penge til en meget, meget favorabel rente.
Det er jo det, der bliver gjort op med på den her måde.
Det tilfører også kommunerne en forventet likviditet på godt 100 mio. kr. om året.
På den baggrund kan Dansk Folkeparti støtte lovforslaget.
Thomas Jensen (S), 2010-11-16:
Socialdemokraterne mener, det er vigtigt, at man som ældre, når arbejdslivet er afsluttet, fortsat kan blive boende i sit hjems trygge rammer.
Ofte går lønmodtagere i slutningen af arbejdslivet rundt med planer om, hvilke hus- og haveprojekter de vil i gang med, når otiummet skal nydes, og derfor er det en god ordning, at folk, der er på vej på pension og efterløn, kan sikre, at de fortsat har råd til at bo i huset, fordi det er muligt at indefryse ejendomsskatterne.
Efter gældende lov er kommunerne forpligtede til at yde lån til betaling af ejendomsskatter og udgifter til tilslutning af kollektive anlæg i tilfælde, hvor der er tilslutningspligt, og det gælder til alle personer med fast bopæl i Danmark, der har nået folkepensionsalderen, eller som er modtagere af førtidspension/invalidepension eller efterløn.
Efter gældende lov forrentes lånene i dag med en årlig rente, der svarer til halvdelen af Nationalbankens diskonto den 1. oktober det foregående år, og renterne er ikke fradragsberettigede.
Lovforslaget øger forrentningen fra diskontoen til markedsrenten, men gør samtidig renteudgifterne fradragsberettigede.
Lovforslaget målretter således ordningen i forhold til lovens formål, som er at sikre folk med en indkomstnedgang i forbindelse med overgang fra lønindkomst til pension eller efterløn, at de trygt kan blive boende i deres hjem.
Lovforslagets konkrete indhold er så, at det foreslås, at renten fra den 1. januar 2011 forhøjes til et gennemsnit af den effektive rente på alle udestående realkreditobligationer de 12 foregående måneder pr. 1. oktober året før.
Renten pr. 1. januar 2011 vil således være beregnet på baggrund af et gennemsnit af den effektive rente på alle udestående realkreditobligationer fra 1. oktober 2009 til 30. september 2010.
Den gennemsnitlige realkreditobligationsrente afspejler en gennemsnitlig forventet låneomkostning for folke- og førtidspensionister med fast ejendom og friværdi.
Den rente vil være gældende for de nye lån, der ydes til betaling af ejendomsskatten i 2011 og efterfølgende år samt ved rentetilskrivninger i 2011 og fremover på lån ydet før 1. januar 2011.
Det foreslås så samtidig, at der indføres et nedslag i de påløbne renter, når et lån forfalder til betaling.
Det foreslåede nedslag svarer så procentuelt til skatteværdien af et almindeligt rentefradrag efter ligningsloven, og nedslaget ydes alene på renter, der er tilskrevet den 1. januar 2011 eller senere.
Lånebeløbene med tilskrevne renter forfalder til betaling, når ejendommen eller en del af ejendommen skifter ejer.
Med det her forslag bliver de trængte kommunale økonomier jo imødekommet ganske lidt – det kan Socialdemokraterne støtte – og så bliver ordningen også målrettet de pensionister og efterlønsmodtagere, som virkelig har behov for at få den her lånemulighed eller indefrysningsmulighed, sådan at de kan blive boende i egen bolig.
Ud fra de positive tiltag kan Socialdemokraterne støtte lovforslaget.
Sophie Løhde (V), 2010-11-16:
Ordningen om lån til betaling af ejendomsskatter for visse grupper af ældre pensionister, også kaldet indefrysning af ejendomsskatter, blev oprindelig indført tilbage i 1965.
Ordningen blev indført, netop så ældre borgere kunne få mulighed for at blive boende i eget hjem i forbindelse med pensioneringen og den deraf følgende forventede nedgang i disponibel indtægt.
Fra at ordningen med indefrysning af ejendomsskatter har været forbeholdt en mindre gruppe af ældre, har ordningen igennem en årrække – bl.a. fordi en lovændring i 1991 betød, at forrentningen på lånene skulle svare til halvdelen af Nationalbankens diskonto – udviklet sig til at være en billig låneordning, som stadig flere ældre uanset indkomst og formueforhold i stigende grad benytter sig af, hvilke i øvrigt ikke mindst kan aflæses i kommunernes samlede tilgodehavender.
Tal fra Kommunernes Landsforening viser bl.a., at der, hvor trækket på ordningen suverænt både beløbsmæssigt og antalsmæssigt er størst, også samtidig er der, hvor borgerne tilsyneladende er mest velstillede.
Det indikerer jo i sig selv, at den gældende forrentningsbestemmelse indebærer en betydelig risiko for, at ordningen ikke stemmer overens med lovens formål, eftersom lånene tilsyneladende optages, uanset at ejeren af ejendommen ikke økonomisk har behov for det.
For fremadrettet at kunne fastholde kommunernes udgifter til velfærd på det nuværende historisk høje niveau, så foreslås det bl.a. som led i genopretningen af dansk økonomi, at den nugældende ordning bliver ændret, sådan at renten fremover skal følge markedsrenten.
Til gengæld for den forhøjede rente foreslås det dog også samtidig med lovforslaget, at renteudgifterne bliver fradragsberettigede.
Det betyder kort sagt, at det også fremadrettet vil være muligt at indefryse ejendomsskatterne, men at det fremover vil blive til markedsrenten.
Jeg kan på den baggrund meddele, at vi i Venstre kan støtte det foreliggende lovforslag.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2010-11-16:
Det har jeg ikke noget problem med, for det er sagens kerne.
Det er det, det handler om.
Jeg forstår, at ministeren ikke kan redegøre for, hvad han mener definerer hospitalsbegrebet.
Jeg hører også, at ministeren intet svar har på, hvorfor det er rigtigt at have PTU's RehabiliteringsCenter med i sundhedslovens § 79 stk. 2, mens man med henvisning til et ikkeeksisterende hospitalsbegreb vil afvise Øfeldt Centret.
Bertel Haarder (V), 2010-11-16:
Jeg konstaterer bare, at vi er enige om, at forslaget handler om befordringsgodtgørelse.
Det er jo det afgørende; det er det, vi taler om.
Så kan det andet sådan set være ligegyldigt.
Jeg forstod ikke spørgsmålet.
For 3 år siden, tror jeg det var, gik træning over til kommunerne, og der har den været siden.
Så er det helt berettiget at have et ønske om, at 340 patienter skal have nogle andre vilkår.
Jeg påpeger bare, at der er flere problemer ved det: Det koster penge, og der er andre patienter, som har lige så meget behov.
Hvad med dem?
Og så er der dem, der bor i Jylland, og som altså bor langt fra et Øfeldt Center.
Det synes jeg taler for, at man overvejer sagen lidt grundigere, før man lægger sig fast på en model.
Per Clausen (EL), 2010-11-16:
Nu kan det jo være, at det ikke er det her forslag, der skaber forbistringen, med hensyn til hvilken kasse de her behandlinger blev anbragt i, men at det er den fejlagtige placering, der oprindelig var tale om.
Det kunne jo lige så godt være.
Bertel Haarder (V), 2010-11-16:
Ingen er jo forpligtet ud over deres evner, og det gælder også mig.
Jeg har lov at argumentere, som jeg vil.
Jeg sammenligner disse patienter med dem, der har nøjagtig lige så store behov, og som går til vederlagsfri fysioterapi.
Jeg sammenligner dem i øvrigt også med dem, der bor i Jylland, og som jo ikke har så nemt ved at komme til den her behandling.
Jeg problematiserer med andre ord forslaget.
Jeg kan også sige det kort på følgende måde: Det er ikke så let, som det lyder.
Det er jo dejligt, at vi alle sammen er enige om, at når behandlingen ønskes flyttet ind i en anden kategori, er det udelukkende, for at man derved får befordringsgodtgørelse.
Jamen så lad os dog tale om den befordringsgodtgørelse.
Det er jo den, det handler om, og så kan vi prioritere den ved at spare på noget andet.
Selvfølgelig kan vi det.
Per Clausen (EL), 2010-11-16:
Jeg synes på den ene side selvfølgelig, at det er positivt, at ministeren er åben over for at drøfte det her i udvalget.
På den anden side synes jeg også, at det må være rimeligt, at vi her i Folketinget kan få en klar, sammenhængende argumentation for, hvorfor man ikke accepterer, at det, det handler om, altså de her behandlinger, svarer til de behandlinger, der er på nogle af de specialsygehuse, som man jo har accepteret i systemet.
Altså, det må jo være muligt for ministeren lidt mere præcist at sige, hvad der er forskellen, og hvad der er grunden til, at det her bliver afvist.
Bertel Haarder (V), 2010-11-16:
Man kan alting, hvis man vil.
Det kan jeg ikke bestride, det vil være en politisk prioritering, og hvis spørgeren ønsker det, kan jeg også lave beregninger på det til udvalget.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-11-16:
Nej, det sidste havde jeg måske heller ikke forventet, men det er jo altid rart at vide, at ministeren vil være hjælpsom.
Ministeren siger, at vi skal prioritere, og det er vi altid meget begejstrede for i Liberal Alliance.
Men man kunne måske prioritere lidt hårdere, også inden for Sundhedsministeriets eget område.
Altså, ministeren nævner, at man nu har prioriteret »Kræftplan III«
Den skal skrives med lille, fordi den endnu ikke er blevet vedtaget, altså endnu ikke hedder sådan, og det er fint nok, men der bruger man jo millioner og atter millioner på tilfældige kampagner, som næppe har nogen stor effekt.
De penge kunne man jo sådan set bare bruge, og så havde man prioriteret inden for området, brugt pengene på at hjælpe de syge i stedet for at genere de raske.
Det var jo sådan set en meget fin prioritering.
Bertel Haarder (V), 2010-11-16:
Som jeg sagde, vil jeg meget gerne fremsætte en meget præcis redegørelse for PTU's – som det hedder i forkortelse – forhold til § 79, de foreningsejede sygehuse; det vil jeg meget gerne.
Med hensyn til hvad det vil koste for 340 patienter, tror jeg, det er, er det for den gruppe patienter vel ikke noget stort millionbeløb.
Men mit argument var jo, at der er en gruppe på måske 50.000 patienter, som har lige så stort behov for genoptræning som denne gruppe.
Det er derfor, jeg synes, at det ikke er nogen helt lille sag.
Det er ikke sådan en lille pølse i slagtetiden, og vi er nødt til at overveje konsekvenserne.
Derfor vil jeg også meget gerne fremlægge alle præmisserne for mit afslag i udvalget, så udvalget kan se nøje på, hvordan kategorierne er, og hvad der vil være af udgifter, hvis man sætter grænsen dér, eller hvis man sætter grænsen dér.
Jeg vil være så hjælpsom som muligt over for udvalget.
Det kan jo være, at man på et tidspunkt kan finde en bedre model, der løser en del af det samme problem.
Jeg vil være hjælpsom, men jeg vil bare ikke stå her og komme med videnskabelige afhandlinger.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-11-16:
Jeg har to ting.
Som det ene kunne jeg først egentlig godt tænke mig at høre ministerens svar på fru Pia Christmas-Møllers spørgsmål om den her sammenligning med rehabiliteringscenteret for polio-, trafik- og ulykkesofre, altså hvordan ministeren forholder sig til det.
Det andet, jeg gerne vil høre, er ministerens vurdering af, hvad det her forslag vil koste, som det ligger, og ikke med eventuelle konsekvenser.
Hvad vil det her forslag koste?
Bertel Haarder (V), 2010-11-16:
Jeg tror, at mange kan bekræfte, at min dør ikke er lukket, den er tværtimod åben, og det er der jo indtil flere, der har benyttet sig af også i denne sag.
Det har forslagsstilleren, så vidt jeg husker, i øvrigt også.
Der er jo ikke tale om, at vi nu fratager nogen noget.
Selvfølgelig kan man da, hvis man har pengene, sige, at her har vi en gruppe, som skal have transport betalt, som ikke hidtil har fået det, og hvis man har rigtig mange penge, kan man sige, at det giver vi så også til alle andre i tilsvarende situation.
Selvfølgelig kan man det.
Det er et økonomisk spørgsmål.
Vi har altså prioriteret »Kræftplan III«.
Vi har prioriteret rehabilitering og genoptræning.
Vi har prioriteret andre ting i sundhedssektoren, som vi lige har færdigbehandlet, og som jeg også forstår fru Sophie Hæstorp Andersen i øvrigt er tilhænger af.
Så sådan har vi prioriteret, og dette kom altså ikke med i denne omgang.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-16:
Tidligere har det været sådan, at nogle amter var tilsluttet aftalen, mens andre ikke var, så det kan man vel kigge på igen.
Derudover kan vi selvfølgelig tilgive ministeren, at ministeren ikke har været med til det utal af samråd, der har været, da man overflyttede Øfeldt Centret bl.a. til sundhedslovens § 140 om almen fysioterapi.
Med hensyn til de mange møder, vi har bedt om med forskellige ministre for at få løst den her problemstilling, er det jo sådan, at hvis vi i oppositionen kunne få ændret nogle af tingene ved f.eks. at tage et møde med ministeren og finde en mindelig aftale om det, så så vi det jo meget gerne.
Men jeg hører fru Pia Christmas-Møller komme med det her forslag i dag, fordi man faktisk har mødt en lukket dør gang på gang.
Vi finder det så bare ikke acceptabelt, at der er nogle patienter, der i fremtiden ikke vil kunne modtage den meget intensive træning, man giver på Øfeldt Centret, fordi den her regering har lavet en forkert indplacering af Øfeldt Centret i sundhedsloven i forbindelse med kommunalreformen.
Bertel Haarder (V), 2010-11-16:
Så lad os dog tale om det.
Der er nogle foreningsejede sygehuse, som man godt kan føre ind, og i teorien kunne man jo også flytte Øfeldtpatienterne ind i samme kategori.
Selvfølgelig kan man det i teorien, men lad os dog drøfte det, som er kernen i sagen, nemlig at man her kommer til at begunstige en gruppe på bekostning af en meget stor gruppe, som kan have det samme behov.
Det er jo blot det, jeg prøver at argumentere for, idet jeg i øvrigt har den største velvilje over for Øfeldt Centret.
Jeg har selv nydt godt af intensiv træning.
Så jeg skal være den første til at anerkende det gode arbejde, der gøres.
Det er bare ikke så let, som det lyder, at sige: Nå, jamen så tager vi lige de der 350 patienter og flytter dem ind, så de får transport betalt.
Hvad med dem, der bor i Jylland?
Skal de udelukkes, eller skal de have et meget stort beløb?
Det bliver jeg også nødt til at spørge om.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-16:
Jeg håber, at ministeren er bekendt med, at det jo alene er patienter, som er blevet henvist af deres egen læge, der kan modtage sygesikringens tilskud til at være på Øfeldt Centret.
Jeg synes, at ministerens redegørelse dels viser, at ministeren ikke har sat sig ind i, hvad det er for tilbud, der findes under § 79 i sundhedsloven om de foreningsejede sygehuse, dels at ministeren ikke tager stilling til, at der selvfølgelig ikke kommer en lang række nye patienter, fordi det jo er de praktiserende læger, der skal tage stilling til, om det her er en behandling, der giver gode muligheder for den borger, der sidder derude.
Og desuden, hvis det er sådan, at man henviser til § 79 – altså til et foreningsejet sygehus – er der jo også nogle begrænsninger i forhold til økonomien.
Så der er jo ingen, der taler for en øget behandlingskapacitet, men vi taler for, at patienterne skal kunne komme derhen og modtage den træning, som de har fået tidligere.
Vivi Kier (KF), 2010-11-16:
Er Øfeldts behandling genoptræning, eller er det et led i den egentlige sygehusbehandling?
Det er jo sådan set i bund og grund det tema, vi diskuterer med det her forslag.
Lad mig starte med at sige: Øfeldt har haft en særstatus lige siden sin start, og jeg har også hørt om rigtig mange tilfredse patienter efter behandling i et af Øfeldt Centrene.
Men – for jeg synes, der er et men –
det forslag, vi står med her, lægger så op til, at det kun er borgere på Sjælland, der vil have gavn af det.
Det finder jeg er en særbehandling, som ikke er nødvendig.
Genoptræning er meget vigtigt, og derfor blev netop genoptræningen lagt ud til kommunerne i forbindelse med kommunalreformen.
Hvad er det så for en dokumentation, der foreligger?
Hvad er det, vi som politikere får af faglig rådgivning, i forbindelse med om den her træning i Øfeldt Centret er noget helt specielt og noget helt særligt?
Ja, jeg er nødt til at sige, at jeg ikke er fagperson, og derfor lytter jeg til, hvad Sundhedsstyrelsen udtaler sig om.
Og Sundhedsstyrelsen udtaler sig jo og siger, at Øfeldt Centrene er at vurdere som andre træningstilbud.
Jeg er ikke i tvivl om, at da Øfeldt Centrene i tidernes morgen startede, var det noget helt nyt, at man lavede sådan et intensivt træningsforløb, men det gør man altså også andre steder i dag.
For mig er Øfeldt Centrene netop træning og ikke sygehusbehandling.
Så her og nu og umiddelbart kan jeg ikke tilslutte mig det her forslag, som jeg mener alene handler om befordringsgodtgørelse, som jeg mener vil være udgiftskrævende, og som jeg mener vil forskelsbehandle mennesker øst og vest for Storebælt. Når det så er sagt, har jeg også siddet og fulgt debatten, og jeg har hørt en række spørgsmål.
Men ikke mindst har jeg brug for at vide, hvor meget den træningsform, man benytter i Øfeldt Centret – nu hørte vi fru Liselott Blixt sige lige før, at den faktisk benyttes rigtig mange steder, men at man bare ikke må kalde den det samme – bliver brugt andre steder.
Hvor hyppigt træner man andre steder det her intensive forløb?
For mig er det rigtig væsentligt at sige, at jeg har undersøgt det, og på Øfeldt Centret er der ingen autoriserede sundhedspersoner, og den terapeutuddannelse, man bruger, er ikke godkendt af Undervisningsministeriet.
Så det rejser en række spørgsmål, som kunne være relevante at diskutere, men jeg kan ikke stå og sige ja til forslaget, som det ligger her.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2010-11-16:
Nu er jeg bekendt med, at fru Vivi Kier ikke har haft mulighed for at komme ud og se centrene.
Det ville jo have hjulpet på indlæggets kvalitet, hvis fru Vivi Kier havde haft tid til at tage imod de mange invitationer, der har været.
Sundhedsudvalget har været der, og flere har derudover været der individuelt.
Så ville man få en helt anden forståelse for, hvad det rent faktisk er, der foregår, og så ville man få en forståelse for, at det er fuldstændig rigtigt, som hr. Karl H. Bornhøft har sagt, at der ikke er tale om almindelig fysioterapi, at der ikke er tale om almindelige genoptræning.
Det er noget helt særligt, hvilket den ene førende læge efter den anden i dette land er klar til at bevidne stort set dag og nat.
Så der er tale om noget ganske særligt, som ikke bare kan sammenlignes med almindelig genoptræning – det er jeg nødt til at forklare fru Vivi Kier ganske tydeligt her.
Med hensyn til dokumentation vil jeg sige, at der er lavet kliniske undersøgelser.
De er blevet offentliggjort i Spine.
Der er tale om, at Sundhedsstyrelsen selv anerkender, at det er dokumenteret gennem sygehistorier, at klassisk fysioterapi ikke har haft nogen betydende effekt for disse menneskers funktionsevne i modsætning til den behandling, de har fået på Øfeldt Centrene.
Så altså, jeg mener ikke, der er grundlag for at rejse tvivl om den behandlingsmæssige kvalitet på Øfeldt Centrene.
Derimod er der grundlag for at spørge: Kan Det Konservative Folkeparti virkelig stå inde for, at man imod det løfte, der blev givet, dengang man lavede kommunalreformen, alligevel står fast på en utilsigtet virkning, nemlig at nogle bestemte mennesker skulle fratages deres mulighed for livskvalitetsforbedrende træning?
Det er jo det, det handler om.
Det er en lille gruppe mennesker, som utilsigtet har fået det dårligere – men nu bliver det efterhånden tilsigtet, forstår jeg.
Maja Panduro (S), 2010-11-16:
Jeg har ikke givet skylden til nogen embedsmænd i et ministerium, tværtimod.
Desværre har jeg ikke artiklen med, men der var bl.a. en artikel på nettet, hvor nogle embedsmænd var ude at sige, at man ikke kunne konkludere helt så skarpt, som den tidligere beskæftigelsesminister hr. Claus Hjort Frederiksen gjorde, da han sagde: Starthjælpen virker, og det er helt klart og entydigt, at folk kommer i arbejde.
Det var netop ikke nødvendigvis, fordi folk var kommet i arbejde, men kunne være, fordi de var faldet helt ud af systemet, at de ikke længere fremgik af statistikkerne, og at der var den her forskel mellem, om man var på kontanthjælp eller på starthjælp.
Peter Juel Jensen (V), 2010-11-16:
Jeg synes måske, det kunne være ganske relevant, hvis ordføreren kunne komme det her meget nærmere, for det er nogle uhyrlige påstande.
Så det havde jo klædt ordføreren – hvis man skal slynge sådan noget ud fra landets fornemste talerstol – at kunne dokumentere det bedre i stedet for at give skylden til nogle embedsmænd i et ministerium.
Så jeg håber meget, at ordføreren vil komme det her meget nærmere.
Maja Panduro (S), 2010-11-16:
Det, jeg refererer til, er nogle af de udtalelser, som kom fra den tidligere beskæftigelsesminister, Claus Hjort Frederiksen, i forbindelse med nogle af de rapporter, der var, hvor vi oplevede, at ministeriets egne embedsmænd egentlig var ude at sige, at så skarpt kunne man nok ikke konkludere på det.
Det er nogle år tilbage, men ikke desto mindre er det jo ganske relevant, når vi har hele den her diskussion om, hvorvidt starthjælpen virker eller ikke virker.
Peter Juel Jensen (V), 2010-11-16:
Vil ordføreren ikke være så venlig at uddybe det?
Maja Panduro (S), 2010-11-16:
Når spørgeren siger, at vi jo har set, at det virker, ved spørgeren forhåbentlig lige så godt som mig, at det kan man søreme godt nok sætte spørgsmålstegn ved.
Vi har jo f.eks. set, at der har været specialbestilte konklusioner på nogle af de rapporter, som ministrene har brugt i de her tilfælde, og vi ved også, at selv om der har været rapporter, der siger, at folk er blevet selvforsørgende, er det jo ikke nødvendigvis ensbetydende med, at de er kommet i arbejde.
Det kan også være, at de er faldet fuldstændig ud af systemet og derfor er blevet endnu fattigere.
Socialdemokraterne tror grundlæggende ikke på, at der popper flere job op, af at vi gør folk fattige.
Tværtimod kan man gøre folk så fattige, at det med at søge et arbejde bliver mere end vanskeligt.
Vi tror på, at det, vi skal gøre, er at skabe nogle job, så der er job at få – det kan jo være ganske vanskeligt i den situation, som vi er i i dag på arbejdsmarkedet – og at det i øvrigt er den måde, vi skal gøre det på.