Karen Ellemann (V), 2016-01-22:
Dagens forespørgselsdebat handler om udsatte børn og unge i Grønland, og forespørgslen indeholder to dele.
Dels anmodes der om at få gjort status over forholdene for udsatte børn og unge i Grønland, dels spørges der konkret til, hvordan vi fra regeringens side kontinuerligt vil sikre, at FN's Børnekonvention overholdes af de grønlandske myndigheder.
Grønlands selvstyre har overtaget en række centrale områder, der har betdning for den grønlandske befolknings hverdag.
Ansvaret for den lovgivende og udøvende magt og det økonomiske ansvar på overtagne områder ligger derfor hos Grønlands Selvstyre.
Og det gælder også på det sociale område.
Den 21. juni 2009 trådte lov om Grønlands Selvstyre i kraft.
Selvstyreloven afløste dermed den grønlandske hjemmestyrelov, der trådte i kraft i 1979.
Selvstyreloven blev vedtaget af samtlige Folketingets partier, undtagen Dansk Folkeparti.
Forholdet mellem Danmark og Grønland tager overordnet udgangspunkt i folkenes selvbestemmelse.
Af selvstyrelovens præambel fremgår det, at det erkendes, at det grønlandske folk er et folk i henhold til folkeretten med ret til selvbestemmelse.
Loven bygger derfor på en overenskomst mellem selvstyret og regeringen som ligeværdige partnere.
Samarbejdet på det sociale område mellem regeringen og selvstyret sker således inden for rammerne af selvstyreloven og på den præmis, at det sociale område netop er overtaget af Grønlands Selvstyre.
Uanset den formelle ansvarsfordeling berører det mig selvfølgelig dybt at både læse, høre og opleve de sociale problemer for børn og unge, som også eksisterer i Grønland.
Børnetalsmandens rejsebeskrivelse tegner et dystert billede af livet i bygderne for mange børn og unge.
Vi ved også fra andre undersøgelser og rapporter, at mange børn og unge lever i familier præget af sociale problemer, og det er en situation, der er meget bekymrende.
Jeg har fra grønlandsk side fået oplyst, at der ikke foreligger samlede officielle kvantitative data om forholdene for udsatte børn og unge.
Men der er dog gennem de seneset år gennemført en række undersøgelser om grønlandske børn og unge.
Senest har SFI i foråret 2015 udarbejdet en samlet rapport om unge i Grønland, deres liv, deres erfaringer og deres tanker med særlig fokus på seksualitet og på seksuelle overgreb.
Undersøgelsen viser, at en stor del af de unge har været udsat for seksuelle overgreb.
Det gælder bl.a. tidligt og stort forbrug af alkohol, tidlige graviditeter og fødsler, igen uddannelse efter folkeskolen, lav tilfredshed med livet og dårlig selvopfattelse.
Dertil kommer bl.a. den rejsebeskrivelse fra september 2015, som den Grønlandske Børnetalsmand har udarbejdet om forholdene i to byer og seksten bygder i Nordkommunen.
Rapporten er baseret på interviews og møder med ca. 1.300 børn samt 61 borgerhenvendelser.
Rapporten viser ifølge børnetalsmanden bekymrende forhold, særlig i bygderne.
Børnetalsmanden skriver, at udfordringerne bl.a. er manglende reaktion på borgeres henvendelser til myndighederne, at såkaldte gavebørn bliver accepteret, og at det medfører tvivl om forældremyndigheden.
Der beskrives endvidere manglende fritidsaktiviteter, oplevelse af sult blandt børn i bygderne og problemer med vold og seksuelle overgreb mod børn og unge.
Samlet set må man som sagt indledningsvis konstatere, at der foreligger væsentlige udfordringer i forhold til omsorgssvigt af grønlandske børn og unge.
Det er et område, som også fremover vil kræve fokus og indsats i Grønland.
Og hvad kan vi så gøre fra dansk side for at hjælpe de grønlandske myndigheder med at tackle den her udfordring?
I Danmark har vi et stort erfaringsgrundlag at trække på, når der skal sættes ind med løsninger til gavn for udsatte børn og unge.
Og meget af den viden kan også bruges i Grønland.
Regeringen har derfor både nu og tidligere tilbudt sin hjælp til de grønlandske myndigheder.
Danmark og Grønland har tætte bånd og en lang fælles historie, og som ny social- og indenrigsminister var et af mine første møder netop med min grønlandske kollega, Martha Lund Olsen.
Efter at have modtaget og læst rejsebeskrivelsen fra børnetalsmanden tog jeg i november 2015 igen kontakt til Martha Lund Olsen og bad det grønlandske landsstyremedlem give et overblik over, hvad der er sket i Grønland som opfølgning på beskrivelserne af forholdene for børn og unge.
Og samtidig bad jeg om at høre mere om de igangværende indsatsen, der er målrettet udsatte børn og unge.
Jeg understregede samtidig, at vi fra dansk side naturligvis står til rådighed med bistand og faglig sparring, og jeg efterspurgte i den forbindelse konkrete ønsker fra de grønlandske myndigheder vedrørerende bistand.
Efterfølgende har jeg fra Grønland modtaget oplysninger om de tiltag, man har iværksat for at imødegå problemerne.
Der er fra grønlandsk side iværksat en lang række tiltag for at rette op på problemerne, og dem vil jeg gennemgå nu.
Den 2. november 2015 er der åbnet en ny central rådgivningsenhed under Departementet for Familie, Ligestilling og Sociale Anliggender.
Rådgivningsenheden tilbyder råd og vejledning til kommunale ledere og sagsbehandlere på området for udsatte børn og unge.
Som en særlig afdeling i rådgivningsenheden indgår børnehuset Saaffik, der arbejder med sammenhængende tværfaglige udrednings- og behandlingsforløb for børn, der har været udsat for seksuelle overgreb.
Herudover er der på den grønlandske finanslov afsat ekstra midler i 2016 og budgetoverslagsårene for netop at kunne udvide tilsynet på socialområdet og særlig på børn og unge-området.
Endvidere har Departementet for Sociale Anliggender iværksat landsdækkende kurser og individuelle kurser i familierådslagningsmodellen i forlængelse af positive erfaringer med metoden i Sermersooq Kommune.
Desuden har Departementet for Sociale Anliggender sammen med Kommunernes Landsforening KANUKOKA afholdt landsdækkende kurser om netværksmøder mellem forældre og de instanser, der arbejder med udsatte børn.
Endvidere har Landstinget på efterårssamlingen 2013 vedtaget en strategi og handlingsplan mod vold, der skal realiseres i årene 2014-2017.
Målet er, at voldsproblematikken skal tænkes med i alle indsatser, der er rettet mod at skabe trivsel, sundhed og social inklusion samfundet. Desuden er der i 2015 åbnet et landsdækkende krise- og behandlingscenter. Her tilbydes professionel behandling og støtte til voldsramte kvinder og deres børn i op til 1 år.
Derfor har centeret udarbejdet en overordnet behandlingsplan for både mor og barn, og planen omfatter også efterværn.
Det grønlandske selvstyre har endvidere i 2013 etableret et rejsehold med fokus på behandling af voksne med senfølger efter seksuelle overgreb.
Det blev prioriteret, at indsatsen mod seksuelle overgreb skulle øges, og at den eksisterende viden på området skulle udbredes til resten af landet.
Formålet er således at tilbyde terapeutisk behandling til voksne med senfølger efter seksuelle overgreb.
Endvidere er formålet at mindske risikoen for, at deres børn bliver udsat for lignende seksuelle overgreb og andre former for omsorgssvigt.
Jeg kan også nævne, at Socialministeriet og det grønlandske Selvstyre i 2015 som led i det netop afsluttede danske formandskab for Nordisk Ministerråd har afholdt et fælles seminar om senfølger efter seksuelle overgreb.
Endvidere har Grønlands Selvstyre og UNICEF i 2010 indgået en langsigtet samarbejdsaftale, der har som mål at skabe de bedst tænkelige muligheder for opvækst og udvikling for børn i Grønland.
I 2016 vil der bl.a. blive oprettet kommunale børneråd og rettighedsråd på alle Grønlands skoler.
Yderligere er der mulighed for at søge tilskud til en række forskellige sociale formål hos Departementet for Familie, Ligestilling og Sociale Anliggender.
Endvidere kan jeg nævne, at Landstinget i 2015 vedtog at lade den danske forældreansvarslov træde i kraft.
Loven styrker barnets tarv og høring af barnet i sager om forældremyndighed og samvær.
Endvidere indebærer loven en fuldstændig afskaffelse af revselsesretten.
Folketinget har netop i den her uge vedtaget den nødvendige lovgivning for netop at sætte forældreansvarsloven i kraft for Grønland.
Det giver landsstyret mulighed for at gribe ind, hvis der foreligger en væsentlig tilsidesættelse af kommunens forpligtelser eller borgernes rettigheder efter det sociale regelsæt.
Min grønlandske kollega, Martha Lund Olsen, og hendes departement har også fulgt op konkret i forhold til nordkommunen.
Der er en tæt dialog med kommunens socialforvaltning om forholdene og løsningerne.
Det drejer sig bl.a. om indsættelse af den nye centrale rådgivningsenhed.
Og så har landsstyreformand Kim Kielsen i sin nytårstale udnævnt hele 2016 til børnenes år.
Martha Lund Olsen har over for mig oplyst, at børneåret 2016 sætter øget fokus på samtænkning af indsatserne på de forskellige ressortområder i forhold til børn og unge.
Det gælder således sociale indsatser, sundhed, skole, uddannelse og erhverv.
Alt det her viser, at selvstyret tager problemerne alvorligt, og at der er stor opmærksomhed på de sociale problemer for børn og unge i Grønland.
Som baggrund for denne forespørgselsdebat henvises der også til Danmarks ansvar i forbindelse med FN's børnekonvention.
I forhold til FN's børnekonvention er det Grønlands opgave at sikre, at lovgivning og administration på børneområdet, som Grønland har ansvaret for, er i overensstemmelse med rigets internationale forpligtelser.
I henhold til grundloven er det regeringen, der handler på rigets vegne i mellemfolkelige anliggender.
Det er altså med andre ord kongeriget Danmark, der udadtil står på mål for Grønlands efterlevelse af konventionen.
I det interne forhold mellem Danmark og Grønland er det imidlertid selvstyret, der har ansvaret for overholdelsen på overtagne områder, og socialområdet er som sagt et overtaget område.
Selvstyret har dermed også ansvaret for at overholde kongeriget Danmarks folkeretlige forpligtelser, det følger af selvstyreloven.
Det er selvfølgelig klart, at hvis Danmark bliver opmærksom på, at der er problemer med at overholde internationale forpligtelser på socialområdet, så tager vi det op med selvstyret.
Det er dog vigtigt at understrege, at Danmarks væsentligste bidrag i sådan nogle tilfælde er bistand med faglig og juridisk rådgivning og sparring om sociale problemstillinger, såfremt dette efterspørges af selvstyret.
Jeg er selvfølgelig fuldt opmærksom på, at regeringen som anført i bemærkningerne til selvstyreloven kan pålægge selvstyret at gennemføre foranstaltninger, som er nødvendige til opfyldelse af internationale forpligtelser.
Samarbejdet inden for rigsfællesskabet er imidlertid ikke kendetegnet ved pålæg eller lignende tiltag, men ved dialog i gensidig respekt med fokus på politiske løsninger.
Og det er jo lige præcis det, jeg gør.
Så vil jeg endvidere understrege, at selvstyret tager denne sag meget alvorligt, og at der er stor opmærksomhed på de sociale problemer for børn og unge i Grønland.
Jeg mødtes i sidste uge med min grønlandske kollega Martha Lund Olsen, hvor det blev understreget, at man fra Grønlands side stiller sig positive over for et tættere samarbejde i de kommende år med henblik på at afhjælpe de omfattende udfordringer på børn- og ungeområdet i Grønland, og det er jeg rigtig glad for.
Danmark og Grønland har siden 2006 haft en samarbejdsaftale på området for udsatte børn og unge.
Aftalen er siden blevet udvidet til at omfatte hele det sociale område.
Aftalen giver adgang til videns- og erfaringsudveksling samt faglig og juridisk sparring og giver også de grønlandske kommuner adgang til rådgivning fra VISO, altså den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation – den kan man søge rådgivning hos i de komplicerede enkeltsager.
Som led i den her aftale har Social- og Indenrigsministeriet faste møder med de grønlandske myndigheder via Det Sociale Kontaktudvalg.
Før jul havde vi møde i Det Sociale Kontaktudvalg, hvor vi drøftede, hvordan vi fra dansk side mere konkret kan sætte vores erfaring på socialområdet i spil til gavn for udsatte børn og unge i Grønland.
Vi har fra dansk side identificeret nogle mulige bud på typer af bistand, som vi – »vi« er helt konkret Socialstyrelsen – vil kunne hjælpe Grønland med.
Det drejer sig f.eks. om udvikling af enkle metoder og redskaber til håndtering af sagsbehandlingen samt tilsynet med sagsbehandlingen.
Det drejer sig også om udvikling af en model for tilsynet med de sociale tilbud, og så drejer det sig om udvikling af den centrale rådgivningsfunktion i deres løbende understøttelse af kvalificering af kommunernes sagsbehandling og tilbudsvifte.
Jeg er meget tilfreds med, at Grønland har tilkendegivet, at man gerne vil intensivere samarbejdet på det sociale område.
Der er behov for konkrete og målrettede løsninger på området, det vil vi meget gerne bidrage med.
Styrken i rigsfællesskabet er netop samarbejde i gensidig respekt.
Fra dansk side vil vi meget gerne gøre vores til, at vi med den samlede viden og erfaring, vi har på det sociale område, kan bidrage til en positiv udvikling i Grønland.