Hans Andersen (V), 2013-05-07:
Tak for det.
Vi behandler her tre beslutningsforslag, og man kan sige, at Enhedslistens hensigt vel er at få flere ledige i beskæftigelse.
Det er det, der står i beslutningsforslaget.
Der er jo ikke noget rent historisk, der tyder på, at ledigheden falder, hvis man bruger det instrument.
I 1990'erne var der forskellige andre ordninger, uddannelsesordning, overgangsydelsesordning osv., som ministeren også omtalte, men det førte jo ikke til en faldende ledighed.
Så i Venstre er vi sådan set ikke tilhængere af at indføre en ret til uddannelsesorlov.
På samme måde er det med B 105, som går ud på at indføre forældreorloven fra 1992.
Den vil jo også ifølge Enhedslisten give forældrene bedre mulighed for at være sammen med deres børn.
I dag findes der jo allerede – bare som en oplysning til Enhedslisten – en 1-årig barselsorlov, en forældreorlov, som Venstre bl.a. var med til at indføre.
Den var fleksibel, den er sådan set meget populær i dag, og det med at bestemme, hvem og hvornår man så tager sin barselsorlov, vil vi sådan set ikke diktere her fra Christiansborgs side af, for det må familierne sådan set selv finde ud af.
Så vil Enhedslisten, som jeg forstår det, lægge forældreorloven oven i den allerede nu fleksible barselsorlov, og det vil så betyde, at vi måske får verdens længste barselsorlov.
Det fører jo ikke nødvendigvis til, at mennesker efterfølgende får det lettere ved at komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Ministeren nævnte også ligestillingsproblemet i det her.
Så er der det fælles kendetegn ved de her beslutningsforslag, som vi så diskuterer i dag, at det med finansiering jo udestår.
Det er ikke noget, Enhedslisten er optaget af, men der er jo nogen, der skal finansiere det her.
Det skal jo finansieres ved yderligere skatter og afgifter, og det er jo det modsatte, vi har brug.
Vi har sådan set brug for lavere skatter og afgifter i det her land, vi har ikke brug for øgede skatter og afgifter, for det bringer jo ikke vækst tilbage til Danmark, det er den rene gift for de danske virksomheder, og de kæmper jo dagligt for at bevare danske arbejdspladser.
Så vi skal sådan set hellere sætte skatter og afgifter ned, således at vores konkurrenceevne kan forbedres, således at vi får skabt nogle job, så der er flere ledige, der kan få nogle job og komme i job.
Så har vi B 112.
Som jeg forstår det, er det en model, som det er lagt op til er frivilligt at indgå i.
Der henvises jo også her til 1990'erne, og jeg vil vove den påstand, at den fik meget omtale, men succesen udeblev måske noget.
I Venstre er vi af den opfattelse, at det heller ikke er den rigtige vej at gå.
Vi skal sådan set skabe nogle flere job, vi skal sådan set ikke dele de nuværende job mellem os.
Det så vi, da krisen var på sit absolut højeste niveau, der lavede man faktisk en midlertidig arbejdsfordeling på de enkelte arbejdspladser.
Arbejdsgiver og arbejdstager aftalte det her som en fornuftig løsning på et midlertidigt problem.
Det var sådan set udmærket, at man håndterede det på den måde, men permanent at fordele arbejdet iblandt os er vi sådan set ikke med på.
Igen er det et yderst kortfattet beslutningsforslag.
Man kan sige, det er meget kort, og når det er så kort et beslutningsforslag fra Enhedslistens side, stiller det jo også en lang række spørgsmål som f.eks.: Hvordan skal man udmønte det her forslag?
Hvilke krav skal der stilles til de personer, der skal være omfattet af ordningen?
Hvordan skal man sikre sig, at man ikke presses ind i den her ordning i solidaritetens navn?
Hvor længe skal sådan en ordning løbe?
Så der er sådan set al mulig grund til, at sådan en ordning vil ende som en parkeringsplads for de fleste, og det vil sådan set ikke blive en model, der vil gøre, at vi får skabt flere job.
Så forslaget er i bund og grund at gøre de ledige en bjørnetjeneste.
Vi skal sådan set kæmpe for et stærkere erhvervsliv.
Det er erhvervslivet, der skal skabe de job, vi har brug for, det er det, der er hovedformålet, det er det, vi er optaget af, og det er derfor, vi har lavet en skattereform sammen med regeringen, det er derfor, Venstre nu indgår i en aftale om vækstplan.
Men partiet, Enhedslisten, kan jo som parlamentarisk grundlag for regeringen henvende sig hos regeringen og forsøge at få lydhørhed for synspunkterne.
Men som jeg har lyttet til debatten i dag, er det jo ikke, fordi regeringen imødekommer Enhedslisten – man kan sige, at heller ikke på de her synspunkter imødekommer regeringen Enhedslisten, men det kan være, man også skal drøfte det forhold på mødet i juni måned.