Karin Nødgaard (DF), 2012-02-21:
Engang var det forfærdelige ord ældrebyrden kommet på mode og blevet en del af det gængse debatsprog.
Man talte om ældrebyrden i forhold til den demografiske udvikling og i forhold til eksploderende udgifter på velfærdsområdet.
Heldigvis er vi som samfund nået længere.
Masser af ældre har gode muligheder for at opnå en god og meningsfuld og økonomisk tryg alderdom.
Det skal vi glæde os over, men det er ikke alle ældre, der sidder godt i det, som tager del i deres børnebørns og oldebørns liv, og som har mod på og mulighed for at dyrke en hobby eller tage på rejser eller kender til alle fortræffelighederne i den digitale verden.
Der er også en gruppe ældre, for hvem alderdommen er en hård tid.
De nåede ikke at spare op til en ordentlig pension, eller de tjente ganske enkelt ikke nok, mens de var aktive på arbejdsmarkedet.
De er nødt til at klare sig for deres folkepension og lidt ATP.
I tilgift får de så ældrechecken, således at der er råd til lidt mere – en check, som blev skabt på Dansk Folkepartis initiativ, og som faktisk gør en forskel i hverdagen for modtagerne.
En anden gruppe ældre lever på et plejehjem eller i en ældrebolig, og der er det jo somme tider sådan, at hjemmehjælpen og den udbragte mad ikke altid er lige god.
Minimumsstandarder bærer deres del af skylden, fordi mange kommuner simpelt hen ændrer ordet minimumsstandard til standard.
Det er ensbetydende med et minimum af forhastet og overfladisk hjemmehjælp og desværre også lidt for ofte utilstrækkelig og uinteressant ernæring.
Hvem husker ikke, at et plejehjem havde biksemad på menukortet hver eneste dag hele ugen igennem med den begrundelse, at det var, fordi det var nemt at tygge, eller at ældreplejen i hovedstaden ville forbyde de ældre at drikke saftevand af ernæringsmæssige årsager.
En sådan behandling er at umyndiggøre de ældre.
Andre plejehjem har heldigvis indset, at de ældre netop skal have mad med lidt flere kalorier end andre, fordi mange i forvejen ikke spiser så meget.
Alderdommen må aldrig blive en ydmygelse, og de ældre må ikke føle sig umyndiggjort ved ikke have medbestemmelse i eget liv, og de pårørende skal inddrages, hvis det er til den ældres bedste.
Der opleves i dag en frygt for, at de ældres egne ønsker, behov og fravalg ikke respekteres.
Det har vi på det seneste desværre set en tendens til i debatten om robotstøvsugere.
Her er det af økonomi- og indenrigsministeren blevet meldt ud, at disse skal indføres i hjemmeplejen for de ældres egen regning, og ønsker man ikke at investere i en sådan, får man ikke støvsuget.
En sådan udmelding er ikke værdig, og for Dansk Folkeparti må en robotstøvsuger aldrig blive andet end et supplement på frivillig basis.
Det er blevet populært at sige, at vi skal kunne klare os selv, og det er der heller ikke noget galt i, men det kan ikke altid lade sig gøre.
Derfor er der grund til at glæde sig over, at så mange danskere engagerer sig frivilligt, f.eks. som besøgsvenner hos ældre.
Det kan ikke påskønnes nok, men måske kunne kommunerne tage initiativ til, at man fik flere til at melde sig.
Dansk Folkeparti ser gerne, at den nuværende regering fører sit valgløfte ud i virkeligheden og ikke glemmer, at Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti i valgkampen lovede en forhøjelse af pensionstillægget på 5.000 kr.
Dansk Folkeparti vil ikke gå på kompromis på ældreområdet.
Der er stadig for mange af de såkaldte sorte huller, og derfor hilser vi eksempelvis Ældre Sagens forslag om en nedsættelse af en hjemmehjælpskommission velkommen.
Denne drøftelse skal vi have her i salen i løbet af kort tid i forbindelse med Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Endvidere ønsker Dansk Folkeparti, at flere af Ældrekommissionens forslag i den netop modtagne rapport bliver ført ud i livet og ikke ender som en fin rapport på en hylde.
Der var utrolig mange gode tiltag i den om, at man skal have besøg i hjemmet, inden man flytter, at dyr i plejeboligen skal være en mulighed, at man har medbestemmelse i forbindelse med en menuplan, når der skal udfærdiges sådan en på et plejehjem, at medarbejderne kan spise sammen med de ældre, og at man bliver inddraget og er aktiv, så vidt det er muligt.
Det synes vi er værdigt.
Skulle der vise sig behov for at iværksætte en større undersøgelse af de ældres levevilkår i Danmark, er Dansk Folkeparti meget positive over for det.
Den vil jo selvfølgelig kunne kortlægge, hvordan indsatsen på ældreområdet skal tilrettelægges i fremtiden, og det skylder vi nemlig de mennesker, som gennem et langt liv har arbejdet, betalt skat og været med til at bygge vores velfærdssamfund op.
Afslutningsvis vil jeg minde om, at de ældre er en ressource, og at de medvirker til at bygge bro mellem generationerne og derfor også bør behandles ligeværdigt og med respekt.
Med formandens tilladelse skal jeg på vegne af Venstre, Liberal Alliance, Konservative og selvfølgelig Dansk Folkeparti fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at ældreområdet står over for store udfordringer og derfor bør opprioriteres politisk, således at den enkelte ældres personlige frihed tilgodeses bedst muligt under hensyntagen til den ældres fysiske og mentale tilstand.
I den forbindelse pålægger Folketinget regeringen at fremkomme med forslag, som skal sikre de ældres frihed og velfærd optimalt og være inspireret af Ældrekommissionens anbefalinger.
Folketinget ønsker at anerkende, at den ældre dansker har medvirket til at opbygge det nuværende velfærdssamfund, og at denne indsats skal honoreres behørigt i form af en såvel økonomisk som menneskelig værdig alderdom, der tager udgangspunkt i den ældre medborgers egne ønsker til boform, levevilkår og livskvalitet.
Folketinget anerkender de tanker, som Ældre Sagen har fremsat omkring en undersøgelse af hjemmehjælpen.
Folketinget forventer, at regeringen sørger for, at den svageste gruppe af ældre danskere ikke bliver marginaliseret som følge af bl.a. den teknologiske udvikling.«