runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Bock (LA), 2013-01-30:
Så vil jeg spørge, om ministeren agter at foretage sig noget konkret på baggrund af situationen med servicen i togene.
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-01-30:
Hvis man leder længe nok, kan man sikkert godt finde et eksempel på det, hvis den private virksomhed i øvrigt har penge nok på kistebunden.
Jeg ved det ikke, og det skal jeg heller ikke forholde mig til, og det skal vi heldigvis heller ikke som folketingsmedlemmer som sådan blande os i.
Der er man faktisk kommet et rigtig godt stykke vej, men man mangler stadig væk noget.
Men jeg oplever vilje til at nå det, og det er sådan set det, jeg gerne vil understøtte.
Mette Bock (LA), 2013-01-30:
Kan ministeren forestille sig, at sådan noget som det her kunne have foregået i en privat virksomhed uden at være blevet stoppet for længst?
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-01-30:
Men grundlæggende vil jeg sige, at man ikke skal bruge så mange penge på en service, og derfor må DSB på en eller anden måde finde ud af, om man kan få balance i det her, om man skal lade være med at udbyde den her service, eller om man kan få andre til at gøre det.
Mette Bock (LA), 2013-01-30:
Tak for det.
Vi fortsætter med DSB.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om han finder det tilfredsstillende, at et statsligt ejet selskab som DSB over en årrække faktisk har opbygget en gæld, der nærmer sig 1 mia. kr., på en meget lille del af driften, nemlig den, som vedrører service i togene.
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-01-30:
Jeg kunne se, det var helt galt tilbage under den tidligere regering, hvor man, så vidt jeg husker, lod stigningen være op til over 10 pct. et enkelt år.
Man gjorde ikke noget ved det i en årrække, men så indførte den tidligere regering, da det blev nok, takstloftet.
Det syntes jeg var fornuftigt, og det har vi så fastholdt.
Derudover er vi, og det skal jeg gerne gentage, i det forlig, som er indgået med Dansk Folkeparti og Enhedslisten, målrettet gået efter at forbedre den kollektive trafik og at gøre den kollektive trafik billigere.
Der er tre parametre, der er lykkedes for os: Vi har nedsat taksterne uden for rush hour, altså uden for myldretiden, med 20 pct., og det tror jeg rigtig mange bliver glade ved, det tror jeg mange kan drage fordel af; vi har gjort klippekortet gratis her fra 3. januar; og fra august måned indfører vi et nyt ungdomskort, som betyder, at de unge mennesker på ungdomsuddannelser og også dem, der er på videregående uddannelser med SU, nu får et meget forbedret tilbud.
Så jeg er sådan set meget tilfreds med, at det er lykkedes.
Morten Bødskov (S), 2013-01-30:
Hr. Kim Christiansen beskyldte mig for at komme med noget som en tyv om natten.
Nu har jeg forklaret, hvad det er der er rammerne for det, altså hvilke alderstrin der er.
Den kørekortbekendtgørelse, der er tale om, foreligger også nu, så det er sådan set helt fair, at der spørges til det.
Jeg mener selvfølgelig, at det, som vi udmønter her, er helt i forlængelse af det, som er vedtaget i Folketinget.
Kim Christiansen (DF), 2013-01-30:
Man kan jo altid diskutere det urimelige i det.
Den tidligere justitsminister stod jo også bag en lovgivning om, at 15-årige måtte køre knallert, og det var ligesom med forankring i det samme direktiv.
Det har den nuværende regering jo så omgjort, fordi man ikke mente, at unge mennesker på 15 år kunne bære det store ansvar at køre 30 km/t. på en knallert.
Så man har jo trods alt ændret nogle ting.
Det er da fuldstændig korrekt, som justitsministeren læser op, at man fastholder grænsen på 18 år, men man gør bare det nu, at man sænker størrelsen på den tilladte motorcykel fra de nuværende 250 cm³ – 25 hestekræfter tror jeg det også betegnes som – og ned til 125 cm³.
Det er jo det, der sker.
Jeg er enig i, at man ikke ændrer på alderen for, hvornår man kan tage kørekort til motorcykel, men man ændrer simpelt hen de første 2 år til, at man kun må køre på en mellemstor knallert.
Er det ikke korrekt opfattet?
Morten Bødskov (S), 2013-01-30:
Jeg ved ikke, om spørgeren vil have mig undskyldt, men nu prøver jeg lige at læse den afsluttende del af mit indlæg op igen, for så håber jeg trods alt, at spørgeren vil vide, at der ikke er noget, der er kommet som en tyv om natten.
Altså, dele af tredje kørekortdirektiv blev gennemført i dansk ret ved lov nr. 1551 af 21. december 2010 om ændring af færdselsloven.
I forbindelse med behandlingen af det lovforslag tilkendegav daværende justitsminister Lars Barfoed, bl.a. i et svar til Folketinget, at den hidtil gældende aldersgrænse på 18 år – på 18 år – for lille motorcykel ville blive fastholdt.
Det var altså i 2010.
Så er det rigtigt nok, at det nu bliver udmøntet i en kørekortbekendtgørelse, men det er vedtaget i Folketinget.
Begrundelserne for, at man har stået fast på de 18 år, kan læses ud af det lovforslag, og ellers kan man kigge på det svar, som min forgænger, hr Lars Barfoed, har givet, nemlig at man valgte at fastholde aldersgrænsen, den hidtil gældende aldersgrænse, på 18 år for lille motorcykel.
Det er sådan set meget enkelt, og jeg synes, det er helt urimeligt at beskylde mig for at komme med noget som en tyv om natten, når tingene er vedtaget i Folketinget.
Kim Christiansen (DF), 2013-01-30:
Jeg takker justitsministeren for denne opremsning af reglerne, som man jo sådan set bare kan gå ind på diverse hjemmesider og læse, hvilket jeg naturligvis også har gjort på forhånd.
Så det var egentlig ikke så meget det, der var behov for.
Som det også fremgår af spørgsmålet, var det mere, hvorfor den danske regering vælger at implementere – overimplementere vil jeg næsten kalde det – i forhold til det tredje kørekortdirektiv, når landene omkring os, eksempelvis Sverige og Tyskland, allerede tillader den kategori, vi nu tillader for 18-årige, for 16-årige.
Det er i øvrigt noget, som man sidder i Justitsministeriet og beslutter sig for at gøre.
Det her har jo ikke på noget tidspunkt været politisk behandlet, men kommer som en tyv om natten, og så skal man forholde sig til det med de problemer, det nu kan give for branchen osv.
Så spørgsmålet gik ganske simpelt på, hvorfor man fra regeringens side har valgt at overimplementere i forhold til de lande, vi ellers er omgivet af og sammenligner os med.
Morten Bødskov (S), 2013-01-30:
Både dette spørgsmål og spørgsmål nr. S 862, som jeg skal besvare om lidt, er stillet af samme spørger og handler om implementeringen af EU's tredje kørekortdirektiv.
Med tredje kørekortdirektiv blev det jo et krav, at man for at kunne køre mellemstor motorcykel skal være 2 år ældre end det, der er alderskravet for at kunne køre lille motorcykel.
For stor motorcykels vedkommende skal man i øvrigt under forudsætning af 2 års erfaring med mellemstor motorcykel være yderligere 2 år ældre.
Tredje kørekortdirektiv indeholder derudover en række nye obligatoriske aldersbetingelser for erhvervelse af andre kørekort.
Nogle af aldersbetingelserne efter direktivet kan dog fraviges af medlemsstaterne, og det gælder f.eks. alderskravet for erhvervelse af kørekort til motorcykel, her kan medlemsstaterne fastsætte en aldersgrænse for lille motorcykel på 17 eller 18 år i stedet for direktivets minimumskrav om 16 år.
Dette skal dog i givet fald ske, som jeg sagde før, under iagttagelse af den trinvise adgang, altså med intervaller af 2 år.
Som jeg efterhånden har haft lejlighed til at redegøre for en hel del gange, blev tredje kørekortdirektiv gennemført i dansk ret ved lov nr. 1551 af 21. december 2010 om ændring af færdselsloven.
I forbindelse med behandlingen af den lov tilkendegav min forgænger, daværende justitsminister Lars Barfoed, bl.a. i et svar til Folketinget, at den hidtil gældende aldersgrænse på 18 år for lille motorcykel ville blive fastholdt, og det er netop det, der er tilfældet; reglerne er nu udmøntet i kørekortbekendtgørelsen.
Da direktivet som nævnt har et krav om trinvis adgang til erhvervelse af motorcykelkørekort, indebærer en aldersgrænse på 18 år for lille motorcykel, at det vil være nødvendigt at fastsætte aldersgrænsen for mellemstor motorcykel til 20 år og med 2 års erfaring med mellemstor motorcykel til 22 år for stor motorcykel.
Uden de 2 års erfaring er alderskravet for stor motorcykel i overensstemmelse med direktivets minimumsgrænse fastsat til 24 år.
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-01-30:
Hr. Flemming Damgaard Larsen har en imponerende evne til at få lagt sætninger ind, som rent faktisk ikke er blevet sagt.
Først må jeg sige om det der med at blive snydt, at man som almindelig hårdtarbejdende lønmodtager blev snydt under den tidligere regering.
Under den tidligere regering kunne man som almindelig hårdtarbejdende lønmodtager, som skulle pendle til og fra arbejde morgen og aften, opleve stigninger på op til 10 pct.
Da blev man snydt som almindelig hårdtarbejdende lønmodtager.
Det, den nye regering har gjort, er rent faktisk at tage fat på både at forbedre og billiggøre den kollektive trafik med de helt konkrete initiativer, som jeg har beskrevet op til tre gange i dag her i Folketingssalen.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2013-01-30:
Men dem, der virkelig har brug for takstnedsættelser, er dem, der rejser i myldretiden, og de er blevet snydt, så vandet driver, fordi man er løbet fra sine valgløfter om de her 40 pct. Men nu får ministeren chancen endnu en gang, for ministeren sagde før i et svar til hr. Kristian Pihl Lorentzen, at det her bare var et første skridt.
Så vil jeg gerne spørge helt konkret og bede om et årstal: Hvornår kommer det næste skridt?
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-01-30:
Det var ikke rart at være lønmodtager, da hr. Flemming Damgaard Larsens parti havde regeringsansvaret, for der steg priserne jo med op til 10 pct.
Det er jo lidt manipulation, når der nu bliver sagt, at vi gør det stik modsatte.
Nej, det gør vi ikke.
Vi har fastholdt det loft, som den tidligere regering nødtvungent måtte indføre, fordi det blev for voldsomt med de meget, meget voldsomme prisstigninger.
Altså, når vi har relativt høje priser, er det jo, fordi man op igennem 00'erne bare lod stå til på det her område.
År efter år steg priserne jo ganske, ganske voldsomt.
Så har vi – det har jeg tre gange her i dag meget præcist fortalt – målrettet nedsat taksterne uden for myldretiden, og vi har forbedret mulighederne for de unge mennesker.
Så vi gør rent faktisk noget, hvorimod den tidligere regering jo lod stå til.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2013-01-30:
Nu er det sådan, at den siddende regering netop greb ind og lavede et takstloft, som man havde at rette sig efter.
Men her har man altså – og det er det, ministeren ikke svarer på – decideret lovet en 40 pct.s nedsættelse af taksterne.
Det står jo her sort på hvidt – eller nærmest rødt på hvidt.
Alligevel gør man det stik modsatte.
Det er jo det, der er stærkt kritisabelt.
I forlængelse af det svar, som ministeren her giver, vil jeg godt spørge: Hvad er det, ganske almindelige lønmodtagere har gjort, for at de, når de skal på arbejde i myldretiden – det er i myldretiden, dem, der tjener pengene til vores land, skal på arbejde – ikke får en takstnedsættelse, men tværtimod det stik modsatte, nemlig en takststigning?
Hvad har de danske lønmodtagere gjort?
Louise Schack Elholm (V), 2013-01-30:
Det lyder meget fint, men problemet er jo bare, om det bliver udmøntet.
Bliver det udmøntet, at man skal leve op til det krav at stå til rådighed for arbejdsmarkedet?
Skal man stå til rådighed for job, som ikke passer til ens uddannelsesniveau?
Altså, hvis man er uddannet akademiker, skal man så tage et job som postbud eller butiksansat, og bliver det håndhævet?
Det er jo det, der også er spørgsmålet.
Vi ved jo, at der sker en markant forringelse af sandsynligheden for, at folk kommer i arbejde, når de har været ledige i mere end 1 ½ år.
Derfor er det meget vigtigt, at folk rent faktisk så også kommer i gang, rent faktisk står til rådighed.
Så er ministeren sikker på, at alle jobcentre i Danmark har forstået, at når man skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet, gælder det ikke kun job på ens eget uddannelsesniveau, men også andre job, fordi det simpelt hen har en betydning for sandsynligheden for, at man kommer i arbejde igen?
Mette Frederiksen (S), 2013-01-30:
Tak, det vil jeg meget gerne.
Jeg vil måske starte med at sige, at det er lidt ærgerligt, hvis der er folketingsmedlemmer, der ikke kender til de pligter, der følger af at modtage en offentlig ydelse i Danmark.
For det er jo grundlaget for det sociale sikkerhedsnet, vi har i Danmark.
Hvis man eksempelvis modtager dagpenge, skal man stå til rådighed for arbejdsmarkedet, og alt afhængig af, hvilken a-kasse man er tilknyttet, følger der nogle konkrete regler for præcis den erhvervsgruppe, man er forsikret i.
Er man kontanthjælpsmodtager, ja, så har man ret til at blive forsørget, men man har også pligt til, hvis man er arbejdsmarkedsparat, at stå til rådighed for arbejdsmarkedet.
Hvis man modtager sygedagpenge, har man ret til forsørgelse, fordi man i en periode ikke kan forsørge sig selv, fordi man er syg.
Omvendt har man f.eks. pligt til selv at bidrage til, at man enten bliver helbredt eller kan få håndteret det sygdomsforløb, man er i gang med.
Ligegyldigt hvilken ydelse vi kigger på, gælder der nogle rettigheder, og der gælder nogle pligter.
Jeg synes ikke, at ret og pligt er svært at definere eller forstå.
For mig er det et af de allerstærkeste værdisæt, som ikke alene det sociale sikkerhedsnet, men Danmark som samfund hviler på.
Sådan har det heldigvis været i en årrække; sådan bør det også være fremadrettet.
Der er ikke nogen tvivl om, at der er nogle, der har sværere ved at håndtere den værdi og leve op til den værdi, men værdien er stærk i sig selv, og det, der så er den politiske opgave, er selvfølgelig at sikre, at der hele tiden er en lovgivning, der understøtter både ret og pligt.
Og der bliver en kommende reform af kontanthjælpssystemet selvfølgelig også afgørende.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2013-01-30:
Så jeg ved ikke, om statsministeren mener, at det er en særlig effektiv måde at holde hånden under beskæftigelsen på.
Det, der interesserer mig, er jo sådan set, at statsministeren og hendes parti under valget sådan set modarbejdede alle de ting, som statsministeren nu går og praler af i Davos; det, statsministeren gik til valg på, blev heldigvis ikke gennemført.
Der skal ikke lyde nogen bebrejdelse fra mig af, at en statsminister i udlandet fremstiller styrkerne i dansk økonomi og i det danske samfund, men på en eller anden måde virker det lidt dobbeltmoralsk, at man render rundt i udlandet og praler af nogle resultater, som man selv var imod.
Da Danmark fik sin henstilling fra EU i 2010 om at konsolidere økonomien, fremlagde og gennemførte vi genopretningspakken, som indebar et udgiftsstop i stat, regioner og kommuner, og dagpengereformen.
Statsministeren var lodret imod det hele
Når statsministeren så uden for landets grænser praler af de her ting, ville det jo være rart, at man også inden for landets grænser ligesom anerkendte, at det var nødvendigt for genopretningen af dansk økonomi at gennemføre efterlønsreformen og dagpengereformen.
Det er såmænd bare det, jeg efterlyser: at man ikke opererer i to verdener, en uden for landets grænser og en anden herhjemme.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-30:
Jeg skal bare være helt sikker på, hvad det er for et spørgsmål.
Er det S 960?
Men spørgsmålet er, om jeg kan bekræfte, at VK-regeringens dagpengereform har været nødvendig for Danmark og dansk økonomi.
Som jeg netop redegjorde for i mit tidligere svar, er regeringen i gang med at gennemføre en række reformer – reformer, som er helt nødvendige, fordi vi skal rette op på nogle af de problemer, som blev efterladt af den tidligere regering.
Dengang fik vi at vide, at der var to streger under, og at regningen var betalt.
Hvad var sandheden?
Det var den ikke.
Derfor er vi nødt til at rette op på økonomien, og det er svært.
Vi påtager os gerne ansvaret, så derfor kommer vi med en budgetlov, derfor kommer vi med en strøm af reformer, som retter op på økonomien, og derfor kommer vi med en modernisering af den offentlige sektor, herunder det danske forsvar, og herunder også den række af tiltag, vi har taget for at holde hånden under beskæftigelsen.
Så vi har – hvis det er det, spørgeren spørger om – forsøgt at rette op på dansk økonomi, og det har vi gjort effektivt og med udelukkende fokus på, at vi også efter krisen skal have et velfærdssamfund, hvor vi har alle med.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2013-01-30:
Kan statsministeren bekræfte, at VK-regeringens dagpengereform har været nødvendig for Danmark og dansk økonomi?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-30:
Igen vil jeg sige, at for et parti som Venstre, som udelukkende befinder sig i fortiden og ikke rigtig er kommet op i nutiden med nye forslag og det meste af tiden ikke har positive forslag til, hvordan vi kommer ud af den her krise, er det imponerende, at man ikke har større fornemmelse for, hvad der egentlig skete bare halvandet år tilbage.
Vi gik til valg på, at danskerne skulle arbejde noget mere.
Det gjorde den nuværende opposition sådan set også, al den stund at man ønskede en tilbagetrækningsreform.
Vi gik til valg på, at danskerne skulle arbejde mere.
Det var ikke alle, der syntes, det var lige fantastisk, at vi bad danskerne om at arbejde 1 time mere om ugen, men det var jo netop, fordi vi opfattede, at en del af den udfordring, vi havde økonomisk, var, at der var for få danskere, som var i tilstrækkelig lang tid på arbejdsmarkedet – derfor 1 time mere om ugen.
På den måde var det jo en dybt ansvarlig måde at gå til valg på.
Samtidig gik vi til valg på et forsigtighedsprincip.
Vi holdt ét pressemøde i valgkampen, og det handlede om et forsigtighedsprincip, netop fordi vi havde en stærk fornemmelse af, at der efter 10 år med en borgerlig regering var brug for, at vi fik styr på økonomien – derfor ét pressemøde med ét budskab, som omhandlede et forsigtighedsprincip.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2013-01-30:
Nu kan jeg høre, at statsministeren er præget af en uhørt historieløshed, for det, statsministeren bidrog med, dengang statsministeren var leder af oppositionen, var højere offentlige udgifter, højere lønomkostninger, altså forværring af lønkonkurrenceevnen, og statsministeren var imod skattereformerne i 2004, 2007 og 2009, var imod genopretningspakken, var imod tilbagetrækningsreformen, stillede forslag om øgede udgifter.
Derfor er det jo en historieløshed ud over alle grænser, at statsministeren besmykker sig med at skulle være meget ansvarlig.
Når vi ser på kendsgerningerne, kan vi se, at alt det, der bidrager til at styrke arbejdsudbuddet, blev aftalt under den tidligere regering, og statsministerens historiske bidrag i den forbindelse er meget lille.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-30:
Det er fuldstændig rigtigt, at dansk økonomi ikke var fornuftigt efterladt efter 10 år med borgerligt styre.
Vi havde en situation, hvor konkurrenceevnen var forværret, hvor man ikke overholdt budgetterne, alt det er vi gået i gang med at rette op på på nuværende tidspunkt.
Reformprogrammet har været stort.
Jeg tror ikke, det tjener noget formål at diskutere, hvad der er det største, men jeg kan bare sige, at hasten har været enorm i de sidste 1 ½ år.
Vi gik i gang med at gennemføre en budgetlov, vi har gennemført en skattereform, en førtidspensionsreform, en fleksjobreform, vi er i gang med at reformere hele det danske skolesystem, vi er i gang med at modernisere det danske forsvar, hvor vi jo også er enige om, hvad vi skal gøre i den forbindelse, vi er i gang med at kigge på kontanthjælpssystemet og også på, hvordan vi får de unge hurtigere igennem uddannelse, alt sammen reformer og moderniseringer af det Danmark, som vi skal i gang med for at sikre, at vi også på den anden side af krisen har et velfærdssamfund, hvor alle er med.
Det er den opgave, vi har påtaget os.
Den var desværre ret stor, efter at vi havde haft et borgerligt styre, som ikke i tilstrækkelig grad havde taget vare på dansk økonomi.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2013-01-30:
Jeg vil bare sige, at førtidspension på engelsk hedder disability pension og ikke early retirement, der tænker man på efterløn.
Nu forhandlede jeg jo selv budgetloven dengang, men jeg kan da sige, at vi måtte pakke sammen, fordi Socialdemokraterne ikke var specielt interesseret i det projekt.
Og med hensyn til lønkonkurrenceevnen, der blev forværret, bidrog statsministeren dengang med at foreslå 5 mia. kr. ekstra til at øge de offentlige lønninger med.
Det regnestykke viser jo klart, at efterlønsreformen er det absolut største enkeltbidrag.
For regeringens reformer, altså skatteaftale og førtidspension og fleksjob, har det kun øget arbejdsudbuddet med en 16.000-17.000, og hvis man fraregner de skattestigninger, som regeringen også har gennemført, ja, så er bidraget 12.000.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om statsministeren ikke er enig i, at efterlønsindgrebet var den væsentligste kilde til at styrke den danske økonomi og arbejdsudbuddet.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-30:
For et parti, som går så højt op i, hvad der er sket for 1½-2 år siden, er det jo utroligt, at man ikke husker bedre.
Jeg tror godt, hr. Claus Hjort Frederiksen kan huske, at vi faktisk, da vi sad i opposition, var meget tæt inde i at diskutere en budgetlov.
Det passer ikke, at Socialdemokraterne var imod en budgetlov dengang, vi var tæt inde i den diskussion, og vi er meget tilfredse med, at vi har fået gennemført en budgetlov, i øvrigt med god hjælp af Venstre i den sammenhæng.
Når det har været nødvendigt med store reformer, også mange reformer, som jeg tror at mange borgere synes virker meget voldsomme,
så er det jo, fordi vi fik overladt en økonomi, der ganske enkelt ikke var styr på.
Det hører jo også med til historieskrivningen.
Vi havde en situation, hvor konkurrenceevnen var forringet med næsten 20 pct. over 10 år.
Det var ganske meget og en stor forsømmelse fra den tidligere regering.
Vi havde en situation, hvor budgetterne ikke blev overholdt år for år, og alt det har vi nu fået styr på.
Dengang fik vi fortalt, at der var to streger under facit, og at der var styr på det hele, men det passede jo desværre ikke.
Derfor er vi gået i gang med et omfattende reformprogram, og jeg skal bare lige sige i parentes, venligt, at der ikke er tale om, at jeg har talt om reformer ude af landet, som vi egentlig ikke selv har stået for, jeg har netop talt om early retirement, førtidspension, og det er selvfølgelig en korrekt beskrivelse af, hvad der er foregået de sidste 1 ½ år.
Jeg har ikke nævnt den med et ord på mødet i Davos, og jeg ville egentlig ønske, at hr. Claus Hjort Frederiksen lige nu, lige i dag, kunne slå fast, at det, han sagde nu, var forkert.
Jeg har ikke nævnt den reform med et ord.
Det ville klæde hr. Claus Hjort Frederiksen at få det slået fast, for man er begyndt på et eller andet, som har sit udspring i noget, der simpelt hen ikke er sandt.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2013-01-30:
Jeg tror, det er statsministerens brug af ordet frenzy, »et vanvid«.
Og når statsministeren var på Davosmødet, går jeg ud fra, at det var økonomien, statsministeren talte om.
Jeg tror ikke, at de mange deltagere i Davos var specielt interesseret i at høre om folkeskolereformen, men jeg tror, at statsministeren gerne ville fremstille Danmark som et foregangsland på reformområdet.
Og her springer det jo bare helt vildt i øjnene, at det, som statsministeren har været initiativtager til, nemlig skattereformen fra sidste sommer og førtidspensions- og fleksjobreformen, har leveret et meget, meget lille bidrag til en styrkelse af arbejdsudbuddet, hvorimod alt det, som statsministeren ikke ville medvirke til, er det, der har haft den store virkning.