Mike Legarth (KF), 2014-01-17:
Tak, hr. formand.
Inden jeg sådan går ind i selve argumentationen for at støtte målsætningen, vil jeg lige starte med substans og indhold.
Jeg synes, det er meget vigtigt at få sagt noget om det, da vi er jo det eneste blå parti, der støtter den her målsætning, og det er noget tid siden, vi har hørt om selve det fælles grundlag for at støtte den her målsætning.
Det er sådan, at Det Konservative Folkeparti bakker op om regeringens mål om, at Danmarks udledning af drivhusgasser i 2020 skal være reduceret med 40 pct. i forhold til niveauet i 1990.
Vi noterer med tilfredshed, at regeringen i 2014 planlægger at fremsætte et forslag til en klimalov.
Klimaloven skal sikre monitorering og evaluering af klimaindsatsen og større offentlighed om klimabeslutninger.
Finansloven for 2014, som vi jo er en del af, indeholder tiltag, der reducerer udledningen af drivhusgasser med mindst 50.000 ton CO2-ækvivalenter, og vi synes, regeringen bør fremsætte forslag, der yderligere kan reducere udledningen af drivhusgasser med henblik på at nå målet om en 40 pct.s reduktion i 2020.
Årsagen til, at vi går ind i den debat og har det her synspunkt, er, at et af de ben, som Det Konservative Folkeparti står på, er generationskontrakten.
Det er et løfte, vi har givet, om, at det samfund og den jord, vi har overtaget fra vores forfædre, afleverer vi til næste generation på en sådan måde, at de er i en lidt bedre forfatning – det vil sige lidt bedre miljø, lidt bedre klima, lidt sundere fødevarer, renere vand osv. osv.
Det tager vi meget alvorligt, og det synes vi den her dagsorden er en forudsætning for.
Vi lægger også vægt på, at klimaindsatsen skal skabe jobs, og ikke koste jobs – det er helt afgørende.
Og det skal bl.a. gøres ved brug af moderne teknologier, synergieffekter i alle sektorer og ved at sikre, at det danske erhvervsliv forbliver konkurrencedygtigt.
Når den her debat er på dagsordenen, hører man mange gode udsagn fra diverse involverede parter.
En af de bedste måder at sige det på, synes jeg faktisk er i erhvervslivet, hvor de siger, at der desværre er en tendens til at dele erhvervslivet op i grønne og sorte virksomheder – ikke bare i Danmark, men også i Europa.
Erhvervslivet siger videre – og jeg synes, det er vigtigt for debatten, at det altså er erhvervslivet, der kommer med de udsagn – at det er en ensidig og meget lidt konstruktiv måde at betragte verden på, og at det i øvrigt ikke giver nogen mening, altså det her med opdeling i sorte og grønne virksomheder, som jeg henviste til.
Vi har god grund til at være stolte af, at vi i Danmark har virksomheder, der fremstiller grønne løsninger i verdensklasse, men vi har i lige så høj grad grund til at være stolte af de virksomheder, der eksempelvis producerer varer såsom sukker, beton og glas, hvad der kræver et højt energiforbrug, men som løbende har effektiviseret deres forbrug.
Erhvervslivet bakker rent faktisk op om målsætningen om 40 pct.s reduktion af CO2-udslippet.
De er parate til at tage et medansvar for en ambitiøs og effektiv klima- og energipolitik.
Og det tror jeg de er af den grund, at hvis man f.eks. tager Beijing i Kina, er det sådan, at der kan man en gang imellem ikke se solen, og folk går rundt med masker på.
Det er jo klart, at det ikke er sådan en tilstand, vi vil have i Danmark, og der er vi nødt til at gå foran og sikre, at det aldrig sker hos os.
Virksomhederne siger selv – jeg fortsætter altså argumentationen – at de jo er med til påvirke klimaet gennem deres produktion, men de siger også, at det er erhvervslivet, der udvikler mange af de produkter og teknologiske løsninger, som verdens lande skal bruge i kampen for at nedbringe udledningen af drivhusgasser.
Men det skal gøres ansvarligt, det er vi enige i, og det er et ufravigeligt krav fra os konservative.
Derfor er det afgørende, at vi passer på de værdier, vi har som samfund og sammen har bygget op gennem mange år.
Det er erhvervslivets egne ord, og husk, at det er dem, der skaber arbejdspladserne.
Frem for alt er det afgørende, at vores energi- og klimapolitik er i balance.
Det betyder, at politikerne ligestiller hensynet til klimaet, konkurrenceevnen og forsyningssikkerheden i årene fremover, så vi både kan indfri vores fælles ambitioner om et bedre klima og ambitionerne om ny vækst og nye arbejdspladser.
Energipolitik er mere end energi.
Energipolitik er også klima, arbejdspladser, forsyningssikkerhed, ny teknologi og eksportmuligheder.
Teknologisk har Danmark et forspring frem for resten af verden.
Kina er meget interesseret i danske teknologier.
Det ved udvalget her rigtig meget om, for man har lige været på studietur og er blevet overbevist om, tror jeg, de synspunkter, danske virksomheder har givet udtryk for derude.
Og det er ikke bare vind, men det er også byudvikling, energieffektivitet i bygninger, transport, fjernvarme og meget, meget mere.
Og når man investerer i vedvarende energi og energieffektivitet i bygninger eksempelvis, investerer man også i danske arbejdspladser, og så gavner man altså etableringen af nye jobs, og man gavner eksporten.
I forhold til nogle af de ting, der er sagt under debatten: Altså, vi er jo med her; vi synes, det er vigtigt, at vi repræsenterer blå blok, for Enhedslisten er også med, og Enhedslisten har jo en tendens til at være noget mere vidtgående, end vi er.
Så vi er jo med til at sikre, at det ikke går for vidt.
Men det er med den model og i det tempo.
Sådan kunne jeg fortsætte, men jeg kan se på formanden, at min tid er løbet ud.