runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Kofod (S), 2009-04-22:
Det spørgsmål, jeg gerne vil tage op i dag, er først og fremmest om situationen på Sri Lanka, og hvad den danske regering og EU vil gøre i den forbindelse.
Vi ved, at der er en ganske forfærdelig situation, og vi har også ganske mange tamiler, der bor i Danmark og er dybt optaget af det her kæmpeproblem, der er.
Vi ser altså en civilbefolkning, som i den grad er kommet i karambolage med både De Tamilske Tigre og den srilankanske hær.
Jeg tænker på, om udenrigsministeren eksempelvis vil tage initiativ til, at EU med deres handelsaftaler med Sri Lanka kan presse Sri Lanka til at sikre, at civilbefolkningen bliver hjulpet til at komme ud af den her forfærdelige krigszone.
Det synes jeg kunne være rigtigt at gøre.
Vi har haft demonstrationer i Danmark på fredelig og god vis, og jeg synes, at det er vigtigt, at den danske regering gennem EU gør en indsats.
Man kunne håbe på, at FN's Sikkerhedsråd kunne tage det op, men vi ved godt, at det ikke kan lade sig gøre.
Der er blokade i Sikkerhedsrådet, så EU kunne måske her gøre en forskel ved over for Sri Lanka at sige, at hvis man ikke efterlever beskyttelsen af folk ifølge de humanitære principper, vil vi altså suspendere eller på anden måde straffe Sri Lanka for det her.
Jeg tror, at det er meget vigtigt, at vi bruger de magtinstrumenter, vi har, så jeg håber, at udenrigsministeren vil tage det her op.
Per Stig Møller (KF), 2009-04-22:
Jeg er også dybt bekymret over situationen i Sri Lanka.
Jeg synes, at det er en forfærdelig situation.
Jeg så på al-Jazeera forleden aften, hvordan Sri Lankas regering havde fået sprængt en vold, hvor Tigrene havde gemt eller holdt civilbefolkningen inde bag ved for at bruge dem som levende skjold.
De fik sprængt den, og så så man 50.000 mennesker løbe ud i løbet af kort tid, og det vil sige, at civilbefolkningen faktisk vil væk.
Der har også skullet være den der safe zone, hvor civilbefolkningen kunne være, og den har ikke været safe.
LTTE, altså De Tamilske Tigre, kastede også selvmordsbomber og skød ind i den befolkningsgruppe, som flygtede ud igennem det her hul, som regeringen havde lavet.
LTTE har opført sig forfærdelig barbarisk, men det betyder jo ikke, at Sri Lankas regering, som gerne skulle være en civiliseret regering, må opføre sig barbarisk.
Derfor har jeg meget tidligt taget kontakt til Sri Lankas regering.
Jeg tror, at det var i begyndelsen af februar, jeg ringede til udenrigsministeren og sagde det her med safe zone, safe haven - altså sikkerhedsområdet, hvor de kunne være – og at det var nødvendigt, at Røde Kors og ngo'er og nødhjælp kom ind, og at man meget hurtigt forberedte tiden efter kamphandlingerne.
På det tidspunkt sagde man, at det kun varede 2-3 dage, så var det overstået, og så ville man gå i gang med at lave en ny forfatning, som ville give større indflydelse til mindretallene.
Det lød meget godt, men det blev jo ikke løst på 2-3 dage.
Det fortsatte, og derfor ringede jeg så igen for nogen tid siden til Sri Lankas udenrigsminister og henviste til vores tidligere udmærkede samtale og sagde, at det jo ikke var løst, og at de, der skulle være inde i området, Røde Kors osv., ikke var der, og appellerede til, at man nu gjorde det.
Jeg har også haft to samtaler med folk i Indien, fordi Indien også kan lægge pres, og det er meget vigtigt.
Forleden dag kom der et pres fra dem.
Jeg har også haft møde med deres minister i Genève, hvor jeg sagde disse ting, som jeg nu har sagt her, og så sagde jeg, at vi ville have vores danske menneskerettighedsambassadør derud.
Det har vi tidligere haft for et par år siden, og ambassadøren kom med en rapport, som de ikke kunne lide, men han var derude.
Nu har jeg sagt, at man før har modtaget ham, og nu må man også modtage vores nye menneskerettighedsambassadør.
Den aftale er ved at blive lavet.
I EU har jeg bedt om, at EU sender en trojka derud.
Det er også vedtaget i EU, men den er ikke kommet af sted på grund af regeringen - nu lyser lampen rødt, og jeg svarer på det næste spørgsmål næste gang.
Jeppe Kofod (S), 2009-04-22:
Jeg takker.
Det er selvfølgelig et vigtigt og rigtigt skridt, men det, jeg tror man kunne presse den srilankanske regering med, er i virkeligheden de her særlig begunstigede handelsaftaler, man har med Sri Lanka fra EU's side.
Jeg tror, at det er vigtigt, uagtet at Danmark gør en masse ting, at det er godt, at EU faktisk kommer på banen.
Jeg tror, at EU kan have en meget større indflydelse, også fordi det kan betyde noget økonomisk og signalmæssigt, hvis det er sådan, at man ikke respekterer menneskeret og humanitær folkeret.
Man skal huske på, at i de aftaler, man har lavet med Sri Lanka, har de jo forpligtet sig til at følge de her principper, så man skal i virkeligheden bare holde dem op på det, som de allerede har skrevet under på og allerede har tilsluttet sig, og det synes jeg altid er et vigtigt instrument i den her type diskussion.
Så det håber jeg ministeren vil tage op igennem EU.
Jeg vil opfordre ham til det, jeg vil opfordre regeringen til det.
Per Stig Møller (KF), 2009-04-22:
Det synes jeg også er klogt.
Det er jo også derfor, at vi med brede flertal her i Folketinget normalt går ind for den slags aftaler, fordi vi netop også dermed har et håndtag til at kunne tage fat i regeringer, når det ser forkert ud, så de ikke kan afvise en dialog om det.
Det er også derfor, at Danmark tog initiativet til, at vi måtte have trojkaen ud.
Ud over at vi ville have vores egen mand derud, ville vi have trojkaen derud.
Den er mig bekendt ikke kommet derud, og der synes jeg at hr. Jeppe Kofod har ret.
Man laver en aftale med dem, og de siger til Danmark og til EU, at situationen er foruroligende lige nu, men at vi selvfølgelig nok skal få lov at komme, og det bliver ved med ikke at finde sted at vi får lov at komme, så jeg synes faktisk, at det er rigtigt at sige: Hov, hvis ikke de kommer derud inden den og den dato, må vi se på de aftaler.
Det synes jeg er et fornuftigt forslag.
Jeppe Kofod (S), 2009-04-22:
Jeg takker for den her brede enighed.
Jeg tror, det er vigtigt både i forhold til den ulykkelige situation for civilbefolkningen - kvinder og børn, der i de her dage oplever forfærdelige ting på Sri Lanka - og i forhold til at sende et vigtigt signal ud af huset her til de mange tamiler, der bor i Danmark, og som er dybt bekymrede.
De har familiemedlemmer, de har personlige skæbner involveret i det her, så jeg synes, at det er godt, at den danske regering vil tage det op i EU og bruge de håndtag, vi har, altså i virkeligheden sige, at når man laver en aftale med EU, er det ikke bare noget på et stykke papir, så er det noget, der skal efterleves i praksis.
Og der tror jeg, at EU bliver styrket, og jeg håber også, at det kommer til at gavne den civile befolkning, tamilerne, som i dag er hårdt presset og taget som gidsler i den her ulykkelige konflikt.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-22:
Det er, som jeg sluttede med at sige, om ikke ministeren mener, at fattige kan være sociale tilfælde.
Mette Frederiksen (S), 2009-04-22:
Tilhørerne, der lytter på det svar fra ministeren, må jo næsten blive helt forpustede.
Jeg er dog ikke helt sikker på, at socialministeren har ret i, at der er en meget nøje sammenhæng mellem arbejdsmarkedstilknytning og uddeling af gratis prævention, men det kan selvfølgelig være, at ministeren har kendskab til noget, vi andre ikke har kendskab til.
Jeg ved ikke, om jeg skal forstå ministerens svar således, at man kun kan løse problemer i forbindelse med økonomisk fattigdom ved at sikre, at flere mennesker kommer i beskæftigelse.
Men skal jeg forstå ministerens svar således, at man kun kan imødekomme fattigdomsproblemer, ved at mennesker er i arbejde, og at de mennesker, der ikke kommer i arbejde, og som bliver ladt tilbage i kontanthjælpssystemet, så må påregne en vis fattigdomsgrad?
Det er mit ene spørgsmål.
Det andet, jeg godt kunne tænke mig at spørge ministeren om, er: Når nu ministeren er optaget af … nej, må jeg ikke lige have lov at indskyde, at jeg kan forstå på ministeren, at ministeren bruger megen energi på at opremse initiativer, der er vedtaget, før ministeren selv tiltrådte.
Jeg tror, der er en vis nysgerrighed efter og en vis interesse for at vide, hvad den nye socialminister ønsker at iværksætte selv.
Det er jo ikke sikkert, at ministeren har nogen ideer, men hvis ministeren har det, kunne det selvfølgelig være interessant at høre om.
Men der er jo en gruppe i Danmark, der faktisk er kommet længere væk fra arbejdsmarkedet gennem de senere år, og det er gruppen af kvinder med en etnisk minoritets-baggrund, der tidligere blev hjulpet som en del af den kommunale beskæftigelsesindsats, og som nu er skubbet helt ud af systemet og bliver forsørget af deres ægtefælle.
Har ministeren initiativer i forhold til at bringe gruppen af meget isolerede og ringe integrerede kvinder med etnisk minoritets-baggrund tættere på arbejdsmarkedet, og er der nye ideer fra ministerens egen hånd?
Karen Ellemann (V), 2009-04-22:
Igen må jeg fastholde spørgerens måske manglende forståelse af, hvordan ressortfordelingen er mellem de nye ministerier.
Der sætter jeg som socialminister ind.
Spørgeren efterlyser, at jeg skal hive alle mulige nye initiativer op af hatten.
Spørgeren sidder selv med ved forhandlingsbordet under satspuljeforhandlingerne og er med til at udmønte en masse meningsfyldte initiativer, som vi jo gang på gang og år efter år forhandler.
Så det her med at tro, at jeg skal gå ind at sætte mig i en stol og så bare lige pludselig ændre kursen hundrede og firs grader og sige, at vi nu skal noget andet, er aldeles forfejlet.
Det sidste med arbejdsmarkedet og kvinder med anden etnisk baggrund end dansk er jeg også nødt til lige at kommentere på.
Naturligvis er det da også vigtigt, at ethvert menneske i Danmark er en del af fællesskabet, og at man ikke er isoleret eller lever i parallelsamfund med deraf følgende social udstødelse eller manglende tilknytning.
Mette Frederiksen (S), 2009-04-22:
I virkeligheden er det jo et interessant svar, der bliver givet af ministeren.
Socialministeren betragter, må jeg forstå, sin opgave som minister at rette op, når de sociale problemer opstår.
Jeg troede faktisk, at en socialministers vigtigste opgave var at forebygge sociale problemer.
Og jeg synes da, at det er noget miserabelt, hvis vi kan se frem til, at al diskussion om, hvordan man undgår sociale problemer, hvordan man sikrer, at udsatte grupper kommer tættere på arbejdsmarkedet, hvordan man sikrer lige muligheder for børn og unge, ikke er noget, der optager socialministeren, og at socialministeren først skal handle, når de sociale problemer er opstået.
Og så har jeg allerede bidt mærke i, at ministeren sådan set er vældig god til at tale om sociale problemer og sociale målsætninger.
Jeg forventer ikke, at ministeren lægger kursen om for regeringen, men jeg vil da forvente, at ministeren bærer bare nogle få nye ideer med sig.
Så derfor igen: Har ministeren nye ideer i posen til, hvordan vi sikrer, at de danskere, der i dag lever i fattigdom, kan komme ud af den fattigdom?
Karen Ellemann (V), 2009-04-22:
Jeg takker for nysgerrigheden og for behovet for hele tiden at skulle hive nye ting op af hatten, som om de ting, vi i fællesskab sætter i søen, ikke er ting, som rent faktisk har en yderst positiv og vigtig effekt og netop skaber et dansk samfund, som er enestående i verden i forhold til at have så finmasket et sikkerhedsnet.
Men som jeg allerede har redegjort for igen, for at slå det fast, handler fattigdom i Danmark om andet og mere end blot økonomi.
Bekæmpelsen af den sociale udstødelse er jo lige præcis min nøgleopgave og en nøgleopgave, som hele den samlede regering jo til stadighed arbejder med.
Jeg kan oplyse, at i Indenrigs- og Socialministeriet er vi ved at færdiggøre udmøntningen af 40 mio. kr. til flere aktiviteter på f.eks. væresteder.
Det er penge, som er målrettet projekter, som skal forbedre socialt udsattes sundhed og mulighed for beskæftigelse.
Og så står spørgeren igen og ryster på hovedet og kigger op i luften og synes, at det er mærkværdigt og måske ikke spændende, men det er dog et initiativ, som spørgeren sådan set selv er med til i aftalen.
Mette Frederiksen (S), 2009-04-22:
Jeg bliver nødt til at starte med at understrege, at jeg ikke har rystet på hovedet.
Jeg kiggede op på formanden for Folketinget for at høre, om jeg havde et spørgsmål mere.
Det, der kan undre, synes jeg, er, at ministeren ikke har nye initiativer på bordet, for hvis allerede igangsatte initiativer var tilstrækkeligt, ville vi ikke se en stigning i antallet af fattige i Danmark.
Man må alt andet lige antage, at når vi til stadighed ser flere danskere ramt af sociale problemer, af økonomisk fattigdom, af dårlige boligforhold, af en for løs tilknytning til arbejdsmarkedet, så er det, fordi den hidtidige politiske indsats ikke er tilstrækkelig.
Jeg vil sådan set gerne afslutte med at tilkendegive, at der ikke er en eneste socialdemokrat her i Folketinget, der mener, at de satspuljeaftaler, vi laver i fællesskab, er tilstrækkeligt til at løse de sociale problemer, der er i Danmark.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-22:
Hvordan definerer ministeren fattigdom?
Skriftlig begrundelse
I sin åbningstale sagde statsministeren
: »Etableringen af Indenrigs- og Socialministeriet markerer et forstærket fokus på at stå vagt om den sociale sammenhængskraft.
Det er særligt nødvendigt i en krisetid.
For krisen kradser først i bunden af samfundet«.
For at kunne bekæmpe fattigdommen må man vide, hvad fattigdom er.
Ja tak.
Mit spørgsmål er såmænd meget enkelt: Hvordan definerer ministeren fattigdom?
Min begrundelse for at stille spørgsmålet er, at statsministeren i sin åbningstale sagde: »Etableringen af Indenrigs- og Socialministeriet markerer et forstærket fokus på at stå vagt om den sociale sammenhængskraft i Danmark.
Det er særlig nødvendigt i en krisetid, for krisen kradser først i bunden af samfundet.«
Så er det, jeg siger, at for at bekæmpe fattigdommen må man jo ligesom vide, hvad fattigdom er.
Karen Ellemann (V), 2009-04-22:
Ja, jeg må ærligt indrømme, at jeg lidt oplever, at jeg gentager mig selv, men det er naturligvis også vigtigt at redegøre for det denne første dag i spørgetiden.
For mig er fattigdom ikke et entydigt begreb.
Man kan f.eks. tale om økonomisk fattigdom, kulturel fattigdom og social fattigdom, og efter den seneste regeringsomdannelse hører alle sociale forsørgelsesydelser nu under Beskæftigelsesministeriet, dvs. børnetilskud, folkepension, førtidspension, boligsikring, boligydelse og hjælp i særlige tilfælde.
Som indenrigs- og socialminister er jeg - og jeg gentager mig selv optaget af, at vi sikrer, at alle borgere får chancen for at skabe et godt liv og benytte sig af tilværelsens mange muligheder.
Derfor er det ikke nok, at der formelt er lige muligheder.
Vi skal også skabe betingelser, så den enkelte kan gribe mulighederne.
Derfor er jeg optaget af, at vi får fjernet den barriere, som kan stå i vejen for det, og der er det afgørende altså at undgå den sociale udstødelse.
Hvor forskelle i livschancer tidligere i høj grad handlede om manglende adgang til uddannelse og meget ulige økonomiske betingelser, har forskelle i livschancer i dag jo primært nogle andre årsager.
Det handler om tryghed, det handler om trivsel, det handler om tillid, og det kræver en indsats på mange fronter, som rækker langt videre end økonomiske ydelser.
Det handler om en sundhedsmæssig indsats, uddannelse, beskæftigelse og en social indsats, der f.eks. omfatter omsorg, behandling, rådgivning og botilbud.
Her vil den sociale indsats være en af forudsætningerne for at komme ind på arbejdsmarkedet, blive selvforsørgende og i det hele taget få en bedre livskvalitet.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-22:
Det er jo dejligt at få ministerens sådan helt klare definition af, hvad ministerens område handler om.
Så har vi måske også mulighed for at stille spørgsmålene helt målrettet, og det er bl.a. også derfor, at jeg stiller mit spørgsmål her i dag.
Men på trods af alle de mange fine ord kunne jeg godt tænke mig at spørge ministeren, om ikke hun er enig i, at fattigdom eller fattige i det her land også er eller kan være sociale tilfælde.
Karen Ellemann (V), 2009-04-22:
Jeg skal beklage, hvis jeg læser spørgerens ansigtsudtryk forkert.
Det var i hvert fald klart det, der var opfattelsen.
Jeg er ikke sat i denne stol for 14 dage siden for at sige: Godt, nu drejer vi skuden hundrede og firs grader.
Jeg er glad for, at spørgeren anerkender, at lige præcis de initiativer, vi i fællesskab sætter i søen i forbindelse med satspuljeindsatsen, er initiativer, som giver mening.
Så undrer det mig, at spørgeren siger, at de ikke har effekt, at der rent faktisk ikke er nogen, der har glæde af det.
Det her med mennesker, som skulle leve i økonomisk fattigdom, synes jeg vi har været omkring.
Det er hele mit område.
Det er det, jeg skal varetage fremadrettet.
Når jeg oplister alle de her igangværende initiativer, er det vigtige, ordentlige initiativer, som virker, og som er i gang med at virke, som starter den 1. juli, og som løbende er i gang.
Det ændrer altså ikke ved, at spørgeren har et ønske om, at jeg skal opfinde nye i morgen.
Jeg tror, at spørgeren naturligvis fremadrettet vil opleve, at vi får et aldeles frugtbart samarbejde.
Per Stig Møller (KF), 2009-04-22:
[Lydudfald]
… lidt af et problem, for jeg vil jo ikke blande mig i redaktionsfriheden for aviserne.
Så jeg vil jo nok ikke gøre noget for at påvirke dem på anden måde, end jeg kan gennem de ord, der falder her, og gennem de artikler, jeg skriver.
Jeg vil ikke indkalde dem til møder for at fortælle dem, at de har misforstået det hele.
For det har de.
Jeg synes, at nogle af lederskribenterne faktisk har misforstået det hele, og jeg var meget ked af, at en af aviserne i sidste uge skrev, at det drejede sig om - da troede de, at ytringsfriheden faldt - at få gjort det klart, at ytringsfriheden var en nødvendig kamp mod racisme.
Og det fik vi jo så ind, hvorefter samme avis pludseligt tordnede imod os.
Men det havde den glemt 4 dage efter.
Altså, man har altid glemt, hvad der stod i avisen dagen før, og det gjorde denne lederskribent altså også.
Så jeg vil ikke prøve at påvirke dem på anden måde, end det sker igennem den offentlige debat og den debat, vi har her, og derved påvirker fru Pia Christmas-Møller jo også medierne.
Jeg er meget glad for fru Pia Christmas-Møllers vurdering af det forløb her, fordi fru Pia Christmas-Møller også var med i 2001.
Det er også gået meget værdigere til denne gang, bl.a. fordi vi stemte så hurtigt.
Så det har været et meget værdigere forløb, og det var dejligt at se, at de muslimske lande ikke hoppede på Irans vogn, hvilket igen viste, at den dybe dialog, vi har haft siden oktober måned med nogle arabiske lande og med mange afrikanske lande, har båret frugt.
Julie Rademacher (S), 2009-04-22:
Mange tak.
Nu har vi godt nok skiftet ligestillingsminister, siden den her sag kom op.
Men det var jo sådan, at den tidligere ligestillingsminister i ligestillingsredegørelsen for 2009 havde med, at de ligestillingsmæssige konsekvenser i skattereformen skulle tages op.
Det har Skatteministeriet så fuldstændig lagt på hylden, bl.a. med forårspakken nu her.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre, hvilken kommentar skatteministeren har til det, og om han virkelig ikke mener, at skattereformen overhovedet har nogen ligestillingsmæssige konsekvenser.
Kristian Jensen (V), 2009-04-22:
Jeg mener, at skattereformen har haft mange positive konsekvenser i form af større vækst, større gevinst til dem, der gør et stykke arbejde, større belønning ved at tage en uddannelse, så man gør sig bedre kvalificeret til arbejdsmarkedet.
Så skattereformen har rigtig mange positive konsekvenser.
Men skattelovgivningen er kønsneutral.
Vi har ikke en skattelov for kvinder og en skattelov for mænd, vi har en skattelov for danskerne i Danmark.
Skatten er afhængig af, hvad man har af indtjening, og hvad man har af fradragsmuligheder, men ikke afhængig af, om man har det ene eller det andet køn.
Det mener jeg er præcis den ligestilling, der skal være, nemlig at vi ikke skelner mellem, om man har det ene køn eller det andet køn, men behandler begge køn på præcis samme måde.
Det gør vi både i den nuværende skattelovgivning og efter skattereformen.
Julie Rademacher (S), 2009-04-22:
Det er jo ikke et vanvittig overraskende svar, der kommer her fra skatteministeren.
Men der er altså nogle, der er uenige med skatteministeren, og de mener også, at det er et brud på ligestillingsloven, når man ikke lever op til det her.
Bl.a. Byrial Bjørst fra Teknisk Landsforbund har i en artikel til Information udtalt sig i sagen.
Det var jeg også glad for at den tidligere ligestillingsminister ville tage op.
Så ærlig talt har jeg faktisk svært ved at finde ud af, hvor regeringen står i det her.
For på den ene side mener den tidligere ligestillingsminister, at der er nogle problemer, og på den anden side mener skatteministeren overhovedet ikke, at der er nogen problemer.
Kristian Jensen (V), 2009-04-22:
I skattespørgsmål står regeringen lige præcis der, hvor jeg definerer ståstedet.
Hvis det var muligt, kunne jeg godt tænke mig at vende spørgsmålet om, men da det ikke er muligt at stille spørgsmål, bliver det så et hypotetisk spørgsmål.
Forestiller Socialdemokratiet sig, at man skal lave to skattelove, en for mænd og en for kvinder?
Hvis det er sådan, at mænd - det er ikke helt hypotetisk gennemsnitligt har en højere indtjening end kvinder, er der også gennemsnitligt en højere skattelettelse for dem, ved at f.eks. bundskatten nedsættes med 1,5 pct., hvilket er en del af skattereformen.
Så har det køn, som har den højeste gennemsnitlige indtjening, også den største fordel.
Men samtidig skal man også huske at sige, at det køn stadig væk også har den højeste skattebetaling.
Så hvis man vender sagen om og ikke kigger på, hvilke skattelettelser der er, men på, hvilken skattebetaling der er, vil man se, at det køn, som har den højeste indtjening, altså klart betaler den største skat.
Er det et ligestillingsmæssigt problem? kunne man spørge.
Mikkel Dencker (DF), 2009-04-22:
De sidste par dage har der i TV 2, tror jeg det var, været forskellige historier om ganske velstående personer, som er gået fallit, men som alligevel har været i stand til at fortsætte deres hidtidige ret velhavende livsstil, ved at de kort inden deres konkurs har frasolgt forskellige aktiver til f.eks. deres ægtefælle.
Der var en historie om en herre, der havde solgt et mindre slot eller et palæ til sin hustru, og som, selv om han var under konkursbehandling og dermed potentielt skyldte langt flere penge væk, end han ejede, kunne fortsætte med at bo i sin hidtidige bolig.
Det, jeg vil høre ministeren om, er, om det ikke også er regeringens opfattelse, at nogle af de her historier måske kunne lugte lidt af, at der var frasolgt nogle værdier til ægtefællen til en værdi under markedsprisen, altså efter armslængdeprincippet, hvor der er solgt til en pris under det, som en eventuel tredjemand skulle have givet for det, og at man derfor potentielt har unddraget nogle kreditorer at kunne få lige så meget af deres tilgodehavende, som de ellers kunne have fået.