runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2016-03-15:
Nu kunne jeg forstå, at Dansk Folkeparti med det her forslag ikke vil sende nogen negative vibrationer, men kun har god karma omkring det, og at vi derfor skal lade være med at elaborere over, hvilke intentioner Dansk Folkeparti har.
Derfor kan jeg ikke lade være med at spørge ordføreren og forespørgselsinitiativtageren: Gør det nogen forskel, i forhold til hvor mange penge en person ude i virkelighedens verden får udbetalt, om Dansk Folkeparti stemmer for det her forslag med gode eller dårlige intentioner?
Altså, gør det nogen konkret forskel i forhold til antallet af kroner og øre, der kommer ind på bankbogen hver eneste måned, for dem, der nu får beløbet skåret ned, om de bliver sendt af sted med gode intentioner eller dårlige intentioner?
Det synes jeg godt man kunne blive lidt forvirret over i den debat, der foregik.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-15:
Jeg er fuldstændig enig i de tal.
Der blev sagt helt klart i morges – jeg var den første, der tog ordet om det – at de 17.400 kr. var før boligudgifter.
Jeg synes, at det er det bedste tal at bruge.
Det er det bedste tal for, at vi ligesom får et indtryk af, hvad man rent faktisk får udbetalt.
Det er jo det, som virkelige mennesker i den virkelige verden lever af.
Det er det beløb, de får udbetalt efter skat, efter modregning i alle mulige ydelser, som man får.
Hvad er der så, hvad går der så ind på kontoen?
Så kan man sidde billigt eller sidde dyrt i det, men det er det, der er at gøre godt med.
Det synes jeg er det bedste tal at bruge.
Finn Sørensen (EL), 2016-03-15:
Det er muligt, at der er nogle her i salen, der er lidt trætte af at diskutere det her lovforslag, men jeg er nu glad for, at jeg for flere uger siden tog initiativ til, at vi fik den her forespørgselsdebat, og at den kan afholdes, inden vi stemmer om det endelige lovforslag på torsdag.
Vi står over for et af de mest indgribende lovforslag i mange år over for nogle af de mest udsatte mennesker, der i forvejen har det rigtig svært.
Men det var næsten til at forudse, at regeringen og partierne bag lovforslaget ville gøre alt for at undgå en diskussion om de store konsekvenser, som dette lovforslag vil få for tusindvis af mennesker.
Den bekymring er så blevet bekræftet.
Vi er jo slet ikke kommet til bunds i den her sag.
Her er lige et par af de centrale spørgsmål, jeg har samlet op, og som vi stadig væk ikke har fået svar på
Hvordan kan man påstå, at formålet med lovforslaget er at få flere i arbejde, når regeringen ikke selv tror på det?
Kun 700 flere forventes i arbejde, men man rammer 30.000 mennesker, som man gør fattigere.
Hvordan hænger det sammen?
Hvorfor skal kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen også ramme mennesker, som kommunerne har vurderet er ikkejobparate, når nu hele begrundelsen er, at flere skal i arbejde?
Hvordan skulle det øge den sociale mobilitet, at tusindvis af mennesker bliver fattigere, når alle undersøgelser og vores erfaringer fra 00'erne viser, at så lave ydelser, som regeringen foreslår, netop fastholder mennesker i fattigdom?
Hvordan skal der blive plads på arbejdsmarkedet til de mange syge, til mennesker med handicap og andre ikkejobparate, som ministeren vil jage ud at arbejde?
Hvor er jobbene henne til de mennesker?
Hvordan vil regeringen undgå, at 225-timersreglen fører til en klapjagt på syge borgere, når man ser på, hvordan den selv er med til at presse kommunerne økonomisk?
Hvordan kan regeringen være så sikker på, at kommunerne undtager de ikkejobparate, eller er sagen, at det ønsker regeringen slet ikke at undgå?
Hvor er de billige boliger, som kontanthjælpsmodtagere skal flytte ind i, når de bliver sat ud af deres lejlighed, fordi de ikke kan betale huslejen på grund af kontanthjælpsloftet?
Hvordan skal dette forslag undgå at føre til øget fattigdom?
Det var sådan, det gik i 00'erne, da vi havde en udgave af kontanthjælpsloftet og timereglen, som ikke var nær så hård som den, der indføres nu.
Vi får hele tiden at vide, at det er rimeligt at tage tusindvis af kroner årligt fra nogle af dem, der har mindst.
Det er et rimeligt økonomisk grundlag, de mennesker får, hedder det.
Det er rimeligt over for de mange, der går på arbejde hver dag uden at få ret meget ud af det.
Hvad er det for en rimelighedsopfattelse, der ligger i det?
Hvordan er man nået frem til det?
Det er bare nogle af de spørgsmål, hvis svar blæser i vinden, og jeg håber, at vi kan komme det lidt nærmere i den her forespørgselsdebat.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-03-15:
Samtidig skulle den give borgerne en mere nær indsats, altså en indsats målrettet det enkelte menneske og en indsats sammen med det enkelte menneske, og derfor mener jeg stadig, at selve tanken og selve ideen med reformen er den rigtige.
Nu har reformen så kørt et stykke tid, og opstarten har været svær, og for mange har den været vanskelig.
Nogle kommuner har gjort det godt, og andre kommuner har gjort det knap så godt.
I dette lovforslag kigges der mere på førtidspensionssagerne, altså om man i nogle af de her sager kan undgå at skulle komme forbi rehabiliteringsteamet.
Vi kender alle historierne i kølvandet på reformen, hvor en udviklingshæmmet, som stort set ikke kan klare sig selv, skal have sin sag igennem hos det her team, og det skal vurderes, om vedkommende er egnet til førtidspension, eller om vedkommende skal i job.
Disse historier har der været en del af, de har fyldt meget i medierne, og det er jo fuldstændig tudetosset.
Denne proces foreslår regeringen og forligsparterne, som Socialdemokraterne er en del af, at gøre mere enkel og bedre, og derfor foreslås det at undtage de mennesker, som man tydeligt kan se ikke opfylder betingelserne for tilkendelse af førtidspension.
De andre, som skal undtages, er dem, hvor det er helt formålsløst at udvikle arbejdsevnen.
Det giver de mennesker en hurtig afklaring og dermed en større ro på deres tilværelse.
Både Dansk Socialrådgiverforening og KL har i deres høringssvar ytret sig positivt om en forenkling, hvor ressourcerne i stedet for kan bruges til andre mennesker og styrke den borgervendte indsats, og hvor pengene altså bliver i systemet.
I en undersøgelse fra Employ fra 2015 skønner man, at disse sager udgør et sted mellem 1.400 og 1.500 sager ud af de alt ca. 6.000 tilkendelser af førtidspension.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at Socialdemokraterne følger denne og andre reformer nøje med det præcise formål, at det, vi ønsker med reformerne, gerne skulle give positive resultater.
Det betyder også, at vi udmærket er klar over, at alt ikke går, som det skal, med de her reformer ude i kommunerne, og at vi følger det ganske nøje.
Det ser vi jo løbende i pressen at det ikke gør.
Vi har folk, som besøger os i udvalget, og der er diverse mails fra bekymrede borgere.
Derfor er det også godt, at ministeren har fulgt et ønske fra Dansk Handicap Forbund, som ønsker en ny praksisundersøgelse, som skal sikre, at afgørelserne uden forelæggelse for det her team er korrekte.
Marlene Harpsøe (DF), 2016-03-15:
Dette lovforslag skal give kommunerne mulighed for at undtage visse sager om førtidspension fra forelæggelse for rehabiliteringsteamet, og det er så med henblik på at afbureaukratisere kommunernes sagsbehandling.
Det drejer sig om to forskellige slags sagstyper.
Den første er ansøgningssager, hvor kommunen vurderer, at det er utvivlsomt, at borgeren ikke opfylder betingelserne for tilkendelse af førtidspension.
Og den anden er sager, hvor kommunen vurderer, at personen er så syg eller har så betydelige funktionsnedsættelser, at det er helt åbenbart formålsløst at forsøge at udvikle arbejdsevnen, og hvor man godt kan se, at man altså ikke behøver at have dem forbi rehabiliteringsteamet – man kan sådan set godt vurdere ud fra det skøn, man laver i kommunen, at her er der tale om en person, som har behov for førtidspension.
I Dansk Folkeparti kan vi godt støtte lovforslaget.
Vi synes, det er udmærket, at man ser på at fjerne nogle unødvendige sagsgange i kommunerne.
Så vi vil rigtig gerne tilkendegive, at vi støtter lovforslaget.
Hans Andersen (V), 2016-03-15:
Tak for det.
Jeg skal ikke gentage, hvad lovforslaget går ud på – det er udmærket beskrevet af de forrige ordførere.
Med det her lovforslag er der mulighed for at afbureaukratisere kommunernes sagsbehandlingsproces, og det er positivt.
Den samlede sagsbehandlingstid bliver jo i dag unødvendigt forlænget af de proceskrav, vi har sat op, og det er til ugunst for borgeren.
Så vi finder samlet set, at det her lovforslag forbedrer mulighederne for forenkling og afbureaukratisering og lægger op til at smidiggøre den proces, der er i forhold til sagsbehandlingstider.
Så det her kommer både den enkelte borger og også kommunerne til gode.
Med de ord vil Venstre anbefale lovforslaget.
Finn Sørensen (EL), 2016-03-15:
Hr. Leif Lahn Jensens tale kunne jo give mig anledning til at bruge en masse tid på en generel vurdering af den her reform af førtidspensionen.
Det vil jeg så undlade.
Der er en masse syge mennesker ude i landet, der kan tale meget bedre med om det.
De bliver mødt med afvisning af førtidspension, selv om der ikke er nogen arbejdsevne tilbage i dem.
Det her lovforslag løser i hvert fald ikke nogen af de store problemer, som den reform har skabt.
Vi kan godt se en fordel i, at hvis der er tale om det, man kalder en glat sag, altså en sag, hvor kommunen ikke er i tvivl om, at vedkommende er berettiget til en førtidspension, så springer man rehabiliteringsteamet over og tildeler borgeren den førtidspension.
Det er fint nok.
Men vi kan ikke støtte den anden del af lovforslaget, som siger, at hvis kommunen ikke er i tvivl om, at vedkommende ikke skal have førtidspension, så kan man springe rehabiliteringsteamet over.
Jeg er helt med på, at en masse borgere oplever det her rehabiliteringsteam som noget forfærdeligt noget, der forlænger sagsbehandlingen, og at de også bliver mødt med nedladenhed og i mange tilfælde også mistillid, når de vover at stille op til et møde i rehabiliteringsteamet, hvor mange, mange borgere også oplever afslag i situationer, hvor der burde være givet en førtidspension.
Der tror jeg at selv en halvdårlig praksis, som de team har, efter hvad borgerne fortæller, kan være bedre end kommunens enøjede skøn om, om der skal tildeles en førtidspension, og om det overhovedet er nogen ulejlighed værd at spørge rehabiliteringsteamet.
Man kan jo have et lillebitte håb om, at der i det team skulle sidde nogle behjertede mennesker, der har bedre forstand på borgerens situation, end kommunen har.
Så vi vil gerne have delt lovforslaget, og hvis lovforslaget ikke kan blive delt – det vil jo vise sig, om det kan det – vil vi stemme imod.
Så er der én positiv ting i det her lovforslag, en klart positiv ting, og det er jo, at når der er tale om mennesker i terminalfasen, er det tilstrækkeligt med en lægeerklæring, og så kan man bevilge førtidspensionen.
Hvorfor kunne man ikke udvide den praksis til at gælde i det hele taget, når der skal tages stilling til førtidspension?
Det er jo bestemt en tanke værd.
Det ligger uden for det her lovforslag, men jeg synes, det er rart at se, at der er et enkelt punkt, hvor man gerne fra det offentliges side vil sætte sin lid til, hvad speciallæger udtaler.
For der er jo uhyggelig mange eksempler, som vi får underretning om fra borgerne, der skriver til os, på, at kommunerne er fløjtende ligeglade med, hvad speciallægerne erklærer.
På trods af en klar udtalelse fra speciallæger om, at her er ikke nogen restarbejdsevne at udvikle, så ser kommunerne bort fra det og nægter førtidspension.
Så kunne forligsmagerne ikke tage og lade sig inspirere en lille smule af den bemærkning i lovforslaget?
Tak for ordet.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-15:
Jeg skal starte med at sige, at vi godt kan støtte det her lovforslag.
Det er et lovforslag, som vi anser for et afbureaukratiseringsforslag, som altså giver mulighed for; at man kan rette fokus mod dem, som har et reelt behov for hjælp, så dem, som virkelig har brug for en førtidspension, kan få den hurtigt og ubureaukratisk; og at man også kan få afvist nogle af de ansøgninger, som er ubegrundede.
Det er et godt lovforslag, og vi kan støtte det.
Torsten Gejl (ALT), 2016-03-15:
Lovforslag nr. L 145 handler om fleksjob- og førtidspensionsreformen.
Det handler om de kommunale ressourceforløb, hvor man vil afklare en mulig arbejdsevne endnu en gang, før man giver mennesker førtidspension.
Ressourceforløbene er som udgangspunkt en god idé, da vi gerne vil give mennesker en ekstra mulighed for at forsørge sig selv.
Der er for tiden i tusindvis af danskere på ressourceforløb.
Mange af dem er glade for deres forløb, og antallet af førtidspensioner er også faldet markant.
Problemet er, at ressourceforløbene for en stor gruppe udsatte og syge danskeres vedkommende er blevet til en langvarig parkering på kontanthjælp med arbejdsprøvninger, som i virkeligheden forværrer deres tilstand.
Derfor har der været rigtig meget medieomtale af ressourceforløb, hvor danskere på uværdig og uretfærdig vis er blevet anbragt i arbejdsprøvninger på hele eller halve timer om ugen, i nogle tilfælde med en seng, som de kunne lægge sig i, når de trængte til en pause fra at folde kuverter.
Ressourceforløbene er på den måde blevet et sted, hvor man kan parkere en gruppe borgere, der burde have haft en førtidspension, men som det er billigere at beholde på kontanthjælp, som de får under ressourceforløb.
Jeg tror, at denne gruppe borgere, som burde have fået en førtidspension, beløber sig til mere end 1.000 personer.
Ressourceforløbene har så meget bevågenhed, at vi i efteråret var nødt til at flytte et samråd om emnet til Landstingssalen, fordi antallet af tilhørere var så stort.
Det skulle så være den del, altså anden del af lovforslaget, der fritager mennesker fra ressourceforløb, hvis det er åbenlyst formålsløst at forsøge at udvikle deres arbejdsevne.
Så vidt jeg kan se, er man ikke undtaget fra ressourceforløb via det her lovforslag, hvis man overhovedet kan slæbe sig til et samråd på Christiansborg.
Jeg tror, at dem, der bliver undtaget via det her lovforslag, måske er dem, der er så syge eller svage, at de ikke vil kunne tage de to gange 20 minutters arbejdsprøvning om ugen med seng.
I Alternativet er vi selvfølgelig positive over for at undtage mennesker, der er så dårlige, fra den helt groteske situation, det er, når de skal deltage i en arbejdsprøvning, der hverken er til glæde for dem selv eller den virksomhed, der åbner døren for dem.
Men regeringen skal ikke komme og bruge det her lovforslag til at sige, at nu er problemet løst med hensyn til at forhindre, at mennesker, der burde få en førtidspension, bliver parkeret på ressourceforløb.
Angående forslagets anden del om, at mennesker, der ikke helt entydigt er indstillet til førtidspension, ikke skal på ressourceforløb, har vi også brug for en afklaring af, hvordan man afgør det.
Vi kommer til at stille spørgsmål til den konkrete sagsbehandling af begge typer undtagelser i det kommende lovarbejde.
Til slut skal jeg dog sige, at vi i Alternativet er glade for den afbureaukratisering, som der lægges op til i det her lovforslag.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-03-15:
Jeg synes, at lovforslaget her, L 145, er blevet gennemgået rimelig detaljeret af tidligere ordførere, og tak for det.
For os i Radikale Venstre er det egentlig et ret godt eksempel på, at der er blevet lyttet, både af ministeren og bredt i forligskredsen, og at vi har erkendt, at reformer først bliver til virkelighed, når de implementeres, og at man skal følge dem til dørs.
Det har aldrig været meningen med førtidspensionsreformen, at terminalt syge mennesker skulle fremlægge deres sager flere gange for at få tilkendt førtidspension, men vi må også erkende, at det er sket.
De to sagstyper, der undtages fra kravet om forelæggelse for rehabiliteringsteamet, er jo gennemgået rimelig grundigt, synes jeg.
Men jeg synes, at det, der er værd at bide mærke i, er, at vi her har lyttet både til de involverede mennesker, altså de borgere, som har følt, at de er kommet i klemme i systemet, og til de kommuner og sagsbehandlere, der påpeger, at det er en unødig bureaukratisk byrde at forelægge sager, hvor der ikke er nogen tvivl.
Så vi bakker op om det her lovforslag.
Jeg synes, det på mange måder er udtryk for sund fornuft og et Folketing, der helt bredt formår både at lytte og arbejde sammen for hele tiden at forbedre lovgivningen.
Så ros til ministeren herfra.
Karsten Hønge (SF), 2016-03-15:
Lidt har jo også ret, bare det er i den rigtige retning.
Det her lovforslag vil gøre det en anelse lettere både at være borger og at være ansat i den kommunale forvaltning.
Altså, man kan undre sig over, at det overhovedet er nødvendigt med den præcisering, som lovforslaget er udtryk for.
Hvordan er der nogen sinde opstået tvivl om, hvorvidt døende patienter skal undtages?
Hvordan har man nogen sinde ude i virkeligheden kunnet lave så åndssvag en praksis som at plage døende mennesker med at stille dem foran et rehabiliteringsteam?
Men nu er det da godt, at det bliver opklaret, og at det bliver slået fast, at vi hverken skal genere borgere eller sagsbehandlere med at gå i gang med helt åbenlyst formålsløse sager.
For os at se
står der til gengæld en stor opgave foran os med at sikre, at syge og sårbare borgere får en anstændig behandling i alle kommuner.
Ressourceforløb er godt tænkt, men nogle steder bliver de ført ud i livet på en gennemført håbløs måde.
Det her lovforslag støtter SF, men det kan ikke stå alene, hvis ressourceforløb reelt skal hjælpe syge borgere.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-03-15:
Tak for det.
Det lovforslag, som vi førstebehandler i dag, udmønter en aftale i forligskredsen bag reformen af førtidspension og fleksjob.
Forslaget giver kommunerne mere frihed til at forenkle sagsbehandlingen i forbindelse med førtidspension, hvis udfaldet på forhånd er klart.
Jeg vil ikke gennemgå lovforslaget, det er blevet gennemgået på glimrende vis, men sige lidt om konsekvenserne.
For det første vil jeg gøre opmærksom på, at vi fortsat sikrer en sundhedsfaglig sammenhæng, ved at vi i de åbenlyse tilkendelsessager sørger for, at sundhedskoordinatoren skal udtale sig, således at vi sikrer en systematisk lægefaglig vurdering af sager på større områder.
Dog er det sådan, at kommunen ikke behøver at indhente denne lægefaglige udtalelse fra sundhedskoordinatoren, hvis borgeren er terminalt syg.
Det er klart, at lovforslaget giver mulighed for at spare ressourcer i rehabiliteringsteamet i sager om førtidspension, hvor der reelt ikke er behov for en tværfaglig vurdering.
Forslaget betyder samtidig en enklere sagsbehandling for borgere og dermed også en kortere sagsbehandlingstid.
For de borgere, der utvivlsomt ikke opfylder betingelserne for førtidspension, giver forslaget desuden kommunerne mulighed for hurtigt at tage stilling til, hvad der i stedet skal være den rette indsats.
Samlet set er der tale om en afbureaukratisering af den kommunale sagsbehandling, der kommer alle til gode.
Vi er i forligskredsen samtidig enige om at følge udviklingen i kommunernes sagsbehandling, så vi sikrer, at førtidspensionen tilkendes efter hensigten.
Afslutningsvis er det vigtigt for mig at understrege, at vi med dette lovforslag ikke ændrer på kriterierne for førtidspension.
Førtidspension er den allersidste udvej, og vi skal aldrig henvise borgere til varig passiv forsørgelse som førtidspensionister, hvis der er chance for, at de kan komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Tak for den positive modtagelse af lovforslaget.
Finn Sørensen (EL), 2016-03-15:
Nu er der et par ordførere, der har været oppe at tale om ressourceforløb.
Vil ministeren bekræfte, at det her lovforslag ikke handler om visitering til ressourceforløb, men at det handler om en administrativ forenkling af sagsbehandlingen i forbindelse med sager om førtidspension?
Jeg har lige et spørgsmål mere, jeg nåede bare ikke at trykke på knappen.
Ministeren var lige ved at få mig til at besvime over det korte svar, jeg fik, så jeg blev helt konfus.
Det har vi ikke været vant til nogen sinde før med den minister, men tak alligevel.
Vil ministeren acceptere, at vi deler lovforslaget op, sådan at Enhedslisten kan få lov til at stemme for de dele af lovforslaget, som vi synes er gode, og stemme imod den del, som vi synes er dårlig?
Christian Juhl (EL), 2016-03-15:
Nu ved jeg jo, at ordføreren ikke anerkender, at netop den skandinaviske velfærdsmodel med en rimelig lille ulighed er det bedste samfund at drive virksomhed i.
Så det gider jeg ikke diskutere med ordføreren endnu en gang.
Det bliver vi aldrig enige om, men det kan man jo bare læse om i bøgerne.
Jeg vil bare gerne spørge: Er ordføreren enig i, at det er sådan en speciel socialistisk tankegang, at man skal tilstræbe, at der i et samfund er arbejde til alle?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-15:
Jeg har det altid sådan, at når man åbner op med et spørgsmål, man så siger at man ikke vil have besvaret, så kan jeg næsten ikke lade være med at besvare det.
Det er fuldstændig korrekt, at Danmark er et af de bedste steder i verden at drive virksomhed.
Vi har en relativt god erhvervsregulering, og det er også derfor, vi er et rigt land.
Det er jo det, der er vigtigt at holde fast i.
Vi er faktisk en åben og fri økonomi, og det er det, der er kilden til vores velstand.
Det, der trækker ned i Danmark, er, at vi har så stor en andel af befolkningen, som ikke er i arbejde.
Det trækker ned, og det trækker altså så meget ned, at den gode erhvervsregulering, vi har, altså ikke kan kompensere for det, så vi stadig væk står til at have en meget lav vækst ude i fremtiden.
Christian Juhl (EL), 2016-03-15:
Det var jo ikke meget svar, jeg fik ud af det.
Så vil jeg gerne spørge endnu en gang: Altså, hvis vi har sådan nogle gode vækstvilkår, og hvis vi har nogle arbejdsløse, hvad er så årsagen til, at arbejdsmarkedet ikke er til rådighed for de arbejdsløse, men at de arbejdsløse er til rådighed for arbejdsmarkedet?
Jeg anerkender jo til gengæld ikke, at folk ikke vil arbejde, at de ikke gider at arbejde.
Den har vi også haft oppe før.
Derfor spørger jeg: Hvornår begynder liberalisterne at overveje, om det måske ikke også var en idé at føre en politik, så der var arbejdspladser til alle?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-15:
Men det gør vi da bestemt også.
Vi har i Liberal Alliance fremlagt en plan, der vil øge beskæftigelsen med 124.000 personer.
Det er jo sådan, at når man diskuterer med Enhedslisten, som jeg fuldstændig anerkender udgøres af meget velformulerede mennesker, er det, de siger, bare ofte virkelig, virkelig noget sludder.
Altså, hvis I sagde det til en eksamen i samfundsfag i gymnasiet, ville I dumpe.
I får det jo til at lyde, som om der er et bestemt antal job i en økonomi.
Hvor er arbejdet? spørger I. Det her er jo ikke en af de reformer, der skaber arbejdspladser nu og her.
Det her er en reform, der øger beskæftigelsen på sigt, sådan at der til enhver tid, uanset om det går op eller ned i økonomien, er flere danskere, der er i arbejde.
Det er en strukturreform.
Og den slags reformer er sådan set de vigtigste.
Det er sådan set dem, der gør, at vi over tid – også ud over næste valgperiode – kan have et samfund, hvor velstanden stiger, hvilket igen er forudsætningen for, at man kan passe på dem, som har brug for det.
Pelle Dragsted (EL), 2016-03-15:
Nu er det jo ikke så længe siden, at Berlingske Business' panel af økonomer skulle forholde sig til, hvem der havde den mest realistiske økonomiske politik.
Der kan jeg så afsløre, at Enhedslisten i de økonomers øjne lå solidt placeret over Liberal Alliance.
Kan ordføreren bekræfte, at Danmark er et af de lande i verden, hvor den største andel af befolkningen er i arbejde?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-15:
Jeg ved ikke, hvad det er for nogle økonomer, man har spurgt om Enhedslistens økonomiske politik.
Man har jo prøvet at gennemregne den i Finansministeriet, og det kunne man ikke.
Det var simpelt hen umuligt.
Det er en politik, der ikke hænger sammen, og derfor bliver den heller ikke ført nogen steder i verden, og de steder, hvor den er blevet ført, er det ikke gået godt.
Det kan være, at spørgeren kan komme med et godt eksempel på, hvor Enhedslistens politik har ført til velstand.
Jeg kan ikke.
Nu misser jeg det sidste spørgsmål.