runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nanna Westerby (SF), 2010-02-24:
Nu siger ministeren, at det bare handler om afbureaukratisering.
Men en del af den her afbureaukratisering drejer sig netop om, at man nu siger til ungdomsuddannelsesinstitutionerne, til skolerne: Jeres vejledere behøver ikke at have en vejlederuddannelse.
Det går stik imod den indsats, man har lavet siden 2002, hvor man ad to omgange, senest for mindre end 2 år siden, har forsøgt at professionalisere vejledningsindsatsen.
Man har netop sagt: Nej, vi bliver nødt til at stille nogle flere uddannelseskrav til vejlederne, fordi de faktisk er en rigtig vigtig brik i forbindelse med at få de unge til at gennemføre en ungdomsuddannelse.
Det hænger for mig at se rigtig dårligt sammen.
Tina Nedergaard (V), 2010-02-24:
Jeg beklager, for nu tror jeg nemlig, at jeg lige præcis forstår, hvad det var, det var rettet imod.
Det, at man ikke kræver, at vedkommende har en vejlederuddannelse, betyder jo ikke, at man har sat færre krav til vejlederuddannelsen.
Det betyder blot, at vi kan bringe flere fagligheder sammen i det forsøg, vi gør på at være målrettede med hensyn til at få flere til at gennemføre en ungdomsuddannelse.
Jeg tror faktisk, at det kan være forskellige fagligheder, der kan være brug for.
Jeg har stor, stor tillid til vores vejledere, jeg mener, at de gør et kæmpestort stykke arbejde, og jeg synes også, at de har haft stort held med det over for nogle målgrupper.
Hvis man f.eks. ser på indvandreres efterkommere, ser man en rigtig stor succes, hvor langt flere kommer i gang med en uddannelse og gennemfører den.
Men det er også helt tydeligt for mig, at der er unge på vores ungdomsuddannelser, som har andre problemer end problemer af vejledningskarakter.
Mange gange tror jeg, at uddannelsesvejledning må gå hånd i hånd med vejledning på det psykosociale område, fordi der kan være tale om dybe kærestesorger, der kan være tale om misbrugsproblemer eller andet, som gør, at man ikke magter at gennemføre sin uddannelse.
Der tror jeg at både vejledere, socialrådgivere og folk med andre fagligheder kan arbejde sammen om at løse opgaven, ligesom folks forskellige fagligheder herinde jo faktisk også ofte bærer os frem mod gode løsninger.
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-02-24:
Spørgeren kan have ret i, at der i den konkrete tekst i selve forsvarsforliget, forsvarsforligsteksten, står, at det drejer sig om konkurrenceudsættelse af etablissementdriftsområdet.
Samtidig er det jo også spørgeren bekendt, at vi i forligskredsen har bedt forsvaret om at vende hver en sten.
Vi har, som jeg også var inde på under det tidligere spørgsmål, bedt forsvarschefen om at komme med bud på, hvordan man får mål og midler til at hænge sammen.
Hvad angår det der med at vende hver en sten, er jeg jo tilhænger af, at man lægger så mange forskellige forslag på bordet som muligt, sådan at forligskredsen kan tage stilling, og derfor synes jeg, det er helt naturligt, at forsvaret også undersøger andre muligheder som udlicitering, eller om man kan gribe tingene an på en anden måde, og at vi så får det på bordet i forligskredsen.
Så må vi der tage stilling til, om vi synes, det er noget, der økonomisk giver mening, og som vi ønsker skal gennemføres.
Men som jeg også nævnte under det tidligere spørgsmål, er det med hensyn til udlicitering ret vigtigt for mig, at det er noget, der ud fra en helhedsbetragtning er økonomisk fordelagtigt for forsvaret.
Ellers vil det jo være – undskyld mig – hat og briller at udlicitere.
Jeg ønsker ikke, at man udliciterer af rene ideologiske grunde.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg gerne ser, at man konkurrenceudsætter rigtig meget, og jeg ved også, at det er diskussioner, der har været i forligskredsen i forbindelse med udarbejdelsen af forligsteksten.
Det, vi i hvert fald er enige om, er konkurrenceudsættelse på etablissementdriftsområdet.
Men vi har som sagt bedt forsvarschefen om at vende hver en sten, så nu må vi se, hvor mange sten, han kommer og har vendt, og så må vi tage stilling til tingene i forsvarsforligskredsen.
Tina Nedergaard (V), 2010-02-24:
Tak for spørgsmålet.
Når det er aftalt at aflyse gennemførelsesvejledningen som begreb fra en institutions forpligtelse til at fastholde elever og studerende i en uddannelse, er det udtryk for et ønske om at frigøre institutionerne til selv at vælge, hvordan de skal tilrettelægge den konkrete lokale indsats.
Uddannelsesinstitutionerne kan herved fokusere indsatsen i endnu højere grad imod de elever, der er frafaldstruede, og sammensætte den bedst muligt efter netop disse elevers behov.
Skolerne kan selv vælge, hvilke type medarbejdere de vil bruge til at løse opgaven.
Samtidig håber jeg, at vi med denne afreguleringslinje kan medvirke til, at der i de kommende overenskomstforhandlinger kan følges op med tilsvarende afreguleringer af gennemførelsesvejledningen i overenskomstreguleringen – der var mange reguleringer der.
Institutionerne bevarer således deres ansvar for at understøtte elever og studerende i at gennemføre deres uddannelse, men de stilles friere i deres valg af metoder, ligesom det i højere grad bliver muligt for dem at tilpasse deres indsats og ressourcer til vilkårene på den enkelte skole.
De enkelte institutioner forpligtes til at udarbejde principper for procedurer ved omvalg og afbrydelse af uddannelse.
De forpligtes endvidere til at samarbejde med UU og Studievalg om elever, der er i risiko for at falde fra uddannelsen.
Den foreslåede ændring vil ikke svække kvaliteten af den indsats, som skolerne i dag yder i deres vejledning af eleverne, men vil tværtimod stille krav til skolerne om at være opfindsomme og professionelle i deres indsats, for at så mange unge som overhovedet muligt gennemfører deres ungdomsuddannelse.
Jeg ser ingen grund til at være bekymret over kvaliteten af den indsats, som finder sted på vores uddannelsesinstitutioner, for at fastholde elever i uddannelser.
Jeg har tillid til, at man på den enkelte institution vil finde netop de metoder og løsninger, som vil være bedst egnet til at understøtte eleverne i at gennemføre deres uddannelser.
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-02-24:
Hvis spørgeren nu havde fulgt med i det interview, som den tidligere forsvarsminister Søren Gade gav i går til TV/Midt-Vest, ville han vide, at den tidligere forsvarsminister var meget klar om, at han valgte at stoppe som forsvarsminister, fordi hans piger havde sagt til ham, at han ikke længere var glad, når han kom hjem fra arbejde, og fordi han havde mistet sit humør.
Jeg har fuld forståelse for, at man så stopper som politiker.
Da jeg fik overdraget ministeriet i går, gjorde jeg det meget klart for den tidligere forsvarsminister – og det var han enig i – at der er to ting, der gør, at man er politiker.
Den ene er, at man kan gøre en forskel, og den anden er, at man er glad for sit job.
Jeg må personligt sige, at jeg synes, det pres, som den tidligere forsvarsminister har været under, både her i Folketingssalen og specielt i medierne, har været et ulideligt pres, og jeg kan sådan set godt forstå, at den tidligere forsvarsminister for at beskytte sig selv og specielt for at beskytte sin familie og for måske at sikre, at han er den glade far, som han har været tidligere, har valgt at gå af.
Det har jeg ret stor respekt for.
Jeg vil også sige, at hvis det er sådan, at spørgeren – for det er det, spørgeren i hvert fald lægger op til her i Folketingssalen – har kendskab til eller viden om, hvem der i givet fald måtte have lækket det her til medierne, kan jeg kun opfordre spørgeren til at gå til politiet.
Det er politiet, der undersøger den her sag, og jeg ønsker fortsat, at det er politiet, der undersøger sagen til bunds.
Når politiet så er færdige med deres undersøgelse, vil jeg tage stilling til, hvad den undersøgelse siger, og om den eventuelt vil kræve, at der skal gøres noget.
Men foreløbig må jeg bare henvise til, at det er politiet, der undersøger den pågældende sag.
Hvis spørgeren ligger inde med viden om, hvem det er, der har lækket de pågældende oplysninger, må spørgeren gå til politiet og fremlægge sin viden dér.
Frank Aaen (EL), 2010-02-24:
Er ministeren enig i - uanset udfaldet af de verserende sager om læk at der er brug for en indsats for at øge soldaternes og offentlighedens tillid til forsvarets top?
Er ministeren enig i – uanset udfaldet af de verserende sager om læk – at der er brug for en indsats for at øge soldaternes og offentlighedens tillid til forsvarets top?
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-02-24:
Nu er det jo ikke sådan, at der ikke er taget hånd om de forhold, der har været beskrevet i medierne de seneste måneder.
Med hensyn til jægerbogsagen er der af forsvarets ledelse indgivet anmeldelse til Auditørkorpset, som har iværksat en undersøgelse af de to officerer i Forsvarskommandoen.
Med hensyn til lækagesagen fra 2007, som vi også var inde på i det tidligere spørgsmål, er der indgivet en politianmeldelse i sagen, og politiet har indledt en efterforskning.
Jeg må slå fast her på min anden dag som minister – det gjorde jeg også klart i hvert fald for dele af pressen i går – at jeg har fuld tillid til forsvarets ledelse.
Jeg afventer resultatet af de to undersøgelser, der foregår, både auditørundersøgelsen og politiundersøgelsen, og når de resultater er på plads, vil jeg tage stilling til det, man så er kommet frem til.
Men indtil da har jeg fuld tillid til forsvarets ledelse.
Jeg må egentlig også sige, at jeg tror, at størstedelen af Danmarks befolkning har tillid til både forsvarets ledelse og specielt til soldaterne.
Så derfor er jeg meget ked af den mistænkeliggørelse, som jeg ser mange af de her spørgsmål værende et udtryk for.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi viser tillid til forsvaret, og jeg er helt sikker på, at skulle der være nogle i forsvaret, uanset hvor de måtte være i forsvaret, der har begået noget ulovligt, så vil det blive kortlagt enten ved politiundersøgelsen eller ved auditørundersøgelsen i de to sager, der verserer i øjeblikket.
Frank Aaen (EL), 2010-02-24:
Jeg vil først lige sige til det med, at ministeren kun har været minister siden i går, at det er jeg med på, men ministeren har både i Udenrigspolitisk Nævn og i Forsvarsudvalget fulgt den her sag tæt siden 2007, så jeg har tillid til, at ministeren har et grundigt kendskab til den.
Jeg vil sige, at jeg synes, ministeren snakker udenom.
Jeg synes, det er at snakke udenom at begynde at tale om, at vi anklager eller mistænkeliggør soldaterne.
Begge de spørgsmål, der er stillet i dag, drejer sig udelukkende om forsvarets top, og det synes jeg der er meget god grund til.
Jeg synes, det er meget bekymrende, at ministeren siger, at der ingen grund er til ikke at have tillid til forsvarets top, når vi ser de sager, der faktisk verserer lige i øjeblikket.
Og når ministeren afviser det med henvisning til, at der er en politiundersøgelse i gang, kan vi så ikke også lige være enige om, at det ikke var forsvaret, der startede en politiundersøgelse, at det var andre, der tog initiativ til en politiundersøgelse?
Nu forholder jeg mig til læksagen.
Det er dels en injuriesag, dels en politianmeldelse mod forsvaret.
Altså, det er ikke noget, forsvaret selv har gjort, og er det ikke lidt mærkeligt, at vi har en sag, hvor alle kan se at det her peger mod forsvarets top, og at forsvarets top inklusive ministeren ingenting gør for at undersøge, hvad det er, der sker?
Er det ikke meget utrygt, at man ikke får undersøgt, om forsvarets top er i stand til at holde på en hemmelighed, når landet er i krig?
Det mener jeg skal gælde i almindelighed, men i særdeleshed, når landet er i krig.
Er der ikke noget at gøre der, uanset hvordan sagerne falder ud, i forhold til at være sikker på, at man kan stole på forsvarets top?
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-02-24:
Hvis man ligger inde med en viden om en forbrydelse, hvis man ligger inde med et bevis for en forbrydelse, går man til politiet, og det er sådan set også det, der sker i forbindelse med lækagesagen.
Jeg har i mit tidligere hverv som formand for Det Udenrigspolitiske Nævn gjort meget klart fra starten, at hvis man ligger inde med et bevis for en forbrydelse, i det her tilfælde at nogen ville bringe jægersoldaternes liv i fare ved at lække oplysninger om, at jægersoldaterne skulle udsendes der tilbage i april 2007, så skal man gå til politiet.
Det har jeg i mit tidligere hverv gjort meget klart, og jeg vil også som forsvarsminister sige, at jeg vil holde fast i, at det er politiet, der undersøger den her sag.
Vi må afvente resultatet af politiets undersøgelse, og på baggrund af hvad de kommer frem til, må jeg så tage stilling til – sammen med forsvarets top – om der skal iværksættes yderligere tiltag.
Men foreløbig vil jeg altså henvise til, at det er politiet, der har undersøgelsen, og indtil den er afsluttet, har jeg ikke tænkt mig at gøre noget som helst.
Og det forventer jeg sandelig heller ikke at forsvarets top har.
Frank Aaen (EL), 2010-02-24:
Igen: Ikke alene har forsvarsministeren afvist at gennemføre sin egen undersøgelse – bortset fra, har jeg forstået, en enkelt gang lige at spørge spindoktoren, om det trods alt var ham – men de undersøgelser, der er sat i gang, er sat i gang på foranledning af alle andre end forsvarsministeren.
Jeg må prøve en anden vej så.
Jeg tror, det for de fleste af os var meget overraskende, at Søren Gade i går gik af som forsvarsminister, og det har fået mig til at tænke på, hvorfor Søren Gade gik af som forsvarsminister i går, hvad årsagen kan være til det.
Så ministeren kan altså garantere over for mig og Folketinget, at der ikke er tegn på, at det var, fordi Søren Gade kom i besiddelse af oplysninger, der kunne vise sig meget hurtigt at blive meget belastende for den afgåede forsvarsminister?
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-02-24:
Det er i hvert fald ikke det, jeg har forstået på den tidligere forsvarsminister.
Klaus Hækkerup (S), 2010-02-24:
Hvad kan ministeren oplyse om den i aftalen om forårspakke 2.0 besluttede indførelse af grønne kørselsafgifter på lastbiler i Danmark fra 2011, der skulle give et årligt provenu på 630 mio. kr. i de første mange år?
Spørgsmålet lyder: Hvad kan ministeren oplyse om den i aftalen om forårspakke 2.0 besluttede indførelse af grønne kørselsafgifter på lastbiler i Danmark fra 2011, der skulle give et årligt provenu på 630 mio. kr. i de første mange år?
John Dyrby Paulsen (S), 2010-02-24:
Tak for det klare svar.
Jeg bliver nødt til at starte med at komme med en lille korrektion – ministeren er tilgivet, for det er kort tid, hun har haft, til at sætte sig ind i det: Det er faktisk ikke os, der har bedt forsvarschefen om at vende hver en sten, det er forsvarschefen, der har bedt om at få lov til at vende hver en sten, og det har vi så nikket ja til under moderat fysisk pres, nærmest, og det er også fair nok, der kan også komme noget ud af det.
Frank Aaen (EL), 2010-02-24:
Jo, men nu er vi altså et land, der var i krig og er i krig, og når meget pegede på, at det var fra centrale kilder, altså fra toppen, at lækken kom, forstår jeg simpelt hen ikke, at man bare kunne fortsætte krigen med usikkerhed om, hvorvidt det var fra toppen, at lækken kom
I modsætning til halvdelen af Aalborg beskæftiger toppen af forsvaret sig jo dagligt med vigtige hemmelige oplysninger, og jeg kan simpelt hen ikke forstå – og jeg håber, at forsvarsministeren er enig med mig i, at det er lidt underligt – at man ikke allerede på det tidspunkt sikrede sig, at det ikke var en i toppen af forsvaret, der lækkede oplysningerne.
John Dyrby Paulsen (S), 2010-02-24:
Jeg går ud fra, at vi også er enige om – som noget helt selvfølgeligt – at man ikke dunker de ansatte oven i hovedet med disse sten, der nu skal vendes og lægges på plads igen.
Jeg skal nok sende det her materiale over.
Men kunne vi så ikke aftale, at ministeren tager fat i pågældende helt uofficielt, helt uformelt, eller hvordan man nu gør det, og siger: Ved du hvad, kære ven, der er altså noget, du har misforstået her?
Og så må ministeren få vedkommende til at melde ud i sit system, i Fællessamarbejdsudvalget, at der altså er noget, der er misforstået i referatet, og at han i virkeligheden har ment noget helt andet, og så få det berigtiget meget, meget hurtigt, således at medarbejderne i hvert fald bliver lettet for den hovedpine, de føler de har fået efter at være blevet banket oven i hovedet med nogle sten, som de ikke burde være blevet banket oven i hovedet med.
Godt, tak for det.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Det, der er hele mit problem i den her sammenhæng, er, at der åbenbart er nogen i forsvarets top, der ikke bare vender hver en sten, men tager nogle af stenene og nærmest banker de ansatte oven i hovedet med dem og fortæller dem: Kære venner, I kan godt sige farvel til jeres job; jeres arbejdsopgaver bliver udliciteret, de ryger til Tyskland og Sverige, og sådan er det, det kan I lige så godt indstille jer på.
Og så tilføjer samme bemeldte person i øvrigt, at der ikke bliver mulighed for at lave kontroludbud.
Så bliver jeg rigtig bekymret, for det betyder jo i virkeligheden, at næste gang vi skal have priser på de her områder, så er der kun ét firma, der sætter prisen.
Så ved vi alle sammen, hvad der sker; så går prisen kun én vej, og det er direkte op.
Og så bliver det endnu dyrere for forsvaret, og det er en dårlig samfundsøkonomisk investering.
Jeg må bare fastholde – ministeren har jo svaret hver gang, og det er jeg glad for – at den her topgeneral åbenbart har misforstået noget ganske helt og aldeles.
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-02-24:
Jeg vil bare henvise til, hvad jeg også har svaret tidligere, at hvis det er sådan, at det bygger på spørgerens kendskab til, hvad der helt konkret er blevet sagt på de pågældende møder, er spørgeren velkommen til at sende det over til mig.
Så kigger vi på det.
Jeg synes bare, det er meget vigtigt at holde fast i, at det er forligskredsen, der tager stilling til udlicitering.
Vi har bedt om at se alle stenene, når forsvarschefen har vendt dem, og så er det forligskredsen, der beslutter, hvilke sten der skal lægges hvor.
Det er ikke et spørgsmål om, at det er noget, man gør på lavere niveauer på eget initiativ.
Nu ser jeg frem til at få materialet over fra spørgeren, og så vil jeg beslutte mig for, hvordan jeg tager hånd om sagen.
Som det er spørgeren bekendt, har vi jo aftalt i forligskredsen, at der ikke foretages nogen udliciteringer, uden at det har været forelagt forligskredsen, og vi er blevet enige om det der. Hvad enkelte chefer i forsvaret må have udtalt om det her, vil jeg ikke forholde mig til.
Jeg kender ikke til det referat, som spørgeren henviser til.
Det, der bare er vigtigt for mig, er, som jeg også har været inde på før, at forsvarschefen altså har bedt om at få lov at vende hver en sten, det har forligskredsen sagt ja til, og det synes jeg som minister er en yderst god idé.
Jeg kan godt lide, at man vender mange sten, så kan man jo altid finde ud af, hvad for nogle der skal vendes tilbage og lægges på plads, og lige så snart forsvarschefen har fået vendt alle de her sten, må de jo lægges på bordet, og så må vi i forsvarsforligskredsen tage stilling til, hvor mange der skal lægges på plads, som de er, og hvor mange der måske skal flyttes rundt med.
Men altså, det er forsvarsforligskredsen, der skal tage stilling, og der er, i hvert fald så vidt jeg er orienteret, ikke taget stilling til noget konkret om udlicitering i forsvarsforligskredsen.
Frank Aaen (EL), 2010-02-24:
Spørgsmålet lyder i sin enkelhed: Hvad gjorde ministeren – og vi må jo sige den forhenværende minister – i 2007 for at sikre sig, at lækken ikke kom fra toppen af forsvaret?
Hvad gjorde ministeren i 2007 for at sikre sig, at lækken ikke kom fra toppen af forsvaret?
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-02-24:
Som det er spørgeren bekendt, også fra det svar, der blev givet i 2007, er vurderingen, at der ikke var noget grundlag for at undersøge, hvordan oplysningerne kom til mediernes kendskab.
Forsvarsministeren har også tidligere her i Folketingssalen oplyst, at vurderingen også tilbage i 2007 var, at det i hvert fald var imellem 100 og 200 mennesker, der havde kendskab til de her oplysninger, og derfor ville det ikke være muligt at få kortlagt, hvem det var, der i givet fald havde givet de her oplysninger videre til medierne.
Det vil jeg henholde mig til.
Frank Aaen (EL), 2010-02-24:
Nej, men nu spurgte jeg jo sådan set ikke efter en generel undersøgelse – det har jeg forstået at Forsvarsministeriet ikke syntes var en god idé – men jeg spurgte efter, om man har undersøgt toppen.
For det andet ved vi fra pressen, at når de overhovedet bragte det, var det, fordi det var fra en central kilde.
Og jeg tror ikke på – også selv om den tidligere minister har sagt, at det halve af Aalborg vidste det, og det kunne man ikke undersøge – at pressen under nogen omstændigheder ville interessere sig for at bringe en historie, som bare kom fra det halve af Aalborg, i hvert fald ikke fra en enkelt fra det halve af Aalborg.
Derfor må vi jo sige, at det allerede på det tidspunkt pegede på, at lækken var i toppen, så det undrer mig, at man ikke sagde: Jamen vi må i hvert fald prøve at undersøge, om den kommer fra toppen.
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-02-24:
Ja, selvfølgelig.
Uanset hvilket hoved der sidder på ministeren, står ministeren altid bag ministeren, da ministeren har afgivet svar til Folketinget.
Jeg må så også sige, og det har jeg jo også i egenskab af min tidligere rolle gjort meget klart, at hvis man er bekendt med, at der er foregået noget ulovligt, hvis man er bekendt med, hvem det er, der har lækket de pågældende oplysninger til pressen – og det er jo altså ulovligt, fordi de er fortrolige – så skal man gå til politiet.
Så er det politiet – sådan er det heldigvis i Danmark – der efterforsker sådanne sager.
Så jeg kan kun opfordre til, såfremt spørgeren måtte ligge inde med viden om, hvem det er, der har lækket, at spørgeren går til politiet.
Frank Aaen (EL), 2010-02-24:
Så ministeren svarer altså sådan, at den nuværende forsvarsminister står bag den daværende forsvarsministers svar i 2007 på spørgsmål nr. S 5246 fra undertegnede, nemlig at: »Forsvarsministeriet er ikke bekendt med, at hemmelige oplysninger vedrørende danske specialstyrkers afsendelse til Irak i april 2007 blev lækket fra kilder inden for regeringen eller statsadministrationen«.
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-02-24:
Som det også er spørgeren bekendt, og som det er blevet svaret både her i Folketingssalen, ved samråd i Forsvarsudvalget og andre steder, var det i 2007 både Forsvarsministeriets og forsvarets vurdering, at der ikke var grundlag for at iværksætte en undersøgelse af, hvordan oplysningerne kom til mediernes kendskab
Der er indgivet politianmeldelse i sagen, det er også spørgeren fuldstændig bekendt, politiet har indledt en efterforskning, det er også spørgeren bekendt, og jeg finder derfor ikke, at jeg som ny minister kan knytte yderligere bemærkninger til det stillede spørgsmål.
Helle Sjelle (KF), 2010-02-25:
Vi ønsker ikke at skabe fattigdom her i Danmark, som hr. Eigil Andersen forsøger at udtrykke det.
Vi ønsker bestemt fra konservativ side at tage hånd om netop de allersvageste mennesker i vores samfund, og det er det, vi prøver på at gøre på bedst mulig måde.
Vi synes så også som udgangspunkt, at vi har et velfærdssamfund, som på fin og fornem vis prøver på at samle de mennesker op, som falder uden for.
Så vil der være nogle, som systemet ikke samler op, og det er selvfølgelig beklageligt.
Vi skal løbende se på, hvad vi netop kan gøre for de mennesker.
Men det, der bare er væsentligt for mig at understrege her, er, at det her forslag efter vores opfattelse altså ikke løser de problemer.
Det nytter bare ikke noget at sige til folk, at de kan parkeres på varig forsørgelse.
Det er ikke det, der er løsningen.
Det, det handler om, er at skabe nogle incitamenter.
Det er selvfølgelig at få afklaret, hvad der kan gøres, så den syge bliver rask igen.