runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Kjer Hansen (V), 2009-12-04:
Der er det jo vigtigt at være opmærksom på, at det, der er reguleret i landbrugsloven, meget er arealkrav og loft over husdyrhold osv., og at det her så er en anden lov, som handler om, hvordan vi griber det an med jordfordeling.
Og at skulle nedsætte en kommission, der skulle belyse, hvad konsekvensen af det her lovforslag ville være, ville jo være det samme som at skyde gråspurve med kanoner; altså, det er helt ude af proportioner.
Her taler vi jo om et, vil jeg mene, forholdsvis lille, meget simpelt lovforslag, der udelukkende har det formål at lette sagsbehandlingstiden og hele processen omkring en jordfordeling, som vi har brug for i forbindelse med at få taget de miljø- og naturmæssige initiativer, som vi bl.a. har lagt op til i »Grøn Vækst«.
Så jeg synes, det ville være ret voldsomt at tage det her lille lovforslag og skulle lave et stort analysearbejde ud af det.
Som sagt tager vi udgangspunkt i erfaringen på området, og jeg tror, at alle parter simpelt hen er interesserede i, at vi får speedet processen lidt op og får hurtigere afgørelser.
Samtidig er det jo så vigtigt, at vi bevarer retssikkerheden, ved at man kan klage.
Bjarne Laustsen (S), 2009-12-04:
Tak, og tak for svarene.
Jeg har det jo sådan lidt, at det med jordfordeling smager lidt af landbrugslov.
Nu skal jeg ikke blande mig i regeringens måde med hensyn til, hvordan man håndterer sagerne, men vi har jo en række forslag til behandling i Fødevareudvalget, der omhandler udmøntningen af »Grøn Vækst«, og jeg synes bare, at det her havde hørt naturligt hjemme der.
Vi har jo spurgt ministeren, om hun ville komme med et ændringsforslag om, at man nedsatte en kommission, der kunne kigge på virkningerne af landbrugsloven, og der kunne man naturligvis også være kommet ind på jordfordelingen.
Det kan jeg så forstå at ministeren siger nej til, men det forhindrer os jo ikke i at komme med et forslag, hvad vi så vil gøre, og at vi beder om, at Folketinget nedsætter en kommission til at kigge på alle konsekvenserne.
For det er jo en kæmpestor omkalfatring, der kommer til at foregå, når alle de ting, der har været i landbrugsloven, stort set bliver liberaliseret, og derfor er mit spørgsmål: Hvorfor hænger de her ting ikke sammen, og hvorfor vil ministeren ikke være med til at nedsætte en kommission?
Per Clausen (EL), 2009-12-04:
Jeg kan starte med at sige, at Enhedslisten i forbindelse med det udvalgsarbejde, der kommer nu, ganske nøje vil afveje, hvordan det vil være hensigtsmæssigt at stemme.
Generelt set
synes vi jo, at forslaget er meget fornuftigt.
Det handler om, at det faktisk er rigtig godt, at man har mulighed for at gennemføre jordfordeling, så markerne kommer til at ligge bedre i forhold til gårdene, så husdyrene lettere kan komme på græs, og sådan at transport til og fra markerne minimeres.
Det er jo grundlæggende rigtigt og grundlæggende fornuftigt, og det er da også sådan, at man så i den anledning gennemfører nogle forenklinger.
Det synes vi sådan set kan være ganske fornuftigt.
Der kunne vi måske godt tænke os, at man gennemgik lovgrundlaget med henblik på at se, om der ikke er brug for andre og mere radikale forandringer, sådan at man f.eks. kunne sikre, at det bliver lettere for kommunerne at erhverve jord for at sikre grundvandsinteresser og at sikre, at øget offentligt ejet skov kan etableres og større naturarealer kan sikres.
Efter vores opfattelse ville det være en stor fordel, hvis vi havde bedre muligheder for, at stat og kommuner kan erhverve arealer, så de her fælles interesser kan sikres.
Vi vil i den forbindelse henvise til det høringssvar, der er kommet fra Økologisk Landsforening, hvor man også peger på, at det er sådan, at staten kunne spille en langt mere offensiv rolle på det her område, og at det f.eks. kunne ske i forbindelse med, at man etablerede en jordfond, hvor man så kunne sige, at en del af jorden faktisk efterfølgende blev lejet ud og anvendt til økologisk produktion, altså produktion uden anvendelse af giftstoffer.
Så man kan sige, at det her forslag er sådan et forslag, der mest går ud på, at man bliver ved med at gøre, som man har gjort hidtil, og efter Enhedslistens opfattelse er der altså brug for en række mere omfattende forandringer.
Netop i en situation som den, som vi befinder os i nu, hvor finanskrisen medfører, at flere af de ekstremt overbelånte landbrug risikerer at komme på tvangsauktion, ville det faktisk være et rigtig godt tidspunkt at tage nogle initiativer, der kunne føre til, at stat og kommuner kunne komme til at spille en central rolle i forhold til både at sikre ordentlige vilkår for et bæredygtigt landbrug på længere sigt og i forhold til at sikre natur og miljø.
Bente Dahl (RV), 2009-12-04:
På trods af at lovforslaget er en del af regeringens »Grøn Vækst«-plan, som Det Radikale Venstre finder er problematisk på mange måder, er der altså nogle fornuftige ting i forslaget.
Så er det sagt.
At sikre en enkel og effektiv procedure vedrørende jordfordeling er fornuftigt nok.
Hensigten er yderligere at sikre en jordfordelingsprocedure, der er tilpasset anvendelsen til realisering af arealkrævende projekter i det åbne land, herunder projekter for vådområder og ådale.
Lige præcis det her med vådområder og ådale finder vi er meget fornuftigt.
Vi går i det hele taget ind for at sikre natur og plads til naturen.
Vi ser gerne en udvikling, der udvider naturområderne i landet, en udvikling, hvor vi i fremtiden har en bedre balance, end vi lige nu har, mellem natur, kultur, erhverv.
Vi snakker så meget om, at vi skal gøre noget for naturen.
Det er altså at vende tingene på hovedet at sige det på den måde.
Naturen er vi afhængige af.
Vi kan eksempelvis se på klimaændringerne med de briller.
Fra de globale klimaændringer hjem til jordfordelingsloven.
Den forenkler sagerne ved at foreslå et generelt enkendelsessystem.
Meningen er, at der fremover i alle jordbrugsfordelingssager, uanset antallet af deltagende ejendomme, kun skal afsiges én jordfordelingskendelse.
Der vil dog være mulighed for under bestemte omstændigheder at kunne lave en tillægskendelse, og der er der, jeg gerne vil vide, hvad dette »i særlige tilfælde« betyder.
Hvad betyder det, hvad er definitionen på »i særlige tilfælde«?
Jeg vil meget gerne høre, hvad ministeren kan sige om det.
Som konsekvens af indførelsen af det her system foreslås bestemmelsen i ligningsloven om fritagelse af beskatning af tilskud til jordfordeling med begrænset antal ejendomme ophævet.
Det virker også ganske logisk for mig at det må være sådan.
Med det her helt enkle spørgsmål om, hvordan det begreb, der hedder »i særlige tilfælde«, er afgrænset, må jeg meddele, at Det Radikale Venstre undlader at stemme til det her lovforslag, fordi det er en del af udmøntningen af »Grøn Vækst«-forliget, som vi ikke er en del af.
Martin Henriksen (DF), 2009-12-04:
Jeg vil bare spørge: Hvis det, der kommer ud af forslaget, dels er, at samfundet i sidste ende sparer nogle penge, som eksempelvis kunne bruges på velfærdsforbedringer, dels er, at mennesker, der ønsker at vende tilbage til deres hjemland, får bedre mulighed for det, hvad er så det dybere problem med det her?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-12-04:
Så hvis hr. Karsten Lauritzen kunne få det igennem i sin gruppe, så kan jeg love, at man har Enhedslistens stemmer i salen.
Vi er ikke imod det koncept, der går ud på, at man hjælper mennesker, som frivilligt har lyst til og af forskellige årsager har mulighed for at vende tilbage til et land, som de i sin tid har forladt.
Men som fru Marianne Jelved her tidligere på talerstolen før mig sagde, så har jeg altså heller ikke oplevet, at en masse organisationer har henvendt sig til mig og sagt, at beløbet er af en størrelse, så det er muligt rent faktisk at repatriere.
Og jeg kan konstatere, at den forøgelse, der er af beløbet, ikke bliver givet i den periode, hvor man rent faktisk skal etablere sig i det land, man er vendt tilbage til.
Nej, den bliver givet, efter at fristen er udløbet.
Det vil sige, det er en ydelse, som har det formål at få folk til at blive væk så længe, at de ikke længere kan fortryde.
Karsten Lauritzen (V), 2009-12-04:
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan man i Enhedslisten kan se sig selv i øjnene i spejlet.
Jeg har stor respekt for Enhedslisten, der fører idealistisk politik og ikke går på kompromis, men så synes jeg bare, det er tankevækkende, at man stemmer for en forøgelse af beløbet i 2003 og ikke vil gøre det nu.
Det er fair nok, at man siger, at man synes, at forøgelsen er for høj, men det er jo ikke det, man siger fra Enhedslistens side.
Man siger, man er fuldstændig imod konceptet, man er imod, at man giver kommunerne et økonomisk incitament, hvis det er det, der er behov for.
Det var der allerede i den gamle ordning, som Enhedslisten var med til at videreføre.
Vil fru Johanne Schmidt-Nielsen ikke erkende, at hun kan se bare en snert af dobbeltmoral i Enhedslistens modstand mod det her forslag?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-12-04:
Nej, det synes jeg bestemt ikke det er.
Det forholder sig i dag sådan, at man, hvis man er et voksent menneske, modtager i alt 28.256 kr. Ud af det beløb får man de 16.954 kr. i den situation, hvor man udrejser.
Det er den første portion, det er altså de penge, man får til at etablere sig.
Ved den her lovændring vil det være sådan, at man fortsat modtager 16.954 kr. i den første portion, hvorimod de 100.000 kr. ligger og venter på en, hvis man bliver så længe, at fortrydelsesfristen udløber.
Det vil sige, at det, at man sætter beløbet op, ikke er en måde at hjælpe folk i den periode, hvor de skal etablere sig.
Det er en bonus, man giver, hvis folk bliver væk så lang tid, at fristen er udløbet.
Det må hr. Karsten Lauritzen da kunne indrømme.
De 100.000 kr. kommer ikke i den periode, hvor man rent faktisk etablerer sig, for i den periode er beløbet det samme.
De 100.000 kr. kommer, hvis man bliver væk så længe, at fristen for at fortryde er overskredet.
Karsten Lauritzen (V), 2009-12-04:
Som jeg forstod fru Johanne Schmidt-Nielsen, opfatter hun det her som en skrub af-ydelse, en skrub af-check.
Hvis ikke jeg tager meget fejl, tror jeg, hun brugte præcis de ord.
Det er der, hvor jeg ikke helt kan følge fru Johanne Schmidt-Nielsen.
For det, man gør, er, at man tager det setup, der var inden de her ændringer, og så øger man blot beløbet, og så øger man den kommunale refusion fra 75 pct. til 100 pct. Så allerede inden de her lovændringer er vedtaget, er der et økonomisk incitament for kommunerne.
Nu bliver det økonomiske incitament større, det er rigtigt, men det er til stede allerede inden lovændringen, og så øger man som sagt beløbet.
Det, der er det paradoksale, og det vil jeg godt spørge fru Johanne Schmidt-Nielsen om, er, om det ikke er mærkeligt og dobbeltmoralsk, at Enhedslisten i 2003, da man øgede beløbet, stemte for konceptet om at give folk penge til reintegration.
Det er da lidt tankevækkende.
Hvad er årsagen til det, og synes fru Johanne Schmidt-Nielsen ikke, at det er lidt dobbeltmoralsk?
Martin Henriksen (DF), 2009-12-04:
Vi øger muligheden for, at de kan vende tilbage til hjemlandet.
Vi ved jo ikke, hvor mange der vil benytte sig af den her mulighed.
Det, jeg ikke forstår ved Det Radikale Venstres indgangsvinkel til det her forslag, er, at hvis det forholder sig sådan, at der er nogle indvandrere i det danske samfund, som ikke ønsker at leve i det danske samfund, som gerne vil vende tilbage til deres hjemland, hvis de havde muligheden, hvorfor skal vi så ikke forbedre deres mulighed for det?
Jeg forstår simpelt hen ikke, at Det Radikale Venstre kan være imod det.
Det er rigtigt, at der ligger nogle incitamentsstrukturer i det her for kommunerne og også for den enkelte, men det er jo sådan set i sidste ende og i bund og grund et valg, som den enkelte må træffe.
Marianne Jelved (RV), 2009-12-04:
Jeg kan oplyse om, at hvis man fortæller amerikanere, også amerikanske politikere, at vi har en repatrieringsordning, hvor vi betaler folk for at rejse hjem, ryster de på hovedet og siger: Det kunne vi ikke drømme om at bruge penge på, for nu har vi brugt penge på at få dem integreret i vores samfund; hvis de selv vil hjem, må de spare op til billetten hjem.
Jeg vil sige det endnu en gang: Man udvider persongruppen, der kan få repatriering, til at omfatte stort set alle familiesammenførte, og de får 100.000 kr. med sig.
Jeg synes, at det er helt ude af proportioner.
Familiesammenførte er kommet herop frivilligt, og jeg forstår slet ikke, hvorfor de ikke selv skal betale deres billet, hvis de vil rejse hjem igen.
Det må jeg sige.
Martin Henriksen (DF), 2009-12-04:
Det har vi jo sagt ved flere forskellige lejligheder.
Jeg synes, at det er en lidt underlig debat, men det er jo ikke fru Marianne Jelveds skyld.
Jeg vil høre, hvorfor Det Radikale Venstre egentlig er imod, at vi giver øgede muligheder for repatriering til mennesker, der under de rette forudsætninger gerne vil vende tilbage til deres hjemland.
Skal man død og pine få folk til at blive i Danmark, når de kan få en mulighed for at vende tilbage til der, hvor de kom fra?
Marianne Jelved (RV), 2009-12-04:
Vi har ikke den opfattelse i Det Radikale Venstre, at det var nødvendigt at hæve beløbet for repatriering.
Det var udmærket, som det var, og som det er i dag.
Vi har intet behov for at øge det.
Derfor vil vi hellere bruge pengene på en anden måde.
Jeg har i offentligheden, både på fjernsyn og i skrevne medier, meget nøje gjort rede for, hvad jeg mente med det, jeg sagde om tvetvungethed i SF's måde at melde ud på, og det bruger jeg ikke min knappe taletid her på talerstolen til.
Derimod vil jeg meget gerne sige, at jeg er skuffet over, at det er så svært for Venstre at forstå, at der faktisk er en årsag til, at mange af de mennesker, som ikke har kunnet lære dansk, ikke har kunnet det, og at man kan hjælpe dem.
Når man er traumatiseret flygtning, er det svært at komme ud af sin lejlighed og væk fra de nedrullede gardiner og være ude mellem mennesker, fordi man har det rigtig, rigtig elendigt.
Og hvis hr. Karsten Lauritzen gerne vil se det med sine egne øjne, er jeg den, der meget gerne tager hr. Karsten Lauritzen med mig til Nørrebro.
Det er ikke så langt herfra.
Karsten Lauritzen (V), 2009-12-04:
Fru Marianne Jelved svarede jo ikke på spørgsmålet, og det klandrede fru Marianne Jelved mig for ikke at gøre, da jeg var på talerstolen, så jeg håber, fru Marianne Jelved vil svare på de to spørgsmål, jeg stillede.
Jeg kan forstå, at det er, fordi man øger beløbet med 100.000 kr., at filmen knækker.
Hvis nu man havde øget det med 20.000 kr. eller 30.000 kr. eller 40.000 kr., ville man så have sagt ja i Det Radikale Venstre, eller hvad?
Jeg er lidt interesseret i, hvad det er, man mener i Det Radikale Venstre.
Marianne Jelved (RV), 2009-12-04:
Det Radikale Venstre er ikke imod konceptet om repatriering, men vi er imod de dimensioner, det får nu, hvor det ligner, at man frister folk til at tage af sted, samtidig med at man siger, at det handler om de utilpassede, de uintegrerede, som vi ikke har brug for, og som lever i et parallelsamfund, og hvad der ellers er sagt fra den her talerstol af forskellige ordførere.
Sådan et samfund bryder vi os ikke om.
Vi ønsker os et samfund, hvor vi hjælper dem, der har det svært, og hvor vi sætter ind med den relevante behandling.
Og så vil vi gerne bruge de ekstra 41 mio. kr. til faktisk at give til nogle af de flygtninge, der bor i området på Nørrebro, som jeg i hvert fald har mødt, og som har umanerlig stor brug for det, man kalder en rehabilitering, forstået på den måde, at de får bearbejdet de traumer, som de har med sig fra Afghanistan, og hvor de nu er kommet fra.
De bor her ganske lovligt, og de får ikke den hjælp, de har brug for.
Det, vi har imod det her forslag, er, at det ikke hjælper dem, som burde have hjælp.
Og det koncept, der var der før, var rigeligt.
Folk rejste jo, de repatrierede jo.
Jeg bryder mig sådan set heller ikke så meget om, at kommunerne skal gå ud og informere folk om, at de kan rejse hjem for danske kroner.
Jeg synes simpelt hen, at det er imod vores bestræbelser på at være en del af den internationale verden.
De folk, der gerne vil rejse hjem, kan selvfølgelig frit rejse, men jeg forstår ikke, hvorfor danske skatteydere skal betale dem for at rejse.
Jeg anerkender, at vi i 1990'erne lavede en repatrieringsordning, og jeg anerkender, at vi har hævet beløbet.
Jeg synes, at en størrelsesorden på 28.000 kr. pr. voksen, og det er så, hvad det er, og omkring 9.000 kr. pr. barn er udmærket.
Lad det være ved det.
Der er ikke nogen, der over for mig eller Det Radikale Venstres medlemmer har rejst ønsket om, at det er nødvendigt at øge det beløb for at tilfredsstille folk.
Jeg synes, at den forøgelse af beløbet, der her sker, er helt ude af proportioner.
Martin Henriksen (DF), 2009-12-04:
Jeg synes egentlig ikke, at jeg fik svar på spørgsmålet.
Vi ved jo ikke, hvor mange der vil benytte sig af muligheden; det kan vi jo ikke vide, vi kan jo ikke spå om fremtiden, men det er da klart, at der ligger nogle øgede incitamenter i det.
Men hvis det, der kommer ud af den her ordning, er, at samfundet i sidste ende sparer nogle penge, som vi eksempelvis kunne bruge på velfærdsforbedringer, og at nogle mennesker, som under de rette forudsætninger ønsker at vende tilbage til deres hjemland, får øgede muligheder for det, kan vi jo rent faktisk komme i en situation, hvor både samfundet og de mennesker, som det handler om, og som benytter sig af tilbuddet, kan få gavn af det.
Er det ikke alt i alt positivt?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-12-04:
Samfundet ville spare rigtig, rigtig mange penge, hvis man lavede en social indsats og en integrationsindsats i Danmark, der betød, at der ikke er mennesker som dem, der tidligere i dag er blevet omtalt fra talerstolen, der er i Danmark, som har været i Danmark i mange, mange år, og som f.eks. ikke kan tale det danske sprog.
Hvis man fra regeringens og Dansk Folkepartis side tog de problemer alvorligt, ville samfundet spare rigtig, rigtig mange penge.
I stedet for vælger man altså en løsning, hvor man mener, at man kan bestikke sig til at komme af med problemerne.
Jeg synes, at det er pinligt, og jeg synes, at det viser meget om, hvad det er for et menneskesyn, der ligger bag den politik, der bliver ført af regeringen og ikke mindst af Dansk Folkeparti.
Men jeg vil da tilføje, at vi, som jeg sagde tidligere, bestemt ikke er imod, at vi som samfund støtter mennesker, som frivilligt ønsker at vende tilbage, og som i en periode har behov for en økonomisk ydelse for at kunne etablere sig.
Men det her handler ikke om at give folk støtte til at etablere sig.
Det er en bonus, man giver folk, hvis de bliver så længe væk fra Danmark, at de ikke fortryder.
Jeg tror, at det er lige efter Dansk Folkepartis hoved.
Mike Legarth (KF), 2009-12-04:
Tak, hr. formand.
Tværtimod synes vi, at det her er et forslag, der giver gevinst, og når det er til gevinst for Danmark og til fordel for landet, så medvirker vi gerne i enhver sammenhæng.
Det her lovforslag handler om, at vi giver skattemæssige fradrag for beplantning af flerårige energiafgrøder.
Det synes vi er en god idé, fordi vi kan se, at det giver nogle klima- og energifordele; det giver simpelt hen et mindre udslip af kvælstof, pesticider osv.
Samtidig med det sidestiller man som det andet led flerårige energiafgrøder med de normale, almindelige afgrøder.
Vi synes også, det er en fin ting, at der kommer balance i den sammenhæng.
Så fuld støtte fra Det Konservative Folkeparti.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-12-04:
Der er traumatiserede i alle grupper: gammeldanskere, nydanskere, der er danske statsborgere og mennesker med et helt andet opholdsgrundlag.
Det har jo ikke noget som helst med det her at gøre; der er jo ikke fokuseret specielt på traumatiserede.
Det vil jeg så lægge mig på sinde, men jeg forstår slet ikke diskussionen her.
Jeg må sige, at der er to partier her i salen i dag, der enten har et meget antidemokratisk ideologisk felttog om at melde sig ud af Folketinget eller også ikke har læst lovforslaget.
Og det synes jeg må stå for deres egen regning.
Nu er jeg da fra venstrefløjen blevet tudet ørerne fulde af, at jeg ikke vejleder ordentligt i den ene og den anden sag.
Så det er meget mærkværdigt, at man nu skal bebrejdes, at man sørger for, at der er en vejledning.
Jamen så vil jeg læse op.
Der står her i min fremsættelsestale, og det er altså min politiske tilkendegivelse i anledning af loven, som fru Johanne Schmidt-Nielsen selv kunne have taget og læst:
»Herboende udlændinge, der er dårligt integreret i det danske samfund, og for hvem en tilbagevenden til deres hjemland eller tidligere opholdsland udgør en chance for at få en bedre tilværelse, bør gives bedre mulighed for frivillig repatriering.
Desuden bør ældre udlændinge, der har opholdt sig i Danmark i en længere årrække, men hvor repatriering kan styrke den enkeltes livskvalitet, gives bedre muligheder for at tilbringe alderdommen i hjemlandet.«
Svaret er altså: en bedre tilværelse og en bedre livskvalitet.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-12-04:
Så ministeren vil altså ikke svare på, om ministeren er enig med Dansk Folkepartis ordfører, nemlig hr. Martin Henriksen, i, at formålet, målet med at lave den her ændring, er at få flere til at forlade landet.
Det er jo ellers ikke så kompliceret at svare på.
Man kan svare ja, eller man kan sige: Vi har ikke sådan et formål fra regeringens side.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-12-04:
Jeg vil henvise fru Johanne Schmidt-Nielsen til at læse min fremsættelsestale.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-12-04:
Det er korrekt, at det er en ganske frivillig ordning.
Alligevel hørte vi jo Dansk Folkepartis ordfører her for lidt tid siden fortælle os alle sammen, at målet for Dansk Folkeparti med den her lovændring er, at flere benytter sig af ordningen.
Så mit første spørgsmål går på, om ministeren er enig med Dansk Folkeparti i, at målet med lovændringen er, at flere benytter sig af den, at flere forlader Danmark.
Det er spørgsmål nummer et.
Spørgsmål nummer to er, om ministeren er enig med hr. Kristian Thulesen Dahl, når hr. Thulesen Dahl opsummerer formålet med ændringen som værende: Vi betaler for, at man opgiver sin livslange opholdstilladelse i det danske samfund.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-12-04:
Der er ikke foretaget nogen beregning af, hvor mange der vil bruge denne lov, for det er sådan, at det er, som jeg sagde: Det er en ganske frivillig ordning: De, der vil bruge den, har et retskrav på det.
Og selv om jeg også er kirkeminister, kan jeg ikke give mig af med profetier; det er der vist ikke ret mange i Folketinget der kan.
Der er måske nogle, der gør det alligevel, men det vil jeg i hvert fald ikke gøre.
Marianne Jelved (RV), 2009-12-04:
Jeg er meget, meget forundret; jeg er faktisk rigtig forundret over, at VK-regeringen har de synspunkter, som integrationsministeren giver udtryk for her.
Familiesammenføringen er jo sket helt på frivillig basis.
Hvorfor skal familien så ikke selv sørge for det, hvis nu den gamle mor alligevel hellere vil bo hjemme i sit hjemland end bo hos sønnen, der bor i Danmark; hvorfor skal familien ikke klare det selv?
Hvorfor er det noget, det offentlige skal tage sig af?
Det begriber jeg simpelt hen ikke; det er punkt 1.
Punkt 2: Kan integrationsministeren løfte sløret for, hvad der skal til, for at den her lovændring kan betegnes som en succes?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-12-04:
Jamen det har været et ønske.
Så finder de måske ud af, at de hellere vil hjem til den anden halvdel af børnene igen i et andet land, og der har vi så lempet det, sådan at vi har sagt, at de så altså ikke skal rejse tilbage med deres voksne børn.
Ja, det er jo en følge af det, der også står i fremsættelsestalen, nemlig at det vil blive til utrolig stor gavn for de ældre, der er her, og som under den tidligere SR-regering aldrig er blevet integreret ordentligt, og som stadig væk drømmer om at komme tilbage, som måske ikke ser det som så positivt med en fremtid på et plejehjem, hvor der måske ikke er så mange, som de kan forstå, og som de kan tale med.
Derfor har vi altså ændret det og har sagt, at er man blevet familiesammenført her i landet med voksne børn, kan man også rejse tilbage uden børnene, i modsætning til, som loven egentlig er formuleret i dag, at det skal være hele familien.