Karen Ellemann (V), 2009-05-04:
Det beslutningsforslag, vi nu skal behandle, handler om, at der i hver region skal etableres mindst ét børnehus, hvor hjælpen til børn, som har været udsat for seksuelle overgreb eller vold, skal samles.
Jeg synes, at det i den forbindelse er vigtigt at få med, at Nordisk Ministerråds svar på denne anbefaling var, at de nordiske lande har forskellige måder at løse den opgave på, og at det ikke er formålstjenligt at lægge sig fast på en model frem for en anden.
Når det så er sagt, vil jeg samtidig understrege, at indsatsen over for børn, der har været udsat for seksuelle eller voldelige overgreb, ligger mig meget på sinde, og at det er et område, hvor regeringen har iværksat adskillige initiativer.
Først og fremmest oprettede regeringen i 2001 Videncentret for sociale indsatser ved seksuelle overgreb mod børn , kaldet SISO.
SISO foretager løbende videnindsamling på netop dette område og tilbyder samtidig kommuner, institutioner og fagfolk konsulentbistand og efteruddannelse i håndtering af sager om seksuelle og voldelige overgreb mod børn.
SISO har også en anonym telefonrådgivning, hvor alle, både børn og forældre og fagfolk, kan få hjælp eller kan henvende sig, hvis de har en mistanke.
Regeringen har også etableret VISO, Den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation.
Her har man overblik over de institutioner i landet, som specifikt arbejder med børn, som har været udsat for seksuelle eller voldelige overgreb.
Når f.eks. en kommune står med en konkret sag, hvor et barn har været udsat for overgreb, kan VISO henvise og formidle kontakt til den institution, som er bedst egnet til at håndtere netop den konkrete problematik.
Regeringens høje prioritering af indsatsen over for børn, der har været udsat for seksuelle eller voldelige overgreb, deles også af satspuljepartierne.
Nu ønsker Enhedslisten jo som bekendt ikke at deltage i satspuljeforhandlingerne, men det er faktisk sådan, at resten af Folketingets partier i forbindelse med de årlige satspuljeforhandlinger bruger en del tid og kræfter på at styrke indsatserne på det sociale område.
Gennem satspuljen er der givet økonomisk støtte til både indsatser, der målrettet handler om at styrke kommunernes og fagfolkenes muligheder for at yde en solid og kvalificeret indsats over for børn, der har været udsat for overgreb, og til indsatser, som direkte henvender sig med konkret hjælp til denne gruppe børn.
Derudover støtter satspuljepartierne en række foreninger og projekter inden for dette område, f.eks. foreningen Børn og Unge i Voldsramte Familier , som tager ud på folkeskoler og oplyser børn og familier om hjælpemulighederne, og projektet Behandling af børn i voldsramte familier, som skal opruste kommunernes opsporing og behandling af voldsramte børn.
Der er også givet støtte til projekt JANUS, som bl.a. gennemfører gruppeforløb for børn, der har været udsat for seksuelle overgreb, og børn, der krænker andre børn.
Sidst, men ikke mindst, har Folketinget netop vedtaget, at alle børn, som følger med deres mor på krisecenter, har ret til psykologhjælp.
Så her er der altså tale om, at vi har givet en konkret retsgaranti til en gruppe børn, som er i en meget udsat position.
Dette er bare et udpluk af det, som er i gang på området, og som man kan høre, er der altså tale om en bred vifte af rigtig gode initiativer.
Et af regeringens helt nye initiativer på området er imidlertid justitsministerens.
Han har igangsat arbejdet med at udforme en national strategi til bekæmpelse af seksuelt misbrug af børn.
I den forbindelse er der ved at blive nedsat en tværministeriel arbejdsgruppe, som sammen med Red Barnet og andre relevante organisationer netop er i gang med at se på, hvordan indsatsen på området kan blive endnu bedre.
I forbindelse med det arbejde mener jeg at det er vigtigt, at vi er åbne over for at se på alle ideer, som kommer frem her, så vi kan arbejde os frem til den model, som bedst passer til den organisering, vi har her i landet.
Det er helt i tråd med anbefalingerne fra Nordisk Ministerråd.
Så afslutningsvis vil jeg sige, at når det handler om noget så vigtigt som indsatsen over for børn, der har været udsat for overgreb, mener regeringen, at det er afgørende, at de initiativer, der iværksættes, er gennemtænkte og nøje tilpasset den organisering, der allerede er på området.
Ideerne og tankerne i forslaget synes jeg er sympatiske, og dem tager vi med i det videre arbejde.
Men regeringen er ikke på nuværende tidspunkt overbevist om, at det netop er et børnehus i hver region, der bedst muligt forbedrer indsatsen over for denne gruppe af børn, og derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.