runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Jamen det, som hr. Kristian Thulesen Dahl siger, er simpelt hen ikke rigtigt.
Vi har jo gjort noget for de ældre, og det ville Dansk Folkeparti så ikke være med til, fordi de ikke ville være med til skattereformen, men vi har jo konkret givet en håndsrækning til de dårligst stillede pensionister.
Man kan selvfølgelig spørge, hvorfor Dansk Folkeparti ikke ville være med til det, men det er jo noget, der kan mærkes hos de dårligst stillede pensionister, at de nu har fået en konkret håndsrækning.
Så det er jo simpelt hen ikke rigtigt, hvad Dansk Folkeparti siger, at regeringen ikke er optaget af de ældre.
Det er vi da bestemt.
Vi er også generelt optaget af den offentlige sektor og den service, der skal gives i den offentlige sektor, fordi vi jo netop ikke arbejder med, at der skal være nulvækst i den offentlige sektor.
Der synes jeg jo at hr. Kristian Thulesen Dahl har et forklaringsproblem, og vi er jo så heller ikke kommet det nærmere i dag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-11-05:
Nej, det er jo desværre rigtigt.
Nu har jeg jo kun én gang tilbage, og derfor kan jeg jo så sige til statsministeren, at: svaret på spørgsmål 1 er et ja, altså at man kan bekræfte, at ældreplejen er blevet skåret ned de sidste 2 år.
Svaret på spørgsmål 2 om, om regeringens finanslovsforslag løfter ældreområdet, er et nej, regeringens finanslovsforslag for 2014 løfter ikke ældreområdet.
Spørgsmål 3 gik på, om statsministerens åbningstale i oktober så rummede gode initiativer for de ældre.
Svaret er nej, det gjorde det ikke, for statsministeren berørte ikke de ældres forhold i sin åbningstale tilbage i oktober.
Og spørgsmål 4 var: Hvorfor prioriterer regeringen så ikke de ældre?
Det er ikke besvaret, for det kan jeg jo ikke svare på.
Det er jo det, jeg forsøgte at bruge de andre spørgsmål til at prøve at finde ud af.
Sagen er i hvert fald bare, at det, vi andre kan være vidne til, er finanslovsforhandlinger, hvor regeringen står på bagbenene i forhold til at hjælpe de ældre.
Vi har i vores ændringsforslag til finansloven gjort det klart, at vi mener, at man skal prioritere ældreområdet højere, man skal sikre den pleje, der er nødvendig, man skal sikre, at de ældre bl.a. på plejehjem, der i stigende grad bliver placeret udenfor – ikke udenfor, men væk fra den fornødne pleje – skal have den fornødne pleje.
Tidligere opererede Socialdemokratiet med såkaldte velfærdsrettigheder, hvor man ville definere bestemte rettigheder for de ældre.
Vi kan konstatere i dag, at Socialdemokratiet nu modarbejder bestræbelserne på at sikre de ældre bedre vilkår.
Det er altså ikke særlig rart at se, det er ærgerligt at se.
Vi havde troet, der ville ske noget andet, hvis Socialdemokraterne fik regeringsmagten, for som det blev sagt af statsministeren, dengang man kæmpede for at få magten, var det noget med, at man valgte velfærd frem for skattelettelser.
Vi kan bare se, at når det handler om ældreplejen, er de sidste 2 år med statsministeren i spidsen desværre gået den modsatte vej.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Det er fuldstændig rigtigt, at krisen har været hård ved Danmark.
Nu kan jeg mærke, at hr. Kristian Thulesen Dahl har talt sig varm, og det er lidt ærgerligt, at han ikke kan fortsætte.
Hvad der er endnu mere ærgerligt er, at hr. Kristian Thulesen Dahls spor ender blindt for ham selv.
For han taler varmt om alt det mere, vi skal gøre for de ældre, og alle de gode vilkår.
Vi vil også gerne gøre mere for de ældre, og det er netop derfor, vi ikke arbejder med nulvækst i den offentlige sektor.
For hvis man arbejder med nulvækst, bliver der færre penge til at gøre noget for bl.a. de ældre, ligesom der bliver færre penge til at gøre noget i forhold til sundheden.
Derfor er det store spørgsmål, der står tilbage efter den her debat, selvfølgelig: Hvordan kan Dansk Folkeparti finde på at støtte hr. Lars Løkke Rasmussen som statsminister, når det er ham, der går ind for nulvækst, og når det er ham, der vil være garant for, at der bliver færre midler til bl.a. de ældre?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-11-05:
Hr. Lars Løkke Rasmussen sagde tidligere, at han gerne ville hjælpe statsministeren med at genopfriske hukommelsen.
Det kunne jo være, at hr. Lars Løkke Rasmussen skulle koncentrere sig lidt om sin egen hukommelse.
Det var bare sådan et venligt råd.
Rundtomkring i Danmark har vi i de seneste år igangsat nogle meget omfattende bygge- og anlægsprojekter for danske skattekroner, og det forventer vi også at fortsætte i de kommende år.
Desværre har vi bare igen og igen oplevet, at når de her byggeprojekter bliver ført ud i livet, bruger entreprenøren underfirmaer, der snyder i skat, og som hyrer underbetalt udenlandsk arbejdskraft.
Det er et problem for de arbejdere, der bliver snydt, men det er jo altså også et problem for de danske lønmodtagere, som går rundt og mangler et arbejde, fordi de simpelt hen ikke kan konkurrere på de vilkår.
Det er det, man kalder social dumping.
Derfor har Enhedslisten foreslået, at vi i forbindelse med finansloven aftaler, at alle offentlige kontrakter fremover skal indeholde såkaldte arbejdsklausuler med kædeansvar.
Og det betyder altså, at når vi bruger skattekroner på at sætte et byggeri i gang eller på at hyre et rengøringsfirma til f.eks. at gøre rent på et hospital, så skal vi sikre os, at det arbejde, der bliver udført, bliver udført på danske løn- og arbejdsvilkår, at der ikke bliver snydt, og at der er styr på det hele vejen ned igennem leverandørkæden.
Desværre har finansministeren været ude at sige, at det vil han ikke være med til, og han kom med den begrundelse, at det er skidt for konkurrenceevnen i Danmark.
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om statsministeren virkelig er enig i det synspunkt, altså at lovbestemte arbejdsklausuler med kædeansvar – det vil sige, at vi sikrer, at det arbejde, der bliver udført i Danmark for danske skattekroner, foregår på danske løn- og arbejdsvilkår – er et problem for den danske konkurrenceevne.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Jeg er utrolig glad for, at fru Johanne Schmidt-Nielsen tager den her sag op, for det giver mig også lejlighed til at understrege alt det, vi har gjort i forhold til social dumping.
Vi havde i 10 år en VK-regering støttet af Dansk Folkeparti, som stort set intet gjorde i forhold til det her spørgsmål.
Det har vi så mulighed for at gøre nu, og det har vi sammen gjort med de to finanslove, vi har gennemført.
Det kan også være, at vi får mulighed for at gøre mere på social dumping-området med det her års finanslov.
Så jeg synes, vi har gjort rigtig meget.
Vi har skærpet sanktionerne, kontrollen på arbejdspladserne er skærpet, det samarbejde, vi har mellem Arbejdstilsynet, SKAT og politiet, virker, og der siges hele vejen rundt, at det rent faktisk virker.
Så vi er optaget af social dumping og håber også, at vi kan være det fremadrettet, for vi synes, det er et meget vigtigt område.
Jeg er ikke helt sikker på, hvad hr. Lars Løkke Rasmussen vil opnå med den her debat, for sagen har jo været diskuteret i Folketinget.
Der har været draget en konklusion, og nu åbnes der jo fuldstændig op for, at man kan få yderligere indsigt i, hvad der har ligget til grund i forhold til den her lovgivning.
Så jeg er ikke helt sikker på, hvad hr. Lars Løkke Rasmussen er optaget af i den her sammenhæng, for det er jo en sag, som Folketingets partier har taget stilling til på et tidligere tidspunkt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2013-11-05:
Nu kan jeg jo vælge at spørge to gange mere.
Hvornår blev statsministeren opmærksom på, at den her regning eksploderede med den følge, at danske elbrugere er endt op med en milliardregning?
Hvis statsministeren ikke vil svare for sig selv, kunne statsministeren måske så bare oplyse mig om, hvornår klimaministeren så delte den her viden med regeringen i øvrigt?
Altså, hvornår blev man i regeringen uden for Klimaministeriet opmærksom på, at her var der en milliardregning, man ikke havde kontrol over?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2013-11-05:
Tusind tak for det, og på forhånd tak for langmodigheden; jeg håber også, at tilsagnet består, selv om jeg nu kommer til at skuffe formanden.
For formanden opfordrede jo sidste gang til, at vi skulle slå gækken løs, og efter premieren på vores spørgetime opfordrede formanden da også til, at vi skulle slå gækken endnu mere løs.
Jeg vil finde ind til mit gamle kedelige jeg og finde tilbage til det, der spørgetimens natur, nemlig det, at der er en, der spørger, og en, der svarer – og ikke ligesom sidst, hvor jeg slog gækken løs, og hvor statsministeren ikke svarede på noget som helst andet end ved at stille modspørgsmål.
Nu tillader jeg mig så at lægge til grund, at regeringen har opgivet tanken om ikke at give Statsrevisorerne og Rigsrevisionen det, Rigsrevisionen gerne vil have, men jeg vil selvfølgelig gerne have det bekræftet for den gode ordens skyld.
Hvis det kan bekræftes, må det jo kunne aflæses som et udtryk for, at nu vil regeringen gerne være åben, og derfor har jeg i virkeligheden bare ét simpelt spørgsmål: Hvornår blev statsministeren første gang opmærksom på, at regeringens solcellelov medførte helt ukontrollerede meromkostninger?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Jeg synes, det her er et meget relevant og også principielt spørgsmål at diskutere.
Jeg vil godt sige, at regeringens mål med at stile et brev til Folketingets formand var at få rejst en diskussion om de principielle overvejelser om forholdet mellem regering og Folketinget, som jeg synes den her konkrete sag giver anledning til.
For os har det egentlig aldrig handlet om den konkrete sag, og det er jo også derfor, at vi nu frigiver alle dokumenter, der måtte være i den her sag.
Det har ikke handlet om den konkrete sag, men jeg synes, det er vigtigt, at Folketinget tager stilling til, hvad Rigsrevisionens opgave skal være i forhold til det lovforberedende arbejde.
Og vi er meget glade for det udfald, der tegner sig nu, netop at vi i den konkrete sag gør alt, hvad Rigsrevisionen sådan set beder om, og udleverer de relevante papirer, men at vi også får en principiel drøftelse af, hvordan Rigsrevisionen egentlig kan gå ind i det lovforberedende arbejde.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2013-11-05:
Så meget for det principielle, som vi jo principielt godt kan diskutere på et tidspunkt.
Men nu diskuterer vi så det konkrete.
Nu sagde statsministeren, at det for hende ikke handler om den konkrete sag, men det gjorde mit spørgsmål netop – det handler om den konkrete sag.
Det handler om det forhold, at der var et kæmpe hul i det lovforslag, som klima- og energiministeren lagde frem, som betød, at det eksploderede derude, og antallet af solcelleanlæg altså voksede fra 5.000 til 60.000 på kort tid med en milliardregning til danskerne til følge.
Så forsøgte man at reparere det, så var der et hul mere, og så kom der et hul til, og man sad med det i månedsvis.
Det, der umiddelbart, med det indblik, jeg har, kan ses,
er jo også, at man har siddet nogle advarsler overhørig, og det er sådan set bare derfor, jeg spørger: Hvornår blev statsministeren første gang opmærksom på, at regeringens solcellelov medførte helt ukontrollerede meromkostninger?
Det vil vi gerne, den dag den diskussion kommer.
Nu har vi en diskussion om det konkrete.
Derfor spørger jeg bare lige for tredje gang i et forsøg på at få et svar: Hvornår blev statsministeren første gang opmærksom på, at regeringens solcellelov medførte helt ukontrollerede meromkostninger?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Jamen jeg vil godt understrege, at det brev, der henvises til fra hr. Lars Løkke Rasmussens side, jo handler om et principielt spørgsmål.
Nu får vi lejlighed til at diskutere solcellesagen, eftersom vi frigiver alle papirer.
Det vil vi meget gerne.
Men når vi har rejst det principielle spørgsmål, er det jo, fordi hvis vi ikke havde gjort det, ville sagen danne præcedens, og det ville sige, at næste gang der var en lignende sag, hvor Rigsrevisionen ville kontrollere det lovforberedende arbejde, kunne man netop henvise til den her sag.
Så regeringen har sådan set opnået det, vi gerne vil, nemlig at der nu bliver foretaget en grundig analyse at de spørgsmål, der rejses her i dag om solcellesagen, men at vi også får rejst de principielle spørgsmål.
Så må jeg lige knytte en bemærkning til det her om, at det har været sådan tidligere.
Jeg har godt set, at Venstre eller andre har forsøgt at henvise til den overbetalingssag, som fandt sted, dengang hr. Lars Løkke Rasmussen selv sad i ministeriet, og jeg tror også, det er den, hr. Lars Løkke Rasmussen henviser til nu.
Men der må jeg bare sige, at det ikke handlede om det lovforberedende arbejde, det handlede tværtimod om den efterfølgende administration af de regler, der var, og som Folketinget havde vedtaget, så det var en sag af en helt anden karakter.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2013-11-05:
Tak for det.
Jamen jeg spørger ikke om papirer.
Altså, jeg spørger om sagen.
Sagen handler – bare til genopfriskning af statsministerens hukommelse – om, at regeringen kom med et lovforslag, der blev vedtaget her, og som gjorde, at udgifterne sprang i vejret, og danske elforbrugere nu sidder tilbage med en milliardregning.
Man sad på hænderne, og man greb ikke ind.
Det har klimaministeren fået en næse for.
Hvornår blev statsministeren opmærksom på, at regeringens solcellelov medførte helt ukontrollerbare meromkostninger?
Det er mit spørgsmål, og om lidt kommer svaret.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Den sag er blevet grundigt behandlet.
Hr. Lars Løkke Rasmussen henviser også selv til den diskussion, der har været i Folketinget, og nu vil der yderligere komme en undersøgelse, eftersom Rigsrevisionen går ind i den her sag, så det er jo en sag, som bliver belyst i den kommende tid.
Det synes jeg er godt, men i dag ærgrer jeg mig lidt over, at hr. Lars Løkke Rasmussen ikke ønsker at gå ind i den principielle sag, også al den stund, at der tilsyneladende har været den misforståelse, at den overbetalingssag, som hr. Lars Løkke Rasmussen selv var ansvarlig for i sin tid, var sammenlignelig med den her sag.
Det var den ikke, for det handlede om den efterfølgende administration af de her regler, og om, hvorvidt man havde administreret korrekt efter reglerne.
Og det er en helt anden sag i Rigsrevisionen.
Jeg kan se, at hr. Bertel Haarder sidder og ryster på hovedet.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-11-05:
Altså, at der ikke er sket noget i de 10 år, hvor VKO sad på magten, er vi fuldstændig enige om, og det er et kæmpestort problem, at man er kommet så sent i gang.
Jeg må sige, at jeg ikke forstår, hvorfor regeringen er imod, at man indfører arbejdsklausuler og kædeansvar ved lov, dvs. sikrer, at når stat, regioner og kommuner bruger skattekroner på f.eks. byggeprojekter, ved vi, at de arbejdspladser, der kommer ud af det, er arbejdspladser på danske løn- og arbejdsvilkår.
Jeg vil gerne spørge vores statsminister, om hun vil beskytte borgerne mod social dumping.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Det er jo en sag, der har været diskuteret i Folketinget på mange forskellige måder.
Så vidt jeg er orienteret, har klima- og energiministeren også deltaget i samråd om det her spørgsmål.
Men jeg synes da, det er ærgerligt, at Venstre affejer den principielle drøftelse, som det her brev var udtryk for.
Nu er det jo ikke mig, der skal stille spørgsmål i dag, men jeg synes da, at det, i en debat, hvor vi har nogle runder af den her karakter, kunne være interessant at høre Venstres overvejelser om det her principielle spørgsmål.
For os har det her brev – og det var jo derfor, der var anledning til at stille spørgsmålet – ikke handlet om den konkrete sag; det har handlet om, hvorvidt Rigsrevisionen uden normer om det i øvrigt kan gå ind og vurdere det lovforberedende arbejde, og det har dybest set handlet om, hvilket ansvar Folketinget har for de love, vi vedtager.
Det synes jeg er en relevant og meget principiel diskussion, som jeg naturligvis også håber at Danmarks største parti vil deltage engageret i.
Det vil jeg meget gerne, og det er også derfor, regeringen har arbejdet målrettet på at bruge arbejdsklausuler, f.eks. i offentlige udbudskontrakter.
Vi har jo besluttet, at statslige myndigheder, når vi udbyder store ting, skal bruge arbejdsklausuler.
Det er en meget konkret måde at sikre på, at man går op imod social dumping, og det synes jeg vi skal være tilfredse med.
Det er rigtigt, at regeringen ikke mener, at vi skal lovgive om kædeansvar, og det er der mange forskellige årsager til.
Der er mange ting på det danske arbejdsmarked, som vi ikke lovgiver om, men som vi netop lader være op til parterne, og som jeg har forstået det, gør man det her meget forskelligt i kommunerne.
Der er nogle kommuner, som bruger arbejdsklausuler.
Der er nogle, der har minimumskrav til, hvornår man bruger arbejdsklausuler.
Man gør det meget forskelligt i kommunerne, og hvorfor ikke lade det være op til kommunerne selv at finde ud af, hvordan de vil gå i gang med den her opgave: Vil de bruge sociale klausuler, arbejdsklausuler eller muligvis kædeansvar?
Jeg har det godt med, og jeg har egentlig også indtryk af, at mange uden for disse tykke mure har det godt med, at det ikke er noget, vi lovgiver om, men noget, vi lader være op til de lokale myndigheder.
Lars Barfoed (KF), 2013-11-05:
Bekymrer det slet ikke statsministeren, at alle prognoser viser, at vi vil have en betydelig lavere vækst i dansk økonomi frem mod 2030, end man vil i stort set alle andre OECD-lande?
Bekymrer det slet ikke statsministeren, at man kan se, at investeringer i stigende grad går til landene omkring os i stedet for at gå til investeringer i danske virksomheder?
Får statsministeren slet ikke den tanke, at så skulle vi måske gøre noget for, at det bedre kan betale sig at investere i danske virksomheder?
Og hvis vi har pengene nu til f.eks. at give mindre virksomheder bedre momskredittider, hvis vi har pengene nu til at forbedre afskrivningsmulighederne for investeringerne i virksomhederne, så ville det nok få flere til at investere i danske virksomheder, og så kunne vi skabe flere jobs i Danmark, så flere danskere kan være trygge ved det job, de har i den private virksomhed, de er ansat i, og så flere af dem, som er ledige – og dem er der jo desværre blevet flere af – kan få et job.
Ville det ikke være det vigtigste at gøre nu, hvor der i forbindelse med finansloven er penge at bruge til det?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Det er jo klart, at det bekymrer os, om Danmark på lang sigt kan være så velstående, som vi gerne vil være.
For det er jo vores velstand, som dybest set skal betale for den velfærd, vi gerne vil have.
Det bekymrer regeringen dybt, og det er jo også derfor, at vi i modsætning til, hvad Det Konservative Folkeparti kunne præstere i 10 år, har sat selskabsskatten markant ned, er ved at gennemføre en meget stor vækstplan, som både sætter skatter og afgifter ned, og så i øvrigt gennemfører en skattereform, som også sænker skatten for helt almindelige lønmodtagere.
Vi snakker ikke bare om de her udfordringer, vi reagerer faktisk også på dem og handler i forhold til dem.
Så jo, det bekymrer os, og vi er i gang med at løse det.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-11-05:
Jeg må starte med at sige, at jeg jo synes, det er en skam, at jeg ikke kunne få et svar på det, synes jeg, meget simple spørgsmål, nemlig om statsministeren er enig med finansministeren i, at det er godt for den danske konkurrenceevne at acceptere, at der er firmaer, som snyder og underbetaler deres arbejdere her i Danmark.
Men det, jeg vil bruge anden runde på, er spørgsmålet om skattesnyd.
For de seneste par uger har vi på DR mandag efter mandag kunnet se, hvordan pæne danske advokater og store danske banker rådgiver og hjælper borgere og firmaer med at slippe for at betale skat her i landet ved hjælp af skattely.
Jeg synes jo, at det der med at snyde fællesskabet er uacceptabelt, uanset hvilket samfundslag det foregår i.
Jeg synes alligevel, at det støder mig ekstra meget, når der er tale om mennesker, som i den grad har deres på det tørre; når grådigheden kommer fra mennesker, der i forvejen lever på 1. klasse.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren, hvad statsministeren og regeringen vil gøre for at komme det her milliardtyveri fra fælleskassen til livs.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Jeg er sådan set meget enig i, at nogle af de sager, vi har hørt om, vækker forargelse.
Jeg kan sagtens forstå, at mange mennesker har det sådan.
Og så kunne man jo også godt bede organisationerne i de her brancher, advokater, revisorer og bankerne selv, om, at de klart signalerer, at man ikke rådgiver om skattesnyd i Danmark.
Jeg synes, det ville være befriende for os alle sammen, hvis de gik ud og tog et standpunkt i de her sager og sagde det meget tydeligt.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-11-05:
Det er jo en fin nok idé at bede bankerne om at holde op med at rådgive i snyd, kan man sige.
Men hvad vil statsministeren gøre ved det faktum, at vi uge efter uge på DR kan se advokater, revisorer og bankfolk, der sådan fuldstændig uden at få sved på panden tjener kassen på at rådgive om skatteunddragelse?
Samtidig oplever vi bagmandspolitiets chef sige, at der faktisk ikke er blevet dømt en eneste rådgiver det seneste årti.
Mener statsministeren ikke, det er på tide, at vi ser på, om straffene i forhold til rådgivning i skattesnyd her i Danmark er hårde nok?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Jeg synes, det er lidt sjovt.
På det her område vil man gerne skærpe straffene, men på alle andre områder, hvor nogle gerne vil skærpe straffene, er Enhedslisten imod.
Men lad nu det ligge.
Altså, jeg synes jo, det er meget væsentligt, at regeringen hele tiden overvejer, om der kan gøres mere, og hvordan vi kan kontrollere i forhold til skattesnyd.
Hvis der i det samarbejde, der er mellem bagmandspolitiet og andre myndigheder og SKAT, er yderligere, man kan gøre der, så er det da relevant at kigge på det her spørgsmål.
Der er jo allerede muligheder også inden for straffeloven for at gøre noget i de her sager.
Men som jeg også har set i medierne, ønsker Enhedslisten at bringe det her op i finanslovsforhandlingerne, og jeg synes egentlig, at det er det rigtigste sted at diskutere det.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-11-05:
Statsministeren har fuldstændig ret i, at vi i Enhedslisten går ind for hårde straffe på det her område, og det gør vi, fordi vi ved, det virker, altså fordi man her har at gøre med mennesker, der sidder og planlægger og regner på, om det kan betale sig at snyde fællesskabet.
Som sagt er det mennesker, som i forvejen flyver på første klasse, og hvad ved jeg, der sidder og regner på: Kan det betale sig at snyde fællesskabet?
Derfor synes jeg i den grad, at det giver mening at skærpe straffene på det her område.
Jeg kunne godt tænke mig at stille et spørgsmål.
Vi har hørt en rådgiver fra Jyske Bank i Schweiz fortælle om, hvordan man kan gemme sig bag anonyme kreditkort, og det er, så vidt jeg husker, 5 år siden, at man første gang afslørede, at Jyske Bank havde gang i sådan noget, ikke?
I dag kan f.eks. en advokat eller en revisor, der hjælper med skatteunddragelse, kun dømmes efter de generelle bestemmelser om medvirken.
Mener statsministeren ikke, at rådgivning om skatteunddragelse i sig selv bør være strafbart, altså helt på samme måde, som at hæleren er lige så skyldig som stjæleren?
Vil statsministeren være med til at se på det?