Mogens Jensen (S), 2011-05-17:
Jeg vil også gerne takke udenrigsministeren for en god og fyldestgørende redegørelse om virksomheden i Europarådet.
Når jeg sådan er rundt i Danmark for at fortælle om min virksomhed som medlem af Europarådets Parlamentariske Forsamling, står det jo ganske klart, at mange danskere fortsat ikke helt ved, hvad Europarådet egentlig er.
Oftest forveksles det med EU, og mange bliver overraskede over, at vi faktisk har et europæisk samarbejde mellem hele 47 af Europas lande, og at det har fungeret i mere end 60 år.
Der bruges jo masser af ressourcer på at synliggøre EU's arbejde; EU har jo deciderede informationskontorer osv.
Kunne man ikke også gøre mere i forhold til Europarådets arbejde?
En reform af Europarådets arbejde og struktur, som vi nu har drøftet i noget tid, skal også bidrage til at sikre mere synlighed og ikke mindst mere gennemslagskraft for rådets arbejde, dels ved at fokusere på det, som er Europarådets tre kernearbejdsområder, som også Venstres ordfører nævnte det – nemlig menneskerettigheder, demokratiudvikling og sikring af retsstatsprincipper i alle lande – dels ved at sikre et bedre samspil mellem den politikudvikling, som foregår i Europarådet, og det, som sker i de nationale parlamenter og regeringer.
Der er slet ingen tvivl om, at Europa har brug for et stærkt og tillidsfuldt samarbejde mellem alle europæiske lande, som netop Europarådet kan sikre, når EU jo fortsat kun dækker 27 lande.
Der sker stadig dagligt brud på menneskerettighederne i flere lande.
Der er stadig lande, som ikke lever op til de demokratiske og retspolitiske standarder, som er nødvendige for at kunne kalde sig ægte demokratiske samfund, og vi har desværre også – bl.a. med konflikten mellem Rusland og Georgien – stadig risiko for potentielle konflikter mellem europæiske lande.
Hertil kommer, at Europarådet også spiller en vigtig rolle for samspillet mellem Europa og Mellemøsten, idet både Israel og det palæstinensiske styre har observatørstatus i rådet, ligesom også Tyrkiets medlemskab er med til at sikre en god dialog med den muslimske del af verden.
Den europæiske menneskerettighedskonvention og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol er jo nok rådets mest kendte aktiv, og som nævnt tidligere er der stadig problemer med ressourcemangel.
Sagsmængden ligger nu på over 161.000 sager, og selv om domstolen har fået mulighed for at effektivisere via enkeltdommerafgørelser og pilotdomme, er det altså sådan, at der stadig væk er voldsomme problemer.
Og det er Ministerrådet og regeringerne altså nødt til at gøre noget ved, hvis der stadig væk skal opretholdes en tillid til domstolens arbejde.
Det synes jeg er en fin udvikling.
Glædeligt er det jo, at Danmark ud af alle 47 lande er det land med færrest sager anlagt ved domstolen.
I 2010 blev der slet ikke afsagt nogen domme mod Danmark, og det synes jeg da godt at vi kan rose hinanden for.
Et andet vigtigt aktiv for Europarådet er, som vi tidligere har været inde på, menneskerettighedskommissæren, som altså siden 2006 har været svenske Thomas Hammarberg.
Han har gjort, vil jeg gerne sige, en formidabel indsats med at overvåge de enkelte landes overholdelse af menneskerettighedskonventionen.
Menneskerettighedskommissæren gør virkelig en forskel for menneskerettighederne i Europa, og derfor var det også fuldstændig uacceptabelt, at den danske integrationsminister, hr. Søren Pind, tidligere på året brugte et ord som idiot, simpelt hen fordi han ikke brød sig om kommissærens udtalelser.
Det var pinligt, det var umodent, og jeg forstår slet ikke, at min ordførerkollega fra Venstre absolut skal stå her og forsvare den slags – noget, som alle kunne se var helt ude i hampen.
Det synes jeg er uforståeligt.
To ting, som jeg selv som parlamentariker har arbejdet med i det forløbne år – det har man jo mulighed for i Europarådet – er diskussionen om en eventuel sænkelse af valgretsalderen til 16 år og forholdet mellem kristendom og islam i Europa.
Jeg har på vegne af bl.a. Socialdemokraterne rejst spørgsmålet om 16-års-valgret i parlamentet, og det skal behandles på vores session i oktober i år.
Ofte er nye demokratiske reformer og principper startet med diskussioner i Europarådet, og det kan meget vel også blive tilfældet med 16-års-valgret, som allerede er gennemført i Østrig, en række tyske delstater og også visse østeuropæiske lande.
I Danmark har vi jo nedsat en valgretskommission, der drøfter spørgsmålet, og jeg glæder mig til en kommende debat om sagen, hvor jeg mener at der er mange gode argumenter for at inddrage unge langt stærkere i vores demokrati.
I 2010 havde jeg også den fornøjelse at få behandlet en rapport og en resolution om islams rolle i Europa, hvilket jeg har arbejdet med gennem nogle år, og der var det en stor glæde at opleve, at parlamentet enstemmigt vedtog en resolution, som klart opfordrer til dialog og ikke konflikt i forholdet mellem muslimer og kristne i Europa.
Der sendes med den resolution et enigt, klart signal til populistiske partier, der søger at slå mønt på fremmedhad, om, at det ikke er den vej, Europa skal gå.
Og samtidig sender den et klart signal til de fundamentalistiske islamister om, at de skal bekæmpes, og at de brede muslimske samfund i Europa har en vigtig rolle at spille i forhold til at tage afstand fra og bekæmpe de ekstremistiske muslimer.
Det er et klart budskab, som jeg også synes at vi kan bruge i det danske samfund.
For her er det mange gange initiativet, der gælder.
Jeg synes, at regeringen, uanset farve, og vi parlamentarikere skal give hinanden håndslag på at blive endnu mere udfarende og aktivistiske i Europarådet med et eneste mål, nemlig at fremme et fortsat fredeligt samarbejde, demokrati og menneskerettigheder i hele det europæiske rum.
Det er vi fra Socialdemokratiets side indstillet på at bidrage stærkt til.