Peter Skaarup (DF), 2011-05-02:
Dansk Folkepartis forslag om indførelse af et dna-register for alle nyfødte ser ikke ud til at blive vedtaget.
Det tror jeg rolig man kan konkludere ud fra debatten i dag.
Men det ændrer ikke ved, at vi anser det for utrolig vigtigt, at man udstyrer politiet med rigtig gode arbejdsredskaber til at opklare kriminalitet.
Der kan vi ikke komme uden om, at dna-registeret er et fremragende værktøj, som ikke – og det har nogle ordførere også været inde på – betyder, at man alene på grund af dna-spor kan dømme en person, men at man kan sikre, at man er inde på det rigtige spor i forhold til en person, der har begået kriminalitet, og også lidt mere end det.
Det er et fremragende arbejdsredskab.
Når vi så har foreslået, at vi skal indføre et dna-register for nyfødte, er det, fordi det vil være en stille og rolig måde at udbygge det register, vi kender i dag, på, og det vil altså betyde, at alvorlig kriminalitet og også måske mindre alvorlig kriminalitet – man kan altid diskutere, hvad der er alvorlig og ikke så alvorlig kriminalitet – kan blive opklaret meget hurtigere og nemmere, og vi vil kunne undgå, at kriminelle har frit spil over lang tid uden at blive pågrebet.
Der vil jeg sige, som erfaringen viser, at mange af dem, der begår kriminalitet, kunne blive stoppet i tide og egentlig også få den løftede pegefinger, som der er behov for, fra samfundets side, inden det måske går rigtig, rigtig galt for den pågældende og vedkommende begår den ultimative forbrydelse, der betyder, at vedkommende kommer til sidde i fængsel i rigtig lang tid.
Der har så blandt Folketingets partier været alle mulige gode eller, synes jeg, dårlige argumenter for, at man ikke vil støtte det her forslag.
Der er nogle, der mener, at det er for dyrt; der er nogle, der mener, at det er mistænkeliggørelse eller i hvert fald rummer kimen til mistænkeliggørelse af nogle mennesker; og så er der nogle, der mener, at det fører til et overvågningssamfund.
Der må jeg bare sige, at vi allerede kender dna-registeret i dag, og at det, uanset at der bestemt var mange, der var skeptiske over for det fra starten af, har vist sig at være et fremragende redskab.
Det har vist sig, at det ikke bliver misbrugt, og det har vist sig, at de udvidelser, der er sket, også har medført en forbedret retstilstand, forstået på den måde, at dem, der bliver udsat for kriminalitet, har fået en hjælpende hånd, ved at det her register har virket.
Men jeg synes, at der er for lidt seriøsitet, når man bare hælder det ned ad brættet med henvisninger til dybt latterlige ting, og når man kommer med argumenter, der slet ikke holder vand.
Jeg synes, at et af de argumenter er, at det ikke stopper kriminalitet, for vi kan jo se i de meget spektakulære sager, der har været, f.eks. om den såkaldte Amagermand, at det da ville have stoppet kriminalitet, hvis den person var blevet pågrebet i tide.
Og jeg tror, at der er rigtig mange, der bor på Amager og omegn, der ville have været utrolig glade for det, hvis en person som ham var blevet stoppet i at begå voldtægt og i at begå den ultimative forbrydelse, som vedkommende også har begået og også er på anklagebænken for.
I tilfælde af at man bor i en opgang og der er begået en voldtægt i nabolaget – og det er jo sket – og det har været svært for politiet at vurdere, hvem der kunne have begået den pågældende kriminalitet, så kunne alle i den opgang sige: Værsgo, her er min dna-profil, det er tydeligt, at det ikke er mig, der har begået den forbrydelse.
På den måde kan man frikende sig selv.
Så derfor er det også et redskab for dem, der er uskyldige, til at kunne frikende sig, inden den store heksedomstol – kan man måske i nogle tilfælde se – viser, at der er et bestemt område, hvor en eller anden er skyldig.
Så hæftede jeg mig ved det, som fru Karina Lorentzen Dehnhardt sagde, nemlig at sådan et dna-register jo kun vil blive anvendt, hvis der er begået kriminalitet, og det er lige præcis det essentielle, vi skal huske på her.
Det hverken er eller rummer
kimen til en mistænkeliggørelse af nogen.
Det er tværtimod kun noget, man bruger, hvis der er begået noget kriminelt, og hvis man altså har en mulighed for ad den vej at finde den skyldige.
Så for dem, der har rent mel i posen og aldrig kunne finde på at nærme sig at begå noget, der ligner kriminalitet, er det her jo fremragende.
Det er formentlig også derfor, der er stor opbakning til det rundtomkring, når vi diskuterer det, og det er formentlig også derfor, folk hos politiet anser det for et fremragende redskab.
Jeg synes f.eks., at det tæller meget på vægtskålen, at en netop afgået drabschef, Ove Dahl, der netop har haft ansvaret for at opklare drab i det storkøbenhavnske område, siger, at han rigtig gerne kunne ønske sig at have et totalt dna-register, og at han, hvis ikke han kunne få det, så i hvert fald gerne ville have et register over alle nyfødte drenge og alle udenlandske mænd – for det er blandt de sidste, der begås mest kriminalitet – af de grunde, som man nu har, nemlig at det drejer sig om drab, og i forbindelse med drab er de fleste skyldige mænd, og der er en del af de skyldige mænd, der er udlændinge.
Så det er jo set ud fra et redskabsperspektiv hos politiet oplagt, at et sådant register kunne være rigtig godt.
Så har vi altså nogle politikere herinde, der har muligheden for at give politiet det redskab, men som siger nej.
Det er jeg ærgerlig over, men det kan vi jo nok ikke komme ret meget videre med i dag.
Samlet set
tror vi i Dansk Folkeparti på, at tiden arbejder for det her forslag.
Det startede med et noget mindre dna-register i sin tid.
Det er blevet udvidet nogle gange, fordi det har vist sig at være et godt og sikkert redskab, og vi tror på, at man yderligere vil kunne udvide det hen ad vejen, sådan at det bliver et endnu bedre redskab for politiet i det daglige.
En af de veje, man kunne starte med at gå, hvis nogle mener, at det forslag, som Dansk Folkeparti har fremsat, er så forfærdeligt, kunne jo være, at man i højere grad gav adgang til PKU-registeret i forbindelse med nogle af de sager, som man gerne vil have opklaret.