Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-10-29:
Det er et meget festligt bagtæppe med lidt underholdning udefra, når vi er tvunget til at være herinde i aften.
Men jeg synes faktisk, at det, vi behandler i dag, er et fantastisk vigtigt lovforslag.
Det handler om, hvordan vi bruger de 300 mia. kr., som det offentlige køber ind for hvert eneste år.
Det er så mange penge, at det kan dreje samfundet i den ene eller den anden retning, alt afhængigt af hvordan man bruger pengene.
Det er en enestående mulighed for at dreje samfundet i en mere social og miljømæssigt bæredygtig retning, og det giver EU's udbudsdirektiv faktisk en fantastisk mulighed for.
Vi har jo været den her runde igennem en gang før for godt og vel et halvt år siden, så der havde egentlig været tid nok til at forbedre det her lovforslag, men desværre er det i mange af mine kollegers øjne, inklusive mine egne, blevet forringet undervejs.
Da udbudsloven blev førstebehandlet i sidste samling, modtog vi et fælles høringssvar fra en række græsrodsorganisationer – noget, som mine kolleger fra Enhedslisten også var inde på – FSC-mærket, Verdens Skove, Danmarks Naturfredningsforening, Mellemfolkeligt Samvirke, IBIS m.fl. og, ikke at forglemme, Herning Kommune, der som bekendt har en fremtrædende Venstremand som borgmester.
Det var et rigtig, rigtig godt, langt og kvalificeret høringssvar.
Høringsorganisationerne kritiserer, at der i Udbudslovsudvalget hverken har været repræsentanter for udviklings-, menneskerettigheds- eller miljøorganisationerne, og heller ikke Miljøministeriet har været repræsenteret.
Og det er jo faktisk ret underligt, i og med at EU's udbudsdirektiv direkte opfordrer til at brede paletten ud og tage nogle brede samfundshensyn.
Der er øgede muligheder for at tage etiske og miljømæssige hensyn, for der står nemlig, at det skal gøres muligt for offentlige indkøbere, at, og jeg citerer: udnytte offentlige udbud bedre til støtte for fælles samfundsmål.
Citat slut.
Det er desuden underligt, at listen over, hvilke kriterier en ordregiver skal udelukke en virksomhed fra, ikke omfatter alle overtrædelser af menneskerettigheder; ej heller arbejderrettigheder tages der hånd om, og det bør der også rettes op på.
Den danske udbudslov kunne også styrke kampen mod skattely og skatteunddragelse, for det er der rig mulighed for i EU-direktivet.
Der er en række sager, hvor kommuner og regioner har råbt op og bedt os herinde om at lave en udbudslov, hvor der var større råderum til at fravælge virksomheder, der snyder på vægten, bl.a. Frederiksberg, Gribskov og Silkeborg Kommuner, ligesom Region Syddanmark også har bedt om muligheder for at lade være med at være til grin for deres egne penge og lade være med at være tvunget til at samarbejde med virksomheder, som de ved snyder på vægten.
EU-direktivet uddyber, at medlemsstaterne kan fastsætte, at ordregiver ikke må anvende pris alene, men kan tage brede samfundshensyn.
Det har regeringen desværre valgt at ignorere fuldstændig, her er det alene pris, omkostninger og bedste forhold mellem pris og kvalitet.
Der er intet om sociale, samfundsøkonomiske eller miljømæssige hensyn.
Det er et stort tab.
Jeg vil til sidst også nævne mærkningsordningerne samt bilag 2a og bilag 2b, tjenesteydelser, som mine kolleger har nævnt, som områder, som vi også bør se på.
Men som forslaget ser ud lige nu, ser jeg ikke særlig positivt på det.
Jeg håber, det bliver lavet grundlæggende om, for det er et stort og vigtigt lovforslag, som vi kunne gøre rigtig mange gode ting med, hvis vi bare var lidt mere fremsynede i forhold til at bruge samfundets penge.