Mette Bock (LA), 2014-04-11:
Tak for det.
Når vi i de her måneder så voldsomt diskuterer, hvem der har adgang til danske velfærdsydelser og på hvilke præmisser, er det et symptom.
Det er et symptom på, at det står uklart, ikke kun for den danske befolkning, men også for os her i Folketinget, hvordan kompetencefordelingen mellem EU og Danmark egentlig ligger på en lang række områder.
Et klart eksempel på det er jo, at den tidligere VK-regering indførte et optjeningsprincip på børnechecken, som den nuværende regering nu har fjernet igen.
Derfor er det helt på sin plads og udtryk for rettidig omhu at bede den danske regering igangsætte en udredning af kompetencefordelingen mellem EU og Danmark, præcis som henholdsvis England og Holland har gjort det for deres respektive landes vedkommende, dog i forskelligt tilsnit.
En kompetencefordeling vil afdække, hvor den aktuelle grænse går imellem, hvad vi gør her i Danmark, og hvad EU gør.
Det vil blive afdækket, og vi vil også få en klarhed over, om der er brug for, at vi får justeret nogle ting.
Det vil skabe klarhed.
Det vil skabe gennemsigtighed, og det vil skabe tryghed, og det skylder vi både os selv og den danske befolkning.
Derfor fremsætter vi i Liberal Alliance et beslutningsforslag, som pålægger regeringen at igangsætte sådan en analyse.
Selv om de helt præcise tal kan diskuteres og kan opregnes på forskellig vis, er der for mig at se ingen tvivl om, at rigtig meget dansk lovgivning i dag udspringer fra EU.
Vi ved, at 40 pct. af de bureaukratiske byrder på de danske små og mellemstore virksomheder stammer fra EU, vi ved, at 60 pct. af al dansk lovgivning på en eller anden måde stammer fra EU, og vi ved, at 80 pct. af al erhvervslovgivning i Danmark har rod i EU.
Men hvor går grænserne på kompetencefordelingen egentlig, og kan de bare skubbes yderligere og yderligere?
Hertil kommer, at der er klare indikationer på, at der er problemer med nærhedsprincippet.
For meget kompetence er overført, uden at medlemsstaternes parlamenter reelt har været bevidst om det.
Det viser sig gang på gang, at EU-forordninger og -direktiver er så vagt formuleret, at det reelt er en aktivistisk EU-Domstol, der kommer til at fastlægge og fortolke regelsættet, og Domstolen dømmer altid i retning af mere integration.
Jeg vil gerne understrege, og nu siger jeg det to gange for en sikkerheds skyld, at Liberal Alliance ønsker fortsat medlemskab af EU – Liberal Alliance ønsker fortsat medlemskab af EU – men vi ønsker et slankere EU, som koncentrerer sig om de oprindelige formål, nemlig sikring af fred, frihed og frihandel.
Paradoksalt nok er der fortsat rigeligt at gøre på de her områder.
Der er lang vej til realiseringen af et frit indre marked.
Tiden er derfor kommet til, at vi skal få skabt et overblik over den reelle kompetencefordeling og de reelle knaster, der ligger i et fortsat samarbejde om medlemskab af EU.
Vi ønsker oprigtigt et godt og nært samarbejde i EU på en række punkter.
En kompetenceafdækning vil ikke bare afsløre problemer, men også sætte lys på, hvor det går godt, og hvor medlemskabet er en klar fordel.
Ja, den kan måske ovenikøbet finde områder, hvor der er behov for yderligere integration, f.eks. omkring udviklingen af det indre marked, der jo fortsat ikke er foldet ud.
Lige nu er der et klart momentum til rent faktisk at få ændret på en masse ting, men vi skal selvfølgelig gøre det på et oplyst grundlag.
Både England og Holland har været klar til det, og det skal vi jo også være, for når vi kommer til at reformere EU-systemet – og det er vi helt overbevist om at det kommer vi til før eller senere – så skal Danmark være klar til at kæmpe for vores klare og gennemarbejdede prioriteter og interesser i stedet for at falde i den sædvanlige: Ja, vi siger ja til alt for at sidde med ved bordet-strategi.
Vi har aldrig sagt ja til, at EU-borgere under dække af den frie bevægelighed for arbejdskraft skulle kunne opnå adgang til dyre danske velfærdsordninger, og vi har aldrig udskrevet en blankocheck til EU, hvor vi frasiger os retten til at føre en selvstændig sundheds- og skattepolitik, og derfor er det selvfølgelig uacceptabelt, hvis EU opfører sig, som om vi skulle have taget sådanne skridt.
Jeg synes, at det har været interessant at lytte til diskussionen her i dag, og man kan forstå på ministeren, som jo er fra Det Radikale Venstre, at vi skal helt ind i maskinrummet.
Det er der jo ikke noget nyt i, det har vi hele tiden vidst at De Radikale mener.
Vi kan forstå på Socialdemokraterne, at det er direkte kontraproduktivt, hvis vi skal have sådan en kortlægning her.
SF, det gamle modstanderparti, mener nu, at EU sætter en progressiv dagsorden.
Og De Konservative mener åbenbart, at når man politisk har fastlagt traktaterne, og når man har en aktuel kompetencefordeling, skal vi søreme ikke som politikere beskæftige os med at ændre på det.
Det synes jeg er en meget mærkelig tolkning af, hvad det vil sige at være konservativ, men jeg skal selvfølgelig ikke gøre mig klog på, hvordan man skal være konservativ.
Som jeg nævnte i et af mine svar, har Barroso jo klogt sagt, at EU skal være stor på de store spørgsmål og lille på de små spørgsmål, og for os at se er det blevet til, at EU er stor på de små spørgsmål og lille på de store spørgsmål.
Hvis vi får en afdækning af, hvordan kompetencefordelingen er i dag, og hvordan proportionalitets- og nærhedsprincippet skal tolkes, så får vi i fællesskab, alle partier i dette Folketing, og til gavn for den danske befolknings forståelse af, hvad det er, det her handler om, et oplyst grundlag til fremadrettet at kunne diskutere, hvad det er for et medlemskab, vi vil have, og hvordan vi ser Europa på den lange bane.
Det er ikke sådan, at når man en gang har vedtaget regler, traktater osv., som kan have været udmærkede og velbegrundede på det tidspunkt, de blev fastlagt, så er det også sådan, det skal være i al fremtid.
Så det eneste, vi ønsker med dette, er altså at skabe et oplyst grundlag for en god og substantiel diskussion.