Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-21:
Jeg tror, det konkluderende egentlig kan siges meget kort: Frihandel er godt, og meget frihandel er meget godt.
Så enkelt kan det sådan set siges.
Forudsætningen for enhver form for økonomisk vækst er, at varer kan bevæge sig frit over grænserne, at alle lande har mulighed for at udbyde de ting, som de er gode til at producere, og at andre lande så kan specialisere sig i en anden retning.
Det er hele grundtanken i Adam Smiths betragtninger om en moderne økonomi.
Det er, at enkelte lande, enkelte regioner, enkelte producenter skal producere det, som lige præcis de er eksperter i.
Derfor er det også positivt, at man i EU arbejder på bilateralt niveau for at forbedre forholdene for de lande i verden, der har allermindst, og som har de største vanskeligheder ikke blot i forhold til deres interne struktur, men også i forhold til alle de eksterne relationer.
Hvis jeg nu starter med det sidste, vil jeg sige, at der så til gengæld ikke er ret meget at rose EU for.
EU fører fortsat en vedholdende protektionisme.
Så sent som i går så vi, at Europa-Parlamentet, som ellers var dem, vi havde fået at vide skulle føre den nye, liberale linje, nu hvor Nicetraktaten kommer ind og Europa-Parlamentet skal føre landbrugspolitik, valgte at forlænge og forøge subsidieringen af tobaksproduktion og andre landbrugsvarer.
Det er den fuldstændig diametralt modsatte retning af, hvad der er fornuftigt.
Fremtiden ligger ikke i, at vi dumper vores priser og holder de fattige landes produkter ude.
Fremtiden ligger i, at vi har tillid til producenter i andre regioner af verden, og at vi også har tillid til vores egne producenter og åbner op for dem, der producerer bedst.
Som jeg sagde før: En grundlæggende tanke i Adam Smiths åbne marked er, at der, hvor varen produceres bedst, skal den også produceres.
Og det er klart, at kan man så ikke få varen ud derfra, og kan man ikke købe varen, jamen så er der en diskrepans i den grundlæggende fornuftige tanke.
Også når det kommer til viljen til generelt at liberalisere på områder som toldreduktioner, eksportsubsidier og generel subsidiering må man sige, at EU er præget af en udviklingsfjendtlig, nærmest menneskefjendtlig linje, som på det kraftigste bør fordømmes.
Når det så er sagt, må det siges, at der ingen tvivl er om, at den situation, som en stor del af tredjeverdenslandene befinder sig i, er ulykkelig, og at den politik, man vælger at føre internt, er forståelig.
Jeg har stor forståelse for, at man internt i Afrika vælger at holde høje toldmure om de enkelte lande.
Det er klart, at i et land, hvor man måske ikke har samme form for cvr-register, cpr-register osv., jamen der er det svært at momse produkter, det er svært at opkræve indkomstskat, og hvor man skal man så få pengene fra?
Det må man nødvendigvis gøre der, hvor man kan registrere en økonomisk aktivitet, nemlig der, hvor varerne krydser grænser.
Men vi må bare holde fast i, at det er uholdbart, og at det på længere sigt er fornuftigt og den eneste vej mod en social og statsfinansiel ansvarlig politik, som det fremgår af det forslag til vedtagelse, som hr. Karsten Lauritzen har læst op, at man reducerer toldbarriererne.
Og der bør EU i sin ageren generelt, multilateralt, i verden være et forbillede - det er EU ikke i dag, og der er ikke noget, der tyder på, at det bliver bedre med den nye traktat, for det så vi i går i Europa-Parlamentet - og EU bør være et forbillede bilateralt.
For som jeg sagde før: Frihandel er godt, meget frihandel er bedre.