Charlotte Dyremose (KF), 2009-03-31:
Jeg må indrømme, at jeg sad og tænkte, at jeg ikke helt kan finde ud af, om jeg skal ærgre mig eller glædes over, at ministeren kom før mig.
Ærgre mig, fordi han sagde nøjagtig det, jeg ville have sagt.
Glædes over, at vi er så enige i regeringen.
Der er da ikke noget bedre.
Jeg er også glad for at kunne støtte en minister og en regering, der netop også gør en masse for at fremme sangen, for vi har jo en fantastisk sangskat i Danmark.
Vi har en fantastisk salmeskat, og vi er beriget med masser af sange også fra andre lande omkring os, som vi kan have gode følelser for.
Jeg lavede engang i min spæde KU-tid en borgerlig hyldestsang til Poul Schlüter på den franske nationalsangs melodi, og det var da, fordi jeg havde det godt med den melodi og godt kunne lide den, og så blev den brugt til den her lille sang, som jeg sad som KU'er og skrev.
Så inspirationen kan også komme udefra til noget ganske dansk.
Sangens år ser ud til at have båret frugt, vi fortsætter med syngelyst, og jeg kan ikke lade være med i den her forbindelse at reklamere lidt for den sangbog, der hedder »Ringe i vandet«, som jeg synes blev en rigtig god afslutning på sangens år og en mulighed for at gå videre, fordi den her sangbog jo kommer ud til alle 4. klasser.
I forbindelse med at jeg selv havde foreslået noget lignende noget tid før, blev jeg stillet en masse spørgsmål om, hvorfor det lige skulle være den her sangbog, og om vi ikke har masser af sangbøger.
Jo, det har vi, vi har masser af sangbøger, men man kan da aldrig få nok af sang.
Og morgensang bliver heldigvis mere og mere udbredt, man bliver mere og mere kreativ, og vi får flere og flere muligheder, også med moderne it, hvor det hele sådan kan komme op på skærm osv., og så kan vi alle sammen synge med, og vi behøver såmænd ikke engang at have vores egen sangbog, selv om den sikkert er rar at have liggende i tasken.
Så vi Konservative bakker også varmt op om initiativer med morgensang.
Vi er glade for, at de gode erfaringer kan udbredes fra skole til skole, og at så mange skolebestyrelser synes godt om både morgensamling og morgensang.
Men vi mener ikke - og det er så her, jeg kan komme til at gentage nøjagtigt, hvad ministeren sagde - at det er hensigtsmæssigt at lovgive.
Det er der to grunde til.
Først og fremmest - synes jeg - fordi det her med at synge skal komme af lyst.
Hvis lærerkredsen og forældrebestyrelsen og alle eleverne synes, at det bare er det mest triste i denne verden, og at de i øvrigt bare er tvunget til at være der, så bliver sang en negativ oplevelse og ikke en positiv oplevelse.
Og hvor vil det dog være synd, hvis man kunne tage syngeglæden fra en hel generation af børn.
Det vil jeg meget nødig være med til.
Jeg tror, beslutningen træffes bedst på den enkelte skole.
Det, vi kan gøre, er at opfordre til, at man gør det.
Der er ingen tvivl om - som jeg også har udtalt ved utallige lejligheder - at jeg sandelig håber, at min søn, når han bliver stor nok til at gå i skole, får lov til at opleve morgensang og gerne hver eneste morgen på sin skole.
Lige nu, kan jeg fortælle, har han morgensang i vuggestuen, og han elsker det, og jeg elsker, at han har det.
Men at gøre det obligatorisk tror vi ikke på.
Sang skal komme af lyst, og sang skal fremmes, og sang er en af de mest værdifulde kulturskatte, vi har i det danske samfund.
Så lad os i samarbejde gøre alt, hvad vi kan, for at udvikle sangen, udvikle sangglæden, men lad os sørge for, at det sker af lyst.