Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-12:
Europarådet er en vigtig organisation i Europa, ikke mindst på et tidspunkt, hvor der er tendenser til, at Europa bliver revet fra hinanden.
Der er opløsningstendenser forskellige steder, konflikter, som kommer op.
Efter murens fald i 1989 havde vi en stor ambition om, at Europa skulle arbejde mere sammen.
Det skete også, og det sker også bedre i dag, end det gjorde under den kolde krig.
Men vi ser altså nogle tendenser, der går i den forkerte retning.
Forholdet til Rusland er meget dårligt.
I Ukraine er der en situation, som giver store vanskeligheder, også for naboområderne.
I en række europæiske lande ser vi nationalistiske bevægelser dukke op.
Fremmedfjendske bevægelser dukker op, og vi ser, at landene i høj grad bliver sig selv nok.
Det giver vanskeligheder flere steder i flere forskellige samarbejdsfora, ikke mindst i EU i øjeblikket.
Det er ikke det, vi skal diskutere i dag.
Men jeg synes under alle omstændigheder, at det er så vigtigt, når vi har det der sammensurium af forskellige vanskeligheder og konflikter, der kommer op, at man har en organisation, hvor man trods alt stadig væk kan tale sammen.
Der er nogle, der har været bange for, at vi med Ruslands politik og Putins aggressive nationalistiske linje over for omgivelserne kunne være på vej ind i en ny kold krig.
I de baltiske lande er man meget bange for russisk militær aggression, som vi har set det i Ukraine, på Krim.
Der kan komme en selvforstærkende proces.
Derfor er det vigtigt, at man har et organ som Europarådet, hvor man trods alt stadig væk kan diskutere med hinanden, kan tage de der problemstillinger op, som skal tages op, og at man har et organ, hvor hele Europa er med, modsat de andre, hvor det ikke er tilfældet.
Det er så også vigtigt at være opmærksom på, at Europarådet skal definere sig selv.
Hvordan spiller det ind i forhold til NATO, i forhold til EU, i forhold til de andre organer, som er i Europa?
Det er så der, det er vigtigt at se på de der prioriteringsområder, som generalsekretæren har defineret.
Jeg tror, det er syv indsatsområder, hvor han mener at Europarådet kan give merværdi som organisation.
Man skal så også fokusere på det.
Det har meget at gøre med demokratiudvikling, det har meget at gøre med menneskerettigheder, det har meget at gøre med stabiliseringsopgaver på det politiske plan.
Det har noget at gøre med, at man får skabt bedre kontakt, at man får set på pressefrihed og de der demokratiske værdier, som Europarådet jo meget er baseret på.
Og på de områder kan man gå ind og spille en rolle med en udenrigspolitik, der ikke er defineret ud fra militære præmisser, som det er tilfældet mange andre steder.
Det tror jeg er vigtigt.
Jeg tror, det er vigtigt, at man har den mulighed i Europa, at man kan det, og at det er en option for vores kontinent.
Derfor lægger SF stor vægt på, at Europarådet er der, at Danmark har en aktiv rolle der, at vi tager det alvorligt, at vi ligesom siger til os selv og hinanden, at på et kontinent, hvor der er så mange historiske erfaringer med blodsudgydelser – og hvor det faktisk godt kan komme til at ske igen, modsat hvad mange tror; det kan det faktisk godt – er det vigtigt, at man har nogle steder, hvor man kan inddæmme de konflikter, som måtte komme op.
Jeg mener selv, at samarbejdet i EU er det vigtigste i den sammenhæng, men Europarådet er også meget, meget vigtigt for at kunne forebygge, at konflikter optrappes unødvendigt, så vi ikke ender i den situation, som man historisk set er endt i flere gange på vores kontinent.