runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Skipper (EL), 2016-05-24:
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at gå en lille smule tilbage i tid, ikke så langt, bare lidt mindre end et år til under valgkampen.
Der kunne vi nemlig ikke få svar på, præcis hvad Venstres kontanthjælpsloft ville betyde.
Det var ikke, fordi der ikke blev spurgt.
Der blev bare ikke rigtig svaret så meget eller i hvert fald ikke med så meget indhold.
Efter at statsministeren så blev statsminister, blev kontanthjælpsloftet behandlet i Folketinget, og der havde vi så svært ved at få svar på, hvad konsekvenserne egentlig ville være.
Selv om Folketinget spurgte, hvor mange børn der ville ryge under fattigdomsgrænsen, så kunne regeringen faktisk ikke svare.
Det kunne den heller ikke, inden kontanthjælpsloftet blev vedtaget.
I onsdags kunne vi endelig læse i Berlingske efter 7 måneders betænkningstid, og lang tid efter at lovforslaget blev endeligt vedtaget, at regeringens såkaldte moderne kontanthjælpsloft vil sende 7.000 børn ned under fattigdomsgrænsen.
Det er 7.000 børn, som vil være fattige i forhold til deres kammerater; som ikke har råd til at komme med på lejrtur; som bliver efterladt 7 uger i boligblokken, når alle de andre tager på sommerferie; som ikke kan invitere venner med hjem, fordi de skammer sig; som ikke får sund mad på bordet.
Det er børn, som kommer til at vokse op i ensomhed og isolation, og som ofte kommer til at ende uden uddannelse og oftere i kriminalitet.
Det er, hvad relativ fattigdom betyder for børn i Danmark.
Så mit spørgsmål er det helt, helt simple: Når statsministeren under valgkampen sagde, at han aldrig kommer til at føre en politik, der sender børn ned under den grænse, hvordan hænger det så sammen med, at regeringens kontanthjælpsloft ifølge beskæftigelsesministeren sender 7.000 børn ned under netop den grænse?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-24:
Det er ifølge Beskæftigelsesministeriet.
Må jeg ikke først lige ønske fru Pernille Skipper velkommen her i dette regi.
Tillykke med posten.
Jeg glæder mig til samarbejdet og modspil og medspil og det hele.
Så kommer svaret på spørgsmålet: Altså, helt grundlæggende anerkender vi jo ikke den måde at opgøre fattigdom på, som den tidligere regering lagde til grund.
Det er et ekstremt statisk begreb, og det er i øvrigt svært at regne på, fordi det hviler på nogle mennesker, der igennem 3 år har været i et bestemt indkomstinterval.
Hvordan man skal sidde her i dag og beregne, hvordan mennesker fra nu af og de næste 3 år skal blive i et interval, er mig i virkeligheden et mysterium, men det er så det, man har lovmodeller til.
Jeg kan bare sige, at jeg ikke drømmer om at føre en politik, der skal sende folk ned under nogen fattigdomsgrænser, og derfor skal vores politik jo heller ikke vurderes på enkeltelementer.
Den vil vi også gerne gøre bedre.
Så jeg vil simpelt hen ikke acceptere, at min politik skal udkrystalliseres i atomer, der skal sættes på særskilte beregningsformler.
Det er det samlede indtryk, der tæller, og det samlede indtryk vil man kunne aflæse, når den her valgperiode er ved at være afsluttet.
Så passer det også med, at der fra ikrafttrædelsen af kontanthjælpsloftet er gået noget, der ligner 3 år, fra det blev indført, og ret beset skal der gå 3 år, før man er i stand til at opgøre, om folk opfylder de kriterier, der skal opfyldes for at blive defineret som værende fattig efter den gamle regerings metodik.
Pernille Skipper (EL), 2016-05-24:
Først tusind tak for lykønskningerne osv., det er dejligt.
Jeg vil rigtig, rigtig gerne på et tidspunkt diskutere, om fattigdom forsvinder, ved at man definerer den anderledes.
For det er jo sådan set det, regeringen prøver på at gøre, når man slår problemerne hen ved at sige, at man ikke anerkender fattigdomsgrænsen.
Jeg tror, at der er meget få af de enlige forældre og deres børn, der kan bruge det til noget som helst, at regeringen bare holder op med at kalde fattigdom for fattigdom og fjerner grænsen.
Det kommer der jo hverken mad på bordet af eller bliver råd til medicin eller noget som helst andet for den sags skyld af.
Jeg vil bare gerne holde fast i, hvad statsministeren sagde under valgkampen, nemlig: Jeg kommer aldrig til at føre en politik, der sender børn ned under den grænse.
Sådan lød det ordret, og med den grænse blev der jo henvist til den daværende fattigdomsgrænse.
Vil statsministeren ikke medgive, at det løfte blev afgivet, og at det nu bliver klokkeklart brudt?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-24:
Jeg tror altså ikke, jeg er den rigtige til at udlægge Socialdemokratiets politik, og på det her punkt står det vel også lidt uklart.
Jeg har set et fødselsdagsinterview og så ikke rigtig set noget siden.
Jeg ved godt, at det hedder spørgetime med statsministeren, og jeg har beredvilligt svaret på alt, og nu er det så den sidste gang, og derfor er jeg ked af at svigte her til sidst, men jeg kan jo ikke svare på, hvad Socialdemokratiet forestiller sig.
Jeg kan derimod sige noget om, hvad jeg selv tænker om tal.
Det var sådan, at da vi havde valg sidste år, var det jo på et bagtæppe af, at der var omkring 15.000 asylansøgere året før.
Det var det tal, vi ligesom kendte, da vi gik til valg.
Har vi så fået det bragt ned?
Ikke i første omgang.
Vi tog tempoet af, fordi vi strammede op, og vi har derfor kunnet se, at den stigning, der har været i Danmark, har været langt mindre end den, man har set i Sverige og Tyskland, men det rokker jo ikke ved, at vi sidste år fik for mange asylansøgere.
Det er jo derfor, vi har strammet op.
Det er også derfor, vi har presset på.
Jeg glæder mig over, at man nu er nået så langt i EU, at man både har fået lukket i Vestbalkanruten via et grænseanlæg til Makedonien, men også ved aftalen mellem EU og Tyrkiet, som betyder – efter min hukommelse – at hvor der i januar kom 60.000-70.000 fra Tyrkiet ind i Grækenland, var tallet i april måned vel nede på omkring de 3.000.
Politikken begynder at virke.
Og det håber jeg da fører frem til en situation, hvor vi kan se at tallene falder, for de skal være markant lavere, og de skal ikke være femcifrede.
De skal ned i noget firecifret, altså noget, der hedder tusind, og som kan tælles på maks. to hænder.
Pernille Skipper (EL), 2016-05-24:
Altså, bare for at jeg forstår det rigtigt
: Det, statsministeren siger lige nu, er, at løftet stadig væk gælder, nemlig at der ikke vil komme børn ned under den fattigdomsgrænse, som godt nok teknisk set er blevet fjernet, men som vi jo stadig væk kan beregne ting ud fra.
Selv om det unægtelig ser ud, som om der er tale om et helt eklatant løftebrud, hvor der blev lovet en ting inden valget, nemlig at der ikke ville komme børn ned under fattigdomsgrænsen, og hvor vi nu ser noget andet, nemlig et kontanthjælpsloft, der sender børn ned under fattigdomsgrænsen med alle de konsekvenser, det har, så skal vi andre altså bare væbne os med tålmodighed, og så vil det her blive fikset.
Altså, kan statsministeren så bekræfte, at der ikke vil være flere børn, der vokser op under den fattigdomsgrænse, når der udskrives valg næste gang, end da statsministeren trådte til, og er det så et løfte, vi kan regne med den her gang?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-24:
Det kan jeg ikke give nogen garanti for.
Det tror jeg det er svært at give en garanti for.
Jeg kan heller ikke give en garanti for, at der ikke kan være enkeltelementer i noget politik, som hvis man beregner det, altså på den her meget tekniske måde, falder ud på den her måde.
Det så vi også under den tidligere regering.
De kontanthjælpsreformer, fru Mette Frederiksen lavede, bonnede også negativt ud og skabte flere fattige børn.
Jeg tror, at da den tidligere regering samlet gjorde op, hvad effekterne var af den tidligere regerings politik, så ville den tidligere regering ikke have siddende på sig, at den bare skabte mange flere fattige børn.
Og det er jo sådan set det samme, der gælder her.
Jeg har ikke en ambition om at føre en politik, der driver folk ud i fattigdom.
Tværtimod.
Jeg har præcis den modsatte ambition, nemlig om at føre en politik, der driver folk ud i at blive selvstændige, at kunne tage vare på sig selv, at tjene deres egne penge, sådan at børn har noget at stå op til, fordi forældrene står op og går på arbejde.
Det er den politik, jeg vil føre.
Kontanthjælpsloftet er en del af det, der er i værktøjskassen, plus alt muligt andet.
Og jeg har da en drøm og en ambition og et håb om, at effekterne af regeringens samlede politik vil vise sig over tid, sådan at flere er i beskæftigelse, færre er på offentlig forsørgelse, flere børn klarer sig godt i skolen og har et håb om at få et bedre liv.
Det er sådan set det, der er min ambition.
Anders Samuelsen (LA), 2016-05-24:
Tak for det.
Først vil jeg lige til indledning om den debat, som statsministeren havde med den socialdemokratiske leder, sige, at det jo er interessant at høre Socialdemokraterne tordne imod den afgiftsnedsættelse, som vi sammen vedtog i forbindelse med finanslovsforhandlingerne, af registreringsafgiften på biler.
Det, vi aldrig rigtig kan få svar på, og på et eller andet tidspunkt må vi jo have dem ud af busken, er at finde ud af, om Socialdemokraterne går til valg på at hæve registreringsafgiften igen.
Vil venstrefløjen gå til valg på at hæve registreringsafgiften igen, eller vil de bare tordne mod det, som vi andre har vedtaget?
Jeg tvivler på, de kommer til at gå til valg på at hæve registreringsafgiften.
Men jeg synes, de skal ryges ud af busken på indeværende tidspunkt med hensyn til det.
Et andet spørgsmål, som faktisk også relaterer sig til Socialdemokraterne, og som det er svært at få et direkte svar på her, men som det alligevel er interessant at få statsministerens synspunkt på, er det, som hr. Henrik Sass Larsen var ude med her i løbet af weekenden, nemlig at der skal sættes et loft over, hvor mange spontane asylansøgere vi skal tage imod i Danmark.
Svaret var vist, at det skulle være et sted mellem 1.000 og 10.000, og at det skulle være nærmere 1.000 end 10.000.
Hvordan ser statsministeren på det synspunkt?
I Liberal Alliance er vi jo sådan set meget enige.
Vi har sagt, at vi skal tage 4.000 fra lejrene, og så skal vi afskaffe muligheden for, at man spontant kan søge asyl i Danmark.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-24:
Nu gentager jeg mig selv.
Vores politik skal bedømmes på vores samlede politik og den samlede effekt, vores politik har.
Så kan det ikke nytte noget, at man tager et element ud, og så vejer man det af, i øvrigt ud fra nogle modeller, som hviler på nogle historiske antagelser om, hvordan verden ser ud i de næste 3 år.
Det er jo det, man gør.
Det accepterer jeg simpelt hen ikke.
Ja, kontanthjælpsloftet er at skabe en tilskyndelse sådan lidt med den hårde hånd.
Så er der et fokus på at skabe større faglighed i folkeskolen, sådan at vi får skabt noget mere social mobilitet, og på at føre en udlændingepolitik, der gør, at vi gør op med fejlslagen integrationspolitik, for langt de fleste af de her børn i de her beregningstekniske modeller er jo indvandrerbørn.
Det er jo et spejlbillede på en fejlslagen integrationspolitik.
Det skal vi da lave om, og det vil jeg gerne stå på mål for.
Når der så bliver sagt det der med, at man ikke kan fjerne fattigdom ved at definere den på en bestemt måde, kan man jo også vende det om og sige: Nu skal man passe på, at man ikke definerer fattigdom bare ved at definere den på en bestemt måde.
I de tal og i de modeller, der ligger, gemmer sig masser af mennesker, der er mobile, og som flytter sig.
Det er unge, der er studerende, og som får et arbejde, og folk, der er midlertidigt arbejdsløse, og som får en beskæftigelse igen.
Karsten Lauritzen (V), 2016-05-24:
Det kan jeg simpelt hen ikke svare på.
Det er første gang, jeg hører om det redskab, men jeg vil dog undersøge det nærmere.
Hr. Rune Lund kan stille et skriftligt spørgsmål, og så skal jeg svare som led i udvalgsbehandlingen.
Man kan ikke stille det op sådan, at man bare kan tilføre 10.000 medarbejdere til skattevæsenet, og så tjener de sig selv hjem.
Man kan selvfølgelig lave en forretningscase på nogle enkelte medarbejdere på nogle enkelte områder, og det er jo en fair politisk diskussion.
Vi er jo enige om i Folketinget, at det, vi lægger til grund, er de økonomiske beregninger, der er lavet i regi af embedsmændene på Slotsholmen – det er Skatteministeriet, og det er Finansministeriet – og der kan man ikke lave sådan en business case, hvor man sådan krone til krone kan finansiere flere skattemedarbejdere.
Det blev den tidligere regering nødt til at forholde sig til, og det bliver jeg som skatteminister også nødt til at forholde mig til.
Så vil jeg bare påpege, at der jo er tilført yderligere midler til SKAT her i 2015 og 2016.
Rune Lund (EL), 2016-05-24:
Jeg vil godt vende tilbage til det her med at ansætte flere medarbejdere i SKAT, fordi det giver god økonomisk mening.
Og der findes et digitalt styringsværktøj i SKAT, hvor man helt ned på den enkelte medarbejder kan se, hvor meget den enkelte medarbejder hiver ind.
Når det nu forholder sig sådan, vil ministeren så ikke indgå i en dialog med Skatteudvalget om, at man for de enkelte områder kigger på, hvor meget den enkelte medarbejder tjener ind, og at vi så på den baggrund tager en samlet diskussion af, hvor mange ekstra medarbejdere vi kunne ansætte i SKAT, så det ikke bare ville gå lige op, men så det faktisk ville betyde et væsentligt merprovenu til den danske statskasse?
Louise Schack Elholm (V), 2016-05-24:
Der var mange ting at tage fat på.
Men lad mig starte med at sige, at vi jo ikke har vedtaget nogen love, der siger, hvad der skal ske efter 2016.
Og de tal, som ordføreren refererer til, er jo økonomiske beregninger over, hvad der sker, hvis vi ikke tager politisk stilling til det her.
Så vi har ikke taget politisk stilling til, hvad der skal ske efter 2016.
Men i 2015 og 2016 har vi faktisk tilført SKAT penge.
Så er der diskussionen om, om medarbejdere i SKAT tjener sig selv hjem.
Jeg kender ingen beregninger på det fra ministeriets side og ved ikke, om man kan gøre det op på en sådan måde.
Umiddelbart er der jo ikke altid en sammenhæng mellem, hvor godt SKAT fungerer, og hvor mange medarbejdere der er.
Altså, dengang der skete udbetalinger i forbindelse med udbytteskatten – hvilket ikke er det kønneste eksempel, men alligevel – var der en stigning i udbetalingerne.
Det troede man var rigtigt, og så begyndte man at ansætte flere medarbejdere til at håndtere det, som faktisk var svindel, hvilket man ikke vidste, så man kunne udbetale flere penge i SKAT.
Så det er jo ikke ensbetydende med en god kontrol, at der ansættes flere medarbejdere.
Man skal ikke bare hovedløst ansætte flere medarbejdere.
Man skal også sikre, at det fungerer godt.
Rune Lund (EL), 2016-05-24:
Det, man hører, hvis man ellers lytter til medarbejderne i SKAT, er, at de i årevis har talt for døve ører, når de har sagt: I må ikke blive ved med skære ned og fyre tusindvis af medarbejdere.
I bliver nødt til at ansætte flere og sikre – og det er folketingsflertallet, de prøver at tale til – at der er penge og ressourcer nok til, at SKAT kan løfte sin opgave.
Et politisk flertal her i Folketinget med Venstre i spidsen har desværre gjort det stik modsatte.
Og i dag ser vi resultatet: SKAT er blevet ødelagt.
Derfor synes jeg, det er utroligt, at ordføreren fra Venstre ikke vil gå ind på den tankegang, at det nu er tid til at ansætte flere folk og stoppe besparelserne i SKAT, som det her beslutningsforslag, som oven i købet er finansieret, jo går ud på.
Louise Schack Elholm (V), 2016-05-24:
Lad mig lige først påpege, at Venstre jo ikke har siddet ved magten i al den her tid.
Det er ikke kun Venstre, der sidder med ansvaret.
Vi har også en del af ansvaret, men alle har en del af ansvaret her.
Selv Enhedslisten har stemt for finanslove, hvor man rent faktisk har skåret ned på antallet af medarbejdere i SKAT.
Det har Enhedslisten gjort, for det er sket under den tidligere regering.
Der var ikke ét år, hvor man tilførte flere medarbejdere i SKAT under den tidligere regering.
Så derfor har Enhedslisten været med til at stemme for det også.
Derfor er alle ansvarlige i den her sag.
Vi påtager os gerne en del af ansvaret og vil rette op på den her sag, men man løser det ikke bare ved hovedløst at ansætte medarbejdere.
Man skal være sikker på, at dem, man ansætter, kan man bruge på en fornuftig og effektiv måde.
Rune Lund (EL), 2016-05-24:
Det her beslutningsforslag går ud på at stoppe blødningen i SKAT.
Og hvis man kigger i finansloven for 2016, kan man jo se på fremskrivningen, hvordan SKATs budget kommer til at se ud hen over årene.
Der er en tabel, og der kan man jo se, at da der blev indgået finanslovsaftale, ville SKATs budget for 2016 være 4,9 mia. kr., og at det budget vil være cirka lidt over 500 mio. kr. lavere i 2019, hvis ikke der kommer til at ske noget.
Det er jo planlagte besparelser, som bliver ved med at blive kørt ned over SKAT evig og altid.
Det her beslutningsforslag går så ud på at sige, at det skal stoppes.
For besparelsen har kostet kassen de sidste over 10 år, bl.a. på grund af den strukturreform, som Venstre jo stod i spidsen for, og som har ødelagt SKAT og kostet danskerne milliarder af kroner.
Og i forhold til at ansætte flere folk i SKAT, er det jo enormt fornuftigt, fordi de ekstra ansatte i SKAT tjener deres egen løn ind flere gange.
Er det ikke en præmis, som ordføreren i det mindste vil anerkende?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-24:
Jeg synes ikke, jeg vil stå heroppe og botanisere i de interne regeringsdiskussioner, der var.
Vi tager vores ansvar på os.
Men min kommentar før om finansministeren var ikke specifikt til en finansminister i en bestemt regering.
Og der er jo rigtig mange eksperter, der siger, at det egentlig ikke går, at vi har et Finansministerium, der bruger pengene eller befaler besparelser, og så har vi et Skatteministerium, som ikke har noget manøvrerum.
Dennis Flydtkjær (DF), 2016-05-24:
Tak for det.
Alternativets ordfører siger jo igen og igen, at der er massivt brug for ressourcer.
Det er bl.a. for at skabe tillid til medarbejderne i SKAT, at man ikke er med i de forskellige aftaler, der har været, som faktisk giver ressourcer til SKAT, fordi det var for lidt.
Så vil jeg egentlig bare spørge hr. René Gade: Hvor mange ressourcer er det så, man skal tilføre?
Er det 1.000, er det 2.000?
Hvor mange skal vi op på, før man føler, at man har tillid til medarbejderne i SKAT?
Så vil jeg egentlig også gerne spørge: Hvor ved ordføreren fra, hvad antallet skal være?
Er det sagligt, at man står fra Folketingets talerstol og siger, at det skal være 1.000 eller 1.200 eller 1.150, eller hvad skal antallet ligge på?
Det bliver jo lidt en tom debat, hvis vi alle sammen bare står og skal overbyde hinanden i, hvor mange ressourcer der skal til, og at den eneste forudsætning for, at man skulle få tillid til medarbejderne, er, at der kommer x antal medarbejdere mere.
Hvor mange medarbejdere mener Alternativet at der skal til?
René Gade (ALT), 2016-05-24:
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi, da vi lavede beslutningsforslaget, sad og tænkte: Altså, giver det mening at sige, at der skal 1.000 til?
Skal der tilføres lige præcis 1.000?
Skal vi sige 1.000 medarbejdere, 1.000 årsværk, er det deltids, er det fuldtids?
Så ordføreren har fuldstændig ret i, at det ikke giver mening at stå fuldstændig fast på, at det skal være 1.000.
Det er der ingen af os der kan sige.
Det, der er vores argumentation, er, at der skal tilføres mere, og den accept kan jeg simpelt hen ikke få fra et flertal i Folketingssalen.
Jeg kan ikke få accepten af, at det ved vi allerede nu.
Jeg hører Socialdemokraterne sige, at de faktisk er villige til at sige ja på mange områder og støbe nogle kugler til regeringen, men jeg hører ikke regeringen sige ja, der mangler flere ressourcer.
Og det er det, vi er ude efter.
Det vil jeg godt stå og sige her.
Der mangler flere ressourcer end i form af mennesker i SKAT.
På sigt kommer computere til at gøre det meget mere effektivt, end vi kan som mennesker, men lige nu skal vi have ryddet op, og det skal der nogle mennesker til med nogle erfaringer og nogle muligheder for at gennemskue tingene på en måde, som vi ikke kan digitalisere os ud af.
Merete Riisager (LA), 2016-05-24:
SKAT har store og dybe problemer.
Disse problemer rammer borgerne direkte i form af højere skattebyrder og usikkerhed omkring skattebetaling.
Begge dele er kvælende for menneskers motivation til at tage initiativ og skabe værdi.
Derfor er det en bunden opgave for regeringen at få rettet op på problemerne i SKAT.
Et af problemerne for SKAT har været, at der har været stor gennemstrømning af ministre.
Skatteministerposten har været anvendt til at katapultere politiske karrierer, og et af partierne blandt forslagsstillerne, nemlig SF, har deltaget i denne stoledans, hvor mange forskellige mennesker har siddet kort tid på posten, hvorefter de har kunnet indkassere ministerpension.
Det er klart, at når man fra politisk hold behandler skatteministerposten med sådan en lemfældighed, vil det også få en negativ effekt på den måde, organisationen fungerer på.
Her holder de tre forslagsstillende partier sig ikke tilbage.
SKAT skal bruges til at slå ned på dem, der klarer sig godt.
SKAT skal løse klimakrisen, få borgerne til at spise sundt, og SKAT skal sørge for, at borgerne istandsætter deres huse på den helt rigtige måde.
For det tredje, og det har jeg slet ikke hørt forslagsstillerne interessere sig for, så besværliggøres en ordentlig administration på skatteområdet af, at en betragtelig andel af medarbejderne i SKAT har en såkaldt tjenestemandsaftale.
En sådan aftale gør det stort set umuligt for SKAT at afskedige en person, der ikke besidder de rette kvalifikationer – det kunne f.eks. være i forhold til at indkøbe og projektlede it-systemer – for i stedet at ansætte en, der kan.
Det er med andre ord et kæmpeproblem, at man bliver nødt til at beholde medarbejdere, mens det er nogle helt andre, man har brug for for at kunne løse opgaven.
Nuvel, alle disse forhold optager angiveligt de tre forslagsstillere ganske lidt.
De vil gerne løse problemerne i SKAT ved at lade danskerne betale noget mere i skat.
Det er jo ikke et ukendt fænomen, at venstrefløjen, og ja, her regner jeg Alternativet med, vil lade borgerne betale for statens fejl.
Det er vi dog helt grundlæggende uenige i i Liberal Alliance.
Staten skal rydde op efter statens fejl.
Det er staten, der skal servicere borgerne, ikke omvendt.
Dennis Flydtkjær (DF), 2016-05-24:
Først vil jeg sige, at jeg ikke deler den opfattelse af den aftale, vi har, om at bringe SKAT ud af krisen, at der er tale om sådan en hold mund-aftale, hvor vi så ikke snakker mere om det.
Jeg synes faktisk også, at debatten efterfølgende i medierne og i Skatteudvalget har vist ret kraftigt, at vi stadig væk er ret kritiske – f.eks. i forhold til udbytteskatteskandalen, hvor jeg i hvert fald synes at jeg selv personligt er ret kritisk, også i forhold til den nuværende skatteminister, selv om det ikke er hans ansvar, men det er trods alt hans ansvar at få redegjort for det.
Så jeg deler altså ikke den opfattelse, at det skulle være sådan et hold kæft-bolsje.
I forhold til forståelseskredsen generelt er pointen jo netop, at vi løbende prøver at se på, hvordan vi kan få SKAT ud af krisen, og ikke tror, at alt er løst med et stykke A4-papir.
Det er netop også derfor, at ministeren siger, at han nu åbner op for, at vi mødes igen til efteråret og finder ud af, hvordan vi kan løfte SKAT, og også kigger på ressourcer – og når vi så kigger på, hvad der egentlig er behov for af ressourcer, jamen så kigger vi selvfølgelig også på finansieringen af det.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-24:
Det var jo ikke et svar.
Altså, et er, at man ikke kan lide den finansieringsform, vi foreslår, men noget andet er – det håber jeg da at ordføreren er enig i – at pengene skal findes et eller andet sted, i hvert fald inden for den forståelsesramme, som mange opererer med, nemlig at selvfinansiering ikke er noget, man vil snakke om.
Ergo skal der findes nogle andre penge, for ellers kan regnedrengene ovre i Finansministeriet ikke lide det.
Så hvis det er et andet finansieringsforslag, der skal til, må DF vel også komme på banen med det.