Jan E. Jørgensen (V), 2014-04-08:
Men prøv nu at høre, sådan er virkeligheden desværre ikke altid.
Der er børn, som er født og opvokset i Danmark, og som ikke betragter sig selv som danskere, som ikke omtaler sig selv som danskere, som betragter ordet dansker som et skældsord.
Sådan er virkeligheden desværre i nogle af de udsatte boligområder.
Jeg siger ikke, at det er mange, men de er der.
Har ministeren slet ingen problemer med bare at sige: Fint nok med dansk statsborgerskab, og hvad det medfører, bl.a. den manglende mulighed for, at man senere kan udvise den pågældende?
Synes justitsministeren slet ikke, at der er nogen problemer?
Det lovforslag, vi går i gang med at behandle nu, har to hovedhjørnesten, og jeg vil med det samme røbe, at Venstre kan støtte den ene, hvorimod vi forholder os noget mere skeptisk til den anden.
Men da jeg er et positivt menneske, vil starte med det positive, nemlig med den del, vi kan støtte.
Det er den del, der handler om, at børn født uden for ægteskabet, hvor det er faren, der er dansk statsborger, nu bliver ligestillet med børn født uden for ægteskabet, hvor det er moren, der er dansk statsborger.
Det vil fremover være sådan, at hvis et barn er født uden for Danmarks grænser og barnet har en dansk far, bliver det barn automatisk dansk statsborger ved fødslen.
Det har vi det godt med i Venstre.
Når den forrige regering var imod forslaget, så skyldtes det, at man ville sikre sig, at den, der blev sagt var far, også rent faktisk var det.
Og der fandt man altså, at det var mest sikkert, at der var tale om en fødsel i Danmark, og at det dermed var de danske myndigheder, der havde godkendt faderskabet.
Så jeg vil gerne sikre mig under udvalgsbehandlingen, at vi nu ikke kommer til ved en fejl at give dansk statsborgerskab til børn, som i virkeligheden ikke har en dansk far.
Jeg vil gerne under udvalgsbehandlingen spørge mere ind til, hvordan regeringen har tænkt sig at sikre det.
Det er ikke, fordi jeg tror, at der er nogen særlig stor misbrugsrisiko, men der er en misbrugsrisiko, og den håber jeg da at regeringen har tænkt igennem.
Samtidig vil vedtagelsen af lovforslaget få bragt os i overensstemmelse med praksis ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, som jo den 11. oktober 2011 i sagen Genovese mod Malta har afsagt en dom, der medfører, at det ikke er lovligt at forskelsbehandle børn født i og uden for ægteskabet.
Dermed kommer vi i overensstemmelse med praksis, og det er jo rigtig godt.
De børn vil fremover kunne få dansk statsborgerskab ved det, der hedder en erklæring, og det kan de få, hvis de har bestået folkeskolens afgangseksamen med gennemsnitskarakteren 02, dog ikke, hvis de er dømt for alvorlig kriminalitet.
Unge, som er født og opvokset i Danmark, skal, selv om de ikke har bestået folkeskolens afgangseksamen med 02, også have statsborgerskab pr. automatik eller med gummistempel, kunne man også sige, den dag, de fylder 18 år, selv om de altså ikke har kunnet klare folkeskolens afgangseksamen med 02.
Der er allerede lovgivning og regler om, at man kan få dansk indfødsret ved erklæring frem for naturalisation.
Det er regler, der er gældende for nordiske statsborgere og tidligere danske statsborgere, som altså kan få statsborgerskab ved lov, men ifølge erklæring.
Regeringen siger nu, at man vil sende det tydelige signal, at udlændinge, der har boet i Danmark i flere år, og hvor integrationen er lykkedes, kan blive danske statsborgere.
Se, det kan vi jo sådan set fra Venstres side godt være enige i, men hvad så med de udlændinge, der har boet i Danmark i flere år, og hvor integrationen på trods heraf ikke er lykkedes?
Hvad med dem?
Den største bekymring går ikke på de unge, der har bestået folkeskolens afgangseksamen og har fået 02, for der må man sige, at de jo har demonstreret, at de kan det danske sprog, og at de har lært en masse om det danske samfund, og hvis de ikke har det, er det jo folkeskolen, der er noget galt med.
Men hvad, hvis man så er i den omvendte situation med unge, som har gået i skole 9 år i Danmark, men som altså ikke har præsteret at bestå med karakteren 02?
Det er de andre børn, der ikke fejler noget, men som ikke desto mindre har gået i skole 9 år, og som altså ikke af den grund har suget voldsomt meget lærdom til sig.
Kender de til dansk historie, kender de til danske samfundsforhold, kan de det danske sprog i tilstrækkelig grad?
Måske gør de, men de har i hvert fald ikke dokumenteret det.
Jeg påstår ikke, at det er noget, hvor det kommer til at dreje sig om mange, men der vil være enkelte eksempler på unge, som godt nok har opholdt sig fysisk på adressen her i Danmark, men som mentalt har levet i et parallelsamfund.
De har ikke gået i en dansk folkeskole, og de har måske opholdt sig i hjemlandet i helt op til 6 år ud af de 18 år.
Disse børn er vi altså meget bekymret for at skulle tildele dansk statsborgerskab pr. automatik.
Men det vil regeringen altså gøre med et gummistempel, og vi vil spørge ind til det i udvalgsbehandlingen.
Og jeg skal indrømme, at vi har svært ved at se fornuften i, at disse unge ikke skal dokumentere, at de kan dansk, og at de slipper for indfødsretsprøven.
Så er der også en særlig gruppe, nemlig de unge, som er i Politiets Efterretningstjenestes søgelys.
Det er heldigvis ganske, ganske få, men dem har vi ikke nogen planer om at give dansk statsborgerskab.
Det vil vi gøre alt, hvad vi kan, for at forhindre.
Derfor vil vi gerne spørge regeringen om, hvordan man vil sikre, at de bliver siet fra. Så på det foreliggende grundlag kan jeg ikke garantere, at Venstre vil stemme ja.
Jeg kan derimod garantere, at hvis vi skal stemme ja, skal der ske markante ændringer i lovforslaget, og vi vil muligvis også bede om, at lovforslaget bliver delt op i to.