Finn Sørensen (EL), 2012-05-08:
Jeg vil gerne takke for en god debat, vi har haft om det her, selv om der jo nok var nogle gentagelser i forhold til den debat, der blev ført sidste år.
Men det har været en god debat alligevel, det synes jeg, og jeg fornemmede – måske for optimistisk – en lille sprække i den borgerlige lejr i forhold til fru Mai Henriksens meget positive udmeldinger om det her arbejde, der gøres mod social dumping, selv om fru Mai Henriksen ikke kan tilslutte sig det her.
Alligevel vil jeg sige, at vi jo har fået trukket en meget klar linje op, og derfor er Enhedslisten bestemt hverken frustreret eller skuffet.
Vi har nemlig fået trukket en meget klar linje op imellem regeringen og Enhedslisten på den ene side og de borgerlige partier på den anden side.
For det, der jo har været den klare markering fra regeringspartiernes side, er jo – bortset fra De Radikale, for det ved vi ikke, når de ikke er her, men vi må gå ud fra, at de er nogenlunde dækket ind – at man faktisk er positive over for ikke bare intentionerne med at lave sådan et forslag, men også den mere praktiske hensigt.
Der er så forskellige betænkeligheder – timingen er ikke god osv. –
men nej, vi er ikke frustrerede.
Vi synes, der er kommet nogle positive tilkendegivelser om, at det er noget, vi skal drøfte videre i det udvalgsarbejde, vi har gang i, og det ser vi meget frem til.
Der kan jo også tænkes mange forskellige modeller for det her område, og jeg vil bestemt ikke udelukke, at vi kan komme et skridt i den retning gennem nogle konkrete tiltag, om end det så ikke skulle være vores model i sin helhed.
Men det, der er rigtigt, er det, fru Ane Halsboe-Larsen sagde, nemlig at ja, vi er utålmodige.
Det er nok lidt forskellige grader, hvad det angår.
Grunden til, at vi er utålmodige, er jo, at vi ser på de faktiske forhold på arbejdsmarkedet.
Lad mig bare nævne nogle få ting: Politiet skønner, at der nu er et sted imellem 20.000 og 50.000 illegale arbejdere i Danmark.
Vi har regler for udlicitering, som gør, at man kan udlicitere opgaver i et uendeligt antal led i kæden, og det bruges i høj grad til hvidvask af sorte penge, hvilket SKAT jo har en løbende kampagne imod, som de kalder »Kædesvig«.
Vi har det store problem, at udenlandske virksomheder har mulighed for at forsvinde ud af landet, før myndigheder og fagforeninger får fat i dem.
Det er jo heller ikke kun hos virksomhederne, det kniber med viljen til at betale til fællesskabet.
Ugebrevet A4 har offentliggjort den undersøgelse, jeg refererede til før, om de store problemer, der er i de nordsjællandske villakvarterer, hvor SKAT jo finder rigtig mange eksempler på snyd med moms, A-skat og bilafgifter.
Rockwool Fonden har for nylig offentliggjort en undersøgelse, der viser, at hver fjerde dansker arbejder sort, og at hver anden dansker køber sort arbejde.
Vi taler jo ikke kun om social dumping her, vi taler om et stort samfundsproblem, nemlig at alt for mange borgere mener, at det er i orden, at man gør tingene på den måde.
Fonden vurderer, at staten går glip af op imod 48 mia. kr. om året.
Et sted derimellem, uanset hvilket beløb, er en forfærdelig masse penge, som vi kunne få en forfærdelig masse god velfærd for.
Det vil være et klart signal om, at sort arbejde og social dumping ikke er i orden.
Vi tror – vi er overbeviste om – at hvis man indfører et sådant bestilleransvar, vil der meget hurtigt brede sig en forståelse for, at det nok er klogt at benytte sig af virksomheder, der har orden i sagerne.
Vi kan jo også af tidligere debatter se, at der – kan man sige – i vores del af spektret i det politiske liv derhjemme faktisk er en voksende forståelse for, at vi er nødt til at indføre den form for lovgivning.
Så må vi se, hvor langt vi kan komme.
LO og fagbevægelsen har jo også rejst krav om et kædeansvar ved lovgivning, når det drejer sig om skat og moms og sociale bidrag, og det blev gentaget med stor styrke af 3F's formand i hans 1. maj-taler.
Så har Kommissionen jo også fremsat sit forslag om håndhævelse af udstationeringsdirektivet, hvor der foreslås en meget begrænset form for kædeansvar, der direkte relaterer sig til udstationeringsdirektivet med hensyn til mindsteløn og visse minimumslovkrav, men dog således, og det er så det, der betrygger mig lidt i Kommissionens forslag, at landene har mulighed for at indføre mere vidtgående ordninger.
Og så synes vi jo bare, at vi skulle se at komme i gang, selv om vi må konstatere, at vi kommer til at tøjle vores utålmodighed lidt endnu.
Jeg vil afslutningsvis lige kommentere nogle af de argumenter, der er blevet fremført, og det er så specielt fra vores gode venner i regeringspartierne.
Vi er selvfølgelig enige om, at sådan noget som det her skal håndteres grundigt, og det bliver der jo så lejlighed til ved udarbejdelsen.
Det kunne man jo sige at der blev lejlighed til ved udarbejdelsen af et lovforslag, så det er vel egentlig ikke nogen begrundelse for ikke at hugge til med det samme, men når man nu ikke er så utålmodig, at man gerne vil det, må vi jo også styre os lidt og sige: Jamen så lad os da kigge på de tekniske muligheder og de lovmæssige muligheder, der kan være i det her.
Jeg er glad for, at ministeren siger, at vi som udgangspunkt er enige i, at der her ikke er noget, som er i strid med EU-retten, hvilket også bestyrkes af Kommissionens udkast til et håndhævelsesdirektiv på det her område.
Jeg er glad for, at der ikke er tale om en principiel afvisning, og at det er noget, vi kan arbejde videre med.
Hvad arbejdsmarkedets parter angår, forstår jeg ikke helt den begrundelse, for arbejdsmarkedets parter kan jo ikke løse det problem, vi har her.
De kan blive enige om, at de i overenskomsterne vil indskrive et kædeansvar.
Det har de ikke kunnet blive enige om, og der skal jeg så sige, at det måske også er noget, vi har skelet til, siden vi genfremsætter det, men de vil jo i hvert fald ikke kunne sidde og bestemme, hvordan landets lovgivning skal være på det her område.
Men alt i alt og til fru Mai Henriksens fortrøstning – nu er hun gået – vil jeg bare sige, at Enhedslisten er ved rigtig godt mod.
Vi synes, det har været en god debat, og vi er stadig væk utålmodige, men det er jo en god drivkraft i politik, så man skal nok regne med, at vi kommer til at drøfte det her videre i fremtiden.