Bjarne Laustsen (S), 2010-05-20:
Jeg vil takke alle ordførerne, både de erfarne, der er gamle i gårde, og de vikarer, der har deltaget.
Jeg vil vælge at se lidt positivt på det, for selv om der ikke er opbakning til forslaget, føler jeg, det har været en meget, meget nyttig debat.
Alle ordførerne har givet udtryk for, at der, når man har en produktion, også skal være orden i sagerne.
Vi kan strides om, hvor tit man skal komme og se på forholdene, men de elementer, der skal være med til at dokumentere, at der er orden i forholdene, var jo det, som hr. Johs. Poulsen nævnte, og det er faktisk et rigtig godt synspunkt, nemlig at det er bedre at forebygge end at helbrede.
Vi kan klare mange ting med bøder og straf og sådan noget, men det er jo langt bedre, at vi er enige om, under hvilke vilkår vi vil have minkproduktion og dermed indhusning i Danmark.
Så alle de ting, der er mellem det, må vi finde ud hvordan vi håndterer.
Det synes jeg er rigtig fornuftigt, for på den måde kan vi sørge for, at vi ikke kommer ud i en situation, hvor der er nogle, der generelt sætter et kritisk lys og kaster smuds på alle i branchen, for der er måske stor forskel inden for branchen.
Derfor skal branchen heller ikke have utak for, at de var ude at sige meget kontant: Jamen vi har nogle brodne kar i branchen, og dem vil vi have gjort op med.
Det kan vi hjælpe til med ved at sørge for at få lavet en ordentlig kontrol, og derfor er der heller ingen, der har kritiseret regeringen for at gå ind at lave en 100-procents-kontrol her.
Det, der så bare er problemet, er, at der ikke er taget stilling til, hvordan kontrollen så skal være til næste år, ud over at den går tilbage til de 5 pct., som vi er nogle der synes er for lidt.
Derfor må jeg selvfølgelig konstatere i dag, at der tidligere ville have været et flertal uden om regeringen for et forslag som det her, og det flertal havde pålagt regeringen at gøre sådan noget, måske ikke lige til 1. juni, men i hvert fald ville der være et flertal, der ville sige, at det her forslag skulle vedtages.
Nu vælger de fleste partier og deres ordførere at sige: Jamen nu er der sat noget arbejde i gang i en arbejdsgruppe, lad os nu lige vente og se, hvad der kommer ud af det.
Det er ud fra det, at jeg som forslagsstiller kan sige, at hvis arbejdsgruppen kommer med nogle elementer, der er identiske med det her forslag, vil der til den tid være et flertal for at gennemføre de ting, for så har vi kigget på det, og så har vi givet hinanden håndslag på, at det er den rigtige vej at gå.
Derfor vil jeg selvfølgelig også gerne takke SF, som jo helt klart støtter de gode elementer i forslaget og så endda tilbyder at kvalificere det yderligere og at komme med flere gode elementer.
Jeg tror da, der er nogle mink, der vil være glade for både løbehjul og svømmebad, så det skal SF bestemt ikke have utak for.
Selv Enhedslisten er tilfreds og siger, at vi også skal være tilfredse i fremtiden, for selv om det ikke er fuldkomne forslag, er det godt med et flertal.
Men det er jo også fuldstændig rigtigt her, at der her er en branche, der har en god økonomi og også er i stand til at honorere nogle krav.
Jeg synes faktisk, det er hjælp til selvhjælp igen at sige til folk i hele branchen, at når man har en produktion som den, man har her, og når vi ved, der er et kritisk lys på branchen, og at nogle lande arbejder på helt at forbyde pelsproduktion, er det klogt at sørge for, at der er orden i sagerne, også når der kommer en offentlig kontrol.
Så har vi jo set, at den tidligere velfærdskontrol faktisk ikke var ret meget værd, for der skete det, at velfærdskontrollen hoppede med på den samme vogn, som når kommunen var ude at se på hegnet, så der var altså ikke meget uanmeldt kontrol i det, og derfor var der stort set heller ikke nogen anmærkninger overhovedet i de rapporter, der lå tidligere.
Det er rigtigt, som også hr. Kristen Touborg nævnte, at dengang man så gav sig til at lave en 100-procents-kontrol, kom der betydelig flere anmærkninger.
En af grundene til, at jeg lavede det her forslag, var også, at der var nogle af minkavlerne, der kom i problemer, fordi det med rørstørrelsen ikke var tydeliggjort i bekendtgørelsen.
En af de ting, jeg synes er vigtig, når vi lovgiver herindefra og ministerierne udsender bekendtgørelser, er, at der ikke ude hos dem, vi sender budskabet til, må være tvivl om, hvad det er for nogle ting, de skal investere i, og hvad det er, der skal være der, når kontrollen kommer.
Jeg tror på, at nogle af de slåskampe, der er blandt minkene, kan minimeres, hvis de har legetøj og de har rodemateriale osv., for man kan se de steder, hvor der er minkavlere, der har investeret i systemer med det, at der er et helt andet roligt og mindre stressende miljø, end hvis de ikke har noget at tage sig til.
Så det skal vi bestemt have gjort noget ved hele vejen rundt.
Jeg har også set, at der i forhold til minkbranchen er problemer i forbindelse med regeringens kommunale strukturreform, hvor miljøgodkendelser volder problemer.
Det håber jeg regeringen noterer sig og tager med i sine overvejelser, for hvis man står med et nedslidt produktionsanlæg og søger om en ny miljøgodkendelse, kan det ikke være rimeligt, at der går flere år med at behandle sådan en sag.
Der er også eksempler på, at flere avlere er gået sammen og har søgt om at lave biogas, men det har man heller ikke kunnet få et ja til.
Det er jo rigtigt, at det ikke er et dyr, der hører til i vores fauna, og derfor er det et stort problem for natur og fugleliv osv.
Men det er en diskussion, der kører videre.