runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-29:
Det vil jeg give fru Sara Olsvig fuldstændig ret i, og det var jo også det, vi handlede på, og det er også det, vi har diskuteret i Grønlandsudvalget efterfølgende: Her kan vi godt have behov for i forhold til et gunstigt lovarbejde både i Danmark og i Grønland at få en bedre samordning af, hvordan det lovforberedende arbejde skal foregå.
Det mener jeg at vi er helt enige om i Grønlandsudvalget er et ønske, som man skal bede de to parlamenter om at få fundet en struktur på, som er holdbar.
For når jeg siger, at det var et sent tidspunkt, erindrer jeg og oplevede jeg, at ønsket om, at der skulle være en kompensation, og at den danske stat skulle have mulighed for – set med grønlandske øjne – at give en kompensation, kom meget sent ind i debatten.
Jeg tror, jeg vil gribe til besvarelse af det først, for hr. Finn Sørensen og jeg har drøftet det mange gange i medierne, og der har jeg givet udtryk for, at jeg har arbejdet rigtig mange år som sygeplejerske i et højteknologisk dansk sundhedsvæsen, som gør brug af radioaktivt materiale til at behandle kræftsyge danske borgere.
Det er svaret på, om det er fornuftigt, at vi gør brug af radioaktivt materiale.
Og med hensyn til hvor det materiale så skal komme fra, er det helt klart den socialdemokratiske holdning, at den allerhøjeste internationale standard i forhold til kontrol og sikkerhed er den vi skal gøre brug af.
Med hensyn til det ligeværdige samarbejde i forhold til Færøerne har jeg givet udtryk for, at det, vi ønsker fra socialdemokratisk side, er, at man må nå til et resultat via forhandling.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2014-04-29:
Jeg synes, det på mange måder kunne være nyttigt, at vi satte os ned og kortlagde, hvordan vi kunne hjælpe hinanden i fællesskab til at sikre en bæredygtig økonomisk udvikling og en strategi for det.
Det er klart, at vi kan understøtte hinanden på en lang række områder, så på en eller anden måde ville jeg jo også opfordre til, at statsministeren satte sig for bordenden til nogle drøftelser om, hvordan vi kan udvikle rigsfællesskabet, og hvordan vi kan sikre, at vi understøtter hinanden, og sikre en økonomisk fremdrift i vores tre samfund.
Det synes jeg på mange måder kunne være nyttigt, fordi det ofte er meget sporadisk, hvad vi hører om forskellige initiativer, der bliver taget, og det ville da være en naturlig opgave for Folketinget også at sætte sig ned og gennemføre nogle drøftelser med Grønland og med Færøerne omkring en strategi og naturligvis med fuld respekt for de selvstyreregler, der gælder for vore samfund.
Doris Jakobsen (SIU), 2014-04-29:
Tak for svaret.
Med hensyn til de juridisk faderløse mener jeg jo, at det hører under dansk lovgivning.
Så det er hundrede procent regeringens ansvar.
Med hensyn til de sjældne jordarter er det sådan, at så længe vi ikke ved noget om definitionen af disse jordarter, ved vi jo ikke helt, hvad vi taler om.
De sjældne jordarter er jo af mange forskellig slags, ligesom biler er af forskellige mærker.
Skal vi også tage diamanter, guld, sølv og alt af den slags med?
Søren Espersen (DF), 2014-04-29:
Jo, selvfølgelig er det sådan.
Da jeg selv var med i kommissionen – også i forhold til lovgivningsarbejdet – er jeg godt klar over, at indtil det øjeblik, hvor bloktilskuddet er helt nede i nul, skal man dele de indtægter, der er.
Det er jo så i bedste fald kun en besparelse for Danmark.
Det er jo ikke nødvendigvis en økonomisk profit, hvilket jeg mener Grønland får.
Jeg mener helt seriøst – og det kan godt være, hr. Finn Sørensens synes, det lyder vældig koloniherreagtigt – at vi burde have delt fifty-fifty, sådan at Danmark og Grønland delte de ressourcer.
Til sammenligning vil jeg sige, at de canadiske inuitter – sådan som jeg har forstået det – vistnok har fået 0,5 pct. af råstofindtjeningen i det område.
Det kan være, jeg husker forkert, men det er det, jeg har hørt, og her taler vi altså om 100 pct. til grønlænderne.
Det synes jeg ikke er fair set i lyset af vores historie og tradition og det, som vi har været igennem.
Det synes jeg er aldeles unfair.
Jeg negligerer ikke det grønlandske selvstyre.
Vi stemte ikke for selvstyreloven af en grund, og det tror jeg også godt at hr. Finn Sørensen ved, og det var på grund af det økonomiske.
Jeg sad selv i Selvstyrekommissionen, og vi var meget tæt på at få en ordning med en fælles oliefond efter norsk forbillede.
Det var vi meget, meget tæt på.
Det faldt desværre væk, og derfor kunne vi ikke stemme for det.
Vi synes, at det var ganske unfair og urimeligt, at Grønland skulle have alle ressourcerne på hele den grønlandske ø.
Det var årsagen.
Nu er selvstyret der, og det havde vi såmænd med stor fornøjelse stemt ja til, hvis det ikke havde været på grund af de økonomiske forhold.
Altså, er noget afvigende ikke sådan en eller anden psykologisk analyse?
Det tror jeg at vi skal droppe.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Jeg mener bare, at Dansk Folkeparti er det eneste parti, der har stillet sig uden for selvstyreloven.
Jeg synes også, at ordførerens svar til mig – skal vi ikke bare sige det, som det er, for det hjælper jo på debatten at være tydelig? – afspejler ordførerens kolonialistiske holdning til tingene.
Det gør det, når ordføreren siger, at det i virkeligheden slet ikke er rimeligt, at Grønland har fået lov til at råde over råstofferne.
Det var det, jeg hørte.
Søren Espersen (DF), 2014-04-29:
Jamen så må man kalde os det.
Jeg er sådan set ligeglad.
Sara Olsvig (IA), 2014-04-29:
Tak, og tak for et interessant ordførerindlæg.
Jeg synes altid, man kan få nogle gode debatter om Grønland og rigsfællesskabet med Dansk Folkeparti.
For mit eget vedkommende synes jeg f.eks., det har været meget værdifuldt, at jeg har kunnet komme til Danmark og få min uddannelse.
Så brun sovs er ikke det eneste, og jeg tror, jeg taler på manges vegne, når jeg siger det.
Ordføreren snakkede meget om det værdifællesskab, vi gerne skulle have i rigsfællesskabet, og talte også meget om råstoffer.
F.eks. nævnte ordføreren, at det bl.a. var de økonomiske aspekter af selvstyreaftalen, som gjorde, at Dansk Folkeparti afstod fra at stemme for.
Ordføreren siger så, at Grønland skal have alle ressourcerne, men det er jo sådan, at aftalen indebærer, at Grønland deler indtægterne fra råstofferne med Danmark, indtil den dag, hvor bloktilskuddet går i nul.
Hvad mener ordføreren om det, og er der ikke nogle andre ting ved rigsfællesskabet, som ordføreren mener Danmark får fra Grønland?
Tak for det.
Nu er det jo heldigvis sådan, at der var flertal for selvstyreloven, som den ser ud, og for den fordelingsnøgle, som man så også har aftalt her.
Man kunne jo snakke om, om Grønland, hvis Dansk Folkeparti vil have, at Danmark får andel i de grønlandske oliepenge, så også skal have andel i f.eks. de danske oliepenge.
Det kunne ordføreren jo svare på.
Jeg er nu glad for selvstyreaftalen, som den er, og jeg tror på, at vi har noget godt at give hinanden, så længe vi er i et rigsfællesskab.
Vi bevæger os mod en øget selvstændighed og gerne mod at blive en selvstændig stat på et tidspunkt, men indtil vi kommer dertil, hvad er det så præcis, ordføreren mener at Danmark får fra Grønland, hvis man ser bort fra f.eks. det, som handler om suverænitet?
Hvad får Danmark ud af rigsfællesskabet?
Søren Espersen (DF), 2014-04-29:
Jo, det tror jeg bestemt der er.
Det tror jeg bestemt der er, og bl.a. af den grund skal vi også gøre, hvad vi kan, for at fastholde det.
Det er nu ikke det centrale for mig.
Jeg synes, hr. Claus Hjort Frederiksen svarede så godt på det, da han blev spurgt om, hvad vi får ud af det.
Altså, det har aldrig ligget i min bevidsthed.
Jeg har altid været temmelig uinteresseret i, hvor store bloktilskud der blev sendt til Grønland.
Så der ligger ikke for mig det her med at gøre det op i kroner og øre i en tabel og se på, at så får vi det ene, og så får vi det andet.
Hr. Lars-Emil Johansen oplyste på et tidspunkt, at han mente, at Danmark skyldte Grønland 76 mia. kr., for det var det, vi havde sparet ved ikke at komme op på NATO's 2 pct., fordi vi havde Thulebasen.
Han ville vist gerne, kunne vi forstå dengang, have pengene udbetalt ret hurtigt.
Altså, det giver jo ingen mening.
Sådan nogle regnestykker synes jeg ikke man kan opstille.
Men jeg har jo lige sagt, at det er der bestemt på samme måde, som det lyder i debatten i England i øjeblikket, for nu at tage det igen.
Der har man da utrolig glæde af Skotland også på det økonomiske felt.
En hel masse store ting har man da tilfælles og glæde af.
Alt det tæller jo med i den samlede kasse, men jeg siger bare, at det ikke er det centrale for mig.
For nu at sige det, som det er, var der en DIIS-undersøgelse fra 2009, som fortalte, at i Danmarks 300 års historie sammen med Grønland havde der ikke på et eneste tidspunkt været tale om profit for Danmark.
Det er meget usædvanligt også i forhold til en koloni, som det blev på et tidspunkt.
Det var en del af det gamle danske middelalderrige, men da det blev en koloni, havde man aldrig haft nogen som helst økonomisk indtjening.
Det er højst usædvanligt.
Det var det, vi ikke forstod i forbindelse med Selvstyrekommissionens arbejde, og derfor stemte vi nej.
Det var ikke fair, det var unfair.
Edmund Joensen (SP), 2014-04-29:
Først tak for en god og klar tale.
Jeg er helt enig i, at vi skal have en fordomsfri debat om rigsfællesskabet, og at der har været alt for megen berøringsangst her i huset over for at diskutere færøske og grønlandske sager, altså at diskutere rigsfællesskabet.
Selvfølgelig skal der tales åbent om det her også i det danske Folketing og i den danske regering.
Det må vi alle tale om.
Derfor er jeg glad for, at der nu diskuteres, at vi har en debat her om rigsfællesskabet, som er helt speciel, og at den her berøringsangst ser ud til at være historie.
Altså, nu skal vi til at tale sammen.
Derfor vil jeg spørge hr. Søren Espersen, om han ikke er enig i, at vi burde have en strategi, altså ikke bare en debat om de her forhold, men også en strategi for rigsfællesskabet.
Jeg vil spørge, om ordføreren er enig med mig.
Søren Espersen (DF), 2014-04-29:
Det får Grønland jo i stor stil med et årligt bloktilskud på 3,5 mia. kr., hvilket udgør en tredjedel af Grønlands BNI.
Det er en underlig tankegang.
Alle de værdier, som vi skaber i Danmark, og som egentlig også bliver skabt på Grønland, er jo medvirkende til det her, så Grønland får i høj grad også del i de danske sparsomme olieressourcer, som jeg forstår der er tilbage i Nordsøen.
Må jeg ikke sige om bloktilskuddet, at det sådan set var ud fra et grønlandsk ønske i Selvstyrekommissionen, at det blev stadfæstet ved lov, at det skulle være et bestemt beløb.
Jeg tror, det var 3,2 mia. kr. i 2009-penge.
Jeg når vist ikke at sige mere, kan jeg se på formanden.
Hun har jo en særlig status for mig.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Tak til ordføreren.
Jeg er, hvilket sikkert ikke kommer bag på ordføreren, dybt uenig i de holdninger, som ordføreren giver udtryk for.
Men jeg vil gerne tage hatten af for, at ordføreren udtrykker dem.
Jeg har også den holdning, at vi måske kan gavne debatten i rigsfællesskabet, hvis vi er åbne og direkte om, hvad vi mener.
Men når ordføreren taler, skal man jo altid huske på, at ordføreren kommer fra et parti, der har en helt – og misforstå ikke ordet – afvigende holdning til rigsfællesskabet.
Ordførerens parti stemte imod selvstyreloven i 2009, og ordføreren giver jo også klart og tydeligt udtryk for, at grønlænderne efter ordførerens mening slet ikke har ret til selvstændighed, og at det i hvert fald er en rigtig dårlig idé, hvis de benytter sig af den.
Det må være derfor, at man stemte imod selvstyreloven.
Det skal man bare have i baghovedet.
Det, jeg gerne vil spørge ordføreren om, er: Ordføreren vil gerne udvikle rigsfællesskabet, men hvordan rimer det med, at man i den grad negligerer det grønlandske Landsting og den selvstyrelov, vi har, og det grønlandske Landstings ønske om selvstændighed?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2014-04-29:
Ja, det er jo for mig at se en typisk regeringsforpligtelse at sikre, at det helt konkrete arbejde med at nedbryde de grænsehindringer, der er mellem vores samfund, kommer på dagsordenen, og at Folketinget jo så måtte gennemføre de lovændringer, der skulle være nødvendige i den forbindelse.
Doris Jakobsen (SIU), 2014-04-29:
Jeg vil også gerne sige tak for Venstres oplæg.
Vi mener ikke, at problemet om juridisk faderløse er løst, for loven vil fortsætte med at være uretfærdig for de børn, hvis fædre er døde, selv om Venstre siger, at man er glad for, at problemet er løst.
Men vi mener som sagt, at problemet ikke er løst, fordi dette forslag desværre kun vil løse problemet for de børn, hvis fædre stadig lever.
Hvad med dem, der er ladt i stikken?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2014-04-29:
Det er jo juridisk meget, meget komplicerede spørgsmål at skulle bryde op i allerede afsluttede dødsboer osv.
Så jeg vil bare sige, at vi er enige med regeringen i, at den lovændring, der forhåbentlig kommer nu, har løst problemet.
Doris Jakobsen (SIU), 2014-04-29:
Det er jeg rigtig, rigtig ked af at høre.
Det er meget beklageligt, og også uacceptabelt for grønlænderne.
Vi kommer til at færdiggøre betænkningen i morgen; derfor håber jeg også, at Venstre vil tænke sig godt om og vurdere denne forskelsbehandling.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2014-04-29:
Det vil vi gøre.
Det er selvfølgelig meget beklageligt, hvad de mennesker er ude for; det tror jeg da vi alle sammen er ulykkelige over.
Men det er bare juridisk meget kompliceret, hvis man skal begynde at bryde op på ting, der er afsluttet for mange år siden.
Derfor må man jo en gang imellem her i livet konstatere, at der er nogle problemer, som det er meget, meget svært at løse, og det er vel så et af de tilfælde, vi er løbet ind i her.
Sara Olsvig (IA), 2014-04-29:
Jamen der er jo mange ting, der er juridisk meget kompliceret.
Uran er også juridisk meget kompliceret, men det nedsætter man den ene arbejdsgruppe efter den anden mellem Grønland og Danmark for at løse.
Her undgår man en dialog, man afviser en dialog.
Er det ligestilling?
Er det ligeværd i rigsfællesskabet, at man afviser en dialog, bare fordi det er et følelsesmæssigt hårdt emne, når man gerne vil sætte sig til at diskutere det meget kompliceret juridiske område, som handler om uran og muligvis sjældne jordarter osv., i arbejdsgrupper det ene år efter det andet?
Hvorfor vil man ikke sætte sig ned og tale om det her emne?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2014-04-29:
Nu tror jeg ikke, at man kan sige, at spørgsmålet om uran er et juridisk meget kompliceret emne.
Det er jo et spørgsmål om, hvad det er, vi politisk ønsker os i fremtiden.
Så jeg anser ikke det som et meget juridisk spørgsmål.
Der er selvfølgelig juridiske regler, der skal overholdes.
Der skal laves en aftale mellem Danmark og Grønland.
Men her taler vi altså om familier, hvor dødsfaldet skete for mange år siden, og hvor boet er blevet delt og sagen sluttet.
Og det er altså efter min bedste overbevisning meget juridisk kompliceret at begynde at begive sig ind i det.
Men det skal selvfølgelig ikke være en undskyldning for, at man ikke kan have en dialog.
Jeg går da også ud fra, at det er blevet drøftet i Grønlandsudvalget i forbindelse med det arbejde, der har været i gang.
Sara Olsvig (IA), 2014-04-29:
Jeg vil egentlig gerne følge lidt op på det, som den forrige taler stillede spørgsmål om, for sådan som vi kan se, at den her lov er blevet udformet, er der, som det også tidligere er blevet sagt, en ny forskelsbehandling indbygget i loven.
Den handler om, at de mennesker, hvis fædre er afgået ved døden og dødsboet opgjort, dels ikke kan få genåbnet et dødsbo, dels at den danske regering heller ikke går med til at tale om en form for kompensation.
Det vil sige, at der er en ny helt klar forskelsbehandling af de her mennesker, som jo så har været så uheldige, at tiden er gået og deres fædre er døde og dødsboet er opgjort.
Jeg har f.eks. fået en henvendelse fra en kvinde, som er juridisk faderløs, hvis far ikke vidste – lader det til – at der var den her opdeling af, hvem der kunne arve, og hvem der ikke kunne arve.
Og da faren så døde, var det retssystemet, som afskar hende fra den arv, hun skulle have haft.
Det er ikke ligestilling.
Det er heller ikke ligestilling for de fædre, der ikke kan komme til at lade deres børn arve.
Hvordan kan man fra Venstres side stå og sige, at der sker en ligestilling for de her mennesker, når en så potentielt stor gruppe af de juridisk faderløse i praksis ikke bliver ligestillet?
Hvad er det så for en ligestilling, de opnår?
Hvad med de familier og søskende, som måske går rundt her i Danmark eller andre lande og ikke har haft mulighed for at have en ligestilling med det familiemedlem, som uheldigvis er juridisk faderløs?
Edmund Joensen (SP), 2014-04-29:
Og tak for den positive udtalelse.
Vi har jo netop oplevet Tingets vilje til at løse problemer.
Vi lagde et forslag for Folketinget om at modvirke grænsehindringerne, og der var fuld opbakning i Tinget til det.
Det forekommer mig også, at det er sådan nogle ting, der mangler.
Der mangler en strategi for, hvad huset her kan hjælpe til med.
Selvfølgelig er det sådan, at når der er tre parlamenter, tre regeringer, Grønland, Færøerne og Danmark, kræver det et samarbejde for at få løst problemer.
Men den slags problemer som f.eks. grænsehindringerne er det næsten gratis at få løst.
Det er ikke et pengespørgsmål.
Derfor er det meget vigtigt, at vi, som taleren sagde, får statsministeren til at stå i spidsen for en strategi fremover.
Mette Frederiksen (S), 2014-04-30:
Jamen det kan næsten ikke passe, at Venstres politiske ordfører ikke ved, at der er forskel på besparelser og beskæftigelseseffekter.
Det nægter jeg simpelt hen at tro på.
Vi kan jo godt blive ved med at stå og snakke med hinanden, men det, Venstre siger, bliver jo ikke mere rigtigt af det, for der er en helt anden økonomisk mekanisme i kontanthjælpsreformen end den, der ligger til grund for forslaget.
Hvad angår beskæftigelsesreformen, er regeringens holdning jo meget, meget klar: Vi ønsker at investere i de arbejdsløse, nøjagtig som vi i øvrigt gør det i kontanthjælpsreformen, hvad angår de unge, der skal i gang med en uddannelse.
Venstre vil gerne spare en masse penge, og det er så to vidt forskellige udgangspunkter.
Inger Støjberg (V), 2014-04-30:
Jamen det var jo godt, at vi fik det på plads, netop at de 1,2 mia. kr. fra kontanthjælpsreformen blev brugt på bl.a. selskabsskattelettelser.
Det er jo det, der bare er lidt interessant, når vi nu igen skal til at forhandle på beskæftigelsesområdet.
Ministeren siger heldigvis i dag, at hun ikke er ked af de besparelser over for de unge, der sidste år kom igennem på kontanthjælpsområdet, og at hun står ved dem og er godt tilfreds med dem, og at de blev brugt på skattelettelser i erhvervslivet og til netop at skabe rigtige nye gode danske arbejdspladser for.
Derfor er det bare, jeg spørger: Hvorfor er det, at ministeren i dag så ikke vil koble beskæftigelsesforhandlingerne sammen med vækstforhandlingerne, som vi skal i gang med?
Det er jo netop det, vi savner i Venstre.
Vi vil gerne være med til at kigge kritisk på beskæftigelsesområdet, og så vil vi gerne bruge de penge, som man kan få ud af det system, på at skabe nogle danske arbejdspladser.
Karen Hækkerup (S), 2014-04-30:
Først og fremmest vil jeg gerne sige, at vi sidste år sendte flere afviste asylansøgere ud af Danmark, end man har gjort før.
Det synes jeg var godt, for vi skal i Danmark hjælpe dem, som har behov for hjælp, og vi skal selvfølgelig tage imod dem, der får asyl.
Men dem, som ikke har ret til at få asyl, skal vi selvfølgelig også hjælpe tilbage, så de kan komme på fode i deres eget land.
Der er nogle, der får afslag på asyl, og som vælger at forsvinde, når de står til at skulle udsendes.
Jeg har, i forbindelse med at man har omlagt procedurerne for, hvordan man opgør den slags, bedt Rigspolitiet om at give en forklaring på, hvordan de i praksis følger antallet af afviste asylansøgere.
For den måde, man i dag opgør det på, er ved en manuel optælling, og den synes jeg måske godt kan have nogle iboende risici, altså at det bliver for uklart, præcis hvor mange der er, og hvordan man gør det op.
Så derfor har jeg bedt Rigspolitiet om at følge op på det, og jeg har også fået et skriftligt spørgsmål, som jeg selvfølgelig skal besvare.
Og når jeg har fået et svar fra Rigspolitiet, kan jeg også svare på, om jeg synes, at der skal strammes yderligere op.
Men den sådan rent tekniske forklaring på, at man ikke længere har et tal, er, at man har skiftet system.
Man har derfor nu politiets eget dataregistreringssystem, POLSAS, og her er det ikke teknisk muligt at udtrække statistiske oplysninger vedrørende kategorien skønnet udrejst, som er den kategori, hvor man normalt ville placere mennesker, hvis man ikke kan finde dem på deres opholdssted, eller hvis de er meldt forsvundet.
Men der er en stor usikkerhed, i forbindelse med at man melder nogen skønnet udrejst, og det kan handle om, at der er flere næser end der er folk, der er blevet registreret, fordi folk kan være blevet genregistreret i systemet.
Derfor skal vi have ryddet op i det her, og jeg håber selvfølgelig, at Rigspolitiets melding til mig om, hvordan det skal følges, vil kunne bibringe forståelse og klarhed over det, hvad Retsudvalget naturligvis også har en interesse i.
Jeg tror, vi alle sammen synes, at det er mægtig spændende at kunne se, hvordan det går med tallene, og følge det.
Karsten Lauritzen (V), 2014-04-30:
Og spørgsmålet lyder: Finder ministeren, at det er fuldt forsvarligt, at Rigspolitiet ikke har noget overblik over antallet af asylansøgere, der forsvinder i Danmark, efter at de har fået afslag på at få asyl?
Mette Frederiksen (S), 2014-04-30:
Men det bliver jo ikke mere rigtigt af, at man siger det igen.
For det, vi gør i kontanthjælpsreformen, er, at vi eksempelvis qua en ydelsesreduktion i forhold til de allerallerstærkeste unge finansierer et uddannelsesløft, en særlig indsats over for de mest udsatte kontanthjælpsmodtagere, en særlig indsats over for unge enlige forsørgere og uddannelsesfremmende initiativer rettet mod unge, der har meget svage forudsætninger for at gå i gang med en uddannelse.
Det er det, vi gør i kontanthjælpsreformen.
Så er der, fordi vi forhåbentlig er dygtige, i den reform nogle positive beskæftigelseseffekter, og det bidrag, det kan give til dansk økonomi, er så blevet brugt til forskellige formål.
Det synes jeg da er en helt naturlig måde at arbejde på, og jeg fortryder intet i forhold til kontanthjælpsreformen.
Jeg står fuldstændig bag den, og jeg synes, det grundlæggende er klogt, at vi hjælper dem, der ikke kan, og at vi stiller krav til dem, der godt kan.
Hans Andersen (V), 2014-04-30:
Altså, nogle penge er der jo blevet sparet, for dem har vi sammen brugt på selskabsskattelettelser, og det er 1,2 mia. kr.
Så kan vi diskutere herfra og til sommerferien og måske også i længere tid, hvilken årsag der er til, at vi sammen har kunnet spare 1,2 mia. kr. på beskæftigelsesområdet.
Men bundlinjen er jo, at vi har flyttet pengene derfra og brugt dem på en vækstplan – bl.a. til selskabsskattelettelser.
Og så skal jeg bare forstå: Er det et område, som ministeren har fortrudt?
Mette Frederiksen (S), 2014-04-30:
Men det, spørgeren siger, er jo bare ikke rigtigt; det er jo ikke rigtigt, at vi har gennemført besparelser i det omfang, spørgeren lægger op til.
Med den ydelsesreduktion, der er i kontanthjælpsreformen, som jeg fuldt ud står ved og står bag, siger vi til de allerstærkeste af vores kontanthjælpsmodtagere, at de i fremtiden skal have en ydelse svarende til SU, fordi de skal i gang med en uddannelse.
Og de penge, der frigøres ved det, bliver brugt på en bedre indsats; der ligger jo et historisk uddannelsesløft i kontanthjælpsreformen.
Så er der nogle positive beskæftigelseseffekter ved, at der er flere voksne, der kommer i arbejde, og flere unge, der kommer i uddannelse, men det er jo noget andet end besparelser – de to ting er jo to vidt forskellige størrelser.
De positive beskæftigelseseffekter kan selvfølgelig bruges til andre formål, men det er simpelt hen ikke rigtigt, når Venstre turnerer rundt med, at der er sparet det beløb på kontanthjælpen.