Bertel Haarder (V), 2010-01-13:
I er blevet glemt, står der i Flensborg Avis i dag.
Det er generalsekretæren for Grænseforeningen, Knud-Erik Therkelsen, der siger ordene.
Det arbejde, der har ført frem til det lovforslag, vi drøfter nu, og det engagement, der har været fra medlemmerne af Seksmandsudvalget, fra Folketingets partier – og jeg tør også sige fra regeringen og regeringspartierne –
siger meget om, at det danske mindretal i Sydslesvig ikke er blevet glemt.
Men hvis det heller ikke skal blive glemt i fremtiden, har Knud-Erik Therkelsen jo ret i, at så skal man gøre noget for at oplyse om historien, om baggrunden, om det forhold, at der er et dansk parti og en dansk kulturel bevægelse syd for grænsen.
Den danske bevilling til arbejdet syd for grænsen, som andrager en lille halv milliard, blev kritiseret af Rigsrevisionen i foråret.
Rigsrevisionen mente, at der skulle indføres almindelige tilstande, når det gælder bevillingen til Sydslesvig, altså at ministeren i princippet skulle være ansvarlig for hver eneste femøre, sådan at det blev et helt normalt forvaltningsområde.
Det er ikke det, som forslaget indeholder.
Forslaget indeholder en videreførelse af den hidtidige tilstand, men selvfølgelig med nogle garantier for, at det bevillingsmæssige er i orden – garantier, som kan opfyldes, hvis der bliver en vis forbedring af betjeningen i Undervisningsministeriet.
Det vil ske, men det bliver vel at mærke en ordning, som ikke følger Rigsrevisionens forslag, men som følger den gode tradition, vi har haft for, at nogle medlemmer af Folketinget tager sig af ansvaret i forhold til arbejdet i Sydslesvig.
Vi har omdøbt Seksmandsudvalget til Sydslesvigudvalget.
Det bliver en selvstændig forvaltningsmyndighed, som skal træffe afgørelser om ydelse af tilskud og lån og indgåelse af resultataftaler efter ansøgning.
Udvalget vil være en del af den offentlige forvaltning, selv om det hovedsagelig vil bestå af folketingsmedlemmer, men det vil ikke være underlagt ministerens instruktionsbeføjelse, og udvalgets afgørelser vil ikke kunne påklages til ministeren.
Så er der det med, om medlemmerne skal være medlem af Folketinget.
Regeringen har noteret forslaget.
Det er Sydslesvigudvalget, der afgør, hvordan midlerne afsat på finansloven skal fordeles.
Det modtager ansøgninger fra foreninger og organisationer osv. og træffer afgørelser om, hvilke der skal imødekommes og med hvilke beløb.
Men inden udvalget træffer sådanne afgørelser, skal ministeriet høres, og det skyldes, at det jo er ministeriet, der skal udbetale pengene, og derfor skal ministeriet og ministeren have mulighed for at påpege eventuelle forhold, som udvalget skal være opmærksom på ved tildelingen af tilskuddet eller lånet.
Men jeg vil godt understrege, at ministerens og ministeriets udtalelse til udvalget ikke er bindende for udvalget.
Så vil jeg gerne understrege, hvis nogen skulle være i tvivl, at selv om lovforslaget bygger på den gamle definition af mindretallet fra 1955, så er det jo ikke sådan, at tilskudsmodtagernes aktiviteter kun må gå til tyske statsborgere.
Der vil både nord for grænsen og syd for grænsen kunne tænkes aktiviteter, som omfatter personer, der er danske statsborgere eller for den sags skyld norske statsborgere – for nu at nævne et oplagt eksempel – det er der intet i vejen for.
Der kan også være tale om danske sydslesvigeres skolegang i Skoleforeningens skoler eller danskeres deltagelse ved foredrag i Danmark om mindretallets historie og forhold osv.
Altså, der er i denne beskrivelse af, hvem mindretallet er – og der står der tyske statsborgere – ingen begrænsning i forhold til det gældende for, hvem der kan have glæde af disse tilskud.
Pengene kan altså som noget nyt også gå til folkeoplysende virksomhed i Danmark om mindretallet og også til samarbejdet mellem mindretalsforeninger og foreninger i Danmark, men der er ikke taget stilling til, om og i hvilket omfang der skal gives til sådanne aktiviteter, og det synes jeg heller ikke at udvalget skal bruge tid på, for det er og bliver et finanslovanliggende.
Jeg vil gerne takke for det meget store engagement, jeg har mærket hele vejen igennem hos Seksmandsudvalgets medlemmer, hos skribenter i Flensborg Avis, hos mindretallet, som jeg har haft møde med i ministeriet – et rigtig godt møde – og jeg synes, at vi har lyttet så langt, som det var muligt.