runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Hækkerup (S), 2009-01-23:
Da det her lovforslag blev fremsat, havde jeg fornøjelsen af at være i Deadline med en af fru Vivi Kiers partifæller, nemlig politisk ordfører fru Henriette Kjær, og der nævnte jeg det, som jeg også lige nævnte i mit ordførerindlæg at Socialdemokraterne vil stille som ændringsforslag, nemlig det der med, at hvis det skal være et rap over fingrene, skal det ramme lige hårdt.
Så nytter det altså ikke noget, at man lægger sig fast på et beløb, som for nogle familier vil betyde, at verden bryder sammen, men som for andre familier vil være inderlig ligegyldigt.
I den udsendelse gav fru Henriette Kjær mig håndslag på, at det ville hun gerne være med til at drøfte nærmere.
Jeg vil bare spørge fru Vivi Kier, som nu er ordfører på sagen, om man stadig væk i Det Konservative Folkeparti vil være villig til at indgå i en dialog om, at den bøde eller hæftelse, som forældrene får, ikke kun skal være ét beløb, som vil ramme utrolig socialt skævt, men at man på samme måde som med spirituskørsel vil udmåle bødens størrelse ud fra en eller anden form for procentdel af forældrenes indtægt.
Vivi Kier (KF), 2009-01-23:
Jeg synes, det er meget, meget vigtigt, at det er en enkel og forståelig tekst, der kommer til at stå.
Vel er 7.500 kr. rigtig mange penge for nogle, men jeg tror, det er mange penge for alle.
Når det så er sagt, er jeg altid villig til at tage en debat under udvalgsarbejdet - altid.
Karen Hækkerup (S), 2009-01-23:
Det lyder godt, for jeg fik nogenlunde samme tilsagn fra Dansk Folkepartis ordfører, som også gerne vil være med til at se på det, og selv om jeg godt kunne læse mellem linjerne, at fru Vivi Kier ikke gav et håndfast tilsagn om at ville gå med ind og ændre det her, synes jeg alligevel, at man i Det Konservative Folkeparti også bør tage en drøftelse af, om ikke det er mest retfærdigt, at man laver en ordning, som ikke rammer skævt.
Ordningen, man har ved spritkørsel, er da let og rimelig at forstå: Det er en vis procentdel af indtægten, som udgør bødens størrelse.
På samme måde kan man gøre det her, sådan at det rap over nallerne, som forældrene skal have, altså kommer til at ramme og mærkes, uanset om man bor i et stort hus, kører i mange biler og ingen økonomiske problemer har, eller om man er en familie, som mere lever under almindelige kår, og for hvem 7.500 kr. altså vitterlig vil kunne få det til at føles, som om verden bryder sammen.
Karina Lorentzen (SF), 2009-01-23:
Jeg er meget enig i, at når man begår en lovovertrædelse, skal det være forsætligt.
Men kan ministeren ikke godt forstå, at den borger, som rent faktisk sidder i retssalen, ikke vil kunne forstå, at hans eller hendes opfattelse med den her lov overhovedet ikke tæller i den her sammenhæng?
Det her vil jo betyde, at det principielt nærmest er umuligt at rejse nogen som helst sager, og at de kristne symboler formentlig vil få fortrinsret i det danske retsvæsen.
Vivi Kier (KF), 2009-01-23:
Jeg vil starte, som jeg startede før: Jeg synes, at som lovforslaget ligger, er det rigtig, rigtig fint.
7.500 kr. kan alle forstå.
Det er noget andet, hvis vi begynder at melde noget ud med procenter og dit og dat, og at det skal regnes ud efter det ene og det andet.
Men som sagt er jeg altid i udvalgsarbejdet villig til at tage en dialog, men som lovforslaget ligger her, synes jeg, det er rigtig fint; det er enkelt og forståeligt, og det er et vigtigt budskab for mig.
Det mener jeg stadig væk ikke det er.
Hvis der bliver lavet en forsikring og familier har mulighed for at tegne den, agter jeg ikke at forbyde familierne at tegne den, men så må man jo se, hvor meget den bliver brugt, og hvor dyr den bliver.
For mig er det utrolig vigtigt, at vi sætter ind på mange fronter, og det gør vi, og det her er så et af midlerne, vi gerne vil ud og prøve for at se, om det kunne have den ønskede effekt.
Line Barfod (EL), 2009-01-23:
Det var jo en noget mere saglig tilgang, må man sige, end den, Venstres ordfører kom med.
Det var noget uklart, synes jeg, hvad Socialdemokraterne vil ende med at stemme, men det vil jeg bare have bekræftet at man endnu ikke har afgjort, det vil man først finde ud af under udvalgsarbejdet.
Jeg vil så gerne høre, om Socialdemokraterne ikke vil være med til, at vi ser på, hvad der faktisk kan virke.
Hvad kan vi gøre for at forebygge, at familierne kommer så langt ud, at de unge kommer så langt ud?
Det er der borgergrupper der faktisk er i gang med at diskutere.
Jeg var til et rigtig godt møde på Nørrebro i mandags, hvor der var mødt 100 mennesker frem for at diskutere, hvad man kunne gøre for ikke at have skyderier i vores gader.
Jeg vil gerne høre, om ikke Socialdemokraterne vil være med til, at vi bl.a. ser på, hvad vi kan gøre i forhold til at behandle hele familien, når der er problemer, i stedet for at vi kun tager en enkelt ud og prøver at behandle den, og så får vi måske problemer i de næste mange år.
Karen Hækkerup (S), 2009-01-23:
Først og fremmest vil jeg gerne bekræfte, at Socialdemokraternes endelige stillingtagen vil komme, når der har været en debat her i Folketinget.
Jeg synes faktisk, at den her sag er alt for alvorlig til bare at være noget, vi skal stemme igennem.
Jeg synes egentlig, vi skylder hinanden, alle partier, at tage en konstruktiv indgangsvinkel til det her og finde ud af, hvad vi kan gøre for at hjælpe familier, for at understøtte forældre i at sikre, at deres børn ikke roder sig ud i noget skidt.
Vi har fra Socialdemokraternes side igennem en lang årrække, i øvrigt sammen med fru Line Barfods parti, Enhedslisten, kritiseret den måde, regeringen har ført sin politik på, at den kurs, man har lagt, selv om den har været skrap, jo ikke har været virkningsfuld.
Derfor går vi ind for, at vi indfører et begreb, som hedder straf, der virker, det vil sige straf med konsekvens, som fru Line Barfod ynder at kalde det.
Det synspunkt synes jeg vi skal dykke meget længere ned i.
Jeg synes, at vi skal undersøge, hvad der kan virke, hvad for nogle initiativer vi kan tage, hvor vi inddrager forældrene, sætter dem på skolebænken, giver dem pålæg, anvender de regler, der er i lov om social service, hvor vi rent faktisk kan gå ind og give forældrene nogle påbud, og i det hele taget ser på, hvordan den samlede familie virker omkring et barn, der render rundt og laver hærværk.
Løsninger for at få de her børn ud af kriminalitet og ind i et godt liv skal findes, og der er jeg meget villig til at indgå i en langvarig og konstruktiv dialog.
Line Barfod (EL), 2009-01-23:
Det synes jeg lyder rigtig godt.
Men jeg tror, at vi så også er nødt til at have socialområdet med.
Man har jo nogle erfaringer med at behandle familier, bl.a. har man et rigtig godt tilbud i København, der hedder »Familien i Centrum«, der har kørt som et satspuljeprojekt.
Det lukker desværre nu, for satspuljefinansieringen ophører, og Københavns Kommune har ikke villet finde de penge på budgettet, der skulle til for at fortsætte det.
Så der er et problem i, at der faktisk er initiativer - det er der også i en række andre kommuner - men ofte er de netop igangsat som satspuljeprojekter med få års bevilling, og så stopper de igen, selv om vi egentlig godt kan se, at de virker.
Derfor vil jeg foreslå, at vi tager socialområdet med, og jeg vil høre, om Socialdemokraterne er med på det, så man får nogle mere langsigtede indsatser frem for kun at have de her kortvarige projekter hele tiden.
Det er det, som alle, der arbejder med området, er enige om virker: Det er de langsigtede indsatser.
Karen Hækkerup (S), 2009-01-23:
Jeg er meget indstillet på, og det er Socialdemokraterne også, at vi inddrager den sociale side.
Jeg vil sige, at et kæmpeproblem i den her regerings tid er, at man har delt ansvaret for børn og for kriminalitet og for de sociale myndigheders indgriben over for børn, som er i problemer, mellem to ministerier.
Vi har Justitsministeriet, som tager sig af, når børnene har lavet kriminalitet, og så har vi Velfærdsministeriet med en minister, som virker, som om - undskyld mig meget - at vedkommende måske ikke er specielt interesseret i lige den her del af det, som altså nu sidder og har ansvaret for eksempelvis, at der bliver lavet sociale opfølgninger og handleplaner.
Det er et kæmpestort problem.
Vi kan se, at ungdomskriminaliteten for visse grupper af unge stiger, hvorimod den for andre falder.
Vi har nogle marginaliserede unge, som i den grad kommer i klemme, og vi har en regering, synes jeg, som ikke løfter det ansvar.
Jeg synes, det er vigtigt nu, at vi ikke kun skælder hinanden ud.
Jeg har lyst til at skælde ud, for jeg er vred over, at man svigter de her børn, men jeg synes også, at vi bliver nødt til at sige, at nu må tiden være kommet til, at vi finder nogle løsninger, der rent faktisk er til gavn for børnene, som får kriminaliteten nedbragt, og som inddrager familien.
Endelig vil jeg også sige til argumentet med, at forældre skal have en økonomisk sanktion, at det har vi set virke.
Vi har set, da man havde sagen i Helsingør, hvor man gik ind og fjernede de offentlige ydelser fra sigøjnerforældrene - sagen om romabørnene - at der mødte børnene op i skolen.
Jeg synes, at vi også skylder at undersøge, om de økonomiske sanktioner kan være med til at redde nogle af børnene.
Vivi Kier (KF), 2009-01-23:
Vi har hørt det et par gange her fra talerstolen, og vi ved det jo godt alle sammen: Desværre ser vi flere og flere endog ganske unge mennesker, der bruger rigtig meget tid på at ødelægge og udøve hærværk mod andre personer og deres ejendele, og for mig som konservativ er det helt uacceptabelt.
Der er faktisk iværksat en masse sociale tiltag på området, og når kommunen bliver opmærksom på, at der er nogle problemer, går et stort SSP-arbejde i gang.
Men hvad kan vi ellers gøre for at få de forældre i tale?
Hvordan får vi forældrene til aktivt at tage ansvar for deres egne børns handlinger?
Derfor skal lovforslaget her ses som endnu et kriminalpræventivt initiativ.
Vi skal altså have forældre til at forstå betydningen af at være sammen med egne børn, at sætte grænser for egne børn og at give dem en indholdsrig fritid.
Jeg finder, at et tiltag, som betyder, at forældre kan hæfte for beløb på op til 7.500 kr. for egne børns handlinger, er en model, vi skal benytte, og det er helt klart, at der skal en bred oplysningsindsats til, så alle forældre finder ud af, at det har en konsekvens, hvis man ikke ved, hvad ens børn render rundt og laver.
Lovforslaget er meget enkelt og forståeligt.
Jeg mener, vi skal se det som et af alle de mange, mange tiltag, der tages for at undgå, at vores børn og unge, endda ganske unge mennesker, kommer ud i kriminalitet, så fra konservativ side kan vi støtte forslaget.
René Christensen (DF), 2009-01-23:
»Lov om hæftelse for børns erstatningsansvar« er overskriften på det her lovforslag.
Det kunne også have været »Hvem skal tage ansvar for forældres børn?«.
Det er min opfattelse, at alle børn bliver født lige, vi har alle det samme udgangspunkt og de samme muligheder.
Men det er den opvækst og de påvirkninger, vi får igennem livet, der påvirker os og former os som mennesker.
Hvem er det så, der har fået det enormt store ansvar for det lille barns fremtid?
Det er selvfølgelig forældrene, og sådan bør det også være.
Det at være forældre er en stor opgave og et stort ansvar, som for langt de fleste varer hele livet.
Dette lovforslag tager så sigte på at øge forældrenes interesse i og tilskynde dem til at påtage sig det forældreansvar, der skal til, for at deres børn ikke begår hærværk og lovovertrædelser.
Det foreslås, at forældre, som har et hjemmeboende barn under 18 år, skal hæfte for barnets handlinger.
Her er selvfølgelig tale om handlinger, som jeg vil kalde utilpassede handlinger.
Der står i lovforslaget: »Skader, der er helt atypiske eller tilfældige i forhold til den risiko, som skadevolders adfærd har fremkaldt, falder dermed uden for erstatningspligten.«
Det vil sige, at der her ikke er tale om uheld, men alene hændelser, hvor det er tydeligt, at den unge har været bevidst om sin handling.
Der er kommet en del høringssvar til lovforslaget.
Hvis f.eks. en buschauffør bliver taget for en hastighedsforseelse i sin fritid eller i sin arbejdstid, som medfører, at han eller hun mister sit kørekort, skal der så først ses på den økonomiske situation i familien, før der kan tages stilling til frakendelse af kørekortet?
Det kan jo have økonomisk uoverskuelige konsekvenser for den pågældende familie.
Det tror jeg ikke at der vil være et flertal for her i salen.
For Dansk Folkeparti er det også et signal til familierne om, at det er vigtigt at have interesse for sine børn, at påtage sig et ansvar.
Hvad laver børn ude så sent?
Det er måske det, forældrene nu vil tænke over.
Dansk Folkeparti finder, at der vil være en god mulighed for, at en økonomisk hæftelse kan motivere flere forældre til at fokusere mere på deres rolle som opdragere, også for deres store børn.
Det har betydning for børns trivsel og adfærd.
Børn ønsker ikke ubegrænset frihed, børn ønsker nærværende og interesserede voksne.
Samtidig skal vi være opmærksomme på, at det ikke kun er de udsatte og økonomisk svage familier, der oplever, at deres børn laver hærværk og lovovertrædelser.
Som vi nok alle så i forbindelse med Ungdomshuset, var der en del forældre til fængslede unge, som jeg ikke vil sætte ind i den gruppe.
Det er min og Dansk Folkepartis opfattelse, at dette er et kriminalpræventivt tiltag, som skal motivere forældrene til at påtage sig et større ansvar i forhold til deres børn og unge, netop for at undgå, at de kommer ud i kriminelle eller skadevoldende situationer.
Karen Hækkerup (S), 2009-01-23:
Det første ændringsforslag, jeg gerne vil spørge til, handler om, hvorvidt man skal lave en ordning, så de, der tjener mange penge, også skal betale en større bøde, ligesom man ser det ved spritkørsel, hvor man altså betaler en procentdel af sin indtægt.
Størrelsen af månedslønnen afgør altså, hvor stor bøden bliver.
Er der ikke god logik i, at man sørger for, at det her økonomiske rap over fingrene, som regeringen og Dansk Folkeparti ønsker at give forældre, som ikke passer ordentligt på deres børn, bliver lige hårdt for alle, så det altså ikke bliver hårdere for de familier, som har lave indtægter, end det gør for dem, for hvem 7.500 kr. er inderlig ligegyldigt, eller hvor de bare kan sende regningen videre til forsikringen?
René Christensen (DF), 2009-01-23:
Jeg vil sige, at vi som udgangspunkt ikke er afvisende over for noget som helst i forhold til den her sag.
Som der også er blevet gjort opmærksom på af tidligere ordførere, er den her sag utrolig vigtig, og der er mange aspekter i den, også på det sociale område.
Jeg kom lige nu løbende fra et møde i Velfærdsministeriet, hvor vi netop kigger på Barnets Reform i forhold til familierne og i forhold til, hvordan familierne har det i Danmark.
Jeg hørte også ordførertalen før, hvor der var nogle gode strømninger, som vi sikkert sagtens kan tale om i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Karen Hækkerup (S), 2009-01-23:
Jeg synes, det er utrolig positivt, hvis vi på en eller anden måde kan finde ud af at få lavet en ordning, så det her rap over fingrene - hvis det er det, vi bliver enige om der skal til - rammer lige hårdt.
For det giver jo meget lidt mening, hvis rige forældre bare kan forsikre sig ud af det, fordi det alligevel vil være en del af den almindelige ulykkes- og ansvarsforsikring, hvorimod familier, som ingen forsikring har, ender med at stå med en regning.
Så rammer man ikke lige hårdt, og spørgsmålet er, hvor god en effekt den her opdragende virkning vil have, hvis det bliver et spørgsmål mellem forældrene og deres forsikringsselskab og ikke længere et spørgsmål mellem tegnebogen og det, som børnene har gjort.
Jeg vil spørge ind til en sidste ting, og det er: I lovforslaget står der, at hvis man ikke har nogen betalingsevne, kan man få nedsat bøden.
Der bliver henvist til nogle regler, som skulle være de almindelige regler fra erstatningsansvarslovens § 24, og det vil sige, at hvis hæftelsen bliver meget byrdefuld for forældrene i det enkelte tilfælde, vil der efter omstændighederne kunne være mulighed for at få nedsat hæftelsen.
Det, jeg tænker på, er: Kan vi ende med at havne i en situation, hvor de fattige får eftergivet gælden, fordi de ikke kan betale, og hvor de rige har forsikret sig ud af det?
René Christensen (DF), 2009-01-23:
Det er bestemt ikke det, der er intentionen med det her lovforslag.
Intentionen med det er jo netop, at forældrene skal mærke konsekvensen af, at de har - hvad skal man sige - fejlet i deres forældrerolle.
De har ikke taget det ansvar på sig, som man bør som forælder: at have opsyn med sine børn, at have opsyn med, hvad de foretager sig.
Hvad angår nedsættelse af udgiftsniveauet i forhold til meget udsatte familier vil jeg sige, at det er min klare overbevisning med hensyn til lovforslaget, som det ligger, at det ikke er et niveau, der skal ligge på 0 kr.
Det er vigtigt, at man får en sanktion, så man får en følelse af, at det her er vigtigt.
Det står også i lovforslaget, at det her jo ikke handler om én gang.
Hvis det er gang på gang, at børnene foretager sig uheldige handlinger, vil beløbet jo blive lagt ovenpå igen og igen.
Karen Hækkerup (S), 2009-01-23:
Det noterer jeg i min bog.
Grunden til, at jeg spørger, er jo kun, at jeg tæller til 90, for det er lidt vigtigt, at vi i dag finder ud af, hvordan flertallet ligger, ikke for det med tørklæder, men for det med kapper, for det kan jo godt være, at der rent faktisk bliver mulighed for at presse regeringen til at trække den del af lovforslaget, som handler om, at dommere skal have kapper på, alt afhængig af hvad de forskellige, som har løsrevet sig fra andre partier, melder, at de vil stemme.
Jeg har noteret mig, at SF bl.a. også gerne vil være med til at stille et ændringsforslag, som går på, at § 56 a, som jo altså handler om kappetvang, droppes.
Jeg fornemmede på det radikale ordførerindlæg, at det var noget, man var meget enig i, og jeg vil spørge, om der kunne være interesse for, at vi finder alle dem, som er uenige i den her § 56 a, som altså handler om kappetvang, og samlet stiller et ændringsforslag, så vi måske på den måde kan få presset regeringen til at få paragraffen fjernet fra forslaget.
Morten Østergaard (RV), 2009-01-23:
Vi stemmer gerne for et ændringsforslag.
Jo mere af den her lovgivning vi kan få fjernet, jo bedre.
Jeg kan så helt personligt sige, at jeg synes, det er lidt pudsigt, at Socialdemokraterne er landet mellem de to stole, men halvt godt er da bedre end slet ingenting.
Jesper Langballe (DF), 2009-01-23:
Jeg kan stort set skrive under på alt, hvad hr. Simon Emil Ammitzbøll har sagt i den udmærkede ordførertale, bortset fra et par bemærkninger om Dansk Folkeparti, som jeg fandt unfair og derfor skuffende.
Det sidste kan hr. Simon Emil Ammitzbøll sådan set tage som en kompliment.
Det var bl.a. det, at Dansk Folkeparti har gjort det her til et spørgsmål om muslimske tørklæder.
Det har Dansk Folkeparti med flid undgået at gøre, fordi det simpelt hen ikke er et spørgsmål om muslimske tørklæder, men om religiøse symboler i retssalen i det hele taget.
Hvem har gjort det her til et spørgsmål om muslimske tørklæder?
Det har Domstolsstyrelsen.
Det er Domstolsstyrelsen - det siger jeg endnu en gang - der har villet lave positiv særbehandling ved at lave en særlig tilføjelse i personalevejledningen om muslimske kvinders tørklæder, lige for en ordens skyld.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-01-23:
Det, som er min pointe, er, at indtil den 1. maj 2008, hvor Dansk Folkepartis burkaannoncekampagne bliver lanceret, kan man finde højt estimerede jurister, som siger: Det her skal Folketinget tage sig af; der er nogle rigtig fornuftige ting i det, og det er godt, at man kan få en sådan lov.
Efter Dansk Folkepartis burkaannoncekampagne skjuler alle de retslærde sig, fordi det nu er en kamp for eller imod Dansk Folkeparti.
Det er det, som jeg siger at jeg ikke vil acceptere.
Jeg vil insistere på det tredje synspunkt, som handler om, at det her hverken er for Dansk Folkeparti eller imod Dansk Folkeparti, men at det handler om borgernes grundlæggende rettigheder og menneskerettighedskonventionens artikel 6.
Jesper Langballe (DF), 2009-01-23:
Jeg må nok sige, at hvis højt estimerede jurister er så uselvstændige gopler, at de kryber i flyverskjul, fordi de bliver enige med Dansk Folkeparti, eller fordi de udtrykker et synspunkt, der ligger i nærheden, er de simpelt hen ikke værd at tage alvorligt. Jeg vil så lige sige et par ord om den annoncekampagne.
Det er dog en ufattelig humorforladthed, der har grebet ikke bare hr. Simon Emil Ammitzbøll, men også estimerede jurister og alle mulige andre alvorsmænd.
Den pragtfulde annoncekampagne, som er noget af det mest slagkraftige og præcise, der er lavet af den slags, sagde jo: Hvad bliver det næste?
Og den sagde det på en skæg og humoristisk måde, som jeg godt ved støder alvorsfolk, men som alle almindelige mennesker grinede af.
Og så sagde de i øvrigt bagefter eftertænksomt til sig selv: Det er søreme også rigtigt.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-01-23:
Jeg er blevet beskyldt for meget i min tid i Folketinget, men dog aldrig før for at være humorforladt.
Jeg vil dog sige, at når det kommer til den annoncekampagne, synes jeg, at den var usmagelig og unødvendig.
Og jeg synes i virkeligheden, at det er ærgerligt, at hele den kampagne ødelagde den fornuftige diskussion, som der var om det her spørgsmål.
Det vil jeg kæmpe for.
Pernille Frahm (SF), 2009-01-23:
Det glæder mig meget, at ordføreren sådan kom lidt i gang med at diskutere den her kampagne, for jeg har været meget forundret over ordførerens stillingtagen til det her forslag.
Når hr. Simon Emil Ammitzbøll bliver ved med at fastholde, at det her handler om dommeres påklædning, ikke om muslimers påklædning, men om dommeres påklædning, er det så ikke rigtigt, vil jeg spørge ordføreren, at det var den kampagne, som fokuserede på en bestemt type muslimsk påklædning, der fik regeringen til at ende med at ville komme med et lovforslag?
Er det ikke rigtigt, vil jeg spørge ordføreren, at det her - uanset om vi kan lide det eller ej - er en sag, der handler om muslimsk hovedbeklædning for kvinder?
Er det ikke sandt?
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-01-23:
Jeg skal ikke kunne gå ind i en nærmere tolkning af regeringens motiver, men jeg kan dog sige om mine egne, at jeg, dengang som retsordfører for et mindre oppositionsparti, den 12. april i Jyllands-Posten - altså 18 dage før Dansk Folkeparti lancerede sin kampagne - udtalte, at det var vigtigt at få vedtaget en lovgivning, der sikrede, at domstolene både var og fremstod neutrale.
Så mit synspunkt har været det samme hele vejen igennem, og jeg synes sagtens, man kan gå op imod den voldsomme propaganda, som vi ser, samtidig med at man kan forsvare menneskerettighederne.
Jeg synes faktisk, at det er lidt skandaløst, at oppositionen vælger kampen mod Dansk Folkeparti i stedet for kampen for menneskerettighederne.
Det havde været en flottere kamp set med mine øjne.
Morten Østergaard (RV), 2009-01-23:
Ja, jeg har ikke oplysninger, der skulle pege på det modsatte.
Der er ingen, der har taget forbehold i forbindelse med sagen, da vi forberedte denne første behandling.
Det vil komme som en overraskelse for mig, hvis det er anderledes, så det tror jeg ikke at det er.
Karen Hækkerup (S), 2009-01-23:
Jeg kan konstatere, at jeg på mange stræk er vildt uenig med De Radikales ordfører i den argumentation, der bliver brugt.
Det spørgsmål, jeg gerne vil stille til De Radikale, ligger lidt i forlængelse af, hvad der blev stillet af spørgsmål tidligere, men det drejer sig om den radikale gruppe.
Det har tidligere været sådan i den radikale gruppe, at der har været meldt et forbehold, dengang hr. Simon Emil Ammitzbøll bl.a. var medlem af partiet.
Nu fik vi tidligere bekræftet af hr. Tom Behnke, som er den konservative ordfører, at han talte på partiets vegne, og at det var en enig indstilling fra Det Konservative Folkeparti, at samtlige medlemmer af gruppen ville stemme for.
Og derfor vil jeg bare nu spørge, om De Radikale her fra talerstolen i dag kan meddele, om der også er en enig gruppe hos De Radikale, som der altså åbenbart er hos De Konservative, altså om alle radikale stemmer for.