runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Walter Christophersen (DF), 2007-05-02:
Jeg takker for ministerens positive respons på mit spørgsmål, og jeg vil da kvittere ved at meddele, at Dansk Folkeparti positivt og konstruktivt vil bakke op om de kommende forhandlinger om den nye signalstrategi.
Afslutningsvis vil jeg bede ministeren om at bekræfte, at såfremt den principbeslutning, aftalepartierne har taget vedrørende udskiftning af signalteknologien, bliver vedtaget i dette Folketing, er det intentionerne at opstarte denne implementering af den nye signalteknologi på jernbanestækningerne i det nordlige Jylland.
Lige så snart vi har foretaget de analyser, der skal til – det har faktisk været i licitation, hvem der skal lave dette kæmpearbejde; det er også derfor, det tager nogle år – og vi har det på plads, går vi i gang med at planlægge, i hvilken rækkefølge vi skal skifte signalerne.
Det vil indgå i den analyse, der bliver foretaget.
I »Signalanalysen« for København-Ringsted er de opgivne kapaciteter for de enkelte delstrækninger baseret på anvendelsen af den nuværende signalteknologi.
Imidlertid har man i arbejdet været så forudseende at belyse konsekvenserne af indførelse af ny signalteknologi, idet man i firmaet Atkins’ baggrundsrapport vedrørende kapacitet har beregnet, hvilke forøgelser i kapaciteten man kan opnå, når den nye teknologi er indført.
Efter fremkomsten af strategianalysen har ministeriet gennemført de to store analyser vedrørende fornyelse af spor og signaler.
På baggrund heraf har Folketinget vedtaget, at man i første omgang skal koncentrere sig om udskiftningen af de nedslidte spor.
Under forhandlingerne blev det fra flere sider fremhævet, at ministeren også kunne forvente bred opbakning, når han på et senere tidspunkt fremsætter planer for udskiftning af sikringsanlægget.
På baggrund af disse positive udmeldinger mener Dansk Folkeparti, at det må være rigtigt at basere den kommende VVM-undersøgelse på den nye signalteknologi, og partiet håber, at ministeren er enig heri.
Jeg ved, det er en sag, der heldigvis optager os begge to lige meget, for det er et meget, meget vigtigt spørgsmål at få belyst.
Jeg kan sige, at Trafikstyrelsen er gået i gang med den VVM-undersøgelse, som Folketinget har vedtaget af København-Ringsted-linjen, af begge løsninger, kan man sige, både den gamle og den nye løsning, altså udvidelse med et femte spor eller en helt ny linje.
Jeg kan også sige, at i det arbejde, der pågår allerede nu, anvender man den nyeste signalteknologi overhovedet, altså den forudsætning, som hr. Walter Christophersen netop henviser til.
Og det er simpelt hen helt naturligt, for det var en del af den aftale, vi indgik sammen, at man skal sigte mod indførelse af det, der hedder ERTMS 2, på hele fjernbanenettet, altså det mest avancerede signalsystem, vi har.
Hertil kommer, at der også i EU er en forpligtelse til at udstyre nye jernbaneanlæg i korridorer af international betydning med en signalteknologi, der kan anvendes sammen med det fælleseuropæiske togkontrolsystem.
»Har ministeren givet Trafikstyrelsen grønt lys til anvendelse af ny signalteknologi som forudsætning for VVM-undersøgelsen KøbenhavnRingsted?«
Bertel Haarder (V), 2007-05-02:
Det skulle meget gerne ske så hurtigt som overhovedet muligt og meget gerne fra den næste optagelsesrunde.
Men det er jo et emne for sig, og jeg forstår også, at Dansk Sygeplejeråd principielt har et åbent sind over for den tankegang.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Charlotte Fischer (RV), 2007-05-02:
Selv om vi også lægger stor vægt på det regionale selvstyre, synes jeg også, at det er vigtigt at sende et signal til regionerne, som har ansvaret for praktikpladserne, og det skal de også have.
Men vi skal selvfølgelig sende et signal til dem om, at det altså er mere end almindelig vigtigt, at man gør sig de yderste anstrengelser for at finde de her praktikpladser.
Så vil jeg bare afslutningsvis spørge, om ministeren kan sige noget om, hvornår han ved, hvorvidt man vil øge kapaciteten på sygeplejerskeuddannelsen, og hvor meget man så i givet fald vil, så vi nogenlunde ved, hvad tidshorisonten er.
Bertel Haarder (V), 2007-05-02:
Jeg er fuldstændig enig i, at i en situation med sygeplejerskemangel og med udsigt til endnu større sygeplejerskemangel i fremtiden skal vi naturligvis gøre alt, hvad vi kan, for at undgå, at kvalificerede ansøgere bliver afvist.
Vi er blot nødt til at have praktikpladser nok, og vi er nødt til at sikre, at de elever, vi optager, også er villige til at tage de praktikpladser, der er, også selv om de ligger lidt længere væk.
Charlotte Fischer (RV), 2007-05-02:
Jeg synes også, man skal være åben over for forskellige løsninger.
Jeg tror, at problemet helt overordnet i dag er, at det faktisk er i hovedstadsområdet, at det er svært at skaffe sygeplejersker, mens det går lidt nemmere længere væk fra de store byer.
Men princippet er jo rigtigt nok.
Der er nogle hensyn at tage til, at vi får dækket hele landet med sygeplejersker.
Men spørgsmålet er selvfølgelig: Holder det at afvise, som man har gjort tidligere?
Hidtil har man jo afvist kvalificerede ansøgere i en situation, hvor vi har stigende mangel på sygeplejersker, og det synes jeg i hvert fald politisk er meget svært at forklare nogen ædru mennesker uden for de her mure: Hvordan kan man blive ved med at afvise kvalificerede ansøgere i en situation, hvor vi har en hastigt voksende mangel på sygeplejersker?
Jeg ville høre, om ministeren også er enig i det principielle synspunkt.
Bertel Haarder (V), 2007-05-02:
Det nytter jo ikke noget at optage 50 pct. flere i Århus og København, hvis ikke de kan komme ud i praktik i nærheden af det område, hvor skolen ligger, medmindre vi kan være kreative.
Der er jo den mulighed at optage nogle elever på den betingelse, at de vil acceptere praktikpladser 100 km eller 150 km væk.
Jeg synes ikke, at vi skal udelukke noget.
Det er jo et problem, at der er for mange, som vil uddanne sig til sygeplejersker i de store byer, og at der er for få, der vil uddanne sig til sygeplejersker i nærheden af mindre provinsbyer, og selv om de gerne vil, er det tit svært at få dem tilbage til de mindre provinsbyer.
Det emne er vi nødt til at drøfte.
Og nu har jeg antydet, at man kunne tænke sig at optage nogle elever på visse vilkår, men det er en strøtanke, og det er absolut ikke en, jeg tromler frem med, men det er en, vi er nødt til at overveje.
I øvrigt er vi på vej med en ny bekendtgørelse for uddannelsen, og vi er også i gang med at implementere de anbefalinger, vi har fået om at udarbejde en fælles national studieordning for samtlige udbydere af uddannelsen.
Det fik jeg ikke sagt i første omgang.
Charlotte Fischer (RV), 2007-05-02:
Jeg er enig i, at problemet ikke alene løses ved at optage flere på sygeplejerskeuddannelsen.
Der er også et spørgsmål om frafald.
Men måtte jeg forstå ministeren sådan, at ministerens udgangspunkt er, at der skal optages flere på sygeplejerskeuddannelserne; det er egentlig bare et spørgsmål om hvor mange, så det også kan afstemmes med, hvor mange praktikpladser der kan skaffes ude på sygehusene?
Bertel Haarder (V), 2007-05-02:
... og det var bl.a. initiativer, som skulle modvirke den teoretisering, som man mente havde skræmt nogle væk.
Der skal være tilstrækkeligt med arbejdskraft på sygehusområdet som på andre områder.
I øvrigt skal jeg inden længe have et møde med Dansk Sygeplejeråd, hvor vi også kommer til at berøre det emne.
Ingen må have den opfattelse, at de offentlige penge skulle være en flaskehals, for der er med globaliseringsaftalen afsat midler til øget uddannelsesaktivitet ved de videregående uddannelser.
Så det er altså ikke uddannelseskapaciteten, som er flaskehalsen.
Men skal vi have flere uddannelsespladser, skal vi også have flere praktikpladser, og det er jo i udgangspunktet sygehusejerne, dvs. de danske regioner, som har ansvaret for det.
Det er derfor, at emnet egner sig til trepartsdrøftelser.
Jeg kan fortælle, at ministeriet allerede er i dialog med Danske Regioner om at få flere praktikpladser stillet til rådighed.
Det er jo i regionernes egen interesse.
Det er dem, der mangler arbejdskraft, og så skal de også selv gøre det fornødne for, at de kan få den arbejdskraft.
Jeg forventer, at vi ret hurtigt har en afklaring af muligheden for at øge optaget, og når det er tilfældet, vil jeg orientere Uddannelsesudvalget.
Danske Regioner har så anført, at man gerne vil have et praktiktaxameter til dækning af sygehusenes udgifter i forbindelse med praktikforløb.
Det er noget nyt.
Det er nyt for mig, at sygehusene mener, at udgiften er større end den arbejdsværdi, som praktikanterne har.
Men det er noget, der skal analyseres nærmere, for det skal jo vurderes, om det er en rimelig tankegang.
Det er jeg ikke sikker på det er.
Men vi skal have en dialog om det, og vi skal finde en løsning.
Så er der det med frafaldet, som jo er vokset ud over alle grænser.
Det førte til en stor debat i efteråret, der førte til nedsættelse af et udvalg, som kom med en stribe forslag, faktisk 13 initiativer, som vi nu er i gang med at gennemføre ...
Walter Christophersen (DF), 2007-05-02:
Jeg vil blot lige spørge, om ministeren ikke erindrer, at det er intentionerne at implementere det nye signalteknologianlæg på de nordjyske baner, hvor signalerne jo er meget dårlige.
Men det giver ikke mening at bruge mange millioner på at få et professionelt konsulentfirma til at vejlede os, hvis vi så ikke lytter til, hvad de siger.
Men de intentioner, der er lagt i den fælles aftale, vi har, kan jeg med stor sikkerhed sige at vi altid vil leve op til.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Charlotte Fischer (RV), 2007-05-02:
Dansk Sygeplejeråd har her for nylig lavet en undersøgelse, der viser, at sygeplejerskemangelen er i voldsom vækst.
Ifølge deres undersøgelse er mangelen på sygeplejersker steget med 35 pct. over bare de sidste 12 måneder, så vi nu er oppe på at mangle mere end 1.500 sygeplejersker her i landet.
Det ser vi som et meget, meget alvorligt problem.
Har vi ambitioner i det her land om at gøre det bedre på sundhedsområdet og skabe et sundhedsvæsen af allerhøjeste kvalitet, så er det klart, at 1.500 manglende sygeplejersker er et meget stort problem. Spørgsmålet er så, hvad vi kan gøre ved det.
Nu er det jo sådan, at sygeplejerskeuddannelsen er overgået til staten, og derfor er undervisningsministeren den ansvarlige på området.
Derfor spørger vi, om undervisningsministeren har tænkt sig at øge kapaciteten på sygeplejerskeuddannelsen.
Bertel Haarder (V), 2007-05-02:
Som det fremgår af mine besvarelser, har jeg et åbent sind over for forskellige måder, hvorpå man kan styrke de klassiske fag.
Der er, som jeg nævnte, sket nogle forbedringer.
Der er åbnet for forsøg med latin og græsk som andet fremmedsprog.
Der er udarbejdet læreplan for latin på B-niveau, som kan være et godt alternativ i forhold til i dag, hvor man kun kan vælge det på A- og C-niveau.
Nu vil jeg se, hvad følgegruppen foreslår, og det, de foreslår, vil jeg drøfte med forligspartierne, hvori jo Dansk Folkeparti indgår.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Krarup (DF), 2007-05-02:
Det er trist og gråt for de lærere, der underviser.
Det giver så også mulighed for, at der er nogle, der så vælger latin, men det er jo alt for lidt.
Jeg vil bede ministeren love, at han vil yde mulighed for, at taxametertilskuddet gives, selv om det er små hold og man er tilbøjelig til at vælge et andet fag end latin, at han vil se med milde øjne på det, og at han i det hele taget begynder at ville opgradere den klassiske dannelse i en situation, hvor den faktisk er på vej ud af gymnasiet.
Jeg synes, at det set med almene, hvad skal man sige,
dannelsesøjne er en katastrofe.
Jeg synes, at man er nødt til at handle, for jeg er blevet overbevist om af forskellige klassisksproglige lærere, at det er nødvendigt.
Bertel Haarder (V), 2007-05-02:
Taxameterordningen siger jo ikke noget om, at man ikke må have hold med 10 og 12 elever, men man risikerer, at de er underskudsgivende, og det vil sige, at hvis man vil have nogle små hold, er man til gengæld nødt til også at have nogle større hold.
Det er en ordning, der som helhed er en god ordning, og som jo har gået sin sejrsgang i hele undervisningssektoren, fordi det er svært at opfinde alternativer, der er bedre.
Men naturligvis kan man ændre ved det, og man kan også foretage indgreb på den måde, at man over for visse fag kan sige, at hvis der er et vist antal elever, skal det oprettes, også selv om det er underskudsgivende.
Det er jo bl.a. sådan nogle overvejelser, vi skal gøre os i forbindelse med justeringer af gymnasiereformen.
Der er dog lige den trøst, som jeg vil nævne, at det er sådan, at alle elever skal igennem noget, der hedder almen sprogforståelse, og dele af undervisningen skal varetages af lærere med kompetence i latin, og jeg tror ikke, det er gået så dårligt med dette latinelement i almen sprogforståelse.
Så det er ikke det hele, der er trist og gråt på området.
Søren Krarup (DF), 2007-05-02:
Det er som sagt ikke mit bord, men jeg har fået forbindelse med klassisksproglige lærere, som fortæller om deres bekymringer.
Jeg kan forstå, at noget af det, der er problematisk, er, at det er så svært at indpasse latin i de blandede studieretninger, så mange rektorer simpelt hen er tilbøjelige til at lade latin glide ud, fordi det vil være dyrt at få det sat sammen med andre fag.
Her siges det, og jeg vil spørge ministeren, om det ikke er en reel bekymring, at det er taxameterordningen, der gør, at man ikke får det tilskud, som muliggør, at latin kan komme med i de andre studieretningsfag, sådan at man altså er tilbøjelig til at tage dem med i stedet for at skyde dem ud af økonomiske grunde.
Kort sagt, vil ministeren ikke, jeg var lige ved at sige love mig, at der også bliver ydet økonomisk tilskud via taxameterordningen til, at latin kan blive læst i gymnasiet?
Bertel Haarder (V), 2007-05-02:
En af årsagerne til, at jeg straks ved min tiltræden nedsatte en følgegruppe, som skulle give råd om ændringer af gymnasiereformen, var, at jeg ligesom hr. Søren Krarup syntes, at de mest studieforberedende fag var kommet til at lide under dette brogede udbud af retninger.
Det er jo det, der er problemet.
Vi står med en gymnasiereform, som stort set hele Folketinget har stemt for.
Den har så vist sig at have nogle problemer især i forhold til de studieforberedende fag.
Det er derfor, at jeg er så åben over for både hr. Søren Krarups bekymring og hans forskellige forslag, som vi også tidligere har drøftet.
Jeg lover som sagt, at det vil indgå i de justeringsovervejelser, som følgegruppen vil give os inspiration til i løbet af ganske kort tid.
Der er flere måder, hvorpå man kan styrke både den sproglige dimension og den naturvidenskabelige dimension i gymnasiet.
Søren Krarup (DF), 2007-05-02:
Jeg synes jo, at det virkelige betænkelige er det, som også ministeren har været inde på, nemlig at antallet af klassisksproglige linjer eller det, der hedder latin på A-, B- og C-niveau, falder drastisk.
Jeg har her en opgørelse, hvori der står, at hvor der før reformen var 16 gymnasier, der havde klassisksproglig linie, er der i dag kun 7 skoler, der har det.
Hvor der tidligere fandtes latin på A-niveau i 30 skoler, findes det kun på 2 gymnasier, og noget, som også er så konkret, at jeg simpelt hen bliver rystet ved at høre det, er, at det eneste sted i København, der i dag har en klassisksproglig linje, er Øster Borgerdyd, Kirkegaards gamle skole.
Vil ministeren ikke give mig ret i det?
Bertel Haarder (V), 2007-05-02:
Jeg skal gøre hr. Søren Krarup opmærksom på, at Grundtvig jo også oversatte Beowulfkvadet fra oldengelsk, og det havde han dog ikke fået banket ind i hovedet i sin skole, så det kan altså godt lade sig gøre, uden at man er blevet undervist i det.
Men jeg må give hr. Søren Krarup ret i, at Grundtvig var meget imod dette døde sprog, som han kaldte det, og skrev en sang, der tidligere stod i højskolesangbogen, med omkvædet »Gud fri os fra Rom!«.
Så der er noget om det, spørgeren siger.
Men den del af grundtvigianismen føler jeg mig altså ikke som arvtager til.
Når det gælder den gamle klassikergren med græsk og latin på A-niveau, er der kun 14 skoler, der udbyder det.
For at øge antallet af skoler med studieretningen latin-A og græsk-A, altså på A-niveau, er der givet mulighed for, at en sådan studieretning kan blandes med en studieretning, der allerede i forvejen er en blanding mellem to studieretninger.
Ministeriet har åbnet mulighed for forsøg med at udbyde græsk og latin som andet fremmedsprog, men indtil videre er der kun 2 skoler, der har søgt om dette.
Der er siden reformen udarbejdet en læreplan for latin på B-niveau.
Ved reformens start kunne latin kun fås på A- og C-niveau.
Det vurderes, at latin på B-niveau vil medvirke til at forøge det samlede antal elever, der vælger latin over C-niveau, men naturligvis med risiko for, at antallet af elever med latin på A-niveau daler.
Følgegruppen for reformen af de gymnasiale uddannelser overvejer forskellige muligheder for at styrke fremmedsprogene.
Jeg forventer, at også de klassiske sprog indgår i deres overvejelser.
Søren Krarup (DF), 2007-05-02:
Grunden til, at jeg stiller spørgsmålet, er, at gymnasiereformen efter min bedømmelse har ført til en kraftig nedgang i oprettelsen af klassisksproglige linjer, og at de klassiske sprog græsk og latin i det hele taget er truet.
Jeg synes jo – og det vil jeg spørge ministeren om han ikke er enig med mig i – at græsk og især latin er så afgørende for den klassiske dannelse, at det ikke kan accepteres, at de forsvinder ud af det gymnasium, der jo netop har dannelse som sit formål.
Hvis jeg må være lidt fræk, kan jeg jo godt sige, at jeg måske havde lidt mistillid til ministeren, fordi han som bekendt er grundtvigianer, og Grundtvig havde jo altså et vist misforhold til den sorte skole, selv om jeg aldrig har kunnet forstå det, for hvem var det, der havde sat Grundtvig i stand til at oversætte Saxo?
Det var rektor Krarup på Aarhus Katedralskole, som bankede latin ind i hovedet på ham.
Det vil sige, at han dermed fik en række muligheder, som han jo i høj grad havde gavn af i sin folkelige virksomhed, bl.a. ved oversættelsen af Saxo.
Men jeg vil indledende spørge: Er ministeren ikke enig med mig i, at latin, de klassiske sprog, er truet, og at det er meget, meget betænkeligt?
»Hvorledes vil ministeren styrke de klassiske sprog i gymnasiet og sikre, at de ikke trænges ud af undervisningen?«
Per Clausen (EL), 2007-05-02:
I de seneste uger har der jo været meget omtale af Danmarks Radios alvorlige økonomiske problemer.
I den sammenhæng har kulturministeren og andre politikere også været inddraget i debatten, men det har været karakteristisk i hvert fald for kulturministerens synspunkt, at han sådan har fraskrevet sig selv og det politiske system ethvert ansvar for det, der er sket. Og det synes jeg måske er at slippe en lille smule nemt om ved det, når man tænker på den beslutningsproces, der er gået forud for udflytningen til Ørestaden; når man tænker på Danmarks Radios bestyrelses sammensætning med stor repræsentation af personer, der er udpeget af ministeren og de politiske partier; og også når man ser på den public service-kontrakt, der er indgået, og som det er jo er kommet frem er underfinansieret med 80 mio. kr.
Så mit banale spørgsmål til ministeren er bare: Har ministeren og de politiske partier intet ansvar for det, der er sket i den her sag?
Brian Mikkelsen (KF), 2007-05-02:
Jeg vil gerne slå fast, at DR efter radio- og fjernsynsloven er en selvstændig offentlig institution, og at DR’s overordnede ledelse varetages af bestyrelsen.
Historien er den, at bestyrelsen i 1999 traf beslutning om at samle DR i et nyt byggeri i Ørestaden.
Som jeg allerede har understreget ved flere tidligere lejligheder, så er det altså DR’s til enhver tid siddende bestyrelse, der har ansvaret for byggeprojektet, herunder projektets fremdrift og økonomi.
Et flertal i finansudvalget tiltrådte i 1999, at der blev udstedt en statsgaranti til DR til sikring af DR’s betalinger på de lån, som DR skulle optage på det private kapitalmarked for at finansiere byggeriet.
Det er også DR’s bestyrelse, der har ansvaret for, at betingelserne for statsgarantien overholdes.
Herudover vil jeg gerne slå fast, at Folketinget jo udpeger 6 ud af 11 bestyrelsesmedlemmer, mens kulturministeren udpeger 3 medlemmer, og de fastansatte medarbejdere i DR udpeger 2 medlemmer.
Ved årsskiftet blev der efter drøftelse i kredsen af partier bag medieaftalen 2007-2010 indgået en public service-kontrakt med DR.
Denne kontrakt indeholder dels en omtale af de public service-forpligtelser, DR påtager sig, dels den økonomiske ramme for opfyldelsen af disse forpligtelser.
Så alt i alt kan svaret på det stillede spørgsmål kort opsummeres til, at ansvaret for byggeriet af DR Byen ene og alene er DR-bestyrelsens.
Ulrik Kragh (V), 2007-05-02:
Der er sådan set ikke så meget nyt i det andet spørgsmål, som fru Elisabeth Geday stiller, i forhold til det første.
Vi er i en situation, hvor dansk erhvervsliv er dybt afhængig af at kunne indgå tætte samarbejder for at være konkurrencedygtigt.
Og det er et af argumenterne for, at der kan være situationer, hvor de her jobklausuler er relevante.
Men dertil vil jeg så gerne tilføje, at det jo ikke er noget, som jeg ser som en positiv ting, der skal udvikle sig til en sådan generel spreden sig ud over det hele.
Det er noget, som virksomheder i særlige situationer har brug for.
Og derfor er vi også opmærksomme på, at det er vigtigt at revidere loven inden for de næste 2 år.
Elisabeth Geday (RV), 2007-05-02:
Er det ikke et sygdomstegn i det danske erhvervsliv?
Burde vi ikke have det sådan, at der kunne udveksles viden og erfaringer mellem de forskellige virksomheder, som derved kunne berige hinanden?
Ulrik Kragh (V), 2007-05-02:
Det kan man altid diskutere, men hvis man ser, hvad der er kendetegnende for dansk erhvervsliv i dag, så er det, at dansk erhvervsliv har utrolig mange mindre og mellemstore virksomheder, som netop kan klare sig i den globaliserede konkurrence via utrolig mange fornemme samarbejder.
Det kan være samarbejder, hvor man låner medarbejdere af hinanden, hvor man supplerer med vikararbejde, hvor man har et tæt samarbejde, partnerskaber og andet.
Og netop det, at de mindre og mellemstore virksomheder på den måde gør sig konkurrencedygtige, retfærdiggør, at der kan være særlige situationer, hvor der er behov for de her aftaler.
Elisabeth Geday (RV), 2007-05-02:
Nu har regeringens primære argument for kun at ophæve hemmeligholdelsen, men fastholde, at det skal være lovligt at lave jobkarteller, jo været, at der er en række situationer, hvor virksomhederne har behov for at beskytte sig.
Jeg har så i mellemtiden fundet ud af, at i USA, rettere sagt i it-mekkaet Silicone Valley, er det forbudt at lave erhvervsbegrænsende aftaler.
På tilsvarende vis er det i andre amerikanske delstater forbudt.
I Norge og Sverige er det ikke nær så anvendt, som det er i Danmark.
Og i Danmark er der oven i købet også meget stor forskel fra branche til branche, eksempelvis er det meget udbredt i revisorbranchen og it-branchen
, hvorimod advokaterne overhovedet ikke bruger de her aftaler.
Det får mig til at stille det spørgsmål: Mener hr. Ulrik Kragh som ordfører, at virksomheder i Danmark har et større behov for at beskytte sig ved hjælp af erhvervsbegrænsende aftaler, som jobkarteller er, end eksempelvis firmaer, der opererer i Californien?
Ulrik Kragh (V), 2007-05-02:
Jeg synes, at det er relevant at bringe ind i diskussionen her, at vi er i en situation på arbejdsmarkedet, hvor arbejdsgiverne gerne vil fastholde deres medarbejdere.
Det vil sige, at hvis det er sådan, at man som medarbejder bliver mødt af kriterier som det, hr. Thomas Adelskov læser op her, er man jo nødt til at tage det med i overvejelsen om, hvorvidt det er et sted, man ønsker ansættelse.
Og derfor er der her en mulighed for at kunne lave en aftale i forbindelse med ansættelsen, hvor man åbent ved, hvad det er, man går ind til.
Og hvis det er sådan, at man accepterer de ansættelsesvilkår, som hr. Thomas Adelskov nævner her, jamen så har man jo mulighed for at vurdere, om den gagepakke, de vilkår, der i øvrigt er knyttet til den stilling, som man kan søge, står mål med de bindinger.