Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-15:
Det lovforslag her kan måske give anledning til lidt mere debat, end det tidligere har kunnet, nemlig L 7, og årsagen til det er jo så, at jeg har stillet nogle spørgsmål.
Det har andre ikke gjort, men det skal nu ikke gøre den store forskel.
Grundlæggende kan vi godt se nogle fordele ved, at der bliver den her ensartethed.
Det, som vi i Dansk Folkeparti bare synes er vigtigt, er jo, at man skal være sikker på, at det her ændrede regelsæt ikke medfører, at der bliver en større grad af spekulation hos de forskellige virksomheder, som styrer de her detailhandelskort, og som så har mulighed for mere eller mindre direkte at overvælte nogle af de her gebyrer og udgifter på kortindehaverne, som så indirekte kommer til at betale mere for deres varer, end de måske havde forventet, da de sagde ja til at få et kontokort hos en eller anden detailhandelsvirksomhed.
Det er jo sådan, at vi kan se frem til, at der skal være den her forskel – det er i hvert fald det, der er beskrevet i denne splitmodel – nemlig forskellen mellem et debetkort og et kreditkort.
Der synes jeg jo også det er værd at påpege, at det rent juridisk kan være lidt af en sondring, altså hvornår noget er et debetkort, og hvornår noget er et kreditkort.
For rent lovgivningsmæssigt siger vi jo, at et dankort er et debetkort, og at det derfor skal undtages fra mulighederne for at lave de her gebyrer.
Men omvendt er der mange mennesker, som har en kredit på deres dankort – de har måske en kassekredit via deres bank – og så har de jo sådan set indirekte en kredit på et debetkort. Så vil en jurist måske sige, at det jo er klart, men at det så er noget, man betaler for henne i banken, hvis man har overtræk, og det er selvfølgelig også rigtigt.
Men omvendt synes jeg i hvert fald sådan rent ordvalgsmæssigt, at der med betegnelsen debetkort gives det en anden vægtning, end det måske rettelig skulle have.
Selve forslaget her handler jo så mere om de her betalingsinstrumenter uden chip, som der står i lovforslaget, og det er sådan set et ordvalg, som kan være svært at forstå, hvis man ikke lige har læst om baggrunden for lovforslaget.
Altså, mange af vores detailhandelsbutikker er jo rigtig, rigtig glade for, at man i dag bruger et betalingskort, frem for at man bruger kolde kontanter, som man gjorde i gamle dage.
Da havde man langt, langt større administrative udgifter ved at få alle de her penge væk fra kassen og hen i en bankboks, når der blev for mange osv.
I dag nyder de i butikkerne faktisk godt af, at de, om jeg så må sige, får pengene båret ud af butikken af deres egne kunder.
For hvis en kunde f.eks. går hen og køber et eller andet i Magasin og kunden måske vælger at sige, at man gerne vil have hævet 500 kr. over, så går de 500 kr. jo ud af kassen hos Magasin, som så har den risiko mindre udadtil med hensyn til røverier osv. For pengene er jo reelt blevet båret ud af butikken, og kunden skal måske så tilmed betale for at få lov til at bære pengene ud.
Men vi vil spørge ind til det her forslag ud fra den betragtning, at vi vil have en klar forsikring for, at de her omkostninger ikke bliver til en betalingsautomat og til en pengemaskine for detailhandelen, for det er sådan set det samme som at gøre alle de danske forbrugere en bjørnetjeneste.
Så vi ser frem til den videre forhandling og er ikke afvisende over for at stemme ja, men vi har nogle supplerende spørgsmål, som vi vil stille.