runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2009-05-07:
Den dag, jeg skal tage imod kampagneråd fra hr. Michael Aastrup Jensen, kan jeg ikke selv anbefale mit eget kandidatur.
Må jeg have lov til at sige, at det jo er noget pinligt, at hr. Michael Aastrup Jensen med brask og bram fremfører, at der i Danmark ikke er nogen tradition for at holde folkeafstemninger, medmindre vi er bundet til det efter grundlovens § 20.
Men så var der, nå ja, lige 1986, men det var en helt ganske særlig situation, for da var den politiske organisering på en sådan særlig måde, så det kan man ikke rigtig bruge, for det får hr. Michael Aastrup Jensens verdensbillede til at krakelere; men derudover var det sådan.
Men så, nå ja, var der også 1993, men det var også en ganske særlig situation, og derfor kan man også argumentere sig ud af det.
Altså, er der ikke en grænse for, hvor pinlig man vil være fra Venstres side med hensyn til at unddrage befolkningen en folkeafstemning?
Jeg synes, det er latterligt, at man sådan forsøger med en eller anden argumentation om, at der ikke i Danmark har været nogen tradition for folkeafstemninger, når virkeligheden er en helt anden.
Det er kun Nicetraktaten, som er blevet ratificeret uden afstemning, og så den Lissabontraktat, som hr. Michael Aastrup Jensen nu vil presse igennem uden en folkeafstemning.
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-05-07:
Hvis hr. Morten Messerschmidt synes, det er latterligt, så synes jeg ærlig talt, at hr. Morten Messerschmidts argumenter er latterlige; altså hvis vi skal holde os nede på det lave sprogniveau, som hr. Morten Messerschmidt her starter med.
For situationen er jo - hvis vi kigger på, hvordan der har været et kæmpe, bredt flertal herinde i det danske Folketing - at det faktisk kun er Enhedslisten, som hr. Morten Messerschmidt og Dansk Folkeparti kan lave følgeskab med i forbindelse med det her spørgsmål om at være imod Lissabontraktaten.
For ellers er alle andre tilhængere af Lissabontraktaten.
Det her er jo ikke noget, vi som en tyv i natten har sørget for at stemme igennem.
Det her har vi jo klart også haft mulighed for igennem en folketingsvalgkamp at debattere med vælgerne.
Og jeg må altså med skam meddele hr. Morten Messerschmidt, at pro-EU-partierne altså har et kæmpe flertal inde i det her parlament, så alt det andet er kun en stor gang udenomssnak uden at holde sig til hverken de historiske kendsgerninger eller fakta generelt.
Jesper Langballe (DF), 2009-05-07:
Det er efterhånden lidt pinligt at overvære de vanskeligheder, som hr. Michael Aastrup Jensen er kommet i med sin manglende viden om historikken i vores EU-afstemninger.
Så jeg vil forlade det emne.
Jeg synes simpelt hen, at det er lidt synd for Venstres ordfører.
Hr. Michael Aastrup Jensen sagde, at det jo også var efter den irske regerings ønsker, at traktaten ikke blev erklæret død efter det irske nej, og det svarede jo til, hvad udenrigsministeren sagde, nemlig at den irske regering havde iværksat en grundig undersøgelse for at finde ud af, hvad der lå bag ved nejet.
Alt, hvad der bliver sagt, er jo fuldstændig korrekt, men jeg vil gerne spørge hr. Michael Aastrup Jensen i al enfoldighed, om han synes, at det egentlig er særlig tiltalende, at man analyserer et nej, fabrikerer nogle grunde til det, og så retter ind efter det?
Det var det samme, vi selv gjorde i 1993, og det kom der de fire forbehold ud af.
Dem er jeg glad for, men jeg syntes da ikke, det var tiltalende.
Synes hr. Michael Aastrup Jensen, at det er en rigtig, demokratisk fremgangsmåde?
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-05-07:
Allerførst vil jeg sige, at selv om hr. Jesper Langballe er blevet et bysbarn i Randers, må jeg indrømme, at det her nu er en definition af, at åbenbart ikke alle Randersborgere lytter lige godt efter, hvad jeg står og siger, for jeg forstår simpelt hen ikke, hr. Jesper Langballe påstår, at jeg skulle være kommet på glatis i forhold til historikken.
Jeg har klart defineret, hvordan og hvorledes der har været traditioner for det.
Og det er jo ikke engang en ny diskussion: Den her diskussion har vi jo haft masser af gange fra Folketingets talerstol, så selv hr. Jesper Langballe må have fulgt med i forhold til historikken om folkeafstemninger og ikke mindst set kendsgerningen, i forhold til hvor bredt et flertal vi har her i parlamentet.
Konkret til spørgsmålet om den irske løsning synes jeg faktisk, at vi har fundet en rigtig god løsning.
Alle meningsmålinger skal selvfølgelig tages med et gran salt, men meningsmålingerne siger jo også, at der er et klart flertal i Irland, der støtter det, der er i hvert fald et meget klart flertal i det irske parlament, som støtter den irske løsning.
Og jeg må indrømme, at det synes jeg faktisk kun er godt, for det irske parlament er jo valgt på baggrund af borgernes ønsker.
Jesper Langballe (DF), 2009-05-07:
Der er kun to muligheder på en stemmeseddel af den art: ja eller nej.
Der er ikke nogen nuancer, og vælgerne kan ikke give nogen begrundelser.
Derfor er det da fuldstændig klart, at det eneste redelige er at tage et nej for et nej og lade være med at botanisere i det.
Men jeg vil gerne spørge på en anden måde.
Hr. Michael Aastrup Jensen kan jo godt se, at det altså var den irske regering, der gjorde, ligesom den danske regering gjorde i 1993.
Sagen er jo den, og det ved hr. Michael Aastrup Jensen også godt, at det bekræfter det almindelige indtryk i Europa, nemlig at dette er regeringerne imod befolkningerne.
Vi så det i Frankrig, vi så det i Holland, vi ser det overalt: Regeringerne er imod befolkningerne.
Synes hr. Michael Aastrup Jensen ikke, at det en gang imellem kan give en smule kvalme at skulle snyde befolkningen - med forskellige procedureargumenter - for en ret til at udtale sig?
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-05-07:
Jeg kan sige, at jeg nogle gange har kvalme i den her folketingssal, men det er ikke lige på baggrund af det her punkt, at jeg har kvalme.
Det er alt sammen noget, som vi jo alle sammen herinde i salen ved intet har med Lissabontraktaten at gøre.
Men det kom alligevel op, bl.a. anført af en bestemt dansk parlamentariker fra Europa-Parlamentet, som rejste rundt og prøvede at få pisket en stemning op omkring det.
Det tror jeg vil få et kæmpe flertal bag sig til den irske folkeafstemning, der nok kommer til oktober.
Og det må jeg sige: Så har demokratiet jo spillet; så står både parlamentet og befolkningen - via en folkeafstemning - bag det.
Søren Krarup (DF), 2009-05-07:
Jeg synes jo, at det mere og mere tegner billedet af en overklasse i Europa imod de europæiske befolkninger, og det billede ligger egentlig i forlængelse af det, der har været situationen i Danmark i efterkrigstiden.
Vi fik i grundloven 1953 en grundlovsændring - det hedder § 20 - så man kan afgive suverænitet.
Jeg ved ikke, hvor meget hr. Michael Aastrup Jensen kender til historien, men det var faktisk også, vil jeg sige, noget af et kup, og det var kun, fordi man knyttede det sammen med en tronfølgelov, der gav kvindelig tronfølgemulighed, at man fik mulighed for suverænitetsafgivelse.
Det er det, man nu ser brugt og misbrugt.
Jeg vil spørge hr. Michael Aastrup Jensen, og det har været gjort før, men det er jo så indlysende: Hvorfor kan man dog have noget imod, at der bliver foretaget en folkeafstemning?
Det kan naturligvis kun være, fordi man har en dårlig samvittighed og en dårlig sag.
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-05-07:
Jeg tror faktisk, at vi har en rigtig god sag, en kanon sag.
Det her er jo ikke noget, der er kommet som en tyv om natten.
Vi havde ved sidste folketingsvalg rig lejlighed til at diskutere spørgsmål omkring EU, Lissabontraktat osv., og derfor har befolkningen jo også haft mulighed for at sammensætte det parlament, som de ønsker skal varetage deres interesser på en lang række områder, deriblandt spørgsmålet om ratifikation af Lissabontraktaten.
Det synes jeg virkelig er demokrati, det er repræsentativt demokrati, og det er altså det, vi har i det danske Folketing.
Søren Krarup (DF), 2009-05-07:
Det repræsentative demokrati er efterhånden - det er sørgeligt at sige det - en tom skal, hvor befolkningen bruges som dem, der skal trækkes rundt ved næsen, men ikke har noget at sige.
Derfor er det jo også, at man gang på gang ser, at når befolkningerne stemmer nej - og det gør befolkningerne jo - bliver der, som hr. Jesper Langballe sagde, botaniseret i nejet, og så skal man have en ny afstemning, fordi man stemte forkert.
Når man stemmer nej, stemmer man forkert - sådan siger overklassen i Europa til befolkningerne.
Jeg har ladet mig fortælle, at havde tyskerne haft mulighed for at stemme om euroen, havde 80 pct. af tyskerne stemt nej, men de fik ikke lov.
Der er en europæisk overklasse, der tryner befolkningerne, og jeg synes ærlig talt, at hr. Aastrup Jensen som talsmand for dem i denne sag skulle skamme sig.
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-05-07:
Jeg anerkender slet ikke begrebet overklasse osv.
Altså, hvis man ser på situationen herinde i det danske Folketing, er det altså sådan, at det er alle partier minus Dansk Folkeparti og Enhedslisten, som støtter en ratifikation af Lissabontraktaten.
Der er mange forskellige grunde til, at vi gør det, men det er altså et kæmpe flertal i det danske Folketing, som gør det, og som derfor også har et kæmpe flertal i den danske befolkning bag sig.
Så er det virkelig, at man har det repræsentative demokrati i udfoldelse.
Helt ærligt
, hvis ikke vi som folketingsmedlemmer skulle udnytte de muligheder for repræsentativt demokrati, som vi har her, hvor er grænsen for folkeafstemninger så?
Kommunalreformen var også stor, skulle den så også have været til folkeafstemning?
Det vil jeg nemlig, og det er på vegne af Venstre, Socialdemokraterne, Socialistisk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Det Radikale Venstre, at jeg fremsætter følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget henviser til Folketingets behandling af forespørgselsdebat den 11. december 2008 og af beslutningsforslagene fra henholdsvis SF, EL og DF, hvor folkeafstemning om Lissabontraktaten blev nedstemt.«
Kim Mortensen (S), 2009-05-07:
Dansk Folkeparti mener angiveligt, at den irske befolknings nej til Lissabontraktaten og de ændringer, som irerne eventuelt måtte forhandle sig frem til, skulle betyde en dansk folkeafstemning om de irske indrømmelser og eventuelle irske undtagelser.
På samme måde må man formode at Dansk Folkeparti mener, at de øvrige europæiske lande skulle have haft folkeafstemninger om de danske undtagelser i 1992, da danskerne stemte nej til Maastrichttraktaten.
Det må man forstå.
Men faktum er, at Lissabontraktaten ikke er blevet ændret, siden Danmark ratificerede den.
Den danske situation er altså den samme, uanset om Irland har stemt ja eller nej, nemlig at et meget stort flertal her i Folketinget for mere end et år siden stemte for Danmarks ratifikation af Lissabontraktaten.
Vi har i denne folketingssamling haft mange EU-debatter med Dansk Folkeparti, i særlig grad efter at hr. Morten Messerschmidt er blevet opstillet til europaparlamentsvalget, men sagen er vel, at det hverken er Europa-Parlamentet eller den irske befolkning, der beslutter at lave folkeafstemninger i Danmark.
Det gør det danske Folketing efter de bestemmelser, der er fastsat i grundloven.
Den 11. december 2007 havde Folketinget da også en 5 timer lang debat om dette emne, en debat, der foregik her i Folketingssalen, efter at Europaudvalget havde gennemført en grundig høring om spørgsmålet om folkeafstemning, efter at der havde været eksperthøringer i Folketingets Europaudvalg, efter at der havde været høringer i Justitsministeriet og Udenrigsministeriet, og efter at der var stillet ikke mindre end 593 spørgsmål om samme sag, hovedparten i øvrigt af hr. Morten Messerschmidt.
Konklusionen fra et stort flertal i Folketinget, efter at man grundig havde vejet både de juridiske og politiske argumenter for og imod, var, at ratificeringen af Lissabontraktaten ikke nødvendigvis krævede en folkeafstemning, men kunne vedtages her i Folketinget.
Det samme er fastslået i Justitsministeriets rapport, hvor det klart og utvetydigt fremgår, at der ikke med Lissabontraktaten er tale om dansk suverænitetsafgivelse, og at der derfor ikke i henhold til grundlovens § 20 kræves en folkeafstemning.
Så ud over at der snart er valg til Europa-Parlamentet, og ud over at den endelige ratificering endnu ikke er afsluttet i alle lande, ja, så er der altså ikke nye argumenter i denne sag.
Til gengæld er vi af den opfattelse, at regeringen, netop når der er skabt endelig afklaring om Lissabontraktaten, lever op til det løfte, den har givet, om at gennemføre en anden folkeafstemning, nemlig en folkeafstemning, der har til formål at afskaffe de danske forbehold.
Jeg går ud fra, at udenrigsministeren i dag kan bekræfte, at selv om regeringen har fået ny statsminister, der på dette punkt har været lidt mindre klar i mælet end den foregående, er det fortsat regeringens plan, at vi snarest muligt, når der er skabt klarhed om Lissabontraktaten, får en folkeafstemning om de danske forbehold, så Danmark fra starten af den nye traktats ikrafttræden kan blive fuldt og helt medlem af EU igen.
Socialdemokratiet kan støtte det af Venstres ordfører fremsatte forslag til vedtagelse.
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-05-07:
Det er nu engang sådan, at jeg næsten tror, det er sådan helt håbløst at prøve at forklare situationen, for hr. Morten Messerschmidt har jo det her mantra, at afstemninger er en god ting, og at jo flere af dem, vi har, jo bedre.
Men det gælder åbenbart kun på EU-området, for jeg har endnu ikke set forslag fra Dansk Folkeparti om, at vi skulle have det i forbindelse med spørgsmål om kommunalreformer, skattereformer eller lignende, som jeg har været inde på.
Hvis vi tager fat på Edinburghaftalen, så ved hr. Morten Messerschmidt jo udmærket godt, at det var, fordi vi skulle sørge for at få Maastrichttraktaten ratificeret.
Vi fik jeg så en ekstra delaftale med, som blev lavet i Edinburgh, og som sikrede, at vi kunne få Maastrichttraktaten ratificeret.
Alt det her, hele den her sag kender vi jo alle sammen, vil jeg sige til hr. Morten Messerschmidt, så skulle vi ikke holde fast i, hvad det egentlig drejer sig om, i stedet for at prøve at komme med al den her talen udenom?
Det drejer sig om, at der er en EU-ordfører, som tror, at man kan bruge Folketingets talerstol til at køre valgkamp til europaparlamentsvalget på.
Jeg tror, at vi andre herinde godt ved, hvem vi skal stemme på til europaparlamentsvalget.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-05-07:
Nu er det jo lidt sjovt at skulle belæres af en, der lige har påstået, at Amsterdamtraktaten ikke overdrog suverænitet.
Men lad gå.
Det, jeg egentlig gerne helt kort vil spørge om, er: Mindes hr. Michael Aastrup Jensen afstemningen i 1993?
Og vil hr. Michael Aastrup Jensen redegøre for, om den afstemning, altså Edinburghafstemningen, var efter grundlovens § 20 eller efter grundlovens almindelige bestemmelse om folkeafstemning?
Der er præcis 1 måned til, at vi skal stemme ved europaparlamentsvalget og der tage stilling til, hvad det er for en linje, vi ønsker at EU skal anlægge de kommende 5 år.
Et stort flertal af folketingsmedlemmer har valgt at sige, at nok skal vi have demokrati, at nok skal vi have folkestyre osv.
- vi skal have alle de gode ord - men når det kommer til den reelle udlevelse, det, at man så også lader folk bestemme, hvilke spilleregler der skal være i EU, vælger man at trykke på nejknapperne.
Et flertal har afvist at holde folkeafstemning om Lissabontraktaten i Danmark, og det er der egentlig grund til at beklage.
Vi har senest set, hvordan irerne i modsætning til alle de andre 26 lande har fået lov til at stemme, og hvordan den afstemning rent faktisk har ført til nogle konkrete, positive resultater.
Irerne har, hvad ingen andre af de nuværende medlemslande har kunnet, fået gennemført, at den rotationsmekanisme inden for Kommissionen, som små lande kun måtte begræde, er blevet taget ud.
Det virker, når befolkningen kommer på banen, og derfor synes vi, det er rigtigt her 1 måned før europaparlamentsvalget at give regeringen lejlighed til at sige: O.k., så giver vi lejlighed til, at danskerne også kan komme på banen; så tager vi den afstemning, som vi egentlig skylder.
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-05-07:
Tak for det.
Det er jo sådan, at hr. Morten Messerschmidt efterhånden gentagne gange har rejst spørgsmålet om, hvorvidt vi skal have en folkeafstemning eller ej, og derfor kunne jeg da godt tænke mig at spørge lidt ind til historikken, for hr. Morten Messerschmidt er jo meget historieinteresseret.
Hvor mange gange har ellers været afstemning?
Morten Messerschmidt (DF), 2009-05-07:
Når man ser bort fra de gange, der har været, har der ikke været nogen gange.
Det er sådan set det meget korte svar, men det siger jo til gengæld næsten også sig selv.
I 1986 vurderede Justitsministeriet, at der ikke var tale om suverænitetsafgivelse, men af andre årsager holdt man alligevel en afstemning.
Det kunne være af demokratiske årsager, samvittighedsårsager, politiske årsager, men jeg sådan set ligeglad med af hvilke årsager, for hovedsagen var, at den blev holdt.
I 1993, da man indgik den såkaldte Edinburgh-aftale, var der mere end fem sjettedeles flertal i Folketinget, og dermed var man ikke underlagt § 20, hvis hr. Aastrup Jensen læser stk. 2 med, og derfor holdt man en afstemning efter de almindelige afstemningsregler, som jeg mener findes i § 42.
Jeg vil gerne slå det op, så hr. Michael Aastrup Jensen også kan være fuldt beredt den kommende måned.
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-05-07:
Med hensyn til at vi skulle have gemt en folkeafstemning og forhindret danskerne i at få en folkeafstemning, har vi tydelige eksempler på, at
når der ikke har været suverænitetsafgivelse i henhold til grundlovens § 20 - Nicetraktaten, Amsterdamtraktaten osv. - er ændringen blevet ratificeret af store flertal her i Folketinget i det repræsentative demokratis navn.
Men hr. Morten Messerschmidt mener åbenbart, at nu skal der komme noget nyt, nu er der kommet en ny situation, og Folketinget er åbenbart ikke valgt af borgerne osv. Jeg må spørge: Hvor går grænsen for hr. Morten Messerschmidt?
Skal vi nu også have finansloven til folkeafstemning, skal vi nu også have store beslutninger om kommunalreform og lignende til folkeafstemning?
Hvor går egentlig grænsen, hvis hr. Morten Messerschmidt mener, at vi ikke kan gøre vores arbejde i Folketinget?
Morten Messerschmidt (DF), 2009-05-07:
Jeg vil lige rette et par ting.
Det vil være grundlovsstridigt at holde folkeafstemning om finansloven, det fremgår af grundlovens § 42, stk. 6, som jeg går ud fra at det ærede medlem er bekendt med.
Derudover vil jeg sige, at man holdt faktisk afstemning om Amsterdamtraktaten, idet det, så vidt jeg husker, var sådan, at Justitsministeriet fandt, at man overdrog suverænitet på ligestillingsområdet.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at jeg anerkender da, at Justitsministeriet kom frem til, at der ikke er tale om suverænitetsoverdragelse.
Det fører bare ikke til et forbud mod at holde folkeafstemninger, og vi synes sådan set, det ville være glimrende at gøre det om et spørgsmål, som er så væsentligt.
Der er jo tale om en reel kopiering af EU's forfatning, så lad os da sige: Ja, lad os så tage den afstemning.
Hvad det sidste angår, vil jeg sige, at jeg slet ikke vil blande mig i et internt irsk anliggende, og det har jeg i øvrigt altid afstået fra.
Jeg forholder mig til, hvad der foregår i Danmark, og jeg synes, den irske befolkning og de irske politikere må tage sig af, hvad der sker i Irland.
Jeg synes, man skal respektere de enkelte landes suverænitet på det område.
Det skal jo ikke afholde mig fra at glæde mig over, at irerne altså har kæmpet sig til de sejre, som den danske regering så også kan glæde sig over i dag, men ikke selv turde eller ville kæmpe for.
Jamen hvordan skal man så gøre det her? spørger hr. Svend Auken, for vi har jo allerede ratificeret.
Jo, men der er jo noget i politik - har jeg i hvert fald lært - der hedder, at der foreligger en ny situation.
Og det gør der jo faktisk, efter at irerne har sagt nej, lige så vel som at der forelå en ny situation, efter at hollænderne og franskmændene havde sagt nej.
Der ville man gerne sige: O.k., så falder forfatningen bort.
Jeg har altså den opfattelse, at traktaten bør være faldet bort, og det bør Danmark slutte op om.
Svend Auken (S), 2009-05-07:
Der er ikke noget medlem af Folketinget, der blander sig så lystigt i andre landes forhold, som hr. Messerschmidt, og det skal jeg bestemt ikke med min internationale indstilling kritisere ham for.
Men til trods for sin nyerhvervede juridiske embedseksamen er han altså tilsyneladende ikke klar over, at når et land ratificerer og har gjort det færdigt med stadfæstelse og kundgørelse og folkeretligt bindende dokumenter er blevet sendt frem, kan man ikke bagefter bare komme og sige, at nu skal man have en folkeafstemning, fordi en af ordførerne er opstillet til europaparlamentsvalget.
Altså, det er et meget, meget tyndt påskud.
Men jeg noterer mig, at hr. Messerschmidt erkender, at den eneste måde, irerne kan tage deres sejr hjem på - og jeg vil egentlig godt medgive hr. Messerschmidt, at det er en sejr, at der nu, i hvert fald i en periode, bliver sikret ét kommissionsmedlem til hvert land - er ved at stemme ja til oktober.
Og derfor er den logiske konsekvens af alt det, hr. Messerschmidt har sagt, at irerne for at fastholde den her sejr må stemme ja til oktober.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-05-07:
Lad irerne råde over deres egne skæbne.
Det, der er relevant, er jo, at hr. Svend Auken ikke har givet danskerne mulighed for at råde over deres, og at hr. Svend Auken vil sige nej til en afstemning.
Og der medgiver jeg ham, at det er noget, som Dansk Folkeparti og jeg har foreslået i lang tid, faktisk længe inden jeg blev kandidat i jura og kandidat til Europa-Parlamentet.
Men lad danskerne råde over deres egen skæbne, så man derved ved en afstemning kan kræve en række ændringer af den her traktat.
Der er jo masser af områder, hvor vi har behov for ændringer.
Vi har behov for at tøjle EF-Domstolen, vi har behov for en protokol, der sikrer vores velfærdssamfund, en protokol, som sikrer vores udlændingepolitik; der er masser af områder, som vi ville kunne gå til EU, til Bruxelles, og kræve ændret, hvis vi fik lov til at stemme nej.
Og det er jo derfor, det er så bedrøveligt, at Socialdemokratiet nægter danskerne den ret.
Søren Krarup (DF), 2009-05-07:
Jeg er meget ked af, at det ikke er hr. Svend Auken, der er ordfører for Socialdemokratiet, for så ville jeg have mindet ham om en begivenhed.
I 1974 var jeg som mødeleder den, der bød et ganske grønt socialdemokratisk folketingsmedlem velkommen på Ribe Slotsbanke til et møde om EF, som det hed dengang, hvor denne grønne socialdemokrat var fuldstændig enig med en ret stor menneskemængde i, at det var aldeles uhørt, at Danmark skulle afgive sin suverænitet til en overnational union.
Det er derfor med megen forundring, at jeg i dag jo altså hører den samme ikke helt grønne socialdemokrat sige, at nu er han fuldstændig omvendt indstillet, nu synes han, det er rimeligt, at vi afgiver suverænitet.
På baggrund af denne erindring vil jeg spørge Socialdemokratiets ordfører, hr. Kim Mortensen: Vil han ikke give mig ret i, at det, vi egentlig står over for i spørgsmålet om EU og befolkningerne, er en form for sammensværgelse fra den politiske klasse i EU, der simpelt hen, som nu her, vil nægte de danske vælgere at tage stilling til det, der er afgørende, nemlig deres suverænitet?