runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (KF), 2009-05-07:
Jeg har stor forståelse for, at den parlamentariske forsamling har følt et behov for at agere i situationen og gøre, hvad de kunne gøre, for det er nu engang det værktøj, de har i deres værktøjskasse.
Og det vil heller ikke løse noget, tværtimod, hvis man begynder at udelukke Rusland.
Jeg tror, det ville være det mest tossede, man overhovedet kunne gøre.
Næ, det, der er vigtigt, er, at man er tæt på hinanden og har dialogen og kommunikationen og muligheden for at påvirke hinanden.
Hvis Rusland aldrig dukker op, hvordan skal vi så kommunikere med dem?
Men hver gang de kommer, skal vi til gengæld benytte lejligheden til at sige: Undskyld, der er lige et anliggende, vi ikke helt har fået på plads endnu.
For jeg tror, at det er vigtigt, at Rusland, hver eneste gang de møder op, lige bliver trukket lidt i ærmet og får at vide, at der også er et andet anliggende, man skal have talt om - om ikke andet så må man i kaffepauserne blive ved med at bombardere russerne med spørgsmål: Hvad har I tænkt jer at gøre?
Hvordan skal vi komme videre?
Hvordan kan det være, at Rusland er det eneste land, der hele tiden træder ved siden af?
Der er også andre lande, der træder ved siden af, men det er, som om Rusland konsekvent træder ved siden af.
Den kommunikation opnår vi jo kun, hvis det er sådan, at vi er til stede i samme lokale.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-05-07:
Det, der får mig til at gå ind i den her debat lige nu, er, at vi nu både fra Dansk Folkepartis ordfører og De konservatives ordfører har hørt, at der blev peget ad ministeren og Ministerrådet.
Jeg vil bare spørge: Er det ikke lidt af en ringeagt for den parlamentariske forsamling?
Jeg går ud fra, at Ministerrådet vel vil være meget efterrettelig, hvad den parlamentariske finder frem til.
Margrethe Vestager (RV), 2009-05-11:
Jeg deler ikke statsministerens ønske om at ironisere over en debat, der netop havde til formål at løfte sig op over de sådan, kan man vistnok mildt sige, meget konkrete diskussioner i energiforligskredsen eller i kredsen omkring transport eller »Grøn Vækst«, eller hvad det ellers kan være, for det har jo en konsekvens at beslutte sig for, hvornår man vil nå en ting.
Derfor vender det jo tilbage, når man først har sat målet for de ting, vi gør i dag og i morgen og om en uge.
Derfor er det også af meget stor interesse for den konkrete hverdagspolitik - også inden for energiaftalen, som vi jo som sagt er glade for, men som vi meget gerne vil gøre mere ambitiøs, hvis det er regeringens intention at gøre det - for når vi gør det, spejler vi os selvfølgelig i, om vi er på rette vej.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-11:
Der er sat et mål.
Den første tale, jeg holdt her i Folketinget, efter at jeg tiltrådte i min nye stilling, var en tale, der bl.a. indeholdt det her mål, nemlig at vi har det mål at gøre Danmark fri af fossile brændstoffer.
Målet er sat.
Det, vi diskuterer nu, er så en deadline for det mål.
Jeg har sat en meget præcis deadline for, hvornår vi sætter en deadline for det mål, for jeg har sagt - og man kan så betragte det som en trussel eller et løfte afhængigt af, hvordan man ser på behovet for, at der hurtigst muligt udskrives nyvalg - at inden der udskrives nyvalg, vil regeringen sætte en deadline, definere et årstal, og det gør vi på baggrund af et fagligt opspil fra Klimakommissionen.
Så der er et mål, og der er også signaleret en deadline.
Jeg kan så forstå, at det er den store skillelinje i dansk energipolitik, hvorvidt denne ambition, denne vision, vi har tilfælles, og som oppositionen altså mener er en ambition, der kan indfries om 42 år - det sætter jeg et lille spørgsmålstegn ved - er en, der skal sættes en deadline for i dag, eller om det er en deadline, der kan sættes i løbet af de næste 2½ år.
Margrethe Vestager (RV), 2009-05-11:
Tak for statsministerens refleksioner - også om, hvor lidt eller hvor meget man kan forudse.
Jeg tror, at der er en ting, der er helt sikker, og det er, at hvis amerikanerne havde sagt til sig selv, at de på lang sigt ville sætte en mand på månen, havde han ikke været der i dag
Men det, at de satte sig for at gøre det og gjorde den fælles anstrengelse for det, gjorde, at der var mange ting, der var målrettet mod det mål.
Og det mål blev også et symbol på en lang, lang række andre ting, der trak udviklingen med sig og var med til at bringe os derhen, hvor vi er i dag, og nogle af de ting, som jeg refererede i min ordførertale, var de afledte effekter af den meget høje ambition.
Det, som er vores pointe - eller i hvert fald min pointe - er, at der ikke er brug for at lægge detaljerede planer, men der er brug for at sætte et mål, for så kan markedets aktører og politiske aktører og vores demokrati samarbejde hen imod at nå det mål.
Der, hvor statsministeren efterlod mig i fuldstændig vildrede, var, om statsministeren vil sætte et mål for, hvornår Danmark bliver fossilfrit, eller om statsministeren ikke vil gøre det.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-11:
Det vil i hvert fald være en logisk antagelse, hvis det er sådan, vi handler.
Og det er jo meget kendetegnende for den retorik, vi hører fra oppositionens side.
Det er det samme som, da hr. Sven Auken sagde, at vi skulle have 10 pct. biobrændstoffer i 2010.
Altså, det er for let at komme med alle de her påstande, og hele verden anerkender Danmark.
Det er jo også derfor, at Vestas bl.a. etablerer rigtig mange arbejdsplaser.
De nyder også godt af vores internationale omdømme, og det synes jeg er positivt, og det glæder mig meget.
Jeg synes, at det er dybt urimeligt, fordi vi jo netop også har været med til at skubbe den positive udvikling i gang.
Og for at gøre komikken helt total i netop den sag, roste Ditlev Engel for ganske kort tid siden - jeg tror, at det er knapt en måned siden - danske politikere.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-11:
Jamen jeg ironiserede bestemt ikke over nogen ting.
Jeg forsøgte bare at analysere, hvori forskellen består, og den består jo altså i det, jeg lige sagde før.
Vi har en meget klar målsætning og også en meget klar commitment på, at den målsætning selvfølgelig skal konkretiseres, når vi har, kan man sige, foretaget den fornødne videnopbygning.
Det er heller ikke ligegyldigt for ikke mit ambitionsniveau, men det, man kunne kalde tålmoden til at nå ambitionen, hvordan en international aftale til december falder ud, for uanset hvilke sammenligninger man kan gøre om Danmarks rolle i klimadebatten ved f.eks. at trække det amerikanske Apolloeventyr frem, må man sige, at muligheden for, at Danmark kan påvirke global teknologiudvikling ved at definere et isoleret dansk mål, i hvert fald har sin begrænsning i forhold til en tilsvarende amerikansk målsætning.
Og derfor er det heller ikke ligegyldigt, hvordan en international aftale falder ud.
Vi arbejder målrettet for at få så ambitiøs en international aftale som overhovedet muligt.
I takt med at det lykkes, får vi jo også level playing field for at kunne have en mere ambitiøs indenrigspolitisk dagsorden, der går hånd i hånd med vækst og velstand og beskæftigelse m.v.
Per Clausen (EL), 2009-05-11:
Jeg tror nok, statsministeren har ret, når han siger, at en 41-års-plan nok alligevel er at gå for vidt.
Det tror jeg er rigtigt.
Jeg synes heller ikke lige, jeg har hørt nogen foreslå det.
Men det, statsministeren også taler om, er det der med, hvornår man kan fremlægge en plan for, hvornår vi kan blive uafhængige af fossile brændstoffer, og der kan jeg forstå på statsministeren, at han mangler viden for at kunne træffe den beslutning.
Er statsministeren ikke enig med mig i, at der er masser af viden, der er masser af rapporter, der er masser af redegørelser, der har været masser af konferencer?
Det, der har været karakteristisk, er, at det sådan set er et meget udbredt synspunkt, at man inden 2050 godt kan nå at være uafhængig af fossile brændstoffer.
Det, der måske i virkeligheden er diskussionen, er: Kan man ikke være det noget før?
Og mener statsministeren, at der altid behøver at være en kommission nedsat af regeringen, som kommer med et udspil, før statsministeren mener regeringen er i stand til at handle, eller kan man også bruge den viden, som faktisk findes i samfundet?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-11:
Jeg gik ellers og troede, at det var hr. Svend Auken, der havde patent på den ambition, men nu kan jeg forstå, at den går helt tilbage til enevældens tid - altså den rigtige enevældes tid - men det med de syttenhundredehvidkål var vel bare for at sige, at det her er en meget lang målsætning.
Den konservative ordfører har jo trukket nogle internationale eksempler frem - og jeg skal så ikke gentage dem - på mennesker, der netop har set, at Danmark er et foregangsland.
Og jeg er helt enig i, at hvis man skal være foregangsland og leder, så skal man gå foran flokken.
Man leder ingenting ved at gå bagved flokken, men man leder altså heller ingenting, hvis man går så langt foran flokken, at man taber flokken i bakspejlet.
Det er jo sådan set det, der er udfordringen her, for det danske eksempel skal jo ikke være et eksempel, hvor vi bare hurtigst muligt bliver fossilfri.
Det skal være et eksempel, hvor det netop går hånd i hånd med, at vi fortsat har vækst, fremgang, velstand og beskæftigelse.
Det er jo sådan set det, der er balancepunktet.
Hvis det var så enkelt, så kunne vi jo alternativt alle sammen bare vælge at slukke lyset og sætte os ned, men det er jo ikke det eksempel, vi gerne vil vise.
Vi vil vise et eksempel, hvor vækst, fremgang og velstand går hånd i hånd med energieffektivitet, med en højere grad af vedvarende energi, med at gøre os fri af de fossile brændstoffer.
Den ambition har vi også, og vi lægger en tidsplan for det, når vi har bygget den viden op, der skal til, for at vi kan gøre det med realisme.
Mette Gjerskov (S), 2009-05-11:
Jeg kan så forstå, at vi har den samme definition af, hvad et foregangsland er.
Vi er så ikke helt enige om, om det er at være foregangsland bare at overholde EU’s minimumsregler, men lad det ligge.
Jeg har nemlig et andet spørgsmål, jeg gerne vil stille statsministeren, for der er kommet en ny tone, efter at vi har fået en ny statsminister, og det er det her med, at vi skal fokusere på markedsbaserede instrumenter.
Jeg kunne forstå på statsministeren, at hele klimasagen er en liberal opgave for blå stue, at det alene handler om at kigge på, at markedet skal fremme klimaet, og at regeringen ikke ser på bestemte teknologier.
Vi giver særlig støtte til biogas.
Det er jo ikke særlig markedsorienteret, liberal tænkning at give erhvervsstøtte på den måde, men det gør vi jo netop for at fremme teknologien.
Kan vi forvente, at også denne statsminister vil stå bag den aftale?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-11:
Jeg mener, at det skulle være overflødigt at spørge om, hvorvidt man kan regne med, at regeringen vil leve op til de aftaler, som den har indgået.
Selvfølgelig vil regeringen gøre det.
Jeg ved ikke, hvad det er for en ny tone, man er på jagt efter her.
Jeg kan ikke selv høre den for mit indre øre, og jeg mener dog, at jeg har sådan et rimelig godt indre øre for, hvad marked og liberalisme og sådan nogle ord betyder.
Altså, det er ren og skær sund fornuft at bruge offentlige systemer, hvad enten det nu er støttekroner eller uddannelsesinstitutioner eller andre former for offentlig-privat samspil til at lave teknologiudvikling.
Det, jeg har sagt - og det er ikke nogen ny ting, det er sådan set en integreret del af energiaftalen, det vil jeg bare lige pege på - er jo, at det handler om at få skabt nogle rammevilkår, der gør, at når markedet så i øvrigt agerer, så tænker vi den her dimension ind, hvad enten det nu er os selv som enkeltpersoner, når vi efterspørger forbrugsgoder, eller det er virksomhederne, når de handler, og når de tilrettelægger deres produktion.
Det er jo sådan set markedet at få de her mekanismer til at virke, og det er det, vi skal understøtte.
Det er derfor, vi bl.a. har lavet en skattereform, som jo er den grønneste nogen sinde, og som skaber det stærkest mulige incitament hos både virksomheder og enkeltpersoner til at tænke klima og energi med ind i alt, hvad man gør.
Per Clausen (EL), 2009-05-11:
Det vil sige, at statsministeren i virkeligheden ikke venter på sin kommission, for det er jo ikke sikkert, at der kommer nogen ny viden der.
Det kan være, at det bliver systematiseret.
Mange af de mennesker, der er med, har jo været med til at lave andre rapporter og andre redegørelser, som alle sammen bekræfter, at man godt kan være uafhængig af de fossile brændstoffer inden 2050.
Men hvad venter statsministeren så på?
Altså, hvornår kan vi forvente at få det svar?
Kommer det, umiddelbart efter at kommissionen er kommet med sin rapport, eller bliver det yderligere trukket i langdrag?
Jeg synes, det skal komme hurtigt, for så kan statsministeren også få afviklet det valg, vi alle sammen trænger til.
Det andet, jeg godt vil spørge statsministeren om, er, at han siger, at rammebetingelser er vigtige.
Men kunne man ikke godt have det synspunkt, at det ville være fornuftigt at give særlig gode rammebetingelser til virksomheder, som arbejder med løsninger på fremtidens udfordringer, frem for dem, som måske i virkeligheden arbejder med fortidens løsninger, og at det måske derfor er lidt trist, at man ændrer i skattereformen for at lette nogle afgifter for nogle meget forurenende virksomheder, mens vi ser, at vindmølleindustrien skærer ned her i Danmark?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-11:
Jeg er enig med hr. Per Clausen i, at der er masser af viden, og det er jo også med afsæt i den viden, regeringen meget klart har formuleret den målsætning at gøre os fri af fossile brændstoffer - af mange gode grunde.
Det med klimaet er én grund, det med dansk sikkerhedspolitik at gøre os fri af despoter og regimer, som når Nordsøen tørrer ud, ville være steder, hvor vi måske alternativt skulle hente vores fossile brændstoffer fra - er en anden, og ambitionen om at skabe teknologiudvikling og videnudvikling og opbygge konkurrencekraft i dansk erhvervsliv er en tredje.
Så der er masser af viden, der understøtter den målsætning.
Det, der er forskellen mellem at være i opposition og i regering - det er en forskel, vi tager på os og gerne monopoliserer en lang årrække frem - er, at når vi formulerer en målsætning, så forpligter den et hundrede procent; så skal der leveres på den.
Og det er sådan set baggrunden for, at regeringen siger: Vi vil i løbet af denne valgperiode sætte en deadline.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-05-11:
Der var en enkelt ting, som blev sagt af en repræsentant fra venstrefløjen før, der giver mig lyst til at spørge hr. Per Ørum Jørgensen om den udvikling, vi har set hos Vestas.
Det er jo rigtigt, at Vestas desværre har måttet fyre omkring 1.200 mennesker for ganske nylig.
Hvis man ligeledes ser i den kvartalsrapport, der er kommet fra Vestas her for nylig, kan man konstatere, at Vestas siden 2001 har skabt 10.000 job i Danmark.
Nu hører vi altså, at der er mistet 1.200 job, og jeg forstår på venstrefløjen, at det er VOK's skyld, at de 1.200 jo er tabt.
Er hr. Per Ørum Jørgensen enig i, at hvis det er vores skyld, at de 1.200 job er tabt, må det også være vores ansvar, at de 10.000 job er blevet skabt siden 2005?
Mette Gjerskov (S), 2009-05-11:
Det kan jeg godt høre ikke er en ambition, vi deler med den nye statsminister, for det er jo det, der er hele pointen i, at Danmark skal have nogle selvstændige mål.
Man kan jo ikke være foregangsland, hvis man halter bagefter sammen med den laveste fællesnævner.
Når vi taler om, at der skal være nogle selvstændige, danske mål, ud over hvad der bliver stillet af krav i EU, så handler det jo om at vise både i EU og i resten af verden, at det kan lade sig gøre at være det lille land med den store økonomiske fremgang igennem mange, mange år, som samtidig kan passe godt på klimaet.
Det har jo været vores bestræbelser i miljøpolitik, i klimapolitik, i alverdens politik på det grønne område siden syttenhundredehvidkål, at vi skulle være foregangsland.
Nu hører jeg så regeringen sige: Nej, vi skal ikke være foregangsland, vi skal bare være laveste fællesnævner.
Kan det være rigtigt?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-11:
Nu kender jeg ikke hr. Per Clausens regnedrenge, og jeg tror egentlig heller ikke, at jeg har lyst til at møde dem, for jeg må indrømme, at det er lidt tvivlsomme regnestykker, hr. Per Clausen stiller op, og som jeg absolut ikke er enig i.
Vi ved jo f.eks. ikke, hvad »Grøn Vækst«-udspillet ender ud i, da forhandlingerne ikke for alvor er startet endnu, og sådan er det jo med flere faktorer, så man ikke bare skråsikkert kan sige, om det nu rammer over eller under 50 pct., eller hvor det ligger.
Det er faktisk en forholdsvis letsindig omgang med tal, som hr. Per Clausen udviser her.
Det konservative udgangspunkt er selvfølgelig, at vi foretrækker, at den størst mulige del bliver reduceret her i Danmark.
Men i forhold til klima er det jo ikke så afgørende, om det er i Danmark, eller det er i udlandet, for klimaet kender ingen grænser.
Og da det er en global problemstilling, vi står med, er det for mig ikke så afgørende, om reduktionen sker i Danmark i forhold til udlandet.
Men det er klart, at vores mål er at reducere den størst mulige del i Danmark.
Nu ved jeg ikke, om man skal glæde sig, hvis man indgår en aftale med hr. Per Clausen.
Jeg har faktisk prøvet det i tidernes morgen, og jeg tror da faktisk, at også hr. Per Clausen var glad, efter at vi i sin tid lavede en fødevareaftale.
Så det kan jo faktisk godt lade sig gøre også at gøre hr. Per Clausen glad.
Jeg ved så ikke, om det er betryggende, men man kan så hver især tage udgangspunkt i, hvad man mener dér.
Og så er det jo korrekt, at vi stadig væk mangler at få angivet virkemidler frem mod 2020, men der har jo også i dag været en klar tilkendegivelse af, at disse virkemidler vil blive anskueliggjort allerede her engang efter sommerferien.
Så jeg tror, at hr. Per Clausen bare skal væbne sig med lidt tålmodighed.
Per Clausen (EL), 2009-05-11:
Jeg kan til gengæld sige, at det er en af de sætninger, som jeg hilser med genkendelsens glæde, for det er vel en af de sætninger, som jeg oftest har hørt fra Venstre og Konservative og ministre, når vi snakker om energipolitik her i Danmark, at man skal væbne sig med tålmodighed.
Jeg vil så godt spørge hr. Per Ørum Jørgensen, da han nu ikke har virkemidlerne frem til 2020 på plads, om det er hr. Per Ørum Jørgensens opfattelse, at det er tilfredsstillende, hvis over halvdelen af den reduktion, der skal ske inden for de såkaldt ikkekvotebelagte områder, kommer til at ske uden for Danmark, eller han mener, at målsætningen må være, at uanset om det er 20 eller 30 pct., skal vi i hvert fald kunne sikre os, at et godt stykke over halvdelen kommer til at ske internt her i Danmark.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-05-11:
Så var det altså også en grøn beslutning, da man aflyste tre havvindmølleparker i 2005 og fjernede alle udviklingsmidlerne til vedvarende energi.
Det må jeg forstå sådan, og det vil jeg gerne have bekræftet af hr. Per Ørum Jørgensen: at det også var en konservativ grøn beslutning
truffet af en VK-regering og udtalt af en konservativ minister.
Så er hr. Per Ørum Jørgensen meget optaget af, at tingene skal være fagligt og sagligt begrundede.
Der deltog Det Konservative Folkepartis energiordfører jo som os andre i det meget solide arbejde, som Teknologirådet gennemførte for et par år siden - det tog ca. to år - og hvor konklusionen var, at vi kan nå at reducere vores CO2-udslip med 50 pct. i 2025, vi kan nå at få 45 pct. vedvarende energi i 2025, og vi kan gøre det på en måde, hvor økonomien hænger fint sammen i forhold til at lade være med det.
Er hr. Per Ørum Jørgensen derfor til sinds at sige: Ja, det er så sagligt vurderet, at vi også vil sige ja til det?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-11:
Jeg var lige ved at blive bange for, at fru Anne Grete Holmsgaard skulle foreslå, at vi skulle have et hundrede procent vedvarende energi med tilbagevirkende kraft, men så langt er vi ikke nået endnu.
Altså, jeg synes, at det er lidt skævt.
Vi har nedsat en klimakommission - og det tror faktisk også der var opbakning til i oppositionen i sin tid at man gjorde - med meget klare mål, nemlig at man skal komme med nogle præcise virkemidler til, hvordan vi kan leve op til vores reduktionsforpligtelser.
Så vil regeringen kigge på de anbefalinger, der kommer derfra, og på den baggrund sætte et årstal på.
Det synes jeg faktisk er en fornuftig, realistisk, faglig og saglig måde at gøre tingene på.
Så vil jeg om aflysningen af vindmølleprojektet i 2015 sige, at det, der er faktum, når det gælder vedvarende energi, er, at der årligt har været en stigning, siden regeringen kom til 2001, på omkring 1 pct. vedvarende energi.
Det er et faktum, og derfor ser det jo ud til, at vi fint når målsætningen om 20 pct. vedvarende energi, altså en femtedel af vores energiforbrug, allerede her i 2011.
Det synes jeg vi skal være stolte over i fællesskab.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-05-11:
Det ligger hårdt med selverkendelsen, så jeg må jo næsten konkludere, at hr. Per Ørum Jørgensen mener, at det var en grøn beslutning at aflyse vindkraften.
Men så vil jeg gerne prøve en gang til: Er hr. Per Ørum Jørgensen enig i, at det arbejde, som Teknologirådet gennemførte med os andre, var fagligt, var sagligt og pegede på de målsætninger, jeg nævnte før?
Og hvis hr. Per Ørum Jørgensen er enig i det, som den konservative ordfører var det dengang, hvorfor siger man så ikke ja til de målsætninger, når de er gennemarbejdede og beregnede og der er god økonomi i det?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-11:
Jeg vil simpelt hen ikke finde mig i, at man bruger den præmis, at vi skulle være ved at aflyse vindkraften.
Altså, for et år siden indgik vi en energiaftale med fru Anne Grete Holmsgaard og hendes parti - nu ved jeg godt, at hr. Villy Søvndal har været ude sige, at den skal brydes og der skal laves en version 2 osv. - men kig lige i den aftale, vi har indgået om, hvad der ligger af satsninger for vindmølleindustrien.
Danske virksomheder har meget, meget stor eksportsucces både i USA og i Kina, og det er jo netop de steder, hvor Danmark bliver fremhævet.
Vil fru Anne Grete Holmsgaard mene, at det ikke har en indflydelse, at Danmark har en regering, som nok er den mest ambitiøse på det her felt i hele verden, når det gælder mulighederne for dansk vindindustri?
Jeg tror faktisk ikke, at der er nogen industri i Danmark, der har så lukrative forhold som den danske vindindustri.
Så jeg vil simpelt hen ikke finde mig i, at man bruger den præmis.
Jeg synes faktisk, at man burde være store nok, også selv om man er i opposition her i Folketinget, til at anerkende den indsats, som ikke mindst den her regering gør på det her felt.
Mette Gjerskov (S), 2009-05-11:
Man fristes til at tage en debat om vindmølleindustriens fremtidsmuligheder i Danmark.
Vi må jo konstatere, at det er ganske rigtigt, at dansk vindmølleindustri er i fremgang i USA og andre steder rundtomkring i verden, men desværre i tilbagegang i Danmark, fordi der ikke bliver rejst nogen vindmøller her, hvilket hr. Per Ørum Jørgensen udmærket godt ved, og fordi alle de løfter, der også lå i energiaftalen, om, hvad man ville gøre på vindmølleområdet i Danmark, ikke er opfyldt.
Det kan vi få en lang diskussion om, men jeg bliver i hvert fald lidt træt af at høre den selvros, der kommer fra den konservative ordfører, om, hvor fantastisk og ambitiøs regeringen er.
Det vil ingen ende tage, hvad regeringen har gjort.
Jeg vil bare spørge: Hvad har regeringen gjort, som ikke var krævet af EU?
Kan hr. Per Ørum Jørgensen pege på ét eneste område inden for klimaområdet, hvor regeringen har valgt at være mere ambitiøs end det, den er blevet tvunget til fra resten af EU's side?