Pia Christmas-Møller (UFG), 2008-11-13:
Tak for det.
Jeg vil gerne starte med at sige hr. Clausen fra Enhedslisten tak for debatten, for jeg synes, det er utrolig vigtigt, at vi får diskuteret de langsigtede politiske mål for vores sundhedssektor.
Det er rart at vide, at der ikke hos et stort flertal her i Folketinget er tvivl om, hvorvidt vi skal have private hospitaler.
De to ting mener jeg ligger klinkende klart fast; det er et godt udgangspunkt at have.
Så skal vi altså alene forholde os til, hvordan vi skal indrette os, og her er der jo nogen uenighed, men alligevel kan man også her finde nogle fælles træk fra debatten i dag.
Jeg hører, at både regeringen med ministeren i spidsen og oppositionen er enige om, at takstsystemet, afregningsmetoden, som vi kender den i dag, ikke er god nok.
Vi må kigge på den, vi må justere, fordi det nuværende fører til uhensigtsmæssigheder.
Det synes jeg også er et rigtig godt udgangspunkt og lover godt for fremtiden.
Så er det bare lidt ærgerligt, at man i det forslag til vedtagelse, som regeringspartierne har fremsat sammen med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance, ikke tør sætte en tidsfrist for, hvornår det arbejde skal være færdiggjort.
Det ville jeg gerne have haft, og jeg mener, det må være muligt at færdiggøre et sådant udredningsarbejde, inden det udvidede frie sygehusvalg træder i kraft igen den 1. juli næste år.
Ser jeg på det forslag til vedtagelse, som oppositionen er kommet med, så er der jo mange fornuftige betragtninger i det.
Det har man ikke rigtig ville anerkende fuldt ud, men det har alligevel ligget som en implicit forudsætning i de fleste ordførers indlæg.
Det er ærgerligt, at man ikke vil anerkende, at det frie og udvidede sygehusvalg - det, der også i daglig tale bliver kaldt behandlingsgarantien - faktisk er en patientrettighed, der har ført til, at flere er blevet behandlet tidligere, og at det rent faktisk har ført til, at det offentlige sygehusvæsen er blevet mere effektivt og har fået moderniseret sig på nogle områder, som man ellers ville have været længere tid om.
Det er lidt ærgerligt, at man ikke åbent vil anerkende det.
Men når det er sagt, synes jeg alligevel, at der på en dag som i dag er grund til at anerkende, hvor godt vores demokrati egentlig fungerer, hvor lydhøre vi egentlig er på hver sin side af hegnet, opposition og regering.
Jeg var selv med til at forhandle spørgsmålet over for den daværende socialdemokratiske regering samtidig med vores tanker om en behandlingsgaranti.
Det lykkedes dengang i 1998 at komme igennem med både anerkendelsen af de private sygehuse som et supplement og en behandlingsgaranti, dengang på 2 måneder for tre udvalgte sygdomme.
Det er siden blevet almen politik for et stort flertal herinde, og det er jo ganske godt.
Skal vi ikke holde fast i, at hele den tankegang bærer i den rigtige retning og så justere dér, hvor der er behov for det?
For mig at se er der ingen tvivl om, at behandlingsgarantien, den udvidede frie sygehusmodel, måske også burde justeres - udover på takstområdet - i forhold til selve perioden.
Hvorfor ikke sige, at det skal være inden for en lægefagligt fastsat tidsfrist, at patienterne skal have den her rettighed?
Så kommer vi ud over 1 måned, 2 måneder og alt det der; vi kommer ud over, at vores ressourcer bliver ledt i uhensigtsmæssig retning, at vi får behandlet mindre alvorlige sygdomme før de alvorlige.
Jeg tror, at ganske få justeringer vil kunne bringe denne meget, meget gode tankegang op på sporet igen og igen vil kunne føre til ikke bare en udvidelse af kapaciteten, men også en målretning af vores sundhedsudgifter.
Med den appel vil jeg gerne endnu en gang sige tak for, at man har rejst debatten, og så håber jeg, at ministeren på de indre linjer vil fastsætte en tidsfrist for det udredningsarbejde, som skal til, så det bliver muligt at få en ordentlig afregning, når det udvidede frie sygehusvalg træder i kraft igen til juli næste år.