Morten Østergaard (RV), 2015-03-25:
Jeg skal forsøge at undgå, at svaret hænger i luften, men i hvert fald tak for spørgsmålet.
Jeg synes, at der med spørgsmålet lægges op til, at det at have øgede offentlige udgifter på den ene side skulle være i modstrid med det at investere i at skabe flere private job på den anden side, altså at det ligesom er et enten-eller.
Det synes jeg grundlæggende er en fejlslutning.
Private job er fundamentet for, at vi kan fastholde og udvikle en god offentlig service, og et velfungerende velfærdssamfund med dagpasningstilbud, undervisningstilbud til børn og unge, sundhedsvæsen osv. er med til at understøtte job og værdiskabelse i den private sektor.
Det er jo ikke et synspunkt, regeringen står alene med.
Det at målrette forbedring af den offentlige service er med til at understøtte vækst og velstand.
Det kan man også se, hvis man kigger i Dansk Industris 2020-plan, hvor de foreslår, at et råderum skabt af strukturreformer bruges til at øge offentlige udgifter til uddannelse samt forskning og udvikling.
Vi kan allerede se på udviklingen på arbejdsmarkedet, at den er vendt.
Der er fremgang i den private sektor i Danmark, og alene i løbet af det sidste år er 35.000 flere kommet i job.
Regeringen arbejder da også målrettet på, at der skabes flere job i Danmark.
Vi har fokus på at styrke de private virksomheders konkurrenceevne og sænke erhvervslivets byrder; det har vi senest gjort med »Vækstplan DK« og »Vækstpakke 2014«, hvor vi har fjernet byrder og givet målrettede skatte- og afgiftslettelser.
Desuden har vi gennemført en lang række reformer, der skal sikre, at beskæftigelsen også stiger i årene fremover.
De reformer, der allerede er vedtaget, vil sammen med genopretning af konjunkturerne give en stigning i den private beskæftigelse på 150.000 fuldtidspersoner fra 2013 til 2020, og vi er som sagt allerede godt på vej mod målet.
Nu synes jeg faktisk, at det lykkedes at komme tættere på hinanden i første runde, for vi blev enige om, at der ikke var en modsætning mellem det at ønske sig flere private job og så at have offentlige investeringer.
Der vil jeg bare slå fast, at økonomisk ansvarlighed jo ikke måles på fortegnet på den offentlige saldo.
De offentlige finanser afhænger i meget høj grad af, hvordan det går med konjunkturerne.
Når der er højkonjunktur og det går godt, vil der ofte være overskud på de offentlige finanser, og omvendt, når der er lavkonjunktur og det går skidt.
Så økonomisk ansvarlighed kan ikke koges ned til et spørgsmål om, hvorvidt der er medvind eller modvind i konjunkturerne.
Ansvarlig økonomisk politik indebærer, at der er overskud på de offentlige finanser, når det går godt og der er højkonjunktur, og det sikrer, at der er et manøvrerum, når der bliver lavkonjunktur.
Det er et synspunkt, som Nationalbanken i øvrigt også fremfører i deres seneste kvartalsoversigt.
Regeringen fører en ansvarlig økonomisk politik.
Netop ønsket om hele tiden at føre en økonomisk ansvarlig politik er grunden til, at regeringen har opsat nye rammer for styring af den økonomiske politik med udgiftslofter og budgetloven.
For at sikre den danske velstand og den finanspolitiske holdbarhed har vi haft fokus på reformer, der styrker dansk økonomi.
Regeringens økonomiske politik betyder, at de offentlige finanser er sunde, og der hersker stor international tillid til dansk økonomi.
Det kommer bl.a. til udtryk ved, at Danmark igennem hele perioden efter finanskrisen har kunnet fastholde sin AAA-rating.
Den økonomiske politik bidrager med en ansvarlig og stabilitetsorienteret linje til at sikre troværdighed om fastkurspolitikken, hvilket med den lempelige pengepolitik i euroområdet også fører til meget lav rente i Danmark til glæde for danskerne og den private jobskabelse.