Charlotte Fischer (RV), 2007-03-27:
Det her beslutningsforslag handler både om det meget principielle og om at løse, hvad vi ser som et helt konkret problem på høreområdet.
For os handler det om det principielle, nemlig at vi i det danske sundhedsvæsen har et hovedprincip, der handler om, at der ikke er penge mellem læge og patient.
Det handler jo ikke om at mistænkeliggøre læger – jeg tror meget godt om læger – men det handler simpelt hen om at fjerne mistanken på forhånd.
Det er jo et princip, vi grundlæggende følger i alle dele af sundhedsvæsenet.
Det er sådan, at læger ikke kan være medejere eller ejere af et apotek.
Det er faktisk et urgammelt princip, og det er jo lige præcis, fordi man vil fjerne enhver form for mistanke om, at når lægen ordinerer noget, er der også en egen forretning nede om hjørnet, der skal tilgodeses.
Og det gælder ikke bare dyrlægen, det gælder også dyrlægens ægtefælle.
Det kan man rolig sige er et ret omfattende forbud.
Og det er selvfølgelig, fordi problemerne og udfordringerne er særlig store på det her område.
Det er bare for at sige til dem, der i den her debat slår syv kors for sig og siger, at nu er forbud ikke noget, man forfølger, og det er sandelig ikke noget, de synes om, og i øvrigt er de praktiserende speciallæger selvstændige virksomheder, som man ikke skal gribe ind over for.
Det har jo ikke hjemme nogen steder, fordi det er et princip, vi har indført i forvejen, og så er det i øvrigt sådan, at praktiserende speciallæger stort set er købt og betalt af det offentlige, så det der med, hvor meget det er et liberalt erhverv, er vist til at overse.
Vi synes så specielt, at det principielle gør, at der faktisk er et hul, som man burde lukke, men vi synes så også, at der er et helt konkret problem på høreområdet, og vi får rigtig mange meldinger fra mange sider.
Det er klart, at interesserne er rigtig mange på det her område, og jeg er ikke blind for, hvilke erhvervsinteresser, der ligger i at få sådan et forbud igennem, for så vil der stå andre på spring.
Det er jo også for at sige til dem, der er bekymrede for, at der forsvinder et udbud: Nej, det vil der ikke gøre, for der står rigtig mange på spring til at gå ind og fylde det hul, så det har jeg ikke nogen som helst bekymring for.
Det, man må konstatere på det her område, er jo, at siden man indførte det her tilskud og specielt forhøjede det til 5.000 kr., er der altså opstået en vis dynamik på markedet, og det har jo simpelt hen gjort, at praktiserende ørelæger i stor stil har oprettet klinikker selv.
Vi hører om områder i landet, hvor private klinikker, hvor der altså ikke er en ørelæge bag, simpelt hen bliver kvalt, fordi henvisningerne går uden om de her privatklinikker.
Man kan i dag sige, at vi ret beset ikke ved ret meget om, hvad der er sandt eller falsk, men tilbage står altså, at der er en klar mistanke om, at der ikke nødvendigvis er ordentlige, sunde konkurrencevilkår på det her marked, og det allervigtigste for os er, at tilbage står, at patienten ikke kan føle sig hundrede procent sikker på at få ordineret et høreapparat, som man nødvendigvis ville have brug for, fordi ørelægen altså dybest set har en interesse i at få solgt et høreapparat, og han har en interesse i at få solgt nogle bestemte høreapparater, nemlig de høreapparater, han selv har indkøbt til sin butik.
For os handler det ikke om at udstede forbud.
Jeg går stadig rundt og bilder mig ind, at jeg er lidt småliberal, og selv om det bliver til nogle forbud hist og her, vil jeg altså sige, at det her handler om at skille interesserne ad i sundhedsvæsenet.
Vi synes, det er utrolig vigtigt, at man får det gjort, og det er alene af hensyn til patienten.
Vi satte pris på, at ministeren trods alt tog initiativet til at sikre en bedre information og gennemsigtighed, men vi deler jo nok professor Kjeld Møller Pedersens holdning, som er, at det her ikke kommer til at virke, og at det i virkeligheden bliver et stort papircirkus, der mere har karakter af alibi.
For at rette en misforståelse vil jeg godt lige sige, at man ikke kan få et høreapparat med offentligt tilskud uden henvisning fra en speciallæge.
Man kan altså ikke bare gå ind fra gaden på en privat klinik og rask væk få sit høreapparat med tilskud, så den interessekonflikt, som Venstres ordfører var inde på, er rimelig meget hen i vejret.
Hvad man rent privat selv bruger penge på, skal vi ikke blande os i, og dem kan man spilde på alle mulige måder.
Ørelægen har stadig mulighed for at påvirke patienten i en bestemt retning.
Så vil jeg spørge Venstres ordfører: Hvad ved Venstres ordfører om, hvordan ordningen virker?
Mit gæt er: ingenting.
Og er den meget omstændelige ordning med information og underskrifter og journaler ikke et udtryk for, at der faktisk er et problem, og så stabler man en hel masse op, selv om man aldrig kommer til at finde ud af, om det virker?