runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Joachim B. Olsen (LA), 2016-01-12:
Jeg tror, at kvinder og mænd gennemsnitligt set – det er jo det, der er så farligt ved den her debat, nemlig at vi snakker om mennesker sådan gennemsnitligt set – prioriterer forskelligt i deres liv, hvor mænd er mere tilbøjelige til at arbejde meget, de bliver også længere på arbejdsmarkedet, arbejder flere timer, og hvor kvinder gennemsnitligt set prioriterer familierne højere og at være mere hjemme.
Man kan også se, at 30 pct. af kvinderne arbejder deltid.
Så kan man gøre sig alle mulige forestillinger om, hvorfor det er sådan.
Jeg tror, at det i høj grad skyldes, at vi er indrettet en lille smule forskelligt.
Vi er ikke indrettet ens.
Der er mange kvinder og flere kvinder – det er dejligt – som er mere ambitiøse sådan rent karrieremæssigt og går efter topjobbene osv.
Vi har eksempler på det i salen i dag, det er skønt og godt, men det er nogle gennemsnitlige forskelle, der er mellem mænd og kvinder.
Der er nogle forskelle på kønnene, og jeg vil til enhver tid sige, at folk, der mener, at der ikke er forskel på kønnene, ikke er kloge.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-01-12:
Tak for det.
Ordføreren refererede i sin ordførertale til det her med, at når mænd går til lønforhandlinger, forhandler de primært om en højere løn, men når kvinder går til lønforhandlinger, forhandler kvinder mere om nogle goder på arbejdspladsen.
Jeg gætter på, at det er nogle undersøgelser, som ordføreren refererer til.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge ordføreren: Hvad tror ordføreren er årsagen til, at det er sådan, det forholder sig?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-01-12:
Enhedslistens ordfører kan godt forsøge at binde mig op på sådan en retorik, hvor jeg siger, at kvinder er mindre værd end mænd, men det kunne jeg aldrig nogen sinde drømme om at sige.
Jeg henviser ikke til kvinder eller til mænd.
Jeg henviser til, at når det gælder mennesker på et arbejdsmarked, er deres løn strukturelt over tid bestemt af deres produktivitet, uanset om det er kvinder eller det er mænd.
Det kan da godt være, at der er nogle fag, hvor mænd, i kraft af at de er mænd, er mere produktive end kvinder, ligesom der kan være nogle fag, hvor kvinder, i kraft af at de er kvinder, er mere produktive end mænd.
Men jeg kunne aldrig drømme om at sige, at kvinder er mindre værd end mænd.
Finn Sørensen (EL), 2016-01-12:
Det hænger vist ikke rigtig sammen, hr. ordfører.
For enten er det, fordi kvinderne er mindre værd, at de får mindre i løn, eller også er det, fordi de prioriterer forskelligt.
Begge dele kan jo ikke være rigtigt.
Jeg tror mest på, at ordføreren er tilhænger af det første, ordføreren sagde, nemlig at det er helt naturligt, at kvinder får mindre i løn, fordi de er mindre værd, hvilket ifølge ordførerens logik afspejler sig i den lønforskel, der er, ikke sandt?
Så kan ordføreren ikke lige vælge mellem de to årsager?
Hvad er årsagen til, at kvinder får mindre i løn end mænd?
Skyldes det, at de er mindre værd, eller skyldes det bare, at de ikke prioriterer rigtigt i lønforhandlinger?
Trine Torp (SF), 2016-01-12:
Nu svarede ordføreren på personniveau.
Jeg kunne også stille spørgsmålet: Hvis det nu for en gruppe af kvinder, der er ansat i en virksomhed, er kønnet og ikke deres kvalifikationer, der afgør deres løn, er det så i orden?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-01-12:
Altså, det, der afgør folks løn, er ikke, om de er kvinder eller mænd, eller om de er rødhårede eller lyshårede.
Det, der afgør, hvilken løn folk kan få, er, hvad deres arbejdskraft er værd.
Det er produktiviteten, der over tid styrer lønudviklingen inden for brancherne.
Altså, det er simpelt hen det.
Det er det, der afgør det.
Så er det sådan, at menneskers prioriteringer – det behøver hverken være kvinder eller mænd, men mennesker – altså, hvad det er, de vægter, hvad der er vigtigt for dem, i en lønforhandling selvfølgelig har indflydelse på, hvilken løn de får.
Nogle vil sige: Det er vigtigt for mig, at jeg får en meget høj løn, og så vil jeg gerne give afkald på nogle andre goder.
Andre har nogle andre prioriteringer.
Og så viser det sig bare, at mænd og kvinder gennemsnitligt set prioriterer forskelligt.
Flere kvinder end mænd ønsker at gå på deltid
f.eks. Flere kvinder ønsker måske også at få nogle andre goder i stedet for at få en højere løn.
Løn er et resultat, og det kommer så til udtryk i forskellig løn, når man prioriterer forskelligt.
Men det er jo ikke et spørgsmål om, at det er kvinder.
Altså, en kvinde, som er dygtig til sit arbejde, vil få den samme løn som en mand, der er dygtig til sit arbejde, hvis de prioriterer det samme i lønforhandlinger.
Jane Heitmann (V), 2016-01-12:
Jeg mener da helt bestemt, vi skal tage det alvorligt, at der er et løngab mellem mænd og kvinder.
Jeg sagde det i min ordførertale, og jeg gentager det gerne.
Jeg tror, at dér, hvor den allerstørste udfordring er, er i forhold til det kønsopdelte arbejdsmarked.
Og jeg glæder mig da over, at jeg kan høre, at der er interesse for, at vi i det nye år her i Ligestillingsudvalget skal drøfte, hvordan vi kan sikre, at f.eks. flere drenge får en uddannelse, og hvordan vi kan gøre det nemmere for drenge og piger måske at vælge nogle af de uddannelser, som de traditionelt ikke vælger.
Jeg glæder mig da virkelig til, at vi skal have den drøftelse i Ligestillingsudvalget.
Jeg anerkender, at der er lønforskelle, og jeg anerkender også, at vi fra politisk hold da har en forpligtelse til at italesætte det og også sætte det på dagsordenen.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-01-12:
Tak for det.
Er det Det Konservative Folkepartis indtryk eller holdning, at der med det her lovforslag sker en byrdelettelse for virksomhederne?
Og hvis ordføreren vil svare ja til det, må ordføreren godt komme med et bud på, hvad det er for nogle byrder, der helt konkret bliver lettet.
Mit andet spørgsmål er: Er det ordførerens indtryk, at der er problemer inden for den nuværende lovgivning med anonymiteten?
Mette Abildgaard (KF), 2016-01-12:
Tak for det.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi i Det Konservative Folkeparti ønsker lige løn for lige arbejde.
Har du samme uddannelse, samme mængde erfaring, samme kompetencer og kvalifikationer, skal den månedlige udbetaling ikke være lavere, blot fordi du tilfældigvis lider under det privilegium at være kvinde.
At vi opnår ligeløn om 111 år, hvis den nuværende hastighed fortsætter, kan vi jo ikke være tilfredse med – jævnfør den artikel, Berlingske bragte før jul.
Men hvad er nældens rod?
kan jeg ikke lade være med at spørge mig selv om.
Ligesom en af de tidligere ordførere tror heller ikke jeg på, der findes ret mange arbejdsgivere, som sidder og tænker ved sig selv: Det der er en kvinde, så trækker jeg lige 5-10 pct. af lønnen, for hun er ikke lige så meget værd, fordi hun er kvinde.
Det tror jeg simpelt hen ikke, men jeg kan selvfølgelig ikke udelukke, at der findes nogle stykker, men jeg tror ikke, det er det generelle billede.
Jeg tror nærmere, at kernen i problemet er, at mange kvinder sætter deres lys under en skæppe og ikke kender egen værdi, og derfor accepterer man nemmere det lønudspil, som kommer fra chefen.
For få banker i bordet og siger: Det er ikke godt nok!
Derudover synes jeg også, det er skørt at benægte, at kvinder fortsat i mange hjem løfter en større opgave i forhold til husholdning og unger, og derfor beder man måske hellere chefen om mere fleksibilitet, eksempelvis hjemmearbejdsdage, end nødvendigvis mere i lønningsposen – alt efter hvad der giver værdi i tilværelsen for den enkelte.
Jeg vil ikke som politiker gøre mig til dommer over, hvad det gode liv er, det må man definere i den enkelte familie.
Vi politikere kan presse på for at opnå ligeløn, men jeg tror ikke, at vi er dem, der løser problemet.
Det er klart, at lovgivningen sætter de formelle rammer for ligebehandling, som alle arbejdsgivere skal overholde, og løndannelsen for mænd og kvinder skal naturligvis følge ligebehandlingsprincippet.
Derfor synes vi i Det Konservative Folkeparti, at regeringens forslag er positivt og bakker op om det.
Det giver bedre mening at hæve grænsen til virksomheder med mindst 35 ansatte, da disse virksomheder også er omfattet af reglerne om information, høring af lønmodtager og dermed har en fast struktur for samarbejdet mellem ledelse og ansatte, som vi tror er nyttigt, når man skal have de her samtaler.
Med disse ord støtter vi regeringens forslag.
Trine Torp (SF), 2016-01-12:
Ja, og det synes jeg faktisk også jeg sagde, altså at der er dele af lønforskellen, som kan forklares, men så er der også en uforklarlig lønforskel, og det er den, der interesserer mig, for det er den, der indikerer, at der rent faktisk ikke er lige løn for lige arbejde.
Jane Heitmann (V), 2016-01-12:
Så vil jeg godt opfølgende spørge, om ordføreren anerkender, at det er den korrigerede lønforskel, som giver det mest retvisende billede af forskellene.
Tak for det.
Ordføreren henviser til et tal på 17 pct.
Jeg ved ikke, hvor ordføreren har det fra.
Jeg vil blot spørge ordføreren, om ordføreren refererer til en bruttolønforskel.
Trine Torp (SF), 2016-01-12:
17 pct. er den gennemsnitlige forskel mellem mænd og kvinders timeløn.
Noget af forskellen kan forklares med uddannelsesniveau og anciennitet, men 5-7 pct. af forskellen er helt uforklarlig og må ses som en reel forskelsbehandling på grund af køn.
Lige løn for lige arbejde må enhver med retfærdighedssans kunne tilslutte sig – eller hvad?
SFI har regnet ud, at hvis indsatsen for ligeløn foregår i det tempo, vi ser nu, så vil vi først have ligeløn i Danmark om 111 år – 111 år!
Det vil sige, at det hverken er i min eller mine børns levetid.
I 2006 vedtog man bredt i Folketinget, at de større virksomheder i Danmark skulle føre kønsopdelte lønstatistikker med det formål, at man bedre kunne følge lønudviklingen og skabe dialog om lønforskelle på arbejdspladsen.
Men det viste sig bl.a. ved SFI's undersøgelse, at kun en tredjedel af virksomhederne levede op til det, både fordi de ikke kendte til bestemmelsen, og fordi de ikke vidste, hvordan de kønsopdelte lønstatistikker skulle bruges.
Så de enkelte virksomheder levede reelt ikke op til at følge med ligelønsudviklingen.
Den forrige regering besluttede derfor med støtte fra bl.a. SF at reparere på en lov, som ikke virkede, ved at gøre det nemmere for virksomhederne at lave de kønsopdelte lønstatistikker, men også ved at udvide det til at indbefatte små og mellemstore virksomheder, som er en stor del af den danske lønmodtagers beskæftigelsesområde.
Den lovændring fik ikke engang lov til at virke og blive evalueret, som det var planlagt, i 2019, før den nuværende regering besluttede at rulle den tilbage, vel at mærke uden at sætte noget andet i stedet.
Og så handler det selvfølgelig også om, hvad man vil gøre ved det, og hvilke redskaber man tror på virker.
I SF mener vi, at det er uretfærdigt, at der forskelsbehandles og diskrimineres på grund af køn, og vi ser lige netop kampen for ligeløn som helt central for ligestillingen mellem kønnene.
Vi vil ikke acceptere, at kvinder bliver underbetalt i forhold til deres mandlige kollegaer.
Hvad skal der så til for at rette op på den uretfærdighed?
Der skal åbenhed og gennemsigtighed til.
På den måde kan lønforskelle ses, og det kan de kønsopdelte lønstatistikker bidrage til.
Og der skal dialog og fælles ansvar til.
Ansvaret gælder såvel arbejdsgivere som lønmodtagere, og det kræver, at begge parter har lige adgang til de informationer om løn, som der er, herunder lønstatistikkerne.
Og det kræver, at dialogen rent faktisk finder sted.
For godt nok får virksomhederne nu lønstatistikkerne fra Danmarks Statistik, men de er ikke forpligtet til at delagtiggøre medarbejderne i dem.
Og så kræver det selvfølgelig politisk ansvar at få sat ligeløn på den politiske dagsorden.
Det her lovforslag er et tilbageskridt, allerede før man har fundet ud af, hvordan det skridt, som netop skulle til at tages, rent faktisk virker – og derfor kan SF ikke støtte op om lovforslaget.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-01-12:
Lige løn for lige arbejde
– det lyder jo meget simpelt, men det er bare ikke simpelt i den virkelige verden.
Altså, den folkeskolelærer, der underviser 26 timer om ugen, gør ikke nødvendigvis et lige så godt stykke arbejde som en anden folkeskolelærer, der også underviser 26 timer om ugen.
Jeg synes, det burde være sådan, at de lærere, der er dygtige til at løfte elevernes faglige niveau, får en højere løn end dem, der ikke er det, uanset om de er mænd eller kvinder.
Det ville efter min opfattelse være rimeligt.
Det har ikke noget med køn at gøre, det har noget at gøre med den indsats, man leverer.
Marianne Jelved (RV), 2016-01-12:
Jamen det er jo derfor, at temaet i dag ikke handler om forskelle på mænds og kvinders løn som sådan, men om lige løn for lige arbejde.
En lærer, der har 26 timer i folkeskolen, får den samme løn, uanset om det er en mand eller en kvinde.
Sådan er det i hvert fald indrettet der, og sådan har det heldigvis været i rigtig mange år.
Og derfor kan man også se, at der faktisk er flere mandlige lærere, som er villige til at tage en længere barselsorlov, fordi lønforskellen mellem kvinder og mænd ikke er der.
Så derfor spørger jeg igen: Kunne vi ikke få en drøftelse af lige løn for lige arbejde?
Hvad mener Liberal Alliance om det?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-01-12:
Jeg kan sige, at fru Marianne Jelved er en af de politikere, jeg respekterer allerhøjest, ikke fordi fru Marianne Jelved er en kvinde, men fordi fru Marianne Jelved er en meget, meget dygtig politiker.
Jeg har på intet tidspunkt sagt og kunne aldrig drømme om at sige, at mænd er mere værd end kvinder og omvendt.
Det, jeg prøver at sige, er, at der er nogle grunde til, at forskellige mennesker får forskellig løn.
Det skyldes, at mennesker prioriterer forskelligt.
Det er en af grundene til, at mennesker får forskellig løn.
Det skyldes, at man prioriterer forskelligt, man vælger forskellige uddannelser, man har forskellige ønsker til, hvor meget man vil arbejde osv. osv.
Det spiller selvfølgelig en rolle for, hvad for en løn man kan få.
Løn er jo blot et resultat af nogle valg og af, hvor dygtig man er til det, man laver.
Det er vel det, ligestilling dybest set handler om.
For mig handler ligestilling altså ikke om, at man får den samme løn, hvis man ikke leverer den samme indsats.
Det er måske, fordi vi gør det herinde, at vi er blevet så vant til den tankegang, men sådan fungerer det altså ikke ude på arbejdsmarkedet.
Marianne Jelved (RV), 2016-01-12:
Jeg vil ikke erklære mig enig med den foregående taler, der var imponeret af ordføreren på talerstolen lige nu, for aldrig har jeg hørt så verdensfjernt et indlæg, som handler om noget fuldstændig andet end det, vi drøfter her i dag.
Vi taler om lige løn for lige arbejde.
Det er det helt afgørende.
Det er det, der er sagens kerne.
Ok jo, jeg har hørt godt efter i timen, jeg hørte hvert et ord, desværre.
Men jeg kan forstå, at jeg ved siden af en mand er uduelig i konkurrencesamfundet, fordi jeg ikke har den samme ærgerrighed osv. osv., og at jeg vælger børnene og familien frem for arbejdet.
Mon der kunne ligge det bag det – den kendsgerning, som åbenbart findes i nogle menneskers opfattelse – at det er, fordi mænd har en højere løn end kvinder, og at man bedre kan tåle, at det er kvinden, der tager den lange barselsorlov, end det er manden, fordi manden ikke får fuld løn under barsel?
Kunne det tænkes at have indflydelse?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-01-12:
Det ville da være fuldstændig dumt.
Det, jeg bare prøver at sige, er, at det heller ikke kan lade sig gøre på det private arbejdsmarked at drive en virksomhed på den måde.
Det kan man simpelt hen ikke.
Sådan er et arbejdsmarked ikke indrettet, og sådan fungerer løndannelsen ikke.
Du ville ikke som arbejdsgiver kunne sige til en gruppe, uanset om det er rødhårede kvinder eller mænd, eller hvem det nu måtte være: Fordi I er rødhårede kvinder eller mænd, skal I have en lavere løn.
Det ville du jo ikke kunne sige som arbejdsgiver på det private arbejdsmarked.
Og det forstår jeg faktisk ikke, for det kan dokumenteres, at det har en betydning.
Det har selvfølgelig en betydning, når der er et monopol på et område, og det har betydning for løndannelsen på det område.
Det presser lønnen ned.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-01-12:
Venstres ordfører mente, at der var mange administrative byrder, men kunne kun komme i tanke om én, og så viser det sig rent faktisk også, at den ene byrde, Venstre så kunne komme i tanke om, altså heller ikke holder.
Finn Sørensen (EL), 2016-01-12:
Det kan jeg svare meget kort ja til.
De ændringer, der sker, er jo, at lønmodtagerne mister nogle rettigheder.
Så det her lovforslag handler jo om at forringe lønmodtagernes rettigheder, for at sige det ganske kort.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-01-12:
Tak for det.
Jane Heitmann (V), 2016-01-12:
Jeg bakker sådan set op om det forslag, som den tidligere regering havde, nemlig at sende den kønsopdelte lønstatistik ud til alle virksomheder.
Jeg tror faktisk, at når den dumper ind ad brevsprækken – det sagde jeg i øvrigt også i min ordførertale – så er der en rigtig god mulighed for, at man på den enkelte virksomhed kan drøfte, hvordan situationen er på ligelønsfronten.
Jeg tror, det var det udtryk, jeg brugte i min ordførertale.
Marianne Jelved (RV), 2016-01-12:
[Lydudfald]
... med den lovgivning, som nu desværre ikke skal være gældende, er jo, at lønstatistikken på den enkelte arbejdsplads bliver et samarbejdsredskab.
Det er noget, som man taler om ledelsen og medarbejderne imellem, fordi alle jo på en eller anden måde mere eller mindre udtalt føler sig forpligtet til, at vi har ligeløn i Danmark, eller at det er målsætningen, og det går jeg ud fra vi er enige om.
Hvilket redskab har de nu på den lille arbejdsplads til at drøfte den lønstatistik – eller den lønforskel – der er på arbejdspladsen, når vi ved, at de største uligheder i lønnen er på de små virksomheder og ikke på de store?
Hvilke håndtag vil fru Jane Heitmann anbefale de små virksomheders medarbejdere?
Jane Heitmann (V), 2016-01-12:
Jeg tror, det er rigtig vigtigt, at man holder fast i, at statistik lige præcis giver god mening.
Vi har brug for statistik til at finde ud af, hvordan samfundet udvikler sig, og hvad for en vej vi bevæger os hen ad, og jeg kan jo høre, at vi har en fælles ambition om, at vi lige præcis skal have mindsket løngabet.
Jeg tror, at en kønsopdelt lønstatistik ikke gør det alene, men det kan være med til at hjælpe os i den rigtige retning.
Det er jo klart, at der er opgaver forbundet med at lave en kønsopdelt lønstatistik, i forhold til f.eks. kontakten til Danmarks Statistik, og de små virksomheder skal friholdes for de byrder, hvor vi synes det giver mening at friholde dem, og så skal man lade de store virksomheder, som har musklerne, og som er robuste, tage det ansvar på sig.
For jeg deler da den ambition, som jeg kan høre flere ordførere har, at vi skal sikre en mere lige løn i fremtiden.
Trine Torp (SF), 2016-01-12:
Men uanset hvor mange eller hvor få mennesker det indbefatter, hvad er det så, arbejdet går ud på?
Hvad er det, som enten virksomhedslederen selv eller administrationen skal foretage sig af opgaver med den her kønsopdelte lønstatistik?
Jane Heitmann (V), 2016-01-12:
Jeg er ikke sikker på, at jeg helt forstår fru Trine Torps spørgsmål.
Hvis man kigger på antallet af lønmodtagere, kan man sige, at det i forhold til den tidligere regerings lovforslag indbefattede ca. – i runde tal – 2,2 millioner lønmodtagere, og at det med det forslag, som regeringen nu har fremsat her, omfatter ca. 1,7 millioner lønmodtagere.
Jeg synes stadig væk, at det er en betragtelig del af de lønmodtagere, som er på det danske arbejdsmarked, som er indbefattet af det lovforslag her, og som jo vil skulle bidrage til en kønsopdelt lønstatistik.
Trine Torp (SF), 2016-01-12:
Der er noget, der undrer mig.
For hvordan kan man egentlig være for den lov om kønsopdelte lønstatistikker, som blev gennemført i 2006, og samtidig mene, at den ikke også bør gælde for små og mellemstore virksomheder, vel vidende at det er der, størstedelen af de danske lønmodtagere faktisk er ansat?
Når alle virksomheder skal indberette til de her statistiker, og når det er Danmarks Statistik, der sender det ud, så prøver jeg stadig at danne mig et billede af og leve mig ind i, hvordan det ser ud ude på de konkrete virksomheder.
Jane Heitmann (V), 2016-01-12:
Jamen, altså, jeg har sådan set ikke en ambition om, som fru Yildiz Akdogan her siger, at vi skal afskaffe den kønsopdelte lønstatistik.
Det, som regeringen har foreslået, og det, som vi bakker op om fra Venstres side, er bare, at det skal være nogle lidt større virksomheder, som skal bidrage til at løfte den opgave, som det er at sikre, at vi fortsat i Danmark har en kønsopdelt lønstatistik.
Og oven i købet bakker jeg jo op om det forslag, som den tidligere regering havde, nemlig at vi sender den kønsopdelte lønstatistik ud, så alle virksomheder kan følge med i, hvordan situationen er på ligelønsområdet.
Finn Sørensen (EL), 2016-01-12:
Det bliver virkelig spændende at få dokumenteret den påstand.
Altså, de steder, hvor der er noget at sammenligne med – f.eks. inden for rengøring og sundhed osv. – ligger de offentlige lønninger, også i typiske kvindefag, typisk lidt højere end på det private arbejdsmarked.
Så det hænger jo ikke rigtig sammen.
Men jeg vil gerne tilbage til noget mere principielt.
Ordføreren sagde, at der er naturlige årsager til, at kvinder får lavere løn end mænd.
Er den naturlige årsag ifølge ordføreren, at kvinder simpelt hen er mindre værd end mænd?
Yildiz Akdogan (S), 2016-01-12:
Tak for det.
Det er interessant, fordi vi med det her lovforslag faktisk har et redskab, der kan være med til at imødekomme det ønske, som ordføreren også har, nemlig at minimere lønforskellene.
Alligevel står man der og argumenterer for, at man skal afskaffe det.
Hvorfor?
Det ved vi faktisk ikke, fordi der åbenbart ikke er nogen administrative byrder forbundet med det, og man har faktisk også fra forskellige organisationers side været ude at sige, at det her faktisk slet ikke er så dårlig en ting.
Derfor bliver jeg lidt i tvivl om, hvad det egentlig er, Venstre vil.
Man vil gerne gøre en forskel med hensyn til at minimere lønforskellene, men man har ikke noget andet alternativ end at tilbagerulle et redskab, der faktisk kunne vise sig at være effektivt.
Finn Sørensen (EL), 2016-01-12:
Det er fuldstændig rigtigt – det har ministeren jo bekræftet i et svar på et spørgsmål fra hr. Rasmus Horn Langhoff.
Så det, vi må konstatere efter den her debat, er, at de borgerlige partier står fuldstændig afklædt, for de har jo ingen argumenter; de kan ikke argumentere for deres begrundelser for at forringe lønmodtagernes rettigheder og muligheden for at kæmpe for lige løn.
Og det er jo en tilståelsessag.
Man kan bare læse i bemærkningerne til lovforslaget, hvor der på side 6 står højt og tydeligt, og jeg citerer: »Lovforslaget vurderes at have negative ligestillingsmæssige konsekvenser...«.
Det vil sige, at man går med åbne øjne ind i et lovforslag, der forringer ligestillingen i det her land.
Marianne Jelved (RV), 2016-01-12:
Det er meget interessant at høre på spørgsmål og svar, når man sidder her og ikke skal bestille andet end at lytte til, hvad der bliver sagt.
For jeg kan høre, at fru Jane Heitmann faktisk overhovedet ikke forstår de spørgsmål, der bliver stillet, og nu prøver jeg så at formulere det på en anden måde.
Derfor er der en lang række pligter, som virksomheder skal indberette oplysninger om til Danmarks Statistik, og vi bruger det i vores lovgivning og på mange andre måder.
Oplysning er vigtigt for at få gennemsigtighed og for at få viden om, hvordan samfundet udvikler sig.
Så vidt jeg har forstået, og det går jeg ud fra er rigtigt, skal virksomhederne, også de små, stadig væk indberette deres lønstatistik til Danmarks Statistik.
Hvori består så den lettelse, når man afskaffer den lovgivning, vi taler om nu, og man friholder de mindre virksomheder fra at lave en kønsspecifik lønstatistik, når de alligevel skal indberette til Danmarks Statistik?