Villum Christensen (LA), 2009-05-11:
Efter vores opfattelse har vi i Danmark givet os selv to store problemer i forhold til den energipolitik, vi har valgt.
Det ene er, at vi har set os blinde på de velsignelser, vi får fra den vedvarende energi.
Den erhvervsmæssige succes er selvfølgelig indiskutabel, men det kniber gevaldigt med realitetssansen, når det handler om mulighederne for at nå de centrale klimamålsætninger, målsætninger, som vi ikke er blege for at skrue helt op i det lysegrønne felt.
Vi har også kolde gråvejrsdage, hvor der er brug for strøm i kontakterne.
En sikker og stabil elproduktion kan aldrig baseres på vejrafhængig energiproduktion efter vores opfattelse, og så er fossile brændsler altså eneste kilde til at sikre driften.
Som jeg sagde i min indledning, så er vi i den situation, at hvis vi udnytter 100 pct. af biomassen - og det må altså siges at være højt tredobler vindenergien og tyvedobler solenergien, så har vi stadig væk en manko på 70 pct., en manko, vi kun kan tilgodese ved hjælp af kul, olie og gas.
Så til alle de, der taler om hundrede procents udfasning af fossile brændsler over en årrække, vil vi gerne sige, at vi ikke synes, at jeres regnestykke går op.
I lever i drømmeland.
Det er næsten som at love rygvind på cykelstierne.
Det er derimod ikke drømmeland, det er fakta.
En sådan mulighed har stort set ikke været diskuteret i Danmark siden halvfjerdserne og firserne, hvor debatten endte med et nej til kernekraft ved afstemning i Folketinget her i 1985 og et ja til fortsat brug af fossile brændsler og en storstilet udbygning af naturgasnettet, som de fleste sikkert kan huske.
Årsagen til nejet var mange, men sikkerhed, stråling, atomvåbentruslen under den kolde krig samt affald udgjorde væsentlige elementer i debatten.
Siden da har vi i Danmark anvendt fossile brændsler i stor stil og er selvforsynende med olie og gas, mens vi importerer kul til kraftvarmeproduktion.
Selvforsyningen vedrørende naturgas standser, som vi allerede har hørt det, i 2016, ligesom oliereserverne naturligvis er begrænsede.
Disse fossile brændsler er det således Danmarks største udfordring at få udfaset af hensyn til vores økonomi og politiske uafhængighed.
De fossile brændslers CO2-udslip er via de internationale indgåede aftaler om CO2-begrænsninger en økonomisk bombe, der kræver nogle meget gennemtænkte og effektive økonomiske løsninger, såfremt Danmark fortsat skal skabe vækst og dermed sikre den fremtidige velfærd.
Men vi anvender altså også strøm fra atomkraft, som det er fremgået.
Man kan opgøre, at vi i 2008 har brugt 10 pct. strøm, der er blevet handlet i et velfungerende internationalt elmarked, og som kommer lystigt igennem stikkontakterne næsten hver eneste dag.
Som nævnt har vi i Danmark valgt næsten udelukkende at satse på nye, grønne CO2-neutrale teknologier, primært vindkraft, biogas, biomasse og varmepumper m.v., men disse tiltag mangler i høj grad strømkapacitet og forsyningssikkerhed.
I andre lande løses dette problem ved at satse på kernekraft, i hvert fald har Frankrig, Italien, Spanien, Storbritannien aktuelle planer om nybyggerier.
I Finland er et værk under opbygning, ligesom det svenske Landsting netop har besluttet sig for igen at lade atomenergi indgå i energiplanlægningen.
Den 5. april 2009 holdt Barack Obama en tale i Prag, og her blev atomenergi igen nævnt.
Og for 14 dage siden stoppede han udbygningen af et kæmpe kulkraftværk i Mexico.
Der er således opstået en bred accept af atomkraft som en sikker og stabil, økonomisk og stort set CO2-fri energikilde.
Det kan nu konstateres, at et markant holdningsskift er undervejs.
Eksempelvis har en tidligere ledende direktør i Greenpeace, Stephen Tindale, nu skiftet holdning og angiver atomkraft som eneste mulighed i klimaindsatsen.
Han beskriver den gamle holdning med ordene: Det var en slags religiøs debat.
Og det må da siges at være en indrømmelse.
Økonomisk er atomkraft også billig.
Det oplyses, at prisen fra gamle atomkraftværker ligger på 13 øre og fra nye på 23 øre.
Det er altså i det spænd, vi ligger.
En sammenligning kunne være el produceret på biogas, som jo er noget, vi har lagt rigtig meget vægt på herhjemme.
I forhold til transporten, hvor vi har besluttet at elektrificere, er det også nogle centrale pointer, vi her kommer ind på, for det gælder jo ikke bare togdrift, men også elbilerne.
De ser ikke ligefrem ud til at invadere landet, men der er rigtig mange store firmaer, har vi hørt, som er optaget af at få afprøvet elbilmarkedet i Danmark, og der vil netop en stærk elforsyning være fuldstændig afgørende for, om det kan lykkes.
Det vil sige, at vi skal have strøm i rigelige og i stabile og i tidskorrekte mængder og helst til en lav pris.
Atomkraftteknologien er ligeledes forbedret i forhold til det at producere fjernvarme.
Danmark er jo et fjernvarmeland om nogen, og fjernvarme er jo fantastisk effektiv og kan distribuere varme uanset energikilde.
Fjernvarmeteknologi er i forvejen udset til at være en meget stor eksportartikel, og det vil selvfølgelig kun blive mere interessant ved koblingen til kernekraft.
Lægger man alle a-kraft-værkerne sammen, kommer man til, at man gennem 12.000 driftsår sådan et regnestykke kan man lave - har kunnet pege på to nævneværdige uheld.
I Tjernobyl var der tale om en reaktortype, som videnskaben havde advaret imod, en type, som aldrig ville blive anvendt i den vestlige verden.
Tremileuheldet i en vestlig reaktor medførte to tredjedel nedsmeltning af kernen.
Sikkerhedssystemet virkede, idet kernen forblev indkapslet.
Der var et lille og ubetydeligt udslip.
Værket blev efterfølgende revet ned, idet genopbygningen skønnedes at blive for dyr.
Når man sammenligner disse uheld med 12.000 driftsår med de uheld, som finder sted på værker baseret på fossile brændsler, burde fossile brændsler ud fra en sikkerhedsmæssig vinkel være afskaffet for mange år siden.
Med hensyn til affaldet siger IEA, Det Internationale Energiagentur, og jeg citerer: Der er konsensus blandt internationale eksperter om, at dyb geologisk deponering er en velegnet og sikker teknologisk vej til slutdeponering af højaktivt affald.
Hertil kommer, at hvor det tidligere var 95 pct. af uranet, der blev til affald, og 5 pct., der blev anvendt, er det nu omvendt.
Gammelt affald benyttes eksempelvis i nye reaktorer, og sådan udvikles teknologien naturligvis også på dette område.
På den netop overståede klimakongres i Bella Centeret blev en af verdens førende klimaforskere, James Hansen, interviewet.
Han oplyste, at al politisk tale om fortsat kuldrift var nonsens og kaldte det at vaske sine hænder grønne.
Desuden var atomkraft det eneste realistiske alternativ til kulkraft.
Han oplyste også, at solaktiviteten havde stor indflydelse på vores klima og bemærkede, at det havde været meget relevant at medtage det på kongressen, men det blev som bekendt fravalgt.
Supplerende hertil skal oplyses, at temperaturen på jorden siden 1900 kun er steget 0,1 grader mere end på Mars, hvilket naturligvis indikerer, at solaktivitetens indflydelse er enorm, men måske i mindre grad de menneskeskabte problemer, som vi har drøftet rigtig meget.
Klimaministeren blev også inviteret og interviewet og udtalte, at der nu skal handles ud fra den viden, vi har.
Det var ikke nok, at vi skulle synes noget og mene noget.
Det er jo vanskeligt at være imod.
Men alligevel har debatten i Danmark været totalt tavs eller snarere ikke eksisterende.
Først gentog klimaministeren, at hun ikke syntes, at der var nogen grund til at genoptage denne diskussion.
Nu sidder jeg godt nok langt nede bagved i salen, så det kan godt være, der er smuttet et par ord, men som jeg hørte statsministeren, gav han udtryk for lidt den modsatte holdning, nemlig at der ikke var nogen ting, der var hellige: Alt skulle frem, det var den sunde fornuft, der skulle være bærende.
Så vi glæder os selvfølgelig rigtig meget til at høre, hvad der kan komme ud af det.
Vi hørte, at Klimakommissionen ligesom skulle være mellemled i det her.
Regeringen har nedsat en klimakommission, som skal beskrive de scenarier, som kan være en virkeliggørelse af regeringens vision om, at vi skal være uafhængige af fossile brændstoffer.
Der kan jeg sige, at Klimakommissionen allerede har konkluderet, at den må inddrage atomkraft i beskrivelsen af de scenarier.
Jeg blev underrettet om det forleden.
Klimakommissionen arbejder seriøst med modeller, der involverer kernekraft, og man indhenter faktisk ekspertrapporter for at underbygge kommissionens egne vurderinger.
Derfor er jeg rigtig spændt på at høre, om klimaministeren kan bekræfte, at Klimakommissionen på den måde arbejder med scenarier, der inkluderer kernekraft, således at vi er i stand til at tage en diskussion som følge af det, statsministeren var inde på, nemlig at der ikke var nogen fordomme her.
Der var ikke - som jeg tror det blev udtrykt - nogen yndlingsinitiativer.
Alt kunne diskuteres.