Søren Espersen (DF), 2010-05-21:
Jeg vil også gerne sige tak til ministeren for en god og spændende redegørelse.
Det er jo, som det er blevet nævnt, et nyt fænomen at sætte de her to ting sammen.
Det er vel inden for de sidste fem år, tror jeg, at det her er begyndt at blive rigtig diskuteret.
Det er væsentligt, og jeg mener også, at det skal have høj prioritet.
Det er en væsentlig diskussion, for hvis de klimaforandringer sker, vil det betyde noget for migrationen og for folk, der er nødt til at forlade de steder, hvor de har boet i måske lang tid.
Og det skaber nye spændinger, så derfor er det klart et sikkerhedspolitisk problem.
Hr. Jeppe Kofod spørger om løsninger.
Og det er jo rigtig nok, at de ikke er med, men jeg tror heller ikke, at det er meningen med den her redegørelse at pege på løsninger.
Men noget af det, der er vigtigst for os, vil jeg så sige, er det, der i redegørelsen bliver beskrevet som katastrofeforebyggende ting og beredskabet.
Det må være det første, at når man kommer til et ulykkested, standser man ulykken.
Det har vi lært allerede som spejdere.
Det er noget af det væsentligste.
Så er løsningen at bygge nogle diger.
Så kan man også godt cykle lidt.
Det har ikke noget med det at gøre.
Jeg siger bare, at løsningen er i første omgang at sikre de steder, der er i fare, medmindre det viser sig, at det er steder, som ikke står til at redde.
Det er jo ikke noget nyt fænomen i verdenshistorien, at folk er flyttet og kommet til at bo et andet sted.
Der skal vi også hjælpe dem til det.
Men det er altså det vigtigste for os og måske i virkeligheden vigtigere for os end selve klimaaftalen, som jeg mener er noget, der kommer i anden række.
Det første er at afbøde katastrofen der, hvor den er på vej til at indtræffe.
Så lægger vi utrolig meget vægt på en fornyet forskning.
Der er faktisk brug for flere penge til det for at afbøde de her ting.
Der kunne også være andre løsningsmodeller end dem, man har set f.eks. fra klimatopmødet.
Der kunne være andre måder at gøre det på.
Det er en lang energipolitisk diskussion, som jeg ikke synes at vi behøver at tage her.
I de områder, hvor det er et modsat problem, hvor vandet ikke er et problem – det er det også, men det er, fordi der mangler vand – nemlig i tørkeområderne i Afrika, er det måske andre løsningsmodeller, der skal til.
Vandproblemet vil få stor sikkerhedspolitisk betydning, ikke mindst Mellemøsten.
Det ved vi alle sammen.
Israel er i gang med store vandprojekter med alternative måder at udvinde drikkevand og vand til overrisling på og er kommet meget langt ad den vej.
Det er nok en vej, man også internationalt skal slå mere ind på.
NATO har, som det også fremgår af redegørelsen, jo ikke nogen formel strategi på området.
Der må jeg sige, at det måske nok er lige i overkanten at forestille sig, at vi kan have kampvogne kørende på blyfri benzin.
Jeg ved det ikke, men det er da værd at prøve.
Det er ikke en vej, som vi i Dansk Folkeparti vil gøre så meget ud af, men hvis der er nogle militærfolk, der kan finde ud af det, så værsgo.
Det håber jeg også lykkes, men det er lidt overdrevent og lidt irrelevant i hele den her diskussion.
Der er altså andre ting, der er vigtigere.
Jeg har også hørt om det i Afghanistan, hvor man bruger det som et argument for, at vi skal trække os ud af Afghanistan.
Vi er altså nødt til at få det her ned på jorden, og der synes jeg egentlig at vi skal starte med at være.
Det er der, vi alle sammen bor.
Jeg tror faktisk også her, at vi vil være et af de første lande, som for alvor tager fat på diskussionen.
Så kommer NATO nok med senere.