Karen Ellemann (V), 2015-05-08:
Da Venstres ligestillingsordfører, fru Fatma Øktem, desværre ikke havde mulighed for at være i salen i dag, har jeg fået lov at agere vikar for hende.
Helt konkret foreslås det for det første, at Ligebehandlingsnævnet fremover alene skal kunne behandle en klage, hvis den person, der klager, har en individuel og aktuel interesse i en konkret sag; det vil altså sige, at vedkommende selv skal være berørt.
For det andet skal Ligebehandlingsnævnet i fremtiden kunne prioritere sine ressourcer i forhold til sagernes kompleksitet, sådan at der anvendes flest ressourcer på de komplicerede sager.
Det sker, ved at man indfører en mulighed for, at et medlem af Ligebehandlingsnævnets formandskab kan træffe afgørelser alene i sager, hvor der er etableret en fast praksis.
For det tredje får Institut for Menneskerettigheder tillagt en kompetence til at indbringe sager af principiel karakter eller af almindelig offentlig interesse om ulovlig forskelsbehandling for Ligebehandlingsnævnet, selv om ingen borger har indbragt sagen for nævnet.
I Venstre glæder vi os over, at der er taget fat i den her problematik.
For vi må jo med skam erkende, at der faktisk har været et utal af noget, jeg vil kalde useriøse sager, hvor danskere har klaget til Ligebehandlingsnævnet over eksempelvis prisforskelle på herreklip og dameklip.
Man har klaget over, at der har været arrangeret gratis entré for mænd til en strikkefestival på Fanø, eller man har sågar klaget over, at der på et hotel er etableret en kvindeetage.
Det er ærgerligt, at der har været den her række af useriøse sager, at Ligebehandlingsnævnet har skullet bruge tid og bruge ressourcer og dermed også masser af kroner og øre på sådan nogle sager, som jo reelt ikke har noget med diskrimination at gøre.
Det skal der sættes en stopper for, for lige præcis de her kuriøse sager får altså ligestillingsområdet til at fremstå som sådan noget, der er useriøst og uden reelle udfordringer, og det er bestemt ikke tilfældet.
Der findes mange reelle ligestillingssager, som f.eks. diskrimination på baggrund af etnicitet.
Det her lovforslag går et lille skridt i retning mod at sikre det, og det er vi glade for, men samtidig vil vi også gerne understrege, at vi sådan set ønskede at gå meget længere for at sikre, at de her useriøse sager ikke kommer helt igennem til Ligebehandlingsnævnet.
Vi havde faktisk gerne set, at man havde indført et gebyr på 500 kr. for at opstarte en klage til Ligebehandlingsnævnet, fordi det formentlig ville få rigtig mange til lige at gentænke deres sag.
Hvis man havde en god sag, ville et gebyr på 500 kr. jo nok ikke afholde en fra at få afprøvet sagen.
Gebyret ville man naturligvis så få retur, hvis man altså fik medhold i sin sag.
Samtidig ønskede vi også, at der skulle indføres en bagatelgrænse for disse typer sager, men på det tidspunkt var regeringen så ikke villig til at gå videre end det.
Lad mig sige, at i Venstre tror vi ikke på, at det her lovforslag alene kommer til at fjerne alle bagatelsagerne fra Ligebehandlingsnævnets bord, og eftersom det er en aftale, vi har indgået, og ikke et forlig, vil jeg også her tilkendegive, at vi vil arbejde videre på området, hvis vi skulle få flertal for at kunne gøre det i fremtiden.
Men som nævnt i indledningen er lovforslaget et lille skridt i den rigtige retning, og vi vil støtte lovforslaget.