Pernille Skipper (EL), 2012-01-17:
Mange tak.
Der har jo været en lettere forvirring i denne sal i dag om, hvad det egentlig er for en ny lovgivning, vi er i gang med at lave.
Og man kan sige det sådan, at hvis vi tager udgangspunkt i den lovgivning, der stadig væk eksisterer, og som har været debatteret meget, så var der to problemer med den.
Det ene var minimumsstraffen på 7 dages fængsel, som blev indført, og det andet, kan man sige, har været anmeldelsesområdet.
Og begge dele har været diskuteret rigtig meget.
Jeg vil starte med at snakke om minimumsstraffen, fordi det at have en minimumsstraf for noget, altså det, at man siger til domstolene, at hvis den her lov bliver overtrådt, så skal det – ligegyldigt hvad – give minimum 7 dages fængsel, er jeg og Enhedslisten helt principielt modstander af.
Det skal nemlig altid være sådan, at vores domstole tager udgangspunkt i det enkelte konkrete tilfælde og hver eneste gang vurderer hvert enkelt konkret tilfælde for sig med de skærpende eller formildende omstændigheder, der må være i den situation.
Der er ikke nogen forbrydelser, der er ens, der er ikke nogen forbrydere, der er ens, og der er ikke nogen ofre, der er ens.
Det er derfor, vi gør det sådan, at vi i Folketinget vedtager lovene.
Vi vedtager, hvad det er for nogle ting, der skal være forkerte, f.eks. at have en kniv med på diskotek – vi har fået slået fast ret mange gange nu, at det skal være forkert – og så er det op til domstolene at finde ud af i de konkrete tilfælde, hvad det så skal betyde; hvilke skærpende omstændigheder der er, hvilke formildende omstændigheder der er.
Og det har vi så nedfældet nogle principper for i straffeloven.
Derfor er det så grundlæggende forkert, at man går ind og skriver i loven, at det, ligegyldigt hvad domstolene ser af formildende omstændigheder i en enkelt konkret sag, skal give 7 dages fængsel.
Derfor er vi i Enhedslisten glade for det her lovforslag, som gør op med den uskik, det er at minimumsregulere, at indføre minimumsstraffen.
Det andet problem, som også har været omtalt, er jo anvendelsesområdet for den her knivlov.
Der bliver ikke lavet om på anvendelsesområdet, og selv om hr. Peter Skaarup meget gerne vil have det til at fremstå som noget skidt, at der bliver lempet, ville jeg ønske, at det var sket, for det er nemlig sådan, at der har været uklarhed i befolkningen om, om man måtte have lov til at gå på café på vejen hjem fra sin indkøbstur, hvor man havde købt en ny brødkniv.
Det har der været uklarhed om, og det er der sådan set stadig væk.
Der er stadig væk uklarhed om, om man må have lov til det.
Det gør vi ikke op med i dag, og det synes jeg da er et problem.
Det er så rigtigt nok, at vi nu siger til folk: Du kan i hvert fald være sikker på, at det ikke giver mere end en bøde, og du skal nok ikke i fængsel for det, medmindre du tager kniven med på diskotek om aftenen.
Jeg synes, det er en forbedring at kunne sige det, altså, at når man tager en kniv med et sted hen, hvor der er risiko for, at der opstår vold eller tumult eller andet, f.eks. når man går på diskotek, så giver det nok fængselsstraf.
I de andre tilfælde er det stadig væk uklart, om det overhovedet er lovligt eller ulovligt.
Jeg synes helt ærligt, at vi under udvalgsbehandlingen skal tage en saglig diskussion om, hvordan vi kan gøre de bemærkninger så klare, at der ikke længere er nogen tvivl hos befolkningen.
Kan vi gøre det overhovedet?