runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Jensen (V), 2015-03-18:
Jo, jo, finansministeren ved udmærket godt, hvad Venstre mener.
Og det er jo heller ikke rigtigt, for vi siger selvfølgelig også som finansministeren, at netop på sundhedsområdet er der eksempelvis også behov for en yderligere investering.
Det kan finansministeren jo ganske tydeligt se, hvis han læser vores finanslovsoplæg.
Min hustru er i øvrigt sygeplejerske, og jeg skulle hilse fra hende og sige, at der i hvert fald er brug for ganske betydelige mængder af ekstra folk.
Men min pointe med det her er jo, at spørgsmålet ikke er antallet, spørgsmålet er, hvordan man leder, hvordan man får bragt deres faglige kompetencer i spil, arbejdsmetoder, gode eksempler fra andre kommuner og andre regioner og så fremdeles.
Og jeg hører også finansministeren svare, og det har han også tidligere svaret Folketinget, at han ikke er enig i den præmis, der hedder: Flere offentligt ansatte er lig med bedre kvalitet.
Så det er vi fuldstændig enige med finansministeren i.
Jeg hører også finansministeren sige, at man faktisk godt kan få mere kvalitet for pengene.
Derfor er det bare, det undrer mig, at man bliver ved med at fokusere på, at der nu skal være et bestemt antal offentligt ansatte.
Det må jeg forstå hr. Jesper Petersen, hr. Simon Kollerup og andre har været ude at sige, altså at det skal der være, for ellers kan vi ikke få den service, der skal til.
Er finansministeren enig i det synspunkt, at der skal være et vist antal offentligt ansatte?
Eller kunne det måske være en kombination af offentligt ansatte, privatansatte, bedre teknologi, mere effektivitet, styrket ledelse og mange andre ting, som samlet set er det, der giver den bedre kvalitet, i stedet for ensidigt at fokusere på et specifikt antal, hvor der står offentligt ansat på skulderen?
Bjarne Corydon (S), 2015-03-18:
Som sagt har jeg det helt pragmatiske og – mener jeg – fuldstændig korrekte synspunkt, at der er tale om et både-og.
Når det gælder folkeskolen, gjorde vi i øvrigt også både-og, og vi gjorde en masse ting anderledes og langt bedre, for efter min hukommelse tilførte vi også flere ressourcer til folkeskoleområdet, ikke mindst ved at implementere den her reform, men det kan vi jo dykke nærmere ned i ved en anden lejlighed.
Så tror jeg bare, man skal tage det helt praktisk.
Det ændrer sig kraftigt over de her år: nye medicintyper, ny teknologi, nye supersygehuse, nye muligheder.
Jeg har så bare det synspunkt, at jeg ikke et øjeblik tror på, at vi kan leve op til folks forventninger uden at investere flere penge i et ordentligt sundhedsvæsen og nok også ansætte flere sygeplejersker og læger til at håndtere de opgaver.
Hvis Venstre har den opfattelse, at vi kan klare os med et sundhedsvæsen, som ikke får en krone mere på noget tidspunkt i nogen fremtid, så sig dog det rent ud, for så har vi jo en politisk debat, der er til at tage og føle på.
Regeringen mener både-og, altså mere effektivitet, højere investeringer, og Venstre mener hvad?
Det er jo det, der er spørgsmålet.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-03-18:
Så er jeg jo en glad mand.
Tak for det, minister.
Jeg er rigtig, rigtig glad for, at vi nu får sat skiltet op, for som ministeren jo selv er inde på, har det faktisk været der i over 20 år, som jeg er bekendt med det.
Og at man lige pludselig skulle fjerne det ene, men samtidig lade overnatningsstedets skilt være, har jeg aldrig kunnet se som nogen som helst simpel løsning på at det skulle være mere trafiksikkert end som så.
Vi behøver ikke gøre det her langt.
Jeg er rigtig glad.
Jeg fik det ud af det, som jeg gerne ville, nemlig at skiltet nu kommer op.
Kan ministeren fortælle noget om, hvor hurtigt det vil blive?
Det er ikke, fordi ministeren skal sætte en dato på, men er det sådan inden for i år eller hvordan og hvorledes?
Jeg tror i hvert fald, at Purhus Kro vil være rigtig, rigtig glad for sådan en besked.
Jacob Jensen (V), 2015-03-18:
Mener ministeren, at udviklingen i antallet af offentligt ansatte fra tredje kvartal 2011 til fjerde kvartal 2014 flugter med regeringens løfter fra før valget?
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at udviklingen i antallet af offentligt ansatte fra tredje kvartal 2011 til fjerde kvartal 2014 flugter med regeringens løfter fra før valget?
Bjarne Corydon (S), 2015-03-18:
Ja, det lykkedes mig at få en mindre fibersprængning på vej herover, det er derfor, det hele ser lidt tungt ud.
Ja, det er ynkeligt, når det kommer så langt med en.
Det er også sådan, at regeringen i 2011 overtog ansvaret for en økonomi med store underskud på de offentlige finanser, og der var samtidig betydelige uholdbare budgetoverskridelser i slutningen af 00'erne, herunder særlig i kommunerne.
I perioden fra 2001 til 2007 voksede det offentlige forbrug dobbelt så meget som planlagt; hver gang man planlagde at bruge 1 kr. ekstra, ja, så brugte man rent faktisk 2 kr. ekstra.
Udgifterne skred især i den kommunale økonomi.
F.eks. var de realiserede serviceudgifter i kommunerne 5 mia. kr. højere, end man budgetterede med i 2009, og 2 mia. kr. højere, end man budgetterede med i 2010.
De budgetoverskridelser var jo en medvirkende årsag til, at den offentlige beskæftigelse nåede et historisk højt niveau i 2010 – på omkring 850.000 personer i andet kvartal 2010.
Faldet i den offentlige beskæftigelse siden 2010 skal derfor bl.a. ses i lyset af den tilpasning, der er sket, sammenlignet med det historisk høje niveau, man nåede i midten af 2010, og den offentlige beskæftigelse i 2014 ligger på linje med det gennemsnitlige niveau i perioden 2001-2008.
Vi prioriterer frem mod 2020, at vi fører en økonomisk politik, hvor der er plads til en fuldt finansieret vækst i det offentlige forbrug på ca. 20 mia. kr. Regner man det om til offentligt ansatte, giver det plads til en vækst i antallet af medarbejdere i den offentlige sektor, som svarer til ca. 8.000 fuldtidsbeskæftigede.
Dermed vil vi også fremadrettet år for år bruge flere penge på velfærd, og det giver mulighed for at lave målrettede forbedringer på højt prioriterede områder, uden at vi skal tage de penge fra andre områder.
Når det så er sagt, har regeringen jo ikke som et præcist mål, at den offentlige beskæftigelse skal være enten et bestemt antal x eller et bestemt antal y; det vil konkret være op til de enkelte kommunale, regionale og statslige institutioner at prioritere inden for de økonomiske rammer, der stilles til rådighed.
Jacob Jensen (V), 2015-03-18:
Hr. Simon Kollerup, kommunalordfører for Socialdemokraterne, udtalte, i forbindelse med at Danmarks Statistik her i sidste uge kom med de seneste tal, som viste et fortsat fald i antallet af offentligt ansatte, og jeg citerer: »Det er ikke vores skyld«.
Det er vel lidt det samme svar, jeg nu hører fra finansministeren, når finansministeren siger, at udviklingen i de sidste 3½ år, i forhold til hvordan den offentlige sektor har udviklet sig, herunder antallet af medarbejdere i den offentlige sektor, ikke er regeringens skyld, men det er nogle andres skyld.
Det er sikkert Venstres skyld eller Dansk Folkepartis skyld eller alle mulige andres skyld, men det er i hvert fald ikke regeringens skyld, hvordan udviklingen har været under den nuværende regerings ledelse.
Er det sådan, jeg skal forstå svaret?
For det synes jeg da er noget paradoksalt.
Det må vel altid være sådan, at den til enhver tid siddende regering kan prioritere og kan tilrettelægge sin politik, selvfølgelig med de forudsætninger, som der er, men når man på et tidspunkt er gået til valg og har lovet vælgerne, at nu ville man gøre bestemte ting, så må man vel også gå ind og prioritere de ting efterfølgende, hvis de løfter, man har givet før valget, skal stå til troende.
Derfor skal jeg bare spørge, om det er rigtigt forstået, at finansministeren er enig med hr. Simon Kollerup i, at det ikke er regeringens skyld, at der nu konstateres et fald – og et fortsat fald – i antallet af fuldtidsbeskæftigede i den offentlige sektor på rundt regnet 14.000, siden denne regering tog over.
Bjarne Corydon (S), 2015-03-18:
Jeg ved det ikke rigtig, men jeg får nogle gange indtryk af, at man hos Venstre og måske endda i særdeles høj grad hos spørgeren opererer med en eller anden form for skyldkompleks i forhold til den økonomiske politik i 00'erne og de negative konsekvenser, der har været af den, og jeg synes hver gang, det er interessant at stifte bekendtskab med og også være en del af drøftelsen af det fænomen.
Jeg ved det ikke rigtig, men jeg synes ikke, det giver meget mening at diskutere skyld i de her sammenhænge.
Der var rigtig meget at rydde op i, når det gjaldt dansk økonomi, det handlede både om den offentlige del af vores økonomi.
Det handlede jo desværre også om den private del, hvor vi havde tabt mange, mange tusinde arbejdspladser.
På begge punkter ser vi ud til at være på et langt bedre spor nu efter 3½ år med en anden regering.
Jacob Jensen (V), 2015-03-18:
Men det er vel ikke uinteressant, når man kigger fremad, at lytte til de løfter, der nu bliver udstedt af den nuværende regering: Hvis bare den nuværende regering bliver genvalgt, vil det igen flyde med mælk og honning, så vil der igen blive investeret, så vil der igen komme flere offentligt ansatte.
Sådan må vi jo forstå det.
Når jeg så konstaterer, at det var nogenlunde de samme løfter, der blev udstedt før valget i 2011, og når det kan ses, at udviklingen på det centrale punkt, nemlig antallet af offentligt ansatte, som åbenbart er et af de væsentlige punkter for regeringen, er gået den stik modsatte vej af det, man lovede, så er det blot, at jeg stiller det spørgsmål, om regeringen dog slet ikke selv har mulighed for at kunne prioritere det spørgsmål.
Kunne man ikke forestille sig, at regeringen tilrettelagde en politik, som faktisk gjorde, at der blev fulgt op på det, der blev lovet, med de konditioner, som landet blev overtaget med?
Eller var det et fuldstændig sort land, da man sad og tilrettelagde sin politik, som man var gået til valg på i 2011, hvor dørene pludselig åbnede sig dagen efter valget, og så så verden fuldstændig anderledes ud?
Bjarne Corydon (S), 2015-03-18:
Nej, absolut ikke.
Det, der blev sagt før valget, var jo, at vi ville regere efter et forsigtighedsprincip, hvor man kun bruger de penge, man finansierer.
Det er så det, som vi i modsætning til dem, der var før os, har gjort.
Det er derfor, at dansk økonomi nu har det langt, langt bedre end under hr. Lars Løkke Rasmussens ledelse.
I forhold til det fremadrettede er det jo sådan en konstruktion i partiet Venstre, at der skulle være noget sådan specielt usikkert ved det, vi lægger frem som en mulighed for Danmark.
Det holder jo overhovedet ikke.
Som jeg forstår Venstres formand, er man faktisk enig i den 2020-plan, vi har lagt frem.
Det er faktisk det eneste bud, Venstre i øjeblikket har på en økonomisk politik, at man er enig i regeringens 2020-plan.
Det må jo også betyde, at man er enig i, at det råderum, som vi peger på, findes, og vel også er enig i, at det kan anvendes, sådan som vi foreslår det, og at det i øvrigt er det, man vil i dansk politik.
Det vil Venstre så ikke, som jeg har forstået det.
Men at valget og muligheden foreligger, kan der vel ikke være 2 sekunders tvivl om.
Jacob Jensen (V), 2015-03-18:
Jeg skal bare være helt sikker på, at vi har det på det rene.
Der blev udstedt nogle løfter.
Jeg går ud fra, at når man siger det, så kender man nogenlunde konditionerne for, hvad det er for en økonomi, man har med at gøre, hvad det er for prioriteringsmuligheder, man har, og hvad er det for en politik, man kan tilrettelægge ud fra den situation, der er.
Hvad er der så sket?
Der er sket det, at vi nu har ca. 14.000 færre offentligt ansatte.
Der er altså 14.000, der er blevet fyret i den offentlige sektor under denne regering.
Det svarer jo ikke helt til de løfter, der blev udstedt.
Og det er derfor, at jeg bare spørger: Er det den samme mekanik, vi nu oplever, nemlig at der nu igen bliver udstedt nye løfter, og at vi igen på den anden side af valget må opleve, at hov, det var der så alligevel ikke plads til, og at derfor vi ser den stik modsatte politik af det, der blev lovet for 2-3 måneder siden?
Bjarne Corydon (S), 2015-03-18:
Jeg er en varm tilhænger af at få tingene på det rene, og lad os få det på det rene ved at korrigere det, som spørgeren siger, på to afgørende punkter.
For det første var tilsagnet før valget at køre efter et forsigtighedsprincip på ethvert punkt, præcis som vi har gjort, og det er ovenikøbet blevet ophævet til lov i den lov, der hedder budgetloven, at man kører efter det princip i den økonomiske politik.
Det har dansk økonomi rigtig godt af, og det er en af grundene til, at vi står langt bedre i dag, end vi gjorde dengang.
For det andet vil jeg da virkelig gerne efterspørge et tilsagn fra en saglig modstander fra Venstre om, at når vi snakker om regeringens 2020-plan og om det råderum, der er tilvejebragt, og som er fuldt finansieret, og som, hvis man prioriterer det politisk, kan bruges på vores sygehuse, vores ældrepleje, vores folkeskoler og vores socialvæsen, er de penge der, og at det mener Venstre også.
Det har der i hvert fald været tilsagn om fra hr. Lars Løkke Rasmussen; det er ikke noget, man skrider fra i dag – håber jeg da.
Jacob Jensen (V), 2015-03-18:
Vil ministeren redegøre for, om han mener, at der er en direkte sammenhæng mellem antallet af ansatte i den offentlige sektor og kvaliteten af de ydelser, som det offentlige leverer?
Og det lyder: Vil ministeren redegøre for, om han mener, at der er en direkte sammenhæng mellem antallet af ansatte i den offentlige sektor og kvaliteten af de ydelser, som det offentlige leverer?
Bjarne Corydon (S), 2015-03-18:
Mange tak.
Igen er det jo sådan med den offentlige beskæftigelse, at den nåede et historisk højt niveau i 2010 under den tidligere regering.
Det redegjorde jeg for for lidt siden.
Derefter har der været et fald, så den offentlige beskæftigelse i 2014 ligger på linje med det gennemsnitlige niveau i perioden 2001-2008.
Er velfærden så blevet tilsvarende dårligere i takt med faldet i den offentlige beskæftigelse?
Det mener jeg ikke man kan sige på den måde.
Det spiller jo selvsagt også en rolle, hvordan man udnytter de ressourcer, man får stillet til rådighed.
Og antallet af offentligt ansatte eller udgifterne til det offentlige forbrug måler ikke i sig selv direkte værdien eller kvaliteten af de offentlige ydelser set fra et brugerperspektiv.
Det er så heller ikke det, der er afgørende her.
Det afgørende er jo den politiske forskel, der gør sig gældende i Danmark, og den går ud på, om man vil investere i udviklingen af vores fælles velfærd, eller om man vil nulvækst som et alternativ til sådan en kurs.
Regeringen har for sit vedkommende ikke noget mål for, om den offentlige beskæftigelse skal være på x eller y eller noget helt tredje, det er op til de enkelte kommunale, regionale og statslige institutioner at prioritere inden for de økonomiske rammer, der gives.
Men vi prioriterer frem mod 2020 og fører en økonomisk politik, hvor der er plads til at foretage et fuldt finansieret løft i det offentlige forbrug på ca. 20 mia. kr., og det vil give plads til en vækst i antallet af medarbejdere i den offentlige sektor svarende til ca. 8.000 fuldtidsbeskæftigede i den seneste mellemfristede fremskrivning, vi har lavet.
Over for det står så Venstres nulvækst, og den svarer jo til, at vi i 2020 vil have 28.000 færre offentligt fuldtidsbeskæftigede sammenlignet med regeringens seneste 2020-plan.
Dermed vil vi også fremadrettet år for år bruge flere penge på velfærd, og det vil give mulighed for at lave målrettede forbedringer af højt prioriterede områder, uden at vi skal tage pengene fra andre områder, hvis vi vel at mærke fortsætter den kurs, regeringen har lagt.
Jacob Jensen (V), 2015-03-18:
Tak for svaret.
Jeg er egentlig på lange stræk rigtig glad for det svar, for jeg er sådan set enig med finansministeren i det, finansministeren siger, nemlig at der ikke er en sammenhæng mellem det præcise antal af offentligt ansatte og så den kvalitet og service, der så kan blive leveret i den offentlige sektor.
Det er jeg faktisk helt enig med finansministeren i.
Og jeg er sådan set enig med finansministeren i den første halvdel, altså at der ikke er nogen sammenhæng mellem antallet af ansatte og så kvaliteten.
Det hænger selvfølgelig også sammen med det, man putter i de hænder, der er derude, altså kvaliteten – om får man bragt deres faglige kompetencer i spil, ledelse, teknologi og meget, meget andet.
Derfor vil jeg så spørge, om den fortsatte kampagne, der bliver ført fra regeringen og Socialdemokratiets side, hvor man ligesom igen og igen siger, at Venstres udgiftsstop – det, som andre kalder en nulvækst, men vi kalder det et udgiftsstop, for det er det, det er – skulle betyde massive forringelser, massive nedskæringer i den offentlige sektor og færre offentligt ansatte i tusindtal.
Hvorfor er det egentlig interessant i forhold til at diskutere antallet af offentligt ansatte, når finansministeren nu selv står og siger her i Folketingssalen, at det er inderligt uinteressant?
Det interessante er jo netop kvaliteten af det, man får ud af de investeringer, man laver.
Så kan man lave flere eller færre, men antallet af offentligt ansatte er jo ikke interessant i forhold til den kvalitet, man får ud af det.
Det hører jeg finansministeren sige, jeg er enig i det, og derfor spørger jeg, hvorfor man fra Socialdemokratiets side fører en kampagne, hvor man netop fokuserer på antallet af de offentligt ansatte.
Skulle man ikke i stedet for fokusere på den kvalitet, man får ud af de skattekroner, man politisk vælger at bruge i den offentlige sektor?
Bjarne Corydon (S), 2015-03-18:
Det er jo uhyre enkelt, for man skal selvfølgelig gøre både-og.
Og der er jo ikke nogen grund til at gøre sådan nogle politiske diskussioner mere sofistiske, end de behøver at være.
Naturligvis skal man gøre alt, hvad man kan, for at få så meget ud af de penge, man bruger, som muligt, og der har den her regering jo gjort langt mere end den regering, der kom før os.
Jeg kan bare nævne folkeskolereformen som et væsentligt eksempel på et virkelig kraftigt tag i retning af at bruge skatteborgernes penge langt bedre, end de blev i forvejen.
Derudover spiller det selvfølgelig en rolle, hvor mange penge man bruger, og det spiller også en rolle, hvor mange ansatte der er.
Sammenhængen er ikke direkte, nej, men naturligvis er det svært at forestille sig en offentlig sektor uden ansatte levere en decideret fremragende service.
Det har i hvert fald, tror jeg, lange perspektiver, før man ender dér.
Så det er naturligvis et både-og, og derfor er det også bragende interessant at få sat fokus på, hvad Venstres politik i realiteten betyder
Jacob Jensen (V), 2015-03-18:
Nu nævner finansministeren så som et eksempel folkeskolereformen.
Det er jo et godt eksempel, for det er en reform, som også Venstre er med i, og jeg er rigtig glad for den reform, også som et eksempel i den her debat.
For mig bekendt – som vi jo er enige om – gør folkeskolereformen nemlig det, at den øger kvaliteten, men inden for den samme økonomiske ramme.
Med andre ord er det et udgiftsstop på folkeskolen, men hvor man får mere kvalitet bragt i spil.
Det er derfor, det undrer mig, at man bliver ved med det – også nu igen fra finansministeren og andre ledende Socialdemokraters side.
Jeg står her med et billede, hr. Jesper Petersen har lagt op på Facebook, hvor man ligesom pr. kommune viser antallet af offentligt ansatte.
Det opgivne antal er så i øvrigt forkert, men det er så en anden historie, hvad antallet måtte være.
Men man fokuserer på, at det så skulle betyde et mindre antal offentligt ansatte, og det skulle så være lig med ringere kvalitet i den offentlige service.
Når jeg så hører finansministeren sige, at han simpelt hen ikke er enig i den præmis, der hedder, at færre offentligt ansatte er lig med dårlig kvalitet, undrer det mig.
Det kan jo være mange andre forhold, teknologi, ledelse, og at man måske også har visse private, der kommer ind over og løser nogle af opgaverne, som er afgørende for den samlede service, og ikke specifikt et antal offentligt ansatte.
Nick Hækkerup (S), 2015-03-18:
Nu er det jo ikke regionerne, der afgør, hvad afgørelsen i en sag måtte blive.
Det er jo præcis den instans, som træffer afgørelsen.
Og Patientombuddet har oplyst, at nævnet i 2013 ændrede i alt 14 pct. af de sager, som indebar en stillingtagen til Patienterstatningens afgørelse.
Her var 3,5 pct. af ændringerne til skade for patienten.
Så den største del af ændringerne har altså ikke været til skade for patienterne.
Tilsvarende var det i 2014.
Der blev 14,6 pct. af sagerne ændret, og i 5,1 pct. af sagerne var det til skade for patienterne.
Så det er jo en tredjedel af sagerne, der er tale om.
Så jeg synes, det er meget risikabelt, hvis man som region budgetterer og tilrettelægger sin økonomi på baggrund af det.
Karina Adsbøl (DF), 2015-03-18:
Jeg synes stadig væk ikke, at jeg fik svar på, om ministeren mener, at det her med at klage over beløbsstørrelse er rimeligt – det er jo ikke det, at man har fået medhold i, at man har fået påført skader, men simpelt hen beløbets størrelse.
Vil det så sige, at man aldrig nogen sinde kan klage over beløbets størrelse, for så risikerer man simpelt hen at få frataget hele sin erstatning?
I det her tilfælde fik den her borger et erstatningskrav fra Region Syddanmark og skulle betale 270.000 kr. tilbage.
Det er penge, som man ofte har brugt for at kunne gøre sin hverdag lettere.
Det kan være til øgede medicinudgifter, det kan være til en handicapbil, det kan være til boligændringer.
Mener ministeren, at det er rimeligt?
Og agter ministeren at gøre noget ved, at regionerne gør det her for at, hvad skal man sige, kunne kræve beløbet tilbage?
Nick Hækkerup (S), 2015-03-18:
Men det afgørende må jo være, at man har en sag, der bliver prøvet, og at den derefter bliver prøvet en gang til af et tilstrækkelig relevant sammensat organ.
På den måde sikrer man jo den retssikkerhed, der ligger i at garantere, at det er den indholdsmæssigt rigtige afgørelse, der bliver truffet.
Karina Adsbøl (DF), 2015-03-18:
Mener ministeren, at det er rimeligt, at patienter, der af den ene eller anden grund har været udsat for arbejdsskade eller er fejlbehandlet i sundhedssystemet, skal vente flere år på en afgørelse, og hvad vil ministeren gøre for at forbedre det?