runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mike Legarth (KF), 2008-05-29:
Jeg vil bare konkludere en gang til over for hr. Johs. Poulsen, at vedrørende en overførsel - og det er det, vi taler om, det er det udgangspunkt, der er - var der ikke noget rådighedsbeløb.
Beløbet var brugt.
Og vi taler jo om en kollektiv aftale; vi taler om kommunerne under et.
Hvis man skal følge retorikken i det, hr. Johs. Poulsen siger, drejer det sig jo om individuelle aftaler, og dem er vi jo meget store modstandere af.
Johs. Poulsen (RV), 2008-05-29:
Nu er vi så kommet til det punkt i behandlingen af det her lovforslag, hvor jeg må bede den konservative ordfører om at læse lovforslaget.
Hvis den foretager overførsler fra 2007 til 2008, som i den kommune betyder, at man overskrider den budgetramme, der er lagt, får den en individuel straf.
Jeg vil sige til ordføreren, at han bør læse sit eget lovforslag og gå hjem og anbefale, at man stemmer imod det ved tredjebehandlingen.
Der er tid til det endnu, det kan nås.
Det synes jeg man burde gøre i lyset af de bemærkninger, der er faldet.
Nu forstår jeg lige pludselig alting meget bedre.
Rasmus Prehn (S), 2008-05-29:
Når jeg lidt ekstraordinært vælger at tage ordet her til en anden runde, skyldes det, at vi fra den samlede oppositions side finder det lidt besynderligt, at man med et så stort og så omsiggribende forslag, som handler om kernevelfærden i landets kommuner, har en velfærdsminister den ansvarlige minister for hele velfærdsområdet - som ikke ønsker at deltage i debatten.
Derudover er der jo stillet konkrete ændringsforslag.
Oppositionen har prøvet at bidrage konstruktivt, men det har vi ikke fået ministerens kommentarer til.
Der har været et konkret forslag om at udsætte debatten til efter de kommunale forhandlinger, men det har vi heller ikke fået ministerens kommentar til.
Jeg vil gerne sige på vegne af en samlet opposition, at det synes vi er ganske særegent og bekymrende rent demokratisk.
I forhold til SF's konkrete ændringsforslag om at lave en åbning i servicerammen i forhold til anbringelser er vi positive fra Socialdemokratiets side.
Vi mener, det er noget af det, der burde ligge på det budgetgaranterede område.
Johs. Poulsen (RV), 2008-05-29:
Når jeg tager ordet i anden runde, er det også, fordi jeg undrer mig over, at velfærdsministeren, som er minister for kommunerne, ikke har ønsket at gå ind i debatten - ikke mindst set i lyset af, at der set med mine øjne argumenteres på en sådan måde af regeringspartiernes ordførere, at det med rette kan betvivles, hvorvidt man overhovedet kender virkningen af de lovforslag, man selv har fremsat.
Derfor synes jeg, det ville være på sin plads, at ministeren rent faktisk forholdt sig til kritikken, og vi synes, det er ærgerligt, at ministeren ikke har ønsket det.
Også fra vores side vil vi gerne begrunde, at det ændringsforslag, der er stillet uden for betænkningen her til andenbehandlingen, vil vi gerne stemme for.
Det vil vi af den grund, at der her er tale om kommunernes serviceudgifter til frivillige anbringelser og tvangsanbringelse, som jo er det, man kunne kalde objektive udgifter, og som også efter vores opfattelse burde henhøre under budgetgarantien.
Så vi stemmer for ændringsforslaget.
Flemming Bonne (SF), 2008-05-29:
Jeg deler den opfattelse, at det er højst besynderligt, at velfærdsministeren ikke finder anledning til at deltage i debatten ikke mindst fordi der jo er stillet et ændringsforslag, der berører et af de politikområder, som velfærdsministeren har været meget optaget af her på det sidste, nemlig hvordan vi får lavet en ordentlig politik for truede børn og unge på hele anbringelsesområdet.
Der foreligger nu et ændringsforslag, som vi skal stemme om om et øjeblik.
Forslaget går ud på, at de kommunale udgifter holdes uden for servicerammen, og at området i øvrigt finansieres via bloktilskuddene, altså på den måde, at det overordnet er budgetneutralt.
Det burde være noget, som var attraktivt for en velfærdsminister, og i det mindste finder vi det rimeligt i oppositionen, at det bliver kommenteret af velfærdsministeren.
Mike Legarth (KF), 2008-05-29:
Jeg mener indledningsvis ikke, at det, hr. Johs. Poulsen siger om, at det er værre med den milliard kroner, der er givet til ældreområdet osv. i forbindelse med det kommunale budget, er korrekt.
Finanspolitisk set er det jo ikke sikkert, at penge, der bliver givet, og som kan opspares, får den samme betydning som offentlige midler, der bliver givet ud - for der bliver hver en krone brugt, det ved vi - så der er en forskel.
Men lad os ikke gøre det til et debatemne.
Jeg prøver at forholde mig til overførsler.
Jeg forstår ikke, hvor vi taler forbi hinanden her.
Regeringen med sine støttepartier har helt tydeligt udtrykt støtte til overførsler.
Lad mig så i dag tale for mig selv: Jeg talte om før, at når man overfører fra et år til et andet, er der et mindre forbrug det år.
Men hvis hele budgetrammen var brugt i 2007 og man vil overføre til 2008, er der jo ikke nogen ret til det længere, for man kan jo ikke tage udgangspunkt i et forbrug, der er til rådighed, for der er ikke nogen rådighed til overførsler.
Derfor bliver det et merforbrug, og det er det, der er problemet.
Vi er store tilhængere af overførsler, men de skal selvfølgelig ske under et, og de skal være styret af kommunerne, og det er en prioriteringsopgave.
De kommuner, der giver overførsler til deres institutioner, skal være sikre på, at de kan honorere dem, når budgetåret er omme.
Derfor skal der være en margin til det.
Johs. Poulsen (RV), 2008-05-29:
Nu kan jeg godt lide den selvforståelse, der er i Venstre,
om, at det er Venstre, der giver kommunerne noget.
Det er faktisk sådan, at kommunerne for en stor dels vedkommende jo selv finansierer deres opgaver, og at det er en dialog, de har med deres borgere om, hvor niveauet skal ligge på det.
Men selvforståelsen i Venstre er åbenbart her i Folketinget den, at det er noget, man giver væk herindefra.
Men når man nu har den selvforståelse, så lad os da bare tage den debat.
Jeg har mange gange sagt, både da vi havde forslaget til første behandling, og i dag, at det jo er lidt underligt, at de 900 mio. kr. i drift, som man klandrer kommunerne for at have haft højere budgetter for i 2008, og som er anledningen til det her lovforslag, er langt, langt værre end de ca. 900 mio. kr., man brugte til at forhøje ældrechecken og børnechecken for.
Det hedder i vores optik prioritering, og det er en prioritering, vi gerne vil stå for.
er jo fuldstændig at tale udenom.
Mike Legarth (KF), 2008-05-29:
Jeg er helt sikker på, at samtlige konservative borgmestre har en udstrakt forståelse for, at det budget og den økonomiaftale, vi nu skal aftale sammen, er nødt til at tage udgangspunkt i den nationale økonomi , for den form for ansvarlighed vil man altid se fra Det Konservative Folkepartis side.
Med hensyn til klima og energi har vi stor sympati for og bakker op om, at så mange projekter som muligt iværksættes af den slags, men det er nødt til at ske inden for de mål og rammer, der er givet til kommunerne.
Og det har jeg også fuld tillid til at kommunerne er i stand til at prioritere i forhold til.
Flemming Bonne (SF), 2008-05-29:
Der bliver også fra ordførerens side lagt vægt på, at der er mulighed for at give dispensationer, således at kommunerne nok skal kunne få tingene til at fungere.
Jeg har et enkelt spørgsmål.
Det handler om overførsler.
Det er således, at mange kommuner jo har indført sådan en meget moderne og ansvarlig økonomistyring ved, at de laver overførsler mellem budgetårene, således at institutionerne kan være sikre på, at de har disse penge til rådighed ud over den normale budgetramme.
Hvad er ordførerens kommentarer til det?
Mike Legarth (KF), 2008-05-29:
De Konservative har den opfattelse, at det jo ikke er udvalgene, der disponerer over anlægspuljerne.
Det er jo byrådets budgetter, og det er klart, at der i den aftale, der var indgået, var en forventning om, hvad der skulle anvendes ude i kommunerne.
Der var ikke skrevet noget ned om det.
Det erkender vi jo fuldstændig, men jeg anerkender ikke præmissen om, at der er ændret nogle ting i valgkampen.
Det, man gav køb på, var, at man sagde til kommunerne: I skal ikke ud og åbne budgetterne.
Og det var et særdeles godt råd og en god beslutning, men det ændrer jo ikke ved, at man selvfølgelig skal tage udgangspunkt i det, der var aftalt.
Og det er jo så det, man er i gang med.
Der var brugt 17 mia. kr. til anlæg, og det hjælper jo ikke noget at give tilladelse til at sende en ekstra milliard kroner ud på arbejdsmarkedet, når der ikke er virksomheder og medarbejdere til at løfte opgaven, og når man ved, at samfundsøkonomien vil brænde sammen, hvis man gør det.
Så det er ansvarlig politik, regeringen fører.
Flemming Bonne (SF), 2008-05-29:
Det er vel også sådan, at vi skal føre en ansvarlig politik over for de kommunalt ansatte, som gør en kraftanstrengelse for at få forretningen til at hænge sammen.
Det forholder sig sådan, at rent teknisk i forhold til kommunernes budget- og regnskabssystemer betragter man disse overførselsadgange af opsparede driftsmidler som tillægsbevillinger, der skal gives.
Det er jo det, der sådan er det lidt nye i den tænkning, vi skal lære os, at det skal man kunne gøre uden for en eksisterende fastlagt budgetramme for at imødekomme
de kommunalt ansatte, som gerne vil køre en økonomisk ansvarlig økonomistyring.
Det var det, jeg bad ordføreren om at kommentere.
Jeg helt klar over, hvad det er, der sker med hensyn til anlæg og med tal osv.
Det her er primært vedrørende driftsoverførsler.
Mike Legarth (KF), 2008-05-29:
Jeg vil gerne på Det Konservative Folkepartis vegne slå fast, at vi i hele processen har givet fuld opbakning til de kommunalt ansatte.
Vi har påskønnet og anerkendt den opgave, de har udført i forbindelse med reformen - det tager vi hatten af for - og vi håber, at man vil fortsætte ad samme sti.
Når vi så skal forholde os til, at kommunerne under ét har brugt 1 mia. kr. mere i serviceudgifter, er det jo der, vi har et problem, og det er jo det, nationaløkonomien ikke kan bære.
Det er derfor, vi er nødt til i fremtiden at sikre os, at kommunerne lever op til de aftaler, de selv indgår og selv har været med til at forhandle sig frem til.
Line Barfod (EL), 2008-05-29:
Hvis det virkelig var nationaløkonomien, man var dybt bekymret for, kunne man jo gå ind at se på det voldsomt store privatforbrug og se på, om det var der, der måske var behov for at få reguleret lidt.
Jeg tror, at det er en væsentlig større belastning både for nationaløkonomien og for miljøet.
Jeg kan forstå, at det, De Konservative mener er ansvarligt, er ikke at lave en forebyggende sundhedsindsats for at sikre, at folk ikke bliver syge og dermed kommer til at belaste samfundsøkonomien i mange år fremover.
Jeg synes, at det er en meget mærkelig form for ansvarlighed, De Konservative har valgt.
Mike Legarth (KF), 2008-05-29:
Næ, vi er dybt, dybt ansvarlige.
Med hensyn til den påstand, fru Line Barfod her fremsætter, om retten til at brænde benzin af i december måned, er det jo ikke det, der er temaet i det, vi debatterer her.
Det er jo en almindelig prioriteringsopgave ude i byrådene, og jeg kan så henvise til Kolding Byråd, hvor jeg selv sidder, og hvor vi stadig væk i vores budgetter har overførsler, og det fastholder vi.
Så der er jo mulighed for at prioritere og overføre, præcis som man har gjort førhen.
Vi har fuld tillid til, at kommunerne kan agere og prioritere inden for de budgetter, de selv har lagt, og det er jo det, det her handler om.
Det vil sige, at man godt kan overskride sin egen kommunes budget, hvis man er kommet i en situation, hvor man har behov for mere, men så er det, at KL skal være det koordinationsorgan, der sikrer, at under et bliver budgettet overholdt.
Så der er ingen problemer i den retning, som fru Line Barfod her angiver.
Line Barfod (EL), 2008-05-29:
Man kan selvfølgelig godt vælge at nedsætte sig som en moderne udgave af de tre aber og holde sig for ørerne og for øjnene og for munden og benægte virkeligheden.
Men jeg er ikke sikker på, at det er det, der gavner nationaløkonomien eller menneskene i det her samfund fremover.
Hvis man ønsker at være ansvarlig i forhold til mennesker og i forhold til miljø, tror jeg, at det er rigtig vigtigt, at man åbner øjnene og lytter til alle de rigtig, rigtig mange, der står med problemerne ude i kommunerne, som siger, at det ikke kan hænge sammen, og som ønsker at være ansvarlige.
Jeg synes, at hr. Mike Legarth mangler at svare på, hvor det er, man skal være ansvarlig.
Er det virkelig konservativ opfattelse, at man ikke skal være ansvarlig ved at sætte ind og sikre, at der er en løbende vedligeholdelse, at man ikke skal være ansvarlig i forhold til en social indsats, og at man ikke skal være ansvarlig i forhold til en forebyggende sundhedsindsats og i forhold til miljøet?
Mike Legarth (KF), 2008-05-29:
Selvfølgelig skal man være ansvarlig, og selvfølgelig skal de enkelte byråd være ansvarlige, og det er de jo også.
Lad mig starte med at sige, at når man foretager en overførsel, altså skyder en investering eller et forbrug fra et år til et andet, får man et merforbrug i det år, man overfører til.
Men man får jo så også et tilsvarende mindre forbrug i det år, man overfører fra.
Men derudover er det jo den prioriteringsopgave, den planlægningsopgave, som kommunerne har.
Jeg siger ikke, at det er let.
Det er en svær opgave, og det er også derfor, at det er så godt, at vi har så mange dygtige og kompetente byrådsmedlemmer derude, der sidder og disponerer til daglig og får budgetterne til at hænge sammen.
Vi kan alle sammen have lyst til flere penge.
Jeg ville da også gerne have nogle pengetræer groende hjemme i min baghave, og jeg ville da også gerne have, at Christiansborg havde nogle pengetræer, vi kunne tage fra og så finansiere efter et godt hjerte.
Der er jo ikke det, vi ikke gerne vil finansiere, men der er rammer, og der er mål, og det er det, vi er nødt til at holde os til.
Erling Bonnesen (V), 2008-05-29:
Det Radikale Venstre siger, at der er tale om diktater i kommuneøkonomiforhandlingerne.
Den holder jo ikke i virkelighedens verden.
Vi kan jo kort henvise til, at kommunerne sidste år også selv gik ud og sagde, at det her var gode resultater, at det var gode budgetter, at det faktisk var gode velfærdsbudgetter, som de kunne tage med hjem og arbejde med.
Så den holder jo ikke.
Med hensyn til overførslerne fra det ene år til det andet vil jeg kort sige, at det er en god ordning; den burde der heller ikke pilles ved, og kommunerne kan selvfølgelig stadig væk bruge det som et rigtig godt planlægningsværktøj.
Så jeg må sige, at det er en pseudodiskussion.
Men det er helt tydeligt, at man tilsyneladende også i Det Radikale Venstre giver slip på ansvarligheden, og derfor vil jeg godt spørge den radikale ordfører: Er man fuldstændig ligeglad med ansvarligheden i den samlede samfundsøkonomiske sammenhæng?
Johs. Poulsen (RV), 2008-05-29:
Jeg tror, at enhver, der lytter til den her debat og har fulgt debatterne om økonomisk ansvarlighed i det her land, både igennem de sidste måneder og igennem de sidste mange år, ved, at Det Radikale Venstre står for en særdeles ansvarlig samfundsøkonomisk tilgang til de udfordringer, som dermed tegner sig.
Det gælder naturligvis også på det her område.
Jeg kan da godt forstå, at Venstre er med, hvis det er sådan, at man slet ikke har forstået noget som helst af, hvordan lovforslaget fungerer, men det, jeg nu har forsøgt at forklare Venstres ordfører, er jo rent faktisk, at man nu lægger et lovforslag frem, der fremmer det modsatte.
Det fremmer en tilgang, som betyder, at man ikke længere kan have sikkerhed for, at man kan lave sine overførsler og også få dem udbetalt på ny; man kan f.eks. ikke have sikkerhed for at spare op via overførsler over måske 2, 3 og 4 år og så afholde udgiften på en gang.
For så betyder det, både med det her lovforslag i forhold til 2008 og med de øvrige lovforslag, at man rent faktisk skal lave tilsvarende budgetreduktioner et andet sted i de normale budgetter det pågældende år eller skal betale en strafafgift eller skal lave tilsvarende overførsler, og så er det jo ikke længere en overførselsadgang, som rent faktisk betyder, at man kan spare op.
Erling Bonnesen (V), 2008-05-29:
Jeg har klart og tydeligt præciseret - og jeg gør det gerne igen - at det er et godt værktøj med overførselsadgang, og det skal man stadig væk kunne bruge til at styre sin økonomi efter.
Så det er et godt redskab.
Men jeg kan godt forstå, at den radikale ordfører taler udenom, for det med ansvarligheden er jo det helt afgørende.
Det er jo sådan overliggeren, den samlede ramme om det.
Er der en grænse for ansvarligheden?
Er der en grænse for, hvor meget mere man vil give?
For jeg kan jo godt få indtrykket af, at selv om vi har givet rigtig mange flere - milliarder i kommunebudgetterne, så vil man tilsyneladende bare give endnu flere milliarder.
Så er spørgsmålet: Hvor mange flere milliarder vil man give?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2008-05-29:
Jeg bliver bare ved med at høre for mine ører, at det er sådan, at Socialdemokraterne ønsker en centralisering og en styring fra Folketinget af skolen, frem for - som Venstre ønsker - at vi har decentralisering; vi har kommunerne til at lede jobbet.
Må jeg minde om, at vi i vores fælles forligskreds har indført nationale test for netop at hjælpe børn og finde dem tidligt og også for at vide, hvem der har vanskeligheder, når de skal videre til ungdomsuddannelserne.
Vi har i vores fælles forligskreds indført mentorordninger til de unge på ungdomsuddannelserne, så vi er sikre på, at vi laver et godt netværk til at hjælpe, fange op og støtte alt, hvad vi kan.
Vi har jo lektiehjælp allerede; kommunerne tilbyder lektiehjælp mange steder og oven i købet i fritidsordninger.
Det er jo, fordi der er set et behov.
Hvorfor ønsker ordføreren at gå ind og styre lærernes metoder til undervisning herindefra?
Det er dog det smukkeste, vi har haft i Danmark: at metodefriheden netop ligger hos den enkelte, og at det er skolerne, der bestemmer deres undervisningsmaterialer.
Jeg bliver ved med at høre, at man ønsker en centralisering fra Socialdemokraternes side, og det er ikke noget, Venstre bryder sig om.
Mette Frederiksen (S), 2008-05-29:
Noget af det vigtigste, når vi diskuterer lighed, er, om vi som samfund er i stand til at give alle børn lige muligheder.
Man har adgang til SU, hvis man vil læse på en videregående uddannelse, man har adgang til en masse ting, man har en masse rettigheder.
Vores problem som samfund er, at selv om vi formelt set har opnået lige muligheder i vores samfund, har vi det ikke reelt.
Vores børn møder folkeskolen med forskellige forudsætninger; vores familier har forskellige ressourcer, når de møder folkeskolen som familie; vores børn har forskellige forudsætninger for at kunne få det bedste ud af den undervisning og den uddannelse, der bliver dem tilbudt.
Derfor bliver vi nødt til at diskutere, om rammerne for både vores daginstitutioner, vores folkeskoler og vores ungdomsuddannelser i tilstrækkelig grad kan det, de skal kunne, nemlig at sikre lige muligheder til alle børn.
Christian H. Hansen (DF), 2008-05-29:
Jeg vil fortsætte lidt i det billedsprog, som fru Mette Frederiksen var inde på.
Hvis det var lille Peter, der havde fået det læst op som godnathistorie, tror jeg, at han var brudt sammen og slet ikke havde turdet sove den nat.
Fru Mette Frederiksen kommer med eksempler på, at hun ved, at enlige mødre på kontanthjælp ikke har råd til, at deres børn tager med til børnefødselsdag - i hvert fald ikke dem alle sammen - og at man ser førtidspensionister gå ind på et apotek uden at få deres medicin med derfra.
Mit spørgsmål kommer så nu, og der kan egentlig bare svares ja eller nej: Er det sådan, at man slet ikke så det billede, da der var en socialdemokratisk ledet regering; da så man ikke nogen enlige mødre på kontanthjælp, som ikke kunne få deres børn med til børnefødselsdag; da så man ikke nogen gå fra apoteket uden deres medicin?
Ja eller nej?
Mette Frederiksen (S), 2008-05-29:
Måske skal man starte et andet sted, for målet for den fælles indsats, som dette Folketing kan afstedkomme, kan jo ikke være status quo.
Når vi nu endelig har lejligheden til at diskutere ulighed i Danmark, er det jo en mærkelig diskussion, at det, vi hører fra ordførerne fra de borgerlige partier, er en tilfredshed og glæde over tingene, som de er, eller som de var.
Det, der må være Folketingets opgave, hvad angår lighed, er jo at pege fremad og se på, hvad der skal til, for at børn i Danmark har lige muligheder, og at vi som udgangspunkt er et retfærdigt samfund.
Uligheden har altid eksisteret i Danmark, men det er os, der sidder her i salen i dag, der kan beslutte, om den skal have lov til også at være der i fremtiden.
Der foreslår vi, at vi træffer det valg, at uligheden skal bekæmpes; at der reelt og ikke kun formelt skal være lige muligheder i vores samfund.
Christian H. Hansen (DF), 2008-05-29:
Ja tak.
Vi fortsætter i billedsproget.
Fru Mette Frederiksen sagde, at den tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussen havde et ønske om, at man skulle gå fra at være kontanthjælpsmodtager til at være bankdirektør, og så sagde fru Mette Frederiksen, at det i hvert fald ikke sker under denne regering.
Mit spørgsmål går på: Hvor mange gik fra at være på kontanthjælp til en stilling som bankdirektør under en socialdemokratisk regering?
Jeg vil gerne have tallet.
Mette Frederiksen (S), 2008-05-29:
Der er jo noget, der tyder på, at min tale kunne fungere som godnatlæsning, for det var Anders Fogh Rasmussen - ikke Poul Nyrup Rasmussen - der havde den vision.
Vi ville aldrig, ej heller i 1990'erne,
have talt for, at det, der skulle være ambitionen for socialpolitikken i Danmark, skulle være at flytte nogle få kontanthjælpsmodtagere hen til et sted, hvor de kunne blive bankdirektører.
Det ville da være fantastisk, hvis det lykkedes, men det afgørende er jo, at målet ikke må være som i USA, nemlig at man tager nogle få børn med svære opvækstbetingelser, som på trods af deres livsbetingelser skal klatre op ad stigen og alligevel klare sig godt.
Vi vil ikke have et samfund, hvor børn klarer sig påtrods af -
vores mål er et samfund, hvor børn klarer sig godt pågrund af samfundet, og hvor det er samfundet, der sørger for, at rammerne om vores børns liv er så gode, at ligegyldigt hvordan børnene ser ud, og hvor de kommer fra, ligger mulighederne åbne for, at de selv kan få lov til at designe og bestemme over deres eget liv.
Torsten Schack Pedersen (V), 2008-05-29:
Nu har den socialdemokratiske ordfører også været glad for lidt taldebat.
Jeg kunne bare godt tænke mig at høre, om fru Mette Frederiksen er enig i den definition af ulighed, som den daværende socialminister hr. Henrik Dam Kristensen gav i Folketingssalen i 2001, da der var den samme diskussion, nemlig at det var interessant at se på arbejdsløshed, SU-modtagere og lignende.
Er det en ny definition, Socialdemokratiet lægger vægt på i dag, eller er det den samme definition, som Socialdemokratiet brugte, da partiet havde regeringsmagten i 2001?
Mette Frederiksen (S), 2008-05-29:
Nu lød det til, at citatet fra debatten på det tidspunkt var lidt ufuldstændigt.
Vi har samme syn på ulighed i dag, som vi har haft tidligere.
Uligheden har forandret sig i vores samfund, det er andre udfordringer, vi står over for.
Tiden forandrer sig, men tilbage står stadig væk, at der er en systematisk og grundlæggende ulighed eksempelvis inden for sundhed, som desværre nogle gange har den konsekvens, at vi simpelt hen får lov til at leve et liv, der er kortere end andres, at vi ikke får adgang til den nødvendige behandling, og at vi ikke kan være sikre på en fri og lige adgang.
Det er den grundlæggende og systematiske ulighed, vi er optaget af.
Så er der forskellige virkemidler til at komme derhen på.
Afskaffelse og bekæmpelse af arbejdsløshed er en åbenbar mulighed, man skal tage i brug.