Pernille Skipper (EL), 2014-06-03:
Det har jo udviklet sig til en lidt mystisk diskussion nu efterhånden om, hvilke objektive kriterier man kan lægge ned over, hvornår noget bør undersøges, og hvornår noget ikke bør undersøges, og der er ligesom opstået sådan en ting blandt forslagsstillerne om, at man burde da sige ja til at undersøge hvad som helst.
Og derfor får man jo lyst til at spørge, i hvert fald retorisk, og måske kan man håbe på et svar, hvorfor de borgerlige partier så nægter at bakke op om godt nok ikke Enhedslistens, men SF's forslag om at nedsætte en kommission, der skal undersøge, hvordan vi kan have en alternativ tilgang til narkotika og cannabis.
Man vil heller ikke undersøge, om borgere bliver overvåget af de amerikanske efterretningstjenester efter afsløringerne fra Edward Snowdens side.
Det vil man ikke undersøge, men lige præcis det her bør man i hvert fald undersøge.
Jeg har lidt svært ved at finde ud af, hvad det er for nogle objektive kriterier, der sådan gælder for, hvornår noget bør undersøges eller ej, men det kan være, jeg bliver klogere i løbet af den videre debat.
Vi har den holdning, at man bør undersøge ting, når man har et formål om eller i hvert fald en formodning om, at man ønsker at ændre på noget.
Og der er det jo, at det står tilbage, i hvert fald indtil videre, at det kun er Dansk Folkeparti, der sådan nærmest har givet et klart svar på, hvad det er, man gerne vil ændre, hvad det er for nogle domme, der er blevet afsagt, og som man mener ikke burde være afsagt, om nogle ytringer, der burde være lovlige.
Derfor kan man jo også komme til at tænke, at det måske er, fordi de borgerlige går og mangler et argument, og så håber de på, at Straffelovrådet måske kan levere det argument.
, og skulle vi undersøge racismeparagraffen og sætte Straffelovrådet til at vurdere den, skulle det være, fordi vi havde en formodning eller i hvert fald en svag idé om, at der var noget, der kunne rykkes via sådan en undersøgelse.
Vi ville selvfølgelig ønske, at racismeparagraffen ikke var nødvendig.
Selvfølgelig ville vi ønske, at vi levede i en verden, hvor minoriteter ikke blev udsat for hadefuld tale alene på grund af deres hudfarve, deres seksualitet eller deres religion.
Selvfølgelig kæmper vi for en verden, hvor man ikke bliver afvist på diskoteket, fordi man hedder Muhammed, eller hvor mennesker ikke bliver overfaldet på gaden, alene fordi de har en bestemt hudfarve.
Men sådan er virkeligheden ikke.
Virkeligheden er desværre stadig i 2014, at hetz, diskrimination, hadefuld tale og egentlige deciderede hate crimes, altså voldelige overfald, der har sin årsag i had til f.eks. en hudfarve, eksisterer i Danmark.
Det er vores opfattelse, at racismeparagraffen ikke forhindrer de her ting, for det kan vi jo alle sammen se at den ikke gør, men den fungerer som en yderste stopklods for de dæmoniseringer, man må finde sig i som minoritet i offentligheden.
Racismeparagraffen er da også, som SF's ordfører påpegede, kommet til verden, fordi historien har vist, at hvis der ikke er grænser for, hvilke generaliseringer og hadefulde ytringer man må komme med om minoriteter, så kan de ord føre til langt mere alvorlige handlinger.
Generaliserende, nedgørende og usande udtalelser om minoriteter kan på den lange bane betyde, at handlinger bliver retfærdiggjort.
Som det også er blevet sagt før, er bestemmelsen ikke engang et udtryk for, at man ikke må have lov til at være racist.
Det må man sådan set gerne.
Man må sige, hvad man vil, ved spisebordet.
Det handler om, hvilke generaliserende udtalelser eller hadefulde ytringer man kommer med i offentligheden.
Og domstolene er da også efter vores opfattelse meget restriktive i deres anvendelse af den her bestemmelse.
Der skal altså rigtig, rigtig meget til, for at man bliver dømt for overtrædelse af racismeparagraffen, og derfor ser vi heller ikke nogen grund til, at man skulle forsøge at finde en teknisk måde, hvorpå man kan indskrænke bestemmelsen.
Hvis vi i Enhedslisten havde en formodning, bare en svag idé om, at Straffelovrådet kunne ændre vores holdning, så ville vi gladelig sende den her undersøgelse af sted, ligesom vi, selv om vi er for en afskaffelse af blasfemiparagraffen, har sendt den af sted til undersøgelse, fordi vi gerne vil være sikre på, at der ikke er noget, vi har overset.
Men det kan vi altså ikke se, og derfor kan vi ikke stemme for det her beslutningsforslag.