Marianne Jelved (RV), 2016-05-09:
Der står i bemærkningerne til forslaget, som vi behandler lige nu, at der er en bølge på tværs af Europa, der vil sænke valgretsalderen til 18 år.
Der skal nok stå til 16 år.
Nej, det refererer til en tidligere begivenhed, undskyld.
Der står videre: Flere lande har enten allerede indført eller haft forsøgsordninger med valgret til 16-årige.
Det er jo ikke så mange, når man tænker på, at Europa har mange flere stater end de 28, som er medlem af EU.
Der står også i bemærkningerne til forslaget – og det blev jeg helt glad for – og jeg citerer: De unge er politisk engagerede og vil gerne deltage i demokratiet.
Det kan vi jo være rigtig glade for og stolte af.
Min påstand er, at det er, fordi de har gået i den danske folkeskole og på de danske ungdomsuddannelser, hvor de faktisk igennem det daglige arbejde og måden at være sammen på i uddannelsesinstitutionerne lærer at være demokratiske borgere.
Og de er rigtig meget optaget af det.
Men for mig er der nogle principielle ting, som jeg godt vil gøre rede for her.
Nu fremgår det ikke af beslutningsforslaget, at der er tale om både valgret og valgbarhed.
Men spørgsmålet er, om det behøvede at høre sammen.
Under alle omstændigheder er myndighedsalderen ikke 16 år, og det er heller ikke foreslået, at den skal være 16 år, og så mener jeg ikke, at det går at have valgbarhed og valgret, hvis ikke også man er myndig.
Hvis man har valgret til Folketinget, må man gå ud fra, at man også har det til kommunerne, for ellers giver det jo ikke nogen mening.
I kommunerne kan man jo få bøder for ikke at have forrettet sit arbejde ordentligt i kommunalbestyrelsen.
Så der er nogle krydspunkter, som jeg synes er uafklarede.
Så vil jeg gerne tage fat i temaet om, hvordan vi så får givet de unge nogle demokratiske muligheder.
Og der vil jeg gerne anbefale to ting: Der er godt 50 kommuner, hvor man har ungdomsråd, og de er valgt enten i forbindelse med kulturelle begivenheder i kommunen – de vælger selv, hvem der skal sidde i de ungdomsråd, så det er altså en politisk handling, og de har faktisk indflydelse på ganske konkrete ting – eller det kan være politiske opgaver, de har, eller det kan være begge dele.
Det er min store anbefaling, at vi som folketingsmedlemmer interesserer os for Netværket af Ungdomsråd, NAU, som de forkortes til, som giver rådgivning til kommunerne om, hvordan man opretter ungdomsråd.
Det har været en rigtig stor succes og er en succes.
Det andet, som jeg synes er nærliggende at tale om, når vi taler om Folketinget, er, at vi alle sammen, partierne, som er repræsenteret herinde i Folketinget, jo har ungdomsorganisationer, ungdomspartier, og der er det jo alle tiders oplevelse at inddrage dem i den politiske smeltedigel, som det er, når det store voksenparti laver politik – altså at inddrage de unge også i det.
Det har vi i hvert fald rigtig god erfaring med i Det Radikale Venstre, og det ved jeg man også har i andre partier. Så der er andre muligheder for at inddrage unge, og det vil jeg stærkt anbefale, for de er fantastisk inspirerende, og de er engagerede med hensyn til at tage fat i de opgaver, som kan ligge i en kommune, på konkrete institutioner eller andre steder i samfundet og på den måde bidrage rigtig meget til demokratiet.
Det er også en træning, det er også en lære at være i.