runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2011-03-04:
Ja, jeg tillod mig bare at bruge det nye system med at trykke sig ind, så det troede jeg var godt nok.
Jeg vil gerne spørge den konservative ordfører, hr. Tom Behnke, om lidt af det samme, som jeg spurgte Venstres ordfører om, nemlig hvad det er, der er sket med det her lovforslag, for det, som den konservative ordfører siger, er jeg jo fuldstændig enig i.
Det her skal rette op på nogle skævheder.
Men hvis det så viser sig med det lovforslag, der nu ligger, at det gør det rent faktisk ikke, og at det lovforslag, der var i høring, og som der kom positive høringssvar ind på, er noget helt andet end det, vi behandler i dag, kan ordføreren så forklare, hvad det er, der er sket i den mellemliggende periode?
Og tillægsspørgsmålet er jo selvfølgelig, om han på Det Konservative Folkepartis vegne vil være med til at kigge på de skævheder, hvis det kan dokumenteres, at det forholder sig, som bl.a. jeg udtaler mig om?
Tom Behnke (KF), 2011-03-04:
Også Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget her, som jo er et lovforslag, der ligger i et spændingsfelt mellem arbejdsskadesikringsloven og erstatningsansvarsloven.
Det har vist sig i praksis, at der har været nogle fortolkningsvanskeligheder, i forhold til hvad det nu lige er for en af disse love, man får erstatning efter, alt efter om man er kommet til skade på sit arbejde eller i sin fritid, og det har givet nogle lidt skæve og lidt forunderlige sager, som regeringen har et ønske om at få rettet op på, således at man sikrer, at der er ens erstatning, uanset om man er kommet til skade, mens man var på arbejde eller i sin fritid.
En sådan ensretning og genopretning kan vi fra konservativ side fuldt ud støtte.
Søren Krarup (DF), 2011-03-04:
Jeg er blevet bedt om at læse vores ordførers tale højt og vil gøre det.
Ordføreren skriver, at uanset om man kommer til skade i fritiden eller på arbejdet, bør der ikke være forskel på erstatningens størrelse, men et par principielle domme fra Højesteret har vist, at der netop kan være forskel på, om man kommer til skade i fritiden eller på arbejdet, og at erstatningen tilsyneladende er mindre, hvis man kommer galt af sted på arbejdet.
Det er selvfølgelig helt urimeligt, og derfor støtter vi i Dansk Folkeparti, at justitsministeren med dette lovforslag vil lave om på den praksis, der har fundet sted ved domstolene.
Det har nemlig aldrig været hensigten med erstatningsloven, at der skulle være den forskel.
Dansk Folkeparti kan derfor støtte lovforslaget.
Kim Andersen (V), 2011-03-04:
Som jeg har sagt, tror jeg, at vi alle er opmærksomme på, at det her er et teknisk set meget kompliceret spørgsmål, og derfor er det også godt, at der nu bliver en udvalgsbehandling, hvor der bliver lejlighed til at spørge ind til tingene, og hvor der kan være en gensidig oplysningsvirksomhed i forhold til forslagets indhold.
Bjarne Laustsen (S), 2011-03-04:
Jeg er glad for den bemærkning, som ordføreren gjorde i den sidste del af sin tale, hvor han sagde, at hvis der er sket nogle ting, så er man parat til at kigge på det under udvalgsarbejdet.
Det synes jeg er fint nok.
Men det, der er problemet her, er, at det er et fuldstændig ændret lovforslag, der er fremsat, i forhold til det, der blev fremlagt i 2010.
Både den nuværende justitsminister og den tidligere justitsminister har sagt, at det er ligegyldigt, om man kommer til skade via sit arbejde eller i sin fritid.
Reglerne skal være ens, de skal være lige gode.
Nu gør man dem lige dårlige med det forslag, der er fremsat her, og det kan vel ikke være intentionen, hvis man tidligere har sagt, at det var det, der skulle rettes op på – vel?
Kim Andersen (V), 2011-03-04:
Jeg synes, at man skal hæfte sig ved, at den komplicerede lovgivning, der er på det her område, nu bliver justeret i forhold til intentionerne, i forhold til hvad nogle højesteretsdomme har vist der var brug for i forhold til den forskellige udmåling af erstatninger, som lovgivningen har medført.
Hvad der internt i det lovforberedende arbejde og i høringsprocessen er medgået af tid til hvilke elementer, er jeg ikke i stand til at redegøre nærmere for.
Bjarne Laustsen (S), 2011-03-04:
Selv om noget er kompliceret, behøver man jo ikke at gøre det kompliceret, for det her er sådan set ganske enkelt.
Det er jo et lovforslag, der bygger på noget fra 2002, hvor der så ikke blev rettet op på nogle ting, og hvor der var en række højesteretsdomme, og det nedsatte man så et udvalgsarbejde om.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører: Hvad er det, der er sket siden 2010 og frem til nu, hvor det lovforslag, der her bliver fremsat, overhovedet ikke er det samme som det, der har været i høring. Hvad er det, der er sket?
Det ville jeg gerne have at hr. Kim Andersen som Venstres ordfører kunne fortælle mig.
Kim Andersen (V), 2011-03-04:
Tak for ordet.
Venstre kan støtte det her forslag fra justitsministeren, lovforslag nr. L 136, vedrørende ændring af reglerne om erstatning for tabt arbejdsfortjeneste m.v.
Det er et meget teknisk kompliceret lovforslag, som skal søge at rette op på nogle uhensigtsmæssigheder i samspillet mellem to regelsæt, mellem arbejdsskadesikringsloven og erstatningsansvarsloven.
To højesteretsdomme fra 2009 viser, at der opstår nogle situationer her, som ikke er hensigtsmæssige, og som ikke har været tilsigtet, sådan at der kan risikere at opstå den situation, at hvis en skadelidt har krav på en erstatning, kan denne erstatnings udmåling blive mindre, hvis skaden er sket i forbindelse med ens jobfunktion, end hvis f.eks. skaden, som udløser erstatning, var sket i ens fritid, og det er uhensigtsmæssigt og ikke tilsigtet.
Det vil det her forslag rette op på, og det støtter vi fra Venstres side.
Det er et teknisk kompliceret forslag, og vi er lydhøre over for det, hvis der skulle fremkomme andre oplysninger, der trænger til at blive belyst i udvalgsarbejdet; så er vi fra vores side positive over for det, men tilsiger altså forslaget vores fulde støtte.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-03-04:
Nu kommer fru Hanne Agersnap med noget, som ikke er sagt her i Folketingssalen, men hr. Skibby kan jo svare for sig selv.
Men jeg forstod hr. Skibby sådan, at han henviste til nogle svar, der er givet i Integrationsudvalget i al åbenhed om kriminalitet i forbindelse med de statsløse palæstinensere, som fik opholdstilladelse i Danmark i sin tid ved en særlov.
Og der var jeg lige ved at blive smidt ned af talerstolen af den daværende folketingsformand, fordi jeg tillod mig at sige, at hvis jeg skulle have stemt for den særlov, så ville jeg føle, at jeg havde handlet imod grundloven.
Og det fik jeg i hvert fald ret i senere med Tvindloven.
Så det var den side af sagen.
Men jeg synes, fru Hanne Agersnap taler udenom, for jeg har sagt klart, hvad regeringen mener om, hvordan retsstillingen skal være, og hvordan vi skal arbejde, når der er konventioner.
Men fru Hanne Agersnap tør ikke gå ind i konventionen og tør ikke se sine vælgere i øjnene og sige, at hun mener, at den terrorist, der sidder varetægtsfængslet, skal jeg sende et statsborgerskab.
Det synes jeg fru Hanne Agersnap skulle tage stilling til nu, så vi også ved, hvad hun vil sige i valgkampen.
For jeg synes, det er et problem, at når det aldrig har været diskuteret i Folketinget, så har jeg ikke nogen vejledning fra Folketinget, og den beder jeg om i dag.
Jeg synes, det er interessant at få at vide, hvad fru Hanne Agersnap mener om den situation.
Tom Behnke (KF), 2011-03-04:
Jeg takker mange gange for tilliden til, at jeg i min ringe egenskab af at være ordfører på området skulle have haft afgørende indflydelse på processen fra, at forslaget i sin oprindelige form har været sendt i høring, og så til det, der bliver fremlagt i Folketinget, men det har jeg ikke.
Den proces er jeg ikke en del af, og jeg har ikke noget at gøre med den.
Det er et regeringsanliggende, og det er ministeren, der står for det.
Det, jeg har bemærket, er, at bl.a. LO og Dansk Metal har gjort opmærksom på, at det her forslag måske har en bivirkning, som kan bevirke, at selv om man får ens erstatning, kan det være, at tidspunktet, hvorfra det sker, bliver forskelligt, og at det måske i nogle sager kan gøre, at den pågældende tilskadekomne får en ringere stilling der.
Men det fremgår ikke af lovforslaget, og jeg synes heller ikke, at det, som bl.a. LO har sendt ind til os, dokumenterer, hvad deres påstand hviler på.
Men det, der helt sikkert kommer til at ske nu, er jo, at forslaget går til udvalgsbehandling i Retsudvalget, og der vil de to henvendelser selvfølgelig blive sendt over til justitsministeren, således at juristerne der kan gennemgå det og give os en forklaring på, hvad der er op og ned, sådan at vi som politikere kan træffe den politiske beslutning.
Det er jo det, der er vores opgave.
Bjarne Laustsen (S), 2011-03-04:
Der vil jeg bare sige, at min jo nok er endnu ringere.
Men det, som vi som politikere skal påse, er – og jeg vil tro, at hvis man sidder i et regeringsparti, nikker man ja til det – at man kan sende et lovforslag i høring, og hvis der så kommer et nyt forslag, der ikke er analogt med det, der har været i høring, kigger man på det igen.
Det er bl.a. også et af kritikpunkterne her, nemlig at man synes, det er underligt, når det er et helt andet lovforslag, vi behandler, end det, der var i høring.
Så burde man egentlig have lavet en ny høringsperiode.
Det håber jeg så at vi kan kigge på under udvalgsarbejdet.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-04:
Det er noteret.
Vi skal nok svare på spørgsmålene.
Frank Aaen (EL), 2011-03-04:
Jeg skal bare beklage, at jeg på grund af anden aktivitet ikke kunne deltage på det tidspunkt, hvor jeg skulle holde min ordførertale.
Men jeg skal bare for god ordens skyld forklare ministeren, at vi er skarpt imod det her lovforslag, og at vi vil stille en hel del spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-04:
Jeg bliver nødt til at gentage, at det ikke er en ensidig hensyntagen til forsikringsselskaberne, der ligger til grund for de ændringer, der er sket.
Det har lige så meget været hensyntagen til de bemærkninger, der kom under høringen, fra 3F og fra andre parter, som samlet set har ført til de ændringer, der sker her.
Det, der var formålet, var som sagt erstatningsmæssigt at ligestille folk, der kommer til skade på arbejde og kommer til skade i fritiden.
Det er korrekt, at det har noget at gøre med skæringstidspunkter og sådan noget, men problemet var, at der heller ikke skal ske en overkompensation.
Det skal være den samme.
Men man skal jo heller ikke have betalt mere end tabet.
Så der har været nogle komplekse balancer, der skulle findes, og det er det, som er kommet til udtryk i det lovforslag, der ligger her.
Men lad os nu få lejlighed til at granske de henvendelser, jeg må forstå er kommet til udvalget, og som jeg ikke har haft lejlighed til at se, så skal vi nok besvare dem, og så er jeg sikker på, at vi i fællesskab kan finde ud af, om det er, som det skal være.
Ellers må vi foretage de tilretninger eller præciseringer, der er nødvendige, for at alle kan føle sig trygge ved forslaget.
Bjarne Laustsen (S), 2011-03-04:
Der er altså en ganske stor ændring heri, og nu er der jo flere højesteretsdomme, men den her fra 2008 tilsidesætter forsikringsselskabernes ønske om at kunne stoppe udbetalingerne for tabt arbejdsfortjeneste på et tidligere tidspunkt.
Det var en ting, som forsikringsselskaberne var imod, men Højesteret sagde, at sådan skulle det være.
Og det, forsikringsselskaberne ikke kunne opnå dengang, kan de opnå i dag, hvis man vedtager justitsministerens forslag.
Det er den afgørende ændring, der er i forhold til det, og det synes jeg at vi bliver nødt til at kigge utrolig meget på.
Jeg har stor respekt for, at der er lobbyvirksomhed, og at man er under indflydelse af tingene, men det her er simpelt hen et knæfald i forhold forsikringsselskaberne og i forhold til højesteretsdommen fra 2008, for den siger netop, at hvis der er en skadevolder, kan man gå ind og fastlægge et tidligere tidspunkt end det, det ellers var, og det er det, der udløser den her situation.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-04:
Det, som fremgår af det oprindelige forslag, som var i høring i foråret, er det samme som det, der ligger i det her forslag, når vi ser på bundlinjen.
Med hensyn til hvad formålet er, er det at sikre, at man er stillet på samme måde erstatningsmæssigt, uanset om den pågældende begivenhed, der udløser skaden og dermed erstatningen, er sket på arbejdet eller i fritiden.
Det er det, som er bundlinjen i det her forslag, og det var også det, der var hensigten med det oprindelige forslag.
Formålet med de ændringer, der er foretaget, fra forslaget kom for et år siden, og til nu, er jo samlet set at sikre, at den skadelidte bliver kompenseret fuldt ud for sin tabte arbejdsfortjeneste, men samtidig også at sikre, at der ikke sker en overkompensering.
Så der er ikke nogen nye hensigter, og bundlinjen er den samme, den er bare ramt mere præcist nu, fordi der altså er blevet påpeget nogle teknikaliteter, både fra 3F og Forsikring & Pension og fra andre, i forhold til det oprindelige forslag, som vi har taget højde for.
Bjarne Laustsen (S), 2011-03-04:
Jeg betragter en justitsminister som en klog mand, det gælder også den nuværende.
Jeg står med et brev, som er dateret den 12. april 2010, hvori justitsministeren, den nuværende, skriver til Retsudvalget: I lyset af de indkomne høringssvar er der efter Justitsministeriets opfattelse behov for mere indgående overvejelser om, hvordan det bedst sikres, at en person, der kommer ud for en arbejdsskade, ikke har ringere mulighed for at få tabt arbejdsfortjeneste efter erstatningsansvarsloven, når der er en ansvarlig skadevolder, end en person, der pådrager sig en tilsvarende skade i fritiden.
Det var i 2010.
Så er det interessant, hvad der er sket, inden det her nye lovforslag blev fremsat, for de to lovforslag er ikke identiske.
Det er et fuldstændig nyt retsprincip i forhold til det.
Hvis ikke ministeren kan svare i dag, er der virkelig behov for, at ministeren kommer og fortæller os i Retsudvalget, hvad der er sket siden da, for det er virkelig interessant.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-04:
Jeg vil gerne takke ordførerne for en overordnet set positiv modtagelse af forslaget.
Erstatningsudmåling i sådan nogle sager, hvor både erstatningsansvarsloven og arbejdsskadeforsikringsloven er i spil, udgør et kompliceret område, hvor regulering må balancere nogle forskellige modsatrettede hensyn.
Og trods de relativt få ændringer i de to love, som der med lovforslaget lægges op til, er der også tale om et ganske komplekst og på nogle punkter noget teknisk forslag, kan man nok sige.
Men bundlinjen er sådan set enkel nok.
Forslaget har til formål at sikre – som flere også har været inde på – at der ikke længere kan opstå sager, hvor en person er kommet til skade på sit arbejde og så er afskåret fra at kræve et lige så stort erstatningsbeløb fra den ansvarlige skadevolder, som hvis den samme skade var blevet påført den pågældende i fritiden.
Jeg ser frem til, at vi her i Folketinget forhåbentlig i bred enighed kan få gjort op med den forskelsbehandling, som de nugældende regler i nogle tilfælde kan medføre, og at vi dermed kan få skabt den retstilstand, som rent faktisk var tilsigtet med reglerne, nemlig en retstilstand, hvor en person, der af en ansvarlig skadevolder bliver påført en skade, der er omfattet af arbejdsskadeforsikringsloven, i alle tilfælde skal kunne kræve lige så meget i erstatning, som vedkommende i dag er berettiget til, hvis den samme skade påføres vedkommende i fritiden.
Så jeg vil gerne takke for bemærkningerne.
Jeg har naturligvis noteret mig, at der er kommet nogle henvendelser, må jeg forstå, der peger på, at der er sket nogle ændringer, siden forslaget var i høring for vel cirka et års tid siden, og det er naturligvis noget, vi så vil besvare under udvalgsbehandlingen.
For det er jo korrekt, at der var en høring sidste forår, og der var flere parter, der pegede på, at der var behov for nogle tekniske ændringer i det oprindelige lovforslag, fordi det ikke ville komme til at virke efter hensigten.
Det er jo naturligt nok, at man har en høring, og så lytter man til de forskellige parter, og det var sådan set, kan man sige, på begge sider af bordet, der var nogle, som reagerede i forhold til det, der var lagt op til oprindeligt.
Der er både taget hensyn til bemærkninger, der kom fra 3F, og til bemærkninger, der kom fra Forsikring & Pension og vist også andre, og det har så ført til udarbejdelsen af det forslag, som foreligger her.
Det har simpelt hen været kompliceret at få det konstrueret på den rigtige måde, så alle hensyn bliver tilgodeset.
Vi mener, at det er tilfældet, at alle hensyn nu er tilgodeset, men som sagt vil vi naturligvis se nærmere på de henvendelser, som jeg forstår er kommet, men som jeg ikke har haft lejlighed til at se, og arbejde med dem under udvalgsbehandlingen.
Jeg har indtryk af, at vi egentlig alle sammen er enige om, hvad vi skal opnå med forslaget, og derfor skulle det også være muligt, tror jeg, at få en nogenlunde bred enighed om at vedtage forslaget, når det har været behandlet i udvalget.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-03-04:
Det er jo et ganske fint lovforslag, som regeringen her fremsætter, og som der vel heller ikke er nogen, der er direkte imod – sådan som jeg har hørt debatten.
Derfor er det jo fint, at man får lige regler, lige meget hvornår det er sket, og det er fint, at regeringen tager fat på at ændre lovgivningen, for der har jo aldrig været nogen, der har haft intentionen om, at det skulle være på den pågældende måde.
Så Liberal Alliance kan støtte lovforslaget.
Manu Sareen (RV), 2011-03-04:
Tak for det.
I 2009 afgjorde to højesteretsdomme, at en person, der kommer til skade på grund af sit arbejde eller på grund af de forhold, som arbejdet nu engang foregår under, i visse tilfælde er dårligere stillet med hensyn til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste og tab af erhvervsevne, når der er tale om en skade, sammenlignet med, at nøjagtig den samme ulykke var sket i fritiden.
Den retstilstand, som vi også har hørt tidligere fra andre ordførere, er ikke i overensstemmelse med lovens oprindelige intentioner.
Med andre ord, som det også er beskrevet i lovforslaget, har det selvfølgelig betydning for erstatningsbeløbet, hvis en person, der kommer ud for en arbejdsskade, ikke kan kræve lige så stort et erstatningsbeløb fra den ansvarlige skadeforvolder, som hvis den samme skade var blevet påført den pågældende i fritiden og erstatning for tabt arbejdsfortjeneste og tab af erhvervsevne derfor alene skulle udmåles efter reglerne i erstatningsansvarsloven.
Det har som sagt naturligvis aldrig været meningen.
Hvis man kommer til skade på grund af sit arbejde, skal man naturligvis ikke stilles ringere, selv om ens sag er omfattet af både arbejdsskadeforsikringsloven og erstatningsansvarsloven.
Det nye forslag skulle gerne rette op på den her forskelsbehandling, så man i fremtiden ikke er dårligere stillet, men vi har selvfølgelig noteret os de kritikpunkter, der har været fremsat af LO, og der er ingen tvivl om, at vi vil spørge ind til det i det videre udvalgsarbejde.
Vi har også noteret os, at LO selv siger, at de ikke har haft tid til at undersøge den her sag fuldstændig, så derfor har de selvfølgelig bedt om foretræde, og vi glæder vi os rigtig meget til det og til at lytte til kritikpunkterne.
Vi vil selvfølgelig supplere det med vores egne spørgsmål og derefter tage stilling.
Men umiddelbart er Det Radikale Venstre positivt stemt over for det her forslag.
Tom Behnke (KF), 2011-03-04:
Det er præcis det, der er meningen med udvalgsarbejdet, nemlig at man netop kan bore lidt dybere ned i tingene.
Her ved førstebehandlingen fremfører vi bare en principiel stillingtagen til lovforslaget, som er fremsat, og den principielle stillingtagen fra De Konservatives side er, at vi synes, det er et godt princip, at erstatningen er ens, uanset om man er kommet til skade på sit arbejde eller i sin fritid, og at to forskellige lovgivninger ikke sådan skal spille mod hinanden og stille borgeren, den tilskadekomne, ringere.
Det er det, der er det principielle i det her lovforslag, og det støtter vi fuldt ud.
Efter at have læst henvendelsen fra Dansk Metal og LO har jeg læst paragrafferne igennem igen, og deri fremgår det ikke, at der er nogen teknikaliteter eller ændringer, så det er ikke deri, man skal finde dem.
Men det er jo fuldstændig umuligt på nuværende tidspunkt at få afdækket, for det forudsætter jo, at der kommer nogle jurister ind over, som kan lave en faglig, saglig vurdering af de indstillinger og henstillinger, der er kommet.
Og er der noget om snakken, er vi selvfølgelig villige til at tage den diskussion.
Marion Pedersen (V), 2011-03-04:
Hr. Jørgen Poulsen henviser til et citat, der er kommet af mig under min skiferie i uge 7, som er taget ud af konteksten.
Journalisten og jeg havde en lang samtale på en 20 minutters tid eller sådan noget lignende, og jeg må sige, at sådan som det er klippet sammen, er ikke sådan, som jeg erindrer at jeg sagde det – heller ikke dem, der var til stede, da jeg havde telefonsamtalen.
Det er klart, at så længe vi er med i den her konvention, overholder vi den.
Og det mener jeg også vi gør, ved at vi har sagt de ting, vi har sagt i dag, og derfor støtter vi heller ikke det her forslag.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-03-04:
Jeg synes jo, det er dejligt, at Venstres ordfører synes, at konventionen skal overholdes, men så bliver jeg bare nødt til at spørge om Venstres syn på indholdet, for jeg har flere steder i pressen set Venstres ordfører blive citeret for, at ansøgere jo ikke skulle behandles anderledes, bare fordi de tilfældigvis var statsløse.
Er det et synspunkt, som Venstres ordfører stadig væk har?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-03-04:
Da ministeren var på talerstolen for et øjeblik siden, var vi jo i den sådan lidt særlige situation, at ministeren godt nok slog fast, at selvfølgelig skal en konvention overholdes, når man har tiltrådt den – det er der ikke nogen der kan være uenig i – men ministeren ville i øvrigt ikke fortælle, hvad regeringens holdning er til indholdet af konventionen.
Marion Pedersen (V), 2011-03-04:
Hvis de to ting ikke er brudt, har jeg ingen adkomst til at vurdere, om det er ret eller rimeligt, for vi har tiltrådt en konvention, som siger, at de skal have det.
Hvad jeg kan have af personlige holdninger, kommer ikke sagen ved.
Som folketingsmedlem skal jeg overholde loven, og det er det, jeg mener at jeg gør.
Søren Krarup (DF), 2011-03-04:
Jeg må jo altså sige til fru Marion Pedersen, at de ikke har det nødig, fordi de får det gratis.
Men er det rimeligt at give dem det gratis, når de lige så godt som alle andre kunne bestå de prøver, der kræves?
Det er jo fuldstændig urimeligt.
Jeg vil så godt lige slutte med at spørge fru Marion Pedersen: Nu tror jeg efterhånden, det er ved at gå op for befolkningen, at det altså er folk, der på mange, mange måder er ganske ukvalificerede, har brudt med dansk lov, har vist totalt desinteresse i at blive danske.
Tror fru Marion Pedersen egentlig, hvis det kom til en afstemning i befolkningen, at den danske befolkning ville være indforstået med det her?
Marion Pedersen (V), 2011-03-04:
Jeg har også læst de to folketingsdebatter tilbage fra 1977.
Jeg vil ikke gøre mig til dommer over forhenværende folketingsmedlemmers debatniveau.
Det kan være, der er nogle om 20 eller 30 år, der heller ikke synes, at vores debatniveau i dag er for kønt, så det skal jeg ikke kunne sige.
Men ikke desto mindre blev lovforslaget vedtaget – eller beslutningsforslaget, for det var et beslutningsforslag.
Det blev vedtaget dengang, uagtet hvordan debatten ellers løb.
Men det har de ikke nødig, fordi vi har tiltrådt den her konvention, som gør, at de ikke behøver det.