Mette Gjerskov (S), 2009-05-15:
Jeg er lidt forundret over spørgsmålet, for det er jo det samme spørgsmål, jeg har besvaret, tror jeg, 50-100 gange heroppe fra talerstolen over for hr. Per Ørum Jørgensen.
Ja, vi bakker op om EU's CO2-kvotesystem.
Nej, vi synes ikke, det er perfekt.
Men ja, vi synes, det er det bedste system, der er.
Det er jo det, der er det gode ved det her forslag; det arbejder jo netop med kvotesystemet og bygger oven på kvotesystemet.
Jeg skal ikke udtale mig om vores meget, meget udmærkede medlemmer af Europa-Parlamentet, vi har jo netop, som ordføreren siger, nogle meget grønne kandidater.
Vi har både Dan Jørgensen og Christel Schaldemose, og jeg kan nævne mange, som virkelig arbejder for den grønne sag i Europa, og det er jo nødvendigt, for regeringen bestiller ikke andet end kun at overholde minimumsreglerne fra Europa; vi ser jo ikke nogen selvstændige initiativer.
Tak, formand.
Verden står over for en klimakrise.
Alverdens lande taler om, hvordan vi kan reducere udledningen af CO2 for at genoprette balancen på vores klode, og det er vigtigt, at vi, når vi kigger på, hvilke midler vi har til at reducere vores CO2-udledning, kigger hele værktøjskassen grundigt igennem.
Det synes jeg faktisk at Enhedslisten har gjort med det her forslag.
Vi plejer altid, når vi diskuterer CO2-kvoter, at blive skældt ud af regeringspartierne for, at vi ikke har fattet det, at det simpelt hen bare er, fordi vi ikke har forstået, hvordan systemet fungerer.
Men her har vi altså et forslag, som i den grad viser, at Enhedslisten har forstået, hvordan systemet fungerer, og har fundet en kreativ metode og det mener jeg på bedste vis - til at få systemet til at arbejde i den rigtige retning.
For det handler jo om, at når vi har et kvotesystem, vil det være sådan, at hver gang vi skifter til en elsparepære, giver vi muligheden for, at den CO2-udledning, som vi sparer, kan nogle andre bruge et andet sted.
Det kan være i Spanien, det kan være i Polen, men et eller andet sted i Europa vil der være en mulighed for at bruge den udledning, som vi har sparet, og det er jo det, der er hele svagheden ved ministerens 1 t om dagen-kampagne.
Jeg synes da, at der her er et konstruktivt forslag til, hvordan man kan gå ind og styrke netop besparelsesindsatsen og give danskerne en vished om, at hvis de slukker for strømmen og sætter den sparepære i, får det rent faktisk også en helt, helt konkret betydning.
For det viser sig jo, at danskerne gerne vil, de skal bare have muligheden.
Vi skal give dem mulighed for at købe energibesparende apparater ved at lave mærkningsordninger på fjernsyn, som vi kender det fra frysere.
Vi skal give danskerne mulighed for at handle.
Det er sådan, at fire ud af ti danskere har det, der med et moderne ord bliver kaldt klimakvalme.
Folk er ganske enkelt trætte af at høre om det der klima, som de alligevel ikke kan gøre noget ved, og som måske kommer til at koste en masse penge.
Jeg gik og talte med en kollega for lidt siden om, at hele sommeren er gået, inden Folketinget er færdig til at gå på sommerpause, med alt det fantastiske vejr, vi har haft i foråret.
Klimaet ændrer sig, det er en konstatering, og hvad kan vi gøre ved det?
En af de ting, vi altså kan gøre ved det, er at opkøbe CO2-kvoter, rive skidtet over eller smide det i pejsen.
Derfor er jeg meget positiv over for den metode, der er beskrevet i Enhedslistens forslag.
Finansieringen af det mener jeg at vi skal have kigget lidt nøjere på, fordi det jo handler om CO2-afgiften, som vi i forvejen egentlig har brugt en gang.
Så det vil sige, at vi nok skal have drøftet, hvordan det her forslag kan finansieres.
Men som en skitse, som en idé til, hvordan Danmark kan gå foran i stedet for bare at overholde EU-regler, i stedet for bare at halte derudad og ikke have noget selvstændigt initiativ, var det her et sted, hvor vi kunne have et selvstændigt dansk initiativ til at gå foran i klimakampen.