runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2010-04-12:
Jeg leder efter ord, hvormed jeg for tredje gang kan sige – for jeg har åbenbart ikke udtrykt mig klart nok de første to gange – at vi netop i lyset af Dommerforeningens bemærkninger her har indføjet en præcisering i bemærkningerne, hvor vi siger, at der med den ændring, vi laver af § 168, stk. 2, ikke sker nogen ændring i den adgang, som retten i øvrigt har efter gældende ret til at træffe beslutninger om beklædningsgenstande, som folk har på, og som man så ikke vil have, at de bærer, af hensyn til opretholdelse af ro og værdighed i retslokalet og af hensyn til bevisførelsen osv. Så der er altså ikke sket nogen begrænsninger i rettens adgang til at gøre det, den hidtil har kunnet gøre, men vi præciserer som hovedregel, at man ikke må bære noget, som dækker ansigtet.
Det kan man også sige er et hensyn til det, man kalder bevisumiddelbarheden, som jo i forvejen tilsiger, at det bør man ikke kunne, og derfor vil en dommer da sikkert i forvejen ofte – hvis det var sådan, at der optrådte nogen med burka – forlange, at de tog den af.
Men nu er det altså præciseret for at gøre det helt klart og dermed måske også undgå konflikter, hvis de skulle opstå, at det simpelt hen er hovedreglen, at det må man ikke.
Jamen forskellen er jo, at nu er det den klare regel, at man ikke må bære beklædning, der skjuler ansigtet.
Nu er det ikke bare noget, dommeren som udgangspunkt kan beslutte; nu er det en hovedregel, at det må man ikke, medmindre dommeren bestemmer det modsatte.
Og det er jo en væsentlig forskel fra i dag.
Line Barfod (EL), 2010-04-12:
Ikke ifølge dommerne.
Så jeg vil da gerne høre, hvad det er for en viden, som justitsministeren har om, at der skulle være en lang række sager, hvor nogle har vidnet i burka.
Jeg har ikke hørt om det, og jeg har heller ikke indtryk af, at Dommerforeningen og de andre, der har afgivet høringssvar, har hørt om det.
Derimod er der i retssagerne indimellem problemer med, at nogle har kasketter, solbriller eller rygmærker på, eller andre former for uniformering, og det har dommerne hidtil vurderet at de kunne kræve at folk tog af.
Hvis man indskrænker det til kun at være noget på ansigtet, vil der være andre ting, andre beklædningsgenstande som rygmærker og andet, som dommerne ikke længere vil have mulighed for at bede folk om at tage af.
Derfor vil jeg bare gerne høre, om ikke justitsministeren vil være åben over for at se på, at det her ikke bliver ren symbollovgivning, men faktisk vil lytte til Dommerforeningen.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-13:
Man kan jo godt blive sådan lidt trist, når man lytter til den radikale ordfører, fordi det jo er et meget klart udsagn om, at Det Radikale Venstre ikke har tillid til kvinderne og tillid til, at kvindernes kompetencer og kvalifikationer er til stede til, at de også kan besidde topposter i det her samfund.
Jeg synes jo sådan set, at det er trist, at vi reducerer en meget stor del af kvinderne til at være kvotekvinder, i stedet for at vi som samfund sådan set opfordrer til og hjælper til med, at vi kan sikre en bedre kønsbalance i toppen af samfundet.
Det er jo dér, vi er enige.
Det er jo i forhold til målet, altså at vi får bragt alle talenter i spil.
Men jeg må sige, at jeg synes, det er trist at høre den radikale ordfører på det her område.
Så vil jeg sådan konkret spørge, i forhold til at det jo er blevet fremdraget fra forslagsstillerne, at ordningen i Norge er en kæmpestor succes, om det er en meget stor succes, at der er en række virksomheder, der har skiftet fra at være virksomheder underlagt den her ordning, altså ASA'er, til i stedet for at være a/s'er, sådan at de ikke længere er underlagt ordningen?
Er det en succes?
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-13:
Jeg synes, at vi skal tage en seriøs diskussion om det.
Vi har jo en kvindelig formand og har haft en tidligere, og det er vel en form for tillidserklæring.
Men det er sådan set ikke interessant.
Hvis man endelig skulle sige noget, jeg ikke havde tillid til, var det mændene.
Det er jo det, det handler om.
Jeg har ikke tillid til, at de nuværende ledelser i virksomhederne har tilstrækkeligt øje for de kvindelige talenter.
Det er jo ikke kvinderne, jeg ikke har tillid til.
Det er mændene, som jeg måske indimellem ikke har totalt tillid til.
Så man skal lade være med at fordreje den debat.
Jeg ved udmærket godt, at Venstre og Det Radikale Venstre – og det er jo også derfor, at vi er to partier – er uenige om det her.
Det er et spørgsmål om, hvordan man ændrer nogle strukturer.
Vi tror, at lovgivning kan være med til at ændre strukturerne, også på det her område, altså ved nogle kvotebestemmelser.
Det tror Venstre ikke, og det er jo helt fair, men man skal lade være med at komme med den påstand om, at vi ikke har tillid til kvinderne.
Det har vi, men vi ved jo godt, hvordan virksomhedsstrukturerne ser ud, vi ved jo godt, at kvinderne ikke er der, og vi tror, at der trods alt er flere kvinder, der gerne ville være der – det er i hvert fald det, vi hører – end der er i dag.
Så er der nogle kvinder, der vælger fra, bevar mig vel.
Jeg kender faktisk også mænd, der vælger karriere fra.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-13:
Det sidste udsagn fra den radikale ordfører er jeg jo sådan set meget enig i, mennesker er forskellige, og vi skal tage udgangspunkt i, at vi alle sammen er forskellige, og dermed så også sikre, at folk får lov til at træffe de valg, de har lyst til for deres liv.
Det er jo også derfor, at det her forslag står i sådan en modstrid til, hvad jeg egentlig opfatter normalt er god radikal politik, nemlig at man har tillid til den enkelte, og at der også ligger et personligt ansvar for den enkelte.
Jeg synes jo, at det bare er fuldstændig i modstrid med, at man med det her forslag klart signalerer, at man hverken har tillid til virksomhedslederne eller til aktionærerne i virksomheden, og man har generelt ikke tillid til, at tingene kan ændre sig ved andet, end at der fra Folketingets side skal gribes ind for at tvangsopløse virksomheder.
Det synes jeg jo egentlig er fuldstændig i modstrid med, hvad den radikale ordfører står og siger fra talerstolen på nuværende tidspunkt.
Derfor kan jeg jo kun dybt undre mig over, at Det Radikale Venstre mener, at vi skal have kvotekvinder i stedet for at have fokus på kompetencer og kvalifikationer.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-13:
Jeg er fuldstændig overbevist om, at kvotekvinder kan have kompetencer.
Det er jo slet ikke det, det handler om.
Det her handler om, at hvis man skal træffe nogle personlige valg og træffe de valg, man har lyst til, skal man have nogle muligheder for det.
Det er der nogle mennesker der har.
Det er der nogle mennesker der ikke har.
Derfor skal vi jo også i en lang række sammenhænge, f.eks. i forbindelse med vores uddannelser, og hvad ved jeg, netop ikke lave ligemageri, men uligemageri, fordi vi er forskellige.
Det er sådan set det, vi står for, nemlig at vi tager udgangspunkt i de enkelte mennesker, og så prøver vi at sige: Hvad tror vi så er det, der skal til.
Det er, lige fra partiet blev skabt, at vi har erkendt, at der var nogle, der havde mere magt end andre, nogle, der havde flere penge end andre, og nogle, der havde flere muligheder end andre.
Det er det udgangspunkt, vi tager.
Vi erkender, at der er magtstrukturer i samfundet, at der er virksomheder, der har magt, fordi de har aktionærer, de har penge og alting, og dem skal vi ind og regulere på passende vis.
Det gør vi i en lang række sammenhænge med lovgivning og socialt ansvar, og hvad ved jeg.
Men vi mener altså også, at det er nødvendigt at kigge på det i den her sammenhæng.
Nu må jeg sige, at hr. Simon Emil Ammitzbøll og jeg jo er i forskellige partier, og det er der nok en grund til.
Jeg synes ikke, det er acceptabelt, at der ikke er flere kvinder i ledelserne i de danske virksomheder, for det tror jeg skaber nogle virksomhedstyper, som ikke tager tilstrækkeligt hensyn til forskellige værdier i samfundet.
Der var jo en grund til, at man i sin tid lavede den lovgivning i USA, hvor man sagde: Vi skal altså have en bredde; det skal ikke kun være hvide mænd, der rekrutteres; det skal altså også være sorte mænd, der rekrutteres.
Der er altså en grund til det, for hvis man skaber nogle virksomheder med nogle ganske bestemte holdninger og måder at håndtere tingene på, kan det gå ud over menneskene i samfundet, og derfor er vi nødt til at gribe ind.
Vi griber jo ind masser af steder.
Vi laver jo masser af lovgivning, som virksomhederne må respektere, fordi virksomhederne har kolossal betydning for det danske samfund, ligesom den offentlige sektor har kolossal betydning for det danske samfund, og det her er så bare en af dem.
René Christensen (DF), 2010-04-13:
Man må sige, at der ikke er meget tillid til befolkningen.
For man kan vel godt sige, at befolkningen kan deles op i to: mænd og kvinder.
Der er ikke tillid til mændene, og det er ikke nok at have tillid til kvinderne, det vil sige, at befolkningen ikke kan tænke selv.
Derfor skal man jo også i gang med sådan nogle socialistiske forslag her, hvor vi så skal bestemme for befolkningen.
Vi skal i hvert fald bestemme for dem, som har en forretning, hvor de har en bestyrelse.
De kan nemlig ikke tænke selv, siger ordføreren, fordi mænd og kvinder ikke magter at tænke selv, og der er ikke tillid til dem.
Derfor må vi gå ind og styre, hvordan de skal drive deres virksomhed.
Udtrykket kvotekvinder bliver brugt her fra talerstolen – det må da være fantastisk for en kvinde at blive sådan en kvotekvinde i en bestyrelse, hvor man kan komme og sige: Goddag, jeg er medlem af bestyrelsen, og jeg er valgt som kvotekvinde.
Det må være en fornøjelse at gå rundt og sige det, hvis man er kommet ind i en bestyrelse.
Det er jo, fordi man herindefra vil bestemme, hvordan de her bestyrelser skal se ud, koste, hvad det vil.
Pia Adelsteen (DF), 2010-04-13:
Jeg vil starte med at spørge i øst, tror jeg, og så bagefter i vest.
Nu nævnte fru Lone Dybkjær selv, at der også er problemer i den offentlige sektor.
Men det her forslag går jo ud på, at man kan opløse et selskab, hvis det ikke opfylder kvoten inden 2014, og nu er det jo svært at opløse den offentlige sektor, så jeg skal høre: Er der så andre sanktioner, ordføreren kunne forestille sig at bruge der?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-13:
Men det burde vel stadig være dem, der ejer virksomheden, der har en demokratisk ret til selv at vælge deres bestyrelse, ligesom det er indbyggerne i Danmark, der vælger medlemmerne af Folketinget, og ikke indbyggerne i Zimbabwe, der vælger medlemmerne af Folketinget.
Det kommer jo ikke nogen ved, hvis de ikke er medejere af virksomheden.
Det er ikke nok at have tillid til kvinderne, sagde fru Lone Dybkjær lige før.
Det er vel så det, der adskiller os.
Jeg har tillid til kvinder, og jeg har utrolig tillid til, at kvinder i min generation i hvert fald har så meget selvtillid, at de nok skal komme igen og nok skal komme ind i bestyrelserne og nok skal blive så erfaringsramte, at der er plads til dem.
Det er jeg da slet ikke i tvivl om.
Problemet med fru Lone Dybkjærs generation er jo ikke fru Lone Dybkjær.
Hvis der bare havde været nok af fru Lone Dybkjærs type, havde bestyrelserne vrimlet med kvinder.
Men dem er der bare ikke så mange af i den aldersgruppe, som fru Lone Dybkjær tilhører.
Det er jo sådan set det, der er hele pointen.
Derfor vil tiden læge dette sår, og derfor er der ingen som helst grund til det her – og der er især ingen grund til, at et liberalt inspireret parti som Det Radikale Venstre går ind for et så socialistisk forslag som det her.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-13:
Det er altså virksomhederne, vi behandler her, og derfor er det ikke et gennemarbejdet forslag vedrørende den offentlige sektor.
Det, jeg har sagt, er, at jeg synes, at man skal arbejde med ligestilling i den offentlige sektor, og at jeg synes, at den nye ligestillingsminister har en kæmpe opgave.
Og jeg er helt sikker på, at den nye ligestillingsminister har adskillige gode forslag; det håber jeg i hvert fald.
Ligestillingsministeren havde jo gode forslag på universiteterne, og dem synes jeg så at man samtidig kunne bruge i forbindelse med den offentlige sektor, altså prøve at se, hvordan man kunne fremme ligestilling i den offentlige sektor.
Hvad sanktionerne så skal være, kan vi jo diskutere, men nu er det altså det her forslag, vi behandler lige nu.
Det er jo klart, at det er to forskellige sektorer – det ved fru Pia Adelsteen jo udmærket – og derfor kan der ikke være tale om opløsning af den offentlige sektor, men der findes jo mange andre midler, man kan regulere den offentlige sektor med.
Jeg opfatter det ikke, som om kvinderne ikke kan selv.
Altså, jeg er jo ikke alderspræsident i Folketinget, men jeg tror, at jeg er alderspræsident i den her forsamling, men det er en detalje.
I fru Pia Kjærsgaards parti er der et par stykker, der er ældre end mig.
Men så vil jeg godt sige, at det fortsat er min erfaring, at der er noget, der hedder glasloft, og det er altså også noget, man finder andre steder end i Danmark.
Det hænger sammen med de strukturer, der er.
Jeg prøvede på i forbindelse med nogle undersøgelser, jeg havde været inde at kigge på, at nævne, at Aalborg Universitet, KL, Nykredit og Novo Nordisk erkender, at de har nogle strukturer, der gør, at kvinderne ikke er dér, hvorfra lederne rekrutteres.
Det kan man så kalde glasloft, strukturer, eller man kan kalde det hvad som helst.
Men det vil sige, at hvis man skal have kvinderne derhen, hvorfra lederne rekrutteres, skal man gøre en aktiv indsats.
Det er jo selvfølgelig ikke en kvoteindsats.
Det er det ikke, men jeg siger bare, at det er et andet instrument, der også skal til.
Sådan virker hierarkierne, om vi kan lide det eller ej.
Det er jo det, som de her konkrete eksempler – der er givetvis flere – viser, altså at det er sådan, det går til.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-13:
Helt grundlæggende undrer jeg mig over, at man ikke har mere tillid til kvinder, end der åbenbart er lagt op til med det her forslag.
Kvinder er noget med kvoter, i stedet for at man har tillid til, at kvinder jo faktisk generelt uddanner sig på et rigtig højt niveau og derfor, som jeg også sagde til ministeren, løbende vil blive mere og mere erfaringsramte og derfor også vil komme til at fylde mere og mere i bestyrelserne.
Tiden arbejder ligesom for det her.
Gør den rapport, der er kommet fra University of Michigan, der jo siger, at det faktisk er et problem for de norske virksomheder, at de har lavet den her ordning, fordi man ikke har kunnet finde nok kvinder, der er erfaringsramte, ikke noget indtryk på den radikale ordfører?
Det er et reelt problem, siges der i den evaluering.
Det er den ene ting.
Den anden ting er bare: Er det ikke lidt mærkeligt, at Det Radikale Venstre som et om end socialliberalt parti vil lave et så markant indgreb over for private virksomheder som det at fratage dem deres demokratiske ret til selv at vælge deres bestyrelser?
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-13:
Nu skal jeg sige, at jeg faktisk har meget tillid til kvinderne.
Jeg er så bare også belastet af at have erfaring.
Jeg ved, at det ikke er nok at have tillid til kvinderne, og at det ikke er nok at sige, at kvinderne er der, for de bliver ikke nødvendigvis valgt.
Jeg tror, at vi bliver nødt til at diskutere den norske rapport lidt mere i detaljerne.
Jeg tror ikke, at man ud fra den norske rapport entydigt kan sige, at det er rent mislykket.
Det er ikke hele svaret, og det er sådan set der, at jeg tror den er.
Men det kan vi jo på et tidspunkt bruge tid på.
Det, jeg sådan godt vil understrege, er, at der kan være nogle strukturer, der udelukker det ene eller det andet køn.
Der kan være nogle lønforhold; der kan være nogle arbejdskrav; der kan være en række andre ting, der gør, at det ene eller det andet køn er udelukket.
Det kan også være noget, som man tror er en helt neutral formulering af en annonce, som betyder, at kvinderne ikke søger.
Jeg tror altså også, at vi bliver nødt til at komme ind på den kendsgerning, at kvinder gennemgående – gennemgående – er tættere på sandheden om deres kompetencer, end mænd i samme situation er.
Pia Adelsteen (DF), 2010-04-13:
Så vil jeg gå til noget helt andet.
Det er jo fru Lone Dybkjærs generation, der egentlig har opdraget os stærke kvinder – det mener jeg jo at vi er – til at tro på det, og så vil jeg bare høre: Er den her opdragelse slået totalt fejl, siden man nu står og siger, at vi skal have kvoter, fordi kvinderne ikke kan selv?
Julie Rademacher (S), 2010-04-13:
Jeg vil meget gerne påpege, at Socialdemokraterne bestemt ikke er fjender af det private erhvervsliv.
Snarere tværtimod.
Vi har i øjeblikket utrolig mange forslag til, hvordan det kan komme til at gå bedre for den danske økonomi og også for de danske virksomheder.
Vi har også her et forslag på ligestillingsområdet, og vi vil meget gerne kigge på flere forslag på ligestillingsområdet.
Så vil jeg også godt påpege, at vi med det her forslag ikke nødvendigvis tager friheden fra virksomhederne.
Vi vil bare meget gerne, at det ikke kun bliver mænd, men også kvinder, som leder og bestyrer virksomhederne fremover.
Helle Sjelle (KF), 2010-04-13:
Jamen den her regering – godt nok med skiftende ligestillingsministre i spidsen – har altså arbejdet på at få virksomhederne til at arbejde mere med de her spørgsmål.
Man har bl.a. lavet det her Charter for flere kvinder i ledelse, som adskillige virksomheder har tilsluttet sig, og det synes jeg i hvert fald er en af de gode måder, hvorpå man prøver på at gøre noget for at få flere kvinder inddraget på de ledende poster i de danske virksomheder.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-13:
Jamen det er jo simpelt hen utroligt.
Punktum.
Men til gengæld hører vi, at Socialdemokraterne vil indføre kvoter for det frie, private erhvervsliv i et frit samfund.
Det er da helt utroligt.
Uha, uha; det kunne da være, at Dansk Metal ville komme med krabasken over for den socialdemokratiske ordfører, hvis nu man tillod sig at sige 40 pct. i fagbevægelsen.
Men virksomhederne, nåh nej, det er jo bare dem, der tjener pengene til, at Socialdemokraterne kan solde det hele op bagefter, dem skal man genere.
Kom nu med lidt sammenhæng i politikken, og drop hykleriet.
Enten er der kvoter, eller også er der ikke.
Eller gælder det kun fjenderne og ikke vennerne?
Julie Rademacher (S), 2010-04-13:
Der er bestemt rene linjer fra Socialdemokraternes side på det her forslag.
Nu vil jeg godt lige påpege, at jeg står her og prøver at evaluere som ordfører for forslagsstillerne, men når vi diskuterer fagbevægelse, fagforeninger, så handler det jo om noget helt andet, end når vi taler om børsnoterede virksomheders bestyrelser, og det er meget vanskeligt at sammenligne de to ting.
Og hvis hr. Simon Emil Ammitzbøll meget gerne vil have kvoter for fagforeninger, synes jeg, hr. Simon Emil Ammitzbøll skal stille et forslag herom.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-13:
Jamen det er jo fint nok, at ordføreren siger, at vi har haft en spændende diskussion, og at vi er uenige, og det var vi også i starten; det er nogenlunde sådan, jeg hører talen her.
Men nu har fru Julie Rademacher jo fået en del spørgsmål eller rettere fået det samme spørgsmål en del gange, og uden at svare.
Så derfor synes jeg dog, der skulle være mulighed for at svare på det spørgsmål, der er stillet utallige gange, nemlig:
Når fru Julie Rademacher og Socialdemokraterne mener, at der skal være 40-procents-kvoter for virksomheder og man ellers vil true dem med bål og brand, og hvad ved jeg, skal der så også være det for fagforeninger, for Folketinget og for politiske partier?
Kan vi få et svar?
Er der hykleri, fordi det kun gælder for virksomhederne, eller er der rene linjer fra Socialdemokratiets side?
Julie Rademacher (S), 2010-04-13:
Mange tak.
Jeg skal gøre det meget kort og sige, at det har været en ren fornøjelse i dag at debattere ligestilling så heftigt.
Vi kan jo konstatere, at der er uenigheder mellem den borgerlige fløj og venstrefløjen her i Folketinget, men jeg må da rose de borgerlige, især de borgerlige mænd, for at deltage i debatten om ligestilling i dag og sådan set også inddrage fagbevægelsens fremtid.
Det er også sjældent, at vi oplever det.
Jeg må bare indrømme, at det her er noget, der sætter sindene i kog.
Jeg synes også, jeg har kunnet mærke i dag, at det har været meget nemt at være imod fra de borgerliges side, og der har været sjove ord som f.eks. kvindekvoter.
Ja, man kunne jo tænke: Hvad med mandekvoter?
Har der så måske altid været mandekvoter, eller hvad er konsekvensen af det ord?
Der har også været en hård diskussion om køn og kompetencer.
Kan man virkelig sige, at det, at man vælger et køn, også udelukker kompetencer?
Vi har også diskuteret forskellige undersøgelser fra både USA og Norge, så vi må bare kunne konkludere, at vi i Danmark stadig væk kan blive klogere, og det kan vi bestemt også altid som folketingsmedlemmer.
Så rigtig mange tak for den debat, der har været i dag.
Jeg ved ikke, om der er nogen korte bemærkninger?
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-13:
Den var jo også ledet af mænd, så …
der er jo en kvinde, der har taget over nu, hvor det hele er gået rabundus, ikke?
Nå, spøg til side, det er selvfølgelig ikke en vildt dokumenteret bemærkning, men jeg er helt enig i, at Island jo ikke lige p.t. er en rollemodel.
Men jeg synes da, det er gået meget godt i Sverige og Norge, det må jeg sige, selv om de har sådan nogle ligestillingsbetragtninger.
De er i øvrigt forskellige, vil jeg gerne sige.
Hvis jeg skal komme med en oplysning, vil jeg sige, at i Norge siger de jo, at mænd og kvinder er forskellige, og derfor skal begge køn være der, for samfundet handler om begge køn, med al respekt.
Og i Sverige siger de, at det handler om demokrati, og hvis man skal have demokrati, skal alle selvfølgelig være repræsenteret i samfundet, også kvinderne.
Per Dalgaard (DF), 2010-04-13:
Gik det godt frem til 2001?
Ja, det skal jeg lige love for.
Der blev i hvert fald rettet op på nogle ting bagefter, helt sikkert, det behøver vi ikke at komme ind på lige her.
Men igen i forbindelse med virksomhederne og deres ageren og den aktion, de egentlig kan se foregår her og nu mod dem og mod deres selvbestemmelsesret, så kan det jo næsten kun få dem til at sige: Hvad er det for noget, der foregår?
Og ja, der er brug for reformer, det er rigtigt, men det er noget, vi alle sammen skal være enige om, og så vil der sikkert kunne blive gennemført store reformer.
Men jeg gad vide, om venstrefløjen vil være med til nogle af de der reformer, der måske er påkrævet.
Det kunne være spændende at se.
Men igen omkring kvoter og med hensyn til kvinder i bestyrelserne: Det er jo et vanvittigt forslag.
Så refererer man til Sverige, Norge og Island.
Altså, er der kommet noget supergodt derfra med hensyn til virksomhedsledelse?
Det har jeg da svært ved at se.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-13:
Jamen det er der jo nogle kvinder der synes, og der er nogle kvinder, der synes, at det går for langsomt, og at der derfor skal noget lovgivning til.
Det er udtryk for de forskellige politiske eller andre opfattelser, som vi har.
Jeg har tillid til såvel mænd som kvinder i forskellige sammenhænge.
Hvis de er dygtige, er det fint.
Jeg synes bestemt ikke, at den danske virksomhedskultur og -struktur tyder på, at man har været særlig skrap til at finde de dygtige kvinder.
Altså, så enkelt er det.
Selvfølgelig er nogle virksomheder gode og nogle virksomheder dårlige.
Jeg synes, at det er ret rystende at læse om de danske produktivitetstal, og om, hvordan de har set ud her den seneste tid, så jeg synes i hvert fald, at der er meget god grund til, at der sker noget.