Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-04-24:
Tak for det og tak til hr. Søren Espersen for at rejse denne vigtige debat om børns vilkår i Grønland.
Indledningsvis i besvarelsen af det rejste spørgsmål tror jeg det kunne være nyttigt at henvise til de tanker, der lå bag indførelsen af hjemmestyret i 1979.
Indførelsen af hjemmestyret tog sit udgangspunkt i et grønlandsk ønske om en overførsel af ansvaret for vigtige samfundsopgaver og samfundsudviklingen i Grønland i det hele taget til folkevalgte grønlandske instanser.
Det har fra starten været klart, at der har været tale om at overtage ansvaret for væsentlige og svære opgaver, og at det ikke altid ville blive nemt, ligesom det jo heller ikke altid er nemt i Danmark.
Hjemmestyreordningen betyder, at når Grønland har overtaget et sagsområde, er det hjemmestyret, der bestemmer, hvilke regler der skal være gældende på området, og at det er hjemmestyre, som administrerer området efter disse regler.
Det er min og regeringens opfattelse, at det var en rigtig beslutning at give de grønlandske myndigheder muligheden for at overtage et større ansvar for udviklingen i Grønland på både de mere problemfyldte områder og de mindre problemfyldte områder og i den takt, hvormed man fra Grønlands side har været klar til det.
De principper, som lå bag hjemmestyreordningen, bygger vi jo nu videre på med det forslag til lov om Grønlands selvstyre, som i øjeblikket behandles i Folketinget.
Det kommende selvstyre får mulighed for at overtage yderligere en række sagsområder, og samtidig vil vi skabe et mere selvbærende samfund i Grønland.
Det underbygges bl.a. af selvstyreordningens princip om, at der skal være overensstemmelse mellem pligter og rettigheder.
Kommende sagsovertagelser vil således kunne ske, når selvstyret selv vurderer at være klar til det, og når selvstyret samtidig fuldt ud kan varetage finansieringen af områderne.
Regeringen respekterer hjemmestyreordningens ansvarsfordeling.
Det indebærer, at når der opstår problemer på områder, som Grønlands hjemmestyre har overtaget, er det hjemmestyret, som har ansvaret for at tage hånd om problemerne.
Det er fuldstændig entydigt hjemmestyres ansvar.
Vi skal ikke fra dansk side diktere løsningen på sådanne problemer i Grønland, og det ville på hverken kort eller lang sigt garantere en bedre løsning.
Fastholdelsen af grønlandsk ansvarsfølelse forudsætter, at det overlades til Grønland at løse sine problemer på områder, som man har overtaget ansvaret for.
Men vi står naturligvis klar med hjælp og med ekspertise, hvis hjemmestyret eller et kommende selvstyre ønsker at trække på de erfaringer, vi har gjort os i Danmark, så bistår vi meget gerne hermed.
Men kun ved at respektere ansvarsfordelingen mellem staten på den ene side og hjemmestyret på den anden side vil hjemmestyret og altså et kommende selvstyre have et reelt indhold.
Der opstår et ganske særligt aspekt på de områder, som er undergivet internationale forpligtelser, der også gælder for Grønland.
Selv om der er tale om et overtaget sagsområde, er det stadig regeringen, som i forhold til den internationale organisation har påtaget sig den folkeretlige forpligtelse.
Det gælder under hjemmestyreordningen, og det vil også gælde under en kommende selvstyreordning.
Men det er altså vigtigt at præcisere, at i rigets interne forhold er det hjemmestyret, der har påtaget sig at leve op til de internationale forpligtelser.
Skulle der opstå en situation, hvor det konstateres - det er ikke konstateret, men hvor det konstateres - at hjemmestyret ikke lever op til de internationale forpligtelser, er det hjemmestyret, der må rette op herpå.
Men det vil efter omstændighederne samtidig kunne blive aktuelt med en dialog mellem regeringen og hjemmestyret og senere selvstyret om, hvordan der kan rettes op på forholdene.
I den forbindelse kan det også drøftes, hvordan vi eventuelt fra dansk side kan bidrage til en løsning af det konkrete problem.
Så meget om det overordnede samspil mellem stat og hjemmestyre og senere selvstyre.
Indenrigs- og socialministeren vil nu redegøre nærmere for samarbejdet mellem Indenrigs- og Socialministeriet og hjemmestyret i forhold til den konkrete problemstilling, der er rejst her.