Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-05-10:
Det, som vi har diskuteret her, er jo fiskeripolitik, og vi prøver at spule os ind på, om der kunne være nogle nye muligheder.
Vi synes, det ville være væsentligt at komme frem til at pålægge regeringen at opsige de her kvoteaftaler.
Som det er blevet sagt tidligere, er hensigten altså, at ligeså snart man opsiger alle kvoterne, skal der nedsættes et udvalg, som kan komme med forslag til en ny kvotemodel, der skal træde i kraft med udgangen af 2024.
Så skal man ikke læse vores forslag sådan, at punkt 1 og punkt 2 skal forstås på den måde, at punkt 2 erstatter punkt 1.
Vi ønsker sådan set et nyt kvotesystem, og samtidig har vi så nogle holdninger om, at der skal indføres tiltag, der kan styrke det naturskånsomme fiskeri.
Der er der så fire konkrete fiskepinde, hvor der så er andre ordførere, der er kommet frem til, at der kunne være andre måder at fremme det kystnære fiskeri på.
Vi synes sådan set, det er vigtigt, at der er en mærkningsordning, så forbrugerne kan se, hvad det er for nogle fisk, der ligesom kategoriseres som værende nogle, som er fanget naturskånsomt.
Der er det så rimeligt, at man har en række redskaber, som man ligesom accepterer kunne være inden for det koncept.
Så vi synes, der skal tilføres en større andel af kroner til kystfiskere, der fisker med naturskånsomme redskaber.
Som den tredje pind ønsker vi at indføre en kystfiskerordning for kystfiskere, der fisker med naturskånsomme redskaber.
Så ønsker vi også at kigge på, hvad det er for nogle økonomiske vilkår, der er for at fremme, at kystfiskere kan overlevere deres rettigheder til nye kystfiskere i den her periode de kommende 8 år, inden man finder på et nyt kvotesystem.
Jeg vil godt sige tak for debatten.
Jeg synes, der har været en vis lydhørhed over for, at det at fremme det kystnære fiskeri kunne være en niche, som der kunne findes et flertal bag, at man godt kan se, at der er nogle kvaliteter og tiltag derude.
Jeg synes, det er inspirerende, når man møder nogle af dem, som kom med nye ideer.
Der var for nylig et arrangement, hvor vi fik forelagt, hvad de laver nede på Lolland med det, de kalder Langø Fisk, hvor der er nogle fiskere, som fisker kystnært og skånsomt, og som indtil for nylig havde den mulighed at sende fisken, de fangede, på en fiskeauktion ude på Vestkysten, og så kunne den fisk så blive transporteret rundt i hele landet.
De er altså kommet frem til et koncept, hvor der er nogle, som kører fiskene op, giver 20 pct. mere, end fiskerne normalt er vant til, og derefter distribuerer dem til København, så de ikke behøver at komme forbi en fiskeauktion på Vestkysten.
Det synes jeg egentlig er en måde, hvorpå man fremmer en kvalitet, og hvor man fremmer en nærhed i sine fødevarer, som jeg synes der er hårdt brug for.
I debatten her har det også været fremme, at man godt sådan kunne sammenligne det her kystnære fiskeri med økologi, og det er måske en del af den samme bevægelse.
Der er en bevægelse ude i samfundet, hvor forbrugere ønsker kvalitet og noget, hvor man kender hele historien bag en fødevare, og at det ikke bare er en bulkvare, ikke er en fiskepind i en papkasse, man kan købe frossen i supermarkedet, men at det er noget, hvor man kan se, hvor det kommer fra, og hvor der er en højere sporbarhed.
Hvis den sporbarhed kan opnås, uden at der er et statskontrolleret fiskemærke, er det jo sådan set fint.
Det kan man jo arbejde på.
Men hvis man har mærker, som er statskontrollerede ligesom Ø-mærket, er der nogle andre muligheder.
Så er der en anden vished for forbrugeren, og de skal ikke ind og søge på nettet for hver eneste fisk, de køber.
Jeg tror, at vi godt kunne komme frem til, at det kystnære fiskeri blev forbedret.
Jeg kunne også høre på ministeren, at i det servicetjek, der er i gang, er der sådan set et vågent øje på, hvad der foregår i det kystnære fiskeri, og jeg håber meget, at vi kan komme frem til, at vi kan genåbne fiskerihavne i Danmark.
Det er lidt fattigt, når turister kommer ud til kysten og skal prøve at få fat i en friskfanget fisk, og det ikke er muligt.
Man har sådan set den frosne fisk i supermarkedet som den måde, man kan få fisk på.
Jeg tror, vores turister i Danmark har en forventning om, at de kan opleve noget mere på de havne, vi har i Danmark.
Vi har jo heldigvis så stadig væk nogle ledige kajarealer, som kan indtages af nye fiskere, og hvor man relativt hurtigt kan genetablere noget erhverv ude i de fiskerihavne, som har lukket for fiskeriet i de seneste år.
Så jeg tror egentlig, at vi kommer frem til noget her, hvor man godt kan komme frem til forbedringer i det kystnære fiskeri.
Det ser lidt hårdere ud med at få ophævet fiskekvoterne med den debat, vi har haft i dag.
Og så ved jeg ikke, hvor langt vi skal.
Skal vi derhen, at koncentrationen bliver endnu større, og at det er ganske få skibe, som lander al fisken i Danmark?
Nogle gange skal man jo bremse op, inden det går helt galt.
Jeg synes, at vi har set kvotekoncentrationer og hørt historier om, at man omgår intentionerne i reglerne, sådan at familiemedlemmer opkøber kvoter og har et selskab for sig og ikke selv fisker kvoten, har måske en jolle på papiret, og i regnskabet kan man se, at der ikke er lønudgifter i den virksomhed, som driver fiskeri, samtidig med at der sådan set er krav om, at den, der har fiskekvoten, skal drive erhverv.
Der er altså noget omgåelse, som vi har fået afdækket her inden for det sidste halve år, og som der bør gøres noget ved.
Hvis den kvotekoncentration skal ske, skal den i hvert fald ske på en lovlig måde.
Så jeg synes, at debatten her har afdækket nogle forhold, og jeg synes, der er meget at arbejde med at få justeret på det nuværende kvotesystem.
Der var jo flere af de større partier, både Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti, som nævnte, at der var behov for, at der skulle justeres på kvotesystemet.
Jeg noterer mig, at det stort set er alle partier, som godt kan se, at der er et potentiale i det kystnære fiskeri, og kan se en fordel i at fremme det.
Så håber jeg, der er nogle fiskere, der er med på det, for vi kan jo ikke have et fiskeri uden fiskere.