Edmund Joensen (SP), 2013-05-29:
Med hensyn til om regeringen burde være mere aktiv,
vil jeg sige: Ja, selvfølgelig burde den være det.
Jeg ved godt, at regeringen har det problem, at den skal balancere imellem rigsfællesskabet og EU i denne sag, og at det er en svær manøvre.
Men alligevel kunne man have gjort mere.
Jeg savner, at regeringen havde udtalt sig om sagen, siden Europa-Kommissionen offentliggjorde sanktionerne.
I dag siger statsministeren, at regeringen vil samarbejde med landsstyret, når sanktionerne kommer, men spørgsmålet er: Hvad betyder det?
Jeg må bringe spørgsmålet videre til statsministeren og spørge statsministeren: Hvad betyder det samarbejde?
Hvad vil regeringen gøre for Færøerne i dette tilfælde?
Her til morgen sagde statsministeren noget lignende, nemlig at man forandrer for at fastholde fællesskabet i en verden i forandring.
Det gælder i en vis grad også rigsfællesskabet.
For det første ser vi, at selve naturen omkring os er i hastig forandring.
Temperaturen stiger, isen trækker sig tilbage i det høje nord, vandrende fiskebestande flytter sig.
Det stiller Arktis i et nyt lys, og det stiller krav til rigsfællesskabet.
For det andet er også EU under betydelig forandring i en støt stigende integrationsproces.
For Danmark kræver det omstilling, men det stiller også krav til rigsfællesskabet.
Forholdet mellem EU og Færøerne domineres af en konflikt om ressourcerne i havet omkring Færøerne.
Også det stiller krav til rigsfællesskabet.
For det tredje oplever Færøerne også forandringer.
Jeg tænker specielt på udvandringen fra øerne.
Rigtige løsninger vil bevare og styrke sammenhængskraften i riget til fordel for alle tre lande.
Lad mig uddybe det arktiske tema.
Den omfatter krav på kontinentalsoklen ved Færøerne og Grønland og selve Nordpolen.
I strategien konstateres det, at der vil blive olie- og gasudvinding i Arktis.
Vigtigst af alt er, at hensynet til menneskene kommer før alt andet.
Som bekendt foregår en del af samarbejdet i Arktisk Råd.
Her ser vi, hvordan der sættes spørgsmålstegn ved Færøernes og Grønlands deltagelse i rådet.
Den udvikling er uacceptabel.
Med tilfredshed har jeg noteret mig, at udenrigsministeren vil arbejde hårdt for at finde en løsning, helst en permanent løsning.
Disse bestræbelser følges med stor bevågenhed på Færøerne og i Grønland – de to lande udgør ca. 20 pct. af det arktiske område, og vi kan ikke leve med, at andre lande sætter dagsordenen uden os og for os.
Færøerne vil gerne støtte, at EU bliver permanent observatør i Arktisk Råd.
Her er EU dog snublet over forbuddet mod import af sælskindsprodukter.
Canada har netop overtaget formandskabet for Arktisk Råd og skal forhandle med EU.
Sagen drejer sig ikke om sæler.
Det handler om, hvorvidt det kontinentale Europa forstår betydningen af traditionelle livsformer og erhverv.
Fiskeri er afgørende for vores livsgrundlag i Nordatlanten, ligesom landbruget er det for Danmark.
Hvis EU ikke forstår og respekterer det, er det svært for mig for at se EU som en seriøs samarbejdspartner i Arktisk Råd.
Europa forandres med den stigende integration i EU.
Vi ser en ny bankunion, som prøver at beskytte finans- og banksystemer på Færøerne og i Grønland, der begge to står uden for EU.
Det kan skabe utryghed blandt færøske og grønlandske indskydere.
EU-præsident Herman Van Rompuy har så sent som for 5 dage siden udtalt, at de kommende måneder bliver afgørende for bankunionen.
EU er altså i den afgørende fase.
Derfor må regeringen nu til at informere bedre om den fremtidige færøsk-grønlandske indskydergaranti.
Det er en sag, som kan afbryde handelsforbindelser mellem vore to rigsdele og tvinge Færøerne til at finde andre markeder.
Det vil naturligvis ramme Færøerne, men også koste danske arbejdspladser.
Konfliktens kerne består i, at Færøerne ser sig berettiget til en større del af de samlede bæredygtige fiskekvoter.
Det er en misforståelse, at færinger ikke vil fiske bæredygtigt.
Med et par undtagelser er de danske EU-parlamentarikere mere enige med irske, skotske og spanske fiskere end med rigsfællerne på Færøerne.
Det er svært at forstå.
Sanktioner truer Færøerne på eksistensgrundlaget.
Situationen er alvorlig.
Vi kan komme i den højst mærkværdige situation, at Danmark boykotter den færøske del af riget.
Hvordan kan regeringen stå inde for at boykotte Færøerne? kan man spørge.
Statsministeren siger her i dag, at Danmark og Færøerne skal arbejde sammen, hvis sanktionen iværksættes.
Det må statsministeren uddybe nærmere.
Som jeg indledningsvis nævnte, er der udvandring fra Færøerne i disse år, og jeg håber, at regeringen vil medvirke til at vende udviklingen.
Afslutningsvis vil jeg sige, at alt i alt står vi i forandringens tegn, nu hvor folketingsåret slutter.
Lad os tilpasse rigsfællesskabet, så borgerne i alle tre lande, danskere, grønlændere og færinger, sikres de bedste vilkår.
Lad os tilpasse for at styrke og bevare fællesskabet.