runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-02-08:
Jeg vil godt love, at jeg ikke på stående fod kan gengive alle elementerne i det, der bliver refereret til, så det tror jeg ikke jeg vil være i stand til at give et fyldestgørende svar på.
Jeg må bare sige, at det, der er afgørende for at sikre en bedre stabilitet, er, at vi får et sæt spilleregler, der er bedre, at vi gennemfører det, og at det er i bred enighed i forligskredsen bag bankpakkerne, vi gør det.
Men jeg forstår bare ikke, at det er en finansiel transaktionsskat, der skal være løsningen, for det var jo det, der lå, særlig i den første kommentar, og jeg forstår slet ikke, hvor den røde tråd er i det, som de forskellige regeringspartier melder ud; det er bare ikke nemt at finde den.
Nu kan jeg forstå, at Socialdemokratiets og De Radikales meninger også på det her punkt divergerer.
SF har det vel som sin hedeste drøm at få det her indført uanset hvad, og dele af baglandet hos både De Radikale og Socialdemokraterne mener også, at regeringen her er alt, alt for fodslæbende.
Så der er ikke meget klarhed.
Jeg forholder mig bare til det, som der – heldigvis – er rigtig mange der siger, nemlig at en finansiel transaktionsskat vil koste på vækstog velstandskontoen, og det er også noget, der er idelogisk problematisk for os i Venstre.
Så derfor er det meget nemt for mig at afvise det.
Jens Joel (S), 2012-02-08:
Tak for det.
Jeg hæfter mig ved, at ordføreren er meget ideologisk præget og meget klar i forhold til at afvise de her ting, og det er der jo ikke noget nyt i.
I 2008 måtte den daværende VK-regering – meget mod sin vilje og tvunget af et flertal i Europaudvalget – aflevere et dansk indspil om åbenhed og ansvarlighed på kapitalmarkederne til EU, og når det nu gælder spørgsmålet om en bedre regulering af finanssektoren, herunder ideen om en global skat på finansielle transaktioner, stiller V og K sig helt på bagbenene.
Er sandheden i virkeligheden ikke den, at Venstre og Konservative var noget blinde for, at der overhovedet var en finanskrise på vej, og at man er fuldstændig lige så blind for behovet for at forhindre nye finanskriser?
Brian Mikkelsen (KF), 2012-02-08:
Man kan jo ikke andet end blive forvirret på et højere plan, for hvad er den socialdemokratiske holdning til at arbejde for at gennemføre en FTT-skat i Europa?
I Parlamentet argumenterer man for det i den socialdemokratiske gruppe, og forskellige socialdemokratiske politikere har talt for det igennem mange år, men her og nu hænger man det op på, at man ikke er helt enig i konstruktionen.
Så det kunne være interessant for os alle sammen at få at vide, om man ville være for en FTT-skat i Europa, hvis den var mulig, eller ej.
Jens Joel (S), 2012-02-08:
Først vil jeg sige, at det ikke ser ud, som om det konkrete forslag overhovedet er muligt for lige at runde det, for det kræver enstemmighed, og det er i øvrigt allerede stemt ned af Storbritannien.
Men jeg går ud fra, at hr. Brian Mikkelsen er mere interesseret i at høre, om vi går ind for det her forslag, som er fremsat.
Der vil jeg bare sige, at det gør regeringen ikke, fordi det indeholder nogle problemer.
Det medfører tab af arbejdspladser og vækst.
Det har vi ikke brug for i den nuværende situation, og derfor siger vi klart nej til det, der er fremsat.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-02-08:
Tak for det.
Jeg kan forstå, at Det Radikale Venstre i lighed med Socialdemokratiet ikke har nogen ideologisk modstand mod en europæisk transaktionsskat, men derimod en økonomisk og praktisk modstand i hvert fald mod det konkrete forslag, som det ligger nu.
Man kan så diskutere, om det er relevant at protestere på den ene eller den anden måde.
Men det harmonerer jo meget godt med det argument, som blev fremført af daværende økonomiminister, fru Marianne Jelved, i 1998, om, at en skat på finansielle transaktioner er – og jeg citerer: »Et klart eksempel på et forslag, som kunne fungere i teorien, men ikke vil fungere i praksis.«
Alligevel har man valgt at skrive det ind i regeringsgrundlaget som et erklæret mål.
Giver det mening at jagte et mål, som man ved man ikke kan nå, eller er det bare en eller anden jagt på Utopia, man har skrevet ind for en god ordens skyld?
Nadeem Farooq (RV), 2012-02-08:
Hr. Frank Aaen ved jo også godt, at sådan forholder det sig ikke ude i virkeligheden.
For bare at nævne et eksempel, så indebærer en aktiehandel typisk seks transaktioner.
Så det er jo ikke sådan, at det kun er en enkelt gang, man påligner skat.
Det er det ene.
Det andet er, at vi jo har forholdt os til den model og de konsekvensanalyser, som er udarbejdet i Europa-Kommissionen.
Det er alene dem, vi har forholdt os til.
Hvis man endelig skal se på den model, som foreligger, er den baseret på en meget, meget teoretisk økonomisk model, som baserer sig på en lukket europæisk økonomi.
Jeg tror godt, at hr. Frank Aaen og jeg kan blive enige om, at EU i virkeligheden ikke er en lukket økonomi, så skadesvirkningerne fra den model, som foreligger fra Europa-Kommissionen, vil i virkeligheden være langt større end det, man går og tror.
Frank Aaen (EL), 2012-02-08:
Jeg kan ikke forstå, at Det Radikale Venstre bliver ved med at hoppe på den der limpind.
Altså, vi har sagt gang på gang, at det her ikke skal ramme nyudstedelser.
Det vil sige, at hvis der er en virksomhed, der har brug for at rejse 100 mio. kr. på børsen i form af nye aktier, bliver de ikke omfattet af skatten.
Så hvor er skaden?
Hvis vi endelig taler om, at det kan ramme nogen, er det sådan, at hvis man vil købe eller sælge for 1 mio. kr., vil skatten udgøre 1.000 kr.
Er der nogen, der vurderer en investering på 1 mio. kr. ud fra marginale 1.000 kr.?
Det er der ikke.
Til gengæld vil det selvfølgelig ramme dem, der spekulerer og handler det samme værdipapir 100 gange om dagen.
Nadeem Farooq (RV), 2012-02-08:
Altså, en særskilt EU-skat vil have en lang række skadelige virkninger.
Man kan sige, at det lyder besnærende at lægge skat på transaktioner, men nu er hr. Frank Aaen også selv uddannet økonom, og jeg er ret sikker på, at han også kan huske lidt af sin lærdom om økonomi og nationaløkonomi.
Det er jo, at skatter kan blive overvæltet på andre.
Det, en EU-skat vil gøre, er, at det vil blive givet videre til virksomheder, til pensionsopsparere og til helt almindelige danske familier.
Jeg kunne blive ved med at udfolde de skadesvirkninger, der er, ved en særskilt EU-skat.
Jeg vil bare nævne, at virksomhedernes mulighed for at tilvejebringe, fremskaffe kapital til investeringer vil blive hæmmet.
Det vil betyde, at flere gode investeringsprojekter, som kunne ligge i pipelinen, ikke bliver til noget til ugunst, skade for vækst og arbejdspladser.
Det, man også lige skal huske på, er, at den erhvervsstruktur, vi har i Danmark, gør, at 90 pct. af de danske virksomheder er små og mellemstore virksomheder, og det er især dem, det vil ramme.
Jeg kan ikke forstå, at Enhedslisten især vil ramme de danske virksomheder og deres investeringsprojekter.
Frank Aaen (EL), 2012-02-08:
Jeg har forstået, at Det Radikale Venstre er bekymret over det, der er blevet fremlagt, nemlig at man vil gennemføre den her skat på spekulation, startende i de lande, der vil være med i Europa.
Jeg vil gerne vide, om det er rigtigt forstået, at frygten er, at det vil koste beskæftigelse i Europa.
Kan vi ikke lige få præciseret, hvorfor en skat på skadelig spekulation skulle ødelægge beskæftigelsen i Europa?
Nadeem Farooq (RV), 2012-02-08:
Tak, formand.
Radikale Venstre ønsker at sikre, at vi har en så stærk økonomi som muligt.
En del af den samfundsøkonomi er, at vi skal sikre en sund og robust banksektor, så vi også i fremtiden har en finansiel sektor, der bidrager markant til vores samfundsøkonomi.
Derfor skal bankerne underlægges en regulering, som skal sikre, at vi når målet om en sund og effektiv finansiel sektor.
Vi mener, at der er behov for mere regulering af banksektoren, og det er også derfor, at der fra det danske formandskabs stol i EU arbejdes for at indføre strammere regler i den finansielle sektor.
Det skal sikre, at bankerne kan modstå fremtidige finanskriser, at vi adresserer udfordringen i forhold til skadelig spekulation, der gør sektoren mere ustabil, og endelig, at vi modvirker bankkrak i fremtiden.
Så på den måde er der en lang række gode argumenter for at forfølge det spor, vi har lagt foran os.
Vores holdning til en Tobinskat i EU er styret af pragmatiske hensyn.
Radikale Venstre støtter en global finansiel transaktionsskat og mener, at EU skal arbejde for en sådan skat.
Vi mangler dog at se en model for en finansskat, der ikke medfører væsentlige tab af vækst og arbejdspladser.
Radikale Venstre har ingen ideologiske vanskeligheder med en afgift på finansielle transaktioner.
Når vi taler om bekymringer i forbindelse med en transaktionsskat, i forhold til at indføre den i EU eller andre europæiske lande, er det et spørgsmål af økonomisk og praktisk karakter, om det kan lade sig gøre uden væsentlige tab af arbejdspladser.
Det handler ikke om ideologi – bare for at slå det fast.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-02-08:
Jeg tror ikke, man kan sætte det så forsimplet op, for hvis vi kigger på, hvad der egentlig var skyld i krisen dengang, kan vi jo se, at man havde nogle banker, der havde lånt nogle penge ud til nogle folk, typisk til huse og ejendomme, på et stærkt overvurderet boligmarked, hvor der var en prisboble, som så brast, bl.a. i USA.
Problemet var jo så, at markedet frøs fuldstændig til og der ikke var nogen likviditet på markedet, altså at der ikke var nogen likvide bevægelser.
Ved at lægge sådan en skat på som den her vil man jo netop mindske likviditeten og gøre det endnu værre og forstærke kriserne rundtomkring i Europa.
Frank Aaen (EL), 2012-02-08:
Det var også Venstre inde på før, altså at fritage nyudstedelser, dvs. der, hvor man skal ud og udstede en ny obligation eller udstede en ny aktie for at skaffe penge til en investering.
Det er fritaget, og det er der ingen tvivl om at man sagtens kan undtage.
Det, der skal rammes, er der, hvor man hele tiden, altså flere gange om dagen, med en maskine investerer og sælger det samme værdipapir frem og tilbage.
Det er det, der skal rammes, og jeg tror, at de fleste er enige om, at det er der, vi skal sætte ind.
Og så spørger jeg bare igen: Hvis man kan lave en skat på spekulation og ikke på almindelige fornuftige investeringer og pengene går til den danske statskasse, vil Dansk Folkeparti så være med, eller er det vigtigere for Dansk Folkeparti at beskytte spekulanterne og bankerne end at sørge for, at der er penge til velfærdet?
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-02-08:
Mit problem med sådan et forslag er, at man jo ikke kan skelne imellem, hvilke af de her handler der er usunde, og hvilke der er sunde.
Så hvis man vil lave en skat som den her, hvor man lægger en skat på finansielle transaktioner af obligationer og aktier, så vil det bare være skadeligt generelt, og det er derfor, vi er modstandere af det.
Det ville hæmme væksten, mange af de tal, der er kommet, viser, at det vil hæmme investeringer, lønninger osv., og det gør bare, at vi ikke kan støtte et sådant forslag.
Så vidt jeg er orienteret, er det i hvert fald ikke muligt at lave en skat, der alene rammer de usunde investeringer.
Hvem skal skelne imellem dem?
Brian Mikkelsen (KF), 2012-02-08:
Vi kan ikke få noget svar, ser det ud til.
Regeringen slås jo også med alle mulige andre interne problemer om alt fra betalingsring til FTT-skat og alt muligt, og det må man så selv få styr på.
Jeg vil gerne holde ordføreren fast på, at ordføreren konstaterer, at lige netop det her forslag vil drive vækst ud af Europa.
Men alligevel vil man så lave en global skat.
Til det siger Nationalbanken og alle mulige andre aktører, at hvis man laver en FTT-skat, vil det gøre kapitalmarkedet mindre effektivt, det vil være vanskeligere at skaffe kapital til investeringer, og det vil koste arbejdspladser.
Så hvad er forskellen på at drive væksten ud af Europa og drive væksten ud af verdensmarkedet, som i øjeblikket er ved at gå i stå?
En FTT-skat vil stoppe væksten, vil bremse væksten, og der er ikke rigtig nogen argumenter for sådan en bremsning af væksten, hvis man vil have fremgang og skaffe arbejdspladser i verden.
Jens Joel (S), 2012-02-08:
Her er vi måske ved at nærme os nogle af de forskelle, der rent faktisk er på Socialdemokraternes og De Konservatives holdning.
For vi har den grundlæggende holdning, at man godt kan arbejde med en beskatning af den finansielle sektor, herunder også af transaktionerne, men jo ikke alene i ét geografisk område, hvis den model, man har valgt, betyder, at aktiviteten så bare flytter et andet sted hen.
Så virker skatten ikke.
Jeg noterer mig, at hr. Brian Mikkelsen og De Konservative under ingen omstændigheder synes, at bankerne eller den finansielle sektor skal bidrage mere til fællesskabet eller i øvrigt skal reguleres, men det må stå for De Konservatives egen regning.
Vi forholder os til det her, og det er derfor, vi siger, at hvis det ikke kan flytte sig, fordi det er på globalt plan, så har vi ikke nogen problemer med at beskatte den slags aktivitet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-02-08:
Tak, formand.
Jeg synes, at vi bare lige her til sidst, hvor vi har mulighed for at spørge hr. Jens Joel om det, skal have klarhed over én bestemt ting: Ønsker Socialdemokratiet en såkaldt Tobinskat indført på europæisk plan?
Det er jo det, flere har kredset om, og som svæver lidt i det uvisse.
Jeg har forstået, at man er imod det konkrete forslag, der er blevet fremlagt –
det er blevet sagt fire-fem gange, så det er ikke det, jeg er interesseret i.
Jo, men grunden til, at den holdning, man har til indførelsen af en mulig Tobinskat også på europæisk plan, er lidt interessant, er lige præcis, at man i regeringsgrundlaget, som vi jo alle sammen har læst, skriver, at regeringen vil gå forrest i EU i kampen for indførelse af en global skat på finansielle transaktioner.
Det, den socialdemokratiske ordfører siger i dag, er jo, at man åbner op for, at der kan komme en transaktionsskat, også selv om det ikke er på globalt plan, fordi han ikke kan udtænke alle teoretiske modeller, men ikke vil afvise, at der vil komme en transaktionsskat på europæisk plan.
Nu står ordføreren deroppe og griner, så hvis det her bare er for sjov, kan vi så ikke få et klart svar og få at vide, om Socialdemokratiet er for eller imod indførelsen af en såkaldt Tobinskat på europæisk plan.
Hvis man er imod det, kan man jo bare sige det.
Nu er der jo ganske mange, der i dag har forsøgt at få et svar på, om man er imod sådan en europæisk skat, og hvis man er det, fordi man kun ønsker sådan en skat, hvis den kan indføres på globalt plan, hvorved man henholder sig til regeringsgrundlaget, så bør man jo sige det.
Hvis ikke vi kan få det klare svar, bliver vi jo nødt til at tolke det derhen, at Socialdemokratiet i dag i virkeligheden siger noget, der er i modstrid med regeringsgrundlaget.
Jens Joel (S), 2012-02-08:
Jeg kan bekræfte, at vi faktisk i regeringsgrundlaget har været frække nok til at skrive om det, som vi aktivt arbejder for, nemlig en skat på finansielle transaktioner på globalt plan.
Vi har oven i købet skrevet, at vi har tænkt os at præge det igennem EU, så vi har angivet, hvordan vi gerne vil gå til det her, og hvordan vi gerne vil ende i en situation, hvor vi kan få en beskatning af de finansielle transaktioner på globalt plan.
Det er sådan set det, som vi har fokuseret på i regeringsgrundlaget, og det er også det, der er det væsentlige.
Så har hr. Kristian Thulesen Dahl fuldstændig ret i, at når man så bliver konfronteret med et konkret forslag, som ikke står i regeringsgrundlaget, og som der ikke var taget højde for, skal man selvfølgelig forholde sig til det, og det gør vi.
Vi forholder os til det forslag, der ligger i EU nu, og der siger vi, at vi desværre må vende tommelfingeren nedad, fordi det har for mange problemer indbygget.
Derfor siger vi nej til det forslag, der ligger fra Europa-Kommisisonen.
Frank Aaen (EL), 2012-02-08:
Jeg forstod på ordføreren, at han var klar over, at det her vil ramme det, man kalder day trading, altså der, hvor man i virkeligheden kører frem og tilbage med de samme værdipapirer flere gange om dagen, og på den måde kunne der jo godt komme nogle penge fra dem, vi kalder spekulanter.
Men så var der en masse argumenter om EU, som gik ud på, at Dansk Folkeparti ikke synes om, at spekulanterne skal betale mere i skat.
Det får mig til at stille det helt enkle spørgsmål: Hvis nu vi indfører en skat på spekulation, der rammer spekulanter, og hvor pengene går til den danske statskasse, vil Dansk Folkeparti så støtte det?
Jens Joel (S), 2012-02-08:
Jeg må jo beklage min begrænsede kognitive evne i den her sammenhæng.
Det er ikke sikkert, at jeg kan udtænke alle modeller.
Man kan sige, at det, der helt konkret er blevet præsenteret, ikke er tilfredsstillende, fordi det indebærer for stor risiko for udflytning af vækst og arbejdspladser.
Men det er selvfølgelig også klart, at hvis man kan præsentere en anden model – og det kan være, at hr. Kristian Thulesen Dahl er mere begavet på det område, end jeg er – så vi kan få et konkret forslag at forholde os til, hvis man kan designe det, så det ikke indeholder de her problemer, vil vi selvfølgelig kigge på det og genoverveje vores holdning til det.
Men så længe det er et luftkastel, der bygges op her i rummet af hr. Kristian Thulesen Dahl og undertegnede, bliver det lidt svært at komme det nærmere.
Per Clausen (EL), 2012-02-08:
Nu er vi i Danmark jo heldigvis i den situation, at vi ikke behøver at låne penge for at investere mere.
De penge findes i Danmark.
Men lad det ligge.
Det, jeg synes er lidt spændende ved ministeren, er, at når jeg snakker tilbage i tiden, vil ministeren helst snakke fremad, og når jeg snakker fremad, vil ministeren helst snakke tilbage i tiden.
Det er en avanceret form for udenomssnak, men udenomssnak er det nu ikke desto mindre.
Jeg vil bare gentage mit spørgsmål til ministeren: Hvordan skulle det kunne skabe yderligere beskæftigelse i EU-landene, at man i en situation, hvor der forudses minusvækst, yderligere strammer økonomien?
Ministeren har jo ved tidligere lejligheder, f.eks. i Folketingets Europaudvalg, ikke været bleg for at sige, at det her handler om at stramme yderligere, og så er mit spørgsmål bare: Hvordan skulle det kunne skabe yderligere beskæftigelse i en situation, hvor økonomien i realiteten tværtimod er gået i stå?
Margrethe Vestager (RV), 2012-02-08:
Jamen først har jeg noteret mig, at vi ser forskelligt på muligheden for at tolke bagud.
Noget af det, jeg har allermest respekt for, er evnen til at forudsige historiske konsekvenser.
Jeg tror, at historie i virkeligheden er endnu mere debatteret end det, vi vil fremadrettet, men jeg kan forstå, at hr. Per Clausen er langt mere vidtseende, end jeg selv er.
For de processer, der ligger bag os, kan vi drage nogle erfaringer af, men det er bestemt ikke erfaringer, der gør os i stand til med sikkerhed at sige, at fordi det skete sådan, skal vi gøre sådan. Det andet er, at for mig er der ikke lighedstegn mellem at bruge penge og skabe vækst, i hvert fald ikke forstået på den måde, at hvis man bare går ud og låner nogle penge og bruger dem, skaber man vækst.
Risikoen er jo, at folk ikke har tillid til den økonomiske politik, som bliver ført.
Og hvis folk ikke har tillid til det, fordi man har lånt pengene, siger de: Hov, det er jo mig, der skal betale de penge tilbage, eller også skal min børn, så nu vil jeg i hvert fald konsolidere hos mig selv.
Hvis ikke der er tillid til den økonomiske politik, der bliver ført, er der ikke andre, der har lyst til at investere.
Så har virksomhederne ikke lyst til at bruge deres opsparing til at sætte noget nyt i gang, så har forbrugerne ikke lyst til at bruge deres opsparing.
Det er blot for at sige det enkle, at det at skabe vækst og beskæftigelse er langt, langt mere end at spendere offentligt for lånte penge.
Per Clausen (EL), 2012-02-08:
Jeg er glad for, at jeg har taget det andet spørgsmål med, for så kan det også blive fremadrettet, og der har ministeren ligesom sendt et signal om, at hun er mere villig til at gå ind i en diskussion om det, selv om jeg nok alligevel vil sige, at det nok ikke er nogen dårlig idé også at basere den fremadrettede politik på erfaringer.
Jeg kan så bare konstatere, at der tilbageskuende ikke er noget, der tyder på, at finanspagten havde løst nogen problemer.
Men fremadrettet står vi ifølge IMF's seneste tal over for, at det forventes, at eurozonen har minusvækst i år og en meget lille vækst næste år.
Så vil jeg bare spørge ministeren om, hvordan en stram finanspolitik skulle kunne løse det problem, at økonomien er gået i stå.
Altså, hvordan skulle det kunne skabe mere udvikling i Europa, flere arbejdspladser, at man strammer den økonomiske politik, for det er i hvert fald, vil jeg tillade mig at sige, en ny økonomisk teori, der ligger bag det synspunkt.
Per Clausen (EL), 2012-02-08:
Nu er jeg jo ikke så meget optaget af skyld, altså, det ligger ligesom et andet sted end der, hvor jeg befinder mig.
Jeg er interesseret i at finde forklaringer på, hvorfor ting sker, og måske også at lave fremtidig politik baseret på analyser af, hvorfor noget er gået galt.
Derfor synes jeg sådan set, at ministeren ikke så meget mangler at svare på, om man ikke kunne have forhindret den finansielle krise ved at have finanspagten – det har jeg forstået, at man ikke kunne – men at svare på det ganske enkle spørgsmål: Hvis man havde haft finanspagten og man havde overholdt den i 2008, var arbejdsløsheden i Europa så blevet større eller mindre, end den er blevet?
Jeg synes jo, at det er en spændende diskussion, hvilken rolle finanspagten ville have spillet, hvis man havde indført den tidligere, for den må jo ligesom løse nogle af de udfordringer, vi står med nu – dem burde den jo have løst.
Men lad os bare tage Irland som et eksempel, for det var et land, som blev rost på grund af sin gode måde at udvikle sig på.
Andre, også sydeuropæiske lande, blev frem til finanskrisen faktisk rost, fordi de førte en rigtig, rigtig god økonomisk politik og det gik rigtig fremad med det hele.
Det var lidt i modsætning til Tyskland og Frankrig, vil jeg sige, som jo havde haft en gældsfremmende politik tidligere.
Disse lande står nu i en meget, meget alvorlig situation, og det eneste, der i grunden er sket, og som kan forklare det, er jo den finansielle krise, som førte til to ting, som kostede staterne penge: massiv arbejdsløshed og redningspakker til bankerne.
Ville den, hvis man havde fulgt den, have ført til større eller mindre arbejdsløshed i Danmark?
Altså, hvis man havde fulgt finanspagten tilbage i 2008 og 2009 og havde overholdt de bestemmelser, der er der, ville det så have ført til større eller mindre arbejdsløshed i Europa?
Margrethe Vestager (RV), 2012-02-08:
Bare en korrektion, for jeg tror spørgeren kom til at tage mig til indtægt for noget, som jeg ikke har sagt, nemlig at finanspagten ikke ville have spillet nogen rolle.
Jeg sagde, at den ikke ville have spillet en hovedrolle.
Men jeg tror, at det ville have gjort, at landene ville have været i en langt bedre, hvad skal man sige, økonomisk kondition, fordi de så ikke allerede dengang havde haft ubalancer, altså underskud i egentligste forstand, underskud, som betyder, at man hver dag skal låne penge et andet sted.
Og jo bedre form, man er i, også når krisen rammer, jo nemmere kommer man igennem den, og derfor tror jeg sådan set, at hvis vi havde været i den situation, at stabilitets- og vækstpagten, som jo har været kendt igennem mange, mange år, havde været fulgt til punkt og prikke, så havde den finansielle krise ikke haft det meget store gennemslag med de trælse konsekvenser, det jo har haft for mennesker, som har mistet deres formue og fået reduceret deres pensionsopsparing og mistet deres arbejde.
Jeg tror, tværtimod, at man må sige, at vi er en situation, hvor det finansielle system har en hovedrolle i den finansielle krise som sådan, men at rigtig mange politikere har spillet en kedelig rolle, fordi der ikke blev rettet op i tide.