runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Jamen det ændrer jo ikke på, at vi stadig væk står uden for i nogle tilfælde, når det gælder humanitær indsats og fredsbevarende styrker.
Derfor synes jeg egentlig, det er en skam, at det er farven på kasketten og ikke den operation, som man skal deltage i, der vægter højest for Dansk Folkeparti.
Men hvis vi tager sådan noget som terror og kriminalitet, er det jo klart grænseoverskridende.
Og så er det egentlig bare, at jeg vil spørge ordføreren, om han ikke kan bekræfte, at den kamp, som man fører gennem det europæiske arbejde mod terror, mod smugling og mod narkokriminalitet, bliver langt bedre af, at man samarbejder.
Det tror jeg egentlig godt ordføreren kan bekræfte, og så er spørgsmålet egentlig bare: Hvorfor skal vi så stå udenfor?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Jeg sagde jo også, at det sådan set er nogle større hensyn, der afgør, om vi synes, det er godt at opbygge en forsvarsdimension i EU, eller om vi ikke synes det.
Hele diskussionen drejer sig jo om, hvorvidt vi tror, at det er godt, at Europa handler mere for sig selv, eller om vi synes, at det er afgørende vigtigt, at vi fastholder den gode forbindelse over Atlanten til USA.
Selv om det ikke altid er det, der bliver beskrevet i medierne, tror vi, det har været en af årsagerne til, at rigtig meget terrorkriminalitet ikke har fundet sted, men er blevet bekæmpet og er blevet forebygget.
Derfor ønsker vi at holde fast i den akse, og her kan en EU-forsvarsdimension blive et problem.
Det er sådan det større, overordnede hensyn, vi har.
Så vil jeg sige, at med hensyn til de steder, hvor Danmark har ønsket at engagere sig i internationale brændpunkter, har vi jo vist, at det kan vi sagtens beslutte.
Folketinget kan beslutte, at vi skal engagere os.
Vi har endda engageret os steder, hvor EU ikke ville være med, altså hvor nogle EU-lande i den grad var arrige modstandere.
Vi har i fællesskab engageret os i Irak med de store problemer, det har givet, og det har ikke været med vores franske EU-partners aktive hjælp, tværtimod; den ville ikke have, at vi engagerede os.
Der er altså nogle punkter, hvor vi er uenige med nogle store europæiske lande, men hvor vi til gengæld er enige med England og USA.
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Jeg vil da gerne kvittere for det brede samarbejde, som hr. Villy Søvndal lægger op til, men det, der egentlig bragte mig herop, var spørgsmålet om skatten, for hr. Villy Søvndal skiftede jo midt i valgkampen skattepolitik og erklærede til sidst, at boligbeskatningen selvfølgelig ikke skal stige, heller ikke i forbindelse med en skattereform.
Det går jeg jo så ud fra at hr. Villy Søvndal og SF stadig mener.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Det, vi sagde under valgkampen, og som jeg egentlig synes var et meget fornuftigt synspunkt, bestod af to punkter: Det ene var, at vi kunne konstatere, at der ikke var et flertal for en øget boligbeskatning, og da vi havde set både Venstres og De Konservatives annoncekampagner i slutningen af valgkampen - og fru Inger Støjberg ved jo bedre end nogen, at der var mange penge til rådighed - og kunne se, at alle pengene skulle bruges til det, så ville vi gerne aflive det spøgelse.
Det andet er, at når man piller ved en skat, så piller man ved noget, der er meget ømtåleligt for mennesker, og derfor er det vigtigt, at det bliver gennemarbejdet i en skattereform.
Da vi under valgkampen sagde ordet skattereform, blev vi ålet af Venstre og De Konservative, som sagde, at det hele nu sejlede.
Nu er valget så overstået, og hvad sker der?
Det første, der kommer, er et udspil om at nedsætte en skattereformkommission.
Da vi er et frihedselskende parti, er det vores opfattelse, at den skattereformkommission skal have frie hænder til at komme med det skatteudspil, de mener er bedst.
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Jeg er nu ikke så sikker på, at den skattereform, som hr. Villy Søvndal omtalte i valgkampen, just flugter helt med den skattekommission, som nu bliver nedsat her efter valget, og som jeg synes, der er meget sund fornuft i at gøre.
Men når hr. Villy Søvndal nu i valgkampen jo faktisk tog helt afstand fra stigende boligbeskatning og endda også nærmede sig, at de samlede skatter heller ikke skulle stige, betyder det så, at SF mener, at det regeringsprogram, der er blevet fremlagt, og som jo nu indbyder til en socialt afbalanceret skattereform, nærmest er fremragende?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Det var det, Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti var fælles om at være glade for.
Og hvis en bred aftale betyder, at man ikke kan dele sig efter anskuelser, fordi man skal lægge sig fuldstændig ned for de principper, der gælder i asylpolitikken, har man et problem; så er det galt.
Vi har kvitteret for, at regeringen har gjort det klart i regeringsgrundlaget og også i den måde, man har håndteret det på, at man anerkender og respekterer, at der er et forlig med Dansk Folkeparti om asylpolitikken.
Derfor vil regeringen optage forhandlinger i forligskredsen med henblik på at finde en løsning på de spørgsmål, regeringen ønsker at rejse i forligskredsen, og det respekterer vi.
Det er regeringen i sin fulde ret til.
Det, der så er det helt afgørende for os, er jo at stille dette spørgsmål til regeringen i forhandlingerne: Hvordan sikrer vi et asylsystem, hvor de afviste, som altså ikke er flygtninge, stadig væk er motiverede til at rejse hjem, hvis det er sådan, at man begynder at sige, at der skal gives indrømmelser, så folk skal kunne bo og muligvis også kunne arbejde i det danske samfund?
Hvordan sikrer vi det?
Det er et af de spørgsmål, vi meget gerne vil have regeringens svar på i de forhandlinger, der kommer, og det bliver afgørende for, om vi kan finde en løsning.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Hr. Kristian Thulesen Dahl kan være helt sikker på, at vi gerne vil finde sammen med Dansk Folkeparti og også gerne med regeringen på dette område, for jeg mener, det er helt afgørende, at vi får det her lønløft - ikke bare for de offentligt ansattes skyld, selv om de sikkert også bliver glade for det, men også af hensyn til holdbarheden af den offentlige service og vores velfærd generelt.
Det er det, det handler om for os, så jeg håber bestemt også, at vi finder en løsning.
Men jeg må spørge: Skal de 5 mia. kr. fordeles over overenskomstperioden eller over 4-5 år?
Kan vi ikke bare få et klart svar?
Det andet spørgsmål er - og det er et meget, meget enkelt spørgsmål: Er lønløftet betinget af, om der strejkes eller ej?
Er betingelsen for det her lønløft, at der ikke strejkes?
Det bliver vi da nødt til at få et svar på.
Lad være med at henvise til LO’s formand og alt muligt andet, fortæl mig bare, hvad Dansk Folkepartis holdning er til det her.
Er lønløftet betinget af, om der strejkes eller ej?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Vores forslag er, at man over en 5-årig periode bevilger 1 mia. kr. ekstra hvert år til løn - primært til de lavestlønnede inden for social og sundhedsområdet, bl.a. for at sikre, at vi har tilstrækkeligt med kvalificeret plejepersonale til at hjælpe vore ældre.
Det er det forslag, vi kom med i august, og det er det, vi foreslår nu.
Vi har noteret os, at Socialdemokratiet har et lidt andet forslag, men vi tror da på, at vi ad forhandlingens vej kan finde hinanden frem for at tale os fra hinanden.
Men vores forslag har været kendt hele vejen igennem, og det er jo, som det er.
Med hensyn til det andet om konfliktretten har jeg sagt helt klart, at nu prøver vi at skabe de rammer, der gør, at man kan få nogle overenskomster, der er fornuftige, og som folk gerne vil stemme ja til.
Men hvis folk stemmer nej til de overenskomster, fordi de ikke synes, de er tilfredsstillende, er de i deres gode ret til det, og så kan de konflikte.
Hvis der så på et senere tidspunkt kommer et indgreb - hvad man jo ikke kan foregive at der gør, for det ved vi jo ingenting om i dag, og vi ved heller ikke, om det vil være klogt at gøre det - er det jo sjældent set, at man laver et indgreb, der baserer sig på mindre end det, man i forvejen mente var nødvendigt.
Sådan vil det jo være i den praktiske politik.
Det, jeg bare har anbefalet, er, at vi nu i fællesskab bestræber os på at finde nogle løsninger, der gør, at vi får nogle overenskomster, så vi undgår konflikt.
Det jo ikke noget mål - det kan det godt være for nogle herinde, men det er i hvert fald ikke et mål for Dansk Folkeparti - at få konflikt i den offentlige sektor.
Tværtimod ønsker vi en velfungerende offentlig sektor, der leverer service, for der er engagerede medarbejdere, der synes, de får noget ud af at tage et slæb i den offentlige sektor til gavn for vores gamle og til gavn for vores syge mennesker.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Det er rart, at det nu kommer helt tydeligt frem, at DF's forslag er, at der skal gives 5 mia. kr. over en 5-års-periode.
Socialdemokraternes forslag er, at der skal gives 5 mia. kr. over en 3-års-periode.
Og man behøver ikke at have gået mange år i den danske folkeskole for at vide, at Socialdemokraterne tilbud til de offentligt ansatte er langt, langt bedre.
Nu har vi fået det på plads.
Noget andet, som jeg gerne vil have på plads, handler om kvalitetsstandarder og velfærdsrettigheder, for der er nogle, der åbenbart ikke kan se forskel på de to ting.
Det kan jeg naturligvis godt.
Socialdemokraterne har foreslået nogle velfærdsrettigheder i den offentlige sektor, noget, borgerne kan regne med er i orden; f.eks. at man ikke skal ligge på en gang, når man bliver indlagt på sygehus, eller at der skal være en vis standard med hensyn til, hvor mange pædagoger der skal være pr. børn i en daginstitution.
Kan ordføreren ikke svare mig på, om han synes, at vores velfærdsrettigheder er bedre for den enkelte borger end regeringens kvalitetsstandarder, som jo er langt løsere?
Det bliver jo nemlig også ret vigtigt, når vi skal i gang med kvalitetsforhandlingerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Bare i juni måned i år var den socialdemokratiske position, at der slet ikke skulle tilføres overenskomstforhandlingerne penge.
Så kom vi i starten af august med et forslag om, at man skal tilføre 5 mia. kr. over de kommende 5 år.
14 dage efter, at vi kom med vores forslag, ændrer Socialdemokratiet sin position og siger lige pludselig, at der skal tilføres 5 mia. kr. til overenskomstfornyelserne.
Men det skulle ikke ske over 5 år, for man skulle jo lige divergere lidt i forhold til Dansk Folkeparti, så det skulle ske over 3 år.
Hvad er det for et kapløb?
Lad os dog nu sætte os sammen og finde løsninger til gavn for de offentligt ansatte, så vi når i hus med noget realistisk, som gør det bedre for de offentligt ansatte, giver dem en bedre løn og nogle bedre forhold at arbejde under, i stedet for det her mærkelige kapløb, som Socialdemokratiet har behov for at udstille her i Folketingssalen.
Angående kvalitetsstandarder eller minimumsrettigheder synes vi, det på en række stræk er rigtigt at operere med minimumsstandarder.
Det er derfor, vi går ind i arbejdet for at sikre, at det sæt rettigheder eller standarder, eller hvad man nu vil kalde det, man når frem til, rent faktisk også giver en mere ensartet, god offentlig service i hele landet.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Indledningsvis vil jeg godt sige, at jeg sådan set fuldstændig deler det signalement af dansk politik, som ordføreren gav indledningsvis, nemlig at det er vigtigt, at vi deler os efter anskuelser, og at folk kan se forskel på os.
Jeg tror, at det gør den politiske debat bedre, at der er forskelle, og at det ikke ligesom kun og ene og alene bliver et mudder, hvor det er uklart, hvem det egentlig er, der vil hvad.
Det synes jeg Dansk Folkeparti selv lever rigtig godt op til, og det er altså sagt helt uden malice overhovedet.
Den konkrete sag, som jeg tænker på, er i forbindelse med den aftale, man har forudskikket skal indgås på asylområdet.
Statsministeren sagde jo i valgkampen, at han ønskede en bred aftale, og det oplevede jeg egentlig blev mødt med en vis lettelse eller imødekommenhed bredt blandt de politiske partier, men ikke i Dansk Folkeparti.
Dansk Folkeparti sagde, at regeringen er på katastrofekurs med den udmelding: Et retskrav på boliger kombineret med venstrefløjens forslag om arbejdstilladelse vil gøre Danmark til et slaraffenland for asylansøgere fra hele verden.
Det vil resultere i en underminering af både integration og velfærdssamfund.
Derfor vil jeg gerne høre her i dag, før vi ligesom går i gang med det omtalte brede samarbejde og de omtalte brede forhandlinger, og hvad ved jeg, om Dansk Folkeparti fortsat har opfattelsen af, at regeringen er på katastrofekurs på asylområdet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Tak for de indledende bemærkninger fra fru Vestager.
Det var også et meget bevidst citat, jeg valgte at bruge, det blev - som jeg også nævnte - ofte brugt af Viggo Hørup, og jeg tænkte, det ville gøre De Radikale glade.
Det gjorde det også, så missionen lykkedes.
Når man lige præcis tager det udgangspunkt, at vi skal dele os efter anskuelser, er det jo sådan, at det somme tider kan kollidere med ønsket om at lave brede aftaler.
Det er, som om nogle har fået det nærmest som et mantra, at nu er brede aftaler pr. definition bare noget godt, men det er de jo ikke nødvendigvis.
Det er jo ikke nødvendigvis sådan, at man ikke kan se forskelle i dansk politik, at der ikke er nogle forskellige visioner for, hvordan samfundet skal udvikles, som gør, at vælgerne kan tage klar stilling og vælge mellem forskellige retninger.
Og her synes vi, at man på asylområdet har at gøre med netop noget af det, fordi man bringer sig på kollisionskurs med nogle af de principielle ting i det danske asylsystem, nemlig at asylsystemet skal bruges til at hjælpe flygtninge og ikke være en genvej ind i det danske samfund, så man kan få bolig og arbejde, sådan som bl.a. fru Vestagers parti har været med til at foreslå.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Det glæder mig meget, at en af ordførerens ambitioner er at gøre De Radikale glade.
Det ville sådan set vække ret stor jubel hos os, hvis vi også kunne få svar på spørgsmålet, som jo var det ret enkle: Mener Dansk Folkeparti fortsat, at regeringen med sit oplæg til en ny aftale på asylområdet er på katastrofekurs?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Jamen det glæder mig, at jeg har en ny runde, for jeg vil meget gerne svare på spørgsmålet.
For det er jo en katastrofekurs, hvis det bliver sådan, at vi undergraver asylsystemet.
Hvis vi undergraver, at asylsystemet er tænkt som en hjælpende hånd til flygtninge og ikke til alle mulige andre, er det en katastrofekurs, for så bringer vi os på kollisionskurs med det helt fundamentale, nemlig at hvis man vil ud og arbejde i det danske samfund, kan man søge om en arbejdstilladelse, og hvis man er personligt forfulgt efter FN's internationale konventioner, kan man få flygtningestatus ved at søge asyl, men man kan ikke bruge asylsystemet som en genvej, sådan at man, hvis man ikke kan få opholdstilladelse og arbejdstilladelse, kan komme her til landet og søge asyl og alligevel få arbejdstilladelse.
Det er der, hvor vi bringer os på kollisionskurs med noget helt grundlæggende, nemlig at asylsystemet er til for flygtninge og ikke til for, at man kan søge arbejde.
Derfor synes vi også, at det forslag, fru Margrethe Vestagers parti var med til at fremsætte i valgkampen, i virkeligheden var det, der jo gjorde det ekstra svært at forestille sig en bred aftale.
Som udgangspunkt havde vi fra regeringens side noget, der var ret besværligt, og så skulle der oven i det i givet fald lægges de indrømmelser, der skulle gives ud fra en strategi om, at folk også skulle kunne komme ud og arbejde, sådan som fru Margrethe Vestager mener.
Og så synes vi virkelig, at asylsystemet ikke længere giver nogen mening.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Nu er det på ingen måde overraskende, at Dansk Folkeparti er uenig i Det Radikale Venstres synspunkter på området, så det ville jeg nok ikke have brugt taletid på at afæske ordføreren et svar på.
Det, som var i min interesse, var at få svar på, om ordføreren stadig finder, at regeringens politik er på katastrofekurs, for det må gøre det lidt tricky for statsministeren, når han har afgivet et løfte om bredt samarbejde og et ønske om brede aftaler på i hvert fald to tredjedele af forligspartiernes vegne, nemlig V og K.
Derfor synes jeg, det er interessant, når man et eller andet sted vel kan høre, at Dansk Folkeparti slet ikke er begejstret for udviklingen på asylområdet.
Hvad ønsker ordføreren sig så med hensyn til den her aftale - en bred aftale eller en smal aftale?
Og bliver der en aftale?
Vil Dansk Folkeparti gå ind og diskutere det, som man tidligere har anmeldt som en katastrofekurs?
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Just fremragende synes jeg det ville være et brud på sådan god, jysk besindighed at sige.
Jeg synes, at der er to ting, der er meget bemærkelsesværdige ved regeringsprogrammet: Det ene er, at man skal nedsætte 29 kommissioner, udvalg, råd og nævn fra den regering, der i sin tid startede med et opgør mod alt eksperttyranniet, som statsministeren jo sagde dengang.
Det andet bemærkelsesværdige er opfordringen til det brede samarbejde, og det var så det, vi kvitterede for fra SF's side.
Men jo, vi har en række skatteting, vi gerne vil spille ind i debatten.
Vi forstår ikke, hvorfor multinationale selskaber ikke skal beskattes; vi forstår ikke, hvorfor man ikke vil lægge loft over skattebegunstigede pensionsopsparinger på 100.000 kr. pr. person; vi forstår ikke, hvorfor man ikke langt mere ambitiøst går efter at lukke skattehuller.
Så vi har en række ting, vi gerne vil bidrage med.
Jeg forstår ikke helt spørgsmålet - eller jo, det gør jeg, men der er jo ikke noget galt med en folkeafstemning, for så ville jeg jo ikke foreslå en folkeafstemning.
Vi går normalt ikke i SF rundt og foreslår ting, vi ikke synes er kloge.
Vi foreslår en folkeafstemning, fordi vi ønsker en folkeafstemning - så er den ikke længere.
Det forsøger vi at agitere for, det forsøger vi at lægge pres på for, det forsøger vi at samle flertal for; det må vi så se hvordan ender.
Jeg forstår godt, at hr. Frank Aaen ikke svarede på mit modspørgsmål, nemlig at hvis nu man skal sammenblande procedure og stillingtagen, er det så sådan, at Enhedslisten ville stemme ja, såfremt man fik den procedure, man gerne vil have?
Næppe.
Det tror jeg ikke.
Og derfor er det lidt et retorisk spørgsmål, jeg stiller.
Jeg siger bare, at jeg tror, det kan være fantastisk farligt for politiske partier at blande procedure og stillingtagen til et forslag sammen på den måde.
Det ville bringe også Enhedslisten i store problemer.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Nu har SF vist ikke sagt ja til regeringen, selv om SF gik stort frem ved folketingsvalget.
Jeg tror, at det er meget almindeligt, at man slås for sine synspunkter, og at man også står ved dem bagefter, selv om man taber sine slagsmål for synspunkterne.
Når jeg spørger til det, er det, fordi hr. Villy Søvndal siger, at SF gerne vil have et flertal for en folkeafstemning.
SF's rolle er jo historisk set meget vigtig for EU-udviklingen i Danmark; det var jo f.eks. SF, der ved at sige ja til Maastrichttraktaten med forbehold sikrede, at vi ved omafstemningen om Maastrichttraktaten fik et ja til den.
Jeg er fuldstændig overbevist om, at hvis SF meddeler de andre partier, der støtter traktaten, at forudsætningen for at få et ja i Folketingssalen er, at der kommer en folkeafstemning, så vil det øge chancen for en folkeafstemning betragteligt, fordi japartierne har et en vis respekt for, at der er en stor folkelig modstand imod traktaten.
Og hvis SF går ud og siger, at man stemmer ja, så er jeg sikker på, at vi får en folkeafstemning.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Jeg siger selvfølgelig tak for det gode råd.
Jeg siger også tak for den meget store tillid, man har til SF's evne til at manøvrere parlamentarisk.
Jeg er også enig i, at SF i de her EU-spørgsmål spiller en vigtig rolle.
Når SF spiller en vigtig rolle, tror jeg det er, fordi vores synspunkt jo aldrig er et automatiksynspunkt; altså, vi tillader os det, som vi også gør i det daglige folketingsarbejde, nemlig at forholde os meget konkret til indholdet i de forslag, der bliver stillet.
Synes vi, de bevæger verden fremad, så stemmer vi for dem, synes vi ikke, de bevæger verden fremad, så stemmer vi imod.
Det er klart, at det giver SF en unik position som vel det eneste parti i Folketinget, der altid tager konkret stilling ud fra en konkret vurdering.
Det vil vi bruge både til at fremme ønsket om en folkeafstemning maksimalt og selvfølgelig til at vurdere, når vi kender traktaten, om vi skal stemme ja.
Og hvis vi skal stemme ja, så må det gerne være i form af, at vi også laver en aftale rundtom, der bestemmer, hvordan man håndterer traktaten i Danmark.
Det er jo derfor, vi har fremsat et forslag her i Folketinget.
Det forbavser mig oprigtigt, fordi jeg jo lige har svaret på det til hr. Frank Aaen.
Det undrer mig, at det har forbigået hr. Kristian Thulesen Dahls opmærksomhed, at SF har fremsat et beslutningsforslag - vi gjorde det i forrige samling, vi har gentaget det i den her samling, fordi samlingen som bekendt blev afbrudt - og forslagets indhold er, at vi skal have en folkeafstemning om reformtraktaten.
Ja, selvfølgelig er det det, ellers fremsætter vi ikke forslaget.
Så det undrer mig, at hr. Kristian Thulesen Dahl synes, at det var uklart.
Når jeg tænker på, hvor langt et svar hr. Thulesen Dahl gav, da han blev spurgt lige før middagspausen om, hvad han ville med de offentligt ansattes løn, så var det her jo et krystalklart, fuldstændig tydeligt svar.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Ja, det får vi så lige at se.
Det er det, der skal svares ja eller nej til - ikke et eller andet med, om man har fremsat et forslag i salen.
Regeringen skal have SF med på en folkeafstemning om forbeholdene.
Det vil regeringen gerne.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Igen synes jeg, at det ikke kan passe, at hr. Thulesen Dahl, som oven i købet er EU-ordfører, er så dårligt orienteret, når hr. Thulesen Dahl lægger ind som forudsætning, at regeringen får SF med på en afstemning om forbeholdene.
Nej, det gør man ikke.
Regeringen har besluttet, at den vil en afstemning om forbeholdene.
I hvilken sammenhæng det kommer til at indgå, ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, om hr. Thulesen Dahl ved det.
Jeg ved f.eks. ikke, om statsministeren vil vælge at sætte alle forbeholdene til afstemning på én gang.
Jeg ved ikke, om statsministeren vil vælge det, der er blevet kaldt smørrebrødsmodellen, hvor man sådan krydser af, eller sætte et enkelt forbehold til afstemning.
Jeg ved det ikke.
Vi vil godt argumentere for vores synspunkt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Det er jo herligt.
Altså, det er jo dejligt.
Jeg siger tak til hr. Villy Søvndal.
Nu står det altså klart, at regeringen kun får SF med på en afstemning om forbeholdene, dele er dem, alle forbeholdene, hvis regeringen samtidig anerkender, at der skal komme en folkeafstemning om reformtraktaten.
Så går jeg nemlig ud fra, at hvis ikke regeringen håndterer det her inden for de rammer, som nu er udstukket af hr. Villy Søvndal, og vælger en anden kurs, så har vi hr. Villy Søvndal med på holdet om den skeptiske linje.
Det må vel have en eller anden effekt, hvis regeringen vælger at køre hen over SF i det her spørgsmål.
Så jeg håber virkelig, at det her baner vej for, at SF kan genfinde noget af den mere kritiske ånd i forhold til EU, også den kritiske ånd, der sikrer, at det er befolkningen, der sætter rammerne for vores EU-engagement, og man ikke kan fifle med det principielle i det, ved at man undlader at bringe reformtraktaten til afstemning.
Så jeg synes, det har været en meget nyttig ordveksling, og jeg takker hr. Villy Søvndal for, at vi her til sidst, mener jeg - jeg mener ikke, vi fik det i starten - nu endelig fik nogle mere klare svar.