runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2007-03-22:
Jeg vil gerne indlede med at sige til fru Lissa Mathiasen, at jeg jo netop ikke giver det samme svar som sidst, for i mellemtiden er der et meget, meget kyndigt tv-overvågningsudvalg, der har siddet og behandlet mange af de her problemstillinger grundigt.
Derfor vil jeg sige, at svaret på mange af de punkter, der er opremset i beslutningsforslaget, jo er, at der netop i dag samtidig bliver behandlet et lovforslag, der også tilgodeser ansattes retssikkerhed.
Til det ene punkt, der vedrører detektiver, er jeg enig med fru Lissa Mathiasen så langt, at jeg også mener, at det, vi her diskuterer, er meget principielt.
Jeg mener stadig væk, at det klogeste og det rigtigste er, at vi holder en vis armslængde i Folketinget til det, der er den almindelige ledelsesret, og sørger for, at det er arbejdsmarkedets parter, der selv klarer det, og at man klarer det ude på den lokale arbejdsplads.
Nej, jeg er helt grundlæggende uenig med fru Lissa Mathiasen, og det skyldes, at jeg simpelt hen ikke tror på, at der er mange arbejdsgivere, der opfører sig på den måde.
Hvis man foretager nogle valg, der gør, at hele arbejdspladsen er i oprør og siger, at det her simpelt hen er fuldstændig urimeligt og indgribende over for medarbejderne, så får man altså utilfredse medarbejdere, og så er man en utrolig ringe leder og arbejdsgiver.
Derfor er der ikke ret mange af den her slags sager.
Jeg tror nemlig, at det er sådan, at langt, langt de fleste steder sørger den, der har ledelsesretten, og de medarbejdere, der er, for at finde en fornuftig aftale og fornuftige måder at håndtere sager på.
Det kunne være sager, hvor en af medarbejderne bevidst lækker oplysninger til en konkurrerende virksomhed.
Og der tror jeg sådan set, at det er i alle de andre medarbejderes interesse og virksomhedens overlevelsesinteresse, at man gør noget for at få stoppet den trafik.
Så jeg vil sige til fru Lissa Mathiasen: Der kan være sager, som er horrible, og som er hårrejsende, og hvor man kan spørge: Hvordan i alverden kan man gøre sådan over for medarbejderne?
Og der må man regne med, at det arbejdsretlige system eller domstolene kommer efter den arbejdsgiver, der ikke opfører sig ordentligt.
Men grunden til, at der ikke er ret mange sager, tror jeg faktisk er, at det her system fungerer rigtig, rigtig godt, uden at vi blander os i det.
Sanne Schroll (SF), 2007-03-22:
Selvfølgelig er SF enig i, at der er forskel på, om man filmer folk privat, eller om man gør det ved overvågning.
Det, vi bare lægger op til – hvorfor vi også snakker om Big brother-samfund – er, at vi skal være meget omhyggelige, når vi laver den her lovgivning.
Hvis man bruger de her optagelser til noget, man ikke skal bruge dem til, skal der være en straf, en bødestraf, som virkelig kan mærkes, så man ikke bliver fristet til at sælge de her billeder.
Jeg ved ikke, om det var det, dit spørgsmål gik på, men det var sådan, jeg forstod det.
Karen Hækkerup (S), 2007-03-22:
Jeg vil gerne sige tak for de mange pæne ord og betragtninger, som SF's ordfører har til vores forslag.
Jeg vil så bare spørge om en enkelt ting.
SF siger, at det ikke er sikkert, at det her kan være med til at opklare kriminalitet, men er SF ikke enig i, at der også er en anden vinkel, der er vigtig?
Det er vigtigt at opklare kriminalitet, hvis den er sket, men det er også vigtigt at forebygge.
Men for at man kan forebygge, kræver det f.eks., at gerningsmanden ved, at der bliver overvåget.
Lige præcis derfor har vi jo fremsat det forslag om skiltning om autorisation, som også SF bakker op om.
Hvorfor er det egentlig det, hvis de optagelser, der er, kun må bruges, hvis der har fundet en kriminel handling sted?
I forvejen må man jo godt filme f.eks. kendte, offentlige personer, som går på gaden, hvilket SF's ordfører også sagde, men hvis man bruger billederne fra en optagelse fra tv-overvågningen, kan man altså blive straffet med op til 4 måneders fængsel.
Er det her så i virkeligheden ikke en forbedring?
Tom Behnke (KF), 2007-03-22:
Fru Line Barfod bliver ved med at komme med den udtalelse, at man frit skal kunne gå en tur, uden at nogen ved, hvor man færdes.
For som jeg har forstået det her, er det altså et spørgsmål om, at det er en computer eller en maskine, der foretager en elektronisk optagelse, som automatisk slettes, og ingen må kigge i optagelserne, medmindre der er sket en forbrydelse, og så er det kun på det tidspunkt, hvor forbrydelsen er sket.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-03-22:
Altså, det er jo noget af det, som faktisk er det mest essentielle i det socialdemokratiske beslutningsforslag, sådan som jeg læser det.
Der er ingen tvivl om, at det er vi med på, kan jeg berolige fru Lissa Mathiasen med.
Nej, det er lige præcis det, der er pointen.
Jeg synes altså også, hr. Karsten Nonbo burde tænke lidt nærmere over sine eksempler, før han går i marken med dem.
Det, der jo sker i det eksempel, vi lige hører, er, at de her nye regler ifølge hr. Karsten Nonbo vil kunne hjælpe, hvis der er tale om et checkbedrageri.
Altså, er det et forsøg på at være morsom?
Forestiller man sig en mand med elefanthue, der kommer ind og laver et checkbedrageri?
Jeg har da aldrig hørt noget så grotesk.
Det viser jo, at man ikke engang kan komme med nogen eksempler, som duer i forhold til det, vi diskuterer her.
Det, vi diskuterer her, er, at folk, der går ned ad en hovedgade, hvor der ligger butikker, eller bor i en ejendom, hvor der er butikker, risikerer at blive overvåget.
Det vil vi ikke være med til.
Karsten Nonbo (V), 2007-03-22:
Det er rigtigt, hvad jeg læste op, og så er det også rigtigt, som hr. Simon Emil Ammitzbøll sagde, at hans ordførertale gik på noget andet.
Det er jo det, der er problemet.
Hvis nu hr. Simon Emil Ammitzbølls ordførertale gik på det, der står i lovforslaget, så havde der været den overensstemmelse, der burde have været.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at hr. Simon Emil Ammitzbøll ikke vil være med til at bekæmpe de forbrydelser, som bliver bekæmpet ved, at man overvåger facaderne.
Man gemmer jo de bånd, og de bliver ikke brugt, hvis ikke der er nogen optagelse.
Hvis der sker et bankrøveri kl. 11.46, så må politiet køre ned i banken, gå ind og hente båndet.
Og hvis der sker et eller andet, hvor man først får anmeldelsen et par dage efter – det kan være et stort checkbedrageri eller sådan et eller andet – må man køre ned og bede om at få det bånd, der indeholder det tidsrum, hvori forbrydelsen er sket.
Den sekvens kører man så hjem med og kigger på.
Selvfølgelig kan man se andre, der går ud og ind af banken, men jeg synes, det er at gå lidt den forkerte vej i forhold til de forbrydelser, som vi allerede i dag ved bliver opklaret.
Vi ved jo, hvordan det gik med terrorsagen i London, hvor man er gået meget videre end her i Danmark, så det bekymrer mig ikke.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-03-22:
Jeg er da glad for at høre, at hr. Karsten Nonbo er bedre til at læse end til at lytte.
For det er korrekt læst op af forslaget.
Men det er jo ikke en korrekt gengivelse af min ordførertale.
Det, der er tale om, er, som jeg i øvrigt også sagde, at der nu bliver mulighed for at overvåge indgange og facader i forbindelse med private butikker, banker, hoteller, restauranter m.v.
Det tror jeg hr. Karsten Nonbo er enig i.
Og så sagde hr. Karsten Nonbo nu, at det jo kun er facaderne og det, der lige umiddelbart er i tilknytning hertil – citat slut.
Det er lige præcis det, som bekymrer os.
Det synes vi ikke er rimeligt.
Når vi ser på den måde, det hidtil har været administreret af politiet på, er vi også bekymrede.
Det er jeg nødt til at sige, og det bekymrer mig, at Venstre som et liberalt parti ikke tager privatlivets fred mere alvorligt, end det åbenbart er tilfældet.
Karsten Nonbo (V), 2007-03-22:
Jeg synes, at hr. Simon Emil Ammitzbøll bliver ved med at snakke om den totale overvågning, den helt udvidede overvågning af gader og stræder og af alt med det her lovforslag fra justitsministeren.
Det er jo forestillinger, der ikke står deri.
Der står jo ikke alt det, som hr. Simon Emil Ammitzbøll siger.
Kunne vi ikke læse op i fællesskab, hvad det er, der står?
Ellers læser jeg op, og så kan hr. Simon Emil Ammitzbøll følge med.
Der står: Pengeinstitutter, spillekasinoer, hotel- og restaurationsvirksomheder samt butikscentre og butikker, hvorfra der foregår detailsalg, kan foretage tv-overvågning med billedoptagelse af egne indgange og facader, og, når dette er klart nødvendigt af hensyn til kriminalitetsbekæmpelse, af visse tilknyttede arealer, som naturligt anvendes eller kan anvendes som adgang til flugtvej i forbindelse med overvågning.
Det er det eneste, der står.
Der står ikke samtlige gader og stræder og fortove.
Det er facaderne og det, der ligger umiddelbart i tilknytning dertil.
Så jeg kan ikke forstå, at det kan blive til total overvågning alle vegne, som hr. Simon Emil Ammitzbøll sagde.
Lissa Mathiasen (S), 2007-03-22:
Tak for nogle positive bemærkninger til vores forslag, det var dejligt at høre.
Der er et område, der ikke blev nævnt noget om.
Det kunne selvfølgelig være fristende at lade være med at stille spørgsmålet, for så får jeg måske heller ikke et negativt svar.
Men jeg håber at få et positivt svar på, om De Radikales ordfører er enig i, at det ville være både nemt og også ganske naturligt, når man giver en inspektionsmulighed for Datatilsynet, at de så også får en anmeldelse af, hvem der har det her overvågningsudstyr.
Det ville samtidig give befolkningen en mulighed for at vide, hvor der egentlig er overvågning henne.
Det er det ene.
Det andet går på at sikre, at de firmaer, der sætter overvågningsudstyr op, gør det på en korrekt måde, så vi i hvert fald ved, at det ikke er til chikane for genboen eller andre, hvor kameraerne rent faktisk ikke må række hen.
Så jeg vil godt spørge, om det, der ikke er blevet sagt, er udtryk for, at man fra radikal side er positiv over for de her forslag, som vi klart mener er forbedringer af regeringens og justitsministerens forslag.
Tom Behnke (KF), 2007-03-22:
Med lovforslaget her bliver der en mulighed – en mulighed – for at detailhandlere kan opsætte et kamera og filme butiksfacaderne, hvis de ønsker at gøre det.
Hvis de ønsker at gøre det, skal de overholde de spilleregler, der er i lovforslaget, og ministeren har endda tilkendegivet, at der vil blive udarbejdet en meget udførlig vejledning om, hvordan man skal gøre det her.
Dertil og ikke længere mener jeg staten skal gå.
Det skal ikke være staten, der detaljeret ned til hvert eneste kamera skal sidde og bestemme type og kvalitet og indhold og lysfølsomhed og retning og afstand osv.
Det er en kæmpe administrativ byrde, ikke kun for virksomhederne, men sandelig også for det offentlige.
Tænk på, hvor mange tusind offentligt ansatte der skal til at sidde og arbejde med de her ting og køre rundt og installere kameraer.
Og hvad nu, hvis indehaveren af en eller anden butik så kommer til at skubbe til kameraet, eller der er noget andet, der gør, at kameraet ikke står sådan, som det blev stillet, da statskontrollanten var ude at sørge for, at kameraet stod rigtigt?
Så skal man altså ud en gang til osv.
Det synes vi simpelt hen er for bøvlet, og det er administrativt en belastning både af de private virksomheder og også af staten, og derfor er vi imod.
Line Barfod (EL), 2007-03-22:
Det vil være nogle mennesker, der skal se på de optagelser.
Det er jo ikke maskinerne selv, der skal prøve at se, om de kan parre det med alle de mange fotoer, der på et eller andet tidspunkt vil ligge af os alle sammen, når vi alle sammen har fået et biometrisk pas.
Vi har jo allerede set i forskellige konkrete sager, hvor der er sket noget, at man så har set alle optagelserne fra togstationer i et bestemt område igennem med alle de mange mennesker, der har været på de togstationer.
Det kan man stadig, selv om der er nogen, der optager det.
Tanken bag forslaget er, at man så måske bagefter kan se, hvem der har begået røveriet.
Jeg ville jo helst, hvis man så på, hvad man kunne gøre for at forhindre, at røveriet fandt sted.
Det er så rigtigt, at forslaget går ud på, at man også kan opsætte kameraer uden for urmagere, bagere og alle mulige andre steder.
Spørgsmålet er, dels hvor mange små forretninger der vil vælge at investere i det, dels: Bliver det så flyttet derfra og ud på gaden, og hvis vi også sætter kameraer op ude på gaden, bliver det så flyttet ind i folks private hjem, eller hvad er det, der sker, hvis det, vi går efter, hele tiden bare er at lave optagelser, der kan afsløre, når det er sket?
Eller fortsætter det bare med at ske, fordi de, der laver det, gør det af impuls og ikke ud fra, at de grundigt har overvejet opdagelsesrisikoen?
Med hensyn til om jeg føler det krænkende, at nogen ser, at jeg bliver overfaldet, så er det jo ikke sådan, at man kun ser de 10 sekunder, hvor overfaldet finder sted.
Man vil jo se et længere stykke tid, fordi man ikke præcis ved, i hvilket sekund overfaldet fandt sted, og derfor vil man også i mange situationer kunne se mange andre, der har befundet sig på det sted i det tidsrum, der er tale om.
Lissa Mathiasen (S), 2007-03-22:
Det, jeg egentlig spurgte om, var, om ikke ministeren mente, at det ville være illusorisk at forestille sig, at en medarbejder ville være i stand til i en given situation, hvor vedkommende f.eks. er sygemeldt, at komme med en lægeerklæring.
For det første er det ikke sikkert, at medarbejderen overhovedet er klar over, at der er blevet sat en detektiv på.
For det andet vil jeg spørge, om det ikke også er illusorisk at forestille sig, at en medarbejder vil være i stand til i den sammenhæng at få en arbejdsgiver til at sige: Det er også rigtigt, vi vil lade være.
Jeg mener, at lige så vel som vi lavede loven i 1999 om beskyttelse af medarbejdere set i forhold til tv-overvågning, så er det vores opgave herinde overordnet at sætte nogle rammer.
Jeg anerkender også det arbejdsretlige system, anerkender aftaler parterne imellem, men overordnet har vi tidligere haft kutyme for, at vi godt ville beskytte medarbejdere mod alvorlige krænkelser, og det er egentlig det, jeg spørger ind til.
Mener ministeren for det første ikke, at det er illusorisk at forestille, at medarbejdere kunne løse det her?
Og er det for det andet ikke så alvorlig en krænkelse, at det ville være naturligt, at vi udstak et forbud mod brugen af det?
Lene Espersen (KF), 2007-03-22:
Jeg må sige til fru Lissa Mathiasen, at jeg synes, at det var meget underligt at høre fru Lissa Mathiasen problematisere det ene, det andet, det tredje og det fjerde i 10 minutter, efter at den socialdemokratiske ordfører først havde været oppe at sige: Helt fint med os, vi siger ja til det med tv-overvågning.
Og det sker i en situation, hvor jeg har fremsat et lovforslag, der giver en langt, langt større beskyttelse af de ansatte, en langt større beskyttelse.
Persondatalovens regler kommer til at gælde nu, Datatilsynet har tilsynsforpligtelse, meget af det, fru Lissa Mathiasen efterlyste for et par år siden, bliver nu gennemført i lovgivningen.
Der synes jeg altså, at det er besynderligt, at der ikke er den mindste smule anerkendelse af, at det lovforslag, vi har behandlet i dag, faktisk på mange, mange måder imødekommer noget af det, som Socialdemokraterne har efterlyst.
Nej, i stedet fortsætter man nærmest med at overdrive problemets omfang.
Lissa Mathiasen (S), 2007-03-22:
Jeg undrer mig faktisk meget over, at ministeren starter sit svar i et så negativt toneleje og med en så krigerisk erklæring, som hun egentlig kom med.
Jeg forstår ikke rigtig, hvad årsagen var, andet end at årsagen måske skal findes i, at ministeren ikke synes, at det er rart, at vi rent faktisk fra Socialdemokratiets side, samtidig med at vi har givet en positiv tilkendegivelse til det af ministeren stillede forslag, tillader os at sige: Vi har til gengæld, som det også ligger i vores forslag, en stribe problemer, vi mener bør tages op med hensyn til de ansatte.
Jeg kan høre, at ministeren siger, at ansatte i butikker i centre ikke har problemer med overvågning.
Jeg tror, der er mange ansatte i centrene rundtomkring, som mener, at den form for overvågning, de har været udsat for, har været ubehagelig, fordi den rent faktisk er stressende for dem.
Det har intet at gøre med overvågning udenfor.
Det er det ene.
Men jeg kunne også høre, at hr. Kim Christiansen sagde ...
Tom Behnke (KF), 2007-03-22:
Vi kan så konstatere, at i det omfang fru Line Barfod – det håber jeg aldrig sker – skulle blive udsat for en forbrydelse, f.eks. blive overfaldet meget groft, så vil hun føle det meget krænkende, hvis en politimand efterfølgende på en videooptagelse kan se, hvem der overfaldt fru Line Barfod.
Den holdning kan man selvfølgelig have, og det skal jeg ikke dvæle mere ved, men tage fat i en anden ting, som fru Line Barfod var inde på, nemlig at man med dette lovforslag og de tiltag, regeringen kommer med, bare flytter røverierne fra bankerne over til bageren.
Der er jeg nødt til at henvise til forslagets punkt 2, hvor der står, at der i § 2 efter nr. 2 indsættes et nyt nr. 3, litra a.
Det vil sige, at bagerforretningen altså også er omfattet.
Det, der er så enormt genialt ved regeringens forslag, er, at man ikke med forslag efter forslag bare flytter røverierne rundt, men på én gang sikrer, at der hverken skal kunne begås røverier hos bagerjomfruen eller i banken.
Er det ikke korrekt?
Line Barfod (EL), 2007-03-22:
Jeg synes, det bedste ville være at forebygge, at der var en, der blev overfaldet på S-togs-stationen, bl.a. ved at sikre, at der er mennesker, at der foregår aktivitet, og at vi har et samfund, hvor vi griber ind, hvis vi ser nogen blive overfaldet,
enten ved at ringe efter politiet eller i andre tilfælde ved simpelt hen at gå hen og råbe op.
Man må jo så foretage en vurdering af, om situationen er til det ene eller til det andet.
Jeg tror, det er langt bedre at tænke i, hvordan vi forebygger, at forbrydelserne finder sted, end i at skabe en falsk tryghed bestående i, at man bagefter på et kamera kan se, hvem der har begået forbrydelserne.
Derfor synes jeg, at vi burde diskutere anderledes, nemlig hvordan vi forebygger forbrydelser.
Og så mener jeg altså stadig væk, at det er nødvendigt at foretage en overvejelse af, hvad det er for et samfund, vi vil have, og afveje de negative ting ved, at vi ikke kan forhindre alle forbrydelser og ikke kan opklare alle forbrydelser, mod friheden.
Karen Hækkerup (S), 2007-03-22:
Jeg er fuldstændig enig med fru Line Barfod i, at vi skal have fokus på at forebygge kriminalitet.
Det synes jeg også vi har, men jeg er sådan set også enig med Enhedslisten i, vi heller ikke gør det godt nok.
Den indsats, vi har i dag, er alt for ringe, når det drejer sig om at sikre, at børn får lov at få en tryg barndom, at de får en uddannelse, at de får en socialt tryg opvækst, der gør, at de ikke bliver presset ud i kriminalitet, ligesom vi heller ikke sørger for, at de psykisk syge bliver behandlet ordentligt, hvilket også får nogle af dem til at begå nogle meget voldelige overfald fra tid til anden.
Vi diskuterer bl.a. overvågning og også deraf følgende, om man har mulighed for at opklare ved hjælp af overvågning.
Nu nævnte fru Line Barfod selv, at Politiken havde skrevet om nogle sager.
I en af de sager vil jeg gerne lige nævne at det blev afsløret, altså at man opklarede, hvem den kriminelle var, fordi vedkommende, som var et barn, var blevet filmet på en S-togs-station.
Det barn havde 70 forhold bag sig.
At det vidner om et samfund, der er ligeglad, er jeg enig i, for det barn skulle selvfølgelig have været fjernet fra hjemmet for lang tid siden og have været sikret en ordentlig opvækst væk fra kriminalitet.
Men kan Enhedslisten ikke se, at der alligevel er en fordel i, at man kan identificere dem, der har begået nogle overfald, sådan at man i hvert fald kan sige: Nu har vi muligheden for at få taget fat om det og få givet de børn en fremtid, der er sikker og uden kriminalitet?
Line Barfod (EL), 2007-03-22:
Først har jeg svært ved at se for mig, at de, som begår røverier – og nu snakker jeg ikke om de store planlagte røverier, som vi ser på film, og som en sjælden gang også finder sted i Danmark, men de røverier, der typisk begås i Danmark – i stedet skulle sætte sig ned og lave checkbedrageri, som er en helt anden type forbrydelse, som kræver en helt anden måde at agere på.
Det har jeg desværre svært ved at forestille mig.
Selvfølgelig ville det være bedre, hvis man begik nogle forbrydelser, som ikke er til fare for andre mennesker, men det har jeg lidt svært ved at se kan ske.
Men lad os da prøve at kigge på det.
Jeg er åben over for alle forslag, hvis hr. Karsten Nonbo har en idé om, hvordan vi laver omskoling.
Jeg synes så hellere, vi skulle omskole folk til slet ikke at begå ulovligheder, men det må vi jo kigge på.
Jeg synes ikke, det er nogen god metode.
Karsten Nonbo (V), 2007-03-22:
Jeg tror, at vi vel kunne have et fælles mål, hvis vi kunne lave alle bankrøverierne om til checkbedragerier, og hvis vi kunne lave alle butiksrøverier om til butikstyverier ved at opsætte kameraer, altså gøre forbrydelserne mindre.
Men kan vi få de røveriske overfald væk ved hjælp af det
, synes jeg, det er et gode.
Kan vi få det lavet om til almindelige bedragerier, er det godt.
Vi er vel også enige om, at vi nogle gange selv går ud og bruger ulovlige optagelser.
Jeg kender ikke nogen socialordfører, der ikke har kommenteret de ulovlige optagelser, der foregik på Strandvænget.
Altså, vi har jo mange ulovlige optagelser, vi er glade for, som selv politikerne er glade for.
Skal vi så ikke også være glade for de lovlige optagelser, der laves, der kan hindre forbrydelser?
Jeg synes, vi vel kunne mødes lidt på midten der.
Line Barfod (EL), 2007-03-22:
Jeg synes ikke, at det er sådan, at vi skal sige, at alle bør skynde sig hen i banken og røve den i stedet for at gå ned og røve bageren.
Det er klart.
Jeg synes også, vi skal prøve at gøre, hvad vi kan for at formindske antallet af bankrøverier, ligesom vi skal prøve at formindske antallet af røverier over for unge piger hos bageren – eller unge mænd for den sags skyld.
Men det, jeg siger vi skal tænke over, er, om vi bare flytter det.
Sker der bare det, at røverierne så finder sted et andet sted over for nogle andre, at de finder sted på gaden i stedet for, hvilket vi for nylig så nogle eksempler på, bl.a. i Politiken, med gaderøverier over for store drenge?
For så synes jeg, vi skal overveje, hvad det er, vi kan bruge af andre metoder i stedet for bare at sætte tv-kameraer op og tro, at det hjælper; hvilke metoder vi så kan bruge i stedet, og prøve at tænke noget mere over det, prøve at inddrage dem, der arbejder med området, dem, der er ansat, for også at høre, hvad det er, de er bange for.
Hvad er det, man kunne gøre, for at de kunne få en større tryghed?
Det synes jeg ville være en bedre vej at gå end kun at stole på tv-kameraerne.
Karen Hækkerup (S), 2007-03-22:
De Konservatives argument for at afvise det her, som jeg altså synes er meget fornuftigt, er, at det vil være en hel masse administrativt bøvl.
Men hvad er administrativt bøvl målt op imod, at man rent faktisk muligvis kan forhindre forbrydelser i at ske?
Nu taler jeg ikke om forbrydelser som kriminelle handlinger, men om forbrydelser, der sker, fordi de erhvervsdrivende kommer til at filme forkert.
Der svarede hr. Tom Behnke lige før, at det jo er en overtrædelse af loven, og så kan man rejse en sag.
Hvorfor rejse alle disse sager?
Hvorfor ikke bare forhindre, at den her kriminalitet overhovedet kan komme til at finde sted?
Det kan man altså gøre, hvis vi laver en ordning, hvor man skal godkendes, inden man sætter udstyr op.
På den måde kan man også få den dialog i gang med de erhvervsdrivende og Datatilsynet, allerede inden de opsætter materialet, så man sikrer, at virksomhederne køber både det rigtige materiale, og at de filmer de rigtige steder.
Man undgår, der sker ulovlige optagelser, og man undgår at risikere, at der bliver begået røverier, man ikke kan opklare, fordi man ikke har villet imødese alt det her administrative bøvl.
Og måske kan man endda også komme i den situation, at vi ikke længere vil have 70 pct. af billedmaterialet, som ville være ubrugeligt, fordi udstyret er opsat forkert.