runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2011-12-07:
Jeg tror ikke, det er nogen hemmelighed for borgerne, at børne- og undervisningsministeren hedder Christine Antorini, og derfor fremgår det også tydeligt af annoncen, at det her er et åbent hus-arrangement i Ministeriet for Børn og Undervisning, hvor man kan dele sine erfaringer og holdninger og komme med spørgsmål til børne- og undervisningsministeren.
Igen vil jeg bare minde spørgeren om, at det er der også andre ministre der har gjort, herunder den tidligere undervisningsminister, og der kunne man jo selvfølgelig også se undervisningsministerens navn.
Det er fuldstændig korrekt, at vi havde et åbent samråd i går om regeringens og Enhedslistens forslag om, at der skal være et loft på maks. 28 elever i gennemsnit på de gymnasiale uddannelser.
Vi er rigtig glade for, at vi har truffet beslutningen, for det, vi har kunnet se, er, at år efter år er der kommet flere og flere elever i klasserne på de gymnasiale uddannelser, og det giver altså ikke en god uddannelseskvalitet, når der er propfyldt med elever.
Så jeg er utrolig glad for, at vi har været enige om at gennemføre det, vi kalder for et fleksibelt loft på maks. 28 elever i gennemsnit for en årgang.
Det har vi også afsat penge til; vi har afsat 121 mio. kr. til det.
Og da der nu har været langt åbent samråd om det i går, vil jeg også henvise dem, der måtte overvære onsdagsspørgsmålene her, til at se det på Folketings-tv, for der bliver det genudsendt fra det åbne samråd, ligesom man kan få ministerens talepapir.
For det er selvfølgelig ikke korrekt, at vi ikke har givet korrekte oplysninger.
Det er sådan, at alle gymnasierne indberetter til det, der hedder UNI-C, som er en styrelse under Børne- og Undervisningsministeriet.
De indberetter, hvor mange elever der er i klasserne, og det er de tal, som ligger til grund for vores beregninger, så gymnasiet nu får ekstra 121 mio. kr. til at gennemføre et klasseloft på maks. 28 elever i gennemsnit på en årgang.
Martin Henriksen (DF), 2011-12-07:
Men fru Helle Thorning-Schmidt udtalte sig jo i 2007 til www.avisen.dk under overskriften: »Thorning: Lærere må ikke bære tørklæde«.
Her gør fru Helle Thorning-Schmidt, den nuværende statsminister, klart gældende, og jeg citerer fra artiklen, hvor fru Helle Thorning-Schmidt, den nuværende statsminister, siger: »Min grænse går ved, om en skolelærer kan møde op med tørklæde på i undervisningen. Det mener jeg ikke, de skal«. Der kan jeg forstå, at undervisningsministeren er uenig med statsministeren i den henseende. Men hvordan kan det være, at man i regeringen tilsyneladende ikke har en holdning til det her spørgsmål, men har flere holdninger, og er statsministeren blevet sat på plads?
Christine Antorini (S), 2011-12-07:
Jeg er meget enig med spørgeren fra Venstre i, at man skal passe på med at anvende de internationale sammenligninger, for det er meget forskelligt, hvordan landene opgør bl.a. lærernes undervisningsandel og i øvrigt også udgifter til folkeskolen osv., så man skal virkelig passe på, at man ikke kommer til at blande æbler og pærer.
Derfor synes jeg, det er fint, at vi har et datagrundlag, som bygger på rene danske tal, og som er gennemført år efter år, og det er jo den opgørelse, som Børneog Undervisningsministeriet offentliggjorde her for nogle dage siden, der som sagt viser, at samlet set underviser lærerne en lille smule mere, men med store forskelle fra kommune til kommune.
Det er lige præcis derfor, jeg i mit svar før fremhævede, at det jo er tankevækkende, at der er den forskel fra kommune til kommune.
Noget af det hænger jo sammen med, at der dels kan være nogle helt reelle forskelle, alt efter hvad det er for nogle typer af skoler, og hvad det er for nogle opgaver, man prioriterer, men der vil selvfølgelig også være en diskussion af, om der er en lokal udmøntning af de arbejdstidsaftaler, der er.
Det kan man gøre på mange måder.
Det kan man bl.a. gøre ved at fjerne noget af det bureaukrati, som der er i forhold til lærernes dag, og det kan man gøre ved at kigge på den mødeaktivitet, der er, om der er noget, der kunne fokusere mere på kerneopgaven at undervise.
Og undervisningen i bred forstand, vil jeg så sige, er jo ikke kun, at man står ved katederet.
Der er meget mere, der hører til den gode undervisning, men det ved fru Karen Ellemann godt som tidligere lærer.
Det, der har været problemet, når man har skullet opgør udgiften pr. elev i folkeskolen, har jo været, om man har taget indberetningerne på baggrund af, hvad kommunerne selv har indberettet i forbindelse med, når de lægger budgetter, og når de endelige budgetter ligger der.
Derfor er det sådan i forhold til folkeskolerne, og hvordan budgetterne ser ud for dem, og det gælder også for dagtilbud, fordi det jo er det nye område, der er kommet til Børne- og Undervisningsministeriet, at jeg som minister har valgt at vente med at udtale mig om, hvordan det kommer til at se ud, indtil vi har de endelige budgettal.
Det har vi her omkring årsskiftet.
Det, man skal passe på med at bruge som tal, er, hvis man går ind og bruger nogle af de internationale statistikker, fordi det er utrolig forskelligt, hvordan man oplyser, hvad udgiften er til folkeskolen eller til primary og secondary, alt efter hvilket land vi nu er i, fordi nogle steder regner man lærernes pensionsudgifter med, andre steder gør man det ikke, nogle steder tæller man specialundervisning med, og andre steder gør man det ikke, og derfor er det utrolig svært at sammenligne det på baggrund af internationale statistikker.
Så vi bruger de danske tal og de danske indberetninger på det.
Tina Nedergaard (V), 2011-12-07:
Vi har jo set flere gange, at regeringen har fået et noget andet forhold til tal, siden regeringen er blevet regering.
Det var rent faktisk sådan, at »En Fair Løsning« var underfinansieret med mindst 22 mia. kr.
Således er det også med børne- og undervisningsministeren i går i samråd i udvalget, hvor ministeren nu pludselig anerkender, i modsætning til da hun indtog rollen som uddannelsesordfører for Socialdemokraterne, at f.eks. gymnasiernes økonomi egentlig er solid, og at de har opbygget en egenkapital på ca. 1 mia. kr. under VK-regeringen.
Nu hører vi så fru Karen Ellemann spørge interesseret ind til undervisningstiden, hvor ministeren så forholder sig til UNI-C's tal.
Så jeg er sådan generelt interesseret i, hvad ministeren egentlig agter at støtte sig til fremadrettet, når hun skal diskutere med aktører, men også med oppositionen og med Folketinget om, hvilke tal der gælder.
Så jeg skal høre helt konkret: Hvilke tal agter ministeren at bruge, når hun opgør, hvor mange penge der bruges pr. elev i folkeskolen bagudrettet, altså under VK-regeringen, men også fremadrettet i folkeskolen pr. elev?
Hvilke kilder vil ministeren bruge hertil?
Christine Antorini (S), 2011-12-07:
Som jeg også sagde i mit svar før, konstaterer vi, at der jo er de her forskelle, og også at regeringen er optaget af at finde mere tid til undervisning.
Men jeg tror også, man skal respektere, at det jo er en diskussion, som kommer til at foregå i de kommende år.
Der vil være nogle lokale overenskomstforhandlinger, og der vil også være nogle centrale overenskomstforhandlinger.
Jeg tror faktisk, det er rigtig vigtigt at holde fast i, at skolen er den lokale kommunalbestyrelses skole, og derfor skal det også været nogle diskussioner, der er lokalt, om, hvordan man udmønter det.
Men det ændrer ikke ved, at man jo kan diskutere det på et mere oplyst grundlag, og det er derfor, at undersøgelsen fra Børne- og Undervisningsministeriets side kommer år efter år, for der kan man se, hvad den generelle tendens er, og man kan gå ind og kigge på fra kommune til kommune, hvordan det ser ud.
Det giver jo et bedre grundlag for at diskutere, om der er noget, man kan lære af hinanden.
Mit indtryk er, at kommunalbestyrelserne er blevet mere og mere optaget af, hvordan man kan gå ind og kigge på det, så man i sidste ende får noget mere undervisning.
Jeg vil godt understrege, at det jo ikke er, fordi lærerne skal arbejde mere end alle andre, men det handler om, at man kan fokusere lærernes tid på det, som er allervigtigst, og måske, som jeg kom med nogle eksempler på, fjerne noget overflødigt bureaukrati, som de arbejder med, noget mødevirksomhed, som ikke hører til kerneopgaverne, nogle opgaver, som man måske ret beset må sige hører med til skolepsykologens opgaver, og at det ikke skal være lærerne, som også varetager nogle af de andre funktioner rundtomkring.
Det er der et grundlag for at diskutere med nogle af de tal, der er kommet nu.
Karen Ellemann (V), 2011-12-07:
Når det handler om den statistik, der netop er kommet fra UNI-C i, er det jo korrekt, det er vi enige om, at der er enormt store forskelle.
Og der er også, når man dykker ned i tallene for de enkelte skoler, måske stadig væk lidt forvirring om, hvad det er, man melder ind.
Derfor kan man godt nogle gange have en bekymring, det kan jeg i hvert fald personligt, for, om det er de reelle tal, man har.
Så mit spørgsmål er: Når vi nu har et gennemsnit, der siger i omegnen af 40 pct., altså 40 pct. af et fuldtidsjob, som det jo alt andet lige er at være lærer, er det så godt nok, at man kun er 40 pct. i kerneopgaven, som vi vel et eller andet sted kan være enige om handler om den reelle undervisning, er det godt nok?
Er snittet godt nok, og er den reelle tid noget, vi kan være stolte af?
Peter Juel Jensen (V), 2011-12-07:
Jamen jeg glæder mig, hver eneste gang den nuværende regering overtager noget, der har været praksis i den tidligere regering.
Men den tidligere regering lavede ikke annoncer, som sagde »Del med« og så ministerens navn.
Den tidligere regering sagde: »Kom og del med« f.eks. undervisningsministeren.
Her kører man jo på, at man skal komme og møde ministeren.
Derfor siger jeg, at det her ikke handler om sager, der ligger inden for ministerens område; det her er annoncering for statskroner, hvor der står: »Kom og mød ministeren« og ikke noget om det emne, det drejer sig om.
Så praksis har i mine øjne ændret sig noget.
Jeg er selvfølgelig stor tilhænger af al den åbenhed, men når man udelukkende kører på ministerens navn og ikke på ministerens ansvarsområde, er det, jeg siger, at man i mine øjne måske bruger skattekronerne lidt lemfældigt.
Kunne vi ikke få at vide, hvad det her har kostet?
Christine Antorini (S), 2011-12-07:
Det er rigtigt, at der tidligere har været rejst kritik af de tal.
Derfor er der denne gang lavet et ekstra kvalitetstjek af UNI-C for at sikre, at tallene er korrekte.
Det, som den samlede undersøgelse, der lige er blevet offentliggjort, og som man i øvrigt kan finde på Børne- og undervisningsministeriets hjemmeside, viser, er, at lærerne samlet set underviser en lille smule mere, men at der er meget stor forskel fra kommune til kommune i forhold til undervisningsandelen.
Det er så i gennemsnit ca. 40 pct. af tiden, der anvendes til undervisning.
Det er bare på baggrund af den undersøgelse en nøgtern konstatering af, at det ser sådan ud.
Så synes vi i regeringen, som det også fremgår af regeringsgrundlaget, at vi gerne vil være med til at finde mere tid til det, der er kerneopgaven for lærerne, nemlig at kunne undervise mere.
Det er jo det, de brænder for, og det er det, de er rigtig dygtige til, og det vil vi gerne være med til at kigge på.
Derfor har vi også inviteret både KL, Kommunernes Landsforening, og Danmarks Lærerforening til en dialog om, hvordan vi kan finde mere tid til at undervise.
Karen Ellemann (V), 2011-12-07:
Tak for det.
Jeg bliver lidt i UNI-C-universet, men jeg vil gerne bevæge mig over til folkeskoleområdet og have en drøftelse med ministeren om lærernes undervisningstid i den danske folkeskole.
Når man tager fat i UNI-C's tal, er der mange eksempler på, at det måske alligevel i bund og grund ikke er helt sammenlignelige tal, vi får.
Det er i hvert fald ofte sådan, når debatten falder på, hvor meget tid lærerne bruger i undervisningslokalet, altså til den reelle undervisning, at der opstår en meget livlig debat.
Ministeren har selv for nylig deltaget i den i Politiken sammen med Anders Bondo, Danmarks Lærerforening formand.
I den forbindelse vil jeg gerne spørge ind til, om ministeren mener, at det antal timer, som lærerne i dag underviser eleverne i i den danske folkeskole, er tilstrækkeligt.
Christine Antorini (S), 2011-12-07:
Der er selvfølgelig et dilemma, hvis nogle gymnasier indberetter et andet tal, nemlig for studieretningsklasser i stedet for stamklasser, men det ændrer jo ikke ved, at det jo er det, som gymnasiet har indberettet til UNI-C.
Det er den database, som der altid er blevet anvendt, når man skal opgøre, hvor mange elever der er i klasserne, og det er bare sådan, at Børne- og Undervisningsministeriet af gode grunde jo ikke har adgang til alle de andre styresystemer, man måtte have, selv på gymnasierne.
Det er kun noget, de selv har adgang til, og derfor anvender vi selvfølgelig de officielle tal, som er dem, der er i UNI-C.
Nu har vi som sagt haft det første møde med Rektorforeningen.
Vi havde det første møde i mandags, og vi fortsætter i de næste uger, sådan at vi forhåbentlig får forhandlet os frem til en fornuftig løsning om, hvordan vi får gennemført det, som jeg virkelig synes er en stor gevinst for elever og også for lærere på de gymnasiale uddannelser, nemlig at de nye 1. g klasser vil opleve, at der maksimalt er 28 elever, og det giver et langt bedre undervisningsmiljø.
Mai Henriksen (KF), 2011-12-07:
Men så vil jeg blot spørge, om ministeren så har tænkt sig en anden gang at anvende de samme tal i den samme model, når nu det har været så problemfyldt?
Christine Antorini (S), 2011-12-07:
Jeg vil gerne gentage, at de tal, som Børne- og Undervisningsministeriet anvender, og altid anvender i den her sammenhæng, er fra den statistikbank, som ligger i UNI-C, som er en styrelse, som indsamler data direkte fra gymnasierne.
Så alle de tal, som beregningen hviler på, er gymnasiernes egne tal.
Gymnasierektorerne har så fremlagt nogle andre tal, fordi de har nogle private databaser, som de bruger i forhold til styring af deres it-baserede systemer.
Det er ikke nogen, vi har adgang til i Børne- og Undervisningsministeriet, og det er derfor, vi altid har anvendt UNI-C's tal.
Og jeg vil igen understrege, at det er gymnasierne selv, der indberetter klassestørrelserne til UNI-C. Det har så vist sig, at der har været enkelte gymnasier, som har gjort det sådan, at i stedet for at det har været stamklassen, de har indberettet tal for, har det været studieretningsklassen, og det giver nogle forskelle.
Og derfor har vi inviteret til en drøftelse på tværs af Rektorforeningen og Børne- og Undervisningsministeriet – en teknisk drøftelse, hvor vi kigger på: Hvad er det for nogle tal, Rektorforeningen opererer med?
Hvad er det for nogle tal, vi har fået indberettet fra gymnasierne selv?
Men selvfølgelig anvender vi de tal, som man altid gør, og som er indberettet fra gymnasierne selv, fra UNI-C.
Mai Henriksen (KF), 2011-12-07:
Jo, men som jeg husker samrådet i går, var der jo problemer med de beregninger, og det mener jeg også at ministeren anerkendte.
Hvordan vil ministeren ændre praksis fremadrettet, sådan at forkerte tal ikke opstår en gang til?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-12-07:
Det ligger ikke inden for mine muligheder at tilfredsstille spørgeren med mine svar, for det tror jeg simpelt hen ikke kan lade sig gøre.
Så jeg kan sådan set bare endnu en gang gentage, at regeringen er dybt optaget af, at vi skal have en bedre, mere effektiv og billigere kollektiv trafik.
Men jeg erkender også, at der er det økonomiske morads, som den tidligere regering efterlod sig, med et hul i statskassen på 96 mia. kr.
Jan E. Jørgensen (V), 2011-12-07:
Jo, men Venstre ønsker også bedre og billigere offentlig transport.
Forskellen på Venstre og Socialdemokraterne og SF er jo bare, at vi ikke i valgkampen var ude at love, at vi ville sætte priserne ned, for i modsætning til Socialdemokraterne havde vi jo opdaget, at der allerede var en krise i Europa, mens vi førte valgkamp.
Så mit spørgsmål går på, om ministeren synes, det er i orden, at man udstikker løfter, som man ikke har en kinamands chance for at gennemføre, fordi man ikke har økonomien til det.
Men sådan er det,« siger Anne Baastrup.
« Kunne vi i det mindste dog ikke få den erkendelse fra transportministerens side, at ja, det var nok ikke så heldigt, at vi gik ud og bildte vælgerne noget ind, som vi godt vidste at vi ikke kunne gennemføre?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-12-07:
Det var da fantastisk kloge citater fra de to ordførere, som jeg sådan set helt og holdent kan tilslutte mig.
Vi kan godt tage det en gang til, for det er måske mig, der er dårlig til at forklare, eller det er måske spørgerens manglende vilje til at ville forstå de svar, der bliver givet.
Jeg vil bare gentage: Den her regering har et forsigtighedsprincip, og det kunne man ønske sig den forrige regering også havde haft, så underskuddet på statens budget ikke havde været 96 mia. kr.
Det var jo rent faktisk det, vi overtog, nemlig et hul i kassen på 96 mia. kr.
Jeg ved ikke, om det er forbigået spørgerens opmærksomhed, men der er faktisk krise i Europa, og der er krisemøde her op imod weekenden blandt EU's stats- og regeringschefer.
Ansvarlig økonomisk politik er fuldstændig afgørende, og derfor matcher de svar, som spørgeren her refererer ordførerne for, i øvrigt fantastisk godt med de svar, som jeg gav på det tidligere spørgsmål.
Vi ønsker bedre, mere effektiv og billigere kollektiv trafik, men pengene skal være der, før det kan lade sig gøre.
Jan E. Jørgensen (V), 2011-12-07:
Det, jeg spurgte om, var, om ministeren mener, at det er i overensstemmelse med regeringens valgløfter – altså de valgløfter, man afgav, da der var valgkamp, og før man dannede regering – at taksterne på offentlig transport stiger næste år.
Valgløfterne gik jo ud på, at taksterne ikke skulle stige, men at de tværtimod skulle falde.
Er det i overensstemmelse med de valgløfter om, at prisen på månedskort skulle falde med 40 pct., og at prisen på et klippekort skulle falde med 25 pct., at prisen nu i stedet for at falde med henholdsvis 40 pct. og 25 pct. stiger med 5,6 pct. for et klippekort til en voksen og med 4,7 pct. for et periodekort til en voksen, og at de unge under 16 år får prisstigninger på 6,3 pct., og at pensionisterne får prisstigninger på 5,2 pct.?
Der er vel trods alt et vist spring fra en prissænkning på 40 pct. og til en prisstigning på 6 pct.
Det er sådan set et forholdsvis simpelt spørgsmål: Mener ministeren, at der er overensstemmelse mellem de valgløfter, som S og SF afgav i valgkampen, og den faktisk førte politik, vi ser nu, hvor taksterne altså ikke falder, men i stedet for stiger?
Det var det, der var mit spørgsmål, og det synes jeg egentlig ikke jeg fik svar på.
Før ministeren så henviser mig til forsamlingshusene, hvor SF også er til stede, kan jeg sige, at ministerens egen partifælle i valgkampen hr. Rasmus Prehn jo også har været ude at udtale sig om det.
Efter valgkampen har hr. Rasmus Prehn sagt følgende med hensyn til, hvornår billetpriserne så falder: »Bare jeg kunne svare på det.
Det bedste, jeg kan svare, er, at det sker hurtigst muligt.
Men det var ikke med på finansloven i denne omgang, så det bliver ikke i 2012«.
Og fru Anne Baastrup fra SF har fulgt op: »Så hurtigt, som det er fysisk og teknisk muligt.
Den politiske vilje er der«.
Så vil jeg spørge om, hvilke fysiske og tekniske hindringer det er, der gør, at taksterne ikke kan blive sat ned?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-12-07:
Som jeg netop sagde i besvarelsen af det foregående spørgsmål, er det regeringens politik, at den kollektive trafik skal være bedre og billigere.
Det fremgår også, som jeg har sagt flere gange, af regeringsgrundlaget.
Det er bl.a. derfor, vi etablerer trængselsafgift i hovedstadsområdet, så der bliver råd til markant at forbedre den kollektive trafik.
Taksterne i den kollektive trafik kan fra år til år ikke stige mere end takstloftet.
Jeg mener grundlæggende, at princippet bag takstloftet er fornuftigt, for det sikrer nemlig, at trafikselskabernes økonomi hænger sammen, og dermed at selskabernes stigende omkostning til brændstof og lønninger ikke skal finansieres af de kommunale eller regionale budgetter.
Samtidig sikrer det, at trafikselskaberne ikke må sætte taksten op med mere, end hvad disse stigninger i udgifterne tilsiger.
De udmeldinger om stigninger for 2012 handler alene om takstregulering i overensstemmelse med takstloftet.
Takstloftet sikrer eksempelvis, at DSB ikke kan sætte taksterne kraftigt op for på den måde at rette op på de økonomiske problemer, som selskabet står med.
Regeringen valgte tværtimod under finanslovforhandlingerne at prioritere at annullere den tidligere regerings krav til DSB på 300 mio. kr., fordi det ikke kan lade sig gøre med den økonomi, som DSB har i øjeblikket.
Man kunne måske tage den diskussion i et forsamlingshus et eller andet sted, hvor også SF var repræsenteret.
Jeg kan sådan set kun gentage, hvad jeg efterhånden nu har sagt temmelig mange gange.
Der er ingen tvivl om regeringsgrundlaget.
Alle, der har lyst til det, kan sætte sig ned og læse det.
Regeringen er dybt optaget af, at vi får bedre og mere effektiv og billigere kollektiv trafik.
Det vil vi arbejde stenhårdt på.
Vi vil også med en betalingsring sørge for, at vi får færre biler ind i den her by, og at vi får flere og bedre og mere effektiv og billigere kollektiv trafik.
Vi bekymrer os faktisk om de mange mennesker, som hver dag må bruge så meget tid på at sidde i trængsel for noget så naturligt som at skulle fra sit hjem og til sit arbejde og tilbage igen.
Dem bekymrer vi os faktisk om, og det var måske også en klog idé, hvis Venstre begyndte at bekymre sig om de mange mennesker.
Jan E. Jørgensen (V), 2011-12-07:
Jeg takker meget for rosen.
Men det her var jo noget, der også var oppe at vende i valgkampen.
I den anledning udtalte Venstres politiske ordfører, fru Ellen Trane Nørby, følgende: SF startede valgkampen med at sige, at de havde et forsigtighedsprincip, så man ikke kunne sænke taksterne i det offentlige, før man fik penge ind fra betalingsringen.
Her på valgkampens sidste dag går de ind og bryder det.
Det er SF's politik i en nøddeskal.
Skal jeg så forstå det på den måde, at transportministeren er enig med Venstre i, at de løfter, der kom fra SF's side i valgkampen, var urealistiske og ikke kunne lade sig gøre og var økonomisk uansvarlige?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-12-07:
Jeg må sådan set kvittere for spørgerens polemiske måde at spørge på – det er sådan på et relativt højt niveau, må man sige.
Det er det der med at komme med 25 påstande, og så skære det ned til en til sidst.
Nej, det er rent faktisk sådan, at vi har en regering, som er ansvarlig i forhold til økonomien.
Vi erkender sådan set, at vi overtager en situation med et underskud på 96 mia. kr., fordi der var en regering forud for os, der ikke var helt så ansvarlig i forhold til økonomien.
Og derfor vedkender vi os også, at der er et forsigtighedsprincip – vi bruger ikke pengene, førend vi har dem.
Derfor er der ingen tvivl om, at regeringen vil arbejde for bedre, mere effektiv og billigere kollektiv trafik, men pengene skal være til det, før det kan lade sig gøre at gennemføre det.