runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Gade (V), 2010-02-03:
Jeg har fortalt, hvilke motiver der lå til grund tilbage i 2007 for, hvorfor man ikke gjorde det, på trods af at den daværende forsvarschef var meget opsat på det, men forsvarschefen kom jo også selv til konklusionen om, at det ville blive svært.
Jeg har også redegjort for, at politiet nu har fået sagen.
Jeg har redegjort for, at vi selvfølgelig vil være politiet meget behjælpelig.
Jeg er som borger og som minister helt tryg ved, at sagen nu er ved politiet.
Men det er jo ikke op til mig, da politiet jo da gudskelov er uafhængigt af mig både som minister og som regeringsmedlem.
Derfor må politiet jo nu gøre sig egne overvejelser, og hvis politiet ønsker, at Forsvarets Auditørkorps bliver inddraget, vil Forsvarets Auditørkorps blive inddraget.
Men nu kunne man måske også stilfærdigt lade politiet arbejde med den anmeldelse, der er givet, med de informationer, der er indgivet.
Frank Aaen (EL), 2010-02-03:
Jeg må vende tilbage til det, jeg nu har spurgt til nogle gange.
Det, der er mest vigtigt for Folketinget, mest vigtigt for den danske befolkning og mest vigtigt for soldaterne, er, at man som minimum kan have fuld tillid til toppen i forsvaret.
Der må vi sige, at den jo i forvejen er alvorligt svækket på grund af sagen om Jægerbogen, og nu kommer det her oveni, som yderligere øger usikkerheden om, hvorvidt man kan have fuld tillid til toppen i forsvaret.
Lad mig sige, at det altså var tilbage i 2007, at jeg bad forsvarsministeren, udenrigsministeren og statsministeren foranstalte en undersøgelse af, hvor den læk kom fra, og vi fik bare at vide, at det ville man ikke.
Så dukkede sagen op for lang tid siden – det ville man ikke.
Så får man meget bekvemt en politiundersøgelse, men dem, der har den virkelige nøgle til at kunne gå ind og undersøge dem, som det er mest relevante at undersøge, i stedet for at prøve at undersøge flere hundrede, er jo Forsvarsministeriet selv.
Søren Gade (V), 2010-02-03:
Først har jeg lige et par bemærkninger om Jægerbogsagen, som hr. Frank Aaen nu tager frem.
Jeg vil gerne lige understrege, at med Jægerbogsagen er der tale om en bog, som retten fandt ikke skulle være udgivet med de oplysninger, der var i bogen.
Det er ikke noget, jeg siger som forsvarsminister, det var et spor, som forsvaret kørte, og rettens ord var, at bogen ikke skulle udgives.
Så var der en avis, som mente, at det med retten betød knap så meget, og man valgte så at udgive den her bog, som retten havde sagt ikke burde udgives.
Det er fakta i Jægerbogsagen.
Med hensyn til det her med at det er meget bekvemt med politianmeldelsen, vil jeg sige, at det jo er Socialistisk Folkeparti, der har indgivet politianmeldelse, det er ikke noget, vi har gjort.
Og jeg kan ikke se, hvorfor det skulle være meget bekvemt, for det betyder jo rent faktisk, at hr. Frank Aaen nu måske får sin undersøgelse.
Hr. Frank Aaen får i hvert fald nogle andre end Forsvarskommandoen og Forsvarsministeriet til at undersøge, om der er grundlag for at starte en undersøgelse.
Og det, der er overdraget til politiet, er jo det materiale, som vi sad og kiggede på i ministeriet og i Forsvarskommandoen, og som ledte frem til, at man ikke ville iværksætte en undersøgelse.
Nu er det så politiet, der får det samme materiale, og jeg er helt tryg ved, at politiet kommer til deres egne konklusioner, som jeg hverken kan, skal eller vil blande mig i.
Frank Aaen (EL), 2010-02-03:
Jeg har stadig væk ikke fået svar på, hvorfor forsvaret ikke for længst – både tilbage i 2007 og nu, hvor sagen for snart mange dage siden dukkede op igen i den offentlige debat – af sig selv har iværksat en undersøgelse, ikke af de mange hundrede, men af dem, det er relevant at undersøge, nemlig toppen i forsvaret; den top i forsvaret, som altså for nylig viste sig at være meget lidt pålidelig i forbindelse med Jægerbogen og den arabiske oversættelse.
Hvorfor tog man ikke det enkle skridt at undersøge præcis dem, som allerede dengang var under anklage?
Det er jo ikke nogen ny anklage, at det var toppen i forsvaret, lækken kom fra.
Hvorfor iværksatte man ikke den begrænsede undersøgelse af dem, som jævnligt har adgang til tophemmelige oplysninger, og som er dem, der rådgiver ministeren?
Søren Gade (V), 2010-02-03:
Jeg vil lige for god ordens skyld igen fortælle, hvem det var, der havde oplysningen: Forsvarskommandoen, Forsvarets Efterretningstjeneste, Hærens Operative Kommando, Jægerkorpset, flyvevåbnet, Forsvarets Sundhedstjeneste, udenlandske samarbejdspartnere, enheder i missionsområdet og et antal politikere fra V, K og O. Nu har politiet fået den liste, og hvis de finder grundlag for, at der skal kigges på nogen, vil jeg sige, at selv med det, hr. Frank Aaen siger nu, er der alene i den kreds stadig væk tale om måske omkring 100.
Så er jeg nødt til at sige til hr. Frank Aaen, at man dengang gjorde sig alvorlige overvejelser om, hvorvidt man skulle forfølge det her eller ej, og man kom til den konklusion, at man med stor sandsynlighed ikke ville finde lækken.
Men jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at vi vil stå politiet bi, og at det glæder mig, at hr. Frank Aaen og Folketinget nu tager lækker fra Udenrigspolitisk Nævn meget alvorligt.
Jeg håber på, at vi fremadrettet i Nævnet kan finde en arbejdsform, som gør, at alle lækker, og ikke kun den læk, som hr. Frank Aaen nu peger på tilbage fra april 2007, bliver taget lige så alvorligt som den læk, vi taler om her i dag.
For det er rigtigt, at det fortjener både Udenrigspolitisk Nævn og folkestyret og i det her tilfælde også de soldater, der er udsendt.
Klaus Hækkerup (S), 2010-02-03:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge ministeren i relation til forårspakke 2.0.
Energiafgiften indføres med en tredjedel i 2010, og så sker der fuld indførelse i 2013.
Problemet er, at virksomhederne ikke har kunnet få at vide, om de kan blive omfattet af den undtagelsesbestemmelse, der er i lovgivningen til, at virksomheder, der har gjort en særlig energiindsats, ikke vil blive ramt af den høje afgift.
Vi har i Skatteudvalget og Energiudvalget været rundt og besøge en række energitunge virksomheder i mandags, og vi hørte samstemmende fra virksomhederne et meget kraftigt ønske om at få besked på nu, om de kunne blive fritaget for afgiften eller ej med henblik på at kunne træffe sikre investeringsbeslutninger.
Jeg vil derfor gerne spørge skatteministeren: Hvor langt er man i dag i ministeriet med overvejelser om fritagelse for afgiften?
Kristian Jensen (V), 2010-02-03:
Hvis man ønsker et samfund, der i højere grad prioriterer vedvarende energi, og som i højere grad bekæmper CO2-udledning, så er et af de mest effektive værktøjer til at opnå det at øge energiafgifterne.
Derfor er det en del af finansieringen.
Så er vi godt klar over, at der er en særlig udfordring for de energiintensive virksomheder, og derfor er ministeriet allerede i gang med at lave den kortlægning af virksomhedernes konkurrenceevne, som vi har sagt skal finde sted, inden der sker en forhøjelse af energiafgifterne senest i 2013.
Vi ser gerne, at vi har så godt et overblik som overhovedet muligt over virksomhedernes konkurrenceevne, for det er jo det, der er afgørende for, hvorvidt de kan fortsætte med at drive deres virksomhed i Danmark.
Det kræver også et overblik over, hvad der sker i de lande, vi konkurrerer med.
Derfor er der i forhold til at vurdere konkurrencesituationen et behov for, at vi får kigget nøje på, hvad det er, de andre lande er i gang med at gøre.
Det arbejde er Skatteministeriet allerede i gang med, og vi håber, at vi kan lave en afrapportering snarest muligt.
For jeg er helt enig i, at de virksomheder, som er energiintensive, også har behov for at have en planlægning, som er relativt sikker i forhold til deres langsigtede investeringer.
Nu er det dog sådan, at det ikke er alle, der kan være sikre på, at alle forhold i ens virksomheder er låst fast 3 år frem.
Men man kan dog være sikker på, at afgiftssatsen ligger fast i hvert fald frem til 2013.
Og så må vi jo se, om ikke vi kan finde en løsning på, at de særlig energiintensive virksomheder også kan sikres en god konkurrenceevne fremadrettet.
Det må bare ikke være i modstrid med det, der er regeringens prioritet, nemlig at vi også får bekæmpet CO2-udledningen og får reduceret energiforbruget, også det energiforbrug, der er i industrien.
Klaus Hækkerup (S), 2010-02-03:
Jeg må sige til skatteministeren, at det efter vores opfattelse ikke er godt nok.
De skal rapportere til hovedkvarteret, de skal spørge i hovedkvarteret, om de må få lov til at investere.
Når industrien typisk, karakteristisk, har en tilbagebetalingstid på 2 år, vil det sige, at de ikke kan planlægge en investering nu, for de kender ikke den langsigtede virkning af den.
De kan ikke i dag komme og sige, at det er fornuftigt at lave en investering her, for med de tal, vi har i dag, risikerer de, at det ser helt anderledes ud i 2013.
Jeg vil faktisk sige til skatteministeren, at vi har konkurser nok i Danmark.
Børsen har lavet en oversigt, der viser, at antallet er steget med næsten 50 pct. på 1 år.
Nu gælder det om at gøre en indsats for at holde på danske arbejdspladser, og det kunne ministeriet gøre ved meget hurtigt at melde ud på det her område.
Kristian Jensen (V), 2010-02-03:
Jeg må sige, at nu er jeg dybt forvirret.
For hvis det nu havde været hr. Klaus Hækkerups partifælle, fru Mette Gjerskov, der havde stået her, så ville jeg sikkert – i hvert fald efter det, der står i pressen – blive beskyldt for, at vi gjorde alt, alt for lidt for at reducere CO2-udledningen, at vi skulle have et meget, meget højere ambitionsniveau for at reducere CO2-udledningen.
Uanset om man reducerer gennem påbud, forbud eller afgifter, er det med til at svække virksomhedernes konkurrenceevne.
Så hvis det her nu havde været en dialog, hvor jeg havde kunnet stille et modspørgsmål, ville jeg stille det modspørgsmål: Hvad er det egentlig, Socialdemokratiet vil?
Vil de have et højere ambitionsniveau for CO2-reduktionen, eller vil de sikre en konkurrenceevne for virksomhederne?
Det kan ikke lade sig gøre både at sige, at vi skal sikre, at alle virksomheder har en stærk konkurrenceevne, og samtidig sige, at vi ikke må lægge en afgift på CO2-udledningen, for der er en sammenhæng mellem, at der er virksomheder, der udleder CO2, og at vi, hvis vi skal reducere den udledning, er nødt til at tage nogle initiativer.
Hvad angår Dalum Papirfabrik, oplyste de over for mig, da jeg havde møde med dem, at deres brændsler i øjeblikket er biobrændsler, som ikke er berørt af forårspakken.
Jeg er da spændt på at høre, om der er sket nogen ændring siden det møde, jeg havde med dem i januar.
Klaus Hækkerup (S), 2010-02-03:
Jeg kan sige om Dalum Papirfabrik, at de bruger anden energi end biobrændsel, og det er den, der bliver afgiftsbelagt.
Lad mig så sige, at jeg ikke helt forstår skatteministerens modspørgsmål, men det kan vi tage ved en anden lejlighed.
Det, som jeg synes er vigtigt for at kunne få reduceret CO2-udledningerne, er at skabe klarhed om virksomhedernes investeringsgrundlag.
Og der er uklarhed, så længe virksomhederne ikke ved, hvilken afgift de skal betale fra 2013 og frem.
Det vil være overordentlig vanskeligt for dem at få godkendt investeringer i hovedkontoret eller for den sags skyld hos deres banker i Danmark, når der er den uklarhed med hensyn til de fremtidige investeringer.
Så mit spørgsmål er: Hvornår forventer skatteministeren at kunne melde ud til de energiintensive virksomheder, om de skal betale fuld afgift i 2013 eller ej?
Jesper Petersen (SF), 2010-02-03:
I alt for mange år har lande som Schweiz, Liechtenstein og Cayman Islands og mange andre haft bankhemmelighed, og de har fungeret som skattely, og jeg ved, at ministeren er bekendt med problemstillingen.
Men jeg synes, at Danmark og det internationale samfund har gjort alt, alt for lidt for at gøre noget ved det.
Det har kostet Danmark masser af penge, og det har ikke mindst også kostet ulandene rigtig mange penge; langt flere penge, end de får i ulandsbistand, ender med at forsvinde igen fra de lande i skatteflugt på grund af de her skattely, hvor pengene altså kan forsvinde hen uden at blive beskattet.
Der er også selskaber i Danmark og rige danskere, som benytter skattelylande til at gemme formuer for skattevæsenet, som ikke kommer til beskatning, og på den måde ikke overholder de regler, vi laver, og snylter på alle de danskere, der betaler skat, som de skal; almindelige danskere har bare at punge ud, betale og bliver kontrolleret, mens de, der er rige og smarte nok, kan flytte deres penge ud i skattely og undgå beskatning.
I 2008 opstår der så den sag, at der er en medarbejder ved banken LGT i Liechtenstein, som sælger nogle informationer til Tyskland på en cd-rom; han har taget nogle kopier af informationer om tyske kunder i den her bank.
Det har nu givet 1,3 mia. kr. til Tysklands statskasse, at de fik de informationer, og det er kun halvdelen af sagerne, der indtil nu er gennemgået.
Da vi diskuterede sagen dengang, og om Danmark skulle gøre noget for at få fingre i informationer fra den bank, få fat i den her mand og få informationer ud, var regeringen ikke til at hugge og stikke i.
Nu har en række lande så enten presset Schweiz til at udlevere oplysninger eller har købt sig til informationer fra tidligere medarbejdere, som har kopieret dem.
Så danske skatteål kan føle sig sikre og blive ved med at snyde, fordi regeringen i Danmark ingenting vil gøre, mens man i Tyskland og Italien kan mærke Angela Merkels ånde i nakken og Silvio Berlusconis ånde i nakken, og de har ikke lyst til at opleve ånden fra dem i nakken, og det har jeg heller ikke.
Men i sin tid ville regeringen altså ikke gøre noget for at købe de her informationer.
Kristian Jensen (V), 2010-02-03:
Jamen hvis man skal have den klarhed, er man da også nødt til at vide, hvad det er for et reduktionsmål, vi skal have.
For hvis det er fru Mette Gjerskov, der tegner Socialdemokratiets linje, betyder det jo, at virksomhederne skal have endnu større byrder lagt på sig for at nå den reduktionsmålsætning, som Socialdemokratiet så må gå rundt og mene der skal være.
Vi ønsker, at der fra dansk side skal være en ambitiøs målsætning om at reducere CO2-udledningen, men vi skal sørge for, at det sker i sammenhæng med, hvad landene omkring os gør.
Derfor har vi fra dansk side været med til at lægge op til, at EU skal reducere med 20 pct. Men det, som Socialdemokratiet siger, er, at vi skal gå meget længere.
Det må da skabe en tilsvarende usikkerhed.
På afgiftsområdet er det sådan, at vi forsøger at komme hurtigst muligt frem til en afklaring af, hvad det er for en konkurrencesituation der er.
Men skal man vurdere konkurrenceevnen, kræver det også en viden om, hvad der foregår i landene omkring os.
Den viden besidder vi ikke i øjeblikket, og derfor har vi i et stykke tid arbejdet på at få klarlagt det spørgsmål.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-02-04:
Heldigvis svarede jeg meget klart på de to spørgsmål, da jeg svarede fru Ida Auken første gang.
Først til det med brakjord: Er det værende natur?
Nej, brak er landbrugsjord i omdrift.
Jeg ved godt, at fru Ida Auken mener, at man kan få meget naturpolitik gennem landbrugsjord i omdrift, men dertil må jeg bare sige, at jeg er dybt uenig med fru Ida Auken.
Jeg mener, at vi skal kæmpe for at få mere ny natur, som er jord, der bliver taget ud af drift, og det har vi jo sådan set også allerede bevist med »Grøn Vækst«.
Det var den første ting.
Den anden ting er, at det er rigtigt, at der er blevet pløjet brakjord op.
Vi har også lavet en plan, der har kompenseret for den miljøbelastning, kan man sige, som det medfører.
Derudover vil jeg så sige, at det jo ikke giver ret meget mening at diskutere, hvad et serviceeftersyn kan komme frem til, når jeg ikke engang kender resultatet.
Fru Ida Auken kan have sine holdninger, jeg kan have nogle andre holdninger, men jeg synes nu, at det er mest fornuftigt at afvente, hvad det serviceeftersyn, der nu er blevet besluttet skal være, kommer frem til.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-02-04:
Sagt til hr. Eyvind Vesselbo: Jeg vil meget gerne blive i den her næsten glædesrus.
Ordføreren startede med at udtrykke glæde, men det foretog sig hurtigt, om det var en lovsang, eller det ikke var.
Men der er altså noget, hr. Eyvind Vesselbo fuldstændig har misforstået, og det er kronologien i tingene.
Hvis hr. Vesselbo fra talerstolen vil stå og påstå, at ministeren kommer før oppositionen i den her sammenhæng, er der altså et eller andet, der er fuldstændig uforståeligt.
Prøv bare lige at kigge på, hvornår det er, det her beslutningsforslag er fremsat, og prøv så at kigge tilbage til i mandags, hvor ministeren sendte en pressemeddelelse ud.
Jeg er helt sikker på, at ministeren har følt sig presset af international kritik, de grønne organisationers kritik og en samlet oppositions kritik.
Så skal jeg stille et spørgsmål: Ville det ikke have været fornuftigt af regeringen at have lavet en stikprøveundersøgelse, når man nu fra regeringens side kritiserer Danmarks Naturfredningsforenings analyser af, hvor meget § 3-jord de skønner er forsvundet?
Hvorfor skal der gå 8 år af en regeringstid, inden man laver en undersøgelse?
Ida Auken (SF), 2010-02-04:
Men nu alligevel!
Nu er det sådan, at § 3 har fungeret sådan, at man kunne vokse ind og ud af naturbeskyttelsen, og man kunne jo godt mene, hvis man tager et areal på størrelse med Lolland – 117.000 ha, og hvis det er svært for folk at forestille sig, er det 117 gange Dyrehaven, vi har pløjet op her – at noget af det havde været § 3-arealer eller var vokset ind i § 3-beskyttelsen, mens det lå brak.
Og så vil jeg bare igen spørge ministeren: Ærgrer det ikke ministeren, at han ikke fik sat det i gang, inden de her arealer blev pløjet op?
Og vil han virkelig udelukke, at der blev pløjet store arealer op, der faktisk ville være i en kvalitet, som nu ville være blevet § 3-beskyttet efter et servicetjek?
Eyvind Vesselbo (V), 2010-02-04:
Nu kan jeg jo høre, at ordføreren for Socialdemokratiet er meget interesseret i kronologien.
Det er åbenbart det, der er det mest interessante her og ikke så meget indholdet, og hvad vi gør for dyrene og planterne.
Det er jo sådan, det er.
Hver gang vi diskuterer miljø, handler det om proces, eller om et eller andet, der er kommet for sent.
Nu kan jeg forstå på det hele, at man også gerne vil tage nogle halve sejre.
Ja, for os er det en sejr i sig selv at gøre noget for dyrene og planterne og ikke så meget at spille hinanden ud om, hvornår tingene er sket.
Men jeg må dog alligevel sige, at vi står og diskuterer det her beslutningsforslag i dag, og at jeg da så ministerens pressemeddelelse for nogle dage siden, så hvis vi skal diskutere kronologi, var ministeren først ude med den her sag.
Med hensyn til … det kan jeg så ikke nå at svare på.
Det er jo godt, når man som politiker kan blive glad over et forslag, som ligger på bordet.
Her er et beslutningsforslag, hvis indhold jeg måske ikke fuldt ud er enig i, men alligevel kan man glæde sig over, at Socialdemokratiet nu har sat fokus på § 3-områderne.
Man må sige, at det så er ca. 10 år for sent, at Socialdemokratiet har fået mandet sig op til at markere noget omkring § 3-områder.
Det burde man jo have gjort for 10 år siden.
Da man selv var i regering og havde miljøministerposten, havde det været på sin plads at markere og fokusere på § 3-områderne, men det gjorde Socialdemokratiet ikke på det tidspunkt.
Det skal vi ikke tærske langhalm på, fordi nu er der så kommet det her beslutningsforslag, som man også må sige kommer haltende ikke bare 10 år for sent, men nu kommer det så haltende, efter at ministeren har meddelt, at han vil lave et serviceeftersyn på § 3-områderne.
Man må sige, at de i Socialdemokratiet er lidt lang i spyttet.
For det første skulle man have gjort det her for 10 år siden, og for det andet kommer man ganske givet her om lidt på talerstolen og siger: Det var vel nok godt, at vi fik sat miljøministeren i gang.
Når miljøministeren allerede har sat et eftersyn i gang af § 3-områderne, kommer man med et beslutningsforslag og siger: Vi har vundet en halv sejr.
Det er lidt for fattigt.
Men ud over det vil jeg sige, at indholdet af beslutningsforslaget rummes af noget af det serviceeftersyn, som regeringen og miljøministeren vil foretage.
Det er jo enormt vigtigt, at vi sikrer vores naturområder, at vi sikrer, at dyr og planter kan overleve, og derfor er det umådelig vigtigt, at miljøministeren nu har startet et grundigt serviceeftersyn af § 3-områderne, sådan at man kan få tjekket, hvordan administrationen går, få rådgivningen i orden, få informationer, få undersøgelser af praksis, lave nogle stikprøvekontroller og så også lige gå ind, som ministeren sagde, at se på håndhævelsen.
Så her drejer det sig om rettidig omhu, ikke om halve eller hele sejre.
Det drejer sig om at gøre noget for naturen og for dyrene og planterne.
Derfor burde det ikke føre til en særlig lang debat, fordi vi jo er enige om, hvad der skal ske på området.
Vi skal gøre noget for dyr og planter.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-02-04:
Jeg har generelt den holdning, som jeg også giver udtryk for, at vi skal se helt fordomsfrit på alle de parametre, jeg har nævnt, herunder også sanktioner.
Nu er der jo stor forskel på, hvilke sanktioner man kan blive mødt med.
Det var også det, jeg sagde i talen.
Det er lige fra bøde i den ene ende til fængsel i den anden ende, og det kommer jo an på en konkret vurdering.
Men jeg er sådan set enig i, at vi bliver nødt til at se helt åbent på, om der er ting, der skal forbedres, også i forhold til sanktionerne.
Derfor hører hr. Flemming Møller Mortensen mig jo heller ikke stå og sige, at der er nogle ting, som jeg ikke vil diskutere.
Jeg vil sådan set gerne diskutere det hele.
Til det med, hvorvidt oppositionen har fået en halv sejr eller ej, vil jeg sige, at halve sejre vil jeg også gerne ønske tillykke med.
Men jeg kan sige, at det jo ikke er hr. Flemming Møller Mortensens fortjeneste, at det her arbejde er sat i gang.
Det er en dialog, som vi har haft igennem lang tid.
Jeg vil give stor ros for, at man går ind i debatten, men en halv sejr tror jeg vi må sige at vi ikke er nået til endnu.
Ida Auken (SF), 2010-02-04:
Så punkt 1: Har ministeren ikke ærgret sig over, at han ikke satte det her tjek i gang, inden man ophævede braklægningsordningen?
Og punkt 2: Er ministeren overbevist om, at der ikke røg nogle § 3-arealer, da man pløjede brakken op?
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-02-04:
Jamen det er jo klart, at jeg synes, at det er meget godt.
For det, ministeren fremlægger først i den her uge, er jo udtryk for, at ministeren virkelig er blevet vækket.
Jeg tror såmænd på, og jeg tager det også som udtryk for, at vi som opposition allerede har en halv sejr i hus, for det, vi har fremsat beslutningsforslag om her i dag, er jo det, ministeren nu går ud og agerer på.
Har den sanktion, den bødestørrelse, som ministeren selv er inde på skal justeres, været af en sådan størrelse, at vi kan sige, at det var ligegyldigt, om man modtog bøden eller ej, når man tænkte på, hvilken gevinst man fik ved at fjerne det § 3-beskyttede areal?
Troels Lund Poulsen (V), 2010-02-04:
Jeg er desværre ikke i stand til at være spåmand endnu.
Det kan være, det kommer senere i mit liv.
Derfor giver det heller ikke meget mening for mig at spå om, hvad en undersøgelse, som jeg jo netop har sat i gang, vil vise.
Men jeg deler ikke det dystre syn på kommunernes ansvar og kommunernes opgave i forhold til § 3 og om, hvis man lytter til, hvad hr. Flemming Møller Mortensen siger, at alt skulle være i forfald.
Jeg mener ikke, at det er et rigtigt billede.
Men jeg vil ikke lægge skjul på, at der har været en lang debat, og det er jo bl.a. på baggrund af den debat og de bemærkninger, der er fremkommet, at jeg synes, at det nu er hensigtsmæssigt at få gennemanalyseret det her område.
Det glæder mig også, at hr. Flemming Møller Mortensen trods alt kommer frem til, at det nok er meget godt.
Så kommer der så en lang række lidt mere triste bemærkninger, men lad det være.
Jeg håber, at hr. Flemming Møller Mortensen også glæder sig til at se, hvad udfaldet af det serviceeftersyn bliver.