Mette Abildgaard (KF), 2016-04-19:
Jeg vil mobilisere lidt kræfter og overskud til at takke Enhedslisten for at have fremsat de her mange forskellige forslag, som vi er så heldige at få lov til at bruge natten på at forhandle her i Folketingssalen.
Over hele kloden ved vi, at biodiversiteten er presset.
Dyre- og plantearter uddør i et foruroligende tempo.
Vi mister vigtige økosystemer, ødelægger fødekæderne, risikerer at fjerne lige den plante, som potentielt kunne indeholde fremtidens vigtige medicin.
Vi skal naturligvis arbejde for at standse tilbagegangen i naturens mangfoldighed på hele kloden, fordi det er vigtigt, men selvfølgelig også, fordi vi har forpligtet os til det, både via FN's biodiversitetskonventionen og via EU.
Men hvis jeg skal være helt ærlig, kan jeg godt være bekymret for, om det her kan lade sig gøre – hvis jeg bare skal være helt ærlig.
Hver dag forsvinder et antal plante- og dyrearter fra jordens overflade.
Vi ved ikke præcist hvor mange, men vi ved, at parterne udryddes mellem hundrede og tusind gange hurtigere, end det ville ske naturligt, og vi ved, at op imod en fjerdedel af EU's pattedyr, padder og krybdyr, fugle og sommerfugle er truet.
I Danmark er mere end 340 arter uddøde siden 1850, så der er også her i landet mange udfordringer.
Klimaet har afgørende indflydelse på arternes udbredelse, og når det ændrer sig hurtigt, som det jo desværre gør i disse år, medfører det dramatiske ændringer i sammensætningen af arter.
Nogle arter begunstiges, andre får ringere kår.
Trækfuglenes træktidspunkter og bøgens udspring har allerede ændret sig inden for de sidste par år.
Det forudses, at geografiske forskydninger af arter vil stige i fremtiden, både på land og i havet, som det f.eks. er ved at ske med torsken.
I Det Konservative Folkeparti anerkender vi, at vi står over for en kæmpe udfordring.
Kan vi stoppe tilbagegangen i biodiversiteten inden 2020?
Det tror vi helt ærligt ikke på.
Skal vi gøre forsøget?
Alligevel afviser vi de her seks beslutningsforslag, som er kommet fra Enhedslisten.
Der er masser af fornuftige delelementer i dem, som vi sagtens kunne drøfte videre, og som vi også kan se noget perspektiv og nogle muligheder i.
På den måde har det jo været et interessant arbejde at skulle forholde sig til de her beslutningsforslag.
Men jeg kommer til at komme lidt efter Enhedslistens ordfører, for der mangler saftsuseme noget på finansieringen.
Jeg har tidligere spurgt ordføreren om det og kan forstå, at Enhedslisten selv har finansieret deres forslag i deres egne økonomiske planer, og når man nu har det, så ved man jo også, hvad de her forslag koster.
Og så synes jeg egentlig, det havde været ret god stil at skrive det i de her forslag, så man kunne diskutere dem ud fra en mere åben tilgang for alle parter, for man må være villig til at sætte pris på det her, både hvad det vil koste staten, men jo også, hvad det må koste samfundsøkonomisk.
DF's ordfører ridsede nogle af de udgiftstunge op tidligere på aftenen, det skal jeg ikke gentage.
Hvis jeg må være så fri at være helt ærlig, kan det nogle gange godt forekomme mig, at der sådan er lidt konkurrence i rød blok om, hvem der kan være mest grøn.
Der er kommet nye partier på banen, og der er mange, der gerne vil markere sig.
Og det tror jeg nogle gange fører til, at der går sådan lidt overbudspolitik i at skulle cementere, at man bare er den mest grønne.
Hvis jeg skal være helt ærlig, så var det min tanke, da jeg læste det her forslag.
Der er elementer, hvor vi kan være enige.
Vi har en særlig udfordring i forhold til havområderne.
Ordføreren og jeg har eksempelvis også nogle drøftelser omkring sandsugning i Øresund, hvor vi gerne så, at man gjorde mere for at beskytte den rigdom, der er der, netop på grund af det forbud mod trawlfiskeri, man har haft siden slutningen af 1930'erne, så vidt jeg husker.
I forhold til skovene har det derudover været vendt flere gange allerede i dag, at vi ved, at seks ud af ti rødlistede arter findes i skovene, vi ved, at fire ud af ti kun findes i skovene, og derfor kommer vi jo ikke uden om, at skovene er et vigtigt element.
Men jeg er også enig med de tidligere ordførere i, at det jo ikke kan erstatte en indsats på de øvrige områder.
Det kan det ikke.
Men vi ved, at man samfundsøkonomisk får meget ud af pengene ved at investere i en indsats i skovene, og derfor giver det også god mening, at der lægges en indsats dér.
Men vi må være realistiske med hensyn til den her naturpakke.
Jeg morede mig over sammenligningen tidligere i forhold til udgiftsniveauet, det synes jeg et eller andet sted var meget sigende.
Vi skal ikke bilde os ind, at den kan stoppe tilbagegangen i biodiversiteten, og hvis jeg skal være helt ærlig, er jeg heller ikke sikker på, at det, hvis vi havde fået en nyvalgt rød regering, var lykkedes at stoppe den her tilbagegang, for opgaven er større, end jeg tror vi bilder os ind.
Men vi afviser alle seks forslag.