runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Julie Skovsby (S), 2010-02-24:
Ministeren siger, at det er alt for tidligt at gå ind i en diskussion om de forhandlinger, som finder sted her til foråret, men foråret er forhåbentlig lige om hjørnet, sneen er forhåbentlig ved at smelte, og så er der jo ikke længe til, at forhandlingerne skal i gang, og det er selvfølgelig utrolig vigtigt for kommunerne at vide, hvor den nye minister står på det her område.
Mener ministeren virkelig, at nulvækst ikke vil have nogen betydning for de her børn, hvis forældre formentlig ikke har fået særlig stor glæde af de skattelettelser, som er blevet givet igennem årene med den borgerlige regering?
Jeg vil sige, at jeg personligt vil gøre alt, hvad jeg kan, for at sikre, at den her sag ikke dør hen, og det håber jeg også at ministeren vil gøre sit for.
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Nu er det jo sådan, at kommunerne skal følge lovgivningen med hensyn til, om et barn skal anbringes eller ej.
Og hvad angår skattelettelser på arbejde er jeg ganske uenig i, hvilke familier det er, der så får glæde af dem, og hvilke familier det er, der får anbragt børn.
Det kan lige så godt være en familie, som har fået nogle store skattelettelser, som det kan være en familie, der har fået nogle mindre skattelettelser ved den her skattereform.
Så det kan jeg ikke se sammenhængen i.
Men jeg synes altså, at man skal se på, hvad for et resultat der kommer af forhandlingerne mellem Kommunernes Landsforening og finansministeren her til foråret.
Og som sagt har vi jo også fremlagt et arbejdsprogram i dag, som fortæller, at der er mulighed for at finde et råderum ved afbureaukratisering, effektivisering og brug af velfærdsteknologi, hvis man ser på det kommunale område som et hele, hvilket gør det muligt at prioritere inden for det samlede område, og ikke kun ser på de enkelte områder for sig.
Man bliver jo nødt til at se på området som et hele og på muligheden for at prioritere inden for hele den offentlige sektor.
Som sagt synes jeg, at det endnu er for tidligt at udtale mig om, hvad det er for en økonomiaftale, der bliver indgået til foråret.
Det, jeg kan forholde mig til, er, at sådan som de økonomiske rammer for de offentlige budgetter er nu, har de aldrig nogen sinde været større.
Der er også, hvis man ser på området som helhed, mulighed for at finde et råderum ved hjælp af effektivisering, afbureaukratisering, velfærdsteknologi osv., hvilket vil gøre det muligt at prioritere inden for rammen, men det er en forhandling, der kommer her til foråret.
Med hensyn til hvordan og hvorledes man kan sikre sig, at sådan nogle sager enten ikke opstår, eller at de kan opfanges, før de fører for vidt, har man netop med Barnets Reform lagt vægt på, at der skal ses på tilsynet af de enkelte steder.
Julie Skovsby (S), 2010-02-24:
Hvilket indtryk gør det på ministeren, at en leder af et opholdssted for omsorgssvigtede børn giver udtryk for, at børnene var så skadede, at de ikke kunne blive mere skadede, og hvilke initiativer vil ministeren tage for at sikre, at der i Danmark ikke er ledere af opholdssteder med det menneskesyn?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-24:
Man kan sige, at det oplæg, regeringen har sendt ud, heller ikke er udtryk for en egentlig centralisering, for der foregår jo stadig væk en decentral indsats i regioner og kommuner, men der er lagt op til, at den centrale indsat skal være mere effektiv.
Jeg vil meget gerne indgå i en dialog med hr. Orla Hav om, hvordan man kan gøre turismeindsatsen bedre, og det handler også om rammevilkår.
Jeg synes, at man f.eks. må se på det initiativ, som regeringen har taget, nemlig at der nu er kommet massive personskattelettelser ud til hr. og fru Danmark, og det betyder, at arbejdsgiverne får lettet deres rammevilkår i forhold til de ansatte, som arbejder i turismeindustrien, for de får altså nogle flere kroner ud af det, arbejdsgiverne betaler dem, og det gør alt andet lige rammevilkårene bedre for erhvervet.
Nu er der jo som sagt to parallelle spor.
Når Finanstilsynets redegørelse er færdig – vi har fået lavet advokatundersøgelsen – og jeg får kigget på begge undersøgelser, vil jeg tage stilling til, om der er baggrund for at foretage sig yderligere i relation til nogle af de ting, som spørgeren nævner.
Thomas Jensen (S), 2010-02-24:
Jeg vil dog lige sige tillykke til den nye minister, og så vil jeg læse spørgsmålet op, og det lyder sådan: Mener ministeren, at der er en klar målsætning i regeringens egen ghettostrategi fra 2004 om, at der efter et bestemt antal år ikke skal være ghettoområder i Danmark?
Orla Hav (S), 2010-02-24:
Det gælder ikke kun på min hjemegn i det nordjyske, det gælder en lang række steder.
Det er helt afgørende, at ministeren også har en vilje til at være med til at komme til bunds i det.
Så det vil jeg gerne være med til, og jeg vil meddele, at vi fra Socialdemokratiets side gerne vil hjælpe den nye minister med det.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-24:
Jeg vil ikke sige andet, end at jeg også kvitterer for hr. Orla Havs kommentar her, og jeg vil da meget gerne invitere til en kop kaffe, når vi når så langt, fordi det er et fælles anliggende og der er mange borgere, som er kommet i klemme.
Orla Hav (S), 2010-02-24:
Hvilke andre konkrete initiativer end det af ministeren fremsatte forslag til ændring af strukturen for dansk turisme påtænker ministeren for at forbedre dansk turismes vilkår?
Hvilke andre konkrete initiativer end det af ministeren fremsatte forslag til ændring af strukturen for dansk turisme påtænker ministeren for at forbedre dansk turismes vilkår?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-24:
Regeringen har allerede taget og vil også fremover tage en række initiativer, der skal bidrage til at skabe gode vilkår for turismen i Danmark.
Jeg vil særlig fremhæve, at regeringen i 2007 lancerede handlingsplanen »Offensiv global markedsføring af Danmark«.
Jeg ved også, at hr. Orla Hav kender den plan.
Handlingsplanen skal skabe et klart og positivt billede af Danmark i udlandet, og som led i handlingsplanen er der afsat 60 mio. kr. til at markedsføre kystferie og storbyferie i Danmark.
Samtidig afsatte vi 150 mio. kr. til Fonden til Markedsføring af Danmark, der bl.a. støtter arrangementer i Danmark med mange udenlandske deltagere, f.eks. IOC-kongressen, World Outgames og COP15.
Samtidig støtter vi det nationale samarbejde MeetDenmark, der har til formål at tiltrække konferencer og kongresser til hele Danmark.
Herudover vil jeg gerne fremhæve, at vi med globaliseringsaftalen fra november har besluttet at videreføre markedsføringsindsatsen, og her sætter vi særlig fokus på grøn turisme.
Målet er at skabe større udenlandsk opmærksomhed om Danmark som et grønt og bæredygtigt land med attraktive naturoplevelser.
Derudover har regeringen taget en bred vifte af initiativer, f.eks. har vi jo hævet bundfradraget for udlejning af feriehuse fra 7.000 kr. til 10.000 kr., og vi har også smidiggjort reglerne og administrationen for turist- og forretningsvisa.
Så der er altså taget rigtig mange gode initiativer, som skal være med til at sikre gode rammer for vækst i turismeerhvervet.
Orla Hav (S), 2010-02-24:
Tak for det svar.
Jeg skal bare sige, at på trods af de initiativer, som ministeren gør rede for, og som vi jo godt er bekendt med, og på trods af fokus på markedsføringsindsatsen, er det jo sådan, at antallet af udlændinges overnatninger som turister i Danmark er faldet med 11 pct. fra 2001 frem til 2008.
Det er gået fra 24 millioner overnatninger til 19,2 millioner overnatninger i perioden.
Sverige har haft en fremgang på 32 pct., Tyskland 33 pct.
Det er den dystre baggrund, jeg spørger ministeren på.
Påtænker man andre initiativer end alene markedsføring?
Jeg tror bestemt ikke, at markedsføring er unødvendig, det tror jeg er både klogt og rigtigt at gøre, men jeg tror ikke, det er nok.
Det er jo de overvejelser, som jeg gerne vil have ministeren til at give udtryk for.
Hvilke andre overvejelser har regeringen for at afhjælpe de her kurver, som i den grad peger den forkerte vej?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-24:
Generelt set må man jo sige, at dansk turisme klarer det godt.
Det er en vigtig industri, der skaber mange arbejdspladser og skaffer gode valutaindtægter hjem til Danmark.
Men der er nogle udfordringer, også relativt i forhold til andre lande, og det er jo derfor, regeringen lægger op til en ny organisering af dansk turisme.
Målet er jo, at man får styrket gennemslagskraften, at man får en samlet organisation med en mindre bestyrelse og mere slagkraftig organisering, så man får trukket nogle flere turister til Danmark.
Det er så at sige redskabet for at nå det mål, så vi kommer op i de væksthøjder som de lande, som spørgeren henviser til.
Orla Hav (S), 2010-02-24:
Jamen jeg tror, vi fint deler målsætningerne om at gøre dansk turisme endnu stærkere og give endnu flere arbejdspladser, og det er sådan set for at tilgodese det formål, at jeg spørger til det.
Men når folk med indsigt i turismeerhvervet fremhæver, at det ser ud, som om vi i Danmark tror, at turister fra udlandet vil holde ferie, som man gjorde i 1950'erne og 1960'erne, så siger det jo lidt om, at der er et stykke udviklingsarbejde, som ikke er blevet foretaget, og som ikke bliver tilstrækkeligt foretaget blot ved en ændret organisering.
En ændret organisering kan være fornuftig nok, det skal jeg ikke afvise, det får vi jo efterfølgende en diskussion om.
Fokus på, hvordan man udvikler de produkter, som findes i dansk turisme, forudsætter et aktivt medspil fra en stat, som vil noget med turismeerhvervet og vil noget af hensyn til, at turismen faktisk betyder så meget, som den gør – ikke mindst i udkantsområderne.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-24:
Jeg synes faktisk, når man kigger på listen over, hvad der er taget af initiativer på turismeområdet, at der er taget et væld af initiativer.
De spænder lige fra en redegørelse på området til bundfradraget, til smidigere visumregler, til den store satsning på storbyferier og kystferier, til fonden i forbindelse med global markedsføring, og det er jo mange forskellige initiativer, der er taget.
Jeg kan også nævne den økonomi, som VisitDenmark har haft.
Det sidste initiativ, som har været ude i høring, og som vi skal have en politisk drøftelse af, er jo hele turismeorganiseringen, og det handler om, hvordan man markedsfører Danmark.
Jeg vil meget gerne tage en diskussion med hr. Orla Hav om, hvordan man kan gøre det bedre.
Hvis det er sådan, at de ude i miljøet føler, at man markedsfører Danmark på en måde, som man gjorde i 1950'erne og 1960'erne eller 1940'erne, eller hvad det var, der blev henvist til, så må man jo oppe sig.
Det er jo en del af hele ideen bag strukturen, at man får en anden organisering og en større centralisering så at sige af turismefokuseringen.
Der er stadig væk mulighed for en regional indsats, en lokal indsats, men man gør simpelt hen selve turistorganisationen med det, som vi har sendt ud i høring, mere effektiv med en mindre bestyrelse, som skal fokusere mere.
Orla Hav (S), 2010-02-24:
Jeg er nødt til at rette en misforståelse.
Jeg sagde ikke, at folk med indsigt i erhvervet sagde, at markedsføringen hører 1950'erne og 1960'erne til, jeg sagde, at det ser ud, som om produkterne i højere grad afspejler den måde, vi tror turisterne stadig væk vil holde ferie på, og at det, man gør, ligner det, man gjorde i 1950'erne og 1960'erne.
Det er jo den produktudvikling, det handler om, sammen med forbedringer af de rammevilkår, som dansk turisme står med.
Vi er i skarp konkurrence med Sverige, der har 25 pct. lavere kronekurs, end vi har, og der er også nogle andre rammevilkår i Tyskland, hvor man nu har været inde og kigge på den tyske moms på turisme.
Jeg er ikke sikker på, det er det afgørende svar.
Det, der vil være et godt svar at få for mig fra ministeren, er, at ministeren vil være villig til at kigge udogmatisk på, hvordan vi giver dansk turisme en chance for at komme i gang igen og få vendt de kurver, og hvordan regeringen og staten engagerer sig i at være med til at ændre det.
Maja Panduro (S), 2010-02-24:
Jeg kan nu godt tåle det, så det er o.k.
Mener ministeren, at det sikrer, at børnene ikke lider skade?
Når der nu skal være nulvækst og man skal prioritere, som ministeren siger, at det er saglige hensyn på anbringelsesområdet, som afgør, om et barn skal anbringes, og altså ikke økonomien, vil ministeren så ikke forholde sig til, at man jo i så fald bliver nødt til at prioritere penge fra det, som vi så smukt kalder for normalområdet, altså fra folkeskolen, børnehaven og vuggestuen?
Mette Frederiksen (S), 2010-02-24:
Det er selvfølgelig afgørende, at vi påbegynder en diskussion om, hvad det så er, der skal ske i forhold til de udsatte grupper allerede nu.
Det er jo ikke sådan, at fattigdomsproblematikken er ny i Danmark.
Det kan godt være, vi har en ny minister på området, men problemerne med fattigdom har vi jo kendt til i en årrække, og der er vel næsten ikke noget andet område end området med den stigende fattigdom, der er bedre dokumenteret igennem de senere år.
Det er blevet belyst fra mange sider, hvorfor fattigdommen er steget, hvad fattigdommens konsekvenser er, og hvem det er, der rammes af den fattigdom, og ikke mindst er det jo dokumenteret i en række undersøgelser, at de meget lave sociale ydelser, der er indført af VKO siden 2001, har medført fattigdom.
Derfor er det oplagte spørgsmål til ministeren: Når der er en påvist sammenhæng mellem de lave sociale ydelser og stigningen i fattigdom, vil ministeren så være indstillet på at afskaffe disse ydelser, således at vi kan få afskaffet i hvert fald store dele af fattigdommen i Danmark?
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Jeg synes, at det er væsentligt, at man kommer ind til kernen af det her og ser på, hvad man kan gøre for at hjælpe disse mennesker, ser på, hvad vi gøre med det her arbejde, som vi skal sætte i gang, i forhold til en fattigdomsindikator, altså hvad man kan gøre, så de kan stå på egne ben og klare sig selv.
At pacificere mennesker med at fastholde dem på offentlige ydelser mener jeg ikke er vejen frem.
Det er vigtigt, at vi i stedet går ind og får påpeget, hvad det er for nogle problemer, de står med, og får hjulpet folk, så de kan stå på egne ben.
Det er ligesom det, der er målsætningen med, at vi først og fremmest fremlægger det her med en fattigdomsindikator og så derefter selvfølgelig følger op med handling, for det er væsentligt, at man kan stå på egne ben og klare sig selv.
Maja Panduro (S), 2010-02-24:
Hvilke initiativer vil ministeren tage for at sikre, at den udmeldte kommunale nulvækst ikke går ud over samfundets mest udsatte børn?
Jeg vil da også meget gerne have lov til at byde ministeren velkommen.
Spørgsmålet lyder: Hvilke initiativer vil ministeren tage for at sikre, at den udmeldte kommunale nulvækst ikke går ud over samfundets mest udsatte børn?
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Her vil jeg nævne, at kommunernes økonomiske rammer for 2010, fastsat ved sidste års økonomiforhandlinger, giver mulighed for minimum samme serviceniveau som året før.
Aftalen om kommunernes økonomi for 2010 indeholder et løft af det specialiserede socialområde på 800 mio. kr. i 2009 og frem samt et løft på 500 mio. kr. til forbedret service i 2010.
Hvis vi samtidig ser på kommunernes budgetter for 2010 på området for udsatte børn og unge, så er der intet, der tyder på besparelser, tværtimod.
Budgettet for 2010 er steget med 3,8 pct. i forhold til 2009.
Hertil kommer, at vi netop med Barnets Reform har mange gode initiativer, der skal forbedre vilkårene for udsatte børn og unge.
Der er samlet afsat 928 mio. kr. over 4 år til at finansiere Barnets Reform.
Alt i alt er der således ikke noget, der tyder på, at der ikke afsættes midler til området for udsatte børn og unge, eller at kommunerne ikke prioriterer området.
Maja Panduro (S), 2010-02-24:
Nu ser vi jo allerede med de nuværende økonomiske rammer, at en tredjedel af landets kommuner faktisk planlægger besparelser på området i 2010.
Vi ser også, at flere kommuner f.eks. er begyndt at udstikke meget detaljerede retningslinjer for anbringelsesindsatsen.
Og på trods af de her spareplaner, som man har i en tredjedel af kommunerne, så vurderer KL stadig, at udgifterne vil stige med en lille milliard kroner.
Hvordan harmonerer det med nulvækst?
Det synes jeg ikke ministeren forholder sig til.
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Nu nævner du nogle eksempler, hvor man har lavet nogle omprioriteringer, og som jeg har sagt, er jeg ikke enig i, at kommunerne har så stramme økonomiske vilkår, som du hævder de har nu.
Der er faktisk aldrig blevet brugt så mange penge på de store velfærdsområder, som der bliver brugt i dag, heller ikke i faste priser.
Men dermed er ikke sagt, at alle kommuner har det lige nemt.
I en tid med begrænset vækst – for det er der – vil vi som sagt stille større krav om en fornuftig prioritering af midlerne, ligesom det kræver, at vi bliver bedre til at se, om vi bruger pengene fornuftigt.
Kommunerne er forpligtet til at hjælpe udsatte børn og unge, ud fra hvad der er barnets bedste, og kommunerne må ikke undlade at hjælpe ud fra økonomiske hensyn.
Økonomi og faglighed skal gå hånd i hånd, når kommunerne vælger, hvilken indsats borgerne skal tilbydes, og det er faktisk et ret centralt element i forhold til at kunne prioritere og bruge pengene på rette vis.
Nu er kommunen forpligtet til at hjælpe udsatte børn og unge.
Med hensyn til den konkrete kommune, Faxe Kommune, som spørgeren nævner, så ved jeg ikke konkret, hvad der ligger til grund for deres udmeldinger.
Jeg kunne jo håbe, at det er, fordi kommunen sætter fokus på den forebyggende indsats, hvilket betyder, at det ikke er nødvendigt at have så mange anbringelser, som spørgeren nævner, at kommunen har nu.
Det kan være det, der ligger bag.
Men med hensyn til kommunernes økonomi har man jo lavet nogle styringsredskaber i Kommunernes Landsforening til kommunerne, så de kan sørge for at bruge pengene bedst muligt og få effektiviseret og afbureaukratiseret, hvilket skulle give et større økonomisk råderum.
Det venter jeg mig faktisk ret meget af, og det er de jo meget enige i i Kommunernes Landsforening.
Maja Panduro (S), 2010-02-24:
Jamen nu er det jo også sådan, at nulvækst vil betyde besparelser næste år på 2 mia. kr. i kommunerne svarende til 5.000 medarbejdere, 4 mia. kr. i 2012 svarende til 10.000 medarbejdere.
Så er det meget godt, at man kan afbureaukratisere og lave noget it, men vi ved også godt, at det, der rigtig koster kroner, er personale.
Hvis vi så antager, at man kan friholde anbringelsesområdet – det lyder, som om ministeren prøver på at sige, at man skal det – så må man jo skulle tage pengene fra folkeskolen, fra daginstitutionerne og i det hele taget fra resten af området.
Tror ministeren, at vores udsatte børns situation forbedres eller forringes, når der mangler ressourcer til pædagoger og til skolelærere?
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Jeg kan ikke følge konklusionerne.
Jeg vil i øvrigt sige, at det jo er sådan, at der sker en PL-regulering, så man har det samme beløb, som man havde året før.
I forhold til de udfordringer, som vi ellers står over for med hensyn til mangel på hænder på det kommunale velfærdsområde, er det simpelt hen nødvendigt, at vi går ind og ser på, hvordan vi kan effektivisere og afbureaukratisere og indføre velfærdsteknologier for at kunne gøre tingene meget smartere, så vi kan sikre, at der også i fremtiden er pleje og omsorg til vores ældre, børnene osv.
Der er derfor ikke nogen vej udenom.
Vi bliver nødt til at gå ind og kigge på, hvordan vi kan gøre tingene smartere, og hvordan der kan effektiviseres, så vi sikrer, at der er den pleje og omsorg, som de skal tilbyde i kommunerne.
Sanne Rubinke (SF), 2010-02-24:
Vil ministeren arbejde for en ændring af aftalen vedrørende grundfinansiering af frivilligcentre, således at fastsættelsen af et minimumsbeløb enten fjernes, eller at der alternativt indføres en dispensationsmulighed eller særordning for de frivilligcentre, som reelt nu modtager et kommunalt tilskud på mindre end de 350.000 kr.?
Skriftlig begrundelse
Som en del af satspuljeaftalen for 2009 blev der besluttet forskellige kriterier for tildeling af statslig grundfinansiering til allerede etablerede frivilligcentre.
Et af kriterierne omhandler kommunal medfinansiering.
Intentionen er angiveligt, at kommunen skal bidrage med mindst det samme beløb som staten, hvilket i sig selv kan være fornuftigt.
Dertil kommer det forhold, at disse kriterier er udmeldt, efter kommunerne havde vedtaget budgetter for 2010.
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Jeg vil sige tak.
Udviklingen i de udsatte boligområder kan ikke vendes med et enkelt tiltag eller over en enkelt nat; det kræver en langsigtet indsats, en langstrakt indsats.
Regeringens strategi mod ghettoisering bygger naturligvis også på denne anerkendelse.
Der er derfor heller ikke nogen målsætning om, at der efter et bestemt antal år ikke skal være ghettoområder i Danmark.
I regeringens strategi mod ghettoisering står der, at regeringen vil tage en række initiativer, der i løbet af 2-3 år skal bidrage til at vende udviklingen i udsatte boligområder.
Regeringen har implementeret en række af disse initiativer, og det kan også konstateres, at udviklingen er vendt, og at beboersammensætningen er blevet styrket.
Siden 2004 er der år for år sket et fald i antallet af beboere uden for arbejdsmarkedet i de udsatte boligområder.
10,6 procentpoint flere beboere var i arbejde i 2008 sammenlignet med 2004 i de boligområder, der har været omfattet af kombineret udlejning.
Så har det været fremme, at der siden 2004 har været en lille stigning i andelen af indvandrere og efterkommere i de udsatte boligområder.
Ja, det er fuldstændig rigtigt, men det betyder på ingen måde, at de gennemførte initiativer er virkningsløse.
Stigningstakten er gået ned år for år, og i 2007 var vi nede på en nulvækst, som er blevet fastholdt.
Dermed er vi godt på vej til at bryde tendensen til koncentration af arbejdsløse indvandrere og efterkommere og mennesker med store sociale problemer eller misbrugsproblemer i de udsatte boligområder.
Vi er ikke ved vejs ende endnu, men vi er godt på vej.
Det der med at sætte en bestemt grænse og have et relativt fattigdomsbegreb mener vi simpelt hen er for rigidt og for simpelt at se på.
Det er vigtigt at gå ind og se på de enkelte mennesker og på, hvad det er for nogle ressourcer, de har, såvel økonomiske som menneskelige ressourcer.
Med det arbejde, som vi lægger frem i forhold til det med de her fattigdomsindikatorer, vil der naturligvis, når vi har afdækket området, følge noget handling med, men vi skal først og fremmest ind og kigge på området, for ja, der er nogle i Danmark, som er fattige, men det er vigtigt, at vi går ind og får afdækket området, og det er sådan set det, vi med vores arbejdsprogram lægger op til, som der så selvfølgelig senere hen skal følges op på med noget handling.
Mette Frederiksen (S), 2010-02-24:
Kan ministeren bekræfte, at der i lovgivningen kun er tale om et midlertidigt tilbud, og at vi i Danmark derfor har børnefamilier, der står uden tag over hovedet; at børnefamilier, der oplever at blive sat på gaden, står uden en varig ordentlig bolig, som børnene kan vokse op i?
Vi har, skal jeg bare gøre ministeren opmærksom på, adskillige undersøgelser, der dokumenterer det her problem, og bl.a. har SFI selv afgivet en rapport, der viser, at en række af de her familier selvfølgelig er særligt udsatte.
Når vi fra Socialdemokratiets side er så optaget af det her, er det jo, fordi det, at vi oplever lejere blive sat på gaden i et samfund som det danske, jo desværre er et symptom på nogle underliggende alvorlige problemer, nemlig at vi i Danmark har en række mennesker, der er ramt af fattigdom.
Jeg har også noteret mig det nye såkaldte arbejdsprogram fra regeringen og også set, at der er ganske, ganske få forpligtende målsætninger på det sociale område, så jeg bliver nødt til at spørge ministeren igen: Hvilke nye initiativer forventer ministeren at søsætte, når det drejer sig om bekæmpelse af fattigdom og udstødelse af lejere af lejemål?