Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-05-03:
Hr. Tom Behnke siger her fra talerstolen, at formålet med forslaget er at udstille regeringen.
Formålet er at få vedtaget en mere rimelig lovgivning end den, vi har i dag.
Det er sådan, at for 8 år siden i maj 2005 foretog det daværende VKO-flertal med støtte fra Socialdemokraterne et, synes jeg, ret markant skifte i dansk flygtningepolitik.
Flertallet besluttede, at kvoteflygtninge fremover skulle udvælges efter integrationspotentiale.
Det betyder jo altså, at når Udlændingestyrelsen og Dansk Flygtningehjælp tager på de såkaldte kvoterejse for at udvælge de 500 kvoteflygtninge, der hvert år får lov til at komme til Danmark, skal de sortere nogle fra: De skal som udgangspunkt sortere analfabeter fra, de skal helst også sortere ældre eller helt unge mennesker fra, hvis de ikke har en familie eller et netværk, der kan hjælpe dem til at blive integreret i det danske samfund.
Traumatiserede flygtninge kan blive sorteret fra, hvis man vurderer, at traumatiseringen betyder, at de mangler motivation og handlekraft.
Og som hovedregel skal alvorligt syge mennesker heller ikke have lov til at komme til Danmark som kvoteflygtninge.
Altså, i 2005 besluttede man simpelt hen, at Danmark skal frasortere nogle af de flygtninge, som er særlig vanskeligt stillede, og dermed stillede Danmark sig op i rækken af nationer, som prøver at – og nu kan jeg jo faktisk citere justitsministeren – skumme fløden i verdens flygtningelejre.
Ligesom en række andre lande gik Danmark altså over til at udvælge de flygtninge, der havde den bedste tandstatus eller de flotteste eksamensbeviser, frem for at tage de flygtninge, som har det største beskyttelsesbehov.
Det der med at gå efter dem, som er mest integrerbare, dem, der gavner den danske bundlinje mest, er ikke formålet med flygtningepolitik.
FN's Flygtningehøjkommissariat, UNHCR, har jo altså også kritiseret den danske lovændring tilbage i 2005.
I en rapport fra 2008, som Enhedslisten citerer i bemærkningerne til lovforslaget i dag, kritiserer UNHCR, at den danske praksis fører til uretfærdighed og til huller i beskyttelsen og den begrænser mulighederne for genbosætning af nogle af de flygtninge, som er i størst risiko for forfølgelse.
UNHCR gentager i øvrigt kritikken i 2013, hvor UNHCR's talsmand for de nordisk-baltiske lande den 22. marts i år sagde til dagbladet Politiken: »Såkaldt 'integrationspotentiale' bør ikke være retningsgivende for udvælgelse og godkendelse af flygtninge i henhold til kvoten for genbosætning...« Så man kan sige, at det lovforslag, vi behandler i dag, ligger i fuldstændig forlængelse af de anbefalinger, som UNHCR kommer med.
Det ligger i øvrigt, eller burde i hvert fald gøre det, i fuldstændig forlængelse af de ting, der er formuleret i regeringsgrundlaget, og her står der, at kriterierne for udvælgelse af kvoteflygtninge skal ændres, så kvoteflygtninge uanset integrationsparathed har lige mulighed for at komme til Danmark.
Sådan står der i regeringsgrundlaget fra oktober 2011.
Og hvis det stadig er regeringens politik, ja, så har der været flertal for det i snart 2 år, uden at det er blevet gennemført.
Som jeg sagde i en kort bemærkning tidligere, har den nuværende uddannelsesminister sagt under folketingsdebatten tilbage i marts 2005, da VK-regeringen ville indføre den her regel om kvoteflygtninges integrationspotentiale: »... Men vi kan på ingen måde være med til, at flygtninge, som har et beskyttelsesbehov, men er vanskelige at integrere, ikke kan komme til Danmark.«
Derfor stemte De Radikale jo også sammen med SF og Enhedslisten imod forslaget i 2005.
Nu har Det Radikale Venstre altså tilsyneladende i snart 2 år accepteret at fortsætte den her praksis.
Jeg har hørt ministeren og andre sige, at det er, fordi man gør sig overvejelser om, hvorvidt man kunne komme med nogle nye kriterier, jeg har bare ikke fået svar fra ministeren eller fru Zenia Stampe eller Socialdemokraternes ordfører på, hvorfor man ikke starter med at bruge det temmelig simple greb, det ville være, at vende tilbage til praksis fra før 2005.
Og jeg kan forstå på fru Zenia Stampe, at det skulle være rigtig, rigtig kompliceret.
Andreas Kamm fra Dansk Flygtningehjælp siger til Politiken den 23. marts 2013
Det er et politisk valg, og man har ikke valgt at gøre det.
Det synes jeg er trist, og jeg synes, det er svært at forstå.
Men altså: På bundlinjen står, at der er en meget, meget enkel lovændring, som uden videre kan gennemføres ved at fjerne en bestemmelse fra udlændingeloven.
Det er ikke dyrt, det omfatter ifølge Dansk Flygtningehjælp 5-8 mennesker om året.
Til gengæld betyder det uendelig meget for de her 5-8 mennesker, som altså ikke kan komme hertil på grund af de nuværende regler.
Jeg synes, det ville gavne Danmarks internationale omdømme, hvis vi holdt op med at sortere flygtninge efter nytteværdi, og jeg synes jo, det burde være åbenlyst for enhver, at de flygtninge, Danmark skal tage imod, er de flygtninge, som har det største beskyttelsesbehov.