Frank Aaen (EL), 2010-12-16:
Ministeren mener, at det er mindre risikabelt at låne hundredvis af milliarder til private banker end selv at drive en bank.
Venstre mener åbenbart, man må afvise forslaget, fordi det går så rigtig godt med de private banker.
Efter den krise, vi lige har haft, synes jeg, det er fantastisk at udtrykke sådan en tillid til dem, der driver de private banker, der er åh så dygtige, og det kan vi slet ikke hamle op med.
Sagen er jo, at den finansielle krise viser, hvor sårbare de traditionelle banker er, fordi de ikke nøjes med at drive bank, men fordi de bruger deres hovedaktivitet på at drive alt muligt andet, nemlig spekulation, og gør det internationalt og gør det lokalt.
De kan ikke se en boble komme forbi uden at puste den op.
Det er jo det, der er realiteten med de private banker, og det er ikke spor betryggende.
Det er rigtigt, at bankvirksomhed er vigtigt for samfundet, men så skal bankerne jo også være bank i stedet for at være spekulative virksomheder, som de har været i det forløb, vi lige har set.
De fleste af dem er så blevet reddet på grund af meget store indskud fra staten, men der er jo ingen garanti for, at de ikke går ned igen.
Ingen ved, hvad der er af konsekvenser af det, der sker i Grækenland, i Irland, i Portugal, i Spanien, i Italien.
Hvad sker der med euroen?
Der er mange eksperter, der er i stor tvivl om, hvorvidt euroen kan overleve det kriseforløb, der stadig væk er.
Og så vil vi garanteret igen, hvis der sker nogle mere dramatiske ting på det finansielle marked, se danske banker komme i store problemer; det er uden for enhver tvivl.
Derfor er spørgsmålet, om det er godt for samfundets interesser udelukkende at stole på, at det er private, der kan drive banker på fornuftig vis, eller om vi ikke skal prøve at overveje at få lavet et alternativ.
Det er derfor, vi har taget fat i Eik Bank.
Det er da rigtigt, at det er en lille bank.
Hvad sker der så i øjeblikket?
Jo, det er jo også interessant.
Nu er de der bankdirektører kommet op på den høje hest igen og udskriver store belønninger til sig selv.
Vi så lige forleden dag, hvordan gebyrerne i bankerne eksploderer, ikke mindst på betalingskort.
Det truer dankortets liv.
Og til dem, der har sagt, at vi har en meget stor mangfoldighed af pengeinstitutter i Danmark, vil jeg sige, at det jo altså er sådan, at hvis dankortet går ned, forsvinder forudsætningen for de små pengeinstitutter ganske enkelt også.
Derfor vil det være meget vigtigt også på den måde at sikre, at vi ikke bare er afhængige af de private banker og det, de synes de kan tjene flest penge på, men at vi også har et statsligt element, som også kan være med til at hjælpe de små pengeinstitutter, de små andelskasser, hvis det er sådan, at de store banker kommer igennem med f.eks. at få nedlagt dankortet.
Så vi mener altså, at det vil være en rigtig god idé, at vi får en bank, der driver ganske almindelig bankforretning, fordi det viser sig, at det også er dem, der klarer sig bedst gennem krisen og har haft stor tilgang af kunder, fordi de ikke har været ude i de svingninger, som nogle af de mere spekulative banker har været ude i.
For det er også en ting, man skal være opmærksom på.
Det er også derfor, at man f.eks. ikke tager sig ordentligt af udkantsområderne, fordi det ikke er noget, man anser for at være profitabelt i øjeblikket.
En statslig bank kan derimod styres ud fra, hvad der er samfundsmæssigt behov for, og kan også understøtte udviklinger i samfundet, vi har brug for.
F.eks. kunne vi i øjeblikket sige til en statsbank: I skal sørge for, at der er ordentlige bankforbindelser til rådighed ude i udkantsområdet.
Det ville være helt oplagt for en minister at kunne sige: Nu skal det være sådan, I må sørge for at hjælpe de folk, der kommer i klemme, fordi de store ikke vil røre ved de områder.
Det var et redskab, man kunne bruge.
Vi kunne bruge sådan en bank til at fremme økologisk udvikling.
Vi kunne bruge sådan en bank til at fremme vedvarende energi og energibesparelser.
Det, at man i det hele taget kan have et pengeinstitut, som man kan styre ud fra nogle samfundsmæssige interesser, er da en vældig fordel, i stedet for udelukkende at være henvist til at bede de private om at gøre det, vi vil gerne have, fordi de som sagt kun styres ud fra én ting, nemlig hvor der er den størst mulige indtjening.
Er det så socialisme? bliver der spurgt.
Næh, det har sådan set ikke noget med socialisme at gøre.
Så skulle Spanien være et socialistisk land med de store statsbanker, de har.
Det er jo heller ikke noget fra en fjern fortid.
Der var nogle, der sagde, det sådan var i oldtiden, vi havde statslige banker i Danmark.
Vi havde GiroBank, og her skal vi ikke mere end ca. 15 år tilbage.
Desværre fandt man ud af at sælge den til Danske Bank, i øvrigt via et mellemled, hvad det jo ikke er blevet bedre af.
GiroBank var et godt alternativ, som det var en skam man nedlagde.
Jeg er ked af, at mine venner i S og SF ikke kan støtte det her.
Det kom i forskellige varianter: både en generel statsbank og en statsbank målrettet små og mellemstore virksomheder.
Jeg er ked af, at man sådan bakker baglæns i dag, for jeg mener også, at det er et ideologisk tilbagetog.
Forskellen på rød stue og blå stue er jo også ideologi.
Vi ønsker at styre det her samfund på en anden måde end den, markedet dikterer.
Det er da i hvert fald en del af min vision med at støtte en ny statsminister, og der er diskussionen om, hvorvidt banker pr. definition skal være private, eller om vi også kan forestille os en kollektivt ejet bank, ideologisk.
Det er en ideologisk diskussion, jeg er ked af man har bakket ud af.
Der er to hovedgrunde til, at der er folk, der er i Finansiel Stabilitet, som ikke har lyst til at være der.
Og når man har fået et stempel på ryggen, der siger, at man er en dårlig kunde, så kan man ikke komme ind i andre banker.
Den anden problemstilling er, at man i Finansiel Stabilitet driver en politik med så høj rente som overhovedet muligt.
Man har simpelt hen pumpet renterne op for dem, der er så uheldige, at de stadig væk har lån i Finansiel Stabilitet, for at drive dem ud af banken.
Det vil sige, at de altså betaler en blodig rente, men man har samtidig sørget for, at de ikke kan blive kunde i en anden bank, fordi man har stemplet dem.
Det er jo problemet.
Det er en rigtig dum måde at føre bank på både over for borgerne i Roskilde og de andre, der er kommet ind i Finansiel Stabilitet, og i forhold til måske at prøve at udvikle alternativer til de private banker.
Det er grundlæggende det dumme.
Det sunde, man kunne tjene penge på, har man solgt.
Det, man kan tabe penge på, har man beholdt.
Dem, der er tilbage, mishandler man, og så har man givet dem et stempel, så de ikke kan komme ind andre steder.
Det er sandheden om den måde, som Finansiel Stabilitet bliver drevet på i dag, bl.a. på baggrund af de forlig, hr. Morten Østergaard har indgået.
Der undrer det mig, at der ikke er mere åbenhed over for alternativer.
Det er jo helt usædvanligt, at der ikke er en offentligt ejet bank i Danmark.
Det sædvanlige er, man har mere eller mindre store offentligt ejede banker i de fleste lande, og det har vi også haft i Danmark med GiroBank, som nu er blevet en del af Danske Bank og var ved at gå ned af den årsag.
Vi har også haft et kæmpestort forsikringsselskab, Danica, som nu er en del af Danske Bank, hvor pensionerne genererer milliardoverskud til Danske Banks aktionærer, men det er en anden historie.
At regeringen ikke bryder sig om vores forslag, undrer os naturligvis ikke.
Argumentationen er jo selvfølgelig interessant: Det er for risikabelt for staten at drive en bank.
Ja, men man har altså lige investeret adskillige hundrede milliarder kroner i de private banker, men det er åbenbart ikke risikabelt.
Jeg kunne måske få lidt ro …