Ulla Tørnæs (V), 2009-05-19:
Lad mig starte med at understrege, at jeg faktisk synes, at der er mange positive elementer i forslaget her.
Jeg har faktisk også - som det netop er fremgået af forespørgselsdebatten - i rigtig, rigtig mange sammenhænge understreget, at Danmark ikke bare står ved sin forpligtelse om at yde 0,7 pct. af vores BNI, men rent faktisk yder 0,82 pct. af vores BNI i udviklingsbistand.
Jeg har opfordret andre lande til også at leve op til deres forpligtelse og øge udviklingsbistanden til 0,7 pct. af BNI.
Jeg har bl.a. i april måned i år skrevet et brev til mine ligesindede kolleger, hvis jeg må tillade mig at kalde dem det, om ikke at lade finanskrisen have indflydelse på bistandsforpligtelserne.
Statsministeren har svaret på OECD-generalsekretærens opfordring om en såkaldt Aid Pledge, altså et bistandsløfte, hvori han også bekræftede, at Danmark fortsat vil leve op til sine bistandsforpligtelser.
Det er vigtigt at følge op på de løfter, der er givet, og det er samtidig vigtigt, at vi sikrer transparens og forudsigelighed i bistanden.
Jeg støtter derfor grundtanken i beslutningsforslaget, for det er samme grundtanke, jeg allerede arbejder ud fra som udviklingsminister.
Jeg skal dog ikke desto mindre på regeringens vegne opfordre Folketinget til at afvise det fremsatte beslutningsforslag.
Jeg mener ikke, det er hensigtsmæssigt at oprette et decideret register for afgivelse og indfrielse af bistandsløfter, idet vi allerede har systemer, der i høj grad har samme formål.
Inden for disse rammer arbejder jeg og de øvrige i donorsamfundet allerede for at styrke flere af elementerne i beslutningsforslaget.
For det første registrerer OECD-DAC DAC-donorernes bistand på årlig basis, bl.a. inden for sektorer og forskellige typer af bistand, og disse oplysninger offentliggøres på DAC's hjemmeside.
Fra 2011 går DAC over til en ny type rapportering, der vil omfatte al bistand og øvrige private og officielle pengestrømme.
Det vil betyde et kvantespring i forhold til transparens på det her område.
DAC har også igangsat et nyt tiltag for at øge forudsigeligheden i bistanden.
Det sker ved at sammenligne forventede allokeringer af bistand med faktiske allokeringer for at undersøge, om donorer rent faktisk udbetaler den bistand, de siger de vil yde.
Så der er altså taget konkrete initiativer i retning af det, beslutningsforslaget efterspørger, i OECD-DAC-regi.
For det andet monitorerer EU årligt EU-landenes efterlevelse af EU-målsætningen om øget udviklingsbistand frem mod 2012.
EU's monitorering har som sidegevinst, at de europæiske lande, der ikke er medlemmer af DAC, også monitoreres for deres efterlevelse af bistandsløfter og støttes i at etablere systemer, der kan sikre opfølgning og transparens.
I både EU og OECD-DAC har Danmark understreget behovet for styrket monitorering af bistandsløfterne, og jævnfør det, som jeg har nævnt flere gange tidligere i løbet af dagen i dag, lykkedes det så sent som i går at opnå enighed i Rådet om det danske forslag om at gøre status for EU's bistandsløfter.
Jeg synes, at det signalerer, at EU arbejder seriøst med at leve op til, hvad vi har lovet udviklingslandene, og ikke mindst - og det er jo i virkeligheden det vigtigste - lægger det et øget pres på de EU-lande, som ikke lever op til de afgivne løfter.
For det tredje har FN's Koordinationskontor for Nødhjælp, altså OCHA, et system, der overvåger, hvilke løfter og bidrag donorerne giver til landespecifikke kriser og til akutte FN-appeller.
Der laves også en oversigt over donorlandenes samlede humanitære løfter og bidrag, som er offentligt tilgængelige på nettet. Vi har derfor, som jeg ser det, allerede flere instrumenter til at understøtte formålet som beskrevet i beslutningsforslaget.
Disse instrumenter sigter alle mod at øge transparens og forudsigelighed samt at sikre efterlevelse af bistandsløfter.
Det er de instrumenter, jeg mener vi bør arbejde på at videreudvikle.
Vi skal undgå at bygge omkostningsfulde parallelle systemer i form af et nyt, selvstændigt register.
Jeg har i sinde fortsat at arbejde for at styrke de eksisterende instrumenter til monitorering af donorernes bistand, de skal kunne håndtere stadig højere krav til monitorering af forpligtelser og løfter om bistand, herunder bistand til humanitære katastrofer, og der skal sikres offentlig tilgængelighed til oplysningerne.
Det vil også være i tråd med principperne i Pariserklæringen og Accra Agenda for Action om at sikre øget forudsigelighed i donorernes allokeringer af bistand til modtagerlandene, ligesom det vil understøtte vores opbakning til netop Pariserklæringen og Accrabeslutningerne.