Hans Kristian Skibby (DF), 2008-05-15:
Til det allerførste med hensyn til at udvide sin horisont vil jeg konkludere, at det blot var en anbefaling, og den skal vi selvfølgelig tage til os.
Men med hensyn til det andet spørgsmål, som hr. Karl Bornhøft stiller, vil jeg sige, at Dansk Folkeparti har den soleklare holdning til det her, at kommunernes økonomi skal være kontinuerlig, og det betyder selvfølgelig også, at de rammer, de har, skal være kontinuerlige.
Nu nævner hr. Bornhøft jo selv spørgsmålet om eventuelle skattestigninger.
Kommunerne har jo ikke været klar over tidligere, hvad sanktionerne ville være, hvis man i givet fald valgte at lade skatten stige.
Det ved man så med de lovforslag, der bliver vedtaget senere i den her samling; så ved man, hvad man har at rette sig efter rent økonomisk i kommunerne.
Men det er jo ikke noget, som er statisk, og det betyder selvfølgelig også, at kommunerne stadig væk har nogle problemer, fordi de skal ses - det er i hvert fald sådan, det er nu - solidarisk, netop bl.a. med baggrund i det her udvidede totalbalanceprincip, som jeg nævnte tidligere.
Her ser man jo kommunerne under et, når man skal tildele dem penge, og når de indgår aftaler gennem KL over for ministerium og regering, så ses de også under et, og det kan selvfølgelig give nogle problemer nogle steder frem for andre.
Det anerkender jeg blankt.
Men det er altså den måde, som man har valgt at gennemføre de her aftaler på, og det står vi bag.
Man kan i hvert fald konkludere, at hr. Rasmus Prehns virkelighed udelukkende dannes ud fra, hvad han læser i klagebreve fra kommunale borgmestre og andre.
Måske skulle man hos Socialdemokraterne prøve at udvide sin horisont lidt.
Det er bare et godt råd, for der findes også en anden virkelighed end den, som borgmestre og deres kommunaldirektører, som har forfattet borgmestrenes breve, prøver at beskrive over for eksempelvis hr. Rasmus Prehn som kommunalordfører.
Sådan er det jo.
Mange af os, der sidder her i Folketinget, har jo selv en baggrund som kommunalpolitikere, og vi har igennem mange, mange år i den grad været vant til, at uanset hvilken aftale, man har lavet, har der været nogle, der skulle beklage sig over, at lige nøjagtig det og det emne ikke var blevet tilgodeset i aftalen.
Og at der ikke var tilstrækkeligt med midler til at løse de og de opgaver.
Sådan har det altså altid været i kommunerne.
Og jeg tror faktisk, at kommunerne stadig ville synes, der var for lidt, selv om vi havde lavet en endnu mere løs aftale.
Sådan er virkelighedens verden altså, og det er man nødt til at acceptere.
Jeg vil da anbefale Socialdemokraterne at prøve at lade være med at kigge alt for meget på de breve, de har fået, og som jo - ifølge ordføreren selv - er en lang klagesang, og i stedet prøve at kigge på, hvad der faktisk reelt og konkret står i den aftale, der er blevet indgået.
Det betyder selvfølgelig også, at man skal være sikker på, at eksempelvis anlægsudgifterne vil holde sig inden for rammen på de 17 mia. kr. plus det beløb, der vil komme til jordforsyningskøb, og det beløb, der vil komme til eksempelvis ældreboliger.
Det lå så uden for de 17 mia. kr.
Det er det, der lå i den aftale.
Nu ved jeg så ikke, om hr. Flemming Bonne har hørt, hvad jeg sagde, for han sidder og taler samtidig, men jeg har i hvert fald svaret på spørgsmålet.