runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2010-01-22:
Jeg skal ikke trække debatten i langdrag.
Det Radikale Venstre kan også støtte lovforslaget.
Det er selvfølgelig altid ærgerligt, når man får formuleret et lovforslag så uklart, at kronjuristerne efterfølgende ikke mener, man har hjemmel til det, man troede man havde.
Men lad os ikke bruge lang tid på at diskutere det.
Lad os blot bekræfte hinanden i, at det selvfølgelig skal vedtages hurtigst muligt.
Britta Schall Holberg (V), 2010-01-22:
Det er jeg helt enig i, og vi må drøfte i udvalgsarbejdet, hvordan det her skal være.
Det var derfor, jeg også foreslog, at vi kiggede på de gamle A- og B-fredninger igen, fordi vi i den proces her kan komme ud i, at der bliver et meget stort spænd mellem en meget fin fredet ejendom og så en, der måske pludselig falder ud af det hele her.
Så vi bliver nødt til at have det her til at hænge sammen.
Til ordføreren har jeg lyst til at sige, at det er vigtigt for os, at de handleplaner for det første er frivillige for ejeren at få lavet, og at de for det andet bliver udformet sammen med ejeren, sådan at man kan sikre, at hvis ejeren ønsker et køkken, er det ikke en garage, vedkommende kan få tilskud til.
Det må være sådan, at moderne mennesker kan bo i disse fredede ejendomme, selv hvis vi bevarer kulturværdierne.
Derfor er det meget vigtigt, at vi i lovforslaget bliver ved med at arbejde med dette meget fleksible fredningssyn, så vi netop kan bruge disse ejendomme i fremtiden også.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-01-22:
Jeg synes, Dansk Folkeparti skal være opmærksom på, at hele diskussionen om »Grøn Vækst« har været dybt problematisk, også set med SF's øjne, i forhold til landdistrikterne.
Men det er jo en diskussion for sig, det her handler helt konkret om lukkeloven, og det, der er væsentligt for os, er, at vi kigger meget nuanceret på det her, så vi kan sikre de små erhvervsdrivende i fremtiden.
Det har været vores bekymring.
Vi er villige til at kigge på alle mulige lovgivningsinstrumenter, men vi har bare oplevet, at der har været en lukket dør hos regeringen og hos Dansk Folkeparti, når det har drejet sig om at kigge på nogle af de andre bolde, man kunne kaste op i luften for at sikre, at vi også har små erhvervsdrivende i fremtiden.
Det er vores bekymring.
Jeg ønsker at beholde min ostehandler på Brønshøj Torv, og jeg ønsker, at vi stadig væk skal have en isenkræmmer i Stege.
Det tager vi meget alvorligt, og det kan jeg høre at Dansk Folkeparti ikke gør.
Karin Nødgaard (DF), 2010-01-22:
Jeg synes næsten, jeg kom lidt ind på det i min tale i forhold til netop høringssvarene.
Jeg har også registreret, hvad KL har sagt i den forbindelse.
De har en skepsis, og der er andre, der også har givet noget til kende om det.
Selvfølgelig er det noget, vi er meget opmærksomme på, ikke bare i forhold til kommunernes rolle, men også i forhold til ejerne, som pludselig står med en bygning, som er affredet, men bevaringsværdig.
Hvordan står man i den situation?
Det er noget af det, som jeg synes det kunne være vældig interessant at vi kunne få frem i udvalgsarbejdet og få stillet nogle spørgsmål til, så vi alle sammen kan blive afklaret i forhold til det her spørgsmål.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-01-22:
Jeg vil gerne spørge fru Karin Nødgaard til bevarende lokalplaner ude i kommunerne.
Der er rigtig mange høringssvar, som siger, at det er helt nødvendigt, at vi får de bevaringsværdige bygninger præciseret, at vi får fundet dem, både i by og på land, at kommunerne får en pligt til at screene deres kommuner for de bevaringsværdige bygninger.
Er det noget, man har drøftet hos Dansk Folkeparti i den her sammenhæng?
Jeg har jo tidligere i min ordførertale givet udtryk for, at vi i hvert fald fra Socialdemokraternes side har lyttet meget til de høringssvar og rigtig gerne i udvalgsarbejdet vil arbejde for, at man får præciseret en retlig beskyttelse af også de bevaringsværdige bygninger i den lov, som vi nu laver en revision af.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-01-22:
Hos Socialdemokraterne går vi ind for det, der i udvalgsarbejdet er blevet benævnt som differentieret fredning.
Der er også benævnt et andet begreb, som hedder gradueret fredning.
Gradueret fredning er den gammelkendte fredning A og fredning B, hvor fredning A gik på totalbygningen og fredning B gik på eksteriøret, altså på bygningens ydre. Vi vil have en differentieret fredning, og som jeg siger, skal Kulturarvsstyrelsen vide med fuldstændig præcision, hvilke fredningselementer og bevaringsværdige elementer der er i bygningen, og dem skal der så tages hensyn til.
Jeg sagde også, at jeg synes, det vil være fornuftigt, ud fra at det er offentlige midler, at vi bruger de offentlige midler der, hvor vi får mest bevaring for kronerne, og det er der, hvor jeg ser muligheden for, at den differentierede fredning i handlingsplanen fuldstændig klart siger: Hvis der skal puttes offentlige kroner heri, vil det være fornuftigt, at det bliver gjort der og der.
Jeg kan godt høre, at der i Socialdemokraternes holdning er en forskel i forhold til det, Venstre giver udtryk for, men ligesom fru Britta Schall Holberg gav udtryk for, vil jeg sige, at jeg hellere vil give penge til noget, der bevarer bygningens struktur og samlede værdi, end til et køkken.
Her er vi jo lige nøjagtig ude i at sige, at hvis det her skal have mening, og hvis det her virkelig skal række ind i fremtiden, hvor vi lovmæssigt får lavet gode love, som sikrer bygningsværdierne, kræver det også, at vi er villige til at bruge de penge, der skal bruges på det.
Men jeg må samtidig sige til fru Britta Schall Holberg, at hvis man har en gennemgang af en bygning, som fuldstændig viser, at der ingen værdi er i bygningen, så kommer det naturligvis til at bero på en faglig vurdering fra Kulturarvsstyrelsens side, om der skal puttes 100 mio. kr. i en bygning, eller man skal sige: Nej, vi må rubricere den ned fra en fredningsværdig bygning til en bevaringsværdig bygning.
Og her er det så, jeg bare siger: Her må kommunernes bevarende lokalplaner komme ind og sikre, at bygningen så stadig væk bevares med den værdi, den måtte have til rest.
Britta Schall Holberg (V), 2010-01-22:
Jeg deler ikke den bekymring, og jeg vil meget gerne have lov til at slå fast, hvor vigtigt det er, at dette ikke er en affredningslov, men at det er en fredningslov.
Derfor sagde jeg netop i mit indlæg, at det her meget vel kan komme til at betyde, at vi efterfølgende skal ind og genoprette noget, som kan komme til at være overordentlig omkostningskrævende både for ejerne – og så holdt jeg vistnok en pause og sagde – og for det offentlige.
Det går jeg ud fra – det kan jeg høre – at jeg er enig med Socialdemokratiet om.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-01-22:
Fru Britta Schall Holberg rubricerede jo lige nøjagtig den del af min ordførertale under mine bekymringer.
Så jeg kan sige, at det er min bekymring, at man må sige, at gennemgangen på grund af de mange år, der er gået siden en total gennemgang, måske kan vise gruopvækkende eksempler på, at noget tidligere bevaringsværdigt og fredningsværdigt er væk.
Jeg og Socialdemokraterne har det håb, at gennemgangen vil vise, at tilstanden er rigtig god derude.
Det her er en bevaringslov og ikke en affredningslov, og gennemgangen er med udgangspunkt i, at vi skal bevare, hvad bevares skal.
Så jeg kan ikke udtrykke det tydeligere, end at mit ønske skal være, at det er en ubegrundet bekymring, jeg har.
Men jeg har hørt nogen tale om, at de frygter, at der kan være mange affredninger på vej.
Og jeg må allerede for nærværende blot sige til kulturministeren, at jeg rigtig gerne vil have, at kulturministeren retter en henvendelse til Kulturarvsstyrelsen og får Kulturarvsstyrelsen til at foretage et skøn eller udtrykke en forventning om, hvor mange affredninger de vil tro at de 9.000 gennemgange vil resultere i.
Britta Schall Holberg (V), 2010-01-22:
Tak for det.
Ordføreren udtrykte sin bekymring og sagde et eller andet om, hvor mange bygninger der nu bliver affredet i forløbet her.
Jeg går ud fra, at ordføreren og jeg er enige om – jeg er i hvert fald meget enig med mit eget parti, Venstre, om det – at det her ikke skal resultere i affredninger.
Det, der er meningen med den gennemgang her, er, at vi skal sikre eller genoprette de fredningsværdier, som er i de her huse.
Så målet er altså ikke en affredning.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-01-22:
Jeg vil sige til hr. Flemming Møller Mortensen, at der var en ting, som undrede mig ved fremlæggelsen, og det var, at man i Socialdemokratiet ønsker en differentieret fredning.
Det er vel sådan, at man med det her lovforslag lige præcis går ind og laver en præcisering af, hvad der er fredet, og hvad der ikke er fredet.
F.eks. siger man, at nu er hovedtrappen fredet, for den kan man se en kulturarvsmæssig værdi i.
Hvordan vil man så lave en differentieret fredning?
Nu bliver det pludselig håndgribeligt, og så er det, at vi er tilbage til den gamle diskussion, hvor man siger: Kan man så ændre den, eller kan man ikke ændre den?
Det kunne jeg godt tænke mig få et svar på.
Lene Espersen (KF), 2010-01-22:
Jeg vil sige til hr. Orla Hav, at her faktisk er et punkt, hvor jeg tror, vi deler analysen, nemlig at der er utrolig mange faktorer udefra, der hver især presser hele butiksstrukturen, både det, at folk arbejder på mere og mere skiftende tider, har differentierede arbejdstider, og også det krav, der er om, at både mor og far arbejder, og som altså gør, at man har en meget presset hverdag, samt det, at der bliver mere og mere e-handel, altså mere og mere handel over internettet, hvor man får leveret sine varer og sine gaver osv. via internettet.
Det er alt sammen noget, der sætter butiksstrukturen og butikkernes overlevelse under pres.
Og der kan man vælge enten at holde butikkerne i et jerngreb og sige, at de bare må følge de regler, der er, og så lukke øjnene for, at folk altså kan købe gaver over internettet 24 timer i døgnet, og at de kan bestille varer, eller man kan prøve at give butikkerne en mulighed for at kunne konkurrere i en virtuel verden, hvor der også er internethandel.
Og der tror jeg, at den rigtige vej frem, hvis vi ønsker specialbutikker og i det hele taget et levende butiksmiljø, både i store byer og små byer, er at liberalisere og sætte tingene fri.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-01-22:
Jamen jeg ville også have kunnet finde på at bruge et ord som ynkelig, fordi sådan er det.
Men i kraft af at vi nu får lavet de her handlingsplaner, som jeg også synes er en fantastisk god idé, kan der vel godt være fornuft i, at man siger, at de 30 mio. kr., som vi trods alt putter ud i de fredede bygninger, bliver brugt i de fredede bygninger, hvor de giver mest værdi, og hvor det er mest sikkert, at man opretholder lige nøjagtig de specifikke værdier, som handlingsplanen og fredningsgennemgangen har vist de skal have.
En anden lille ting, jeg gerne vil sige til Venstres ordfører, fru Britta Schall Holberg, er, at jeg er rigtig glad for at høre, at Venstre også har fokus på, at bevaringsværdige bygninger er noget, der skal fokuseres på.
Fra socialdemokratisk side vil vi i lovarbejdet her frem mod tredjebehandlingen netop fokusere på det, så vi kan sikre, at kommunerne får lavet bevarende lokalplaner, og at vi retsligt sikrer nøjagtig den gruppe, som ligger under de fredningsværdige bygninger, inden for en god ramme, for der har vi også en stor forpligtelse.
Jeg synes, det er positivt, at fru Karin Nødgaard har den holdning, men nu er det jo sådan, at det, kommunerne har talt om, lige nøjagtig er en affredning, fordi det kan give en helt anden status.
Det, jeg egentlig primært spurgte til, var de rigtig mange bygninger, som ikke har karakter og værdi til at indgå som en fredet bygning, de 300.000 bygninger, som allerede for nærværende er rubriceret og kategoriseret som bevaringsværdige.
Det er dem, vi rigtig gerne vil have en retlig sikring af i det lovkompleks og den lovrevision, vi arbejder med her.
Så har jeg et andet spørgsmål til fru Karin Nødgaard.
Jeg er meget enig i, at det er vigtigt, at kulturministeren nu sikrer en åben dialog og en løbende tilbagemelding til Kulturudvalget.
Fru Karin Nødgaard siger, at der er sat 16,5 mio. kr. af til den her opgave.
Mike Legarth (KF), 2010-01-22:
Jeg betragter spørgsmålet som et opklarende spørgsmål, og min tilkendegivelse er, at det, jeg har redegjort for omkring lukkeloven her, er det, jeg mener om den generelt, altså at sådan skal det være.
Frank Aaen (EL), 2010-01-22:
Det der med, hvordan man vil beskytte de små butikker i et center, kunne vi ikke lige komme lidt tættere på det?
Det er jo et af de helt centrale spørgsmål ved behandlingen af det her lovforslag, nemlig hvordan man beskytter de små butikker inde i bymidten, men også hvis de så er rykket ud i et center.
Mike Legarth (KF), 2010-01-22:
Nu fremstår det ikke helt lysende klart, hvilken problemstilling det er, hr. Orla Hav her adresserer.
Men helt overordnet set
: Den generelle lovgivning siger jo, at de her åbningstider om søndagen ikke automatisk er gældende for overenskomsterne.
Men ellers vil jeg jo ikke sætte aftaleretten ud af spil.
Der er en aftaleret mellem de handlende og organisationerne og parterne i øvrigt.
Så det vil jeg ikke give et løfte om.
Det, der er afgørende for os i forbindelse med den her lovgivning, er, at vi skaber øget mulighed for at handle for kunderne, og at vi giver øget mulighed for – uanset hvilken form for butik, man har, størrelse osv. – at man også selv har en indflydelse på, hvornår man vil holde åbent.
Det er først og fremmest for at kunne bevare sin kundekreds, men også for at kunne tiltrække en ny kundekreds, og som det sidste led for at øge konkurrencen, så vi også får bedre priser og bedre service.
Orla Hav (S), 2010-01-22:
Det sidste skal jeg lige have hr. Mike Legarth til at udlægge.
Det betyder, at De Konservative er indstillet på at lave et værn for de mindre butiksdrivende, så de ikke havner i nogle skrappe centeroverenskomster, som pålægger dem at holde åbent på tidspunkter, hvor der simpelt hen ikke kan skaffes omsætning til at have en skotøjsbutik efter kl. 21, eller hvornår det nu er, det store center gerne vil have åbningstider.
Jeg vil gerne have, at De Konservative tilkendegiver, at man er indstillet på i hvert fald at sikre, at det kunne være ét lille værn for de mindre butiksdrivende, som jo naturligvis vil søge hen, hvor der er noget omsætning at gå efter, men som ikke kan bemande på fuldtid ligesom de store supermarkeder.
Mike Legarth (KF), 2010-01-22:
Der er ikke nogen, der tager de små selvstændiges vilkår mere alvorligt, end vi gør.
Det har Det Konservative Folkeparti altid gjort.
Der er også andre partier, der har det som en vigtig dagsorden, det anerkender jeg, men det har vi altså især i Det Konservative Folkeparti.
Og selvfølgelig er vi interesseret i at sikre de bedst mulige rammevilkår for ikke bare detailhandelen, men for enhver form for erhvervsliv, og det gælder også udkantsområder.
Vi har en detaljeret plan for, hvordan vi synes vi skal skabe balance i vores land.
Og vi har en regionalpolitik, og i det hele taget tager vi i alle de beslutninger, vi træffer i Det Konservative Folkeparti og dermed også i regeringen, hensyn til at tilgodese udkantsområderne mest muligt.
Med hensyn til overenskomsterne har vi jo netop sagt, at med de her udvidede åbningstider kan man ikke pålægge butikkerne i forbindelse med de overenskomster at være forpligtet til at holde åbent om søndagen.
Orla Hav (S), 2010-01-22:
Jeg kan jo forstå, at hr. Mike Legarth og De Konservative ikke er optaget af at sikre de konkurrencefordele, som de mindre handlende har haft og endnu har i dag.
Det er jo så et nybrud i forhold til konservative holdninger hidtil.
Så jeg er nødt til at spørge hr. Mike Legarth: Hvordan står De Konservative i forhold til eventuelt at ville regulere muligheden for at lave nogle centeroverenskomster, som jo bliver det næste led, som de store kapitalinteresser på det her område vil underlægge de små butikshandlende?
Mike Legarth (KF), 2010-01-22:
Først om henvisningen til min kollega hr. Flemming Hansen.
Han har jo et væld af butikker og har sit på det tørre, og jeg tror ikke, han kommer til at lide nogen nød.
Jeg har da talt med ham på det seneste, og hans bekymring trådte ikke frem.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at det bliver til gavn for vores samfund.
Det her giver muligheder for en butiksindehaver at holde åbent, når han eller hun synes, det er bedst for vedkommende selv.
Det er jo det, der er afgørende for os.
Når man har en butik af en vis størrelse, er man reguleret for, hvornår man må holde åbent.
Det synes vi ikke er fair, for selv om man har en lidt større butik, er det ikke ensbetydende med, at man også har en stor indtægt og kan leve af den.
En butik, der har en lidt større størrelse end de eksisterende omsætningsgrænser, kan jo godt have behov for at holde åbent om søndagen for at beholde sine kunder – ellers vil de rejse til nabobyen – eller for at få en tilstrækkelig omsætning, så man kan få en rimelig løn for sin indsats.
Vi vil bare gerne give gode vilkår for dem, der driver butikkerne, og dem, der ejer butikkerne, og også for kunderne.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-01-22:
Nu deler jeg tydeligvis skræmmebillede med mange konservative vælgere, herunder en tidligere transportminister, Flemming Hansen, som også mener, at det her vil betyde, at de små erhvervsdrivende går nedenom og hjem.
Så det er åbenbart ikke et skræmmebillede, der befinder sig alene hos SF.
Når nu vi kan se, at de eneste, der i undersøgelsen mener, at vi skal have udvidet lukkeloven yderligere, er børnefamilier i Storkøbenhavn, og ellers er forbrugerne sådan generelt faktisk meget godt tilfredse med det, vil jeg spørge, om De Konservative fokuserer på børnefamilierne i Storkøbenhavn og fremover laver politik ud fra det, eller om det bare er i det her tilfælde.
Mike Legarth (KF), 2010-01-22:
Det er, at vi anerkender, at der er nogle, der gerne vil have lov til at handle om søndagen uden for almindelig åbningstid.
Vi har jo set, at hvis folk skulle stemme efter, hvad de rent faktisk gør, nemlig udnytter den udvidede åbningstid, er det også det, man ønsker.
Vi har ikke den frygt og det skræmmebillede, at det her vil betyde en forværring af muligheden for at bevare en butik i et udkantsområde, som vi har set Socialistisk Folkeparti rejse rundt og optræde med.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-01-22:
Der står i Økonomi- og Erhvervsministeriets egen analyse, som blev udarbejdet for netop at have denne diskussion om lukkeloven, at forbrugerne faktisk generelt er meget glade for den eksisterende lukkelov.
Hvad er så De Konservatives baggrund for at ønske at ændre på lukkeloven?
Frank Aaen (EL), 2010-01-22:
Det vil sige, at når De Konservative siger, at de vil beskytte de små butikkers muligheder i f.eks. et center, så har De Konservative ikke noget som helst bud på, hvordan det skal ske, tværtimod vil de nu stemme for en lov, der fjerner de små butikkers muligheder for at kunne beskytte sig mod de store butikker.
Mike Legarth (KF), 2010-01-22:
Tak, hr. formand.
I gamle dage gav det bedre mening at forsøge at regulere, hvornår butikkerne skulle holde åbent.
Så sikrede os, at ingen blev udnyttet, og at alle fik mulighed for at holde fri om søndagen.
Men i dag, i en moderne tid, hvor vi taler om globalisering og nedbrydning af handelsbarrierer, og hvor man kan handle på internettet døgnet rundt, virker det ærlig talt forstokket, hvis vi med lov forsøger at begrænse salgs- og købsmulighederne i de fysiske butikker.
Vores måde at leve på har ændret sig meget i de seneste årtier, og lovgivningen bør selvfølgelig følge med.
Den bedste måde at holde gang i det lokale butiksliv på er ved at handle i butikkerne, ikke ved at opsætte begrænsninger for konkurrencen, for hvis kunderne er tilfredse, handler de også hos den lille købmand.
Åbningstid er bestemt ikke det eneste parameter for, hvornår danskerne handler, og det, de lægger deres indkøbstur efter.
Vi lægger som borgere stor vægt på nærhed, service, pris, atmosfære, sortiment, og så er vanens magt selvfølgelig også vigtig og betyder meget.
For mig at se er det altså helt bagvendt, at en butiksejer i dag ikke må udvide sin åbningstid for at øge sin omsætning og få større succes med sin livsdrøm.
Hvor frit et samfund har vi så?
Vi er som Konservative til daglig behjælpelige med at give gode rammevilkår for erhvervslivet som helhed, herunder især også de handlende, og tilstræber altid, at det sker på ens betingelser under fairness.
Vi skaber muligheder, incitamenter, og så er det op både til de erhvervsdrivende og kunderne at udnytte de muligheder, der er.
Derfor er det naturligt, at vi skaber motivation og baner vejen, og ikke, at vi detailstyrer og trækker en bestemt adfærd ned over hovedet på det enkelte menneske.
Hvad er det så, vi gør?
Vi ændrer i første led fra den 1. juli i år antallet af søndage, hvor man kan holde åbent, fra 20 til 30.
Det giver et vist overblik for befolkningen, så der ikke er det kaos, som der er i dag, hvor ingen ved, hvornår der er åbent.
Så må man holde åbent alle søndage i december, og så har man i øvrigt fire søndage, man frit kan placere.
Det må så ikke være på en helligdag.
Derudover må man øge sin åbningstid om lørdagen fra kl. 17 til kl. 20.
Og så undtager vi de butikker, som folk har en naturlig adgang til at skulle kunne handle i altid.
Det er altså byggemarkeder, det er bagere, det er butikker/centre, som har med hus og have at gøre – alt sammen meget fornuftigt.
Til den 1. oktober 2012 bliver det så fuldstændig frit, og så er det kun de her helt officielle helligdage, hvoraf der er 13½, hvor man ikke må handle.
Det giver overblik, det giver frihed, det giver konkurrence, det giver bedre priser, og det giver bedre service, og det er simpelt hen til gavn for alle, både de erhvervsdrivende og især kunderne.
Solid støtte, selvfølgelig, fra Det Konservative Folkeparti.
Orla Hav (S), 2010-01-22:
Det sidste er jeg naturligvis enig med ministeren i, og derfor er det også helt afgørende, at Folketinget påtager sig at lave nogle rammer, som tager hensyn til de meget forskelligartede interesser.
Det er jo det, vi synes at den totale liberalisering ikke vil gøre.
Den vil sætte de mindre erhvervsdrivende under så voldsomt et pres, at de vil blive truet på overlevelsen, og et generationsskifte vil næsten være umuligt.
Det er ærgerligt, at man ikke vil tage de hensyn.
Med hensyn til undersøgelserne af, hvilke ændringer man ønsker fra eksempelvis børnefamiliernes side, så er der jo en forudsætning om, at handelsmønsteret eller butiksstrukturen forbliver uændret, hvis der laves ændringer i lukkeloven.
Sådan er det jo ikke.
Der vil komme voldsomme strukturtilpasninger, som vil ramme de samme, der i dag ønsker ændringer.
Det vil jeg godt spørge om ministeren ikke kan se problematikken i.
Lene Espersen (KF), 2010-01-22:
Jeg vil starte med at sige til hr. Orla Hav, at der jo desværre er masser af butikker, der er over omsætningsloftet og derfor ikke kan holde åbent.
Det er jo sådan set det, der er hele pointen.
Hvis vi ønsker, at handelen stadig væk fysisk skal være ude på gader og stræder og i udkantsområderne, er der altså behov for at lave en liberalisering.
Som jeg har sagt, er reglerne sådan i både lejeloven og i erhvervslejeloven, at der er en beskyttelse af de små butikker i centrene, men det er naturligvis klart – sådan er det, vi lever i et frit samfund – at hvis man underskriver en kontrakt og aftaler sig frem til noget andet, er der mulighed for det.
Hvis der er en lille urmager i et storcenter, der gerne vil holde åbent om søndagen og holde åbent sammen med alle de andre butikker, så skal vi da ikke til at lave regler for det.
Han skal da have lov til at konkurrere på lige vilkår med alle andre.
Men hvis man ikke ønsker det, er der en beskyttelse.
Så kan man sige, at man ikke vil underskrive den kontrakt.
Jeg skal sige, at hvis det om Nørholm er rigtigt, er det selvfølgelig meget beklageligt.
Ikke desto mindre synes jeg, at det er den rigtige vej at gå.
Vi politikere her på Christiansborg kan jo ikke være med til at sikre, at hver enkelt lille butik overlever.
Vi kan give nogle gode rammer, herunder også følge det, som Det Radikale Venstre i dag har peget på, med at se på ekstramuligheder, men det er forbrugerne selv, der skal være med til at lægge pengene lokalt, hvis man skal overleve lokalt.