Pernille Skipper (EL), 2015-04-17:
Det terrorangreb, der var i København, hvor to mennesker døde, førte jo helt klart til et behov for mere polititilstedeværelse.
Det gjorde det, fordi når sådan noget sker, er det både et fysisk angreb, men jo også et angreb på ytringsfriheden og nogle grundlæggende frihedsrettigheder.
Derfor har vi siden da måttet vænne os til at se mere politi i Københavns gader, bevæbnet på en anden måde, end vi har været vant til det tidligere.
Det har også ført til, at rigtig, rigtig mange betjente har været på arbejde meget mere end planlagt, for at sige det, som det er, både i dagene omkring terrorangrebet, men også siden.
Og selvfølgelig skal de politifolk enten afspadsere deres overarbejde eller have penge for deres overarbejde.
Sådan fungerer det jo.
Når man har leveret et stykke arbejde, bliver man også betalt for det.
Derfor er der to muligheder for os her fra politisk hold.
Det er enten at se til, mens tiden til beskyttelse og det overarbejde, der har været efter terrorangrebet, går fra det almindelige politiarbejde, efterforskning af indbrud, opklaring af voldsepisoder, cykeltyverier, alle de ting i vores hverdag, hvor vi alle sammen har behov for politiet, eller at vi tilfører nogle flere penge.
Der er det klart Enhedslistens holdning, at det giver mening, og at vi har et ansvar for at sørge for, at det almindelige politiarbejde ikke lider overlast, som det gør i de her dage, mens vi venter på, at aktstykket kan komme igennem Folketinget.
Derudover har vi selvfølgelig også en forpligtelse til som samfund at beskytte truede mindretal.
Det gælder, uanset om det er jødiske mindretal, muslimer, homoseksuelle eller andre minoriteter i vores samfund.
De har også udtrykt ved flere forskellige repræsentanter i medierne på flere forskellige måder, at de er bange, og det kan jeg godt forstå.
Og vi som samfund har en forpligtelse til at gøre alt, hvad vi kan, for både at beskytte dem og sørge for, at de får en følelse af tryghed til at udøve deres religion i fred, og at de ved, at samfundet og fællesskabet passer på dem, så godt som vi overhovedet kan.
Det aktstykke, som højrefløjen nu foreslår at trække tilbage, indeholder netop de to ting: kompensation for afspadsering og at sikre jødiske institutioners bygninger i København.
De to ting burde jo ligge lige til højrebenet, for at sige det, som det er.
Vi ønsker ikke i Enhedslisten på nogen måde, at nogle helt, helt nødvendige bevillinger skal forhindres.
Vi ønsker heller ikke at trække sagen i langdrag.
Jeg begriber faktisk ikke, hvis jeg skal være helt ærlig, hvad det er, der foregår.
Det kan godt være, at der er sket noget i et lukket forhandlingslokale med politiforligskredsen, hvor vi i Enhedslisten ikke sidder med, som på en eller anden måde har affødt det her tosseri, hvis jeg skal sige det, som det er, men jeg har bare ikke fundet ud af endnu, hvad det er, der er sket.
Der har været skriftlige spørgsmål, det har været i salen en gang, nu skal det i salen igen, og nu skal det her beslutningsforslag også til afstemning osv. osv.
Og alt mens vi tosser rundt herinde, er pengene ikke blevet sendt til politiet, og beskyttelsen af det jødiske mindretal og de ændringer på bygningerne, der skal til, er ikke kommet i gang.
Jeg forstår det ikke.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Og jeg vil bare foreslå, at hvis man synes, at beløbet her er for lille, så tager man den saglige vej, og den saglige vej er at stemme det her aktstykke igennem.
Så kan man stille endnu et forslag om et aktstykke med det beløb, man synes der skal til yderligere.
Så kan politiet komme i gang, og så kan man selvfølgelig også få en debat om, hvorvidt beløbet skulle være større eller ej.