Astrid Krag (S), 2013-11-28:
Tak for det, hr. formand.
Det er et meget vigtigt emne at have på dagsordenen, og det er godt, vi har lejlighed til at diskutere det her i dag.
Det kan give anledning til gentagne anfald af åndenød, hoste, trykken i brystet og hvæsende eller pibende vejrtrækning.
Astma forekommer mere hyppigt hos børn end hos voksne og optræder ofte i perioder hos børn, mens den oftere er mere vedvarende hos voksne.
Sygdommen rammer meget store grupper i befolkningen, og den rammer socialt skævt.
Den sidste del kommer jeg tilbage til.
Vi taler altså om en af de helt store folkesygdomme, og vi ved, at sygdommen i noget omfang desværre stadig er underdiagnosticeret.
Ubehandlet eller underbehandlet astma kan medføre, at man over tid også taber lungefunktion, og det øger risikoen for kronisk invaliderende lungelidelse med varig nedsættelse af lungernes funktion.
Vi ved, at sygdommen opstår i samspil mellem arv og miljø, men i dag kender vi ikke den egentlige årsag til astma.
Derfor kan vi heller ikke gennem primær forebyggelse sikre, at børn og voksne ikke udvikler astma, og netop derfor er det så vigtigt, at vi er opmærksomme på at opspore astma så tidligt som muligt.
Ved tidlig opsporing og udredning kan den korrekte diagnose stilles, og så kan den rigtige behandling af den enkelte patient, om det er barn eller voksen, iværksættes.
Den behandling, vi taler om, kan dels være akut medicin til den aktuelle situation, dels forebyggende medicinsk behandling.
Ud over det kan man se på, hvad det er for miljøfaktorer, der udløser symptomerne.
Sundhedsstyrelsen oplyser, at blandt småbørn har op mod 20 pct. episoder med astmatiske symptomer, og omkring 10 pct. af skolebørnene har astma.
Vi ved, at der er en klar sammenhæng mellem astma og allergi, og derfor bør alle med astma undersøges for allergi og andre allergiske sygdomme.
F.eks. kan allergi over for en række miljøfaktorer som pollen, dyrehår, husstøvmider og udendørs skimmelsvampsporer udløse astmasymptomer, men også andre faktorer som f.eks. luftforurening og tobaksrøg kan udløse symptomerne.
Da vi i foråret havde forespørgslen her i salen vedrørende allergibehandling, nævnte jeg, at de fleste med allergi og astma udredes og behandles i almen praksis.
Grundlaget for udredning og diagnosticering i almen praksis er en håndbog om udredning og behandling, som Sundhedsstyrelsen har været med til at udgive for nogle år tilbage.
Da vi havde sidste forespørgsel, havde jeg bogen med på talerstolen og viftede med den.
Nu tror jeg nok, at den ligger ovre på mit kontor, men de, der er her salen, altså sundhedsordførerne, husker den formentlig.
Som jeg forstår det, er den bog fortsat fuldt ud aktuel, altså det, der står i den, er stadig aktuelt, men nu, hvor den har nogle år på bagen, kan det være, at den er røget lidt langt tilbage i bogreolen nogle steder derude.
Derfor vil jeg også sige, at jeg ved, at Dansk Selskab for Almen Medicin, altså det faglige selskab, kan vi sige, for de praktiserende læger, er ved at etablere en arbejdsgruppe vedrørende allergiske sygdomme, og som planen ser ud lige nu, forventes en vejledning på området at se dagens lys i 2015.
De her vejledninger fra selskabet henvender sig jo til de praktiserende læger og praksispersonalet, og jeg er meget glad for, at man anerkender, at der ved siden af den kommende vejledning om allergiske sygdomme også er behov for en særlig indsats vedrørende tidlig opsporing af børneastma.
Derfor arbejder selskabet nu også på en opstart af en arbejdsgruppe om det allerede til foråret.
Det hilser jeg velkommen.
De praktiserende læger er oplagte til at foretage den tidlige opsporing, netop fordi de har regelmæssig undersøgelse af alle børn via børneundersøgelserne.
Vi har jo fastlagt ved lov, at alle børn skal tilbydes syv forebyggende helbredsundersøgelser i løbet af de første fem leveår.
Derfor har almen praksis en helt central rolle at spille i den målrettede opsporing og diagnosticering af astma.
Langt størstedelen af udredning og behandling varetages i praksissektoren, dvs. primært i almen praksis, men også i speciallægepraksis.
Her kan lægen foretage lungefunktionsundersøgelse, undersøge for allergi ved f.eks. at foretage en priktest.
Udover at iværksætte en forebyggende medicinsk behandling kan patienten og familien rådgives om, hvad de bør overveje i forhold til hjemmet, i forhold til dagligdagen i det hele taget, for at undgå eller i hvert fald mindske symptomer, der er udløst af en allergi.
Når astma er diagnosticeret og udredt, er vi i dag i stand til at forebygge symptomerne.
Det betyder i praksis, at såvel børn som voksne kan leve et stort set normalt liv uden symptomer på sygdommen, når de har kendskab til deres astma, når de får den optimale forebyggende behandling, og når de får uddannelse i at kontrollere sygdommen.
Jeg vil gerne benytte lejligheden her i dag til igen at understrege, at det er veldokumenteret, at rygning er en ekstremt vigtig miljøfaktor, nok den vigtigste, når vi taler om øget risiko for forværring af børneastma.
Som jeg også nævnte i min skriftlige besvarelse af spørgsmål S 892 tilbage i januar i år, har børn, hvis mødre ryger, dårligere vækst efter fødslen, hyppig forekomst af kolik og og flere sygdomme i spædbarns- og småbarnsalderen end børn af ikkerygende mødre.
Og de sygdomme, vi her taler om, er især luftvejsinfektioner, ofte med astmatiske symptomer, og lungebetændelse.
Derfor er beskyttelse mod passiv rygning et helt centralt og nødvendigt forebyggelsestiltag.
Kan vi undgå tobaksrøg under graviditeten og i barndommen, ja, så er rigtig meget vundet på sundhedskontoen.
Regeringen har taget en række initiativer med henblik på at reducere antallet af rygere og sikre, at børn og unge ikke ryger.
Med regeringens sundhedspolitiske udspil er der afsat 42 mio. kr. over 4 år til at hjælpe storrygere med at holde op med at ryge.
Den seneste revision af lov om røgfri miljøer trådte i kraft i august sidste år, og med den tog vi endnu et skridt i den rigtige retning i vores bestræbelser på at sikre beskyttelse mod passiv rygning på arbejdspladser og, vigtigst af alt, på børneinstitutioner, i skoler, og hvor børn har deres hverdag.
Jeg vender lidt tilbage til Sundhedsstyrelsens forebyggelsespakker om lidt.
Siden vi diskuterede allergi her i salen i april, har regeringen og Danske Regioner indgået aftale om regionernes økonomi for 2014.
Vi er enige om, at der er grundlag for en styrket indsats på lungeområdet, netop fordi konsekvenserne ved at blive ramt af en lungesygdom er store både for den enkelte og for samfundet.
Derfor er jeg jo glad for, at vi er enige om fremover at styrke indsatsen.
Variationer på tværs af landet tyder også på, at der er grundlag for et målrettet fokus.
Det har før været oppe at vende, om der skulle udarbejdes nationale kliniske retningslinjer for behandlingen af børneastma.
Jeg kan oplyse, at der i øjeblikket foregår en samlet vurdering af, om børneastma skal indgå i de kommende retningslinjer, og at vi får en afklaring til foråret.
Det er som bekendt ikke noget, vi politisk bestemmer, men noget, der drøftes og besluttes i faglige kredse.
Og sammen med de anbefalinger for behandling af børneastma, der allerede er udarbejdet af Dansk Pædiatrisk Selskab, kan de understøtte en ensartet behandling i landets regioner.
Kvalitetssikring og en styrket indsats i praksissektoren med henblik på tidlig opsporing og udredning af børneastma vil selvfølgelig også omfatte en løbende kompetenceudvikling på området her, inklusive det, der jo hedder det allergologiske område.
I dag er astma desværre en væsentlig årsag til, at børn bliver indlagt akut på pædiatrisk afdeling.
Jeg har lige besvaret to folketingsspørgsmål om det og kan oplyse, at antallet af akutte indlæggelser af børn med astma på de pædiatriske afdelinger er faldet med mere end 25 pct. fra 2008 til 2012.
Indlæggelsestiden er også faldet i den samme periode fra 1,9 dag til 1,7 dag.
Det er rigtig glædeligt, det tror jeg vi kan blive enige om, for det kan være en voldsom oplevelse for både forældre og børn i al hast at måtte en tur omkring hospitalet.
Jeg har selv kortvarigt været i praktik på en børneafdeling i min tid som minister og mødte sådan en lille fyr og hans forældre, der kom ind og var meget bekymrede og måtte have ham kigget på på grund af noget med lungerne.
Med den styrkede fokus på målrettet opsporing og diagnosticering i almen praksis må vi formode, at det kan lykkes at få antallet af børneindlæggelser på grund af astma yderligere ned.
Og når vi taler om sygehusenes håndtering af astma hos børn, kan jeg i øvrigt oplyse, at Region Midtjylland har igangsat udviklingen af et forløbsprogram for børneastma, der netop sætter fokus på samarbejdet mellem børneambulatorierne og almen praksis.
Programmet er meget relevant, for et tæt samarbejde mellem den primære og den sekundære sundhedssektor er selvsagt optimalt.
Det vil jeg følge meget tæt, og det forventer jeg sådan set også de andre regioner gør.
Det er helt oplagt at tænke på en sammenhæng her.
Det her vigtige, tætte samarbejde mellem sektorerne bringer mig tilbage til noget, jeg var omkring indledningsvis, nemlig den sociale ulighed på det her område.
Det er efterhånden veldokumenteret i sundhedsforskningen, at der er en sammenhæng mellem sociale forhold og den generelle sundhedstilstand.
I regi af satspuljen om lighed i håndteringen af børn og unge med kronisk somatisk sygdom gennemførte Rambøll Management Consulting i 2012 en undersøgelse for Sundhedsstyrelsen om sociale forholds betydning for håndteringen af børn med kronisk sygdom, herunder også astma.
Også denne undersøgelse bekræfter desværre, at der er en social ulighed i håndteringen af børn og unge, og at der er behov for at understøtte familier i svagere positioner.
Tre kommuner, Greve, Herning og Svendborg, har i øvrigt fået bevilget midler fra satspuljen til at gennemføre flerårige projekter med fokus på indsatsen over for børn og unge med kronisk somatisk sygdom.
Det gælder selvfølgelig, og måske var jeg lige ved at sige i høj grad for patientgruppen her.
Vi taler, når vi snakker om patientuddannelse her, både om hjælp til at opnå korrekt medicinering, korrekt anvendelse af medicin og også at kunne fastholde folk i et behandlingsforløb og få god astmakontrol.
Og så handler det om hjælp til forståelse af, hvad det er, der mere konkret kan udløse symptomerne hos den enkelte patient.
Man skal kunne reagere hurtigt over for pludselig opståede symptomer eller symptomforværring, og det indebærer jo, at man både har kendskab til de udløsende faktorer og instruktion i selve behandlingen, og hvordan man bedst følger op på det.
Jeg kan fortælle Folketinget, at Sundhedsstyrelsen sidste år udgav en rapport om kvalitetssikring af patientuddannelsen.
Rapporten har til formål at vejlede kommuner og regioner og på den måde understøtte den igangværende udvikling af patientuddannelserne.
Vi er jo heldigvis inde i en udvikling, hvor borgere med kronisk sygdom generelt bliver givet kompetencer til mere inddragelse og mere aktiv deltagelse både i forebyggelse og behandling.
Vi går så vidt muligt i retning af mere borger, mindre patient.
Inddragelsen handler jo i bund og grund om at møde borgeren, barn som voksen, der, hvor de er, og som de mennesker, de er.
De er ikke en diagnose med ben.
Hele den her bevægelse handler om et rolleskifte mellem patient og sundhedsprofessionelle, hvor patienter og pårørende bliver set som medspillere og som samarbejdspartnere.
Jeg tror også på, at mere inddragelse, hvis vi skruer det rigtigt sammen og arbejder seriøst med det, vil bidrage til en langt større grad af lighed i anvendelsen af sundhedsvæsenets ydelser, for ved i højere grad at tilbyde ydelserne og behandlingen på den enkelte patients præmisser kan vi ved at behandle folk forskelligt skabe større lighed, og ved i højere grad at inddrage de ressourcestærke patienter aktivt selv kan vi frigøre ressourcer til at bistå dem, der har brug for lidt mere assistance, har brug for at blive klædt lidt bedre på eller fulgt lidt tættere.
Hvis vi skal gøre det bedre for de her børn, og det skal vi, skal der en tværfaglig indsats på banen, så vi kan sikre de her børn både en bedre forebyggelsesindsats, en bedre fastholdelse i behandlingen og dermed også en bedre sygdomsprognose og et bedre børneliv.
Sundhedsstyrelsens nuværende indsats i Astma-Allergi i skolen finder man på hjemmesiden, der hedder www.astma-allergiiskolen.dk.
Her handler det også om at give pædagoger og skolelærere og andet skolepersonale en større indsigt i området.
Jeg har også omtalt den her hjemmeside ved andre lejligheder her fra Folketingets talerstol.
Jeg gør det gerne igen, og jeg gør gerne reklame for den, for det er en meget informativ og brugbar hjemmeside.
Der er tale om en virtuel skole med informationer om overfølsomhedssygdomme og skolens hverdag i relation til astma og allergi.
Målgruppen er alle personalegrupper i grundskolen inklusive den kommunale sundhedstjeneste og kommunens skoleforvaltning.
Siden er blevet til i et samarbejde mellem patientforeningen Astma-Allergi Danmark og Sundhedsstyrelsen, og formålet er at udbrede kendskabet til og håndteringen af de udfordringer, som skolen og skolepasningsmiljøet er eller kan være for børn med kroniske sygdomme som astma og allergi.
Så her mod slutningen af min besvarelse vil jeg gerne vende lidt tilbage til Sundhedsstyrelsens forebyggelsespakker, som jeg også nævnte tidligere.
I 2012 udsendte Sundhedsstyrelsen nemlig de første ni forebyggelsespakker.
Der er tale om et vidensbaseret værktøj til kommunerne med faglige anbefalinger, der kan bidrage til at prioritere og kvalitetsudvikle det kommunale forebyggelsesarbejde.
Her er formålet bl.a. at understøtte kommunernes indsats for at forbedre kvaliteten af indeklimaet i skolerne med fokus på god luftkvalitet og passende temperaturer i undervisningslokalerne.
Forebyggelsespakken henviser specifikt til indeklimastandarden DS 3033 for yderligere inspiration til handling og nævner desuden en række anbefalinger, der skal styrke indeklimaet – især luftkvaliteten i skolerne; f.eks. at flere lokaler end selve klasselokalerne undersøges i forhold til indeklimaparametre, og at udendørs arealer kommer mere i fokus for at motivere eleverne til udeaktiviteter i frikvatererne, og at udearealerne måske også inddrages i undervisningen.
Vi ved, at dårlig luftkvalitet betyder noget for især børn, men også for voksne med astma og andre allergiske lidelser, så en forbedret luftkvalitet vil betyde meget for de her børn, og det gælder også, hvis der skulle være nogen blandt lærerne eller personalet, der har problemer med det.
Politikken kan hensigtsmæssigt omfatte et mål for standard og kvalitet af indeklimaet i kommunens skoler med fokus på undervisningslokalerne.
Med den her gennemgang af regeringens igangværende og planlagte tiltag på børneastmaområdet synes jeg vi har været vidt omkring, og jeg vil bare til sidst lige opsummere for den opmærksomme lytter her i salen og derude, hvad der allerede sker, og hvad der er i støbeskeen.
Vi har indgået en økonomiaftale med fokus på en styrket indsats på lungeområdet, der er målrettet fokus på at komme den sociale ulighed til livs, bl.a. gennem patientuddannelse, herunder forældreuddannelse, og Sundhedsstyrelsen har med forebyggelsespakkerne givet kommunerne solide redskaber til at arbejde med det her i deres generelle forpligtelse til at løfte forebyggelsen.
Alle de her tiltag viser jo meget godt, at det her område er et vigtigt område.
Det ligger regeringen meget på sinde.