runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-29:
I en tidligere sag her i dag måtte jeg erkende, at min pædagogiske grundeksamen ikke var den bedste, og det må jeg jo så bare bekræfte endnu en gang.
Jeg tager den fra en ende af og starter igen.
Er det ikke korrekt, at det lovforslag, som regeringen har lanceret, i hvert fald ikke er et forsøg på at sige, at vi bare er nogle medløbere til branchen?
Er det ikke også korrekt, at hvis vi virkelig var det, ville branchen nok hellere have haft, at vi slet ikke lancerede et forslag?
Så skulle vi ikke prøve at glemme al den her snak om, om vi er halvkorrupte eller helkorrupte, eller hvad vi er?
Jeg må sige, at jeg synes, vi har prøvet at lancere et forslag, som er meget vidtgående, og som sender et kraftigt signal om, at vi ikke vil acceptere overgreb på dyrevelfærden.
Og hvis hr. Christian H. Hansen skal være helt ærlig, er det her så ikke bare et forsøg på at vise, at man er lidt bedre end regeringen, i stedet for at man reelt har et ekspertgrundlag i forbindelse med at stille et ændringsforslag?
Christian H. Hansen (DF), 2007-05-29:
I Dansk Folkeparti har vi ikke behov for at vise hverken regeringen eller andre partier, at vi er lidt bedre end dem, for det ved vi godt vi er.
Hvis man kigger på historikken i det her, kan man se, at det jo faktisk – som jeg var inde på tidligere – er et flertal, der har presset regeringen til at komme med det her forslag.
Så hvis nu virkeligheden var, at der ikke var et flertal, der havde presset regeringen til det, så var der nok ikke – det har vi jo hørt at hr. Michael Aastrup Jensen har indrømmet – kommet noget forslag fra regeringen, for det ønskede erhvervet ikke.
Kirsten Brosbøl (S), 2007-05-29:
Jeg er bare nødt til at sige til den konservative ordfører, at det undrer mig, at man går herop med sådan en dundertale i forbindelse med et forslag, som regeringen selv har fremsat.
For sagen er jo den, at den virksomhed, som hr. Allan Niebuhr henviser til, ifølge det, som hr. Allan Niebuhr selv siger, jo også ville have problemer i forhold til regeringens forslag.
Det ville jo også betyde, at der ville være store problemer.
Derfor vil jeg da bare spørge hr. Allan Niebuhr, om han står bag regeringens forslag om en klippekortordning for dyretransporter.
Jeg har godt forstået, at man ikke støtter ændringsforslagene, men jeg synes bare, det ville være relevant at vide, om hr. Allan Niebuhr støtter selve forslaget, for det lyder ærlig talt ikke sådan.
Hr. Niebuhr svarede jo ikke på den del af det, som jeg spurgte til om den virksomhed, som hr. Allan Niebuhr selv kommer med et eksempel på her.
Er det ikke rigtigt, at den ville få tilsvarende problemer med den model, som regeringen lægger op til?
Derfor synes jeg, det er lidt overdrevet, når den konservative ordfører går herop og kommer med sådan et eksempel som en eller anden skræmmekampagne over for det forslag, vi har stillet.
Så igen: Det virker overhovedet ikke, som om hr. Allan Niebuhr har hjertet med i den her sag.
Til den bemærkning, hr. Allan Niebuhr havde til mig tidligere, vil jeg også gerne spørge: Er det sådan, at hr. Allan Niebuhr mener, at man burde differentiere mellem små og store virksomheder?
For jeg synes sådan det lidt er fremgået af debatten i dag og også under førstebehandlingen, at det egentlig er en bekymring, som den konservative ordfører har.
Er det noget, vi kan forvente at se noget om fra Konservatives side?
Allan Niebuhr (KF), 2007-05-29:
Med hensyn til det sidste spørgsmål, fru Kirsten Brosbøl stiller, er det klart, at jeg har signaleret, at jeg synes, det er et problem, at man stiller de store virksomheder svagere.
Men under de udmærkede forhandlinger, vi havde hos justitsministeren, måtte jeg også erkende, at det nok ikke lige var den vej, vi skulle gå, hvis vi skulle regne med at nå til enighed i forhandlingerne.
Christian H. Hansen (DF), 2007-05-29:
Nu fik vi jo i starten af hr. Allan Niebuhrs ordførertale et foredrag om følelser også, og det kan jeg egentlig godt forstå at man kommer med en gang imellem – det gør vi på mange forskellige tidspunkter i vores liv – men når vi snakker følelser her, handler det her så egentlig ikke om, at man kan dele det op og sige: Jamen enten er følelserne på dyrenes side, eller også er følelserne på erhvervets side?
Og så vælger man selv, hvilken kasse man sætter sig i.
Der har hr. Allan Niebuhr sammen med resten af regeringen sat sig i følelseskassen på erhvervets side, og så behøver vi jo egentlig ikke at diskutere det længere; sådan er det bare, det må vi bare konstatere.
Det er jo ikke virkeligheden.
Virkeligheden er jo, at man snakker arealkrav, man snakker indvendig højde, man snakker ventilation, man snakker om, at dyrene skal have drikkevand og foder, hviletid og strøelse, og så snakker man jo også om transportegnethed, og det vil jo sige, at hvis der er nogle dyr ude hos landmanden, som ikke er egnede til transport, ja, så bør de jo ikke komme på køretøjet, og så er der ingen problemer.
Mit spørgsmål, for det skal der jo være,
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-29:
Det reelle spørgsmål er jo, om man overhovedet får nogen som helst reelt bedre dyrevelfærd ved det ændringsforslag, som et flertal vil stemme igennem lige om lidt, eller om det ikke gør nogen som helst forskel.
Jeg må indrømme, at jeg hælder til at tro, at det ændringsforslag ikke får nogen som helst dyrevelfærdsmæssig konsekvens.
Den eneste konsekvens er, at nogle kan puste sig lidt op og sige: Jamen vi er da bedre end regeringspartierne.
Det er det eneste, det handler om, som jeg kan se det.
Jeg lytter altså meget til, hvad ikke bare branchen, men også dyrevelfærdsorganisationer og andre har sagt, nemlig at de ønsker strammere regler, men at de selvfølgelig også ønsker, at der skal være en balance i det hele.
Der må jeg indrømme, at jeg synes, regeringsforslaget var et tydeligt eksempel på, hvordan tingene kunne gøres, men sådan skulle det desværre ikke være.
Allan Niebuhr (KF), 2007-05-29:
Nej, men de gjorde det jo så i det her tilfælde.
Jeg vil sige, at jeg ikke tror på, at transportører og landmænd er dyremishandlere.
Jeg tror ikke på, at man bevidst overtræder loven, for så var der jo ikke nogen grund til, at man i den grad var skræmt både i landbruget og i transportbranchen i dag.
Man er så skræmt i branchen, at der allerede nu er forespørgsler på, hvordan man gør, når man skal lukke en virksomhed, fordi man simpelt hen ikke tør fortsætte.
Jeg er helt sikker på, at det er transportører, som ikke bevidst overtræder reglerne, men som har erkendt, at det her ikke kan ende godt, og derfor er på vej til at skippe deres virksomhed.
Der kommer det nemlig ind i billedet, hvem man tager hensyn til.
For som jeg sagde allerede ved førstebehandlingen, kan det gå så galt, fordi man rammer den danske branche, som beskæftiger sig med dyretransporter, at vi får udenlandske køretøjer til at køre i stedet for, og jeg tror ikke på – og det vil jeg gerne gentage – at en gris får det bedre ved at blive kørt på en lastbil med polske eller litauiske nummerplader.
Ole Glahn (RV), 2007-05-29:
Jeg synes, vi skal lægge den med eksperterne væk.
Vi er folkevalgte her, og vi træffer vores beslutninger ud fra, hvad vi mener er rigtigt og forkert.
Vi lader os inspirere, og vi bygger vores argumenter på, hvad eksperterne siger, men vi følger ikke nødvendigvis eksperterne i alle sammenhænge.
Så vil jeg gerne spørge hr. Michael Aastrup Jensen igen, for jeg fik ikke rigtig svar: Jeg har forstået det sådan, at når vi laver lovgivning herinde, vil erhvervslivet gerne vide, hvordan den er, og hvad de har at rette sig efter.
Og hvis vi laver den lovgivning, som der er flertal for her i dag, går jeg ud fra, at erhvervslivet sørger for, at deres chauffører og de selv har orden på de her forhold.
Som en af de tidligere spørgere, hr. Christian H. Hansen, var inde på, er det her jo ikke noget problem, hvis man overholder reglerne.
Det, vi ønsker at signalere herfra, er klart – og ikke kun signalere, men kræve – at man overholder de almindelige dyrevelfærdsregler.
Det er det, der ikke er sket på de dyretransporter.
Tror hr. Michael Aastrup Jensen ikke på, erhvervslivet kan indrette sig efter det her?
Skal der virkelig to klip ekstra, for at hr. Michael Aastrup Jensen mener, at sagerne er klaret?
Det tror jeg ikke.
Kristen Touborg (SF), 2007-05-29:
Det synes jeg ministeren undlader at sige så meget om, så det kunne jeg godt tænke mig ministeren lidt mere konkret gik ind i.
Ole Glahn (RV), 2007-05-29:
Jeg hører, at Venstres ordfører siger, at det er en reel dyrevelfærdsforbedring, der skal ske her, og Venstres ordfører er meget inde på, at der er et dyrevelfærds-, han kom til at sige mindretal, men der er heldigvis et dyrevelfærdsflertal i flere af de her sager.
Dermed anerkender hr. Michael Aastrup Jensen jo, at vi ønsker at gå længere i dyrevelfærden, end regeringen gør.
Der følger regeringen det ikke.
Det her handler om, at den følger eksperter, når det passer den, og den gør det ikke, når det ikke passer den.
Det synes jeg lige så godt man kan sige.
Men så vil jeg gerne spørge hr. Michael Aastrup Jensen: Når man taler med erhvervslivet, får man indtryk af, at de gerne vil have klare retningslinjer for, hvad der skal ske, så de ved, hvad de skal handle efter.
Er det ikke klare retningslinjer, at man efter tre klip går til en prøve, så man lærer, hvordan man skal rette ind efter reglerne, og er det så ikke rimeligt, at man bliver frakendt retten, hvis man efter at have bestået den prøve ikke kan finde ud af det?
Frode Sørensen (S), 2007-05-29:
Ja, nu skal jeg undlade at gentage for meget af det, som SF's ordfører sagde, for det er vi meget enige om, men blot lige måske komme med en lille finte.
Det her er jo regeringens forslag, og derfor kan man måske godt undre sig, når man i Urban læser Venstrepolitikere udtale sig om, at forslaget faktisk er ret latterligt.
Men det mener vi sådan set ikke i oppositionen, vi så faktisk gerne, at der var yderligere ting med.
Jeg vil også bare sige et par enkelte ting om det der med to heste, som jo har givet anledning til voldsom debat mange steder.
Heste ønsker at leve i tæt kontakt også med andre heste.
Det er meget, meget sjældent, hvis overhovedet muligt, at se en hest stå alene, hvis der er andre heste på marken.
Undersøgelser viser, at mangel på kontakt giver adfærdsforstyrrelser og indimellem også aggressiv adfærd.
Og mangelen på social kontakt er en af de største stressfaktorer for heste.
Derfor kan der for os, der har lavet ændringsforslaget, ikke være tvivl om, at hestehold bør bestå af minimum to heste, noget, som er foreslået af et arbejdsudvalg nedsat af justitsministeren og med repræsentanter for alt, hvad der kan krybe og gå inden for hesteinteresser.
Jeg synes også, man skal gøre opmærksom på, at med hensyn til dem, der så siger, at der kan være nogle problemer med at indrette sig på det her, er S, De Radikale, SF og Enhedslisten indstillet på, at et krav om to heste ville kunne afviges i perioder op til 3 måneder, og vi var også indstillet på at lave en overgangsordning på hele 5 år, så ingen kan komme i klemme i den her sag.
Jeg vil naturligvis glæde mig meget til at høre specielt Dansk Folkepartis reaktion på det her, for vi er nok nogle, der i den her sag har været meget, meget overraskede over, at Dansk Folkeparti ikke kunne støtte noget, som er så markant anbefalet af hesteorganisationerne.
Vi har jo på mange områder, når vi snakker dyrevelfærd, et udmærket samarbejde med Dansk Folkeparti, og derfor overrasker det os meget.
Men som sagt: Vi håber, at man vil støtte lovforslaget.
Vi er overraskede over, at vi ikke kunne finde en mindelig løsning på dette spørgsmål.
Ole Glahn (RV), 2007-05-29:
Det Radikale Venstre har tilsluttet sig ændringsforslagene, fordi vi mener, at der her, på trods af at det her er en meget detaljeret lovgivning og vi normalt ikke er tilhængere af detaljeret lovgivning, er tale om, at vi tilgodeser dyrevelfærden.
Det, som i høj grad har været i fokus, har været spørgsmålet om hold af to heste.
Jeg sagde her fra talerstolen ved førstebehandlingen, at man kunne forestille sig, at der blev lavet en overgangsordning, f.eks. sådan at man i familier, hvor datteren eller sønnen gerne ville have en hest, fik lidt tid til at finde ud af, om det nu gik at have en hest, så man ikke skulle købe to heste fra starten eller til at etablere sig med et hestehold og samarbejde med andre.
I øvrigt synes vi også, at vi med de her ændringsforslag er mere liberale end det her forslag, hvad angår hestenes størrelse.
Man giver ministeren mange beføjelser i regeringens forslag, men hos os lægges det direkte ind i loven.
Principielt er vi jo ikke særlig meget tilhængere af, at ministerbeføjelserne sådan florerer alt for kraftigt.
Vi mener, at det er vigtigt, at vi som lovgivende forsamling fastlægger i loven, hvordan vi gerne vil have det.
Så er der endelig også muligheden for en revisionsbestemmelse, som vi har med, og det synes vi er vigtigt, for det er et nyt område, som vi detailregulerer, og det er vigtigt, at vi gør os nogle erfaringer.
Så vil jeg da også gerne til sidst undre mig over, at Dansk Folkeparti ikke kan være med sammen med mindretallet her.
Det dyrevelfærdsflertal, som vi så før omkring søers skuldersår, er blevet til dyrevelfærdsmindretal i denne sammenhæng.
Jeg undrer mig over, at Dansk Folkeparti ikke har kunnet være med, men det kan jo være, fordi Dansk Folkeparti har opbrugt kvoten over for regeringen i spørgsmålet om at gå sammen med oppositionen, selv om Dansk Folkeparti faktisk er enig i det, som vi skriver her.
Hermed sluttede forhandlingen.
Ændringsforslag nr. 4 betragtes som bortfaldet efter forkastelsen af ændringsforslag nr. 1.
Ændringsforslag nr. 2 forkastedes, idet 45 stemte for, 59 imod; 1 stemte hverken for eller imod.
Ændringsforslag nr. 5 betragtes som bortfaldet efter forkastelsen af ændringsforslag nr. 2.
Ændringsforslag nr. 3 forkastedes, idet 43 stemte for, 57 imod; 1 stemte hverken for eller imod.
Ændringsforslag nr. 6 forkastedes, idet 46 stemte for, 57 imod; 1 stemte hverken for eller imod.
Kristen Touborg (SF), 2007-05-29:
Jeg er enig med ministeren i, at vi har haft gode drøftelser om den her sag.
Jeg er også enig i, at det er en sag, vi har haft gående gennem temmelig lang tid, i virkeligheden gennem flere år, inden vi er nået til, at ministeren – vel nok på baggrund af, at oppositionen har stillet rammerne rimelig klart op – til sidst har været nødt til at gå til biddet.
Men jeg vil godt bede ministeren om at forklare de principielle juridiske forskelle på, om man har et system, der hedder tre klip, betinget frakendelse, plus tre klip, ubetinget frakendelse, og så det, at man har tre klip, betinget frakendelse, og et klip efterfølgende.
Jeg synes selv, at det er meget vanskeligt at se de principielle juridiske forskelle på det her.
Så vi er altså nogle, heriblandt SF, der synes, at ministeren er alt for langmodig med dem, der ikke behandler dyrene ordentligt, når de er ude at køre med dem.
Derfor er vi altså kommet til den beslutning, at det skal hedde: tre plus et.
Lene Espersen (KF), 2007-05-29:
Jeg kan berolige hr. Kristen Touborg, for så vidt angår det sidste spørgsmål, for der er der bestemt ikke tale om langmodighed.
Det her lovforslag indfører et helt nyt princip, nemlig at man kan få en betinget frakendelse straks eller en ubetinget frakendelse straks, og det kan man også som juridisk person, altså som virksomhed.
Så vi skal overhovedet ikke have nogen tålmodighed med dem, der groft overtræder reglerne.
De skal have hammeren lige i hovedet, og det skal de have første gang.
Det giver det her lovforslag mulighed for.
Nej, jeg synes, at det juridisk set er stærkt betænkeligt, hvad Folketinget her gennemfører.
Efter at man har fået en betinget frakendelse, været til prøve og uddannet sig og har bestået og er klar til at starte igen, så medfører det ændringsforslag, som hr. Kristen Touborg er medforslagsstiller på, at man får den samme sanktion, hvis man begår en mindre overtrædelse, en kliprelateret overtrædelse, eller man groft overtræder alle dyreværnsregler.
Det er ikke proportionalt, og det er altså udtryk for ekstremt dårlig jura og lovgivning at gennemføre et sådant ændringsforslag.
For det her forslag betyder, at uanset om det er en lille overtrædelse eller en anden overtrædelse, så er konsekvensen den samme: Man bliver ubetinget frakendt retten til f.eks. at være chauffør.
Det er muligt, at et flertal synes, det er en god ordning, men jeg synes, den er urimelig skrap i forhold til den person, der har begået én kliprelateret overtrædelse.
Der er da meget stor principiel forskel på, om man begår en mindre overtrædelse eller store overtrædelser, hvis straffen er den samme.
Jeg vil da sige, at hvis man lavede det samme princip i straffelovgivningen, hvor man sagde, at berigelseskriminalitet blev straffet lige så hårdt som manddrab, så ville hele Folketinget sidde og ryste på hovedet.
Derfor er det for mig at se fuldstændig ubegribeligt, at der er nogle, der ikke kan se et principielt problem i, at en mindre overtrædelse og flere overtrædelser bliver straffet på samme måde.
Hvis hr. Kristen Touborg lyttede til den principielle drøftelse, ville han vide, at den ordning, som jeg lagde op til, rent faktisk betød, at man skulle begå tre kliprelaterede overtrædelser, før hammeren faldt anden gang.
Når det gælder oppositionens forslag, betyder det, at en enkelt kliprelateret overtrædelse bliver straffet lige så hårdt som den person, der groft overtræder reglerne, og som skal have frakendt retten straks.
Det synes jeg altså er meget svært at argumentere for.
Kirsten Brosbøl (S), 2007-05-29:
Vi har jo haft debatten om antallet af klip en del gange, også med ministeren, også her i salen under førstebehandlingen, og jeg synes jo, det er ærgerligt, at ministeren ikke blot anerkender det og siger: Jamen der er altså et flertal i det her Folketing, som er indstillet på en strammere ordning end den, som ministeren har lagt op til.
Det var det alternative dyrevelfærdsflertal, som hr. Ole Glahn også var inde på tidligere i dag, der altså også i den her sag igen er enige om at foreslå en strammere ordning end den, regeringen har lagt op til.
Jeg synes bare, at ministeren er nødt til at anerkende, at sådan er det.
Nu siger ministeren det her med, at der ikke er nogen proportionalitet.
Men det er jo sådan med den her lov, at der bliver mulighed for ubetinget at frakende også ved første forseelse, hvis den er grov nok.
Og jeg er bare nødt til at sige, at der jo altså er fire klip i den model, som vi lægger op til, inden hammeren falder endeligt.
Derfor synes jeg, at det er overdrevet, når ministeren går herop og får det til at se ud, som om det her virkelig er noget, der bare er fuldstændig ude af proportioner.
Derfor har vi bl.a. lagt vægt på, at der gøres ansvar gældende også over for juridiske personer.
Det er noget, der har været meget væsentligt for os, også i forhold til det, som ministeren er inde på omkring chaufførerne.
Vi synes, det er vigtigt, at vi også kan påføre et juridisk ansvar på sigt, hvis det er sådan, at man i gentagne tilfælde kan føre det til, at ansvaret ligger et andet sted.
Så må jeg bare sige, at vi også har lagt vægt på, at der bliver pålagt et ansvar over for den, der leverer grisene til transporten, altså det her med arealkrav, og at der skal være et ansvar hos landmanden for, at grisene er i en tilstand, hvor de kan transporteres.
Det er det, der er vigtigt for os.
Der skal selvfølgelig være mulighed for, at man kan overholde de her regler, men så er det altså også sådan, at man, hvis man overholder reglerne, jo heller ikke får de her klip.
Derfor er det vigtigt for os, at vi får en stram ordning, som slår hårdt ned, hvor vi har problemerne, og jeg tror ikke, at der er særlig mange i det her land, der er i tvivl om, at der er behov for en meget stram ordning på det her område.
Vi har set så mange overtrædelser af de her regler, og nu er det nok.
Det er jo så populært for tiden at sige: nok er nok.
Jeg tror, vi må sige, at vi er nået dertil, hvor vi altså ønsker en strammere ordning end den, ministeren har lagt op til.
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-29:
Al den her snak om, om man lytter til eksperterne eller ej: Jeg må indrømme, jeg hele tiden har gjort det til en dyd – særlig i spørgsmålet om dyrevelfærd – at vi hele tiden skal prøve at lytte til, hvad eksperterne siger, og især fordi det jo er en undersøgelse, som vi har diskuteret på gentagne forhandlingsmøder med deltagelse af alle partier.
Og jeg må indrømme, at jeg endnu ikke har hørt nogen gode begrundelser for, at vi skulle være klogere end dem.
Så er spørgsmålet: Er det ikke en god idé at sige, at man får en betinget frakendelse, og at det derefter kun er én chance, man får efter den betingede frakendelse?
Jeg må indrømme, at jeg har lyttet meget til de mange henvendelser, der er kommet ikke bare i udvalget, men også i min e-mail-indbakke, hvor der er en stærk nervøsitet for, at det her er noget, vi kommer til at fortryde kraftigt, i hvert fald flertallet herinde, som vil stemme det igennem.
Og jeg må indrømme, at det lytter jeg altså også til.
Der ville jeg hellere have sagt: Lad os prøve at lave den kraftige opstramning nu, og så har vi selvfølgelig altid mulighed for, hvis ikke det har en god virkning på dyrevelfærden – hvilket vi jo alle sammen håber og tror på – at tage nummeret større.
Her går man altså fra et niveau og så helt herover.
Kirsten Brosbøl (S), 2007-05-29:
Det kan jeg vist nemt svare på: Det er det ikke.
Det er simpelt hen, fordi vi også hele vejen igennem det her forløb – det tror jeg nok hr. Michael Aastrup Jensen er helt klar over – har haft en anden opfattelse af, hvor mange klip der skulle til, og det har vi sådan set sagt hele vejen igennem.
Det ved hr. Michael Aastrup Jensen også godt, og derfor står vi selvfølgelig fast på det, når vi kommer frem til lovbehandlingen her i Folketinget, og derfor har vi stillet det ændringsforslag, vi har.
Jeg synes, det er sådan lidt overdrevet, når hr. Michael Aastrup Jensen får det til at se ud, som om regeringen i alle sager lytter til alt, hvad en given arbejdsgruppe kommer frem til, og fremsætter forslag, der er fuldstændig identiske med det, som arbejdsgruppen fremkommer med, for det er jo ikke realiteterne.
Hr. Michael Aastrup Jensen ved jo også godt, at når man kommer til en politisk drøftelse, er det muligt, at man har andre overvejelser i forbindelse med det, som en arbejdsgruppe har fundet frem til.
Det har regeringen også i en række sager, f.eks. den, vi lige har haft oppe om hold af heste, hvor regeringen jo netop ikke retter sig efter anbefalingen fra arbejdsgruppen, som også består af eksperter.
Derfor er jeg bare nødt til at sige, at når der kommer en rapport, er det jo ikke ensbetydende med, at man så gennemfører en lov, der er fuldstændig identisk med det, og det er heller ikke noget, som regeringen altid benytter sig af.
Allan Niebuhr (KF), 2007-05-29:
Det er fair nok, at man ikke vil lytte til eksperterne, og det kan man jo altid argumentere for.
Men når der nu er blevet sammensat sådan en ekspertgruppe og den her ekspertgruppe når frem til, at der skal være sammenhæng mellem forseelsen og straffen, synes ordføreren så ikke, at det var på sin plads, at man så i hvert fald også lyttede lidt til bl.a. det med, at store vognmænd med mange biler er langt, langt mere udsat med den her voldsomme opstramning, som tre plus et klip er, og at det var værd at tage med?
Det blev nævnt allerede i forbindelse med de tre plus tre klip, at arbejdsgruppen mente, at man måske skulle vurdere, om det var noget.
Der vil jeg gerne høre, om ordføreren mener, at det overhovedet er noget, man bør tage med i overvejelserne?
Kirsten Brosbøl (S), 2007-05-29:
Hr. Allan Niebuhr var også under førstebehandlingen inde på det her med, at det jo for store vognmænd kan være meget problematisk med antallet af klip.
Der er jeg altså bare nødt til at sige, at arbejdsgruppen jo netop afviser at lave en differentiering mellem små og store virksomheder.
Så derfor undrer det mig meget, at den konservative ordfører igen i dag sådan gør det her til et meget stort problem særlig for store virksomheder.
Er det sådan, at De Konservative nu vil komme og sige, at vi skal have en differentieret løsning?
For det har jeg ikke hørt indtil videre.
Men det er som om, det spørgsmål altid kommer op at vende.