Mike Legarth (KF), 2008-05-29:
Helt generelt vil jeg sige, at vi som konservative har ét ønske med den her debat.
Det er at udtrykke, at vi bakker hundrede procent op om det kommunale selvstyre.
Vi bakker hundrede procent op om, og vores hensigt er, at der skal være en kollektiv aftale i fremtiden.
Vi vil ikke bare være med til at bevare det kommunale selvstyre, vi vil gerne være med til at udbygge det.
Det er det, vi bruger alle vores politiske ressourcer på.
Det er naturligvis vigtigt.
Det er det, fordi kommunernes økonomi omfatter næsten 50 pct. af det samlede offentlige forbrug i den nye kommunalreform, og derfor er der ikke længere plads til, at man overskrider lidt her og der.
Vi er nødt til at have en sikring for, at det budget, vi har lagt for forbruget i kommunerne, rent faktisk også bliver overholdt.
Jeg har også fuldstændig tiltro til, at de enkelte byråd er i stand til at prioritere de budgetter, de får i forbindelse med de økonomiaftaler, der bliver indgået med regeringen.
Man skal jo huske på, at de aftaler, der indgås, indgås i en positiv dialog og efter langvarige forhandlinger, hvor man til sidst fra begge sider giver håndslag på og skriver under på, at man er enig om, at den sum penge, der her stilles til rådighed, er tilstrækkelig til, at kommunerne kan udføre de opgaver, de her har aftalt.
Det er den måde, man har indgået aftaler på i mange år, og sådan skal det forhåbentlig også være fremover.
Man kan være sikker på i kommunerne, at vi lever op til de løfter, vi har givet fra regeringens side.
Der er jo ikke tale om, at der nu er nogen begrænsning, minimering eller besparelse.
Det er fuldstændig korrekt, at det i det nye år i de nye kommuner har været vanskeligt at få tilpasset sig og implementeret de nye opgaver.
Tingene er blevet finansieret krone for krone, men det er også klart, at kommunalreformen nu skal gøre, at man får høstet de gevinster og stordriftsfordele, der er ved at lave store enheder, og på den måde skaffer sig en endnu bedre økonomi.
Men fakta er jo, og nu springer vi så til næste år, at der rent faktisk gives 4,7 mia. kr. til vækst, og at der er 17 mia. kr. på anlægskontoen.
Det er et historisk stort beløb til kommunerne til de opgaver og de serviceydelser, der skal leveres.
Det betyder ikke, at der ikke er enkelte kommuner, der kan have problemer med at få deres eget budget til at hænge sammen.
Sådan er det jo historisk, og de fleste af os, der er ordførere, og som enten har eller har haft en baggrund i et byråd, har indgående kendskab til, at det er en helt almindelig automatik.
Med hensyn til det, der blev påtalt i første runde, om, at det kunne være svært at undgå overførsler, er der givet en række dispensationer.
Så hvis man har overført anlægsopgaver fra 2007 til 2008, kan man nu i henhold til de dispensationer, der er givet, søge dispensation, hvis det er nogle tvingende nødvendige opgaver.
Hvis - og det er endda et ekstra tillæg - man, inden den her økonomiaftale blev indgået, har gennemført en tillægsbevilling i kommunen og har indgået en kontrakt og dermed er kontraktligt bundet af en opgave, kan man søge dispensation.
Så der er gjort en hel del for at imødegå de problemstillinger, der måtte være.
Men det er vigtigt at forholde sig til, at vores økonomi er på kapacitetsbristepunktet.
Vi kan ikke bare give løs og lade kommunerne bruge flere penge, end der er aftalt.
For det vil have en negativ afsmitning, og dermed vil vi i sidste ende få færre penge til velfærd, og det er jo det modsatte, vi ønsker.
Der er ingen som helst tvivl om, at kommunerne har en hård og vanskelig opgave, men det har de altid haft.
Vi har fuld tillid til, at de opgaver bliver løst, og vi er sikre på, at når vi nu kommer over den rituelle stammedans her op til økonomiaftalerne, får vi et konstruktivt og positivt forløb, og det vil vi bakke hundrede procent op om.