runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Christian Lund (S), 2010-12-14:
Jeg vil selvfølgelig starte med at sige, at jeg beklager, at økonomi- og erhvervsministeren ikke er her, men der er jo en anden til stede, og jeg vil rette henvendelsen til ministeren.
Dette er jo et udmærket lovforslag, hvor der var to alvorlige knaster, som ministeren efter et par råd har trukket tilbage, og jeg vil sige til ministeren, at det første er det om de almene organisationer.
Nu er det godt, at det er justitsministeren, og jeg vil bede ministeren om at prøve at overveje, om det er lagt i det rigtige regi.
Nu kom økonomiministeren.
Men jeg synes, at ministeren skulle prøve at kigge på, om ikke det var bedre at få flyttet lige netop denne del af lovforslaget til et andet regi.
Det håber jeg at ministeren vil tage imod – ikke, at vi har noget imod, at dette lovforslag skal behandles, det synes vi da er fint, men et godt råd er, at man skulle tage og lægge det over i et andet regi.
Det andet gode råd, jeg vil give ministeren, er med hensyn til stemmeretsbegrænsningen: Lad nu være med at komme med et tilsvarende forslag en gang til.
Det duer ikke.
Det virker jo udmærket, sådan som vi har det nu i lovgivningen, og hvis ministeren mener, at der er behov for at kigge på den del igen, så lad os tale ordentligt om det, så vi ikke kommer i samme situation, som vi var i her, nemlig at vi lavede nogle ting, som fik nogle konsekvenser, som ingen af os egentlig havde regnet med.
Så et råd til ministeren er: Tag det roligt, og lad være med at komme med et nyt lovforslag på dette område, medmindre det er behandlet vældig godt.
Det sidste råd til ministeren er, at når ministeren får gode råd om at tage noget ud af lovforslaget, så skulle ministeren lytte til de gode råd i stedet for at vente.
Det har ministeriet brugt alt for mange tåbelige kræfter på i stedet for at lytte til, hvad der er blevet sagt.
Thomas Jensen (S), 2010-12-14:
Der har længe været et stort behov for at renovere flere almene boliger i Danmark.
Der har ophobet sig en kø for renoveringer på over 8 mia. kr., og med det her lovforslag kommer der lidt mere gang i renoveringerne i et par år.
Der afsættes 5 mia. kr. af lejernes egne penge fra Landsbyggefonden, men køen for renoveringsprojekter er jo på over 8 mia. kr.
Der kunne derfor godt sættes lidt mere turbo på renoveringsindsatsen, så hele puklen på over 8 mia. kr. kunne arbejdes af.
Det ambitionsniveau, som lovforslaget lægger op til, vidner nærmest om en naiv forestilling om, at der ikke indløber nye ansøgninger om renoveringer i de kommende år.
Vi ved, at der et kæmpe behov for renoveringer i den almene sektor.
I de kommende 20 år er det anslået, at der er et renoveringsbehov på mellem 60 og 160 mia. kr.
Derfor viser det her forslag jo også, at det slet ikke er ambitiøst nok, hvis vi skal have nedbragt renoveringskøen.
Det er også det, som direktøren for Boligselskabernes Landsforening, Bent Madsen, har udtalt til Berlingske Tidende for nylig, nemlig at man med det her lovforslag kun imødekommer to tredjedele af den renoveringspukkel, der er.
For Socialdemokraterne er det helt afgørende, at vi her fra Folketinget sender et klart signal til beboerne i den almene sektor og i særdeleshed til beboerne i de udsatte boligområder om, at vi vil tage et medansvar for at løse den udfordring, der er.
Som regeringens eget rådgivende udvalg, Programbestyrelsen, har påpeget, er det vigtigt, at staten påtager sig et medansvar.
Formanden for Programbestyrelsen, Jørgen Nue Møller, udtalte i november til Ritzau: »Jeg kunne godt tænke mig, at politikerne erkendte, at det her er en samfundsopgave, som statskassen også skal bidrage til at løse«. Det erkender Socialdemokraterne og SF.
Vi ønsker, at staten skal bidrage til renoveringerne i de udsatte boligområder.
Helt konkret foreslår vi med vores ændringsforslag til L 61, at der afsættes 1 milliard statslige kroner til opgaven med at renovere boliger i de udsatte boligområder.
Hvis regeringen ikke støtter ændringsforslaget, forspilder den desværre chancen for at udvise samfundsansvar over for de udsatte boligområder, og dermed lader regeringen igen 20 pct. af befolkningen, nemlig dem, der bor i de almene boliger, betale 100 pct. af renoveringsopgaven i den almene sektor.
Meta Fuglsang (SF), 2010-12-14:
I forlængelse af Socialdemokraternes ordfører på området kan jeg sige, at SF deler de bekymringer og den uro, som er omkring det her lovforslag.
Der er tale om et lovforslag, hvor det beslutningsgrundlag, der foreligger, og det, der bliver vedtaget, er uklart trods de mange spørgsmål og svar, der er afgivet i den her sag.
Der er også tale om et lovforslag, hvor forløbet op til det ikke har været specielt klædeligt.
Der er jo blevet begået en fejl, fordi der er opkrævet skat uden et lovgrundlag for det.
Det kan være svært at følge med i forløbet med dels at opdage, at fejlen er der, dels at finde ud af, hvad man vil gøre, og hvordan det så skal udmøntes, og det er svært at se klart igennem det forløb, der har været.
Det er også klart, at det er et forløb, som kalder på, at man finder ud af, hvor ansvaret ligger for, hvordan det er kommet så vidt, dvs. et ansvar for, hvorfor det først er opdaget så sent, at man opkræver skat uden at have lovhjemmel til det, og et ansvar for, hvad man gør for at undgå, at man i fremtiden får det samme problem.
Vi skal selvfølgelig arbejde på at finde ud af, hvor det ansvar skal placeres, og det må være en del af opgaven i forbindelse med det her lovforslag.
Hvis man skal bruge et lidt folkeligt udtryk, kan man sige, at efter udvalgsbehandlingens del indtil nu er der tale om, at man som folketingsmedlem er forvirret på et højere plan: en forvirring omkring, hvad konsekvenserne af det ændringsforslag, der er, er; en forvirring omkring forløbet indtil nu; og en gang imellem også en forvirring omkring, hvad loven så vil være, efter at det her er vedtaget.
Det er klart, at når der opkræves skat, skal der være et lovgrundlag.
Den klædelige del er så, at man tager højde for, at de borgere, som har betalt for meget i skat, i hvert fald får deres penge tilbage.
Men ud over det er der tale om et forløb, hvor det kunstneriske indtryk i hvert fald ikke er specielt godt.
Vi er i SF meget kritiske over for forløbet, og selv om det er klart, at når man finder en så graverende fejl som den her, hvor der opkræves skat uden lovgrundlag, så må vi sige, det også er vigtigt, at det lovforslag, der så ligger, tæller op på det, og at det forløb, der har været, er klart, så man kan stå ved det.
Vi er som sagt kritiske over for det, knytter os til S' bekymringer omkring forløbet og støtter, at det skal tilbage til udvalget, så vi kan afgive en tillægsbetænkning.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-12-14:
Det er jo tankevækkende, at man nu åbner for, at der er enkelte grupper, der kan undtages.
Det må bare undre, at man i de svar, der er givet i Sundhedsudvalget, allerede nu har sagt, at er en borger kræftpatient og skal i gang med kemoterapi – hvor vi i Danmark er blevet internationalt kendte for, at vi nu kan gå ind og udtage æg fra syge mennesker eller nedfryse f.eks. sæd til senere brug – er vi så nu kommet i den situation, at der er brugerbetaling på, altså at borgeren bagefter, når vedkommende er blevet rask igen og er i stand til at få et barn, så nu skal til at betale.
Nu går det her lovforslag altså ud over kræftramte, men vi har fået lignende svar i forbindelse med folk med hepatitis og folk med hiv og aids.
Jeg bliver nødt til at spørge ministeren i dag – og ministeren må meget gerne svare skriftligt til udvalget, hvis det er lettere: Er det kun selve brugerbetalingen på hospitalerne, som de patientgrupper, der er i ændringsforslag nr. 1, er tiltænkt, eller kan de her mennesker også undgå brugerbetaling på medicinområdet?
Det er jo lidt vigtigt, for det er jo dér, de store udgifter ligger for mange af de her mennesker.
Tak for ordet.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-12-15:
Det har været en lang debat, og jeg har tidligere debatteret med hr. Morten Bødskov fra Socialdemokraterne, og han problematiserede meget, at Liberal Alliance ikke var en del af finansloven, når nu vi er en del af regeringens parlamentariske grundlag.
Derfor vil jeg såmænd bare høre hr. Morten Østergaard, om man så kan forvente, at en eventuel S-SF-R-regering altid vil indgå finanslovforlig med Enhedslisten.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Jeg tror, at det har lydt meget klart fra de tre partier, som hr. Simon Emil Ammitzbøll nævnte, at vi ikke ønsker at erstatte den nuværende blokpolitik, hvor vi for tiende gang står med en finanslov, der primært er baseret på V, K og O, at vi ikke ønsker at erstatte én blokpolitik med en ny blokpolitik.
Derfor vil jeg da håbe, at Liberal Alliance, når man er kommet sig over chokket over, at der kom et andet flertal end det, man gik og håbede på, og at fru Pia Kjærsgaard ikke kom i regering, som man gik og heppede på, melder sig på banen i arbejdstøjet, i det omfang man sidder i Folketinget, og bidrager.
For der vil være en åben dør, der vil være en åben invitation til alle om at komme ind og være med i de finanslovforhandlinger.
Det synes jeg man skal lægge sig på sinde.
Det er jo ikke noget, vi møder hos den nuværende regering, som man for alt i verden vil holde i live.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-12-15:
Der var mange interessante betragtninger.
Det eneste, der ikke var,
var et svar på mit spørgsmål, altså spørgsmålet om, om Enhedslisten – hvis det er sådan, at man har en idé om, at vi skal være med i en finanslov, fordi vi er støtteparti for den nuværende regering – så også skal være med i en finanslov, hvis de er støtteparti for en forhåbentlig ikke, men hvis nu, rød regering.
Det spørgsmål vil jeg gerne have svar på, for hvis svaret ikke er ja, har man dobbelte standarder, og i modsat fald kan vi jo så bare konstatere, at man skal føre en politik sammen med fru Line Barfod, som lige fortalte, hvor frygtelig den radikale politik er.
Der er kun de to muligheder.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Det er noget af en stedfortræderdiskussion, jeg er havnet i her.
Jeg forstår, at hr. Simon Emil Ammitzbøll har en disput med hr. Morten Bødskov, og den skal jeg da for alt i verden ikke komme midt i.
Det, jeg siger, er, at vi søger et bredt samarbejde, og vi har ikke noget behov for, at der er enkelte partier, der skal være med i enhver finanslov.
Det må man jo vurdere med sig selv, men jeg vil da håbe, at hr. Simon Emil Ammitzbøll og Liberal Alliance, i det omfang man sidder i Folketinget, er i arbejdstøjet og klar til at tage fat.
Nu siger hr. Simon Emil Ammitzbøll, at så er der dobbelte standarder og det ene og det andet, og så vil jeg da også godt sige, at hr. Simon Emil Ammitzbøll og hr. Anders Samuelsen altså også har brugt debatten i dag til at hælde skidt ud over den nuværende regering og økonomiske politik.
Det synes jeg der er god grund til, men det er jo så alligevel dem, man ønsker at holde i live og blivende på regeringsmagten.
Jeg kan godt forstå, at hr. Karsten Lauritzen er lidt presset i den her debat, for jeg tror, at den folkelige reaktion, der har været på VKO's pointsystem, har overrasket, også langt ind på regeringsbænkene.
Det viste sig slet ikke at være tilfældet.
Danskerne er dødtrætte af, at der hele tiden skal strammes i udlændingepolitikken, og jeg forstår det godt.
Vi siger, at folk, der har en udenlandsk ægtefælle, som de ønsker at bringe til Danmark, skal kunne forsørge dem.
De skal have en passende bolig, og de skal være klar til at lære dansk fra dag et.
Vi har fuldt finansierede forslag, som kan sikre, at det tilbud er til stede.
Det er det, vi siger, så vi er ikke blege for at stille krav.
Det, hr. Karsten Lauritzen vil, er at sige til danskere, der har udenlandske ægtefæller: Hov hov, vi vil gerne lige vide, om det er en, der kan gøre nytte i det danske samfund; jeg har siddet sammen med fru Pia Kjærsgaard og integrationsministeren, og vi har nu taget stilling til, hvem der er fine nok til at bo i Danmark.
Pyt med, at det er store dele af Danmarks befolkning, der slet ikke kan leve op til de krav.
Det er det, hr. Karsten Lauritzen kalder liberalt.
Villum Christensen (LA), 2010-12-15:
Nu kan jeg forstå, at ordføreren mener, at der er en afgrund mellem vores politik og regeringens politik.
Hvis vi nu kigger på Det Radikale Venstres politik og resten af den røde bloks politik, kan vi jo tydeligt se, at det, der er driveren for vækst, handler om at få flere penge i den offentlige sektor.
Når vi skal snakke om skillelinjer, hvad mener ordføreren så om det, hvor er skillelinjen størst for Det Radikale Venstre?
Er det afstanden til den røde bloks opfattelse af, at vækst kommer ved at lade den offentlige sektor stige, eller er det afstanden til den politik, som Liberal Alliance står for, nemlig at sikre nogle bedre rammevilkår for erhvervslivet, bl.a. herunder nedsættelse af skatterne?
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Det Radikale Venstres skattepolitik er jo krystalklar, hvad det angår.
Vi ønsker en skattereform, så vi får en skat, der virker, hvor vi omlægger beskatningen fra personskatten til fordel for andre indtægtskilder, beskatning af overforbrug, usunde fødevarer, energiforbrug.
Det er jo vores skattepolitik.
Den vil vi selvfølgelig tage med ind i sådanne forhandlinger, og så vil vi se, hvor langt vi kan komme, og vurdere det samlede resultat.
Men jeg vil gerne sige til hr. Villum Christensen, at nu talte gruppeformanden for Liberal Alliance om dobbelte standarder, så skal jeg da love for, at Liberal Alliance må siges at være svar skyldig med hensyn til den afgrund, der er mellem det økonomiske program, man selv lægger for dagen med halvering af selskabsskatten og højst 40 pct. af den sidst tjente krone, og så den politik, der føres af den regering, man gerne vil holde flydende, som jo altså i år hæver skatterne med langt over 6 mia. kr.
Så jeg vil bare sige til hr. Villum Christensen og hr. Simon Emil Ammitzbøll, at det med dobbelte standarder har man vist fuldstændig styr på i Liberal Alliance.
Der er det bare, at jeg siger, at det da næsten har komikkens skær over sig, når man ser, hvordan Liberal Alliance fører sig frem med konstante skældud til Venstre og Konservative, på trods af at det sådan set er dem, man ønsker at holde ved magten.
I forhold til det andet spørgsmål vil jeg sige, at for Det Radikale Venstre er det jo afgørende at få indflydelse på den førte politik.
Nu har vi haft ti finanslove med V, K og O.
Man overtog en økonomi efter en SR-regering, der var holdbar.
Ikke på noget tidspunkt i de forgangne 10 år har dansk økonomi været holdbar, så erfaringsbaseret mener vi sådan set, at vi kan se, at ja, vi kan få indflydelse, og ja, vi kan levere resultater, som langt overstiger det, man har kunnet se med den nuværende regering, som hr. Villum Christensen – uvist af hvilken grund – insisterer på skal fortsætte.
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-12-15:
Nu har Det Radikale Venstre jo tidligere haft travlt med at kritisere særlig Socialistisk Folkeparti for økonomisk uansvarlighed – med rette vil jeg sige.
Jeg vil så høre den radikale ordfører, om den radikale ordfører kan bekræfte, at det udspil, som S, SF og Det Radikale Venstre er kommet med i forbindelse med forhandlingerne om en førtidspensionsreform, ikke indeholder det løfte, som SF's formand, hr. Villy Søvndal, gav den 26. april i Nordjyske, om, at man ville bruge 600 mio. kr., således at ægtefælleafhængigheden for forsørgelse for førtidspensionister blev fjernet.
Kan hr. Morten Østergaard altså med andre ord bekræfte eller afvise, hvorvidt hr. Villy Søvndals løfte om 600 mio. kr. er en del af det udspil, som hr. Morten Østergaard er en del af?
Karsten Lauritzen (V), 2010-12-15:
Jeg synes, det er paradoksalt.
Hvis der er nogle, der har argumenteret for, at der ikke skal være forskel på folk med permanent opholdstilladelse og statsborgerskab, er det jo Det Radikale Venstre og hr. Morten Østergaard.
Det understreger jo dobbeltmoralen i det, hr. Morten Østergaard har stået og sagt på landets fornemste talerstol.
Hr. Morten Østergaard har sagt, at det er fuldstændig umenneskeligt at stille krav til folk, der skal familiesammenføres.
I andre partier synes man ikke, det er umenneskeligt, og tidligere syntes man heller ikke i Det Radikale Venstre, det var umenneskeligt, for man stemte for tilknytningskravet, boligkrav og en lang række andre ting tilbage i 2000.
Jeg bliver nødt til at spørge hr. Morten Østergaard, om han ikke synes, det bare er en smule hyklerisk og virkelighedsfornægtelse af værste skuffe at stille sig op på Folketingets talerstol og sige, at man pludselig blander sig ved at stille krav ved familiesammenføring, når sandheden er, at dem, der startede med at indføre tilknytningskravet, var hr. Morten Østergaards eget parti tilbage i 2000.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Det er fair nok, at man kan have en vis grad af stedfortræderdiskussioner, men det er jo ikke længe siden, at hr. Ole Sohn stod på talerstolen, så måske havde spørgsmålet været mere velanbragt der.
Jeg kan sige, at vi har fremlagt nogle principper for de forhandlinger, som vi vil gå til, om førtidspension, hvor vi siger, at der skal være et ordentligt økonomisk grundlag både for nuværende førtidspensionister og også for dem, der eventuelt skal på udviklingsforløb, men hvad hr. Villy Søvndal har lovet den 26. april i Nordjyske, vil jeg altså ikke stå her og forholde mig til.
Villum Christensen (LA), 2010-12-15:
Nu har det været et gennemgående tema, hvordan Det Radikale Venstre kan indgå samarbejde om en politik, som slet ikke matcher det, som den røde blok jo ellers står for.
Det har vi hørt adskillige gange i løbet af dagen i dag – med rette synes jeg.
Der, hvor det rigtig snerper til, er jo, når man skal udarbejde et regeringsgrundlag, hvis det når så vidt.
Kan ordføreren afvise, at der i det regeringsgrundlag ville kunne fremgå bemærkninger om, at skatten skal stige i kongeriget Danmark?
Det må være ret nemt at sige: Det kan man simpelt hen ikke være med til.
Det er jo der, det til allersidst vil stå sin afgørende prøve, netop hvad der står i regeringsgrundlaget.
Kan vi få en klar melding fra Det Radikale Venstre om, at der ikke kan stå noget om stigende skatter i sådan et regeringsgrundlag?
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-12-15:
Jeg kan godt forstå, at hr. Morten Østergaard undrer sig lidt, men det er jo ret simpelt at konstatere, at man er med i et fælles udspil med et parti, hvis formand har sagt: Mit parti vil bruge 600 mio. kr. i forbindelse med en førtidspensionsreform.
Jeg skal så bare høre, om hr. Morten Østergaard kan genkende det løfte fra hr. Villy Søvndal i den papiraftale, som hr. Morten Østergaard er en del af.
Det synes jeg da er ret simpelt at besvare.
Er det løfte, som hr. Villy Søvndal har givet, noget, som hr. Morten Østergaard mener kan genfindes i det her, eller om den udtalelse, som hr. Villy Søvndal kom med, er et godt eksempel på det, som hr. Morten Østergaards parti selv har betegnet som økonomisk uansvarlighed?
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Jeg er rigtig glad for, at hr. Frank Aaen stiller det spørgsmål, for det giver mig lejlighed til at understrege, at der er behov for, at vi får lavet en reform af vores beskæftigelsessystem, som slet, slet ikke er godt nok.
Og det er det ben, der mangler, kan man sige, i regeringens dagpengereform, nemlig at man har glemt den anden del af det.
Det, vi lægger op til, er det, vi kalder en håndholdt beskæftigelsesindsats, og det er altså en meget målrettet beskæftigelsesindsats, som er skræddersyet til den enkelte ledige, og den går man ind med meget tidligt i stedet for med en hel masse regler og kasser, som der skal passes ind efter: proceskrav og det ene og det andet, cv-klik, og hvad det ellers hedder.
Og det kan vi ikke engang bryste os af er vores egen idé, det har jo været afprøvet, og det er også noget af det, som de økonomiske vismænd faktisk peger på der er et holdbarhedsbidrag af, hvis man vil gennemføre det, altså løfte de forsøg, der har været, med håndholdt beskæftigelsesindsats, og gøre dem landsdækkende.
Så det er vores bud.
Vi ønsker faktisk ikke for nogen som helst ledige, at de skal gå ledige ud over 2 år og altså dermed ramme den nye dagpengegrænse, og vi kan jo se, at det heldigvis er ganske få af dem, der gør det i dag, og det er så dem, vi skal have fokus på.
Frank Aaen (EL), 2010-12-15:
Først og fremmest vil jeg sige, at det vigtigste nok er at få skabt nogle arbejdspladser, så man har noget at tilbyde de arbejdsløse, men naturligvis er vi da også enige i, at man kan gøre noget.
Det, der foregår i øjeblikket, er jo absurd, hvad angår behandlingen af arbejdsløse, for de skal tage rundt og lege dyr, ikke?
Hvad er logikken i at halvere dagpengeperioden?
Altså hvad er logikken i, at hvis det ikke lykkes at skaffe folk et arbejde, smider vi dem ud af a-kassen og i fattigdom?
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
I min tale gjorde jeg et nummer ud af den radikale vækstpolitik, som altså består i at skabe en ny globaliseringsaftale, hvormed vi løfter investeringerne i uddannelse og forskning med 1 mia. kr. hvert eneste år i de kommende år, og så i en national innovationsstrategi, som for alvor vil kunne sætte gang i væksten og løfte os ud af den her lavvækstfælde, vi er kommet i.
For hr. Frank Aaen har selvfølgelig ret i, at det er en af de centrale udfordringer, som jeg også fremhævede i min tale.
Så er der selvfølgelig det andet spørgsmål, og ud fra det princip, som hr. Frank Aaen her lægger til grund, kunne man jo have en uendelig dagpengeperiode, og det er måske også det, som Enhedslisten forestiller sig.
Der må vi bare sige, at de reformer, vi lavede på dagpengeområdet i 1990’erne under SR-regeringen, viste sig at være utrolig effektive og bidrog bl.a. til at skabe en øget beskæftigelse, og vi kan se, at tendensen er, at langt de fleste er på dagpenge i en meget kort periode.
Men der er så andre, der går arbejdsløse, til de stort set nærmer sig grænsen, og vi kan bare se, at der også i de andre lande, Norge og Sverige, er folk, der kommer i arbejde, når de kommer hen mod slutningen af dagpengeperioden, og spørgsmålet er så, om man gør dem en tjeneste ved at have en lang dagpengeperiode.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-12-15:
I den borgerlige lejr går vi ind for at holde udgifterne nede og holde den offentlige sektor i ro.
Vi har sænket skatten på arbejde, vi har lavet en dagpengereform, vi er på vej med en SU- og en førtidspensionsreform.
Nogle af os vil også gerne lave en efterlønsreform.
Det er jo alt sammen god, ansvarlig politik, som er som taget ud af Det Radikale Venstres program, et parti, som har stolte traditioner for at tage ansvar for Danmarks økonomi.
S og SF vil have, at den offentlige sektor ekspanderer.
De vil hæve skatten både på arbejde og på virksomheder.
De vil rulle dagpengereformen tilbage, og de siger nej til både SU- og førtidspensionsreform.
Hvorfor har Det Radikale Venstre sat sig over i det her røde tog?
Hvorfor er man hoppet på det her røde charterfly med kurs mod Grækenland?
Jeg ved godt, at der kan være fri bar om bord, og at hr. Villy Søvndal måske er mere morsomt selskab end statsministeren.
Men sagt til De Radikale: Kom nu hjem, hvor I hører hjemme.
Og kom over i den blok, hvor der bliver ført en ansvarlig økonomisk politik.