Preben Bang Henriksen (V), 2016-05-17:
Jeg skal indledningsvis sige, at jeg også taler på vegne af Det Konservative Folkeparti.
Det er jo sådan med små partier, at de kan have vanskeligt ved at nå alle gøremål her på Christiansborg, og det er så tilfældet med Det Konservative Folkeparti i dag.
Det er ikke første gang, at vi her i Folketinget behandler spørgsmålet om whistleblowerordninger.
Det har været genstand for forhandlinger adskillige gange her i Tinget.
Det sidste, der så er sket, er jo, at der blev nedsat et udvalg til at se på hele whistleblowerordningen af regeringen, S, SF og R.
Det skete i 2013.
Og det var ikke hr. hvem som helst, der blev sat i udvalget.
Der var 17 personer, og det var vel at mærke folk, der havde særlig indsigt i problematikken – det tror jeg ikke jeg gør noget galt ved at sige – med en højesteretsdommer i spidsen.
Nu fremsætter Alternativet så et forslag om en whistleblowerordning, som er stik imod, hvad udvalget nåede frem til i den 450 sider lange betænkning, som de kom med.
Og det vil jeg ikke klandre Alternativet for, for det ligger ligesom i demokratiets regler, at man skal have lov til at fremføre sine synspunkter her i Folketinget.
Men jeg må bare sige, at det nok kræver en overbevisende argumentation i Tinget, hvis man vil have et flertal på området, når man samtidig vil gøre op med de væsentlige punkter i en enstemmig kommissionsudtalelse.
Og jeg synes ikke, det er en overbevisende argumentation, der foreligger.
Betænkningen er ret omfattende og omhandler mange forskellige forhold.
Den ytringsfrihed betyder altså også, at arbejdsgiveren i form af det offentlige ikke kan skræmme den offentligt ansatte til at undlade at udtale sig.
Det har den offentligt ansatte allerede ret til i dag, naturligvis med visse modifikationer.
Man kan jo have så høj en stilling i det offentlige, at det måske vil virke helt misvisende, hvis eksempelvis en departementschef begynder at komme nærmere ind på sine personlige betragtninger om et givet forslag, som vedkommende selv arbejder med.
Men med de bemærkninger må jeg sige, at udgangspunktet altså er, at der er ytringsfrihed for offentligt ansatte, og det er som sagt også det, som kommissionen har lagt til grund.
Nu bruger jeg udtrykket nævn, men jeg kan se af beslutningsforslaget, at man anvender udtrykket en selvstændig uafhængig instans.
Jeg ved ikke rigtig, om vi kan komme det nærmere end et egentligt nævn, men det frarådes altså af denne kommission, der har været nedsat.
Herudover er der spørgsmålet om lovgivning om ansattes ytringsfrihed og meddelelsesret, og her er der også et stort flertal, der anbefaler, at der ikke lovgives om det område.
I forbindelse med en eventuel whistleblowerordning skal man nok også have for øje, at der altså er – og det er jo det, som kommissionen lægger til grund – visse indskrænkninger eller rettere sagt ulemper ved det.
Der er risikoen for chikane over for den, der nu anonymt angives til whistleblowerordningen.
Der er det forhold, at dette nævn kun har begrænsede efterforskningsmuligheder.
Kan man afhøre vidner for sådan et nævn?
Det kan man måske gøre, men det bliver da i hvert fald ikke under tavshedspligt, så længe der ikke er en dommer, der er formand for det.
Og under alle omstændigheder bliver der en risiko for, at nogle kan blive hængt ud og også helt uberettiget hængt ud.
Og klager man anonymt, kan man så være sikker på, at anonymiteten også holder på længere sigt?
Forslagsstillerne kommer også ind på reglerne om bevisbyrde.
Omvendt bevisbyrde er altså noget, vi skal passe på med at indføre, for det forudsætter ligesom, at man har et ansvar, medmindre man kan bevise det modsatte.
Og jeg vil sige, at som reglerne fungerer i dag, giver de for så vidt en ganske udmærket beskyttelse, hvis der sker en uberettiget afskedigelse.
Sidst, men ikke mindst, skal jeg sige, at Venstre, der ikke kan støtte forslaget her, sagtens kan støtte, at hver enkelt instans i det offentlige får lov til selv at etablere sin egen whistleblowerordning.
Det synes jeg at der i mange situationer kan være god grund til, og jeg bemærker da også, at justitsministeren har lagt op til, at man bør overveje det rundtomkring i det offentlige, og jeg kan også høre, at det er sket i Københavns Kommune, oven i købet sandsynligvis med en vis succes.
Men som forslaget ligger, kan Venstre altså ikke støtte det.