runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-01-21:
Så vil jeg godt spørge fru Vivi Kier, hvad det er for midler, der skal sikres til hele det sydfynske øhav og de steder, hvor man så netop får op mod 100 km til nærmeste akutmodtagelse i fremtiden.
For vi kan jo ikke være uenige om, at får man en hjerneblødning eller noget andet, hvor der virkelig er liv på spil, er det også allerede i dag sådan, at der er en helikopter, som flyver ud til øerne og henter folk og flyver dem direkte til Odense Universitetshospital, hvis det er det, der skal til.
Det, som der ligger i det at have et sted i Svendborg, er vel også, at man sikrer, at der er et sted for det, der stadig væk er akut, men som ikke kræver behandling, der kræver, at der er fuldt specialiserede læger til stede.
Det er vel stadig væk sådan, at i de tilfælde, hvor det er semiakut, og hvor helikopteren groft sagt ikke vil rykke ud – for så akut er det heller ikke – skal folk altså sejle ind og så bagefter oven i sejltiden bevæge sig 40 km til Odense for overhovedet at få et akuttilbud i den del af regionen.
Er det rimeligt?
Vivi Kier (KF), 2010-01-21:
Den her forespørgselsdebat har jo egentlig tre elementer: sygehusstrukturen, akutmodtagelsen og udkantsområderne.
Og som hr. Per Clausen selv sagde, er det vigtigste nok at diskutere det med udkantsområderne.
Ganske kort skal jeg lige kommentere alle tre elementer.
Sygehusstrukturen har vi jo diskuteret rigtig, rigtig mange gange; der er afsat rigtig, rigtig mange penge, og den nye sygehusstruktur er lavet på baggrund af den store politiske enighed, der har været blandt mange partier, om principperne for specialeplanlægning.
Så er der udkantsområderne.
Tryghed for borgerne er rigtig, rigtig vigtigt, og som fru Liselott Blixt sagde lige før, er der afsat 600 mio. kr. til det her område.
Hvorfor er det så egentlig, vi skal have den her specialeplanlægning?
Er det ikke bare noget træls og besværligt noget?
Hvorfor beholder vi ikke hvert et lille sygehus, vi har rundtomkring i landet?
Jamen det gør vi ikke, for øvelse gør mester, og hvis man spørger mig, hvor jeg ville opereres, hvis jeg skulle være så uheldig at få brystkræft i morgen, ville jeg svare, at der for mig ikke er nogen tvivl, for jeg har ikke lyst til at blive opereret af en læge, som blot en gang imellem opererer brystkræftpatienter.
Næh, jeg vil opereres af den læge, der hver eneste dag opererer brystkræftpatienter, og som synes, at det er det mest spændende fag i hele verden, og derfor er opdateret med hensyn til det sidste nye.
Derfor skal vi have en specialesammenlægning, så vi har de ypperste eksperter samlet.
Det er nødvendigt med færre enheder, hvis vi vil have og kunne fastholde en høj ekspertise.
Men det udelukker jo ikke, at vi skaber tryghed for den enkelte borger, for trygheden skal være i højsædet.
For mig at se
snyder vi ikke på nogen vægt, og der er ikke noget om, at vi ikke vil noget.
Det var de ord, jeg ville sige.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-21:
Jeg vil gerne takke for debatten.
Der har selvfølgelig været nogle bemærkninger omkring det rent processuelle, om processen er rigtigt skruet sammen, om det og det er demokratisk, om man giver plads nok til regionsrådene osv. osv.
Men det rent faglige indhold: bevæggrundene for, at regeringen nu sammen med Dansk Folkeparti bruger 40 mia. kr. på at bygge nye sygehuse, bevæggrundene for, at vi har lavet et specialeplanlægningsudvalg, som skal puttes ind i de nye sygehuse, og at det er med det formål, at vi skaber et bedre sygehusvæsen af en højere kvalitet, synes der ikke at være den store uenighed om, og det er jeg selvfølgelig meget glad for at kunne konstatere.
Så man har i debatten taget det blå landkort til sig, og billedet med det blå og det grønne har fået ros, det er jeg også glad for.
Jeg vil så sige til dem, der har bemærket det, at det er fuldstændig rigtigt, at det blå landkort i dag er sådan meget tydeligt og det grønne landkort mere diffust, og det er klart, for det er den politiske udfordring, at vi skal tydeliggøre det grønne landkort, og det grønne landkort skal de facto stå færdigt, udbygget, inden det blå landkort er færdigudbygget med nye sygehuse, der er klar til at tage i brug.
Det gør jo ikke noget, at det grønne landkort og hele det akutte og præhospitale står klar til at fungere, længe før de lidt større afstande bliver en realitet.
Men alt i alt synes jeg vi har haft en god debat, som vidner om en bred opbakning til selve det faglige indhold.
Vivi Kier (KF), 2010-01-21:
Nu har vi jo lagt vægt på, at der har været nogen, der overordnet set har siddet og kigget på Danmark som landkort.
Det ville jo have været skidt, hvis vi havde lagt alt sammen i én region.
Når vi nu investerer så mange penge i det her, skal vi også have sikkerhed for, at det bliver spredt geografisk.
Så vil fru Julie Skovsby gerne have mig til at sige noget om akutfunktionen på Svendborg Sygehus, men jeg må sige, at vi mennesker, der bor i den region, har krav på, når man kommer ind i en akutfunktion, at så er de højt specialiserede læger til stede.
Julie Skovsby (S), 2010-01-21:
Og det mener fru Vivi Kier ikke er tilfældet, hvis man kommer til akutmodtagelsen i Svendborg?
Eller hvordan skal det forstås?
Jeg vil egentlig også rigtig gerne stille fru Vivi Kier et spørgsmål om sygehusstrukturen.
De Konservative, som er valgt på Fyn, har jo også stemt for det sygehusforlig, som er vedtaget i Region Syddanmark; det er jo 40 ud af 41 medlemmer.
Det medlem, der stemte imod, var Enhedslistens.
Det er jo et meget, meget bredt politisk forlig, der står bag den sygehusstruktur, der er valgt lige netop på Fyn.
Hvordan kan det være, at fru Vivi Kier synes, at det er helt i orden, at et Erik Juhl-udvalg fuldstændig overruler den beslutning?
Vi har haft folkehøring og har været i debat med alle borgerne.
Vivi Kier (KF), 2010-01-21:
Der lå nogle krav om faglighed med hensyn til, hvad regionerne skulle kigge på.
Og når fru Julie Skovsby så spørger, om jeg ikke mener, at der er læger til steder i bestemte akutfunktioner, må jeg sige, at nej, det er faktisk lige nøjagtig det, der i dag er problemet, nemlig at når man kommer ind og er akut syg, mangler de faktisk nogle steder nogle specialer.
Eksempelvis kender jeg mennesker, der har fået en hjerneblødning, og som så kom ind i en akutfunktion, hvor det viste sig, at der faktisk ikke lige var den ekspertise, man den dag havde brug for, for det kræver højt kvalificerede læger at opretholde et beredskab.
Og jeg vil sikre mig, at alle patienter, også patienter i udkantsområderne, får den fuldstændig rigtige behandling.
Når sygehusene ligger klar og vi ved, hvordan det ser ud, begynder vi jo på hele den præhospitale indsats, og det er langt, langt bedre, at en patient, der får en hjerneblødning, får behandling i ambulancen lige med det samme, og så gør det såmænd ikke noget, at man skal køre en halv time i stedet for at køre et kvarter, men det er vigtigt, at behandlingen er påbegyndt, og at man kommer ind til eksperterne.
Bjarne Laustsen (S), 2010-01-21:
Jeg har lidt svært ved at forstå, at vi, hvis der er et område, hvor der er behov for mere kontrol, så afskediger de dygtige folk, vi har.
Det er simpelt hen noget underligt noget.
Det kan godt være, at vi generelt mangler dyrlæger, det har vi jo gjort både i forbindelse med kødkontrol og andet – det var også det problem, som jeg nævnte – men skal man så begynde at afskedige nogle og ansætte teknikere i stedet for og dermed få en lavere standard?
Så skal man indrømme det.
Så skal man sige, at det er for at lave en besparelse og for at få nogle billigere folk ind, og at man så ikke ønsker nogen faglighed.
Det er jo mere ærligt at sige det på den måde, synes jeg.
Henrik Høegh (V), 2010-01-21:
Jeg prøver en gang til: Hr. Bjarne Laustsen indrømmer, at der mangler produktionsdyrlæger.
Hvad tror hr. Bjarne Laustsen så vil være godt: at frigive nogle fra kontrollen, så de kan komme over og deltage i det forebyggende og rådgivende arbejde, eller at suge endnu flere over i kontrollen og dermed tage nogen fra produktionsområdet?
De dyrlæger, vi taler om her, er jo folk, der har interesse i og erfaring med dansk husdyrproduktion.
Bjarne Laustsen (S), 2010-01-21:
Jeg synes, det er lidt underligt, at vi for et par år siden var nødt til at importere dyrt betalte dyrlæger til Danmark, og nu går den danske regering så ud og afskediger nogle for at ansætte nogle teknikere, der er billigere.
Jeg betragter det som et besparelsesforslag, altså at teknikerne er billigere end dyrlæger, og derfor laver man den manøvre her.
Jeg synes, det er skørt, når der faktisk er mangel på dyrlæger, at vi så begynder at afskedige nogle i systemet, som vi kan bruge.
Det er da meget tænkeligt, at det handler om tjeklister osv., og at der er nogle almindelige ting, man kan kigge på.
Men dyrlægerne kan jo trods alt med deres faglige grundlag skride ind, de kan både gøre de her ting og også lave anmeldelserne, når der er behov for det.
Noget af det, vi diskuterede rigtig meget, var de såkaldte teammodeller, som var udsprunget af forsøg i Sønderjylland, og med det, der ligger nu, forstår jeg også at de heller ikke bliver til noget.
Henrik Høegh (V), 2010-01-21:
Jeg glæder mig selvfølgelig over, at hr. Bjarne Laustsen støtter, at vi forsøger at gøre noget ved mangelen på dyrlæger i de danske produktionsstalde.
Så forstår jeg ikke helt, at hr. Bjarne Laustsen er meget imod, at vi kan frigøre nogle dyrlæger.
Er det så ikke selvmodsigende, når man anerkender problemet, at man er imod og hellere vil have endnu flere dyrlæger over i en kontrolfunktion frem for at lade dem være med i en helbredende rådgivning?
Bjarne Laustsen (S), 2010-01-21:
Så står vi med L 85, som implementerer noget, som vi socialdemokrater hverken har lod eller del i, så vi agter ikke at støtte lovforslaget; det kan jeg sige fra starten af.
Det er sådan i forhold til nogle elementer, at regeringen, når man har et forlig, man har lavet sammen andre, bruger det – det har man gjort mange gange – at man så lige skal have puttet noget ind, som ikke har noget med det her at gøre.
Sådan er det f.eks. omkring dyrlægernes uddannelse, f.eks. dyrlæger, der kommer fra udlandet, og som har nogle kompetencer, der måske ikke er lig med dem, som vi har i Danmark.
Der ligger et par udmærkede linjer om det, som jeg ikke har nogen problemer med at støtte, og på grund af det her gode punkt vil jeg gerne bede om, at vi får lovforslaget delt op – i sidste samling havde vi også et punkt, hvor vi gjorde nøjagtig på samme måde, altså et forslag om at splitte lovforslaget op – og så skal vi nok støtte de fornuftige elementer.
der, hvor vi ikke er en del af forliget, ser jeg ingen grund til at bakke op om det, og derfor kan vi lige så godt tage fat i nogle af de ting, som er årsagen til, at vi ikke kan være med og bakke op.
For det første er det sådan, at vi gerne vil have så lav en medicinering inden for dyrehold som overhovedet muligt, og for det andet vil vi gerne have nogle flere kontrolbesøg.
Den 5-procents-kontrol, man i dag i gennemsnit har hvert 20. år, synes vi er for lidt.
Der har vi adskillige gange stillet forslag om mere, og det er jo selvfølgelig en af grundene til, at vi ikke kan være med.
Det her vil i forhold til kvægsektoren også betyde, at det vil blive lettere at få adgang til medicin, og en stigning i forbruget kan være følgen af lige nøjagtig det lovforslag og det forlig.
Det er også en af de ting, som Dyrlægeforeningen i deres høringssvar skriver at de ser som problematisk, og det er vi jo selvfølgelig fuldstændig enige i.
Der har også været meget med hensyn til, hvordan de kontrolbesøg skal foregå.
Skal det være risikobaseret?
Og hvordan finder man frem til de brodne kar, som nogle vil kalde dem, i branchen?
Det er selvfølgelig en selvstændig opgave altid at komme efter dem, hvor der er mest at komme efter.
Det er også et spørgsmål om, hvem der skal gennemføre kontrolbesøgene.
Det er de ændringer, der er sket siden 2001, som gør, at det siger sig selv, at man så ikke kan gøre tingene på samme måde, som man kunne tidligere.
Derfor har den ene skandale jo afløst den anden på det her område, og vi tror, det er, fordi der ikke har været ordentlige prioriteringer, og at der ikke har været sat nok ressourcer ind i forhold til dem, der ville teste systemet.
Den slags ting synes vi er forringelser, og vi synes også, det er forringelser, at der er færre besøg i svinebesætningerne, end der var tidligere.
Vi vil gerne være med til at lave forbedringer i forhold til dyrevelfærden, og det ser vi der i stigende grad ikke er tale om her.
Henrik Høegh (V), 2010-01-21:
Det er nok rigtigt set, at de store ændringer og de store forbedringer i det her er inden for kvægsektoren.
Det er rigtigt.
Med hensyn til svinebesætningerne er jeg meget tilfreds med, at vi nu kan garantere, at over 80 pct. af de danske svin bliver omfattet af en sundhedsrådgivning.
Bjarne Laustsen (S), 2010-01-21:
Jeg synes bare, at det er underligt, når nu det her forlig med Dansk Folkeparti og De Radikale omkring veterinærdelen er blevet solgt som en forbedring, at man så ikke er i stand til at oplyse, om det betyder, at der er flere besøg i svinebesætningen, end der var før.
Man har jo netop lagt meget vægt på, at der skulle være flere besøg.
Det skulle ikke nødvendigvis være offentlig kontrol, men flere besøg af egen dyrlæge.
Derfor synes jeg, at det underligt, at man ikke er i stand til at oplyse det tal.
Henrik Høegh (V), 2010-01-21:
Jeg må konstatere, at jeg ikke har det tal, så det kan jeg ikke svare på.
Jeg er meget tilfreds med, at over 80 pct. af de danske svin nu bliver omfattet af en sundhedsrådgivning.
Vi skal nu førstebehandle lovforslag nr. L 85 om ændring af lov om dyrlæger og lov om hold af dyr.
Formålet med lovforslaget er at forbedre den eksisterende lovgivning på en række punkter.
De formål støtter vi selvfølgelig fuldt ud i Venstre.
Lovforslaget kan opsummeres i tre hovedpunkter: obligatorisk sundhedsrådgivning for større svine- og kvægbesætninger, styrket indsats mod ulovlige lægemidler til dyr og som det tredje justering af regler for anerkendelse af udenlandske dyrlægers uddannelsesniveau.
Jeg vil kort knytte nogle kommentarer til de enkelte punkter.
Først vil jeg sige noget om den obligatoriske sundhedsrådgivning til større svine- og kvægbesætninger, som jo betyder et styrket fokus på rådgivning og forebyggende arbejde i forbindelse med dyrevelfærd og sundhed.
I nogle af høringssvarene er man kritisk indstillet over for den obligatoriske sundhedsrådgivning.
I Venstre mener vi dog, at denne rådgivningsform øger sandsynligheden for rettidig behandling af dyr.
Samtidig flytter vi med dette forslag fokus fra det helbredende til at have langt mere opmærksomhed på den forebyggende indsats ligesom i den humane behandling, hvilket giver dyrevelfærdsmæssige fordele, samtidig med at det er en fordel for den enkelte landmand.
Det betyder dog ikke, at den kurative behandling glemmes.
Som et eksempel på det kan jeg nævne behandling af mastitis hos malkekvæg.
Med disse mælkeanalyser sikres således en begrænsning af anvendelsen af bredspektret antibiotika.
Med dette lovforslag får obligatorisk sundhedsrådgivning effekt for langt størstedelen af landbruget.
Baseret på beregninger fra Fødevareministeriet bliver der tale om, at mere end 80 pct. af landbrugets søer og malkekøer vil blive omfattet af ordningen.
Omkring den styrkede indsats mod ulovlige lægemidler til dyr vil jeg sige, at den drejer sig om at forbedre myndighedernes mulighed for at forhindre, at medicin til dyr misbruges.
Den indsats støtter vi naturligvis i Venstre.
Det sidste punkt drejer sig om ændringen af reglerne for dyrlæger, som er uddannet i udlandet.
Det handler om, at udenlandske dyrlægers erhvervserfaring kan tillægges betydning, når myndighederne skal vurdere, om udenlandske dyrlægers uddannelse er på niveau med de danskes.
Den del af lovforslaget skal ses i sammenhæng med mangelen på dyrlæger til danske produktionsbesætninger.
Jeg skal på den baggrund meddele, at Venstre kan støtte lovforslaget.
Kristen Touborg (SF), 2010-01-21:
Venstres ordfører fremhæver, at den omstændighed, at der bliver flere sundhedsrådgivningsbesøg, er et væsentligt element i forslaget her.
For mig er der ingen tvivl om, at det er vigtigt at have mange sundhedsrådgivningsbesøg af mange grunde.
Mit spørgsmål til Venstres ordfører er: Hvor mange flere svinebesætninger vil være omfattet af sundhedsrådgivningsaftaler, efter at lovforslaget her er vedtaget?
Henrik Høegh (V), 2010-01-21:
Tallet for det nøjagtige antal besætninger har vi ikke.
Generelt kan vi sige, at sundhedsaftalernes antal vil stige fra ca. 1.500 til 2.500.
Det har jeg ikke splittet op på henholdsvis kvæg- og svinebesætninger.
Kristen Touborg (SF), 2010-01-21:
For mit spørgsmål tror jeg er yderst relevant.
Der er næppe særlig mange store svinebesætninger, som ikke har en sundhedsrådgivningsaftale.
Er det så ikke rigtigt, at aftalen her rent faktisk kan gå hen og betyde, at der i hvert fald inden for svinesektoren bliver færre rådgivningsbesøg, end der har været før?
Henrik Høegh (V), 2010-01-21:
Jeg tror, at man meget vel kan sige, at når det viser sig, at det vil omfatte over 80 pct. af de danske søer og slagtesvin, smågrise osv. i dansk landbrug, vil et rigeligt antal dyr være omfattet i forhold til i dag.
Men som hr. Kristen Touborg snakker om, er det jo rigtigt, at besætningerne bliver større og større, og at der kan være nogle mindre besætninger, som ikke længere er omfattet af obligatorisk sundhedsrådgivning.
Bjarne Laustsen (S), 2010-01-21:
Jeg vil godt følge lidt op på den samme sag.
Vi har tidligere diskuteret det med ministeren, hvor vi har fået undvigende svar.
Det drejer sig netop om, hvorvidt der bliver færre eller flere besøg hos svineavlerne herhjemme i Danmark, som følge af at vi laver den her lovgivning, som implementerer veterinærforliget.
Derfor er spørgsmålet til hr. Henrik Høegh: Er hr. Henrik Høegh enig med Dyrlægeforeningen i, at der bliver færre besøg i svinebesætningerne, end der var under det gamle system?
Bente Dahl (RV), 2010-01-21:
Vi mener i Det Radikale Venstre, at det ikke er afhængigt af det numeriske antal besøg.
Selvfølgelig skal der være et antal besøg.
Det er vi helt enige i, men vi mener, at det system, vi bygger op med L 85, er så meget anderledes med et stort fokus på den forebyggende indsats, at det får indflydelse på, hvor mange eller hvor få besøg der skal være efterfølgende.
Hr. Bjarne Laustsen spurgte også om før, hvorfor vi kan bakke op.
Det kan vi, fordi der er fokus på den forebyggende indsats, hvilket vi finder er meget vigtigt.
Kamal Qureshi (SF), 2010-01-21:
Jo, i den grad, det vil vi meget gerne.
Og jeg håber da også, at det er noget, vi kan opnå relativt let.
SF står nok til at få Nobels fredspris meget snart, fordi vi kan nå den løsning, som har været meget lang tid undervejs.
Jeg tror sådan set, at vi alle sammen arbejder for at opnå den fred, men det er bare ikke så ligetil.
Men der er vel ikke nogen grund til at sidde og lade børnene i området lide, mens vi venter på, at der opnås fred i regionen.
Der er vel ikke nogen grund til, at børnene skal tabe deres barndom, mens de drømmer om drab og blod og ser deres kære blive lemlæstet og ikke kan få hjælp til tilværelsen eller få hjælp til at stå på egne ben.
Der er vel ikke nogen grund til, at det ene skal udelukke det andet.
Tina Petersen (DF), 2010-01-21:
Ville det ikke være bedre, at man sørgede for at få skabt den fred og fordragelighed, så alle kunne være nede i Mellemøsten, og at man tog fat i de her grupper, bl.a. Hamas, og fik det til at stilne af, så alle kunne være der og få en fredelig og fordragelig tilværelse i området?
Kamal Qureshi (SF), 2010-01-21:
Som det er blevet nævnt, har flere af os været i Gaza, for ikke så længe siden endda,
og har set den forfærdelige situation, mange af børnene lever under i Gaza.
Vi fulgte det Røde Kors-program, som er gennemført i samarbejde med Røde Halvmåne i Gaza, og i centeret, vi besøgte, så vi bl.a. nogle af de tegninger, børnene på centeret havde lavet.
De af os, der har børn, ved, at når vores børn tegner, tegner de huse med sol, sne, deres familie og blomster, eller hvad det nu er, men det er ikke det, børnene i Gaza tegner.
Det er også korrekt, at det er noget, som Danmark hjælper med allerede, men vi vil gerne have, at der bliver gjort noget mere.
Det er noget, der er en vigtig opgave af udføre.
Bare lige for at nævne nogle tal, vil jeg sige, at jeg ved, at cirka halvdelen af befolkningen i Gaza som nævnt er børn.
Det er en meget ung befolkning, og næsten alle børn, nemlig mere end ni ud af ti, har været udsat for tåregas, ransagninger, afbrændinger, nedskydninger, ildkampe og drab, som de har set med egne øjne.
Mere end fire ud af ti har krigstraumer og lider af psykiske konsekvenser af de oplevelser, de har haft.
Det har et omfang, som befolkningen og samfundet i Gaza på ingen måder kan bære, og det er i vores egen interesse at hjælpe med til at få de her børn til at kunne klare sig bedre, sådan at der er basis for en mere fornuftig fremtid for dem i Gaza.
Det er klart, at grunden til, at det lige præcis er det her, der bliver nævnt, er, at de nordiske lande har nogle særlige erfaringer på det område.
Og i øvrigt har International Røde Kors givet Dansk Røde Kors den opgave at sørge for disse programmer, fordi Danmark har en særlig ekspertise og en særlig kompetence i at hjælpe med psykosociale programmer i forbindelse med traumer, en særlig kompetence, som kan udnyttes rigtig godt.
Så vil jeg lige her til slut tilføje, at hvis det er sådan, at Dansk Folkeparti over for os kan dokumentere, at der er behov for et lignende hjælpeprogram for børnene i Israel og den israelske stat og samfundet ikke magter den opgave, er vi villige til at se på det.
Mig bekendt er det ikke noget, som regeringen har planer om, men hvis regeringen har planer om det, støtter vi gerne op om det.
Tina Petersen (DF), 2010-01-21:
Jeg ved ikke rigtig, hvad det er, den socialdemokratiske ordfører ikke lige helt fatter, men et eller andet går der da galt.
For det første er vi en del af det med de 7 mio. kr., der allerede er givet til de projekter, der allerede er sat i gang, til alle de her ting, der er sat i gang på grund af børnene.
For det andet er det, vi pointerer hernede i salen i dag, at der altså findes nogle andre børn, børnene i Israel, som ikke har fået den her støtte, og som har været udsat for nøjagtig lige så mange voldsomme traumatiske oplevelser som børnene i Gaza.
Mette Gjerskov (S), 2010-01-21:
Tak, formand.
Jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at Dansk Folkeparti benytter en drøftelse af noget så vigtigt som at hjælpe børn, der er traumatiseret på grund af krig, til at køre frem med den sædvanlige mennesker i Israel er nogle stakler-retorik.
I den her konflikt er det de mennesker, der bor inde i Gaza, der er de største tabere.
Jeg synes bare, vi skal tage den et andet sted.
Skidt for sig og snot for sig.
Det her handler om nogle børn, som er i den ulykkelige situation, at de har været ramt af traumer, fordi bomberne er sprængt om ørerne på dem.
Det kan jeg så konstatere at Dansk Folkeparti ikke vil.
Dansk Folkeparti vil hellere benytte lejligheden til at køre en hel masse anden politik i stilling.
Fair nok, det må Dansk Folkeparti selv om.
Jeg synes bare, det er ærgerligt, fordi de her børn faktisk har brug for vores hjælp.
Tina Petersen (DF), 2010-01-21:
Det er jo ikke korrekt.
Jeg tror ikke, at der hudfarvemæssigt er meget forskel på, om man er israeler, eller om man kommer fra Gaza.
Der kan jeg jo ikke andet end at sige, at ud fra alt det, jeg har læst op, ud fra alle de tal, jeg har nævnt, alle de fakta, som er givet skriftligt fra udenrigsministeren, burde der ikke herske nogen tvivl om, hvorfor nogen, og nogen er jo Israel, har fået nok.
Man bliver ligesom nødt til at kigge på området og sige, hvorfor man siger »nok« og give en begrundelse for det.