runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Skipper (EL), 2012-11-14:
Tak til ministeren for svaret.
Det er fuldstændig rigtigt, at det er en del af den civile retspleje, at man kan nedlægge påstand om forældelse.
Man kan også lade være – det er også rigtigt.
Og det er ministeren, der beslutter, om kammeradvokaten i det her tilfælde skal nedlægge sådan en påstand eller ej.
Det er også en del af den civile retspleje, at man kan indgå forlig.
Og i den sag, som vi taler om her, har sagsøger faktisk tilbudt at indgå forlig.
Ministeren har i den forbindelse udtalt, at han ikke mener, at man skulle gøre det fra den danske stats side, fordi – og jeg citerer – det så ikke ville kunne lade sig gøre at få afklaret, om danske soldater har gjort noget ansvarspådragende.
Jeg kan forstå, at det ligger ministeren på sinde, at vi får en sådan afklaring, altså at vi får en juridisk afklaring – en materiel afklaring – på, om der er nogen, der har handlet ansvarspådragende.
Derfor ønsker ministeren ikke, at der skal indgås forlig.
Så har jeg bare ekstremt svært at forstå, hvordan ministeren så forestiller sig, at man skal kunne få den afklaring, som ministeren ønsker.
Hvis retten følger kammeradvokatens påstand om forældelse, vil det jo netop være udelukket.
Er det så ikke ministerens egen argumentation, der fører til, at man burde undlade at nedlægge den her påstand om forældelse?
Nick Hækkerup (S), 2012-11-14:
Lad mig indledningsvis starte med at beklage over for spørgeren og Tinget, at jeg blev forsinket.
Det kom simpelt hen bag på mig, at det gik så hurtigt.
Så er den undskyldning givet først.
Spørgsmålet ligner jo til forveksling det skriftlige spørgsmål, som jeg besvarede den 2. november, og derfor kan jeg sådan grundlæggende henvise til indholdet i min besvarelse.
I forhold til den retssag, som har givet anledning til fru Pernille Skippers spørgsmål, kan jeg oplyse, at der er tale om et civilt erstatningssøgsmål mod staten.
Det centrale spørgsmål er, hvorvidt staten er erstatningsansvarlig i forhold til sagsøger.
Civile søgsmål følger reglerne i den civile retspleje.
Spørgsmålet om forældelse er en del af dansk ret, og spørgsmålet hører derfor også med i den anlagte sag.
Når det er sagt, skal der jo ingen tvivl være om, at regeringen lægger vægt på, at Danmark og danske styrker i forbindelse med deltagelse i internationale operationer overholder vores folkeretlige forpligtelser.
Det gælder selvsagt også engagementet i Irak og vores nuværende engagement i Afghanistan.
Det er netop derfor, at regeringen jo har taget initiativ til at få nedsat en undersøgelseskommission, som blev nedsat af justitsministeren den 7. november.
Det fremgår klart af kommissoriet for undersøgelseskommissionen, at Kommissionen skal undersøge og redegøre for, om de folkeretlige forpligtelser, som påhviler Danmark, er blevet overholdt i forbindelse med tilbageholdelsen af personer under den danske krigsdeltagelse i Irak og i Afghanistan.
Jeg har fuld tillid til, at undersøgelseskommissionen inden for kommissoriets rammer vil have mulighed for at undersøge alle aspekter af Danmarks overholdelse af folkeretlige forpligtelser også i relation til »Operation Green Desert«.
Og på den baggrund har jeg heller ikke i den konkrete sag betænkeligheder ved, at den normale praksis i forhold til civile erstatningssager anlagt mod staten – herunder at gøre forældelse gældende – opretholdes.
Pernille Skipper (EL), 2012-11-14:
Tak for det.
Vil ministeren redegøre for, hvorfor regeringen ikke er af den opfattelse, at den danske stat burde have benyttet de eksisterende muligheder for at fravige kravet om sikkerhedsstillelse og muligheden for ikke at nedlægge påstand om forældelse i forbindelse med 11 irakeres civile søgsmål mod den danske stat?
Skriftlig begrundelse
Under henvisning til ministerens udtalelser om, at domstolene bør afgøre sagen om 11 irakeres civile søgsmål mod den danske stat, jf. artiklen »Forsvarsminister: Intet forlig om Irak-overgreb«, bedes ministeren redegøre for, hvordan ministeren mener, at det skal kunne lade sig gøre, at »få afklaret om danske soldater har gjort noget ansvarspådragende«, hvis der statueres forældelse i sagen, samt om ministeren set i lyset af, at en kendelse om forældelse ikke vil frembringe »den juridiske vurdering« i sagen, vil genoverveje sin beslutning om, at man ikke skal benytte muligheden for at undlade at nedlægge påstand om forældelse i sagen.
Peter Skaarup (DF), 2012-11-14:
Men ministeren kan dog nok godt bekræfte, at i forhold til den tidligere situation omkring indkvarteringsforhold betyder den aftale, regeringen har lavet med forskellige partier i Folketinget, at man lemper vilkårene, i forhold til hvordan de var før.
Man gør det altså nemmere at komme uden for centrene, og man stiller ikke de samme krav til børnefamilier om netop at samarbejde omkring hjemrejse.
Det gør man ikke over for børnefamilier.
Det er vel også en lempelse.
Det kan ministeren vel ikke rigtig komme uden om næsten uanset hvad, vil jeg sige.
Med hensyn til udgifterne kan det da sagtens tænkes – og det tror jeg er rigtigt – at man også under den tidligere regering så ret store udgifter for at huse asylansøgere, men det bliver det så ikke bedre af.
Og det, som vi kan se på tallene her fra 2012, er, at det bliver over 1 mia. kr., altså klart større udgifter, end det var sidste år.
Så vil jeg godt spørge ministeren: Mener ministeren ikke, det haster med at få udlændingepolitikken tilbage på sporet?
Morten Bødskov (S), 2012-11-14:
For så vidt angår stigningen i udgifterne til asylområdet, synes jeg, at hr. Peter Skaarup skulle prøve at kigge på tallene for de senere år, da han selv var parlamentarisk grundlag for den tidligere regering.
Når det handler om, hvorvidt denne regering ændrer kriterierne for at få asyl, så er svaret nej.
Og hvad er det for en aftale, vi har lavet?
Det er en aftale, som eksempelvis indebærer, at hvis familier samarbejder om deres hjemsendelse, kan de få lov til at komme ud at bo og arbejde uden for centrene.
Forudsætningen for, at de kan det, er, at de samarbejder om deres hjemsendelse, og hvad er det, regeringen med aftalen med Liberal Alliance og Enhedslisten styrker?
Det er netop hjemsendelse.
Peter Skaarup (DF), 2012-11-14:
Ja, det er jo så ikke helt rigtigt, hvad ministeren siger der, men det kan vi diskutere ved en anden lejlighed.
Men hvis vi nu kigger på selve spørgsmålet, og hvad det nu handler om, så siger ministeren ligesom, at ministeren ikke rigtig har fantasi til at forestille sig, at nogle tænker i de baner, at man nu har lempet udlændingepolitikken i Danmark, men kan ministeren ikke bekræfte mig i, at det jo meget ofte foregår på den måde, at der er menneskesmuglere inde over, som har ret gode kontakter rundtomkring i landet, og som har en god information om, hvordan landene indretter deres systemer?
Det virker dog mærkeligt, at man lige pludselig får en situation, hvor der er langt flere, der sådan pludselig tilfældigt dumper ned i Danmark.
Det kunne jo være, fordi man kendte de ændrede forhold som f.eks. den seneste udlændingeaftale mellem regeringen – rigtig nok – Enhedslisten og Liberal Alliance har betydet.
Samtidig betyder det her jo også en eksplosion i udgifterne.
Altså, over 1 mia. kr. må man forvente det her kommer til at koste i 2012.
Morten Bødskov (S), 2012-11-14:
Det tror jeg, det må jeg sige.
Vi skal have et velfungerende asylsystem, som skærmer vores system og Danmark af imod misbrug, sikrer, at der er en effektiv sagsbehandling, som også betyder, at dem, der ikke får ophold i Danmark, hurtigere end tidligere kan sendes hjem.
Det er det, der er i den aftale, som regeringen har lavet med Enhedslisten og Liberal Alliance.
Den tager bl.a. fat på et af de problemer, som den tidligere regering overlod til den nuværende, altså at der er for mange, som ikke tager hjem, efter de har fået afslag på asyl.
Peter Skaarup (DF), 2012-11-14:
Sidste år var det omkring 3.800, så det vil sige, at vi nærmer os en fordobling af det tal, som søger asyl her i 2012.
At der kommer flere fra Syrien, kan man måske forstå på grund af situationen, selv om man kan undre sig over, at de rejser så langt, helt op til Skandinavien, når de flygter fra et land.
Men der kommer også fortsat mange fra Somalia, der kommer mange fra Afghanistan, og der kommer også en del iranere her til landet, og det lyder jo mere uforståeligt end i forhold til Syrien.
Hvad er ministerens holdning egentlig til, at det her fænomen har været i stigning, og at man kunne forvente, at det også vil fortsætte langt ind i 2013, når det gælder den stigende tilstrømning af asylansøgere?
Og kunne man ikke tænke sig, kunne ministeren ikke forestille sig, at grunden til, at der kommer mange asylsøgere til Danmark nu, hænger sammen med, at regeringens farve simpelt hen er skiftet fra, at den tidligere var blå, til, at den nu er rød?
Sagen er jo, at antallet af asylansøgere under den blå regering næsten satte bundrekord år for år, men så skiftede regeringens farve, og man løsnede for den førte udlændingepolitik.
Uanset hvad ministeren siger, var det det, man gjorde, og så vendte udviklingen faktisk ret omgående.
Eksempelvis er den seneste udlændingeaftale her fra september jo lempelser på forskellig vis i uoverensstemmelse med det, som regeringspartierne lovede i valgkampen.
Så kunne man ikke tænke sig, at det havde en effekt, at der kom en ny regering, vil jeg spørge ministeren.
Morten Bødskov (S), 2012-11-14:
Jeg vil starte med at bekræfte hr. Peter Skaarup i to ting: For det første skete der en endog kraftig stigning i udgifterne til asylområdet de senere år under den tidligere regering.
Det var jo der, at Dansk Folkeparti var parlamentarisk grundlag, så det synes jeg at man skal tage at nærstudere.
For det andet er det jo rigtigt, at den aftale, vi har lavet, betyder, at for børnefamilier, som sidder i centrene, og som sidder længe i centrene, bliver der nu efter endt sagsbehandling mulighed for, at de kan komme ud at bo uden for centrene efter 12 måneder mod tidligere 18 måneder, altså en ændring på 6 måneder.
Det er det, der er i det.
Er det godt eller skidt?
Jeg forstår godt, at Dansk Folkeparti måske har noget imod, at man skal gøre lidt mere for børnefamilier, som har siddet i asylcentre længe, og hvor det er børnene, der ifølge de historier, vi har set i medierne, lider allerallermest.
Men der er bare en forskel, vil jeg sige til hr. Peter Skaarup.
Vi vil gerne hjælpe de her børnefamilier lidt mere.
Det er det, vi gør med den her aftale, og det står Dansk Folkeparti helt frit for at indtage det standpunkt, at der for de her børnefamilier, på trods af de lidelser, som særlig børnene oplever ved at sidde i asylcentrene, ikke skal ændres noget.
Men det står regeringen altså fast på nu med et flertal med Enhedslisten og Liberal Alliance.
Tak for det, formand.
Virkeligheden er den, at når vi oplever krig og ufred i verden, er der af gode grunde også den konsekvens, at det medfører flere asylansøgere.
Det har vi før set, og det ser vi nu.
Lige nu betyder situationen i Syrien, at mange mennesker flygter til de omkringliggende lande, men også, at mange finder vej til både EU og til Danmark.
Det er selvfølgelig noget, der kan mærkes på antallet af asylansøgere rundtomkring i Europa og i resten af verden.
Vi har i de seneste måneder også oplevet en stigning i antallet af asylansøgere fra Serbien.
Der er også andre EU-lande, herunder Sverige og Tyskland, der oplever en sådan stigning.
Ansøgningerne behandles efter den hurtige åbenbart grundløs-procedure, som den hedder.
Det giver mig anledning til at understrege, at regeringen i forhold til de personer, som har søgt asyl her i landet, og som efterfølgende ikke opnår lovligt ophold i Danmark, følger en klar linje.
De afviste asylansøgere skal rejse ud af Danmark.
Gør de ikke det, ja, så skal politiet tage omsorg, som det hedder, for udrejsen.
Vi har med den aftale, der hedder »Øget fokus på udrejse – nye muligheder for asylansøgere«, som regeringen, Enhedslisten og Liberal Alliance indgik i september måned, styrket arbejdet med hjemsendelse af afviste asylansøgere.
Danmark har i øvrigt en velfungerende tilbagetagelsesaftale med Serbien.
Regeringen arbejder aktivt for at dæmme op for misbrug af vores asylsystem og for at fremme, at afviste asylansøgere udrejser af Danmark.
Nick Hækkerup (S), 2012-11-14:
Nu træffer domstolen sin afgørelse med den fine balance mellem sagsøger og sagsøgte, som er bygget ind i vores retssystem, og der tages de forskellige skridt, som skal tages for at vurdere det her.
På den måde sikres retfærdigheden, og på den måde får vi den ønskede afgørelse.
Men vi har jo nedsat Irak- og Afghanistankommissionen. Auditørerne er i gang med at vurdere sagen, og forsvarschefen er i gang med at iværksætte en undersøgelse, så vi får jo også alle de andre elementer afdækket.
Pernille Skipper (EL), 2012-11-14:
Ministeren bliver ved med at sige, at det her civile søgsmål handler om at få en vurdering af, om nogen kan pålægges et erstatningsansvar.
Det er fuldstændig rigtigt, men det er jo ikke det, ministeren siger som baggrund for at afvise et forlig.
Det, ministeren siger, er ikke, at det er vigtigt at få afklaret, om der foreligger et erstatningsansvar.
Det, ministeren siger, er, at det er vigtigt at få afklaret, om der er nogen, der har handlet ansvarspådragende.
Det at få afklaret et erstatningsansvar indebærer jo ikke nødvendigvis, at man får vurderingen af, om nogen har handlet ansvarspådragende.
Jeg vil egentlig gerne have, at ministeren svarer klart på, at det altså er muligt, at vi slet ikke kommer til den vurdering.
Karina Adsbøl (DF), 2012-11-14:
Spørgsmålet lyder: Hvad er ministerens holdning til en sag fra Kalundborg, hvor en borger tre gange har fået medhold i en klage ved Det Sociale Nævn, uden at kommunen efterfølgende har foretaget sig noget i sagen, og vil ministeren med udgangspunkt i den konkrete sag se på, hvorvidt det eksisterende klagesystem fungerer tilfredsstillende?
Hvad er ministerens holdning til en sag fra Kalundborg, hvor en borger tre gange har fået medhold i en klage ved Det Sociale Nævn, uden at kommunen efterfølgende har foretaget sig noget i sagen, og vil ministeren med udgangspunkt i den konkrete sag se på, hvorvidt det eksisterende klagesystem fungerer tilfredsstillende?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen »Grotesk sag fra Kalundborg« på www.dr.dk/P4/Nordvestsjælland.
Artiklen problematiserer samspillet mellem det kommunale tilsyn og Det Sociale Nævn.
Margrethe Vestager (RV), 2012-11-14:
Jeg synes på en eller anden måde, at spørgeren nu må bestemme sig: Altså, enten må vi ikke gøre noget, og så skal de have pengene i en stor pose, eller også skal det være specifikt øremærket, nærmest, hører jeg, efter ansøgning, hvor man skal have et fuldstændig detaljeret beskrevet formål med anvisning på, hvordan man vil udmønte, hvordan man vil evaluere, hvem der skal attestere og så fremdeles.
Jeg synes ikke, der er noget forgjort i, at der faktisk er en holdning og en vilje til at prioritere, at de små børn i dagpasningen får det bedre, end de har det i dag – uanset at de mange steder har det udmærket.
Vi har fundet en måde at komme kommunerne i møde på med en balance, synes jeg, mellem, at der sådan set er et fuldgodt lokalt råderum i forhold til, hvordan man så øger kvaliteten lokalt, men vi får ikke det bureaukrati, der følger med almindelige puljer.
Samtidig lader vi det ikke bare sejle og siger: Jamen I får alle pengene fuldstændig uden nogen form for aftale om formålet.
Jacob Jensen (V), 2012-11-14:
Det er jeg sådan set også med på, og jeg bekender også gerne mine synder, hvis man kan kalde det det.
Men jeg vil bare stadig væk gerne holde fast i den situation, hvor man kan sige, at vi her fra Christiansborg, i Folketinget, har det overordnede ansvar.
Vi kan også prioritere forskelligt, alt efter hvor vi står politisk, og nogle ting kan vi være enige om, og andre ikke.
Men det betyder så også, at hvis man så siger, at nu er der 500 mio. kr. – hvis man vælger det, hvad regeringen så har gjort – og de skal gå til daginstitutionsområdet, kunne man så ikke også forestille sig, at de måske netop kunne anvendes mere hensigtsmæssigt set med landspolitiske briller end ved bare at fordele det i forhold til antallet af børn mellem 0 og 5 år?
Altså, der kan være områder i landet, hvor der måske er et større behov, hvor der er flere børn, der måske er socialt udsatte og har behov for ekstra støtte, mens andre kommuner måske har knap så stort et behov.
Så den fordeling, man laver, går man også ind og kortslutter og siger, at der er det samme behov, fordi man fordeler fuldstændig jævnt.
Der mener jeg, at hvis man virkelig vil det kommunale selvstyre, og det tror jeg at vi begge to vil, både ministeren og jeg, burde man ikke gå ind i den grad og sige: De her penge skal gå til det område.
Alternativet var i hvert fald, at man gik ind og sagde: Jamen så fordeler vi dem efter nogle kriterier, efter hvor der er behov, og ikke bare efter antallet af hoveder.
Margrethe Vestager (RV), 2012-11-14:
Den situation kan i sagens natur opstå, og den risiko må man selvfølgelig løbe, at man nogle steder har haft et særligt fokus på området.
Men grunden til, at vi har været optaget af det, er jo netop, at der er et generelt ønske om, at der skal være flere voksne omkring vore mindre børn, sådan at leg og læring fremmes, og sådan at de oplever en hverdag, som er stimulerende og udviklende.
Jeg forstår ikke helt, hvorfor det kan være så fremmed for spørgeren, for den daværende regering prioriterede også 500 mio. kr. – det var så bare til ældreområdet.
Jeg tror, de blev fordelt på nogenlunde samme måde – dog ikke efter antallet af 0-5-årige, men efter en anden fordelingsnøgle, fordi det handlede om, at man gerne ville styrke ældreplejen.
Jacob Jensen (V), 2012-11-14:
Jeg er for så vidt fuldstændig enig med ministeren i, at den viden selvfølgelig er lokal, og derfor skal beslutningen også tages lokalt.
Men stadig væk synes jeg, at man kan sige, at viden om, hvordan man tidligere prioriterede de enkelte områder – daginstitutioner, ældreområdet, folkeskoleområdet for at nævne nogle kerneydelser, kommunerne tager sig af – kan vi jo heller ikke her på Slotsholmen have, altså viden om, hvordan man har prioriteret.
Vi kan selvfølgelig slå efter i bøger om, hvordan økonomien har udviklet sig, men der kan jo ligge politiske valg bag de forskellige prioriteringer, man har foretaget, herunder også de planer, man måtte have for fremtiden.
Føler ministeren ikke, at man netop her går ind med en målrettet indsats, hvor ædelt formålet end måtte være, og kortslutter den proces?
Der kan jo være kommuner, der har sagt, at de i flere år har prioriteret daginstitutionerne højt, fordi de syntes, det var vigtigt, men til gengæld har de nedprioriteret andre områder, og i de kommende år vil de gerne opprioritere de andre områder.
Det kan man alt andet lige ikke gøre, fordi der fra Slotsholmens side med regeringens velvilje siges, at den pose penge altså skal gå til et område, som den her kommune i forvejen har prioriteret højt.
Inden jeg gik på, sad jeg og kommunikerede med institutionslederen fra Undløse Børnehus.
Der har jeg nemlig mine egne børn gående.
Det er en yderst velfungerende daginstitution i Holbæk Kommune, og her kunne man selvfølgelig også godt tænke sig, at normeringerne i daginstitutioner blev højere.
Det skulle jeg hilse at sige, og det er hermed gjort.
Ville det ikke være at styrke det kommunale selvstyre – og det er det, mit spørgsmål specifikt går på – hvis man i den aftale med KL netop ikke havde sagt, at de 500 mio. kr. skal gå til daginstitutionsområdet.
Jeg er med på, at inden for rammen på 500 mio. kr. kan man lokalt vurdere, hvad de skal gå til i daginstitutionerne.
Det kunne være øgede normeringer.
Men hvis man ikke havde sagt, at det skulle gå til daginstitutionsområdet, ville det så ikke have været en styrkelse af det kommunale selvstyre, i forhold til en situation som nu, hvor man siger, at det netop skal gå til et specifikt formål?
Margrethe Vestager (RV), 2012-11-14:
Sådan som jeg hører spørgeren, ønskes der en diskussion om forholdet mellem det kommunale selvstyre og generelle tilskud kontra øremærkede tilskud.
I spørgsmålet fremhæves specifikt de 500 mio. kr., som er blevet givet for at give et løft i kvaliteten inden for vores dagpasning.
I spørgsmålet præsenteres det endda som et øremærket tilskud.
Der er bare ikke tale om et øremærket tilskud, for et øremærket tilskud ville jo først skulle udløses, når der afholdes en bestemt udgift i en given kommune.
Det tror jeg er i hvert fald en slags definition på et øremærket tilskud.
De 500 mio. kr. udbetales derimod som en særlig form for generelt tilskud, hvilket er et tilskud, der uddeles efter objektive kriterier, nemlig efter antallet af 0-5-årige og ifølge en aftale om midlernes anvendelse.
Som sagt er de objektive kriterier konstaterbare.
Der er sådan set
ikke øremærket noget ud over de ører, som de 0-5-årige har, og anvendelsen har vi aftalt med kommunerne i forbindelse med kommuneaftalen.
Det betyder jo, at det er op til lokalpolitikerne i hver enkelt kommune at finde ud af, hvordan de så vil prioritere det tilskud, som gives til kommunen.
Det er jo i god overensstemmelse med kommunalt selvstyre, nemlig at man skal prioritere inden for de rammer, som lovgivningen, aftalerne og økonomien i øvrigt giver.
Vi forventer selvfølgelig, at kommunerne lever op til den aftale, vi har lavet, og jeg bemærker også, at KL har signaleret, at man forventer at leve op til sin del af aftalen.
Jacob Jensen (V), 2012-11-14:
Som proceduren foreskriver, læser jeg spørgsmålet op: Mener ministeren, at det styrker det kommunale selvstyre, når regeringen øremærker midler til kommunerne til bestemte formål, som det f.eks. er sket på daginstitutionsområdet, i stedet for at give et generelt tilskud?
Mener ministeren, at det styrker det kommunale selvstyre, når regeringen øremærker midler til kommunerne til bestemte formål, som det f.eks. er sket på daginstitutionsområdet, i stedet for at give et generelt tilskud?
Nick Hækkerup (S), 2012-11-14:
Regeringen har en interesse i, at spørgsmål om Irakkrigen bliver undersøgt.
Derfor er der også nedsat den Irak- og Afghanistankommission, som vi snakkede om før.
Det, der bare er sagen, er, at der her er rejst et civilretligt erstatningssøgsmål mod den danske stat; mod den involvering, vores soldater har haft i Irakkrigen, og alle de elementer vil i øvrigt også blive afdækket.
Der er den åbne og retlige vurdering af, om der så skal betales erstatning, altså om der er gjort noget, som betinger, at der skal betales erstatning her.
Margrethe Vestager (RV), 2012-11-14:
Jeg betragter ikke det kommunale selvstyre som en ting med alt givet entydigt og for altid.
Så kan man enten skære ned, og så bliver det 2 pct. mindre, eller man kan øge, og så bliver det 2 pct. større.
Det er selvfølgelig en ting, som bevæger sig over tid, fordi vores samfund udvikler sig.
Det kommunale selvstyre har jo ændret sig markant, i og med at kommunalreformen har gjort, at vi har fået større kommuner, som har fået langt flere opgaver.
Dermed har deres opgaver også fået en sammensætning, som stiller større krav til vores kommunalpolitikere for netop at kunne tage dem ind og prioritere mellem dem.
Samtidig synes jeg, at det er helt i orden, at der også landspolitisk er holdninger til, hvordan vores velfærdssamfund skal være.
Det, der er balancen, er, at de holdninger, som vi har til f.eks. kvaliteten af dagpasning, udmøntes lokalt inden for en ramme, der er så bred som overhovedet mulig.
Jeg tror ikke, at man her på Slotsholmen med vand hele vejen rundt og med den øtænkning, som det måtte indebære, helt præcis kan vide, hvordan det foregår i hver enkelt kommune.
Der kan være daginstitutioner i en del af kommunen, hvor børnene har nogle særlige udfordringer, og der kan være andre daginstitutioner, hvor det måske er knap så nødvendigt med særlige tiltag.
Den viden har man lokalt, den har vi ikke her hos os.
Den balance synes jeg man skal beholde.