runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan E. Jørgensen (V), 2013-02-20:
Jeg vil bare bede ordføreren forholde sig til spørgsmålet om den her meget omdiskuterede ministerbetjeningsregel.
Her mener jeg, det var sådan, at der med det lovforslag, som den tidligere regering udsendte, hvor begrebet ministerbetjening var at finde, var nogle akter og dokumenter osv., man kunne få indsigt i, og at der så var nogle, man ikke kunne få indsigt i.
Nu er der så kommet en præcisering af bestemmelsen, men det er de samme akter, man kan få indsigt i, og de samme akter, man ikke kan få indsigt i.
Vil Socialdemokraternes ordfører bekræfte, at det også er sådan, tingene ser ud fra Socialdemokraternes side?
Julie Skovsby (S), 2013-02-20:
Jeg mener personligt ikke, at vi skal foretage en fornyet høring.
Det bliver ikke sendt i høring, som det er nu.
Det, som vi skal stemme om, er det forslag til vedtagelse, som partierne Venstre, Socialdemokraterne, De Radikale, SF og De Konservative står bag.
Det er det, jeg håber vi stemmer om og vedtager i morgen.
Og det er det, som er til diskussion lige nu.
Bliver der efterfølgende fremsat andre forslag, må vi tage stilling til det; så må jeg vende tilbage til min gruppe og bede dem om at tage stilling, genoverveje det, altså hvis der kommer nye forslag.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-02-20:
Færre ord, tak: Vil Socialdemokraterne modsætte sig, at dette lovforslag bliver sendt i høring – ja eller nej?
Julie Skovsby (S), 2013-02-20:
Det, som jeg synes at vi skal stemme for og have flertal for her i Folketinget – vi socialdemokrater sammen med Venstre, De Radikale, SF og De Konservative – er det forslag til vedtagelse, som jeg har læst op.
Det vil sige, at det er det, som jeg håber bliver vedtaget i morgen, når vi skal trykke på knapperne.
Hvis der så bliver fremsat nye forslag til vedtagelse, må vi tage stilling til dem.
Morten Bødskov (S), 2013-02-20:
Regeringen mener ikke, at lovforslaget skal i høring.
Vi mener, at vi følger den helt normale praksis, og den er, at nu starter vi første behandling af lovforslaget her i næste uge, og jeg er helt tryg ved, at der vil komme en omfattende debat om det.
Der er debat i medierne.
Der vil være en debat i medierne, så regeringen mener ikke, at lovforslaget skal i høring.
Det følger helt den sædvanlige praksis.
Pernille Skipper (EL), 2013-02-20:
Så det, justitsministeren lige har sagt, er, at der ikke vil være mere adgang til aktindsigt med det lovforslag, regeringen har fremsat, end der ville have været med det lovforslag, som den tidligere regering fremsatte.
Det synes jeg jo er befriende, at vi endelig kan få den indrømmelse.
Så kan vi begynde at diskutere indhold.
Justitsministeren har lige indrømmet, at man har ændret nogle sproglige formuleringer i § 24, men at man ikke har ændret indholdet, og at der ikke vil være mere adgang til aktindsigt, end der ville have været, hvis den tidligere regerings lovforslag var blevet vedtaget.
Jeg må simpelt hen spørge, om justitsministeren så også må indrømme, at regeringen har skiftet holdning.
Det er i orden, at man lukker mere ned, § 24 savnede ikke enhver begrundelse, den savnede bare en undskyldning og en ny justitsminister.
Morten Bødskov (S), 2013-02-20:
Hr. Jan E. Jørgensen vil ligesom alle andre kunne se, at der er sket ændringer i og tilføjelser til lovforslaget, at der er sket præciseringer af lovforslaget, og eksempelvis er der kommet en helt ny § 24.
Betyder det så – og jeg tror, det er det, fru Pernille Skipper spørger om – at så bliver mulighederne for at få aktindsigt ændret i forhold til det, som den tidligere regering fremsatte?
Det gør det ikke.
Vi præciserer, at meningen er den samme, for hvad var det, debatten handlede om?
Den handlede nemlig om, at det her kunne risikere at blive et gummistempel, som kunne bruges til at afvise muligheden for aktindsigt.
Så mulighederne for aktindsigt, kunne man spørge, bliver de udvidet?
Nej, det gør de ikke.
Meningen er den samme.
Det nye i det, der er sket med ændringen af § 24, er, at risikoen for misforståelser bliver minimeret.
Det bliver klart præciseret nu, at der er tale om en paragraf, som skal anvendes restriktivt, som ikke er en blankocheck, ej heller et gummistempel, som er en paragraf, som er ændret, og hvori det nu er præciseret i bemærkningerne, hvad det er, ændringen går ud på.
Det er stadig en lov, som betyder, at vi udvider offentlighedens adgang til at få indsigt i driften af den offentlige forvaltning, det være sig Kommunernes Landsforening, Danske Regioner og offentlige selskaber med et vist ejerskab fra statens side.
Pernille Skipper (EL), 2013-02-20:
Hr. Jan E. Jørgensen fra Venstre sagde, at det forslag, som er fremsat af justitsministeren, indholdsmæssigt er identisk med det forslag, som blev fremsat af den tidligere regering.
Tager hr. Jan E. Jørgensen fejl?
Morten Bødskov (S), 2013-02-20:
Det er så her, hvor kæden for mig at se hopper af for Dansk Folkeparti, for jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor man, hvis man vil forfægte det synspunkt, så ikke var opmærksom på det, dengang man selv sad og holdt hånden under den tidligere VK-regering.
Altså, det er det, jeg simpelt hen ikke forstår.
Der kan temmelig sikkert findes flere eksempler på betænkninger, som var sendt i høring, og hvori der skete ændringer, hvorefter lovudkastet ikke blev sendt i høring på trods af ændringer.
Der har man ikke fastholdt det her synspunkt, så derfor undrer det mig, at man lige pludselig indtager det standpunkt.
Men det er som sagt helt fair, det må Dansk Folkeparti jo selv redegøre for.
Jeg kan sige det sådan, at meningen med § 24, som også er blevet diskuteret, er den samme.
Nej, det gør vi ikke.
Hvad er formålet med den ændring, altså den nye § 24, som er kommet ind?
Det er at præcisere; det er at undgå misforståelser; det er at præcisere, at den skal fortolkes restriktivt, at det ikke skal være en blankocheck, og at det dermed ikke skal være noget, som unødig rejser spørgsmålet om, hvor grænserne for mulighederne for at give aktindsigt går.
Det er det, der har været arbejdet, og det tror jeg at fru Pia Adelsteen ganske udmærket ved, for virkeligheden er jo den, at meget af det arbejde, som udmøntes i den her politiske aftale, blev igangsat allerede under den tidligere regering, hvor der var brede politiske drøftelser om, hvordan man kunne få det her landet.
Pia Adelsteen (DF), 2013-02-20:
Jeg kan bare godt undre mig over, at forslaget ikke skal i høring, hvis man mener, at der er en konkret ændring i det her forslag til en lov, som jeg finder aldeles vigtig, fordi den netop har at gøre med at kontrollere ministerier, kontrollere de mennesker, der rent faktisk sidder med magten i Danmark.
Morten Bødskov (S), 2013-02-20:
Det er ikke op til mig at redegøre for, hvilke forhandlinger, hvilke drøftelser og hvilke kontakter der har været med Dansk Folkeparti.
Det må Dansk Folkeparti jo selv redegøre for.
Jeg vil vælge at læne mig op ad det faktum, at to tredjedele af Folketingets medlemmer står bag en ny offentlighedslov, som udbygger åbenheden i den offentlige forvaltning, og som er en ændring af vores offentlighedslov, som sidst blev ændret i 1985.
Det er en tiltrængt modernisering og en ændring, der som sagt betyder, at der bliver øget adgang til den offentlige forvaltning.
Jeg er som sagt meget tilfreds med – og sådan bør det være – at store lovforslag af den her karakter baserer sig på brede politiske aftaler, og det er også det, der er tilfældet her.
Det er en god aftale, som bygger på et grundigt forarbejde, på 7 års arbejde i en kommission med Folketingets tidligere Ombudsmand som formand, og pressen og andre organisationer, universiteter og andre undervisningsinstitutioner har været med i arbejdet.
Der er fremsat et forslag, som nu kommer til behandling i Folketinget i næste uge, og som øger åbenheden i den offentlige forvaltning.
Pia Adelsteen (DF), 2013-02-20:
Jeg tror så, at jeg vil spørge om noget helt andet.
Inden valget var regeringspartierne imod offentlighedsloven, og man har ændret holdning med den aftale, man har lavet med Venstre og Konservative.
Må jeg så ikke spørge, hvorfor regeringen ikke inviterede de øvrige partier til forhandlinger, når der åbenbart er så væsentlig en forskel på forslaget fra 2010 og det nuværende forslag – dog ikke så væsentlig, at det skal i høring.
Morten Bødskov (S), 2013-02-20:
Det gjorde den ikke, fordi den er blevet ændret.
Der er en ny § 24, og formålet med en ny § 24 er ikke at udvide mulighederne for aktindsigt, men at præcisere, således at vi sikrer, at den ikke bliver misbrugt.
Det er det, der er kernen i det.
Altså, man taler om det i den her debat, som om der slet ikke er nogen begrænsninger med hensyn til at få aktindsigt.
Det er der jo – det er der.
Og det, der er pointen, er, at man med den nye § 24 og den ny offentlighedslov jo bl.a. har til hensigt at indstille sig på den udvikling, kan man sige, der har været i centralforvaltningen: at vi har en decentral centralforvaltning, om man vil, på mange områder.
Det er bl.a. det, man tager op.
Når man lytter til Enhedslisten, kan man godt få den opfattelse, at der slet ikke skal være nogen begrænsninger.
Det kan man også få, hvis man lytter til nogen af dem, der er en del af debatten.
Det må man så selv tage ansvaret for.
Men der er begrænsninger i dag, og de bliver udvidet, i takt med at bl.a. centraladministrationen jo er blevet moderniseret, er blevet forandret.
Så der kommer ikke med den aftale, der er lavet nu, en udvidelse af adgangen til aktindsigt.
Det er det, der har været meningen med hele øvelsen, og det forstår jeg simpelt hen ikke at fru Pernille Skipper ikke har bidt mærke i, for så har hun ikke læst aviser det sidste stykke tid.
Det er jo helt klart, at meningen er den samme.
Det nye er, at vi med den præcisering, der sker for det første i en ændret § 24 og for det andet i bemærkningerne til det lovforslag, som vi altså skal førstebehandle i næste uge, minimerer risikoen for misforståelser, så folk bliver behandlet ordentligt.
Pernille Skipper (EL), 2013-02-20:
Nu skete der jo lige noget meget, meget interessant.
Det var, at justitsministeren klart fik sagt, at regeringen intet indholdsmæssigt anderledes har gjort, end den tidligere regering gjorde.
Det kan godt være, at justitsministeren siger, at det, der var hele humlen dengang, bare var, at der var nogle lidt løse formuleringer.
Men i det citat, som jeg tror at vi alle sammen har læst rigtig mange gange, siger socialdemokratisk retsordfører, hr. Morten Bødskov dengang, at offentlighed ikke skader lovgivningsprocessen, og at § 24 savner enhver begrundelse.
Så har vi jo så at gøre med en regering, som er vendt på en tallerken, lige så snart de kom ind på ministerposterne –
den indrømmelse har vi så fået.
Det her var irriterende, det var et dårligt forslag, da man sad i opposition, fordi det blev sværere at holde øje med magthaverne.
Og så kan jeg måske medgive, at når det er præcis det samme forslag, og det er præmissen for den fremtidige debat, ja, så er der måske ikke brug for den høringsproces, fordi vi har at gøre med præcis det samme forslag.
Der har været ordførere heroppe, som har sagt, at det er almindelig praksis, at man ikke har sendt noget i en høring.
Og så har vi jo også hørt fra justitsministeren til sidst, at den er god nok: Indholdsmæssigt laver man intet om, man lukker ned for adgangen til aktindsigt i forhold til i dag.
Der er rigeligt med begrænsninger i aktindsigten i forvejen, som justitsministeren også har påpeget, men det skal vel ikke være en undskyldning for at indføre endnu en.
Jeg vil til allersidst på vegne af indkalderne af forespørgslen i dag minde om, at vi har fremsat et forslag til vedtagelse.
Det citerer direkte fra regeringsgrundlagets flotte ord om god regeringsførelse, om åbenhed og parlamentarisk kontrol med regeringen, alle de fine, fine intentioner, som regeringen har skrevet ned i deres regeringsgrundlag.
Og så står der til allersidst, efter de ord, at derfor opfordrer Folketinget regeringen til at sende det her meget principielle lovforslag i høring.
Jeg ville ønske, at afstemningsreglerne var indrettet sådan, at vi fik en afstemning om det, for det er da mærkeligt, at regeringen så ville trykke på den røde knap til ord fra deres eget regeringsgrundlag og et ønske fra et mindretal i Folketinget om at få et lovforslag i høring, så de kritiske røster kan komme frem.
Det tror jeg var det, jeg ville sige til allersidst.
Der er ikke nogen tvivl om, at vi vil gøre, hvad vi kan i udvalgsarbejdet og efter førstebehandlingen osv., for at forsøge at fremme debatten yderligere og få alle de kritiske bemærkninger så vel som de rosende ord, der skulle være, frem.
Mette Gjerskov (S), 2013-02-20:
Jeg vil stadig væk kalde det ordkløveri, og jeg vil gerne sige, at jeg synes, det er ærgerligt, at vi skal stå og bruge tid på ordkløveri i en sag, som er så vigtig, og som kan have så omfattende betydning, ikke kun for fødevareproduktionen og -sikkerheden i Europa, men også for vores eksportindtægter, altså at det så handler om en kvart sætning i en pressemeddelelse fra den 12. februar.
Jeg kan fortælle hr. René Christensen, at nøjagtig den samme dag, et par timer inden, kl. 16.21, udgår der på Ritzaus telegram et citat fra mig, hvor der står: »Der er rent faktisk en risiko for, at der er havnet varer i Danmark med hestekød i, og det skal vi naturligvis have styr på«.
Jeg udtaler mig efter bedste overbevisning på daværende tidspunkt, den 12. februar; det er den dag, jeg går ind og træffer beslutning om tre særlige indsatser i Danmark for at gøre noget ved den her skandale.
Det har jeg koncentreret mig om.
Alt andet mener jeg simpelt hen er ordkløveri.
Ingen kan have været i tvivl om, hvor alvorligt jeg tog den sag og stadig væk tager den.
René Christensen (DF), 2013-02-20:
Dansk Folkeparti og jeg i særdeleshed er meget glade for, at ministeren tager det her alvorligt.
Det får i hvert fald ikke forbrugerne til at gøre holdt og tænke på, om man skal fortsætte med at købe det her.
Ministeren udsendte også efterfølgende en pressemeddelelse, hvor ministeren skrev: Vi fik ingen oplysninger den 12. februar, der gav Fødevarestyrelsen anledning til ...
Jeg vil bare sige, at den 12. februar jo også er den 12. februar kl. 17.50, og det står i det interne notat, som Folketingets medlemmer har fået, og som er offentligt tilgængeligt.
Den 12. februar kl. 17.50 udsendes der en notifikation, som nævner Danmark som mulig modtager af de mistænkte produkter.
Det er altså den samme dag, at der fra EU-systemets side – Rapid Alert – bliver udsendt, at det her også muligvis findes i Danmark.
Det her går kun på, at det, når vi har sådan nogle alvorlige situationer – som vi må håbe ikke er så alvorlige, at vi har noget kød, der er inficeret med andet, end at det er oksekød, der er iblandet udmærket hestekød, det må vi håbe er det det er – altså så er meget uheldigt, hvis ministeren siger, at man yderligere kan forvente, at man kan gå ud og købe de her produkter uden nogen form for usikkerhed.
Mette Gjerskov (S), 2013-02-20:
Jeg vil gerne slå fuldstændig fast, at den pressemeddelelse, vi taler om, har overskriften: »Gjerskov skærper kontrollen efter hestekødsskandalen«.
Ingen kan være i tvivl om, at der her var en bekymret fødevareminister, som var bekymret for, hvorvidt den her skandale ramte Danmark.
På det tidspunkt var den samlede vurdering, at »alt tyder heldigvis på, at de her fuskevarer ikke har været i danske supermarkeder«.
Men sætningen stopper jo ikke der, for der står også: »... men for mig er det vigtigt, at vi går ekstra grundigt til værks, når vi ser sager som den her, så danske forbrugere ikke bliver snydt«.
Jeg gik ud og handlede om tirsdagen, hvor man i EU lavede en koordineret indsats fredagen efter.
Jeg synes, det er ordkløveri at hive en halv sætning – eller måske snarere en kvart sætning – ud af en pressemeddelelse og så skælde ud over den, når det må være meget tydeligt for enhver, der læser den her pressemeddelelse, at fødevareministeren har taget sagen meget alvorligt.
René Christensen (DF), 2013-02-20:
Det, der ligger i det her, er jo, at ministeren går ud og siger til befolkningen, at befolkningen umiddelbart kan gå i supermarkedet og købe færdigretter, at alt tyder på, at det ikke er farligt, og man kan fortsætte med det.
Lad os nu sige, at de prøver, som man er i gang med at tage, viser, at der er medicinrester i det her kød – det må vi håbe at der ikke er – det kan være, at det er gamle travheste og andet, der er blevet puttet i de her færdigretter, så har vi jo en helt, helt anden sag, hvor vi ikke kun snakker om svindel, men hvor vi måske faktisk også snakker om sygdomsfremkaldende fødevarer.
Derfor er det jo, når nu sagen har kørt fra januar, uheldigt, at ministeren så går ud, dagen før vi får at vide, at der faktisk er et problem i Danmark, og siger det til befolkningen.
Derfor synes vi fra Dansk Folkepartis side, at det, hvis man kommer med sådan nogle udtalelser, så skal være på et meget dokumenteret grundlag.
Ministeren sender så også en anden pressemeddelelse ud, den 14. februar, hvor ministeren skriver: Vi fik ingen oplysninger den 12. februar, der gav Fødevarestyrelsen anledning til at formulere sig anderledes.
Men i vores notat står der dog trods alt, at den 12. februar, kl. 17.50, indkom der besked til Danmark om, at man også kunne forvente, at det her var i Danmark.
Så det var nok den 13. februar, man skulle have skrevet.
Mette Gjerskov (S), 2013-02-20:
Ingen har, når de har læst den overskrift, ingen har, når de har læst hele teksten, kunnet være i tvivl om, at jeg som fødevareminister i Danmark var bekymret over situationen.
Det er jo derfor, jeg går ud og skærper kontrollen.
Der er altså ikke noget skråsikkert i, at man siger »tyder på«.
René Christensen (DF), 2013-02-20:
Jeg er helt enig med ministeren i, at det her er en vigtig sag, for det her handler ikke bare om, at der er blevet blandet noget hestekød i.
Det handler også om spørgsmålet: Når man kan blande hestekød i, hvad kan man så ellers blande i?
Og når det her hestekød først er blevet svindlet i, hvad er det så for noget hestekød?
Er det slagtet under ordentlige forhold?
Er det hestekød, vi kan være sikre på der ikke er medicinrester i?
Derfor er vi selvfølgelig også i Dansk Folkeparti glade for, at ministeren har været aktiv.
Vi er også glade for, at Fødevarestyrelsen har været aktiv.
Men når jeg spørger ind lige til det her, er det, fordi det kommer sådan lidt bag på mig, at ministeren kommer med den udtalelse, for vi fødevareordførere i Folketinget har også fået et meget fint efterfølgende internt notat – og tak for det – og der står jo meget tydeligt, at Fødevarestyrelsen siden januar har sat de røde lamper til blinke og har sagt: Hvad er det, der sker her i Europa, og hvordan ser det ud i forhold til Danmark?
Allerede den 7. februar begynder der jo at ske noget også her i Danmark.
Der er i hvert fald nogle butikker, der begynder at tage nogle produkter ned af hylderne, og derved har vi jo skærpet opmærksomheden også i Danmark, og ministeren har også fået skærpet opmærksomheden, og det er sådan, det skal være.
Det, der undrer mig, er, at ministeren så går ud tirsdag den 12. februar sidst på dagen og skriver: »Danske forbrugere skal kunne stole på, at varer indeholder det, der står på pakken.«
Det er jeg meget enig med ministeren i: Det skal vi kunne stole på.
I samme meddelelse skriver hun videre: »Alt tyder heldigvis på, at de her fuskevarer ikke har været i danske supermarkeder [...]
« Det kommer altså så sent i forløbet.
Ministeren siger så tirsdag den 12. februar, at det nok ikke er her i Danmark.
Men samme dag kl. 17.50 får Fødevarestyrelsen faktisk en henvendelse, hvori man nævner Danmark som et land, hvor det er muligt at de her produkter kan findes, og så kender vi jo resten af historien.
Dagen efter er man ude at sige, at man nu også har fundet de her produkter i Danmark.
Derfor ærgrer det mig lidt, at ministeren har været ude at sige til befolkningen, at vi ikke behøver at være så urolige, for det er nok ikke her i Danmark – og så var det her alligevel samme dag.
Mette Gjerskov (S), 2013-02-20:
Så, nu virker teknikken også – nej, det gør den ikke, jo, nu gør den.
Det er ligesom den der med nu virker den, nu virker den ikke.
Nu er der hul igennem.
Jeg er glad for, at jeg får lejlighed til at tale om den her alvorlige sag.
Den fødevareskandale, der har rullet hen over Europa, med hestekød, der er blandet i oksekød, er meget, meget alvorlig.
Ingen kan være i tvivl om, at jeg har taget den her sag alvorligt.
Jeg har reageret hurtigt – også hurtigere, end man gjorde i EU, selv om EU efter min overbevisning har handlet med rekordfart i denne sag.
Jeg har taget konkrete tiltag for at beskytte forbrugerne.
Vi havde den 12. februar ingen dokumentation for, at der skulle være varer, der var sendt til det danske marked.
Og allerede også samme dag kl. 16.21 udtalte jeg til Ritzau, at der rent faktisk jo var en risiko for, at der var havnet varer i Danmark med hestekød i, og at vi naturligvis skulle have styr på det.
Men først dagen efter, den 13. februar, modtog Fødevarestyrelsen oplysningerne fra Rapid Alert-systemet i Europa, som fastslog, at varerne efter al sandsynlighed var forhandlet på det danske marked.
Så når jeg den 12. februar sagde »alt tyder på«, er det altså efter min opfattelse ikke sådan, som der bliver skrevet i spørgsmålet, at jeg udtaler mig skråsikkert.
»Tyder« er ikke særlig skråsikkert.
Jeg mener også, at det må være tydeligt for enhver, at der her er tale om en sag, der udvikler sig time for time, og hvor der kommer rigtig mange informationer.
Jeg reagerer på informationerne på baggrund af en samlet faglig vurdering, naturligvis, fra Fødevarestyrelsen.
Det er min opgave som fødevareminister ikke bare at følge sådan en sag og handle i sådan en sag, men også løbende at holde befolkningen orienteret om en vigtig sag som denne fødevareskandale.
Derfor har jeg også løbende udtalt mig på baggrund af den viden, jeg har haft på det pågældende tidspunkt.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-02-20:
Men det lyder ikke, som om justitsministeren har læst det, for der er intet ved vedtagelsen af det forslag til vedtagelse, der gør, at man ikke kan have en høring.
Det står der intet om i det forslag til vedtagelse.
Derfor spørger jeg endnu en gang: Er sagen den, at regeringen på trods af velvillighed fra Venstre og Det Konservative Folkeparti vil modsætte sig mindretallets ønske om at få lovforslaget i høring?
Ja eller nej?
Morten Bødskov (S), 2013-02-20:
Regeringen står bag det forslag til vedtagelse, som er aftalt af partierne bag den politiske aftale, der er fremlagt i dag.
Det betyder, at lovforslaget ikke kommer i høring.
Det betyder, at regeringen ikke mener, at lovforslaget skal i høring.
Og det betyder, at den vejledning, som nu vil være under udarbejdelse, kommer i høring.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2013-02-20:
Som jeg faktisk sagde i min tale, er der rigtig mange gode ting i offentlighedsloven.
Der er en række forbedringer, men der er også nogle områder, der lukker ned – det synes jeg man skal være ærlig at sige.
Intentionen har været at lukke ned for de tvivlstilfælde, som mange mente ville kunne opstå.
Der var nogle, der mente, at den simpelt hen ville kunne bruges til hvad som helst, og derfor har vi lyttet til den kritik, og vi har præciseret den paragraf.
Men meningen er jo stadig væk, at der skal skabes en form for fortroligt rum, og det er nødvendigt af hensyn til de politiske arbejdsprocesser.
Så vi følger de anbefalinger, der ligger fra offentlighedslovens kommission.
Pernille Skipper (EL), 2013-02-20:
Det kunne jeg godt tænke mig at følge en lille smule op på, for vi hørte jo af Venstre to ting, som jeg i hvert fald bed mærke i: Den ene var, at det her forslag er identisk i indholdet – jeg tror, at det var ordet identisk, hr. Jan E. Jørgensen brugte – med det forslag, som den tidligere regering fremsatte.
Det andet var, at Venstre ikke vil modsætte sig en høring.
Lad os starte med det første spørgsmål: Er der tale om et indholdsmæssigt nyt lovforslag i forhold til det, den tidligere regering fremsatte, eller har man rettet op på de problemer, som SF selv mente der var i det tidligere lovforslag?