Morten Bødskov (S), 2013-05-24:
Tusind tak for det, formand.
Vi skal som sagt i dag behandle et beslutningsforslag om at underskrive og ratificere Europarådets konvention om vold mod kvinder.
Beslutningsforslaget pålægger regeringen at underskrive Europarådets konvention om vold mod kvinder inden udgangen af folketingsåret 2012–2013.
Endvidere pålægges regeringen at ratificere konventionen inden udgangen af 2013.
Jeg kan oplyse, at regeringen ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet, i daglig tale Europarådets konvention om vold mod kvinder, blev åbnet for undertegnelse den 11. maj 2011 i Istanbul.
Konventionen kaldes derfor også undertiden for Istanbulkonventionen.
Konventionen har bl.a. til formål at beskytte kvinder mod alle former for vold og forebygge, retsforfølge og udrydde vold mod kvinder og vold i hjemmet.
Konventionen fastslår en lang række forpligtelser for de kontraherende stater.
Den stiller således krav om koordinerede politikker, inddragelse af ikkestatslige organisationer og civilsamfundet, udpegning af koordinerende organer, dataindsamling og også forskning.
Konventionen indeholder også regler om forebyggelse, herunder bevidstgørelse, undervisning, uddannelse af fagfolk, behandlingsprogrammer og inddragelse af den private sektor og medierne.
Den stiller desuden en række krav til indholdet af de kontraherende staters så at sige materielle ret, både på det civilretlige område og også af mere strafferetlig karakter.
Konventionen forpligter de kontraherende parter til at kriminalisere fysisk og psykisk vold, voldtægt, tvangsægteskab, skamfering af de kvindelige kønsdele, tvangsabort og tvangssterilisation.
Den indeholder også regler om erstatning, forældremyndighed og samvær, straffemyndighed, forældelse, sanktioner og skærpende omstændigheder ved strafudmålingen.
Den stiller desuden krav til de kontraherende staternes processuelle regler om efterforskning og retsforfølgning, herunder med hensyn til risikovurdering og risikostyring, tilhold, bortvisning, efterforskning og retshjælp.
Konventionen indeholder endvidere regler om indvandring og asyl, herunder om opholdsstatus, kønsbaserede asylansøgninger og forbud mod tilbagesendelse.
Endelig indeholder konventionen regler om internationalt samarbejde vedrørende bekæmpelse af vold mod kvinder og om en international overvågningsmekanisme, herunder om oprettelse af en uafhængig ekspertgruppe for indsatsen mod vold mod kvinder og vold i hjemmet.
Konventionen træder i kraft, når 10 lande har ratificeret den.
I midten af maj 2013, altså her i år, var der 29 stater, der havde undertegnet konventionen, men kun 4 stater, som også havde ratificeret konventionen.
Det var Albanien, Montenegro, Portugal og Tyrkiet, der som de eneste lande altså har ratificeret konventionen.
Konventionen er derfor ikke trådt i kraft endnu.
Jeg har tidligere redegjort over for Retsudvalget og Ligestillingsudvalget om status for overvejelserne om en dansk undertegnelse og ratifikation af konventionen.
I december 2012 oplyste jeg over for Retsudvalget, at Justitsministeriet er i færd med at undersøge, i hvilket omfang det vil være nødvendigt at ændre dansk lovgivning, for at Danmark kan leve op til forpligtelserne i henhold til konventionen.
Jeg oplyste også, at undersøgelsen omfatter lovgivning inden for flere forskellige ministerområder til brug for regeringens beslutning om en eventuel dansk undertegnelse af konventionen med henblik på en efterfølgende ratificering.
I marts 2013 oplyste jeg som svar på spørgsmål fra udvalget det samme over for Ligestillingsudvalget.
Justitsministeriet er sammen med de øvrige berørte ministerier stadig i gang med at undersøge, i hvilket omfang det vil være nødvendigt at ændre i dansk lovgivning, for at Danmark kan leve op til forpligtelserne i henhold til konventionen.
Jeg forventer stadig at kunne orientere Retsudvalget om resultatet af undersøgelsen her i indeværende halvår.
Som det fremgår af det, som jeg sagde tidligere, pålægger konventionen altså de kontraherende stater en lang række forpligtelser, ikke blot på det strafferetlige og strafprocessuelle område, men også med hensyn til erstatningsret, familieret, udlændingeret, hvortil jo altså også kommer forpligtelser på både socialområdet, sundhedsområdet, undervisningsområdet og med hensyn til den generelle ligestillingspolitik.
Det er derfor også en stor opgave at sammenholde forpligtelserne efter konventionen med gældende dansk lovgivning på de berørte ministeriers område.
Status er altså, at jeg i dag ikke har et samlet overblik over, i hvilket omfang det vil være nødvendigt at ændre dansk lovgivning, for at Danmark kan leve op til forpligtelserne i henhold til konventionen, men jeg forventer at have det overblik her i indeværende halvår, altså inden for de næste ca. 5 uger.
Det er på den baggrund min opfattelse, at regeringen og Folketinget ikke i dag har det fornødne grundlag for at træffe en beslutning om Danmarks tiltrædelse af konventionen.
En vedtagelse af beslutningsforslaget ville bl.a. indebære, at Folketinget i medfør af grundlovens § 19 giver samtykke til Danmarks ratifikation af konventionen. Før den nævnte undersøgelse er afsluttet, foreligger der imidlertid efter regeringens opfattelse ikke et forsvarligt grundlag for, at Folketinget kan give et sådant samtykke.
Selv om regeringen altså af disse grunde ikke kan støtte beslutningsforslaget, vil jeg selvfølgelig gerne tilføje, at regeringen er enig i konventionens målsætning om at beskytte kvinder mod alle former for vold og at forebygge, retsforfølge og udrydde vold mod kvinder og selvfølgelig også vold i hjemmet.
Det skal der ikke herske nogen tvivl om.
Regeringen tager selvfølgelig klar afstand fra vold mod kvinder.
Det ændrer imidlertid ikke ved, at beslutningen om, hvorvidt Danmark skal undertegne og ratificere Europarådets konvention om vold mod kvinder, efter regeringens opfattelse skal ske på et ordentligt og ikke mindst oplyst grundlag.
Og det er altså baggrunden for, at regeringen ikke kan støtte det foreliggende beslutningsforslag.