Stine Brix (EL), 2013-12-13:
Når man møder en læge i vores sundhedsvæsen, skal man kunne være fuldstændig sikker på, at de råd, man får, er baseret på faglighed og ikke på, hvad en læge kunne være blevet påvirket af ved at arbejde sammen med industrien eller modtage penge fra industrien.
Og når vi fra Folketingets side beder Sundhedsstyrelsen om at lave kliniske retningslinjer for, hvad der er den bedste behandling for en given sygdom, så skal patienterne på samme måde også være sikre på, at de kliniske retningslinjer bygger på faglighed og ikke er farvet af bestemte virksomheders interesser.
Det er desværre velkendt, at pengegaver til læger, sponsoreret undervisning og forskning og ejerskab af medicinalvirksomheder påvirker, hvilke sandheder en læge lægger vægt på.
Det påvirker, hvor positiv en læge er over for et bestemt produkt.
Vi ved også fra undersøgelser, at det er velkendt, at især læger undlader at gøre opmærksom på, hvilke interessekonflikter de har, når de deltager i forskellige råd og nævn, eller hvis de selv underviser.
Derfor er vores mål, at vi styrker, at vi får uafhængige sundhedspersoner, og at der ikke er nogen tvivl om uvildigheden, når man som patient møder en sundhedsperson i vores sundhedsvæsen.
Og vi mener, at den bedste måde at gøre det på er ved at sikre, at der ikke er nogen økonomiske mellemværender mellem sundhedspersoner og industri. Lovforslaget her er, som det står i bemærkningerne, blevet til efter en længere proces.
Oprindelig var det et beslutningsforslag fremsat for et par år siden af Enhedslistens tidligere sundhedsordfører, hr. Per Clausen, og det beslutningsforslag var ganske klart.
Der stod, at vi ønskede et forbud mod interessekonflikter for læger, nøjagtig ligesom der gælder et tilsvarende forbud for advokater og revisorer.
Siden blev Sundhedsudvalget enige om at igangsætte et arbejde om at undersøge reglerne, og den nuværende regering fulgte op ved at nedsætte en arbejdsgruppe.
Og det er så den arbejdsgruppes anbefalinger, som danner baggrund for det her lovforslag.
Lovforslaget går ikke så langt, som vi ønskede, men det rummer bestemt nogle elementer, som går i den rigtige retning.
Nu bliver virksomheder, som producerer medicinsk udstyr, også omfattet af reglerne for, at samarbejde mellem virksomhed og sundhedspersoner skal registreres og i nogle tilfælde godkendes.
F.eks. skal man fremover oplyse, hvilket honorar man modtager.
Der er også flere sundhedspersoner, som bliver omfattet af reglerne, og det synes vi også er et fremskridt.
Vi savner, at regeringen turde gå videre.
De medlemmer af regeringens arbejdsgruppe, som repræsenterer patient- og forbrugerinteresser, skriver jo meget klart, at de ønskede, at man i højere grad sikrede uvildige sundhedspersoner.
Og de efterlyser konkret, at man arbejdede hen imod, at der ikke var økonomiske mellemværender mellem industri og sundhedspersoner.
De fremhæver også, at de ønskede, at regeringen var skrappere, i forhold til hvad man må eje af aktier i en lægemiddelvirksomhed, når man selv er læge.
De ønsker deler vi.
Jeg synes også, at man er på vej ud i en potentiel gråzone, når man begynder at skelne mellem forskellige typer af samarbejde og kategoriserer dem forskelligt.
Fremover kræver undervisning og forskning i samarbejde med industrien ikke en egentlig godkendelse, men blot en tilladelse, mens rådgivning og tillidsposter samt aktieoptioner af en vis størrelse vil kræve et godkendelsesstempel.
Mig bekendt findes der ikke noget, der dokumenterer, at den ene form for aktivitet skulle have en mindre effekt på, hvordan en læge bliver påvirket, end den anden form for aktivitet.
Omvendt er jeg også klar over, at det, at man nu skelner, betyder, at man rent faktisk vil gå ned i substansen af nogle af de her ting på en bedre måde.
Men altså, der er et problem ved at lave den her skillelinje, som ikke har hold i virkeligheden.
Vi efterlyser også, at man offentliggør endnu mere.
Sponsorering af rejser i forbindelse med konferencer og sponsorater til de offentlige sygehuse er blevet fremhævet som eksempler på noget, man kunne offentliggøre.
Der er andre temaer under det her, som arbejdsgruppen ikke forholder sig til.
Et af dem er den hjemmeside, som læger bruger, når de skal finde viden om medicin, medicin.dk, og som i dag ejes og drives af medicinalindustrien.
Der synes vi det er helt oplagt at kigge på at sikre en uafhængig drift og et uafhængigt ejerskab.
Man kunne også kigge på, hvordan man kunne styrke sundhedspersoners mulighed for efteruddannelse og forskning, hvor industrien ikke var en del af det, og på den måde skabe noget mere balance.
Opsummeret synes vi, det er et lovforslag, der går i den rigtige retning, men vi havde gerne set endnu flere skridt.
Men vi stemmer altså for, den dag vi skal stemme.