Mogens Jensen (S), 2011-01-19:
Hvad handler den her sag om?
Den handler om det kontroversielle og ulovlige CIA-fangeprogram, som ekspanderede voldsomt under præsident Bush, og som bryder med internationale konventioner og forbud mod tortur.
For os Socialdemokrater er det et grundlæggende spørgsmål, hvordan Danmark skal agere i kampen mod international terrorisme.
Skal vi gå på kompromis med de værdier og de menneskerettighedsprincipper, som vores demokratiske retssamfund bygger på, eller skal vi stå fast på at overholde dem?
For os er svaret klart.
Danmark må og skal ikke medvirke til at træde basale menneskerettigheder under fode.
Hvis vi gør det, har terroristerne allerede vundet en halv sejr.
Dermed gjorde regeringen sig moralsk medskyldig i bruddene på grundlæggende menneskerettigheder.
Helt konkret viser de fire WikiLeakstelegrammer, som også er udgangspunktet for den her debat, og som den daværende amerikanske ambassadør, Cain, sendte hjem til Washington, følgende: Regeringen førte rent faktisk et dobbeltspil.
Udadtil råbte man højt over for amerikanerne, indadtil forsøgte man at dysse sagen ned.
Det viste, at regeringen var bange for en uvildig undersøgelse, og at meget derfor endnu kan være skjult for os alle sammen.
At regeringens interne undersøgelse har været spil for galleriet, står også klart.
Man bad amerikanerne om at stille spørgsmål, som var ufarlige, og samtidig har vi også fået beviser for, at man havde skrevet konklusionen på rapporten, inden man havde fået svar fra amerikanerne.
En sådan rapport, hvor både svar og konklusion er givet på forhånd, kan ikke siges at være andet end et forsøg på at give regeringen et alibi.
Samtidig viser den her sag, at regeringens såkaldt aktivistiske udenrigspolitik er en myte.
Dokumenterne viser en dansk regering, der optræder unødvendigt uselvstændigt og eftergivende over for amerikanerne.
Jeg har jo forstået, at det er regeringens politik ikke at kommentere den tidligere ambassadørs indberetninger, og det har Venstres ordfører også sagt flere gange i dag.
Men det undrer mig dybt, at man kan leve med det indtryk af dobbeltspil, som ambassadørens indberetninger klart giver udtryk for.
I det hele taget er der så meget i den her sag, der bør undersøges.
Hvorfor kan man ikke få en garanti for, at der ikke blev foretaget ulovlige fangetransporter af CIA før september 2008?
Det kunne Venstres ordfører heller ikke svare på heroppefra tidligere.
Den garanti, som vi har fået nu, er jo netop fremadrettet, men ikke en garanti for, at man ikke tidligere havde gjort det.
Ikke mindst med tanke på og med udgangspunkt i, at Storbritannien har fået oplysninger om mindst to tilfælde af amerikansk brug af britisk luftrum til fangetransporter, kan man undre sig over, at den amerikanske garanti til os kun har været fremadrettet.
Er det, fordi de er foregået?
Den store embedsmandsgruppe, som undersøgte sagen, kunne jo reelt ikke svare på de helt centrale spørgsmål om, om de ulovlige fangetransporter rent faktisk var foregået eller ej.
Jeg mener, det her er endnu et eksempel på den blindgyde, som Bushregeringen forsøgte at føre verden ind i i kampen mod international terrorisme, præcis som med den ulovlige Irakkrig, som også den danske regering støttede.
For Socialdemokraterne er der ingen tvivl: Vi ønsker en undersøgelse af hele fangesagen og af de andre sager, f.eks. grundlaget for Irakkrigen og overdragelse af fanger fra dansk til amerikansk varetægt, hvor de er blevet udsat for tortur, og der er behov for, at regeringen gør noget i den her sag.
Det er en måde, hvorpå Danmark fremadrettet kan stå også moralsk stærkere i udenrigspolitikken fremover.