Karsten Hønge (SF), 2015-10-30:
Stor ståhej for ingenting, det er den sætning, jeg vil indlede med.
Jeg vil selvfølgelig anerkende de forbedringer, der ligger i forslaget.
Der er en fleksibel genoptjening, som jeg synes er et skridt i den rigtige retning.
Der vil også for nogle blive mulighed for at få en højere dagpengesats, men samlet set vil jeg sige stor ståhej for ingenting, for løser det her forlig problemerne med de tusinder, som fortsat vil falde ud?
Vil det her forlig løse problemerne for dem, som vi kalder de atypisk ansatte, dem, som LO og Syddansk Universitet har beregnet sig frem til udgør ca. 20 pct. af de beskæftigede på arbejdsmarkedet, altså mennesker, der delvis er lønmodtagere, delvis selvstændige med freelancejob osv.?
Nej, det løser ikke deres udfordringer.
Løser det begrænsningerne omkring de supplerende dagpenge?
Løser forliget udfordringerne på arbejdsmarkedet, hvor der er brug for et mere trygt dagpengesystem?
Ja, det gør det.
Og sådan er vi jo så forskellige i vores prioriteringer.
Men inde bag den nye maling fortsatte rusten med at tære på skibet. 3.000 mennesker mistede jobbet sidste år, og 750.000 mennesker skiftede job.
Det viser netop, at Danmarks dynamiske økonomi bygger på et fleksibelt arbejdsmarked.
Men grundlaget for fleksibiliteten skal være tryghed, og jeg synes, at vi spænder buen for hårdt i de her år, for hårdt forstået på den måde, at vægten mere og mere lægges over på fleksibiliteten, og det er vel og mærke i en situation, hvor vi har set en helt ny undersøgelse fra Aalborg Universitet, der viser, at 50 pct. af LO's medlemmer mener, at den økonomiske tryghed i dagpengesystemet er for lav.
Undersøgelsen viser også, at 41 pct. af LO's medlemmer var utrygge ved deres situation på arbejdsmarkedet i 2014, og at 32 pct. af FTF's medlemmer var det.
Samlet set er det en stigning, der er gået fra, at 18 pct. i 2002 sagde, at de var utrygge, til i 2014 at være 37 pct.
Se, det er udfordringen.
Derfor kan man jo godt forstå, at op mod 200.000 mennesker har søgt en privat lønforsikring.
Det er udfordringerne, og sivningen mod private lønforsikringer er jeg sikker på vil fortsætte væk fra det solidariske og over til det private.
Og det løser aftalen heller ikke.
Det er så på den baggrund, at Socialdemokraterne og Dansk Folkeparti lovede markante forbedringer i valgkampen, men det viste sig, at man var billigt til salg.
Dagpengeområdet har siden 2010 bidraget med fire og en halv milliard, og der er nogle, der slår sig for brystet og siger, at nu tilbagefører vi 300 millioner – sølle 300 millioner.
Til gengæld skal der indføres karensdage.
Det bygger på spinsnak om, at forliget har gjort det lettere ved, at man har nedbragt antallet af karensdage fra 8 til 3.
Det, man har gjort, er, at man har bragt det op fra 0 til 3.
Dimittenderne rammes hårdt.
Det bliver hårdt for dem, der bliver ramt af det, men det bliver også hårdt for vores dagpengesystem.
Otte ud af ti er i dag medlem af en a-kasse, men vi er i gang med at save den gren over, som dagpengesystemet hviler på, for det gøres mindre og mindre attraktivt.
Aftalen, som ligger nu og her om dagpenge, er de forspildte muligheders forlig.
Grundtanken er fortsat den liberalistiske voodoo-filosofi om, at man bare skal gøre livet surt for de arbejdsløse og umuligt for kontanthjælpsmodtagerne.
SF foreslår et dagpengesystem, der giver tryghed, ved at det gøres lettere at komme ind i en a-kasse og sværere at blive smidt ud.
Alle taler ved højtidelige lejligheder åh, så pænt om den danske model.
Nu kan man jo vise det i praksis ved at være med til at bygge et stærkt fundament for en af de søjler, der bærer den danske model, nemlig et trygt dagpengesystem, som er trygt både for de arbejdsløse og for de mennesker, der er i job.