runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2015-05-21:
Dansk Folkeparti fremsætter her et interessant forslag om, at udlændinge, som mistænkes for at være til fare for rigets sikkerhed, ikke skal tildeles statsborgerskab, og at PET's mistanke skal veje tungere end hensynet til FN-konventionen om statsløshed.
Vi mener grundlæggende i Det Konservative Folkeparti, at der er rigtig god ræson i, at Danmark aktivt søger at påvirke FN til at ændre konventionen om statsløshed, endog udtræde af den, fordi vi mener, at det er urimeligt, at kravene er så meget mere lempelige for statsløse.
Men vi er også på linje med andre ordførere bekymrede over det her beslutningsforslag.
Det er jo nedfældet i grundloven.
Vi har jo i den foregående debat lige haft en diskussion om, at grundloven er den øverste lov, vi har, og der er det altså nedfældet, at ingen udlænding kan få indfødsret uden ved lov.
Det er jo således en politisk beslutning, hvem der får statsborgerskab i Danmark.
Derfor er vi i Det Konservative Folkeparti også bekymrede for, om det her forslag risikerer at være på kant med grundloven.
For forslaget betyder, at PET ved en mistanke om, at en ansøger er til fare for rigets sikkerhed, kan foranledige, at behandlingen af ansøgningen afbrydes og ansøgningen helt afvises, og at det således bliver en administrativ vurdering og ikke en politisk vurdering.
Og vi mener altså, at det er vigtigt med den politiske vurdering.
Så vi afviser forslaget, fordi vi er bekymrede for, om det er grundlovsstridigt, og fordi vi ønsker en politisk og ikke en administrativ stillingtagen.
Men jeg vil til sidst blot understrege, at vi jo er meget enige med Dansk Folkeparti i, at hvis man har planer om at begå terror i Danmark eller på anden vis er til fare for rigets sikkerhed, skal man naturligvis ikke have statsborgerskab.
Christian Langballe (DF), 2015-05-21:
Tak for ordet.
Det har været en spændende debat, og jeg takker for debatten.
Noget af det, jeg så har haft lidt svært ved at finde ud af, er, hvad man så egentlig mener.
Justitsministeren gør opmærksom på, at vi står over for et meget, meget alvorligt dilemma og et alvorligt problem, og så har man alligevel ikke tænkt sig at gøre noget ved det.
Det synes jeg er påfaldende, det synes jeg er mærkeligt, og jeg vil sige især i de her terrortider, at jeg faktisk mener, at det er grotesk og ringe, at man ikke gør, hvad man kan, for at sikre Danmarks sikkerhed og danskernes sikkerhed.
Jeg må så også sige til Venstres indlæg, at jeg udmærket godt kan forstå det groteske, der ligger i, at en person, der har begået terror og ikke er dømt endnu, via en konvention kan få statsborgerskab.
Det mener jeg sådan set skriger til himlen, og det bør jo laves om.
Hvad er grunden til, at man ikke kan stemme ja til vores beslutningsforslag?
Det er da for dårligt.
Jeg synes, at de borgerlige i det her spørgsmål opfører sig som nogle skrog – det er for at sige det, som det er.
Det er simpelt hen for ringe.
Det gælder også i forhold til De Konservative og Liberal Alliance.
Hvad er det egentlig, man mener?
Hvad er det for nogle skåltaler, man har holdt om, at det her er for dårligt, når man så ikke engang kan stemme for?
Det, vi prøver at stadfæste, er jo en praksis, sådan at det, der gælder for alle mulige andre, også kommer til at gælde for dem, der er omfattet af statsløsekonventionen.
De Radikales holdning undrer mig ikke, de er jo konventionsfundamentalister.
Og jeg vil sige, at så er det da interessant, at Enhedslisten tilkendegiver, at man mener, at det er helt i sin orden, at folk, der har begået terror og ikke er dømt, skal belønnes med dansk statsborgerskab.
Så tak for debatten.
Mette Frederiksen (S), 2015-05-21:
Tak for det.
Regeringen indgik som bekendt sidste år en politisk aftale med Venstre, Socialistisk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti.
Det er en aftale, jeg som justitsminister er rigtig glad for, fordi den handler om, at vi skal sikre Danmark fuld deltagelse i det Europol, som er fuldstændig afgørende for, at dansk politi kan arbejde så produktivt og målrettet, som vi ønsker dansk politi skal, når det handler om grænseoverskridende kriminalitet.
Af aftalen fremgår det, at vi i partierne ønsker at omdanne det retsforbehold, der gælder i dag, til en tilvalgsordning, og det fremgår også af aftalen, at der udskrives en folkeafstemning om omdannelse af retsforbeholdet, som skal afholdes senest i første kvartal 2016.
Jeg er som sagt rigtig glad for aftalen, og jeg ønsker som landets justitsminister, at vi kan deltage fuldt ud i Europol-samarbejdet.
Dermed afviser jeg selvfølgelig også beslutningsforslaget her.
En eventuel parallelaftale giver ikke nogen sikkerhed for, at Danmark kan være fuldt ud med i Europol.
Indholdet af en parallelaftale vil jo afhænge af, hvad man kan forhandle sig frem til, og det ønsker vi ikke fra regeringens side.
Der er i øvrigt heller ikke nogen garanti for, at vi kan få en parallelaftale.
Erfaringerne taler sådan set deres klare sprog: parallelaftaler får vi kun, hvis det ikke bare er Danmark, men også er EU og de øvrige medlemslande, der har en interesse deri.
Det er lykkedes Danmark at opnå nogle parallelaftaler, men der er også steder, hvor det er blevet afvist.
Der bliver spurgt konkret til Norge-modellen i beslutningsforslaget, og forslagsstillerne henviser til, at både Norge, Island og Schweiz har indgået parallelaftaler.
Det er faktisk ikke helt sådan, det forholder sig; der er derimod tale om det, man kalder operationelle aftaler, som Europol har indgået med en række tredjelande.
De operationelle aftaler kan ikke sidestilles med et fuldgyldigt medlemskab af Europol.
Der gives eksempelvis ikke direkte adgang til de systemer, der gælder for Europol, og det er dem, vi gerne vil have adgang til for dansk politi.
Det andet element, der er i beslutningsforslaget, er en bekymring fra forslagsstillerne i forhold til dansk udlændingepolitik, og den er der sådan set altid grund til at være årvågen i forhold til.
Regeringens holdning og i øvrigt aftalepartiernes holdning er fuldstændig klar: Dansk asyl- og flygtningepolitik fastsættes i Danmark af det danske Folketing, og derfor ønsker vi ikke at indgå i det europæiske samarbejde på det område på nær nogle få enkelte områder, f.eks. Dublinforordningen, hvor det giver god mening.
Men dansk asyl- og flygtningepolitik skal bestemmes i Danmark og ikke af andre.
Vi afviser beslutningsforslaget.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-05-21:
Altså, jeg synes, der er noget, man fuldstændig overser i det her, og det er, at vi taler om mennesker, som er født og opvokset i Danmark.
Og det er jo ikke sådan, at de her mennesker – hvis der er nogle, som begår en sådan forbrydelse, som hr. Jan E. Jørgensen taler om – ikke bliver straffet for den forbrydelse.
Selvfølgelig bliver de straffet.
De bliver bare ikke straffet, ved at de bliver nægtet et statsborgerskab.
Og man kan sige, at de jo alligevel ville skulle afsone deres dom i Danmark.
Det er meget, meget tvivlsomt, om man ville kunne udvise sådan en person.
Jeg kan faktisk ikke forestille mig, at det ville kunne ske, eftersom de er født og opvokset i Danmark.
Så jeg synes egentlig, man gør en stor sag ud af noget, som i realiteten ikke er et stort problem.
Trine Bramsen (S), 2015-05-21:
Tak for det.
Jeg vil gøre det relativt kort og ikke mere snak om buffeter.
Venstre og justitsministeren har jo redegjort meget godt for, hvorfor det er så afgørende, at Danmark bliver en del af Europol fremadrettet og bliver det gennem en tillægsaftale.
Det er selvfølgelig glædeligt, at Dansk Folkeparti har gjort den erkendelse, at EU-samarbejde om kriminalitetsbekæmpelse er vigtigt.
Det er der grund til at rose.
Men vi Socialdemokrater ønsker at være fuldt ud medlem af Europol, og det er også baggrunden for, at vi ikke kan støtte det forslag, vi behandler her i dag.
Må jeg ikke samtidig henvise til, at dansk politi betegner det som at miste både arme og ben, hvis vi afslår muligheden for at blive en del af det fælles europæiske politisamarbejde inklusive de øvrige samarbejder, som der med tillægsaftalen lægges op til at vi bliver en del af.
Vi skal bekæmpe kriminalitet med de bedst tænkelige midler.
Her er tillægsaftalen det stærkeste redskab, og vi Socialdemokrater støtter forslaget om tillægsaftalen og kan derfor heller ikke støtte Dansk Folkepartis beslutningsforslag her i dag.
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Tak for det.
Og tak for den korte tale, må jeg sige.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-21:
Vi kan ikke støtte det her beslutningsforslag.
Som bekendt er der lavet en aftale om, at vi skal have en folkeafstemning om en tilvalgsordning i stedet for den retlige undtagelse, vi har haft siden 1993, og som jeg sådan set selv og SF var en del involveret i i sin tid.
Der er mange årsager til, at der har været grund til at se på de her forhold, først og fremmest at det retlige samarbejde har udviklet sig fuldstændig anderledes end det, man havde forestillet sig dengang; derudover at der er tale om nogle meget, meget praktiske ting, som man nu vil tilslutte sig; og endelig at man kan være fuldt ud medlem af Europol.
Så det er jo den aftale, vi er en del af, og derfor kan vi selvfølgelig ikke støtte det her beslutningsforslag.
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Nu står vi jo netop over for en af hovedpersonerne for retsforbeholdet, og ordføreren sagde selv, at retssamarbejdet havde udviklet sig meget anderledes, end man havde forestillet sig, dengang forbeholdet blev lavet, og jeg vil da meget gerne have uddybet, hvor det er, det har ændret sig.
Så vil jeg selvfølgelig også spørge Socialistisk Folkepartis ordfører med hensyn til den her europapolitiske aftale, om man kan garantere, at den selvfølgelig holder i al evig tid, for det er jo ret væsentligt i forhold til de danskere, der står derude, og som senest i foråret 2016 skal sige ja eller nej til, om retsforbeholdet skal ophæves, nemlig at man aldrig nogen sinde vil forlade den aftale, man har lavet for de fem partiers vedkommende.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-21:
Altså, hvis der blev stillet spørgsmål om evighed, vil jeg sige, at det er for teologerne, og det er jo ikke noget, man kan diskutere som politiker, men jeg kan garantere for, at det her er holdbart, og der er ingen som helst, der har planer om, at det skal ophæves.
Man sagde fuldstændig det samme i 1993 om de danske undtagelser.
Man sagde, at de ville blive ophævet i løbet af nul komma nul, og flertallet ville bare uden videre ophæve dem, og jeg ved ikke hvad.
De har faktisk holdt siden 1993, modsat af hvad de fleste inklusive det daværende danske folkeparti, Fremskridtspartiet, sagde på det tidspunkt.
Så det har været meget, meget holdbart.
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Og så kan jeg måske bare godt undre mig over, at man kan være så skråsikker på det.
Den aftale, der ligger, kan ændres, hvis de fem partier bliver enige om det, og det er jo hele forskellen.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-21:
Hør her, det, man blev enige om i 1993, var, at man fik nogle undtagelser til Maastrichttraktaten i den såkaldte Edinburghafgørelse.
Det, man så gør nu, er, at man ophæver det, og man laver i stedet for en tilvalgsordning.
Det er jo noget fuldstændig andet.
Der er jo mange forskellige forslag, der kan komme op.
Skal vi så have en folkeafstemning hver gang?
Det hænger jo ikke sammen nogen steder, og derfor synes jeg sådan set, at der er lavet meget kraftige bindinger på det her.
Jeg vil da egentlig sige, at hvis man skulle kritisere det, skulle det være fra den anden side, at man ligesom giver en vetoret til de her partier.
Men det har man gjort, og det er særdeles stærkt.
Mette Bock (LA), 2015-05-21:
Jeg synes, det var en forbløffende kort ordførertale, i betragtning af at ordføreren selv var med i 1993, da man forhandlede forbeholdet.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad er det egentlig – ud over at ordføreren siger, at der er nogle meget, meget praktiske ting, som vi nu kan tilslutte os – der er forskellen mellem den position, som ordførerens parti havde til EU i 1993, og den, man har i dag?
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-21:
Om vores position har ændret sig?
Jeg kan sige, at da vi sad på Poul Nyrups kontor i oktober 1992, havde man ikke nogen meget konkrete forestillinger om, hvad det her skulle være.
Maastrichttraktaten var sådan en lidt underlig traktat med både hård jura og politiske målsætninger.
Og der var en politisk målsætning om en såkaldt søjle tre, som det blev kaldt, om et retligt samarbejde.
Men det var ikke konkretiseret særlig meget.
Og det, vi var nervøse for, var f.eks. et europæisk FBI, fælleseuropæiske domstole, fælleseuropæisk strafferet – altså sådan et helt strafferetssystem, politisystem, som man kender det i de enkelte nationalstater.
Og det er slet ikke tilfældet her.
Man har jo stadig væk de nationale retssystemer, stadig væk de nationale politimyndigheder.
Det, man gør her, er, at man laver et praktisk orienteret samarbejde, fordi kriminaliteten er blevet grænseoverskridende, og det skal så håndteres og adresseres, og det er det, man gør her.
Mette Bock (LA), 2015-05-21:
Vil det så sige, at SF's ordfører i dag overhovedet ingen bekymring eller måske forhåbning nærer, i forhold til at der skulle komme fælleseuropæiske domstole, fælleseuropæisk retspolitik og lignende?
Den bekymring er væk.
Er det sådan, jeg skal forstå det?
Trine Bramsen (S), 2015-05-21:
Jamen vi opfordrer kraftigt til, at man stemmer ja ved den kommende folkeafstemning, fordi vi ønsker at være fuldt ud medlem af Europol.
Det gør vi, fordi – som hr. Jakob Ellemann-Jensen argumenterede fint for – det er tvivlsomt, om der kan opnås en parallelaftale.
Og derfor er det meget vigtigt for os, at danskerne siger ja ved den kommende folkeafstemning, så vi kan blive fuldt ud medlem af Europol fremadrettet.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-21:
Man kan jo altid være bekymret.
Jeg ved, at fru Mette Bock er gammel SF'er og også kender meget til, at der kan være bekymring på venstrefløjen.
Men det her giver efter min mening ikke anledning til det, netop fordi det jo er hegnet ind.
Det er jo i allerstørste udstrækning hegnet ind til at være noget særdeles konkret, som vi så skal forholde os til, og hvor vi er med inde at få indflydelse på det.
Og det vil sige, at jeg er meget, meget tryg ved, at det her kan forblive et praktisk orienteret nødvendigt samarbejde om grænseoverskridende kriminalitet og grænseoverskridende sager, som borgerne kan have glæde af bliver løst på en mere fornuftig måde, end tilfældet er i øjeblikket.
Mette Bock (LA), 2015-05-21:
Altså, nu bliver jeg lige nødt til at henvise til dansk politisk historie.
Det er jo før sket i Danmark, at et bredt politisk flertal har anbefalet et ja til noget, hvor det så er blevet et nej.
Man skal vel lære af historien.
Så jeg må lige én gang til for at være helt sikker spørge: Man har altså overhovedet ikke nogen plan B, i forhold til hvis den danske befolkning siger nej ved folkeafstemningen?
Trine Bramsen (S), 2015-05-21:
Vi synes ikke, det er nogen ulykkelig undtagelse, at vi ikke er en del af samarbejdet om udlændinge- og integrationspolitik.
Det skal bestemmes her i Folketingssalen.
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Tak for det.
Så har jeg bare andet spørgsmål.
I forhold til den europapolitiske aftale, der er lavet mellem de fem partier, skal jeg bare høre, om ordføreren mener, at den er totalt uopsigelig og en garanti over for de danske borgere om, at det aldrig kommer til at blive sådan, at asyl- og flygtningepolitikken bliver bestemt fra EU, hvis retsforbeholdet fjernes – altså om den garanti kan gives af ordføreren.
Trine Bramsen (S), 2015-05-21:
Jeg kan udstede garantier på vegne af socialdemokrater, og der er svaret ja.
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Mener fru Trine Bramsen, det er udelukket, at man forhandler om en parallelaftale, samtidig med at man har den holdning, som Socialdemokraterne altså har, nemlig at retsforbeholdet skal afskaffes, i hvert fald for så vidt angår de dele, som de selv synes at EU er bedre til at bestemme over?
Trine Bramsen (S), 2015-05-21:
Vi Socialdemokrater ønsker at være fuldt ud medlem af Europol, og det er baggrunden for den aftale, som foreligger.
Det betyder også, at vi ikke har en interesse i parallelaftalen.
Vi ønsker at være fuldt ud medlem af Europol, og det opnår vi gennem den tillægsaftale, som vi selv har lagt op til.
Det er jo klart, at det er så bredt et flertal af Folketingets partier, der argumenterer for et ja til, at Danmark bliver fuldt ud medlem af Europol.
Så det er det, der har været udgangspunktet for vores diskussion, og det er det, vi klart vil anbefale danskerne at stemme for.
Mette Bock (LA), 2015-05-21:
Jeg vil godt lige tage tråden op.
Altså, nu er det klart, at ordføreren kun kan tale på Socialdemokraternes vegne, men betyder det, at man overhovedet ikke har diskuteret muligheden for, at det bliver et nej ved folkeafstemningen, så man har en plan B?
Er det noget, man bare overhovedet ikke taler om før folkeafstemningen?
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Ja, det har jeg forstået, men det var ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte, om det var udelukket, at man både forhandler om en parallelaftale og har den holdning, som Socialdemokraterne har, altså at retsforbeholdet skal afskaffes.
Jeg tror, det var røvere og banditter, hr. Jakob Ellemann-Jensen sagde ville vælte ind i Danmark.
Har Socialdemokraterne en fallbackplan, hvis det bliver et nej?
Hvad skal vi gøre med alle røverne og banditterne, hvis danskerne stemmer nej?
Trine Bramsen (S), 2015-05-21:
Det er klart, at vi Socialdemokrater argumenterer og advokerer for det, vi mener er det helt rigtige, og vi ønsker altså at være fuldt ud medlem af Europol.
Derfor ser vi heller ikke nogen grund til at begynde at forhandle om et andet spor, når vi nu slår så hårdt på tromme for, at vi bliver fuldt ud medlem af Europol.
Så det er altså det, vi kommer til at agitere for frem mod den kommende folkeafstemning.
Per Clausen (EL), 2015-05-22:
Tak for det.
Jeg vil sige, at jeg er helt enig med hr. Lars Christian Lilleholt i, at spørgsmålet om afgifter, takster og satser osv. er helt afgørende at få løst, hvis vi skal kunne komme derhen, hvor vi gerne vil – hvis vi ellers kan blive enige om, hvor vi vil hen.
Men i dag fungerer den måde, afgifterne er indrettet på, jo ofte som en blokering for al fornuft, uanset hvordan det kommer til at hænge sammen.
Der er en enkelt ting, jeg godt vil spørge hr. Lars Christian Lilleholt om, og det er i forlængelse af det der med, at vi skal sørge for, at vi holder omkostningerne nede.
Det er jeg jo sådan set også enig i, det er meget klogt, men har hr. Lars Christian Lilleholt en idé om, hvornår en teknologi som f.eks. biogas er så udviklet, at vi ikke længere behøver at give støtte til det?
Steen Gade (SF), 2015-05-22:
Jeg synes, det er interessant, at det er Venstres ordfører, som jo i hvert fald i høj grad var medvirkende til, at vi gav en meget stor støtte til biogas, der siger det her.
Men det illustrerer vel i virkeligheden, at der er to hensyn at tage.
Det ene er markedet.
Jeg mener, at det kan lykkes os – selvfølgelig sammen med industrien – at få vindenergien markedsmodnet så meget, at den på et eller tidspunkt inden for de næste 5-7 år ikke skal have støtte.
Jeg ved det ikke hundrede procent, men man kan jo se, hvor hurtigt det går med at billiggøre vindenergien.
Selvfølgelig skal vi tage hensyn til markedet, men der er også andre hensyn.
Vi synes f.eks., det er fornuftigt at udnytte gyllen og den våde biomasse fra affaldssektoren.
Derfor vil der altid være andre hensyn, for når vi nu også skal lave vores affaldssektor om til en cirkulær økonomi, bliver der jo i fremtiden nogle behov for at knytte energisektoren og affaldssektoren sammen på en anden måde end i dag.
Lars Christian Lilleholt (V), 2015-05-22:
Men det er jo ganske dyrt.
Hidtil har vi haft en dansk strategi, hvor vi som energipolitikere og som Folketing har fastlagt, hvor meget af den danske elforsyning der skulle komme fra vindenergi, biogas, biomasse, solenergi osv.
Kunne ordføreren forestille sig, at vi fremadrettet mere brugte markedet som drivkraft, med hensyn til hvad det er for nogle teknologier, vi skal satse på, så man ikke fastsætter mål for de enkelte teknologier, men i større udstrækning bruger markedet til at afgøre, hvad det er for teknologier, vi skal satse på fremadrettet?
Tak til ordføreren for ordførertalen.
Ordføreren var inde på udviklingen efter 2020.
I den kommende folketingsperiode skal vi jo nok i gang med at kigge på, hvad der skal ske efter 2020.
Jeg vil gerne høre, hvad for et ambitionsniveau SF har i den forbindelse.
Vi hørte jo ministeren fortælle, at EU har en målsætning om, at man skal have 27 pct. vedvarende energi i 2020.
Danmark når allerede op på 35 pct. vedvarende energi i 2020.
Redegørelsen peger jo også på nogle af de udfordringer – ikke mindst økonomiske udfordringer – der er forbundet med, at vi har en dansk klima- og energipolitik, som allerede for nuværende er langt foran EU-målsætningerne.
Steen Gade (SF), 2015-05-22:
Jeg er glad for den sidste tilføjelse.
Det er jo noget, vi har været enige om, nemlig at vi skulle have en ambition, der lå på et andet niveau.
Til det der med, at vi går foran, vil jeg sige: Gør vi nu det?
Jeg synes, vi går lige ud.
Vi har i fællesskab sat et skib i søen, som indebærer, at vi skal gå meget langt med hensyn til vedvarende energi, at vi skal gå meget langt med hensyn til biogas, at vi specielt skal gå meget langt med hensyn til vindenergi, for det er vi dygtige til, og vi er et af de lande i verden, der har sørget for at medvirke til, at det er ved at blive konkurrencedygtigt på markedet.
Jeg tror, at det i løbet af 5 år vil blive konkurrencedygtigt på markedet.
Så jeg synes, vi skal gå lige ud.
Hvad angår vores ambitionsniveau, med hensyn til hvad der skal med i den aftale, så er det jo ikke noget, der er færdiggjort.
SF var meget optaget af, at der skulle stå, at vores målsætning var, at 50 pct. af vores elektricitetsforsyning skulle udgøres af vindenergi, og det når vi, så vidt jeg kan se.
Og jeg mener, at vi da skal fortsætte med at udbygge vindenergien betydeligt i de kommende år – hvorfor skulle vi ikke det?
For det første synes jeg ikke, at det er en måde at se min tidligere besvarelse på.
Det er jo sådan, det er.
Vi har jo nedslidte kraftværker, som skal erstattes af noget andet, og nu bygger vi vindmøller i stedet for at bygge kulkraftværker eller noget andet skidt.
Men med hensyn til det her med backupkapaciteten har jeg jo læst i redegørelsen her – jeg vidste det måske også – at vi har haft negative elpriser i 0,5 pct. af tiden, 0,5 pct. af tiden, og i forhold til forsyningssikkerhed er vi det land i Europa, der har størst forsyningssikkerhed.
Det er jo bl.a., fordi vi har et fantastisk godt energinet og et godt samarbejde med vores nabolande.
Så det kan faktisk lade sig gøre at have en meget sikker energiforsyning, og vi har altså mere sikker energiforsyning end andre lande i Europa.
Villum Christensen (LA), 2015-05-22:
Ja, det er jo én måde at se det på.
Jeg tror, at jeg vil gå over til forsyningssikkerheden, som jeg også synes er vigtig.
Vi er jo i en situation, hvor kraft-varme-værkerne har det rigtig hårdt.
De kan ikke producere strøm til den pris, som man kan få ude på markedet, og vi er i en situation, hvor vi skal have backup, når vinden ikke blæser, når vi nu har klistret det meste af landet til med vindmøller.
Det får mig frem til det helt enkle spørgsmål: Har den her omstilling, som vi nu har fået så mange rosende ord for i redegørelsen, medført en bedre forsyningssikkerhed eller en dårligere forsyningssikkerhed, når man har in mente de bekymringer, Dansk Energi og andre har om, at vi jo formentlig aldrig har haft sværere ved at sikre, at der også er strøm i kontakterne, når vi tænder?
Steen Gade (SF), 2015-05-22:
Det tror jeg ikke at jeg vil svare ja til, fordi det er et lidt ledende spørgsmål, men jeg vil svare præcis, at når man bygger nye kraftværker, investerer man.
Så hvis nu hr. Villum Christensen i stedet for ville have bygget et kulkraftværk til erstatning for nogle af dem, der er nedslidte, og det er det, der er pointen, så ville hr. Villum Christensen jo også have en investeringspulje, som han var nødt til at bruge.