runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2009-01-22:
Fru Sophie Løhde snakker om, at der er lagt op til, eller at man er sikret, at man skal informeres, og det er den pågældende overlæge så forpligtet til at gøre.
Det er selvfølgelig bedre end ingenting.
Selv om det godt kan være, at SF har stemt for sundhedsloven - jeg kan ikke engang huske, om Enhedslisten også har det, det tror jeg faktisk vi har - så kan man jo godt bagefter komme og sige, at der er noget, som man godt vil have rettet.
Det er jo ikke ulovligt.
Så hvis det er sådan, at vi i grunden alle sammen er enige om, at det burde være »inddrages« og det måske ikke helt sker i tilstrækkeligt omfang ude i regionerne, kunne man jo godt overveje at behandle det her beslutningsforslag ud fra den synsvinkel.
Sophie Løhde (V), 2009-01-22:
Jeg er desværre nødt til at korrigere ordføreren.
Den eksisterende lovgivning er ikke tvangslovgivning alene, som ordføreren beskriver det, og jeg synes, at ordføreren skulle sætte sig ned og på et eller andet tidspunkt læse sundhedsloven, hvori man jo kan se, at kommunerne og regionerne skal sikre gennem sundhedsaftalerne, at den sindslidende og de pårørende ved, hvor de kan få svar på spørgsmål om sygdomsforløbet og det videre forløb. Jeg kan godt fortsætte med at citere fra sundhedsloven, vi kunne også tage fat på psykiatriloven, hvoraf det fremgår af vejledning nr. 122, at overlægen skal sikre, at pårørende med samtykke fra patienten i videst muligt omfang er informeret om patientens behandlingsplan osv.
Altså, vi kan godt fortsætte med at citere.
Det, der er min intention med at stå her, er at sige, at vi jo har skabt rammerne for en god pårørendeinddragelse.
Det er det, der er det vigtigste udgangspunkt for mig.
Herefter må det være dem, der har ansvaret for opgaverne i praksis, for det er nu engang dem, vi tror er bedst til at løse den her udfordring, nemlig kommunerne og regionerne, som skal fylde de rammer ud.
Det synes jeg ikke bare at ordføreren skal affeje og sige, at det spurgte man ikke til, for når man spørger ind til det område, så må man også kigge på, hvad det er, der er gang i af initiativer, hvad det er, der foregår ude i den virkelige verden.
Og det er jo så det, vi må agere på her fra Folketingets side og konstatere, at der er et stort udviklingsarbejde i gang, og at der her fra Folketingets side er skabt rammer for en bedre pårørendeinddragelse.
Derudover synes jeg også, man skal notere sig, at ministeren i sin tale jo lagde vægt på, at når den kommende vejledning til sundhedsloven skal revideres, så er der mulighed for at sætte endnu mere fokus på det her område.
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-01-22:
Jeg spurgte ikke om diverse projekter, der er i gang, jeg spurgte, om ordføreren synes, at pårørende skulle have rettigheder.
Så refererer ordføreren til den nuværende lovgivning, som vi er enige om.
Men den lovgivning, vi snakker om på psykiatriens område, handler om tvang.
Det, som den danske lovgivning bygger op omkring psykiatrien, handler om tvang, hvordan man kan tvangsmedicinere, hvordan man kan tvangsindlægge - det er det.
Men hvis man f.eks. tager USA, så siger formålsparagraffen dér, at mennesker kan komme sig, og der er en række rettigheder, man giver til patienter, til pårørende.
Så jeg vil rigtig gerne vide: Mener ordføreren virkelig, at der ikke er brug for, at de sindslidende og pårørende har nogen rettigheder, der skal skrives ind i lovgivningen?
Sophie Løhde (V), 2009-01-22:
Jeg mener, at vi med den eksisterende lovgivning, som jeg gerne vil understrege igen at SF er en del af og har stemt for, sikrer nogle rammer for dem, der er de aktive udøvere af pårørendesamarbejdet, og som i øvrigt også bruger samarbejdet, nemlig landets 98 kommuner og landets 5 regioner.
Vi har altså her fra Folketingets side skabt de overordnede rammer, og derfor er det også, jeg nævnte i min tale, at udfordringen jo ikke består i at foreslå nye regler, som allerede er indeholdt i den eksisterende lovgivning,
nej, udfordringen består i, hvordan vi kan udfylde de rammer bedre.
Og det er jo så her, jeg har nævnt en lang række projekter, der er i gang ude i kommunerne, ude i regionerne, ligesom jeg har nævnt det nationale kvalitetsprojekt på området, som jeg i øvrigt selv forventer mig utrolig meget af.
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-01-22:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om ordføreren synes, at pårørende skal have rettigheder.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-22:
Men det er jo ikke det, som det her handler om.
Det her handler om at få inddraget de pårørende på den mest optimale måde, og der forstår jeg, at en stor del af salen deler det ønske.
Regeringen og et flertal i Folketinget har den holdning, at for at styrke den pårørendeindsats skal man være tættest på borgerne, tættest på de pårørende og tættest på patienterne, og det er nu engang regionerne og især kommunerne, der er det.
Per Clausen (EL), 2009-01-22:
Nu ved jeg ikke, om satspuljepartierne har indgået en aftale om, at det er forbudt at finde penge til psykiatrien i andre kasser.
Det tror jeg i grunden ikke, jeg tror, at satspuljepartierne - i hvert fald den del af dem, som ligger tættest på os - har brugt nogle penge her, fordi man ikke kunne komme igennem med at tage penge fra andre kasser.
Jeg er sikker på, at hvis ministeren var positiv over for det her beslutningsforslag, ville SF og andre partier gerne deltage i en drøftelse af, hvordan det kunne finansieres efterfølgende, også uden at man behøvede at forgribe sig på satspuljemidlerne.
Tidligere i dag har man jo drøftet helt andre beløb til andre nødlidende dele af det danske samfund end de psykiatriske patienter, så penge er der nok af i vores samfund, ved vi.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-22:
Hele spørgsmålet i den her sag - og her mener jeg altså stadig væk at en stor del af Folketinget deler målet, men ikke midlerne - har jo ikke været et spørgsmål om penge, for det har satspuljepartierne, som jo er alle undtagen Enhedslisten, valgt at tage ansvar for.
Per Clausen (EL), 2009-01-22:
Forklaringen på, hvordan det kunne blive bedre, er jo ikke, at folk herinde er bedre end folk ude i regionerne - det tror jeg ikke vi skal lave nogen undersøgelse af, for resultatet kunne blive sørgeligt.
Men forklaringen er jo, at det forslag, der er fremsat af Socialistisk Folkeparti, faktisk giver patienterne og de pårørende nogle rettigheder, som regionerne og kommunerne efterfølgende skal leve op til.
Og det er jo derfor, det her forslag kunne repræsentere et fremskridt, hvis man vedtog det.
Jeg vil godt spørge ministeren, om sandheden om ministerens mangel på ønsker til centralisering her ikke snarere er, at det, ministeren er bekymret for, er, at hvis man vedtager sådan et forslag, vil regionerne kræve at blive kompenseret for de ekstra udgifter, og at det derfor er statskassen, der bekymrer ministeren, og ikke forslagets centraliseringstilbøjeligheder.
Ida Auken (SF), 2009-01-22:
Hr. Per Ørum Jørgensen kan jo ikke komme uden om, at han gør alting op i penge, og hvor han får den der milliard fra, vil jeg altså simpelthen se et regnskab for.
Det kan enhver jo komme og sige.
Altså, det ville i hvert fald klæde hr. Per Ørum Jørgensen at sige, hvor den milliard kommer fra.
Så vil jeg spørge hr. Per Ørum Jørgensen: Hvad koster det at have 3.400 døde, 2 millioner sygedage, 160.000 astmatilfælde?
Hvad koster det, bare ved et groft overslag?
Skal vi virkelig gøre menneskeliv op i penge?
Kan man gøre alting op i penge?
Er der ikke noget, som vi sætter over penge?
Er det ikke, vil jeg spørge hr. Per Ørum Jørgensen, et meget godt princip, at det er forureneren, der betaler - altså, at det er den, der kører den forurenende varebil og lastbil ind i byerne, der betaler frem for os, der cykler, os, der kører rundt i biler med partikelfiltre, os, der tager bussen?
Skal vi virkelig betale med vores liv og vores sundhed, for at nogle andre skal køre rundt i forurenende biler?
Vi ved alle sammen, hvor ubehageligt det er at komme til andre lande, hvor man ikke kan drikke vandet fra hanen uden at blive syg - jeg skal nok spare for detaljer - eller få et glas postevand, der smager af klor.
I Danmark er vi i den unikke situation, at vi med tryghed kan drikke det vand, der kommer ud af hanen.
Alligevel har vi i de senere år oplevet nogle meget ubehagelige situationer, hvor borgere er blevet syge af drikkevandet.
Vi husker nok alle sammen skandalen fra Køge, hvor borgerne måtte koge vandet for at undgå forgiftning med colibakterier.
Det er situationer som disse, vi vil undgå med dette forslag om at indføre dokumenteret drikkevandssikkerhed i alle vandforsyninger.
Man har gjort det flere steder, men langtfra i et flertal af forsyningerne.
Derudover vil forslaget skubbe til udviklingen og indførelsen af ny miljøteknologi, der kan sikre, at forureningen opdages, straks den sker.
Denne førerposition fik vi bl.a. som følge af, at der blev stillet lovgivningsmæssige krav, og ikke mindst derfor støtter SF Socialdemokratiets forslag varmt og kan kun undres over, at det ikke kan få opbakning fra hele salen.
Jørn Dohrmann (DF), 2009-01-22:
Jeg vil gerne lidt tilbage til de spørgsmål, jeg stillede fru Ida Auken tidligere, og som hun ikke har svaret på.
Er det ikke sådan, at vi har en del kommuner, bl.a. København, Aalborg og også Kolding, som jeg selv kender særdeles godt, hvor der er et rødt styre, og hvor SF selv har været med til at bestemme, hvem der er borgmester?
Og der har de retten til at sige: I de udbud, der foregår med f.eks. bustrafik, stiller vi krav til, at der skal være partikelfiltre.
Men det gør man ikke.
Derfor kan man jo sige, at vi er fremme ved målstregen, men at SF ikke vil være med til at stramme op på deres eget forslag.
Hvorfor ønsker man, at det kun skal gælde byer med over 25.000 indbyggere og ikke over hele Danmark, som Dansk Folkeparti jo har foreslået?
Hvis det skal batte noget, skal det gælde alle og ikke kun en bestemt gruppe.
Ida Auken (SF), 2009-01-22:
Man kan jo tage en dieselbil som Lupoen, hvor det koster cirka 6.000 kr. at eftermontere et partikelfilter.
Hvad det koster at få sat katalysatorer på de der oldgamle biler, kan jeg ikke sige på stående fod, men jeg er enig med hr. Eyvind Vesselbo i, at hvis bilen ikke er meget mere end 25.000-30.000 kr. værd, så kan det formentlig ikke betale sig at gøre det, så skal man have mulighed for at kunne købe en ny.
Det er derfor, at vi helt enige i, at vi skal have den registreringsafgift endnu længere ned, så vi får solgt de miljøvenlige biler, så den danske bilpark bliver yngre.
Eyvind Vesselbo (V), 2009-01-22:
Jeg fik ikke rigtig noget svar på mine spørgsmål.
Jeg mener, det egentlig er nogle vigtige spørgsmål, og derfor er det også vigtigt, at fru Ida Auken prøver at svare.
Er det ikke bedre at købe en ny, miljørigtig bil end at sætte katalysator og filter på en gammel bil?
Og her er det bare, jeg spørger, også ud fra en økonomisk synsvinkel: Hvad koster det at sætte et filter og en katalysator på en gammel bil?
Hvis vi nu har et eksempel, hvor vi siger, at vi har en gammel bil, der er 30.000 kr. værd, og vi så skal sætte filtre på til 40.000 kr. og en katalysator på til 40.000 kr., så er vi jo altså oppe over 110.000 kr. Ville det så ikke være mere fornuftigt at bruge pengene på at købe en ny, miljørigtig bil, der endda er endnu mere miljørigtig end det at sætte filtre og katalysator på en gammel bil?
Ida Auken (SF), 2009-01-22:
Hr. Per Ørum Jørgensen var ikke til miljøudvalgsmødet i onsdags, men der havde vi besøg, og vi har faktisk stillet præcis de spørgsmål til ministeren for at finde ud af, om omlægningen af registreringsafgiften har haft en funktion.
Det vil jeg tro den har, men nu er det, at vi kan se frem til, at 100.000 tyske biler kommer ind i Danmark.
Det vil formentlig forhøje gennemsnitsalderen på danske biler betragteligt, og det synes jeg er et enormt problem.
Derfor siger vi: Lad os nu sørge for, at vi ikke får alle de gamle biler, det er det første skridt, og det næste er at gøre det billigere at købe en miljøvenlig bil, for det skal bedre kunne betale sig at få en ny bil end at køre rundt i en gammel spand.
Eyvind Vesselbo (V), 2009-01-22:
Jeg vil godt rose fru Ida Auken for den indignation og, som jeg også sagde i min tale, for at sætte det her på dagsordenen.
Jeg synes, at de eksempler og den måde, fru Ida Auken fremstiller det på, jo er skræmmende, men det er også derfor, at vi skal finde ud af at løse problemerne på den rigtige måde.
Derfor vil jeg godt spørge fru Ida Auken: Er det bedre at sætte filter og katalysator på en gammel bil end at købe en ny bil, som er miljørigtig, som har katalysator og som har filtre?
Og så vil jeg godt spørge fru Ida Auken: Hvor meget koster det at sætte filter og katalysator på en gammel bil?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-01-22:
Altså, SF vil jo gerne være et økonomisk ansvarligt parti, og derfor undrer jeg mig også over, at fru Ida Auken ikke er mere optaget af, at det her selvfølgelig også har en økonomisk konsekvens for den enkelte borger.
Det er da en almindelig og naturlig overvejelse, man må gøre sig, når man fremsætter den her type forslag og oven i købet skriver i forslaget, at det her jo bare viderefaktureres til kunderne, altså til den enkelte borger.
Man sender altså en regning på 1 mia. kr.
Det tror jeg da at SF ellers vil praktisere som et økonomisk ansvarligt parti eller i hvert fald hvis man gerne vil fremstå som et økonomisk ansvarligt parti.
Jeg synes naturligvis også, at man her bør kigge på, om der er andre måder at gøre det på.
Så synes jeg, at vi skal benytte udvalgsarbejdet til at tjekke fru Ida Aukens påstande, for jeg kunne egentlig godt tænke mig at se på udviklingen af bilparken, efter at regeringen i 2006 har lavet en ændring af registreringsafgiften, hvilket tilskynder folk til at købe mere miljørigtige biler.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig, at vi så på, om der var en effekt af det tiltag, og så samtidig også få afprøvet påstanden om, at der kommer 100.000 tyske biler væltende ind over den danske grænse.
Den påstand vil jeg egentlig også gerne have afprøvet i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Ida Auken (SF), 2009-01-22:
Jeg kan så oplyse hr. Per Ørum Jørgensen om, at den danske bilpark er blevet 1 år ældre siden 2000, så det vil sige, at den politik, som den her regering har ført, har ført til, at vi har fået ældre biler.
Nu får vi 100.000 gamle tyske biler ind over grænsen i år, og de bliver kun ældre.
Det er ikke lykkedes den her regering at føre en politik, så almindelige mennesker kan få lov at køre i en miljørigtig bil.
Den hænger regeringen altså på.
Jeg er ked af at sige det: Det er regeringen, der ikke har villet gøre det her, vi har foreslået det rigtig mange gange.
Så jeg vil sige til hr. Per Ørum Jørgensen, at hvis vi nu lige skal tale om penge i det her, er det sådan, at den her regering åbenbart ikke vil være med til at lave et lovforslag nu, der gør, at en vare bliver 1 til 2 øre dyrere mod, at vi sparer 3.400 menneskeliv, 160.000 astmatilfælde og 2 millioner sygedage.
Jeg tror godt, at danskerne vil være med til at betale 1 øre mere for deres varer, for at det kan være forureneren, der betaler, altså at det er dem, der er skyld i, at partiklerne kommer ind i byerne, som også kommer til at betale for det.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-01-22:
Nu vil jeg så sige i forhold til, hvem der skal betale det her: Jeg henholder mig bare til det, som forslagsstillerne siger, nemlig at det her bare kan viderefaktureres til kunderne, altså til borgerne.
Jeg ved ikke, om man kan udlede, at Det Konservative Folkeparti er fuldstændig ligeglad med folks liv og levned, fordi vi jo selvfølgelig er optaget af, hvilke omkostninger der er ved at gennemføre de her tiltag.
Altså som et økonomisk ansvarligt parti må vi da se på: Hvis vi siger ja til det her, hvad koster det så for samfundet som sådan, hvad koster det for den enkelte borger som sådan?
Og var der andre måder, hvorpå man kunne løse de her problemer?
Det er også derfor, at jeg henleder opmærksomheden på, at vi måske kunne overveje at gøre det endnu billigere at erhverve sig nye biler.
Med hensyn til at det her koster 1 mia. kr., vil jeg sige: Jamen alene spørgsmålet om varebiler er noget, der minder om 250 mio. kr.
Jeg når ikke at svare færdig, men det får jeg så mulighed for bagefter.
Jeg synes ikke, at den sidste bemærkning er særlig fair.
Jeg startede faktisk også med at fremhæve nogle initiativer, bl.a. vedrørende taxakørsel.
Der er 5.500 taxaer, der bliver udstyret med det her i 2011, og det har jo en væsentlig større effekt end de miljøzoner, der er etableret nu, og som Folketinget har vedtaget.
Det synes jeg er fremragende, det giver mening.
Det, jeg bare siger, er, at når vi bruger 1 mia. kr., skal vi altså tænke os rigtig godt om og se, om det nu er det rigtige, vi gør.
Spørgsmålet er jo så, om vi skal gøre det endnu billigere for folk at erhverve sig en ny bil - vi har vi jo gjort det en gang i forhold til de miljørigtige biler - eller om vi egentlig bare skal gøre hverdagen endnu dyrere for den enkelte borger og ikke mindst for de allersvageste borgere med den allerdårligste løn her i samfundet, så de ikke har en kinamands chance for at erhverve sig en ny bil.
Det er bare to måder at gå til det her spørgsmål på.
Torben Hansen (S), 2009-01-22:
Jeg kan forstå, at et af de argumenter, som hr. Per Ørum Jørgensen bruger imod det her forslag, er, at det nok vil komme til at koste 1 mia. kr
Men skal jeg forstå det sådan - for det må man jo umiddelbart tro - at Det Konservative Folkepartis argument for at være imod er økonomi, altså at man i det her tilfælde vægter økonomi over menneskeliv og sundhed?
Det må være konklusionen.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-01-22:
Tak for det.
Jo, jeg vil da gerne se det fornuftige i det, hvis jeg kan blive overbevist om, at den her milliardregning til borgerne er den bedste måde til at reducere de problemer, vi har med luftforurening.
Derfor var det, før vi lægger det til grund for vores argumentation her i Folketingssalen, måske en god idé at få flere øjne på lige præcis de tal, hr. Torben Hansen fremkommer med her.
Det skal i hvert fald ikke være sådan, at man kan rejse tvivl om, om de tal er baseret på kommercielle interesser; det ville næsten være synd for vedkommende, der udtrykker dem.
Karen J. Klint (S), 2009-01-22:
Jeg har hørt det der med, at vi ikke altid skal bede om flere penge, men der er altså noget arbejde, der koster penge.
Det er derfor, jeg synes, at det er vigtigt, at vi får psykiatrien oprustet, så den har de ressourcer, den skal have.
Vi har tomme afdelinger stående rundtomkring, vi har personaleflugt nogle steder, vi er i underskud nogle steder.
Jeg tror nemlig ikke, at der er noget galt med holdningen, jeg tror, at der er noget galt med ressourcerne, men det kan vi jo så tro forskelligt om.
Til det sidste med, hvem der skal være pårørende, og hvem der skal vælge, vil jeg sige, at jeg altså også kender mennesker med sindslidelser, der har lyst til at skære livslinjen til deres biologiske pårørende over, men de vil meget gerne have nogle andre personer med ind.
Og det er derfor, jeg ikke hopper på den med, at de pårørende skal have en retsstilling.
Men det forhindrer jo ikke, at der er nogle andre personer, som samarbejder om den enkelte borger.
Jeg synes, at vi skal have den samme holdning, som vi har inden for ældreområdet, hvor det er den pågældende borger selv, der vælger, hvem der skal være pårørende.
For det er ikke altid den biologiske familie, der er de bedste pårørende, heller ikke inden for psykiatrien.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-01-22:
Det er jo svært at bibringe denne debat meget nyt.
Også fra konservativ side er vi naturligvis optaget af at sikre borgerne rent drikkevand og undgå situationer, hvor danskerne skal løbe rundt med store vandflasker fra supermarkedet og hjem til privaten, som det jo er tilfældet i mange andre lande.
Umiddelbart kunne man jo godt sige, at man kunne støtte dette forslag, da der jo ikke er elementer i forslaget, som vi grundlæggende er imod.
Vi synes faktisk, det er en række gode initiativer, Socialdemokraterne fremlægger i forslaget.
Det positive i situationen - og det lover jo godt for fortsættelsen - er jo, at netop de tre initiativer, der er nævnt i forslaget, er nogle, som regeringen i øjeblikket kigger på.
De ligger lige nu på forskellige stadier.
Jeg tror egentlig, at konklusionen af denne debat må være, at det er positivt, at der er bred opbakning i Folketinget til at iværksætte en række initiativer.
At vi så ikke kan træffe en beslutning i dag er selvfølgelig et spørgsmål om timing i forhold til de initiativer, der er i gang, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Men vi kan sagtens tilslutte os de intentioner, der ligger bag.
Vi ser gerne, at man på miljøområdet øger indsatsen for at fremme ny miljøteknologi, både når det gælder om at sikre bedre løsninger herhjemme i Danmark, og når det gælder om at sikre danske virksomheder gode eksportmuligheder, da vi har et kæmpe potentiale, også på det område.
Selv om der utvivlsomt ligger gode intentioner bag forslaget her og forslaget som sådan jo også rummer gode initiativer, kan vi fra konservativ side ikke støtte det.
Ida Auken (SF), 2009-01-22:
Hvis det kunne lade sig gøre for EU-lovgivningen, ville vi gerne være med til, at det gjaldt hele landet, og derfor siger vi nu byer med over 25.000 indbyggere, for vi regner med, at det betyder, at det vil brede sig til hele landet.
Så det mener vi er et rigtig godt første skridt, som hr. Jørn Dohrmann, der er så optaget af at bruge den magt, han har, jo kunne være med til at tage, for så er vi faktisk et flertal.
Jeg skal huske at sige, at Enhedslisten og Radikale støtter vores forslag.
Så sammen med hr. Jørn Dohrmann og Socialdemokratiet ville vi have et flertal.
Så det er hr. Jørn Dohrmann, der ikke vil være med til at bruge den magt, han har.
Med hensyn til spørgsmålet om kommunerne er det jo sådan, at vi nu vil give kommunerne mulighed for at stille de her krav til alle køretøjer.
Det ville virkelig batte noget, for kommunerne kan jo i øjeblikket ikke stille krav om SCR-katalysatorer på andet end de kommunale køretøjer.
Eyvind Vesselbo (V), 2009-01-22:
Var det 145 tilfælde?
Det er 145 for mange.
Men nu synes jeg, vi skal sætte os ned og prøve at finde ud af, hvordan vi laver den her beretning.
Det er klart, at vi er meget med på at få en skærpet opmærksomhed omkring vandværkerne, altså om tankene og sikringen af dem.
Så lad os sætte os ned og lave den beretning og finde ud af, hvor vi kan blive enige, og få noget fornuftigt ud af det.
Torben Hansen (S), 2009-01-22:
Det er jo altid glædeligt høre, at man rent faktisk kan få noget gennemført her i Folketinget.
Det, som jeg også er lidt interesseret i at vide, er, når vi kigger på Dokumenteret Drikkevands Sikkerhed og vi kigger på miljøteknologien og vi kigger på national statistik, om Venstre også vil være med til at kigge på, hvordan vi generelt får lavet tilsynet med eksempelvis vandtanke?
Det er jo sådan, at en stor del af de her vandværker har tanke, der er 20, 30, 40 eller 50 år gamle.
Vil Venstre også være med til, at vi får lagt en passus ind i sådan en beretning, der siger, at der også skal være et eller andet fast eftersyn af de her vandtanke hvert 3., 4., 5. eller 10. år, for det er rent faktisk også der, en stor del af de problemer, der giver forurenet drikkevand, findes.
Fra 2006 til 2007 havde man rent faktisk 122 tilfælde, hvor embedslægerne var involveret, og det var bl.a. på grund af beskidte tanke.
Vil man også være med til, at vi tager det hjørne med ind i en indberetning?
Eyvind Vesselbo (V), 2009-01-22:
Når man nu faktisk kommer hr. Torben Hansen meget i møde og gerne vil være med til at kigge på de her ting, kalder hr. Torben Hansen det, at vi sovser det ind i velvilje.
Jeg tror, at hr. Torben Hansen bliver endnu mere glad nu, for jeg forstod, at han ville være tilfreds og glad, hvis Venstre ville være med til at lave en beretning.
Jeg kan sige til hr. Torben Hansen, at det vil vi sådan set gerne, for vi synes, der er nogle elementer her, som jeg tror vi kan blive enige om i en beretning.
Og så skulle den sag jo være klaret.