runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Kofod (S), 2010-02-02:
Det sidste vil jeg gerne kvittere for.
Jeg synes, at det er vigtigt at få diskussionen.
Jeg kan i hvert fald se, og det må De Konservative også kunne se, at der i stort omfang savnes klimainvesteringer.
Vi ved jo, at EU vurderer, at der fra 2020 vil være et særligt behov for klimainvesteringer i ulandene på op mod 750 mia. kr. om året – det er et særligt behov, der ligger ud over alle de andre miljøinvesteringer, som der stadig væk er behov for.
Derfor må vi alle sammen lægge os i selen for at finde ud af, hvordan vi løfter den opgave.
Jeg forstår så, at man af en eller anden grund ikke er parat til at støtte det her forslag, selv om det egentlig er en konstruktion, som jeg tror at dansk erhvervsliv og de organisationer, som arbejder med det her, ville synes var en glimrende idé, hvis man gik ud og spurgte dem.
Jeg forstår egentlig ikke, hvorfor regeringen og også De Konservative er så afvisende over for noget, der er så oplagt.
Helle Sjelle (KF), 2010-02-02:
Vi synes ikke, som jeg redegjorde for før, at der er behov for, at man laver en sådan fond.
Når det er sagt, er der jo ikke nogen tvivl om, at vi er enige med forslagsstillerne i målet.
Vi må jo så diskutere, hvor pengene skal tages fra, eller om der skal nye penge til.
Det må vi tage en diskussion om.
Jeppe Kofod (S), 2010-02-02:
Tak for en klar tale.
Men der er noget, som jeg vil spørge om i denne forbindelse.
Ordføreren sagde, at man mener, at IFU skulle bruge en større del af deres investeringer på klimaområdet, i stedet for at der kom en ny fond, som sagtens kunne være administreret af IFU.
Men hvis man nu forestiller sig, at man skal følge De Konservatives politik, vil man jo rent faktisk tage penge fra IFU, som går til alle mulig andre udviklingsorienterede investeringer, og flytte dem over på klimaområdet.
Ved at smide de penge over på klimaområdet vil man lave en udvanding af det, der skal skabe den økonomiske vækst, grundlaget for erhvervslivet osv. Er ordføreren enig i, at man ved at lave den her fondskonstruktion får nogle flere penge til klimainvesteringer, samtidig med at man fastholder IFU som en velfungerende organisation med meget målrettede investeringer på deres område?
Helle Sjelle (KF), 2010-02-02:
Udviklingsministeren har jo allerede redegjort ganske fint for regeringens holdning til beslutningsforslaget fra Socialdemokraterne, som opfordrer til at oprette en fond til klimainvesteringer i udviklingslandene, hvor formålet er: » … at sikre klimarigtige investeringer i regioner, der ellers ikke ville have mulighed for at foretage sådanne«.
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at vi Konservative sådan set er enige i, at flere klimainvesteringer er helt afgørende for udviklingslandenes udvikling.
Det gælder både investeringer i klimatilpasninger så vel som i diger og klimavenlig teknologi såsom vandkraftværker og vindmøller.
Men beslutningsforslag nr. B 75 og dermed forslaget om oprettelsen af endnu en investeringsfond er vi ikke vilde med, fordi det efter vores mening ikke er den mest effektive måde at sikre flere klimainvesteringer på.
Det er der to grunde til.
For det første betyder en ny fond mere bureaukrati, uanset om vi vil det eller ej, fordi der skal bruges mere personale og flere penge til at administrere sådan en fond.
Jeg ved godt, at Socialdemokraterne har en vis forkærlighed for store bureaukratiske organisationer, men den forkærlighed deler vi ikke.
Vi interesserer os mere for, hvordan en given opgave kan løses mest effektivt, og i det konkrete tilfælde mener vi ikke, at en ny fond er den bedste måde at sikre flere klimainvesteringer på.
Det skyldes for det andet, at der er gode muligheder for at præge Industrialiseringsfonden for Udviklingslandene, IFU, som også andre har været inde på, så den i højere grad fokuserer på klimainvesteringer i udviklingslandene.
Regeringen arbejder, som udviklingsministeren fortalte om i sit indlæg, allerede på at styrke det generelle fokus på klimainvesteringer.
Så alt i alt vælger vi fra De Konservative at afvise beslutningsforslaget, fordi det efter vores mening vil give mere bureaukrati, og fordi private investorer i den nuværende ordning efter vores opfattelse har gode muligheder for at få hjælp til finansiering af deres klimaprojekter i udviklingslandene.
Men det overordnede formål er vi enige om.
Vi ser meget gerne, at der kommer flere klimainvesteringer.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-02:
Altså, jeg vil ikke tage stilling til en konkret sag og de specielle forhold, der var i Farum, så på den måde kan jeg ikke sådan løfte omvendt bevisbyrde op til en generaliserende debat.
Jeg konstaterer, at omvendt bevisbyrde kræver sådan mere konkrete forhold, og det kunne f.eks. være graviditet og andre former for konkrete spørgsmål, man kunne tage stilling til.
Jeg synes ikke, at man kan blande det her ind i en konkret sag fra Farum, som jeg ikke kender noget til.
Steen Gade (SF), 2010-02-02:
Vi er helt sikre på, at vi vil flytte dem til ting, der virker.
Vi vil undersøge det, vi vil evaluere det – vi vil give til ting, der virker.
Det er selvfølgelig vores synspunkt.
Så vil jeg glæde mig rigtig meget over, at jeg ikke kan høre andet, end at hr. Per Dalgaard faktisk et eller andet sted mener, at det er en god konstruktion, og at vi skulle have sådan en konstruktion her.
Den handler jo nemlig ikke om at fylde penge i et bundløst hul.
Den handler om at skaffe en kapital, som er sikkerhed for, at danske virksomheder kan investere, og vores erfaringer med IFU er i øvrigt, at det nærmere giver overskud end tab.
Anne Baastrup (SF), 2010-02-02:
Det kunne jo komme an på en prøve.
Man kunne foreslå hr. Søren Pind, at han læste ombudsmandsredegørelserne om offentligt ansattes ytringsfrihed, så ville der måske være et større spillerum, og det ville måske også udvide hr. Søren Pinds viden på området.
For ikke så forfærdelig mange år siden var der bl.a. en bibliotekar, der dristede sig til at spørge på et offentligt vælgermøde, om det var rigtigt, at det lokale bibliotek skulle nedlægges.
Hun modtog en fyreseddel.
Det fik ombudsmandens så ordnet, men det er bare et eksempel ud af mange.
Men grunden til, at jeg tager ordet, er, at jeg vil høre, om hr. Søren Pind er helt enig med Venstres tidligere leder i, at ytringsfrihed er en af de mest centrale frihedsrettigheder, vi har i Danmark.
Søren Pind (V), 2010-02-02:
Jeg tilstår, at jeg kom til at glemme den anden del af spørgsmålet.
Det var ikke ond vilje.
Jeg prøvede at erindre det, men det kunne jeg ikke.
Sagen er den, at jeg sådan set godt forstår, at fru Line Barfod bringer det her i felten med de 25 pct., som nærer en frygt for konsekvenserne, hvis de udtaler sig på den ene eller på den anden måde.
Men spørgsmålet er jo: Er det virkelig sådan, at vi skal lovgive om enhver frygt, der er rundtomkring?
Jeg tror, at fru Line Barfod kunne finde rigtig, rigtig mange lovforslag, der i givet fald skulle til behandling.
Det, der vel er sagens essens, er, at vi i høj grad netop har en diskussion om ytringsfriheden og betrygger folk i, at de skal bruge den.
Man får ikke mig til at sige, at vi f.eks. skal til at lukke munden på tillidsrepræsentanter, der udtaler sig om deres arbejdsforhold, eller for den sags skyld ansatte, som udtrykker bekymring, fordi de mener, at deres arbejdsforhold bliver forringet, f.eks. i kraft af besparelser.
Det mener jeg sådan set heller ikke der vil være ret stort belæg for i dansk retspraksis at man kan forhindre folk i.
Line Barfod (EL), 2010-02-02:
Selvfølgelig må offentligt ansatte ikke viderebringe dybt fortrolige oplysninger om borgerne eller andre ting.
Det er jo slet ikke det, der er til diskussion.
Er det efter hr. Søren Pinds opfattelse vigtigt for den offentlige debat, at de læger, sygeplejersker, SOSU'er, lægesekretærer og mange andre, der ved, hvilke konsekvenser nedskæringerne vil få, bidrager til den offentlige debat?
Det andet er så, at jeg ikke rigtig fik svar på mit spørgsmål.
Når en række undersøgelser viser, at det nogle steder er over en fjerdedel af de offentligt ansatte, der ikke tør bruge deres ytringsfrihed, mener hr. Søren Pind virkelig, at så går det rigtig godt med ytringsfriheden, eller er det faktisk noget, vi skal være alvorligt optaget af og gøre noget ved, så offentligt ansatte ikke er bange for at bruge deres ytringsfrihed?
Søren Pind (V), 2010-02-02:
Jeg synes, det er meget vigtigt, at alle bruger deres ytringsfrihed.
Fru Line Barfod er jo foruden sit udmærkede virke her i Folketinget – selv om vi ganske vist er politisk uenige, men lad det være – jurist.
Jeg tror også, at fru Line Barfod, ikke mindst ihukommende den offentlige debat, der foregår lige i øjeblikket, udmærket ved, at der naturligvis også er grænser for offentligt ansattes ytringsfrihed, som der i øvrigt også er det for privat ansattes.
De grænser trækkes bl.a. ved domstolene, de trækkes hos Folketingets Ombudsmand, og det synes jeg for så vidt er glimrende.
Det synes jeg er måden, det skal gribes an på.
Det skal selvfølgelig også gribes an ved en debat her, hvor vi siger det, vi gør, nemlig at det er vigtigt, at folk deltager i de offentlige debatter om ting, som de mener de har særlige forudsætninger for at bidrage til.
Det leder mig så til det sidste spørgsmål.
Line Barfod (EL), 2010-02-02:
Jeg går ud fra, at ordføreren er bekendt med, at det var et flertal i udvalget, og at mindretallet i udvalget havde en anden holdning.
Men det afgørende, når vi skal se på, hvordan de offentligt ansattes ytringsfrihed har det, er vel ikke kun at se på, at der står i grundloven, at man har ytringsfrihed.
Det er vel også at se på i praksis, om de offentligt ansatte, som vi gerne vil have skal bruge deres ytringsfrihed, også tør gøre det.
Så jeg har to spørgsmål.
Det ene er: Mener hr. Søren Pind, at det er rigtig vigtigt, at offentligt ansatte faktisk bruger deres ytringsfrihed?
Det andet er: Mener hr. Søren Pind, at det kan være rigtigt, når gentagne undersøgelser viser, at en meget stor del af de offentligt ansatte – ifølge nogle undersøgelser er det over en fjerdedel – er bange for at bruge deres ytringsfrihed, lader være med at bruge deres ytringsfrihed, fordi de er bange for at blive fyret eller få andre alvorlige sanktioner?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-02:
Vi er hele tiden opmærksomme på den udfordring, der er i forhold til ytringsfrihed, og vi har igangsat flere debatter og vil da også være villige til at igangsætte flere debatter og til at have mere fokus på det, hvis det bliver nødvendigt.
Nu har vi været igennem flere forløb, hvor vi har gjort opmærksom på det og udsendt vejledninger.
Vi må også igen sige, at det altså er en opgave for den lokale ledelse at sørge for, at der er plads til at ytre sig.
Det er ikke noget, man kan gøre fra Christiansborg, for de lovgivningsmæssige rammer er i orden, for at man kan ytre sig.
Hvis det skal implementeres, er det altså den lokale ledelse, der må sørge for det.
Anne Baastrup (SF), 2010-02-02:
Det var blot til et konkret eksempel, hvor man overhovedet ikke er i tvivl om, at her foreligger der en afskedigelse, der efterfølgende erkendes er uberettiget, og det pågældende menneske går ned med flaget.
Men for at følge op på fru Line Barfods spørgsmål vil jeg spørge: Hvordan synes ministeren selv det går med de offentligt ansattes debatønsker og debatkultur i de offentlige medier?
Er det sådan dagligt, at man ser beskrivelser af, hvordan det går, eller hvordan føler ministeren selv det går?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-02:
Jo, det er en ekstremt vigtig politisk mærkesag, også for VK-regeringen, at der er ytringsfrihed, og at der er højt til loftet.
Det er et kendetegn og et karakteristika ved vores samfund, at der skal være det, og derfor har vi også i flere omgange ydet en indsats for at fremme vilkårene for, at man kan ytre sig.
Der er sendt vejledninger ud, og så sent som i juni 2007 udsendte Finansministeriet en vejledning om god adfærd i det offentlige, som også handler om grundlæggende værdier og principper for offentlig forvaltning og om spørgsmålet om offentligt ansattes ytringsfrihed.
Det har man altså gjort ad flere omgange, fordi vi værner om ytringsfriheden og individets integritet i forhold til inden for lovgivningens rammer at ytre sig.
Lone Dybkjær (RV), 2010-02-02:
Det er, som om ministeren ikke selv føler, han er ansvarlig for noget som helst.
Han siger hele tiden, at det er nogle ledelsesansvarlige, der har ansvaret, og som skal sikre den her debat.
Men regeringen som sådan er jo også ansvarlig for, hvordan det værdimæssigt set og lidt mere overordnet går, og nu har regeringen været meget optaget af kunstnernes ytringsfrihed og ment, at det virkelig var et problem, at de ikke kunne ytre sig, og lavet en stor diskussion om det.
Kunne man ikke forestille sig, at regeringen lavede en tilsvarende stor diskussion af værdimæssige grunde, om offentligt ansatte rent faktisk kunne føle sig frie til at komme med deres mening?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-02:
Jeg tror, at det, der er sagens kerne og skillelinjen her, er, at regeringen ikke mener, at der er brug for ny lovgivning på området, og den mener ikke, at der er brug for nye nævn og en ny form for praksis for omvendt bevisbyrde.
Hvis der er problemer på den lokale arbejdsplads, er det en opgave for ledelsen.
Det er en opgave for ledelsen at sikre, at der er plads og rum til at ytre sig.
Lise von Seelen (S), 2010-02-02:
Så må jeg jo forstå ministerens svar på den måde, at der de steder, hvor der er offentligt ansatte, der er tilbageholdende med at ytre sig, er en ledelse, som ikke forstår at skabe en kultur, hvor der er højt nok til loftet.
Det er jo en alvorlig anklage mod de mange ledere, der er rundtomkring på de offentlige arbejdspladser.
Jeg vil spørge ministeren, om ministeren ikke mener, at det sagtens kan være en faktuel sag at undersøge, om en medarbejder udtaler sig, fordi denne er engageret, fagligt dygtig og gerne vil være med i den offentlige debat, eller om der er tale en illoyal medarbejder.
Det er ikke spor vanskeligt at finde ud af, om vi har at gøre med medarbejder a eller medarbejder b.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-02:
Det afhænger jo meget af lokale forhold.
Som ledelse må man påtage sig det ansvar og sørge for, at der er højt til loftet; at man inden for de rammer, som lovgivningen nu en gang tillader, får praktiseret sin ytringsfrihed.
Jeg kan konstatere, at der ikke er problemer med lovgivningen.
Jeg mener ikke, at der er brug for et nyt nævn, og jeg mener slet ikke, at der er brug for, at man laver omvendt bevisbyrde med de problemer, det ville medføre.
Lise von Seelen (S), 2010-02-02:
Ministeren er rigtig godt tilfreds med de redskaber, der findes i værktøjskassen, til at sikre de offentligt ansattes ytringsfrihed, forstår jeg.
Kan ministeren så forklare, hvad årsagen er til, at rigtig mange offentligt ansatte faktisk formulerer, at de er tilbageholdende med at deltage i den offentlige debat, fordi de frygter, at det kunne betyde noget for deres karrieremuligheder, og at det kunne betyde noget for deres ansættelsesforhold?
Hvordan kan det være, at offentligt ansatte har den tilbageholdenhed?
Kunne ministeren have en mening om det?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-02:
Der er ikke nogen problemer, sådan som jeg ser det, i forhold til lovgivningen, i forhold til praksis, i forhold til den vejledning, der er på området.
Hvis der er nogle lokale eksempler på, at man ikke kan ytre sig i henhold til sin ytringsfrihed og det får konsekvenser, kan der jo skrides ind.
For man har ytringsfrihed, det behøver man ikke omvendt bevisbyrde for.
Så jeg føler ikke, der er behov for at ændre ved noget i forhold til et system, som fungerer fornuftigt.
Lone Dybkjær (RV), 2010-02-02:
Jo, men stadig væk vil jeg sige til ministeren, at ét er at sende nogle vejledninger og den slags rundt, for så har man god samvittighed, men jeg synes jo ikke, at regeringen holder sig tilbage for at igangsætte andre værdimæssige diskussioner.
Vi har haft en enkelt i dag om burkaer.
Men nu tænker jeg mere på kunstnernes ytringsfrihed, som er et af de seneste eksempler på ytringsfrihed, hvor regeringen har understreget det med ytringsfrihed.
Jeg synes ikke helt, jeg kan se, at regeringen har været lige så aktiv, når det drejede sig om de egne ansatte, altså de offentligt ansatte, hvoraf en del jo er ansat af regeringen selv.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-02-02:
Jeg er helt på linje med det, skatteministeren sagde, nemlig at det ikke nytter noget, at vi begynder at lave en lempelse af noget, hvis det får en kedelig konsekvens for noget andet.
Mogens Jensen (S), 2010-02-02:
Jeg skal ikke gøre det her ret meget længere, for jeg synes, at Enhedslistens ordfører rundede det meget, meget fint af.
Jeg synes bare, der i hvert fald er grund til at gøre den bemærkning, at det for nogle, der har fulgt debatten her, må være lidt mærkeligt at høre – men det er jo sådan en situation, der nogle gange er her i Folketingssalen – at der faktisk er enighed om, at vi skal forhandle om et område.
Det er det, vi beder om i vores beslutningsforslag.
Der er sådan set også enighed om hovedtemaerne, vi skal forhandle om, selv om vi stadig væk skal forhandle om de konkrete forslag og finansieringen af dem, men det lægges der også op til i vores beslutningsforslag.
Så i hvert fald hvad angår B 99, burde alle Folketingets partier kunne stemme for det, men det gør man så ikke, fordi det ikke er pænt, når regeringen pludselig skal stemme for et forslag stillet af oppositionen.
Det kan virke lidt mærkeligt.
Men jeg glæder mig over, at der nu lægges op til, at vi får forhandlinger til gavn for styrkelse af den rytmiske musik – de kommer her til efteråret – og også, at der ser ud til at være bred enighed om, at de temaer, som bl.a. branchen selv har nævnt, og som Spillestedet.dk selv har nævnt, også bliver udgangspunktet.
Så må vi jo, hvad angår det forslag, der handler om musikfestivalers mulighed for at støtte musik, arbejde videre med den sag.
Jeg synes også, at der er grundlag for, som hr. Per Clausens sagde det, at få boret i den sag, fordi det altså virkelig ikke forekommer logisk, at den mulighed ikke skulle være til stede.
Til sidst vil jeg så sige – og det er jo også en diskussion, vi gerne har, når oppositionen har forslag på dagsordenen – at hvad angår finansieringen, har både ministeren og alle de borgerlige ordførere fuldstændig ret i, at det er en langt sværere diskussion, vi står over for, når det er lykkedes den her regering at formøble et meget stort overskud på vores statsfinanser og forvandle det til et meget stort underskud på nu 96 mia. kr.
Det giver os alle sammen nogle meget sværere vilkår, også for at prioritere midler til kultur.
Men så kunne man måske have ladet være med på et tidligere stadium at skrive så mange ufinansierede skattelettelser ud, for så havde vi måske også på det her område haft lidt mere at gøre godt med.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-02-02:
At andre lande gør noget, som måske er værre, gør jo ikke det, vi gør, mere rigtigt, må man sige.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi holder os inden for det spor, vi skal, og jeg synes også, at den redegørelse, som skatteministeren kom med, i hvert fald fuldt ud dækker både min og Det Konservative Folkepartis afklaring af, at vi altså her har en gråzone, hvor vi skal passe utrolig meget på.
Pernille Frahm (SF), 2010-02-02:
Jo, men slaget består jo af kampe, så et eller andet sted skal man jo tage fat, og det her kunne være et sted at starte.
Det, som Danmark bliver kritiseret for, er jo ikke vores festivaler.
Det er ikke dem, der er under angreb.
Så vidt jeg har forstået, går kritikken på noget med, hvordan genbrugsbutikker bliver momsregistreret og ikke bliver det, at der er et problem der, og at nogle af de genbrugsbutikker, som ikke er almennyttige, også bliver momsfritaget.
Så jeg synes i virkeligheden, at skatteministeren og ordføreren slipper lidt heldigt om med det.
I Østrig f.eks. putter man teatre, museer, zoologiske haver, naturreservater og en helt masse andre ting ind under den der momsfritagelse.
Det bliver de godt nok også kritiseret for.
Men er ministeren, jeg mener ordføreren – minister er han jo ikke – ikke enig i, at der er langt fra det, som vi foreslår i det her forslag, og så til at undtage generelt, f.eks. teatre, museer, og hvad ved jeg?
Søren Pind (V), 2010-02-02:
Jeg synes, at det er et rigtig dårligt eksempel, der bliver taget i anvendelse her, for som det bliver sagt, havde vi en institution, som tog hånd om den sag, og det er jo det, der er essensen, altså, det er jo en åben dør at rende ind.
Det er jo derfor, at vi har en ombudsmandsinstitution, som vi i øvrigt med rette kan være stolte af, fordi den slags sager netop allerede kan håndteres.
Det kan vi aldrig lovgive os ud af.
Med hensyn til om jeg enig med Venstres tidligere leder – det må være Anders Fogh Rasmussen, der tænkes på her – vil jeg sige, at min personlige indstilling til ytringsfriheden er, at det, der står i grundloven, er udmærket, at man har ret til at ytre sig frit, dog under ansvar for domstolene.
Det er mit synspunkt på ytringsfrihed, og hvis man kender mit parti, tror jeg, at man ved, at der er en ret bred tilgang til det spørgsmål.
Pernille Frahm (SF), 2010-02-02:
Jeg vil godt vende lidt tilbage til det her med momsfritagelsen, for så vidt jeg har forstået, er der i momsdirektivet sagt, at kultur er undtaget, og det er momsloven, der siger, at det er koncerter ikke.
Det vil sige, at der er en yderligere indsnævring af momsdirektivets bestemmelser i momsloven.
Er ordføreren så ikke enig i, at det, vi så skulle prøve at kigge på, er, om vi skal ændre den indsnævring – og det er jo rent faktisk det, vi gør med det her forslag – for det er en yderligere indsnævring, der laves i momsloven?
Mogens Jensen (S), 2010-02-02:
Jamen altså, det, vi har ønsket, er forhandlinger om en handlingsplan, og det har ministeren jo sagt kommer her til efteråret.
Det er det ene punkt i vores beslutningsforslag.
Det andet er jo altså indholdet, og der har vi lagt nogle forslag frem, der flugter med Marstaltænketanken, som ordføreren jo selv har sagt er god.
Så helt ærligt: Det er for mig lidt mærkeligt, at man ligesom står og skal finde alle mulige begrundelser for ikke at kunne stemme for vores beslutningsforslag, når det, der rent faktisk i virkeligheden kommer til at ske, er det, vi har antydet i vores beslutningsforslag.
Er det ikke konkurrenceforvridning?
For det er jo tilfældet i dag.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-02-02:
Som jeg sagde i mit indlæg, er jeg enig i de tanker, der er tænkt.
Jeg synes, det er nogle gode tanker – ingen tvivl om det – men jeg synes, det er alt for tidligt at kræve en handlingsplan, før der er fyldt nogle flere ting på de ideer, hvilket Musikrådet jo faktisk ønsker.
Mogens Jensen (S), 2010-02-02:
Nu kan man jo ikke bebrejde den konservative kulturordfører, som er ny på posten, at han ikke har fulgt processen sidste år, der har ført frem til det her beslutningsforslag.
Det er jo udtryk for en diskussion, der har været sidste år både i branchen og i miljøet, og mange forskellige er kommet med forslag, som vi har syntes skulle løftes ind i en videre proces, hvilket jo nu også kommer til at ske.
For jeg går ud fra, at også den konservative ordfører for det første er enig med ministeren i, at de temaer, som Marstaltænketanken har taget op og også Kunstrådet har taget op, og som er afspejlet i vores beslutningsforslag, er gode og rigtige og kan pege den rigtige vej, og for det andet er enig med ministeren i, at det er en god idé at indkalde til forhandlinger her til efteråret om de her ting.
For hvis ordføreren er det, er ordføreren også enig i vores beslutningsforslag.
Men jeg skal da lige høre, om han er det eller ej.
Pernille Frahm (SF), 2010-02-02:
Nej, det er ikke helt rigtigt forstået.
Ordføreren blander en hel masse ting sammen.
Der er et problem på spillestederne, fordi ølsalget svigter, og der har længe været en stor forundring blandt festivalarrangører over, hvorfor man, når man nu kan skabe overskud på musikfestivalerne, og musikfestivalerne i den grad lukrerer på, at vi har de gode spillesteder, så ikke kan få lov at bruge nogle af de penge på spillestederne og ligesom sende nogle af pengene tilbage.
Regeringen har valgt en meget restriktiv fortolkning af momsdirektivet på musikområdet, og så vidt jeg har forstået, er det faktisk nogle andre områder, EU er ude efter, når de er ude efter Danmark.
Jeg har ikke stemme til at svare bedre.