Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-04-05:
Tak for det.
SF har fremsat et beslutningsforslag om at indføre en ny tilbagetrækningsordning.
Og baggrunden for forslaget er den glædelige kendsgerning, som forslagsstillerne også gør opmærksom på, at vi lever længere, og at vores sundhed generelt er forbedret.
Forslagsstillerne peger imidlertid på, at folkepensionsalderen forhøjes, og problematiserer, at danskerne ikke har udsigt til det samme antal år på pension.
Forslaget indebærer en radikal forandring af vores pensionssystem, der er bygget op om en ensartet pensionsalder, og hvorvidt man kan arbejde, og ikke om, hvor længe man kan forvente at leve.
Grundlæggende mener jeg, at vi har et rigtig godt og fleksibelt pensionssystem, der tager hensyn til dem, der har brug for at trække sig tilbage fra arbejdsmarkedet eller gå ned i tid før folkepensionsalderen.
Samtidig er det også muligt for dem, der har viljen og lysten, at fortsætte med at arbejde efter folkepensionsalderen.
Det giver alle en gennemskuelig og ensartet horisont at planlægge pensionstilværelsen efter.
For det første forudsætter forslaget nemlig, at det nuværende system ikke er fleksibelt nok til at kunne tilgodese de nedslidtes behov.
Og for det andet antager forslaget, at det er muligt på en rimelig og retfærdig måde at basere en tilbagetrækningsordning på den forventede levetid som pensionist.
Jeg mener, at disse antagelser og forudsætninger er forkerte.
Når det er sagt, må jeg så ikke starte med at anerkende, at arbejde i visse brancher er fysisk hårdt og kan medføre risiko for nedslidning.
Derfor er det vigtigt, at der finder en effektiv forebyggelse sted på arbejdspladserne, og at arbejdsgiverne lever op til deres ansvar for at sikre et sundt og sikkert arbejdsmiljø.
Jeg mener dog ikke, at løsningen er at indføre en lavere folkepensionsalder for visse grupper i befolkningen.
Heldigvis ved vi også, at danskerne, herunder seniorer, generelt har fået bedre helbred og større arbejdsevne.
Vi ved også, at antallet af arbejdsulykker gennem en årrække har været faldende, og at antallet af medarbejdere, der fysisk er overbelastet, er reduceret med ca. 12 pct. fra 2012 til 2014.
Og alt det er jo positivt.
Hvad angår spørgsmålet om pension, kan der ikke være uenighed om, at et velfungerende pensionssystem bør have indbygget en rimelig grad af fleksibilitet, men det mener jeg også i høj grad er tilfældet for det danske pensionssystem.
Jeg kan her særlig henvise til fleksjobordningen, som blev ændret ved reformen af førtidspension og fleksjob.
Den er nu i højere grad blevet målrettet personer, som har en begrænset arbejdsevne.
Det grundlæggende formål med reformen er, at flest muligt skal have mulighed for at bidrage på arbejdsmarkedet med de ressourcer, den enkelte nu har eller har tilbage.
Det betyder, at personer med meget nedsat arbejdsevne nu også kan få fleksjob på ganske få timer om ugen med støtte fra det offentlige, og der er lige nu ca. 15.000 personer ansat i et af disse små fleksjob.
Det er en meget positiv udvikling på så kort tid.
Og i de sidste 3 år er antallet af personer på over 60 år i fleksjob steget med ca. 3.000, således at det tal nu er oppe på ca. 9.000.
Det er også meget positivt.
Det er derfor heller ikke overraskende, at tilgangen til seniorførtidspensionsordningen, som er en anden ordning her, har været mindre end oprindelig forventet.
Jeg kan i øvrigt gøre opmærksom på, at andelen af sager, hvor der gives afslag på ansøgninger om seniorførtidspension, er meget lille.
Det sker nemlig kun i 11 pct. af sagerne.
Der er altså ikke noget, der tyder på, at reglerne her på dette område ikke fungerer efter hensigten.
Derudover er antallet af ældre fleksjobbere steget, og det vidner om, at vi nu formår at fastholde folk i beskæftigelse, der måske før helt ville have forladt arbejdsmarkedet.
Desuden kan jeg pege på sporskifteordningen, der netop er rettet mod beskæftigelse i nedslidningstruede brancher.
Støtte til sporskifte skal bidrage til, at ansatte har mulighed for at blive på arbejdsmarkedet og få en ny jobfunktion, hvis de er i risiko for at blive nedslidt på grund af fysisk belastende arbejde.
Udgangspunktet for SF's forslag er, at personer med forventet kortere levetid på grund af nedslidning skal kunne gå tidligere på pension.
Det forudsættes, at den forventede kortere levetid kan forudses.
Forslagets målsætning om, at alle skal have nogenlunde samme levetid som pensionist, tror jeg ikke det er muligt at gennemføre i praksis; dertil er de individuelle forskelle nu engang for store.
I forslaget nævnes nogle kriterier for tildeling af nedslidningspension, f.eks. uddannelse, hvor mange år man har været på arbejdsmarkedet, graden af nedslidning og helbredsproblemer.
Der er givetvis forskelle i forventet levetid.
I hvilket omfang sådanne forskelle kan tilskrives nedslidning, livsstil og arv, er det dog vanskeligere at fastslå.
For forslaget betyder, at også personer med fuld eller reduceret arbejdsevne vil kunne trække sig helt ud af arbejdsmarkedet, hvis prognosen for deres levetid er ringere end for gennemsnittet af personer med samme alder og køn.
Og netop fordi levealderen stiger, er det nødvendigt, at flere bliver på arbejdsmarkedet i længere tid – hvis vi fortsat skal have mulighed for at finansiere det nuværende velfærdssamfund.
Vi skal derfor ikke overlade folk til passiv offentlig forsørgelse, hvis det er muligt, at de kan blive på arbejdsmarkedet med den rette støtte.
Og for personer med en varig og væsentlig nedsat arbejdsevne er det stadig muligt at få en førtidspension.
Lad mig afslutte med at gentage, at vi har et velfungerende og fleksibelt pensionssystem, som også omfatter hjælpemuligheder for personer, som ikke er i stand til at fortsætte på arbejdsmarkedet i hidtidigt omfang.
Jeg mener derfor ikke, at der er behov for en ny tilbagetrækningsordning.
Vi bør i stedet som hidtil fokusere indsatsen på at fastholde og forebygge og på at skabe nogle gode rammer for arbejdslivet.
Regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.
Jeg vil gerne takke for den behandling, som forslaget har fået her i Tinget i dag, og vil ikke, henset til forslagets kedsommelighed, gennemgå det i detaljer.
Men jeg vil bare nævne, at beslutningen om at overføre opgaverne til Udbetaling Danmark ligger i forlængelse af regeringens løbende fokus på at optimere administrationen i den offentlige sektor.
Og så skal jeg lige for god ordens skyld nævne, at der i en enkelt af de mange love, som skal ændres – og det er lov om refinansiering af realkreditlån m.v. i landbrugsejendomme – ved en fejl foreslås en ændring, som vedrører inddrivelse af krav ved hjælp af lønindeholdelse.
Den fejl vil blive rettet ved et ændringsforslag, som jeg vil fremsætte hurtigst muligt.
Under behandlingen her er der fra flere sider sat fokus på nødvendigheden af at sikre effektivitet, at sikre kvalitet, at sikre borgertilgængelighed.
Det er alle temaer, som regeringen er stærkt optaget af, og det er temaer, der bliver fulgt i forhold til Udbetaling Danmarks administration.
Som det også er nævnt under førstebehandlingen, er det faktisk områder, hvor Udbetaling Danmark har vist en rigtig god evne til at øge effektiviteten på de områder, som de har fået overdraget.