Line Barfod (EL), 2011-04-15:
Først vil jeg gerne igen glæde mig over, at ministeren er åben over for, at vi tager en drøftelse af, hvordan vi sikrer det, vi alle sammen er enige om, nemlig at vi får nogle ordentlige høringsfrister, så vi får en ordentlig lovkvalitet.
I forhold til grundloven har jeg forstået at det er Justitsministeriets opfattelse, at man ikke kan lave en lov, selv om vi i loven gør det meget klart, at regeringen har mulighed for at fremsætte lovforslag uden at have overholdt fristerne.
Den skal bare skrive et brev til Folketinget, som vedlægges lovforslaget, om, at den ikke har overholdt høringsfristen.
Jeg er helt med på, at organisationerne ikke er med i grundloven, og det er partierne jo heller ikke.
Læser man vores forfatning, kan man se, at der intet står om partiernes rolle, men derfor har vi alligevel givet partierne en meget stor rolle på den måde, vi vedtager lovgivning på.
Så vi har jo på mange måder tilpasset vores lovgivning til den virkelighed, som eksisterer i dag.
Så tillader jeg mig bare i al fredsommelighed at sige, at jeg synes, at det kunne være fornuftigt at se på fortolkningen af grundlovens § 21.
Det er jo ikke altid, at Justitsministeriet får ret i sin grundlovsfortolkning.
Folketinget har vedtaget en del ting, som på papiret ikke lige passer med, hvad der står i grundloven.
F.eks. har vi givet både Færøerne og Grønland ret til at opkræve skatter, selv om det fremgår af grundloven, at det kun er Folketinget, der har ret til ved lov at opkræve skat.
Der havde vi også lange diskussioner med juristerne fra Justitsministeriet om, hvordan forskellige bestemmelser i grundloven skulle forstås, og nåede frem til nogle fortolkninger.
Når man læser grundloven, er det også svært at se, at vi overhovedet kan give det selvstyre, vi har givet til både Færøerne og Grønland, og der er en række andre områder, hvor vores grundlov heller ikke passer til den virkelighed, vi har i dag.
Det, vi foreslår i beslutningsforslaget, om, hvordan lov kunne udformes, er, at regeringen medsender et brev om, at den ikke har overholdt høringsfristerne.
Så har regeringen stadig væk den fulde ret til at fremsætte lovforslag uden høring, men den sender et brev med om, at den ikke har gjort det.
Jeg tror, at det i sig selv vil have en vis opdragende effekt på en hvilken som helst regering, at den så vil skulle stå til regnskab over for offentligheden og forklare offentligt, hvorfor man har ment, at et bestemt forslag ikke skulle sendes til høring, eller at det skulle have en alt for kort høringsfrist.
Da Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti kom til magten, begyndte man jo i den grad en værdikamp på forskellige områder, og et af områderne var, at man havde en holdning om, at retspolitik bare handlede om at sætte mange flere mennesker i fængsel i længere tid.
Det førte meget forudsigeligt til overfyldte fængsler, og man glemte ligesom den del, der handler om, at når folk kommer i fængsel, skal man også gøre noget for, at de kommer ud igen.
Man gjorde jo heller ikke særlig meget ved det, der handler om at forebygge, at folk kommer i fængsel.
Der har trods alt alligevel været en udvikling i en del forskellige behandlingsprogrammer og andet, men vi står med et kæmpe problem med overfyldte fængsler, som giver elendige vilkår for de ansatte.
Som også andre ordførere har været inde på, er fængselsfunktionærerne nogle af dem, der har det allerallerdårligste arbejdsmiljø i Danmark, og rigtig mange bliver så nedslidte, at de ender på førtidspension meget tidligt.
Her kunne man tale for, at vi lavede nogle tiltag for at få en senere tilbagetrækningsalder ved at forbedre arbejdsmiljøet.
Det synes jeg ville være langt mere perspektivrigt end de forhandlinger, der i øvrigt foregår et andet sted i dag.
Det kunne man bl.a. gøre ved at sikre, at der ikke sidder så mange i fængsel i så lang tid.
Der er ingen grund til, at vi i Danmark fængsler langt, langt flere unge mænd, end man gør i de lande, vi normalt sammenligner os med.
Man kunne sagtens bruge alternativer til straf som f.eks. samfundstjeneste, som virker langt bedre på de unge, der har begået mindre forbrydelser, i stedet for at sætte dem i fængsel med en meget større risiko for, at de bliver ved med at begå kriminalitet og lærer af de hærdede kriminelle i fængslerne.
I stedet burde de få hjælp til at komme ud af kriminaliteten.
Man kunne også satse langt mere på det forebyggende arbejde.
Da bandekrigen brød ud i København, foreslog vi jo, at man ikke kun skulle sætte ind med mere politi for at prøve at gøre noget der, hvor der blev skudt, og for at opklare, hvad der skete, men at man skulle lave en en til en-plan, så man for hver ekstra betjent også sørgede for, at der også kom en ekstra socialmedarbejder, som kunne sørge for det forebyggende arbejde, så børn og unge ikke blev rekrutteret.
Det afviste regeringen desværre.
Københavns Kommune har så til dels prøvet at sætte ind med ekstra ressourcer, og det ser faktisk ud til, at det virker.
Det er heldigvis lykkedes at holde mange børn og unge væk fra at blive rekrutteret.
Og det er noget af det, der virkelig er behov for fremover, hvis vi skal undgå, at fængslerne bliver ved med at være fyldt.
Regeringen og Dansk Folkeparti gennemførte jo en lang række opstramninger af reglerne omkring fængsel og prøveløsladelse osv., og det var jo glædeligt, hvis man nu havde fundet ud af, at det faktisk ikke var særlig smart.
Desværre virker det mest, som om man kommer frem til det her, fordi det er en måde at løse problemet med de overfyldte fængsler på.
Det ændrer stadig ikke på, at vi synes, det er fornuftigt at bruge prøveløsladelse i langt større omfang, end man gør i dag.
For her har vi faktisk forskning, der viser, at det virker, hvis man sætter ind med at lave et ordentligt udslusningsforløb for folk.
Og det synes vi bestemt man burde bruge endnu flere ressourcer på end det, der lægges op til her.
Vi er enige i de problemer, som Landsforeningen af Forsvarsadvokater rejser, og som flere andre ordførere også har været inde på, og dem bliver vi nødt til at få svar på under udvalgsarbejdet.
Men vi synes i høj grad, at det er den her vej, vi skal gå: Vi skal se på, hvordan det bliver det normale, at man får et udslusningsforløb efter at have siddet i fængsel – hvor der er prøveløsladelse, hvor man bliver fulgt, hvor der er tilbud – så man ikke bare ryger tilbage til en tilværelse fyldt med kriminalitet, ikke bare bliver lukket ud til at stå på gaden uden noget som helst, men at det rent faktisk sikres, at man kan komme i gang med en anden tilværelse.
Det er noget af det, vi tror på kan hjælpe med at forhindre, at man bliver ved med at være i kriminalitet, og dermed også til på sigt at få nogle fængsler, hvor der ikke sidder så mange.
Så vi støtter forslaget, men vi mener, vi skal have svar på de spørgsmål, der er blevet rejst.