Anne Baastrup (SF), 2013-12-03:
Jeg vil starte et helt andet sted end dér, hvor det meste af debatten har været.
Det er nemlig den ældre – eller er hun ikke gammel? – kvinde på 85, der besøger familien i København, snubler ned ad togtrapperne og får skadet sit knæ.
Sygehuset i Varde leverer den rigtige genoptræning, alt er godt, den gamle kommer hjem, og så lærer hun i stedet for at lave pebernødder.
Der går ganske få år, og så sidder hun i kørestol.
Det var dyrt for Varde Kommune, og det var dyrt for familien i følelsesmæssigt henseende, fordi livet de sidste år ikke blev sjovt.
Jeg synes, det er interessant, at vi i virkeligheden slet ikke har snakket om, hvordan vi ændrer på genoptræningsplaner for ældre, således at det ikke bliver oplæg til debat i kommunen, men at det rent faktisk er noget, som man naturligt følger.
Jeg har på et tidspunkt været i praktik på et plejehjem i Odense, og der var liv og glade dage og musik om aftenen.
Folk havde stort set ingen sygedage, og der var en god stemning.
De ældre – der var et par enkelte yngre handicappede – havde et godt liv på det plejehjem.
Naboplejehjemmet havde så en studerende, som kom til os der klokken kvart over fire og drak kaffe og fortalte, at hun ikke kunne holde ud at være på det andet plejehjem.
De to plejehjem var fuldstændig identiske.
Det var samme type af mennesker, der var der.
På det ene plejehjem var der liv og glade dage, på det andet plejehjem var stort set halvdelen af personalet syge det meste af tiden.
Og noget af det, som vi også skal tale om, er jo: Hvordan får vi skabt ledelse på de enkelte plejehjem, som gør, at der rent faktisk udvikles omsorg og hjælp til de ældre?
Så har vi i Folketingets Socialudvalg været i Japan.
Vi havde jo en ambition om at se på velfærdsteknologi og i virkeligheden også at sælge den til det danske samfunds ældre, således at de kan være med til at afprøve den teknologi, som man laver i Japan.
Og noget af det, som jeg synes kunne være rigtig, rigtig interessant at vi fik, er en mobil rollator, som kan løfte den ældre op fra stolen.
Så kan man trykke på en knap, og så kan man gå lige så stille.
Det vil sige, at vi i virkeligheden hjælper den ældre til at kunne bevæge sig selv med velfærdsteknologi.
Jeg vil godt se den ældre, som ikke synes, det kunne være interessant at slippe for at sidde i stolen og vente på, at der er to SOSU-hjælpere, der kommer og løfter en op, så man kan komme i gang med at gå.
Det er jo noget af det, som er den gode velfærdsteknologi.
Jeg synes også, det kunne være rart, når jeg kommer i den situation, hvor det er nødvendigt med en lift til mig, at jeg kunne slippe for at få en lift oppe i loftet, men at jeg i stedet for kunne få sådan en mobil lift, som de også laver i Japan, så man lige sådan kan køre rundt med den.
Det er nogle af de der ting, som også ligger i velfærdsteknologi. Noget andet, som jeg synes er en god idé, er, at man lærer den ældre, som gerne vil, at bruge en iPad og læse sin avis via iPadden.
Så slipper hun for at bruge al sin energi på at komme ned ad trappen og aflevere alle de tunge aviser.
Det er jo noget af det, som vi skal prøve at sælge på den positive måde til de ældre, således at det bliver en god oplevelse at blive udsat for velfærdsteknologi.
De har nu brugt 5-10 mio. kr. på at udvikle forskellige typer teknologiske, digitale hjælpemidler på de forskellige handicapplejehjem, som gør, at mennesker med handicap kan blive mere bevægelige.
Derfor tror jeg, at det er rigtig, rigtig vigtigt, at vi bruger tiden, når vi taler om de ældre – og nu har vi så en forespørgsel bagefter om handicappede – til at prøve at tale det lidt op.
Derfor tror jeg også, at vi nu her sådan om et par måneder, hvis jeg får overtalt Socialudvalget, skal få holdt en konference om velfærdsteknologi, således at vi kan bruge den dag på at tale op, hvad det er, der er det reelle i velfærdsteknologi, hvordan vi kan give de ældre, de gamle, de svage en mulighed for at håndtere livet selv, uden at man hele tiden skal have et par fremmede omkring sig, men at man i stedet for kan prioritere at være sammen med dem, man gerne vil være sammen med.
Og dermed ikke sagt, at jeg ikke synes, at folk skal have det fornødne antal timer med omsorg og hjælp og pleje, når de er ældre.