runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Løhde (V), 2009-04-21:
Det var det, jeg kvitterede for, nemlig at vi alle sammen er blevet enige om, hvad det er for en retning, der skal udstikkes i forhold til psykiatrien, hvad det er for nogle områder, vi vil satse på, og ikke mindst hvad det er for nogle muligheder, vi vil tilvejebringe for de mennesker, som det her handler om.
Lone Dybkjær (RV), 2009-04-21:
Mon fru Sophie Løhde er klar over, hvad det er, hun har stået og sagt fra talerstolen?
Det er, som om vi andre ikke har interesseret os for psykiatriske patienter.
Det er jo en lodret løgn.
Det var alt muligt om, at vi har nedlagt modstanden mod private hospitaler, nedlagt modstanden mod behandlingssteder, og hvad ved jeg.
Det passer jo ikke.
Det, vi har været seriøst optaget af, er at skaffe personale til det her.
Det er jo helt utroligt, at man kan stå og holde sådan en tale, og derfor vil jeg gerne gentage spørgsmålet: Er det Venstres linje i det her, er det en tale, der er godkendt af Venstres folketingsgruppe eller af Venstres samlede ordførere på det her område?
For så siger jeg, at så varsler det virkelig nye tilstande.
Sophie Løhde (V), 2009-04-21:
Jeg er nødt til at gentage, at jeg på intet tidspunkt i dag har stået og sagt, at der er nogle partier her i Folketinget, som ikke ønsker at prioritere psykiatrien.
Jeg har heller ikke på noget tidspunkt sagt, at der er nogle partier, der ikke kan bakke op om den aftale, vi har indgået.
Jeg har kvitteret for, at vi har kunnet finde et fælles fodslag.
Nu har jeg selv haft en baggrund ude i kommuner, i regioner, i de tidligere amtsråd, hvor jeg har siddet og arbejdet med det her område.
Og jeg bliver bare nødt til at understrege, at jeg for mit eget vedkommende altså har det princip, at jeg som partimedlem gerne vil blive målt på den politik, der bliver ført i praksis, ikke bare på de ord, der bliver sagt fra Folketingets talerstol, om, at vi nu er så enige om det ene og det andet.
For de patienter, det her handler om, har det altså haft nogle konsekvenser, at man ude i landets regioner ikke har ønsket at tilvejebringe de muligheder, som vi i dag tilvejebringer med det her lovforslag, netop at give patienter et udvidet frit sygehusvalg, og det er det, jeg synes er det væsentlige, nemlig at vi sikrer, at psykiatriske patienter fremadrettet får mulighed for at vælge ventetiden fra.
Per Clausen (EL), 2009-04-21:
Jeg skal ikke blande mig i forligspartiernes begyndende uvenskab her, men bare spørge fru Sophie Løhde, om det ikke er sådan, at man, hvis Venstre havde ønsket det, til enhver tid sammen med de sædvanlige forligspartier omkring finansloven kunne have afsat de fornødne midler og derefter indført den her ordning, som man indfører nu.
Der er ingen, der har krævet af Venstre eller fru Sophie Løhde, at man skulle bruge de penge, som man tager fra arbejdsløse, kontanthjælpsmodtagere og pensionister - ved at man regulerer deres overførselsindkomster mindre, end man ellers skulle - på det her område.
Fru Sophie Løhde og Venstre kunne, hvis man havde haft et ønske om det, uden nogen som helst problemer have gennemført det her sammen med Konservative og Dansk Folkeparti ved de finanslovforlig, man gennemfører.
Sophie Løhde (V), 2009-04-21:
Det er jo ingen hemmelighed, at Enhedslisten er det eneste parti i Folketinget, som ikke er med i satspuljeaftalen, og dermed er det heller ingen hemmelighed - i og med at satspuljen ikke er en ny opfindelse under den her regering - at alle partier her i Folketinget har haft muligheden for at gøre en hel masse andre ting, men alle partier på nær Enhedslisten er bare enige om, at nu har vi prioriteret en række områder, vi har prioriteret en udvikling inden for psykiatrien, og det er jeg glad for at vi i fællesskab har kunnet nå til enighed om.
Per Clausen (EL), 2009-04-21:
Realiteten er, at Venstre og fru Sophie Løhde, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti aldrig har prioriteret det her ved finanslovforhandlingerne - det er vel også en kendsgerning - så havde man ikke haft satspuljemidlerne at bruge af, var der ikke sket det her.
Det andet, jeg godt vil spørge fru Sophie Løhde om,
er: Når vi nu anerkender, at der er mangel på arbejdskraft på det her område, hvordan vil fru Sophie Løhde så sikre sig, at der med den såkaldte behandlingsgaranti - der jo kun gælder for dem, som har et andet sted at gå hen og blive behandlet - ikke sker det, at de ressourcer, som i dag bruges i behandlingen af mennesker med psykiske lidelser, de ressourcer, som i dag bruges på nogle af de hårdest ramte, de mest syge, ikke flyttes væk fra dem, sådan at de får det endnu ringere, end de har i dag?
Sophie Løhde (V), 2009-04-21:
Lad mig starte med det sidste.
Det, at du laver en behandlingsret og for den sags skyld udrednings- og behandlingsret i børne- og ungdomspsykiatrien, står jo ikke i vejen for, at de mest syge også skal behandles først; det fremgår også af lovforslaget.
Og jeg kan ikke se, hvorfor de ting skulle være i modstrid med hinanden.
I forhold til spørgsmålet om, hvorvidt der er prioriteret det ene eller det andet, må jeg jo bare bemærke, at psykiatrien har oplevet et markant løft siden 2001.
Det er ikke det samme, som at jeg vil stå her og sige, at vi er i mål fuldstændig, det er vi bestemt ikke, men jeg synes bare ikke, det er rimeligt at påstå, at der ikke er sket en positiv udvikling, som heldigvis rigtig mange partier her i Folketinget har stået bag.
Når det så er sagt, er det jo ikke sådan, at psykiatrien alene finansieres via satspuljen.
Psykiatrien finansieres jo også ude i landets kommuner og regioner igennem de økonomiaftaler, der bliver indgået hvert år med den til enhver tid siddende regering.
Så på den led bliver der jo også tilført midler, som regionerne har alle muligheder for selv at prioritere inden for, til psykiatrien.
De har også mulighed for at prioritere midlerne til andre ting end psykiatrien, det har vi også set nogle steder, og det er jo så noget, de regionale politikere selv må stå til ansvar for.
Kamal Qureshi (SF), 2009-04-21:
Men kan vi så ikke konstatere, at det, som Venstres ordfører nu siger, er, at hvis Venstre havde villet det, kunne de faktisk sagtens have gennemført de ting på psykiatriområdet, som nu i dag gennemføres, så man fra talerstolen ikke skal stå og skyde andre end sit eget parti og sit eget flertal noget i skoene, i forhold til hvad det er, der kan gennemføres eller ej?
Altså det, at man stiller sig op og siger, at oppositionspartierne skulle have blokeret det af en eller anden ideologisk grund, er i hvert fald ukorrekt, må man sige, ikke?
Hvis Venstre havde villet det, kunne de have afsat de midler, de ville, og så kunne de have lavet de ændringer, de ville, fordi de har haft flertal for det.
Sophie Løhde (V), 2009-04-21:
Jeg må endnu en gang understrege - for man hører åbenbart det, man gerne vil - at jeg ikke på noget tidspunkt i dag har sagt, at Folketingets partier herinde har modarbejdet det, som er det fælles indhold i den satspuljeaftale, og hvis det har været tilfældet, vil jeg gerne trække det tilbage; det har bare ikke været tilfældet i det, jeg har sagt i dag.
Det, jeg har bemærket, er, at der jo igennem årene har været tilvejebragt masser af muligheder for, at de tidligere amter, som jo blev nedlagt i 2005, og de nye regioner kunne lave aftaler på forskellige områder for netop at afhjælpe de ventelister, som var stærkt stigende i børne- og ungdomspsykiatrien og i voksenpsykiatrien.
Der er med diverse puljer givet mulighed for, at regionerne og de tidligere amter kunne få penge til at nedbringe listerne, hvis de sørgede for at udvide deres kapacitet og indgå nogle samarbejdsaftaler for at sikre, at flest mulige patienter havde mulighed for at vælge ventetiden fra.
Og der må jeg altså bare notere mig med den baggrund, jeg selv har i amtsråd og regionsråd, at det ikke har været tilfældet.
Karen J. Klint (S), 2009-04-21:
Jeg har nu læst det lidt mere principielt og lidt mere fagligt, og det kan selvfølgelig også være interessant politisk.
For da vi lavede adskillelsen mellem udredning og behandlingsret for børn, så vi det jo politisk som to ting, fordi der jo også i udredningen godt kunne være nogle, der så ikke havde et behandlingsbehov.
Derfor synes jeg, det er lidt interessant, at man på voksenområdet nu efterlyser det samme, for der har vi jo kun politisk netop drøftet, at man som voksen nok var udredt sådan, at man var klar til indstilling til det psykiatriske behandlingssystem.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-04-21:
Selvfølgelig er jeg som sundhedsminister meget optaget af at reducere narkotikadødsfaldene.
Jeg er optaget af deres sundhed såvel som af alle mulige andres sundhed.
Men jeg må jo sige til fru Line Barfod, at vi bare ikke er enige om midlerne og metoderne.
Jeg mener, at det er en gal vej at gå at legalisere hårde stoffer, for jeg mener, at det vil blive konsekvensen, hvis det er sådan, at vi laver fixerum, hvor man vender det blinde øje til indtagelse af hård narkotika.
Jeg synes, at det er en meget god idé, at hårdt belastede narkomaner kan få lov til at få heroin, der er ordineret af en læge.
Dermed kommer det til at virke som et lægemiddel og ikke et uhumsk produkt, som er dyrket under ukontrollable vilkår i Afghanistan, og som man har måttet købe på et ulovligt marked, hvor en eller anden har tjent alt for mange penge på den stakkels narkoman.
Lad os sørge for, når vi skal hjælpe mennesker og vi skal skabe deres sundhed, at det sker via lægehjælp.
Derfor er den lægeordinerede heroin en god ting.
Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Nu er den lægeordinerede heroin jo målrettet mod ganske, ganske få personer.
Det er ikke mange, der kan få lov til at få den lægeordinerede heroin.
Der vil stadig være ganske mange mennesker, som fixer, uden at det er lægeordineret.
Jeg kan forstå, at der er ministerens holdning at de bare skal blive ved, indtil de får det så dårligt, at de kvalificerer sig til den lægeordinerede heroin.
Jeg kan ikke helt forstå, at ministeren kommer med sådan nogle bureaukratiske begrundelser for, hvor mange meter fra fixerummet politiet så skal kunne anholde folk, i stedet for at ministeren går ind og ser på, hvad det er, vi kan gøre for at skabe værdige forhold for de her mennesker og behandle dem som mennesker, og også samtidig sikrer, at man får nogle ordnede forhold på de områder, hvor det foregår, at der ikke ligger kanyler der, hvor børnene leger osv.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at ministeren overhovedet ikke nævner det i sin tale og slet ikke er optaget af, at vi får nogle ordentlige forhold.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-04-21:
Det her er jo dilemmafyldt.
Det er jo meget, meget vanskeligt.
Det er da muligt, når vi har evalueret ordningen med lægeordineret heroin i år 2011, at den skal udvides, men der vil altid være nogle grænser til personer, som ikke kan få den.
Det er vel at mærke på baggrund af en lægelig beslutning, lige så vel som læger også beslutter, om folk skal have andre medicinske stoffer.
Det er da dilemmafyldt, men konsekvensen af det, fru Line Barfod siger, er en legaliseringstendens.
Det er i allerhøjeste grad at vende det blinde øje til, at hårde stoffer nu bare kan få lov til at blive indtaget, mens de stadig er ulovlige.
Så kan de blive indtaget af mennesker, som har måttet prostituere sig for at få dem.
Det mener jeg også er en meget kedelig menneskelig synsvinkel.
Den vil jeg ikke sige at fru Line Barfod har, for det ved jeg at hun ikke har.
Men jeg har heller ikke nogen grim menneskelig synsvinkel over for de mennesker, vi må sige nej til.
Det er en læge, der siger nej.
Kamal Qureshi (SF), 2009-04-21:
De borgerlige brugte stort set de samme argumenter i forhold til legalisering, nemlig at det ville føre til legalisering af de hårde stoffer.
Jeg vil egentlig meget gerne bare konkret høre sundhedsministeren, når nu han fremfører det som et columbusæg eller som et stort fremskridt: Hvornår er det, Folketinget har pålagt, at det forsøg skulle i gang, og hvordan ser det ud med det?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-04-21:
Hvis hr. Kamal Qureshi ville gøre sig den ulejlighed at gå lidt tilbage i tiden og se på forsiden af Berlingske Tidende engang i 2006, ville han kunne se et lille billede af mig og læse et svar på spørgsmålet om, hvordan jeg forholder mig til lægeordineret heroin eller heroin til narkomaner.
Jeg svarede netop, at såfremt det var under lægelig kontrol, og det blev brugt som et medicinsk præparat, syntes jeg, det var en god idé.
Så langt tilbage vil man kunne se, at det har jeg givet opbakning til.
Helt konkret kan jeg ikke på stående fod sige, hvornår det var, at beslutningsforslaget blev vedtaget om, at den her ordning skulle rulle i gang.
Men jeg vil sige, at ordningen er lige på trapperne.
Den kommer til at gå i gang her på et tidspunkt i 2009 og skal så evalueres 2 år senere.
Kamal Qureshi (SF), 2009-04-21:
Nu kan man sige, at der jo var en tid, før den nuværende sundhedsminister blev sundhedsminister, hvor det var den nuværende statsminister, der var sundhedsminister.
Men nu behøver vi jo ikke tæske rundt i, hvad man har ment.
Der er jo mange fordele ved, at folk omvender sig og finder den rette vej, som nogle mere religiøse personer ville have sagt.
Det, jeg egentlig bare vil spørge om, er: Er det ikke korrekt, at Folketinget pålagde regeringen - ikke Folketinget, det var regeringens eget forslag om lægeordineret heroin - at det forsøg skulle i gang den 1. januar?
Er det ikke korrekt, at forsøget med lægeordineret heroin skulle have været i gang den 1. januar, og at det endnu dags dato ikke er kommet i gang, men er på vej?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-04-21:
Altså, først kan jeg bekræfte, at der var en tid, før jeg blev sundhedsminister.
Det andet er, at det er korrekt, at det skulle have været ude den 1. januar i år.
Det er desværre af forskellige årsager blevet forsinket.
Det skal jeg beklage.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-04-21:
Allerførst må jeg jo sige, at det selvfølgelig i Socialdemokratiets øjne er meget beskæmmende endnu en gang at høre de her meget klare afvisninger af det her forslag, som vi mener vil gøre gavn for de stofmisbrugere, der er, som lever på gaden, og som i dag intet andet alternativ har end at fixe sig i trappeopgange, rundtomkring på legepladser og andre steder under åben himmel, for hvem det kunne have været et alternativ måske endda at blive inviteret indenfor, hvor der var varme, og hvor der var sygeplejersker til at sikre, at de ikke tog en overdosis, eller i hvert fald var til stede, hvis det skete, sikre, at de ikke fixede sig på en uhensigtsmæssig måde, således at de fik bylder eller skulle få amputationer eller andre ting, som det sker i dag.
Jeg vil godt spørge ministeren: Når der nu allerede er over 20 fungerende fixerum i Tyskland, mener man så, at det, Tyskland har gang i, er konventionsstridigt?
Og hvordan forholder man sig til, at der som sagt er otte andre lande, der ligeledes foretager sig noget konventionsstridigt?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-04-21:
Ja, jeg mener, at de lande, der opretter fixerum, og som har undertegnet FN's narkotikakonvention, handler konventionsstridigt.
Det er 6 lande i EU, det er 8 lande i alt, ud af 192.
Så ja, jeg mener, at de handler konventionsstridigt.
Men det er andre lande, og flere kommentarer til, hvorledes jeg forholder mig til at Tyskland handler konventionsstridigt, kan jeg ikke give.
Nu er jeg jo desværre som minister, når jeg kommer ned på min plads, forment at stille spørgsmål til fru Sophie Hæstorp Andersen.
Jeg er sikker på, at fru Sophie Hæstorp Andersen har de allerbedste menneskelige hensigter bag det her forslag, og det mener jeg faktisk også at jeg gav til kende i mit første svar.
Hvordan skal politiet forholde sig?
Det synes jeg vi som lovgivere skylder at fortælle politiet.
Det bliver man ikke justitsminister af.
I øvrigt er det en samlet regering; justitsministeren mener også det samme, som jeg gør.
Hvordan skal vi forholde os til de mennesker, der ikke kan kvalificere sig til lægeordineret heroin, i forhold til de mennesker, der kan kvalificere sig til det, som sidder lige ved siden af hinanden, hvoraf den ene skal prostituere sig og købe et stof fra Afghanistan, mens den anden kan få det fra en læge?
Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Jeg synes, det var lidt mærkværdigt at høre ministeren sige, at det er regeringen, der har sat sig i spidsen for en indsats på det her område.
Man må nok sige, at det i høj grad har været andre partier og især folk uden for Christiansborg, der igen og igen er blevet ved med at presse på, for at vi skulle sikre mere menneskelige og værdige vilkår for dem, der er kommet ud i misbrug af narko.
Noget andet er så, at jeg synes, at det er besynderligt, at ministeren overhovedet ikke snakker om de mennesker, der dør.
I over 10 år har der været ca. 250 mennesker om året, der er døde af narkorelaterede årsager.
Vi ved fra andre lande, der i mange år har haft fixerum, at de er med til at reducere skaderne.
Birgitte Josefsen (V), 2009-04-21:
Jeg er sikker på, at alle i den her sal gerne vil være med til så vidt muligt at sikre, at vi får og har så god en lægedækning som muligt i det daglige der, hvor vi ikke har behov for sygehusindlæggelse.
Vi står imidlertid i den situation, at der er lægemangel specielt i visse områder af landet.
Derfor er der fra flere sider peget på, at det er nødvendigt at regulere på sundhedsloven, så vi giver regionerne nogle muligheder for at kunne gå ind og være udlejere af lokaler på markedsvilkår til virksomheder, der udgøres af sundhedspersoner, ligesom der har været peget på, at der bør gives en mulighed for, at kommuner og regioner fremadrettet vil kunne sammentænke opgaveløsninger på området.
Vi ved, at vi med lovforslaget kommer til at give kommunerne mulighed for at gå ind og udleje lokaler på markedsvilkår eksempelvis til praktiserende læger og andet sundhedspersonale, der ønsker at gå ind i et fællesskab.
Vi ser det som vigtigt og afgørende for at løse sundhedsproblemerne og for sundhedsopgaverne fremadrettet, at vi giver muligheden for, at regioner og kommuner kan samarbejde i højere grad, end de har haft mulighed for inden for lovgivningens rammer.
Derfor ser vi faktisk det fremsatte lovforslag som et meget positivt element, når der er behov for at levere sundhedsydelser til borgerne i nærområdet.
Jeg vil også påpege, at forslaget jo ikke kommer til at løse alle opgaver med rekruttering, specielt i yderområderne.
Men jeg ser det faktisk som et meget godt og vigtigt element, der kan indgå i den samlede indsats på området.
Vi vil i hvert fald fra Venstres side meget gerne være med til at give hjemmelen til både regioner og kommuner i bestræbelserne på at holde fast i det meget unikke system, vi har, med vores egen praktiserende læge - vores huslæge, som vi i daglig tale kalder det.
Jeg tror, at borgerne ser frem til, at det fortsat kan være en del af opgaveløsningen på sundhedsområdet.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-04-21:
Det er så indlysende rigtigt at afprøve, når formålet er at sikre borgerne betjening af primært de alment praktiserende læger.
Jeg er sikker på, at det for læger og sundhedspersonale er underordnet, om de betaler husleje til en privat udlejer, til en region eller til en kommune.
Skridtet bliver jo ikke taget for at sikre, at kommunerne eller regionerne skal have en ekstra indtægt, men for at sikre kliniklokaler i lokalsamfundene.
Hvis de samtidig kan udvikle sig til egentlige sundhedshuse med flere kliniktyper, vil det kunne gavne befolkningens adgang til sundhedsydelser.
Det er kort sagt et fornuftigt forslag, ministeren her fremsætter.
Og når formålet er at sikre de enkelte regioners sundhedsplaners funktion helt ned i lokalsamfundene, kan vi ikke have indvendinger herimod.
Men vi vil da gerne, at ministeren vil være mere imødekommende over for regionerne, som tænker i andre strukturelle baner end dem, regeringen har tænkt i.
Vi vil godt advare imod, at man ensretter sundhedssystemet fra Slotsholmen i modstrid med regionernes lokale ønsker.
Med dette forslag indrømmer ministeren indirekte, at de lokale regioner er bedre til at tilrettelægge sundhedsydelserne på regionalt niveau end regeringen.
Det er vi helt enige i, og mange socialdemokratiske kollegaer i regionerne og kommunerne har talt varmt for dette forslag længe.
Vi kan støtte forslaget.
Liselott Blixt (DF), 2009-04-21:
Som en del af finanslovaftalen for 2009 blev regeringen, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance enige om at afsætte 250 mio. kr. af de resterende 10 mia. kr. til sygehuse i kvalitetsfonden til facilitering af løsninger i udkantsområder med store afstande.
Fokus for støtten skal være facilitering af løsninger på det præhospitale område i udkantsområder med store afstande, herunder organisering af nære tilbud i form af f.eks. skadesklinik/lægehus i eksisterende lokaler, herunder f.eks. i et sundhedscenter, hvor det i forhold til bemandingen indtænkes, at behandlingen skal foregå på det rigtige specialiseringsniveau.
Derfor skal dette lovforslag sikre hjemmel for regionerne til at udleje eksisterende lokaler på markedsvilkår for at fremme alment praktiserende lægers adgang til egnede lokaler i udkantsområder.
Vi har flere steder set succes med små sygehuse, som er blevet midtpunkt i et sundheds- og forebyggelsessted, og som også ville kunne rumme disse klinikker.
For at nævne et eksempel vil jeg sige, at Kalundborgmodellen netop er et af de tiltag, som kan bruges.
Her ligger medicinske patienter, og her er genoptræning samt andre tiltag på det forebyggende område.
Nykøbing Sjællands Sygehus er også forandret til et sundhedscenter, hvor der er mange kommunale tilbud som misbrugsbehandling, genoptræning, livsstilsbehandling og rehabilitering af rygpatienter samtidig med de regionale tilbud om jordemoderkonsultation, lægevagt, skadeklinik, blodprøvetagning, røntgen og meget, meget mere.
For Dansk Folkeparti er det vigtigt, at udkantsområderne bliver prioriteret, og med denne hjemmel åbnes der mulighed for en øget indsats.
DF støtter forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2009-04-21:
Da hr. Karl H. Bornhøft ikke kan være til stede, vil jeg kort beskrive SF's holdning til forslaget.
Sådan som jeg læser lovforslaget, er det netop den mangel i regionernes kompetence, der gør, at vi bliver nødsaget til her og nu at lave en udvidelse af regionernes kompetence.
Vi giver dem ikke kommunalfuldmagten, vi giver dem muligheden for overhovedet at håndtere det forhold, at vi mangler sundhedscentre rundtomkring, og at vi mangler sundhedspersonale, der kan varetage de primære arbejdsopgaver.
Derfor tror vi på, at forslaget her kan være en af vejene frem.
Vi skal selvfølgelig være meget opmærksomme på, at de beslutninger, der træffes, ikke kan give en eller anden form for skævvridning og forårsage en urimelig konkurrenceforvridning, men jeg oplever det sådan, at både kommuner og regioner vil være meget opmærksomme på, at de lokaler, som de tilbyder de forskellige sundhedsgrupper, rent faktisk også vil være de nødvendige lokaler, og at der ikke overdrives.
Samlet set
er vi enige med de øvrige ordførere i salen om, at lovforslaget her kan vi godt støtte.
Men vi bliver også nødsaget til nøje at følge det hen ad vejen, dels for at se om der er finansiering nok til det, dels for at se om regionerne muligvis skal have nogle flere kompetencer.
Vi ved jo, at vi har et problem med regionernes manglende kommunalfuldmagt, og det kan være, vi hen ad vejen kan kompensere for det på en sådan måde, at vi måske en dag pludselig må konstatere, at regionerne har deres sædvanlige kompetence efter kommunalfuldmagten.