runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2009-11-25:
Tak for en meget bred modtagelse af lovforslaget.
Jeg skal undlade at gå i detaljer om de meget tekniske elementer i det.
Jeg vil bare sige, at jeg er helt enig med den radikale ordfører, hr. Niels Helveg Petersen, i, at det er væsentligt for et lille land i EU, at der er statsstøtteregler, som er med til at sikre, at erhvervslivet ikke bliver udsat for konkurrence på en statskasses dybde, og det vil i den her sag også være med til på lang sigt at gavne danske virksomheder.
Til hr. Frank Aaen
: Det, der er væsentligt at holde fast i her, er, at udledningen af CO2 på de virksomheder, vi snakker om, er reguleret af kvoter, og det betyder, at hvis de nedbringer deres CO2-udledning, er der mulighed for, at de kan sælge deres kvote til en anden virksomhed i EU – denne køber så at sige retten til at udlede CO2.
Det betyder, at vi med den måde, vi indretter det på, når vi sænker den samlede kvotetildeling i EU, styrer udledningen af CO2.
Når det er sagt, vil det styringsmæssigt være helt fornuftigt at fjerne alle afgifter, for afgifterne er i så fald ikke noget styringsredskab, men i bedste fald et finansieringsredskab.
Det er kvoterne, der er afgørende for, hvor meget CO2, der udledes på det kvoteomfattede område, ikke afgifterne.
Det var regeringens indstilling, og det var derfor, vi i 2004 lagde op til, at de virksomheder, der er kvoteomfattede, skulle have en afgift på nul kroner vedrørende CO2.
Det synes jeg er fejlagtigt, for ved kvoteomfattet forstås, at afgiften så at sige svarer til den pris, det koster at forbruge en kvote på området.
Det vil være den økonomisk mest optimale måde at regulere på.
Det synspunkt har vi så forfægtet i en årrække, og det var hr. Klaus Hækkerup også inde på.
Det skyldes ganske enkelt, at vi fra dansk side over for skiftende kommissærer og i forbindelse med skiftende sager om statsstøtteregler har holdt fast i, at det var den mest optimale måde at regulere på, og at EU burde indse, at vores reguleringsform ikke skader miljøet, tværtimod skaber den et økonomisk gennemsigtigt reguleringssystem, uanset om det er kvoteomfattede eller ikkekvoteomfattede virksomheder.
Vi må nu erkende, at vi efter adskillige forsøg ikke kan komme længere end til at få afgiften sat ned til EU’s minimumsniveau.
Jeg synes, det er en smule underligt, men måske et meget godt tegn på, hvordan den politiske udvikling har været, at hr. Frank Aaen er modstander af en minimumsafgift på energi- og miljøområdet, samtidig med at den liberale skatteminister forsvarer, at det er ganske klogt, at der for det første er fælles spilleregler, solidariske spilleregler internationalt, og at der for det andet også er en minimumsafgift af miljø- og klimamæssige hensyn, sådan som det ligger nu.
Det synes jeg er passende og godt, og derfor er jeg glad for, at der en bred opbakning til lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 2009-11-25:
Vi er grundlæggende imod, at afgørelserne i den her slags sager skal ligge i EU.
Vi synes, at det ville være langt bedre, hvis det var mellemstatslige aftaler.
Det er en fejlagtig strategi, der er lagt, ved at man igennem en hel del år har lagt sig fast på, at det er EU, der skal bestemme.
Når nu hr. Klaus Hækkerup nævner miljøområdet, er den måde, man regulerer på i EU, jo særlig giftig, for der er det jo ikke minimumsbestemmelser, men maksimumsbestemmelser, man kommer med.
Dér er der grænser for, hvor meget man må gøre for miljøet, og det er et meget godt eksempel på, at det er rigtig dårligt at overlade den slags vigtige områder til EU.
Der synes vi at det skal ske gennem et andet internationalt samarbejde – og lad mig lige sige det: Selvfølgelig gennem internationalt samarbejde.
Det er jeg med på.
Vi er imod den konstruktion, EU i dag står for på det her område.
Klaus Hækkerup (S), 2009-11-25:
Som Venstres ordfører var inde på, står der i Socialdemokratiets og SF's skatteoplæg »Fair forandring«, at vi ønsker at sætte statsskatten ned, hvis kommuneskatten sættes op.
Derfor kan vi tilslutte os det lovforslag, der ligger her.
Det bevirker, så vidt vi kan se, at der i stor udstrækning opstår flere uhensigtsmæssigheder.
Så endelig en kommentar til det udsagn, det sludder, som Venstres ordfører, hr. Torsten Schack Pedersen, sagde om skattestoppet.
I 2001 var der en formand for Venstre, der gik til valg på en kritik af, at den socialdemokratisk ledede regering havde sat skatterne op en gang om måneden.
Vi har selvfølgelig spurgt ind til, hvordan det er foregået under den her regering, og der kan vi se, at skatterne faktisk er blevet sat op mere end en gang om måneden.
Vi har på baggrund af den skattereform, der blev lavet i foråret i år, spurgt om, hvordan skatterne vil stige over de kommende år, og der vil de også stige med mere end en om måneden.
Så alt det der skattestopvolapyk, Venstre stadig kører på, synes jeg snart de skulle tage og droppe og så begynde at forholde sig til realiteterne.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-11-25:
Jeg kunne godt tænke mig, at hr. Klaus Hækkerup forholdt sig til skattestoppet og Socialdemokratiet og SF's fælles skatteudspil.
Mener hr. Klaus Hækkerup, at en skattereform, der øger skatterne med 30 mia. kr. og lemper for vel ca. en tredjedel af det beløb, betyder, at danskerne skal betale mere eller mindre i skat, og er det den socialdemokratiske nyfortolkning af skattestoppet, at man godt kan opkræve 30 mia. kr. mere med den ene hånd og så kun lempe med 10 mia. kr. med den anden hånd?
Pernille Frahm (SF), 2009-11-25:
Undskyld, hvis jeg ser lidt lammet ud, men jeg står og undrer mig over, hvad svaret var.
Jeg stillede et meget kontant spørgsmål, synes jeg, og så får jeg et svar omkring satspuljeforliget.
Det er ikke satspuljeforliget, vi diskuterer.
Og jeg mener i øvrigt ikke, at satspuljeforliget skal dække alle mulige ting, som regeringen ikke kan finde penge til andre steder.
Vi har lavet en knivskarp prioritering i satspuljen, og pengene skal først og fremmest gå til de folk, som de oprindelig er taget fra, og det betyder, at alle regeringens initiativer til bekæmpelse af f.eks. mænds vold mod kvinder ikke uden videre kan dækkes ind her.
Derfor vil jeg gerne en gang til bede ministeren svare på spørgsmålet.
Og så kunne jeg også godt tænke mig at spørge ministeren, om hun ved, hvorfor det lige er i dag, vi har den her debat.
Frank Aaen (EL), 2009-11-25:
Det er jo virkelig nede i petitesserne, vi er her, som man umiddelbart kan læse lovforslaget: 175 kr. pr. skatteyder i gennemsnit, 60 kr. om måneden, for at opretholde et eller andet princip, som man alligevel ikke kan opretholde, om skattestop.
Vi er virkelig nede i småtingsafdelingen, det må jeg sige.
Det, der måske skulle have været nævnt i forslaget, og som er det, der har den store betydning for nogle mennesker her i landet, er, at der er kommuner med så dårlig en økonomi, at de har været nødt til at sætte skatten op, selv om de ved, at staten tager en meget stor del af skattestigningen.
Det betyder jo, at de har forsøgt at få lidt penge ind til mere velfærd, men i virkeligheden mister det meste.
Se, der kan man mærke det, men det står der ikke noget om i lovforslaget, og det kan jeg ikke forstå, vil jeg sige til skatteministeren.
Hvorfor står der intet i lovforslaget om, at den her underfinansierede skattelettelse finansieres, ved at man tager penge fra kommunerne?
Havde det ikke være rigtigt at skrive det?
Når man taler om konsekvenser for kommunerne, er det, at de sparer penge.
Næh, konsekvenserne for kommunerne er jo, at de skal aflevere penge, ikke lige på grund af det her lovforslag, men på grund af det kompleks, den her lov er en del af.
Jeg vil gerne sige til ministeren, at det synes jeg man burde have skrevet, men det har jeg ikke kunne se, og det er endda et relativt overskueligt lovforslag.
Men altså, det er en del af den mekanisme, der hedder, at man som den ene ting straffer kommunerne ved at inddrage en del af den skat, de har sat op for at finansiere deres velfærd, og som den anden ting sørger for, at dem, der bor i de fattige kommuner, netto kommer til at betale for skattelettelser til dem, der bor i de rige kommuner, ikke mindst dem, der bor nord for København – og oven i købet på en sådan måde, at jo mere man tjener, jo større skattelettelse får man.
Det er jo ikke bare kommunalt set, at det her er skævt, men det er også skævt for den enkelte skatteyder, fordi en sænkelse af bundskatten jo giver mest til dem, der har meget at betale bundskat af.
Så det er på alle måder uretfærdigt.
Det er uretfærdigt over for de kommuner, der har forsøgt at opretholde en ordentlig velfærd i deres kommune.
Det er forkert, fordi det omfordeler fra fattige kommuner til rige kommuner, og det er forkert, fordi det begunstiger de allerrigeste i vores samfund.
Men tak, vil jeg sige til ministeren, det er jo en fremragende illustration af logikken bag hele regeringens, V og K og Dansk Folkepartis, skattepolitik og politik i forhold til skævheder og uligheder i samfundet, hvor man altså her igen giver til de rige og øger ulighederne.
Det er jo rart at få det bekræftet.
Heldigvis er lovforslaget, vi behandler i dag, af relativt begrænset omfang, men det er jo et symbol på den politik, regeringen fører.
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-11-25:
Det Radikale Venstre kan ikke støtte dette forslag.
Forslaget udløses jo af hele det system, som regeringen har skabt i forhold til kommunerne, hvor man først indfører straf for de kommuner, der har sat skatten op, ved at inddrage 75 pct. af skatteforhøjelsen og derefter sætter bundskatten ned, så alle kompenseres for forhøjelse af kommuneskatten, altså også dem, som ikke har fået nogen forhøjet kommuneskat, f.eks. undertegnede.
Men jeg skal altså kompenseres alligevel.
Hele dette system med straf til kommunerne og efterfølgende kompensation til alle i landet er jo igen en konsekvens af skattestoppet, som her viser endnu en af sine urimelige virkninger.
Denne nedsættelse af bundskatten koster ifølge regeringens oplysninger vel i omegnen af 800 mio. kr., og det betyder efter en hurtig hovedregning, at med det her forslag vil den gennemsnitlige skatteyder få en nedsættelse af sin skat på omkring 50-60 kr., alt efter hvilke forudsætninger man lægger ind.
Vi må genskabe et holdbart og tillidsfuldt samarbejde mellem staten og kommunerne og væk fra et sådant underligt pedantisk bogholderiagtigt forslag som dette.
Jeg har forstået, at Socialdemokratiet og SF er imod straffen til kommunerne, men de stemmer til gengæld for nedsættelse af bundskatten.
Det er selvfølgelig også en model, men den er ikke mere logisk.
Mike Legarth (KF), 2009-11-25:
Tak hr. formand.
Det Konservative Folkeparti støtter forslaget, og det gør vi, fordi vi til enhver tid står bag skattestoppet, ligesom vi står bag, at vi har så lave skatter som overhovedet muligt, fordi skat – både de personlige skatter og selskabsskatten – er et konkurrenceparameter.
Vi havde lovet befolkningen en vis kommunalskat, og den har kommunerne under et overskredet, og derfor er det, at vi som regering med støttepartiet med det her lovforslag nu leverer den skat tilbage, der er betalt for meget, så vi har levet op til det løfte, vi havde givet.
Derfor støtter Det Konservative Folkeparti selvfølgelig varmt forslaget.
Jesper Petersen (SF), 2009-11-25:
Kommunerne har ladet skatterne stige mere, end de har aftalt sig ret til, for at kunne finansiere den lokale velfærd.
Dansk Folkeparti skælder ud og siger, at det er blevet en dårlig vane, at de hæver skatten osv., men kommuneaftalerne er jo altså meget ufleksible og bliver indgået med armen vredet om på ryggen.
Det er ikke et reelt aftaleforhold.
Aftalerne er notorisk underfinansierede i forhold til at kunne opretholde den lokale velfærd, og i virkeligheden skulle vi gerne gøre velfærden bedre.
Det er også i mange tilfælde Venstrekommuner, der må hæve skatterne for at få det til at hænge sammen.
Aftalerne er underfinansierede i forhold til at skulle skabe større kvalitet i skolerne, ældreplejen og daginstitutionerne.
Og det er ikke overraskende, at kommuner på stribe har skullet igennem nogle skrappe nedskæringsøvelser med serviceforringelser til følge.
Sådan har det nærmest været hvert efterår.
SF har stemt nej til de kommuneaftaler, der har betydet besparelser i kommunerne, og støtter ikke hele den pakke af straffemekanismer, som regeringen har indført.
I vores finanslovforslag afsætter vi 1,5 mia. kr. til bedre velfærd i kommunerne og omkring 4 mia. kr. til øgede investeringer lokalt i bl.a. energirenoveringer.
Det giver både højere kvalitet af velfærden, flere arbejdspladser og et bedre miljø.
Socialdemokraterne og SF har i det fælles udspil, »Fair Forandring«, peget på, hvordan vi kan skabe en bedre finansiering til forbedringer af skolerne, på trafikområdet og til forebyggelse af sygdomme på sundhedsområdet.
Udspillet indebærer skattestigninger for bl.a. millionærerne, øgede afgifter på slik og cigaretter og øgede skatter på landbrugets forurening.
Almindelige lønmodtagere og pensionister får derimod skattelettelser, og der vil være penge til massive investeringer i folkeskolerne, på trafikområdet og til andre forbedringer lokalt.
Udspillet indebærer også et løfte om, at man kan regne med, at det kun er de skattestigninger, som vi har lagt frem, der vil blive gennemført.
Almindelige lønmodtagere skal ikke rammes.
Det er kun de skattestigninger, som vi har lagt frem, vi vil gennemføre, og kommuneskatterne skal samlet set holdes i ro.
Ud fra det princip og med viljen til at finansiere bedre velfærd på andre måder end ved stigende kommuneskatter kan SF støtte forslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2009-11-25:
I Dansk Folkeparti er vi varme tilhængere af skattestoppet, og derfor hæger vi også om, at det bliver overholdt.
Det vil være et brud på skattestoppet, hvis det ikke bliver modsvaret af en tilsvarende lempelse.
En sådan lempelse har Dansk Folkeparti og regeringen aftalt i finansloven for 2010, i og med at bundskatten sænkes tilsvarende, så de penge, der er opkrævet for meget i kommuneskatter, kanaliseres tilbage til borgerne i form af en lavere bundskat.
Den her øvelse har desværre været foretaget en del gange før, og man må sige, at det efterhånden er en ret dårlig vane, at kommunerne ikke overholder deres aftale med regeringen – den bliver jo indgået gennem deres organisation, KL, hvert eneste år i forsommeren.
Vi har derfor flere gange før været nødt til at lave lovforslag som dette for at kompensere borgerne for de kommunale skattestigninger.
Det er jo så også tilfældet i år, hvor vi må gøre det her, så skattestoppet fortsat bliver overholdt.
Derfor skal jeg sige, at Dansk Folkeparti selvfølgelig støtter lovforslaget
Klaus Hækkerup (S), 2009-11-25:
Jeg forstår ikke, hvorfor hr. Torsten Schack Pedersen bliver ved med at køre i det spor.
Det skattestop, som Socialdemokratiet formulerede i begyndelsen af dette årti, indebar ud over en tilslutning til skattestoppet, at der skulle være takster, at der skulle være et stop for stigningen i forældrebetalingen i daginstitutionerne, samt at der skulle være et stop for brugerbetalingen og stigningen i brugerbetalingen på uddannelserne.
De forudsætninger ønsker den borgerlige regering under ingen omstændigheder at leve op til.
Så den stribe af forudsætninger, den balance, der var i vores fastlæggelse af skattestoppet, blev der aldrig levet op til under den her regering.
Det er klart, at når der er et så eklatant brud i forbindelse med de forudsætninger, er det selvfølgelig heller ikke muligt for os at leve op til skattestoppet med den meget firkantede definition, Venstre i øvrigt har haft, men som jeg forstår at man nu er ved at forlade.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-11-25:
Jeg kan godt forstå, at hr. Klaus Hækkerup tror, at man kan redefinere skattestoppet i tide og utide.
Men når alt kommer til alt, har man haft en indædt modstand mod skattestoppet.
Vi har et veldefineret skattestop.
Det har vi haft siden 2001, og det har vi tænkt os at blive ved med at have.
Jeg må bare lige korrigere.
En sand kender af skattestoppet vil jo vide, at eksempelvis på grund af miljø, på grund af EU-lovgivning eller EU-domme har man på udvalgte områder kunnet hæve skatterne.
Forudsætningen har været, at man med præcis det samme beløb har sænket skatterne, og det er jo det grundprincip, som Socialdemokratiet og SF fundamentalt gør op med.
Klaus Hækkerup (S), 2009-11-25:
Se, det var jo en helt interessant nyskabelse i skattestopsdebatten, som Venstres ordfører her bevægede sig ud i.
Hidtil er skattestopsdebatten gået på, om man satte en afgift eller en skat op, og hvor mange gange man gjorde det.
Hvis Venstre nu ændrer på sin definition af skattestoppet, synes jeg, at vi skal tage den derfra, men det forudsætter selvfølgelig, at vi så får gennemanalyseret den situation.
Men når man nu ikke har statslige aftaler, er det så ikke på en eller en måde rimeligt nok, at der er nogle minimumssatser, som gør, at der er grænser for, hvor langt man dumper ned, også af hensyn til miljøet, altså nogle minimumssatser for afgifter på miljøet?
I stedet for at man prøver på at forhandle nogle minimumssatser og så ikke kan få dem gennemført, er det så ikke bedre, at der nu kan fastlægges nogle?
Frank Aaen (EL), 2009-11-25:
Jamen der kan man sige at det er EU jo ikke til hjælp for.
Lad os bare se på, hvad der sker i øjeblikket på selskabsskatteområdet, hvor landene suser nedad.
I stedet for at det er EU-direktiver, der bestemmer, ville vi hellere have haft aftaler mellem de forskellige lande, helst OECD-aftaler eller aftaler mellem de europæiske lande, hvor man mellemstatsligt aftaler nogle minimumssatser, og hvor det enkelte land så selvfølgeligt kunne lave højere satser, hvis de ville det – det gælder også for en del af EU-området.
Men i stedet for at det er EU-reguleret, ville vi hellere have haft det reguleret gennem mellemstatslige aftaler.
Kristen Touborg (SF), 2009-11-25:
Mit spørgsmål er faktisk lidt på linje med det, de to foregående spørgere stillede, men med en noget anden vinkel, vil jeg sige.
Det er jo sådan, at på grund af ret omfattende forsinkelser fra miljøministerens side omkring vand- og naturplaner er vi jo i en situation, hvor man på den ene side har nogle ansøgninger om miljøgodkendelser i landbruget og på den anden side burde have haft nogle lidt mere overordnede planer for, hvad et område egentlig kan tåle.
Så mit spørgsmål til miljøministeren er: Hvis der nu gives en række miljøtilladelser til husdyrudvidelser og det så om måneder eller år – jeg ved ikke, hvor længe miljøministeren har tænkt sig at vente med at komme med de afklaringer om vand- og miljøplanerne – viser sig, at de betingelser, der skal være, kan man faktisk ikke overholde, betyder det så, at man skal betale erstatning efterfølgende i forbindelse med de miljøgodkendelser, man har udstedt, eller hvad?
Troels Lund Poulsen (V), 2009-11-25:
Ja, for vi har sammen hjulpet landbruget.
Det har Dansk Folkeparti jo også været med til i forhold til det lovforslag, der om meget kort tid sendes i høring, og som drejer sig om en sammenlægning af Naturklagenævnet og Miljøklagenævnet.
Her siger vi jo, at der nu skal være en grænse for, hvor lang tid en sag må tage, og her taler vi ikke om år, her taler vi om måneder.
Det er så det, der fremadrettet kommer til at løse problemet.
Det kan godt være, at der i forhold til nogle af de aktuelle udfordringer, vi står over for i 2010, måske skal bruges flere penge på at få sagsbehandlingstiden ned i Miljøklagenævnet.
Jeg vil bare sige, at vi i hvert fald sammen, regeringen og Dansk Folkeparti, har løst problemet fremadrettet ved at sætte en frist for, hvor lang tid sager må tage, inden de bliver afgjort.
Jørn Dohrmann (DF), 2009-11-25:
Det er fuldt forståeligt, at nogle af de virksomheder ikke kan løfte den økonomiske byrde, hvis man skal vente i op til 3 år, inden man får sin tilladelse.
Så er man måske havnet i den her finanskrise.
Der tænkte jeg på, om det var en god idé, at vi satte os ned og så på den behandlingstid, der er i Miljøklagenævnet, og om vi kunne gå ind og sige, at her kunne vi godt stramme op, sådan at det ikke skal tage så lang tid.
For vi kan jo konstatere, at der er en stor arbejdsløshed, som vi gerne vil gøre noget ved.
Der er altså landmænd, som gerne vil investere på nuværende tidspunkt.
Har ministeren tænkt sig at hjælpe de landmænd?
Troels Lund Poulsen (V), 2009-11-25:
Jeg siger ikke, at alle problemer er løst.
Det er de bestemt ikke.
Der er brug for fortsat at have fokus på det her område.
Jeg siger blot, at det går bedre, end det gjorde for et år siden – langt bedre.
Der er langt større fremdrift, og der sker også langt mere.
Dansk Folkeparti har jo sammen med regeringen afsat penge til Miljøklagenævnet, og det har også haft en effekt.
Men det er klart, at vi hele tiden skal se på, om produktiviteten kan øges i Miljøklagenævnet, og også om der skal afsættes flere midler.
En ting er selvfølgelig, at man får en afgørelse fra kommunen, en anden ting er, hvad der så sker med den derefter.
Men der er det også vigtigt for mig at sige, at der jo desværre også sker det i en lang række sager, at man får en afgørelse, som man ikke kan omsætte i et konkret byggeri, simpelt hen fordi det ikke kan finansieres.
Det er beklageligt, men der har vi jo så også sammen med Dansk Folkeparti taget forskellige initiativer til at afhjælpe det gennem nogle af de bankpakker, der er lavet med henblik på at sikre, at de tilladelser, der bliver givet, bl.a. inden for landbruget, kan omsættes til byggeri.
Jørn Dohrmann (DF), 2009-11-25:
Jo, men en ting er jo, at man får en afgørelse inden for 12 måneder fra sin kommune, men det er vel også rigtigt nok, at den afgørelse så kan påklages, og så kan man komme til at havne i et klagesystem, hvor der yderligere kan gå utrolig lang tid
Der er det bare Dansk Folkepartis klare opfattelse, at vi er nødt til ligesom at gå ind og se på, at vi får afkortet den her sagsbehandlingstid så meget som overhovedet muligt.
Derfor er vi også nødt til at gå ind og se på, om det virkelig kun er, fordi vi får færre ansøgninger, at miljøministeren nu synes, at det går godt med at få ventetiden ned, hvad angår behandlingstiden, også ude i kommunerne, sådan at det kan klares inden for de 12 måneder og så kan blive læsset over i et klagesystem.
Derfor er jeg nødt til at spørge miljøministeren: Hvad har man tænkt sig at gøre med hensyn til det med Miljøklagenævnets behandlingstider?
Troels Lund Poulsen (V), 2009-11-25:
Det er jo helt rigtigt, at det ikke er acceptabelt, som vi så det i 2007 og 2008, at der har været en meget, meget lang ventetid for nogle sagers vedkommende.
Det er helt uacceptabelt.
Vi har desværre også kunnet se, at det har koncentreret sig omkring nogle udvalgte kommuner, og der gør vi nu en målrettet indsats, for at der bliver sat ind gennem vejledning, gennem rejsehold, gennem andre initiativer.
Men det, der jo er afgørende, hvis man ser på status dags dato, er, at der er sket et meget, meget stort fremskridt, i forhold til hvor lang tid der går, inden man får en afgørelse på sin sag.
Og der er vi på det mål, som var forudsat i den aftale, som blev lavet med KL, nemlig at man skal have en afgørelse inden for de her 12 måneder.
Det er en del af de to ting, vi aftalte med KL: Hvor stort et antal sager, der skal afgøres i 2009, og hvor lang tid der skal gå, inden man får en afgørelse.
Det kan være, der er brug for yderligere initiativer, og jeg regner med i løbet af kort tid at kunne fremlægge en revision af husdyrloven, som også kommer til at hjælpe på problemet fremadrettet.
Vi må så også sige, at hvis vi ser på, hvor mange sager, der er kommet ind i 2009, kan vi se, at der er kommet langt, langt færre sager ind end det, der var forudsat, og det betyder, at vi nu de næste 3-4 måneder kommer til at høvle meget af den pukkel, som er opstået.
Men heldigvis går det nu den rigtige vej.
Det skal så ikke betyde, at der ikke kan være nogle landmænd, der er i en ulykkelig situation, og derfor skal jeg selvfølgelig også gøre, hvad jeg kan, når jeg evaluerer aftalen med Kommunernes Landsforening, for, at der bliver leveret det, som blev lovet.