Zenia Stampe (RV), 2013-04-16:
Jeg er her faktisk i dag på vegne af min kollega fru Liv Holm Andersen, som har skrevet en ordførertale, som jeg vil læse op.
Men jeg står selvfølgelig til rådighed for spørgsmål bagefter, selv om det altså ikke er min ordførertale.
Fru Liv Holm Andersen har skrevet: Dansk Folkeparti ønsker med sit beslutningsforslag at pålægge regeringen at lave løbende beregninger af de positive og negative sider af indvandringen.
Vi ved allerede, at hvis vi ikke integrerer vores nydanskere ordentligt, har det omkostninger for vores økonomi, og derfor er det helt essentielt for os Radikale, at fokus er på at løse de integrationsudfordringer, der er.
Vi mener, at vi allerede har den viden, der er behov for angående indvandringens omkostninger.
Vi ved, at indvandringen fra mere udviklede lande giver et positivt bidrag til det danske samfund, mens indvandringen fra mindre udviklede lande bidrager økonomisk negativt til det danske samfund.
Ifølge beregninger fra 2010 var det 16 mia. kr.
Disse tal skal dog nuanceres af, at mange af de udgifter går til indvandrere og efterkommere i uddannelsessystemet, dvs. børn og unge, som derfor af gode grunde ikke kan bidrage økonomisk til samfundet endnu.
Erfaringsmæssigt kan vi konkludere, at for at indvandringen skal kunne blive et så positivt økonomisk bidrag som muligt, er det afgørende, at vi ser på, hvilken slags indvandring der kommer til Danmark, og i hvor høj grad integrationen lykkes, f.eks. i forhold til at få indvandrere ind på arbejdsmarkedet.
I forhold til det første er det sådan, at en ret stor del af indvandringen til Danmark fra mindre udviklede lande er flygtninge, og det at hjælpe flygtninge er ikke at drive forretning, men netop at hjælpe, og det koster penge at tage et sådant internationalt og menneskeligt ansvar, og det er o.k. og noget, vi i Det Radikale Venstre er stolte af.
Det betyder dog ikke, at vi ikke kan blive langt bedre til at vise flere flygtninge vejen ind i fællesskabet, ligesom vi kan generelt set.
Derfor ønsker regeringen at styrke integrationen, så flere nye danskere kan bidrage mere til samfundsøkonomien.
Vi skal gøre mere og bedre brug af den viden, vi har om det, man ved virker på integrationsområdet, og vi skal blive bedre til at integrere integrationsområdet i alle andre politikområder, så det ikke bliver et isoleret område for sig selv.
Uddannelse og beskæftigelse og social integration i forening er det, der tæller.
Vi har også sat ind i forhold til bedre modtagelse, da dette har vist sig at betyde enormt meget for den videre integration.
Vi har f.eks. lavet individuelle integrationsplaner for alle nytilkomne flygtninge og familiesammenførte, hvor de berørte indgår i en konkret og brugbar dialog og vurdering af deres ressourcer og situation.
Parallelt hermed opkvalificeres kommunalt ansatte, så de bliver endnu bedre til at varetage opgaverne på integrationsområdet.
Desuden har vi for at følge integrationen nært oprettet et nationalt integrationsbarometer, som opstiller ni konkrete mål for, hvor vellykket integrationen er, bl.a. i forhold til uddannelse og beskæftigelse.
Vi vil måles på, om integrationen styrkes, og det er vores fokus.
Jeg – og det er så fru Liv Holm Andersen – kunne også godt tænke mig at spørge Dansk Folkeparti, hvordan man vil udarbejde sådan en beregning, som partiet ønsker.
Skal det eksempelvis medregnes, hvor meget det koster, når en nydansker kører på de danske veje?
Hvornår stopper man med at være indvandrer?
Skal sociale forhold eller det faktum, at gruppen udgøres af en stor andel under 16 år, indregnes?
Hvis man er nydansker på førtidspension, skal man så tælles med i både udgiftsregnestykket på førtidspensionsområdet og udgiftsregnestykket på nye danskere fra mindre udviklede lande-området?
Det er med andre ord en beregning, som er enormt svær at gøre retvisende eller fuldt dækkende.
For os i Det Radikale Venstre er det helt o.k. og i øvrigt nødvendigt at beregne udgifter ved forskellige sociale ordninger eller velfærdsserviceordninger, ligesom det er godt og rigtigt at finde ud af, hvad misbrug, ungdomskriminalitet og andet koster vores samfund.
Men at det skulle være nødvendigt at gøre det udspecificeret på enkelte grupper, kan vi ikke finde en fornuftig årsag til.
Faktisk er vi enige med Venstres fru Birthe Rønn Hornbech, som, da VKO vedtog at lave regnestykket dengang, kæmpede en kamp for, at man skulle lade være, netop med en advarsel om, og jeg citerer, at man begynder at gøre bestemte udvalgte grupper op i penge.
Dansk Folkepartis forslag er ikke på nogen mulig måde relevant i forhold til at forbedre integrationen, og som radikal vil jeg da også godt pointere, at jeg finder forslaget særdeles usympatisk, idet man, som fru Rønn Hornbech også sagde, ikke bør gøre bestemte udvalgte grupper op i penge.
Det vil nemlig virke stigmatiserende og marginaliserende, og det vil ikke gavne nogen, slet ikke integrationen, at lave et sådant regnestykke.
Derfor siger vi, altså Det Radikale Venstre og mig på vegne af fru Liv Holm Andersen, blankt nej til Dansk Folkepartis forslag.