runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kamal Qureshi (SF), 2008-04-23:
Fra SF's side vil vi gerne rose forslagsstillerne for at rejse denne problemstilling.
Det kan godt være, det ikke drejer sig om et stort antal mennesker, men dem, det drejer sig om, har i hvert fald ikke behov for at skulle slås for at få udbetalt penge fra deres forsikringsselskaber på et tidspunkt, hvor de rent faktisk er syge.
Jeg tror, at en kræftpatient har udtrykt det sådan, at det kunne være rart at have nogle flere penge til at forsøde hendes sidste tid her på jorden sammen med sin familie, når hun opdager, at hendes sygdom udvikler sig og bliver alvorlig.
Derfor synes vi, at forslaget er godt, og vi synes også, det er fornuftigt at kigge på nogle af de elementer, der bliver påpeget som problemstillinger.
Men jeg er også som under en tidligere ordveksling enig med ministeren i, at forslaget ikke løser alle problemer, og at en del af problemerne handler om information, så folk er opmærksomme på, at de kan gøre krav på at få de penge udbetalt.
Vi er også meget positive over for de erfaringer, man har gjort i Region Midtjylland af det forsøg, man har kørt med at automatisere.
I det øjeblik, der foreligger en diagnose, som er omfattet af forsikringen, bliver patienten og den praktiserende læge gjort opmærksom på det, så man kan sætte processen med at få udbetalt de penge, patienten har krav på ifølge den eksisterende forsikring, i gang.
Det forsøg er fint, og det kan godt være, det kunne udvides til at være mere nationalt dækkende.
Men når ordningen ikke findes på national basis, synes vi i hvert fald, det er ærgerligt, at tal fra Kræftens Bekæmpelse viser, at 9-10 pct. af patienterne ikke får den erstatning, som de har krav på ifølge betingelserne i deres forsikring, fordi de ikke får søgt - enten fordi de er for syge, eller fordi de ikke er opmærksomme på det eller begge dele.
Derfor støtter vi gerne forslaget, som det foreligger, og vi er selvfølgelig også meget optaget af at kigge nærmere på det under udvalgsbehandlingen for at se, om der er andre elementer, som kan afhjælpe forholdene for de kritisk syge.
Colette L. Brix (DF), 2008-04-23:
Området har været belagt med problemer, og derfor har vi også sympati for dele af dette forslag og nogle af de tanker, der ligger bag.
I Dansk Folkeparti mener vi, at det offentlige kun skal gribe ind som den alleryderste løsning.
Derfor er vi ikke umiddelbart enige med forslagsstillerne i de øgede kontrolforanstaltninger, som de ønsker at pålægge selskaberne.
Inden vi begynder at tvinge selskaberne til at indberette detaljer om den enkeltes forsikring til det offentlige for dermed at kunne kontrollere, at den rigtige erstatning bliver udbetalt i forbindelse med kritisk sygdom, bør vi se, om branchen selv kan løse problemet.
Sådan som vi ser det i Dansk Folkeparti, har problemet primært været, at de syge ikke var opmærksomme på mulighederne og på, at de havde ret til forsikring.
Derfor har branchen, f.eks. i Jylland, i samarbejde med regionen søsat et projekt, hvorefter de kritisk syge forsikrede automatisk får besked om disse muligheder.
Det må være den rigtige vej at gå, men samtidig vil vi også kræve, at der hurtigt følges op fra branchens side.
Projektet må ikke syltes, og vi forventer også, at branchens bebudede informationskampagne bærer frugt.
Dansk Folkeparti kan dermed ikke støtte forslaget nu, men vil ikke afvise, at indgreb kan komme på tale, såfremt branchen ikke fremviser mærkbare resultater, der forbedrer vilkårene for de kritisk syge forsikrede.
Jacob Jensen (V), 2008-04-23:
Jeg vil starte med at forholde mig til hele det analyseapparat, som netop blev sat i værk i forbindelse med revisionen sidste år.
Der blev netop lavet et grundigt arbejde, i forbindelse med hvad det er for nogle forhold, der skal gælde, og der udvidede man som sagt forældelsesfristen.
Men at man har en forældelsesfrist, bunder vel også i, at forsikringsselskaberne selvfølgelig også har et behov for at kunne afslutte nogle af de her sager, så man ikke har nogle voldsomt store udeståender i uendelig tid.
Så der er selvfølgelig også et forhold, der gør sig gældende dér, men det er sådan set ikke der, jeg tror at vi skal lægge den allerstørste sympati.
Det tror jeg nu nok man kan håndtere rent regnskabsmæssigt.
Men det er dog en lille krølle, man skal være opmærksom på.
Der er lige et behov for at få lukket ned for nogle af de her udeståender, som formodentlig aldrig bliver aktuelle.
Men som sagt vil jeg henholde mig til det analysearbejde, som der var i forhold til revisionen, og som SF jo også var med til at stemme igennem så sent som sidste år, og henvise til, at man så i øvrigt kigger mere sådan pragmatisk på det, som bl.a. Region Midt arbejder med, netop at få samkørt de her forhold, sådan at vi får den information til rådighed for de kritisk syge på et meget tidligere tidspunkt, end tilfældet måtte være i dag.
Kamal Qureshi (SF), 2008-04-23:
Jeg vil spørge lidt ind til det samme, som jeg spurgte ministeren om.
Jeg tror, der er flere af os, der reelt set er enige i nogle af de elementer, der bliver nævnt her, men det, der undrer mig, er, hvordan man så skråsikkert kan afvise, at forældelsesfristen er et problem, eller kan være et problem.
Lad os da se på, om man kan få fjernet den eller få den gjort længere, i tilfælde af at der netop er - som andre også har taget op her - patienter, som bliver opmærksomme på problemet for sent i forhold til den eksisterende forældelsesfrist.
Hvis vi nu kunne komme dem til hjælp ved at afskaffe forældelsesfristen, hvorfor er det så noget, som Venstres ordfører helt skråsikkert kan sige overhovedet ikke er noget problem, og at det skal vi ikke røre ved, men at Venstre i øvrigt er sympatisk indstillet over for forslaget?
Bendt Bendtsen (KF), 2008-04-23:
Det er jo et partsindlæg for det beslutningsforslag, der ligger.
Som jeg har sagt, har jeg stor sympati for det, der ligger bag forslaget, men jeg må bare sige, at jeg ikke føler, at det her er den rigtige måde at løse det her på.
Kunne man komme med et indgreb med mere information?
Jo, det er godt.
Kan man komme med noget mere om forældelsesfrister?
Til det vil jeg spørge, om det er noget, der hjælper i den sidste ende.
Jeg tror, at vi skal se, om ikke vi kan gribe fat om nældens rod i den her sag og sørge for, at de mennesker, der er blevet ramt af kritisk sygdom, og som har en forsikring, også får en forsikringssum udbetalt.
Jeg tror, at det er det, som de fleste, der sidder i den her sal, har som mål for det her.
Det kan være store beløb, det kan være mellem 50.000 kr. og 500.000 kr., som folk går glip af.
Men man skal jo også vide, at sagen skal anmeldes, for hvis ikke man ved, at sagen skal anmeldes, er det jo svært at få noget i erstatning.
Niels Sindal (S), 2008-04-23:
Jamen det lyder godt.
Inden jeg som forslagsstiller får lov til at holde min tale, er ministeren på vej i den rigtige retning.
Men jeg vil gerne følge op på det, hr. Kamal Qureshi var inde på.
Situationen for nogle lidelser er jo den, at der, hvor lidelsen bliver erkendt, kan man - om jeg så må sige - helbredes og være på arbejdsmarkedet i 10 år.
Så kan lidelsen blusse op igen, og så kan den blive livstruende.
Uden at gå i detaljer med, hvilke lidelser det er, vil jeg sige, at der er adskillige patientorganisationer, der kan godtgøre, at når folk så kommer, når lidelsen er blevet livstruende, er sagen forældet.
Det er jo nøjagtig i det krydsfelt, vi befinder os, når vi skal diskutere det.
For man kan være oplyst på et ret højt niveau, når man er rask og rørig og bliver opereret og går på arbejdsmarkedet, men så kan lidelsen desværre blusse op efter 5-6 år, og så er sagen forældet.
Det er det, vi taler om, når vi fremsætter det her forslag.
Bendt Bendtsen (KF), 2008-04-23:
Jeg er bange for, at det forslag, når man taler om forældelsesfrister, er et plaster på en stor flænge i benet.
Det, det drejer sig om her, er jo bl.a. at kigge på det, der nu sker i Region Midtjylland, hvor grundideen i det projekt er at foretage en automatisk underretning om muligheden for erstatning på baggrund af en samkøring af Landspatientregisteret og de tal, der ligger der, og så de diagnoser, der ligger i pensionsselskabets medlemsregister.
Man prøver altså på fra to sider - med informationerne om den kritiske sygdom fra den ene side og pensionsselskaberne fra den anden side - om man i det krydsfelt kan ramme de patienter, der har en forsikring, samtidig med at de får en kritisk sygdom.
Hvis vi kunne få det til at køre sammen, og det kan jeg selvfølgelig ikke sige på nuværende tidspunkt om vil lykkes, er det da noget af det, jeg vil prøve at give mere opmærksomhed.
Jeg tror, at vi alle sammen her i salen i dag ved, at det er en sag, vi er nødt til at give noget mere opmærksomhed, for vi vil alle sammen gerne have den her sag løst.
Kamal Qureshi (SF), 2008-04-23:
Man må jo sige, at det er klart, at der er nogle processer og nogle forskellige ting, der er i gang, og mange af de processer foregår jo i nogle andre udvalg end det, jeg som sundhedsordfører sidder i, og jeg kender derfor ikke detaljerne i dem.
Det, jeg i hvert fald bare kan konstatere, er, at de patienter, som kommer i klemme her, også er de patienter, vi ser i andre sammenhænge, eksempelvis kræftramte patienter.
Og der er jo en række af dem, der anfører, at de først gør deres krav gældende på det tidspunkt, de bliver opmærksomme på, at de har ret til de her ting - og det er jo helt rigtigt, at det er den opmærksomhed, som er hovedproblemet.
Men ofte kan de jo godt komme i tanker om det senere hen, eller de kan gennem en informationskampagne eller andet blive gjort opmærksom på, at de faktisk har ret til de her penge igennem deres forsikring.
Men da er det bare for sent at søge, fordi forældelsesfristen er så kort, som den er, og de her sygdomme kan have et meget langvarigt forløb.
Det er jo derfor, at en del af de interesseorganisationer peger på, at en afskaffelse eller i hvert fald en forlængelse af forældelsesfristen vil kunne give en del af de patienter de penge, som de rent faktisk har krav på ifølge deres forsikring.
Bendt Bendtsen (KF), 2008-04-23:
Men jeg er enig i det sidste, der blev sagt.
Jeg er enig i, at der er en problemstilling, som vi er nødt til arbejde videre på at få håndteret.
Men når jeg ikke tror på det med at gå ind og tage fat i forældelsesfristen, er det, fordi den manglende udbetaling som hovedårsag jo ikke har forældelsesfristerne.
Årsagen er simpelt hen, at kravene aldrig nogen sinde bliver gjort gældende over for forsikringsselskaberne.
Jeg vil også gerne sige, at justitsministeren faktisk sidste år har gennemført en stor reform af forældelsesreglerne, herunder forældelsesreglerne i forsikringsaftaleloven.
Reformen blev efter et meget, meget grundigt forarbejde her i Folketinget vedtaget af alle partierne, dog ikke Enhedslisten.
Så jeg mener, at det ser ud til, at der i hvert fald er opbakning til det regelsæt, når vi for så kort tid siden har behandlet sagen.
Kamal Qureshi (SF), 2008-04-23:
Jeg synes jo, det er godt, at ministeren er positivt indstillet over for de ændringer, forslaget lægger op til.
Mange af de her patienter er jo fortsat på arbejdsmarkedet på det tidspunkt, diagnosen bliver stillet.
Mange af dem fortæller jo også - det er der i hvert fald flere kilder der peger på - at forældelsesfristen er noget, der kommer bag på dem, når de pludselig står i en situation, hvor de er så alvorligt syge, at de har brug for de penge.
Så det undrer mig, at ministeren helt kan afvise, at forældelsesfristen er et problem, og at en afskaffelse af den forældelsesfrist ville kunne gavne en del af de patienter, som samtidig med deres sygdom også skal kæmpe for at få nogle penge fra en forsikring, som de rent faktisk selv direkte eller gennem deres arbejde har betalt penge ind til.
Den der totale afvisning undrer mig, i hvert fald når ministeren trods alt er positivt indstillet over for problemstillingen.
Niels Sindal (S), 2008-04-23:
Det er jo rart at høre, at man har sympati for det, vi har udtænkt, og det er også rart at høre, at vi er i stand til at tale videre om det og måske også finde frem til noget fornuftigt.
Der har været talt om anmeldelse og krav, og det er nøjagtig her, der er en fælde med forældelsesfristen.
Som jeg nævnte før, er der altså visse lidelser, som ikke betyder, at man træder ud af arbejdsmarkedet eller ikke kan leve et fornuftigt liv i mange år, og så bliver man syg igen af den samme lidelse.
Der er visse forsikringsselskaber, der ikke anerkender, at den samme lidelse tæller forfra, og det er et problem, som skal løses.
Jeg kender Pension Danmark og det, de gør, og det er fornuftigt og flot.
Men der er andre selskaber, der ikke er så kvikke, og når vi snakker om oplysning, er der et selskab, der skriver i policen, at man henviser til § 27 i loven, som igen henviser til § 24 i noget andet, for så vidt angår kritisk sygdom.
Det er altså ikke altid helt klart, selv om vores oplysningskampagne bliver sat i sving, og så har jeg altså den holdning, at vi, ligesom vi har gjort på mange andre områder i Erhvervsudvalget, lige får fortalt forsikringsmæglere og bankfolk og fondsbørsfolk og hushandlere, og hvad ved jeg, hvad de skal skrive, så folk bliver godt oplyst.
Man kunne godt sige, at de forsikringer, som jeg har kendskab til, fortæller i hvert fald ikke på en fornuftig måde, hvad folk egentlig har krav på.
Hvis vi kunne blive enige om den ting, ville det jo være fint.
Så kom spørgsmålet om personoplysninger også frem.
Jeg er da helt enig i, at de ikke skal ligge og flyde forkerte steder, men det er jo heller ikke det, vi har foreslået, så lad os prøve at tage det op sammen med branchen.
Det vil jeg gerne være med til.
Jeg ved, de arbejder hårdt, jeg har også haft møder med flere af dem, og alle er enige om, at der skal gøres et eller andet.
Man kan jo sådan set takke Pengemagasinet i Danmarks Radio, som bragte spørgsmålet op for et år siden, for branchen er jo selv i gang, men jeg mener godt, vi kan hjælpe den lidt.
Som sagt kan jeg fornemme, at man er enig - om ikke i formålet med forslaget, men i at der skal ses på spørgsmålet.
Det er ikke sådan, at jeg har fremsat forslaget for at vælte regeringen, jeg har faktisk fremsat det for at løse en opgave, og hvis vi i Erhvervsudvalget sammen med ministeren kan finde ud af at producere noget, der er givtigt - et lille, fikst regelsæt, som branchen i fællesskab tager til sig - ville det jo være fint.
Men jeg vil bare gøre opmærksom på, at forsikringsselskaberne er forskellige, og at der også er forskellige opfattelser af, hvilke diagnoser der kan omfattes af reglerne, som de er i dag.
Der trænger altså til at ruskes op, så jeg vil meget anbefale, at vi, selv om man ikke kan tilslutte sig forslaget, som det ligger her, i udvalgsarbejdet finder frem til noget, der kan pege fremad.
Frank Aaen (EL), 2008-04-23:
Jeg takker og beklager, at jeg kom lige i sidste øjeblik.
Forsikringsselskaber har det jo sådan, at de vældig gerne vil modtage indskud og sender rykkere til os, hvis vi ikke husker at betale; men når de skal af med penge, prøver de typisk, om de kan finde nogle argumenter for ikke at komme af med pengene.
De kan også finde på at undlade at gøre folk opmærksom på, at de har ret til penge, hvis de kan komme af sted med det, og derfor har vi naturligvis stor sympati for forslaget her, som gør, at forsikringsselskaberne sådan set bare skal leve op til det, de selv har skrevet under på, nemlig at når folk har ret til en erstatning, får de også udbetalt erstatningen.
Vi vil helt sikkert se meget positivt på forslaget i udvalgsarbejdet og stemme for det, når det kommer til afstemning, hvis der ikke kan nås frem til en eller anden aftale med regeringen og de øvrige partier, som gør, at udvalget måske slutter med at afgive en beretning.
Det synes jeg også kunne være en god idé, bare der sker noget på området.
Det har i hvert fald vores støtte.
Jeg blev faktisk så glad under hr. Orla Havs ordførertale, langt hen ad vejen.
Vi er enige om, at der skal være mere etik, og vi er også enige om, at medlemmerne skal have mulighed for at påvirke investeringerne og herunder sikre, at der bliver investeret etisk korrekt.
Men i LD Lønmodtagernes Dyrtidsfond - er der ingen medlemsindflydelse, i ATP er der ingen medlemsindflydelse, i alle de private pensionsordninger er der ingen medlemsindflydelse, i de overenskomstbaserede er der i nogle tilfælde medlemsindflydelse, i andre er der ikke, slet ikke i praksis.
Så jeg forstår sådan set ikke helt, hvorfor Socialdemokratiet ikke kan støtte forslaget, for vi siger jo ikke, at det skal være sådan og sådan, vi siger bare, at alle, der på den ene eller den anden måde har været nødt til at placere penge i en pensionskasse, også skal have indflydelse på, hvordan pengene bliver investeret.
Orla Hav (S), 2008-04-23:
Danskerne sikrer sig i stadig stigende tal ved at tegne pensionsordninger.
Det sker, dels ved at pensionsopsparing indbygges i de overenskomster, der indgås på arbejdsmarkedet, altså på kollektiv basis, dels ved at mange enkeltpersoner tegner en pensionsordning i et forsikringsinstitut eller lignende.
Begge dele er set fra socialdemokratisk side godt og et udtryk for stor ansvarlighed i forhold til at sikre sin alderdom eller i forhold de tilfælde, hvor sygdom eller ulykker skulle medføre uarbejdsdygtighed.
Gennem medlemsdemokratiet i arbejdsmarkedspensionsordningerne arbejdes der i disse år intenst med at udarbejde etiske retningslinjer for, hvad man vil investere i, og hvordan man kan kontrollere, at disse spilleregler bliver overholdt.
Personligt har jeg et bredt erfaringsgrundlag vedrørende emnet gennem medlemskabet af bestyrelsen for en af arbejdsmarkedspensionsordningerne.
Mine erfaringer viser et stort engagement fra medlemmerne i disse etiske investeringsregler.
Man ønsker ikke sin alderdom finansieret med midler, der stammer fra børnearbejde, afkast fra våbenproduktion eller produktion, der tilsidesætter hensynet til andre menneskers rettigheder.
Gennem medlemsdemokratiet i pensionsordningen og i et tæt samspil mellem bestyrelse og daglig ledelse har medlemmerne udviklet et stadig mere finmasket system til at sikre den etiske dimension.
Det har vel at mærke været medlemmerne og deres valgte repræsentanter, der har ført an i udformningen af disse regler om etikken i investeringspolitikken, altså demokratiske beslutninger udgået fra græsrødderne og med en smuk manifestation af det demokrati, som vi hylder i vores forenings- og samfundsliv.
Sådanne beslutninger og beslutningsprocesser har en styrke og forankring, der langt vanskeligere tilvejebringes, hvis det er noget, som kræves oppefra.
Vi er ikke indstillet på at følge beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
Det skal være medlemmernes - de forsikredes - bevidste prioriteringer, der ligger til grund for etikken i investeringsstrategierne.
Vi vil foreslå, at det gøres obligatorisk at informere medlemmerne direkte og gennem øvrigt materiale om pensionsordningen og om, hvorvidt man har etiske regler for investeringer, og i givet fald hvordan disse regler er udformet.
Denne information sker i dag gennem årsregnskaberne eller årsrapporterne, men hvor mange medlemmer sætter sig og læser alle sider i et regnskab eller en årsrapport?
Derfor bør det fremgå af det enkelte medlems medlemsrettede informationsmateriale.
Herved kan man gøre opfyldelsen af målene om etiske retningslinjer for investeringer til et konkurrenceparameter for pensionskasser, -ordninger og -selskaber.
Vi tror, at etik kan sikre de fremtidsrettede og visionære, så de danner skole og bliver vinderne på pensionsmarkedet.
Vi vil følge udviklingen af de etiske investeringsspilleregler med stor interesse fremover, og vi vil gå konstruktivt ind i diskussionen om, hvorvidt vi når de mål, som jeg kan høre vi langt hen ad vejen er enige om, men midlerne er åbenbart lidt forskellige.
Jacob Jensen (V), 2008-04-23:
Jeg tror sådan set ikke, det er svært.
Jeg er bare ikke enig i, at det skal gøres gennem lovgivningen.
Jeg tror egentlig, at vi er enige om, at det kunne være en god idé, at det var der.
Det tror jeg egentlig også man kommer både længst med og får de bedste regler ud af, for branchen skal jo netop også være involveret i, hvordan de her regler skal skrues sammen i givet fald.
Men forskellen på den lovgivning, som vi laver om, hvordan bestyrelsen skal sammensættes, og hvordan der skal investeres, altså at man skal søge det højest mulige afkast, er der jo netop, fordi man skal sikre, at pensionsmidlerne bliver forvaltet bedst muligt.
Men hvis vi fra centralt hold skal til at sætte regler for, hvad der er god etik, og hvad der ikke er, tror jeg bare, at vi, hvis vi skal have det her regelsæt, står os bedst ved, at det ikke er noget, som vi tvinger igennem ved lovgivning.
Det er nogle af de dilemmaer, ministeren var inde på; det er ikke noget, man kan lovgive om, når vi taler om det her.
Det er altså noget, man skal gøre ad en anden vej, og derfor kan vi som sagt ikke støtte det forslag, som Enhedslisten her fremsætter.
Frank Aaen (EL), 2008-04-23:
Det er fint med dialog, det går vi ind for.
Det er det her sådan set også udtryk for.
Men når nu det er sådan, at Folketinget vedtager en masse regler vedrørende pensionsopsparing, altså skatteregler, hvordan ledelsen skal være - der er endda meget præcise regler for, hvordan ledelsen skal være sammensat - og vi har Finanstilsynet, der holder øje med dem og holder øje med, at pensionskasserne sørger for at forrente medlemmernes penge så godt som muligt, der er masser af regler, de regler fylder en hel bog, hvorfor kan der så ikke være en enkelt lille regel, der hedder, at der også skal være et sæt vedtagne etiske retningslinjer for deres investeringer, som skal vedtages demokratisk? Skulle det være så besværligt at sige, at der skal være retningslinjer?
Ikke lige præcis for, hvordan det skal være, men der skal være det, og de skal være vedtaget demokratisk.
Jacob Jensen (V), 2008-04-23:
Jeg er i hvert fald enig i, at CSR er frivilligt.
Jeg synes faktisk også, at det, der skal være grundlag for et eventuelt regelsæt, skal være, at man netop skal gå ind i et samarbejde med branchen og kigge på, hvordan man kan skrue nogle regler og nogle retningslinjer sammen, så branchen også er med til at vurdere, hvad der er hensigtsmæssigt.
Jeg vil stadig væk fastholde, at der jo er en grund til, at man ser store reklame- og markedsføringskampagner for pensionskasserne, det er jo ikke tilfældigt.
Altså, det er jo ikke sådan, at vi alle sammen er låst fuldstændig fast i et pensionsselskab.
Så der har vi jo også allerede et regelsæt, som man måske kunne tage udgangspunkt i, når man skal lave et frivilligt sæt regler for resten af branchen.
Men jeg tror altså, vi kommer længst ad frivillighedens vej i en dialog med branchen.
Det er mit standpunkt.
Frank Aaen (EL), 2008-04-23:
Jeg ved ikke, om hr. Jacob Jensen er klar over, at f.eks. CSR er ganske frivilligt.
Man kan gøre det, eller man kan lade være med at tilmelde sig de regler.
Så hørte jeg før, at hovedargumentet skulle være, at pensionsopsparerne bare kunne vælge frit, hvad de gerne ville.
Sådan er det jo ikke.
Altså, ATP er tvangspålagt af Folketinget.
En lang række pensionsordninger er overenskomstmæssigt bestemt.
En lang række andre pensionsordninger er bestemt på den måde, at man har betalt penge ind i et pengeinstitut, og flytter man pengene ud igen, koster det en bondegård.
Så man kan jo ikke bare flytte rundt med pengene, det er det rene sludder.
Derfor skal vi jo have nogle regler, ikke i detaljer om, hvad der er god eller dårlig etik, men nogle regler, der primært går ud på, at de, der har penge i en pensionskasse, har indflydelse på, hvordan pengene bliver investeret.
Er Venstres ordfører ikke enig i, at sådan burde det være?
Bendt Bendtsen (KF), 2008-04-23:
Jeg kan sige, at i mit ministerium er vi jo i dialog med pensionskasserne i forbindelse med den kommende CSR-handlingsplan, hvor vi netop taler om åbenhed, taler om dialog, og vi mener altså ikke, at lovgivning er vejen frem.
Det er dialogen, for dialogen sikrer jo den fleksibilitet og de løsninger, der er tilpasset den enkelte investors situation og de specifikke udfordringer, som den pågældende står over for, og jeg mener altså, at det giver mest mening i forhold til samfundsansvar, at ansvarlige investeringer baseres på frivillighed.