runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Jeg vil gerne høre, om ordføreren er enig i, at de analyser, der er udarbejdet, vedrørende brugen af sundhedsforsikringer, viser, at de, der har sundhedsforsikringer, ikke trækker mere på sundhedsydelser end andre, og om det ikke også er korrekt, at man ikke bare kan tage sin sundhedsforsikring i brug, uden at man er visiteret fra egen læge – altså, man skal via den praktiserende læge for at kunne bruge sin sundhedsforsikring.
Grunden til, at jeg godt vil have, at ordføreren forholder sig til det, er, at vi, samtidig med at vi har de her arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer, jo også har et udvidet frit valg.
Og på den måde har vi jo alle en sundhedsforsikring.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Der er jo ingen tvivl om, at det udvidede frie sygehusvalg giver nogle muligheder.
Problemet er bare, at den mulighed, man har med det udvidede frie sygehusvalg koblet sammen med en privat sundhedsforsikring, reelt betyder, at det bliver dem, der har en privat sundhedsforsikring, som er i stand til at skubbe sig foran i køen og sikre sig selv en hurtigere behandling, ikke bare i det private, men rent faktisk også i det offentlige.
Og det var jo netop det, som de økonomiske vismænd konkluderede i efteråret: at de her private sundhedsforsikringer skabte en ulighed i adgangen til det offentlige sundhedsvæsen.
Derfor er det jo også interessant at høre, hvorfor regeringen stædigt fastholder, at vi skal have nogle private sundhedsforsikringer, som fastholder en skævhed i sundhedssystemet, fastholder en række menneskers ulige adgang til nogle goder – det vil sige, at de mennesker, der har en privat sundhedsforsikring, kommer foran i køen i de offentlige tilbud.
Det er da en mærkværdig konstruktion, at det i et velfærdssystem, hvor alle har betalt deres skat, skal være sådan, at dem, der står med en privat sundhedsforsikring, skal komme foran i køen til den offentlige behandling.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Vi har jo et offentligt sundhedsvæsen, hvor vi alle har en sundhedsforsikring, ved at vi har det udvidede frie valg.
Jeg har bemærket, at SF har været store tilhængere af, at arbejdsgiverne skal udvise social ansvarlighed.
Betragter SF ikke det, at man som arbejdsgiver sætter sundhed på dagsordenen, som social ansvarlighed?
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Jamen fra SF's side er vi meget glade for det, når der er virksomheder, der tager et socialt ansvar – også på det sundhedsmæssige område.
Problemet er bare, at her er det en skattefinansiering, en skattespekulation, man foretager fra virksomhedens side, og det vil sige, at der reelt set er en skat, som ville tilfalde statskassen, men som man beholder i virksomheden ved at gøre brug af de her forsikringer.
Det vil sige, at den gruppe af mennesker, som har adgang til sundhedsvæsenet gennem de her private sundhedsforsikringer, hovedsagelig bliver den gruppe, der er tilknyttet det private arbejdsmarked, og det er ikke dem, der rent faktisk har brug for det, for med hensyn til hovedparten af de sundhedsudgifter, vi ser – hvis ordføreren ellers ville følge med – er det jo netop sådan, at udgifterne normalt kommer i alderen efter 60 år, hvor de fleste mennesker enten har forladt arbejdsmarkedet eller er på vej til at forlade arbejdsmarkedet.
Det vil sige, at vi rent faktisk ser, at sundhedsforsikringerne kun tilgodeser en meget lille, snæver gruppe, og samtidig sker det via en unddragelse gennem skattesystemet, således at den del af samfundskagen, som resten af befolkningen skal betale, bliver tilsvarende større.
Derved kommer alle andre til at betale for, at en lille gruppe har en privat sundhedsforsikring, og dem med de private sundhedsforsikringer kommer fortsat foran i køen til det offentlige, og det er altså en voldsom ulighed og skævhed.
Vivi Kier (KF), 2010-04-06:
Jeg kan forstå, at den her debat egentlig helst skulle handle om den her skattefritagelse og måske ikke så meget om det, som jeg opfatter som ulighed i sundhed, men lad det nu være.
Der er mennesker, der er på arbejdsmarkedet, og som kan være omfattet af firmaets sundhedsforsikring, og jeg forstår, at det er den, man er ret utilfreds med.
Jeg skal høre: Gælder det også mennesker, der tegner en privat sundhedsforsikring?
Bør den også afskaffes?
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Ja, Venstre har sådan set bygget videre på det, den tidligere socialdemokratisk-radikale regering havde vedtaget, nemlig at man kunne få betalt visse ydelser, når man havde brug for behandling.
Men det var jo udformet på en sådan måde, at det netop var direktøren, der fik mulighederne, og ikke andre i virksomheden.
Så vi har sådan set kort og godt arbejdet videre på den analyse, som lå fra den tidligere regering.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-06:
For det første vil jeg godt have ordføreren til at bekræfte, at det dengang primært var sundhedsordninger, altså at man via forskellige tiltag fremmer det, at folk kan blive på deres arbejdsplads.
Det var ikke egentlige behandlinger, altså som ved sundhedsforsikringer, og operationer.
For det andet vil jeg godt have ordføreren til at bekræfte, at det, da vi stod her i Folketingssalen i 2002 og diskuterede det her spørgsmål, var Venstres og Konservatives – altså regeringens – holdning, at arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer og skattefradraget kun skulle omfatte f.eks. direktøren og andet.
Det var udelukkende, fordi oppositionen råbte højt om det, at det kom med ind i lovforslaget; det var ikke noget, som kom med regeringens eget forslag i første omgang, der udelukkende omfattede direktører og andre, som man måtte ønske at forsikre.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Jeg synes, det er vigtigt, at vi forholder os til, at vi har et fantastisk sundhedsvæsen i Danmark.
Vi har fri og lige adgang til det offentlige sundhedsvæsen.
Men hvis vi bliver syge, har vi altså de samme muligheder.
Er der så nogen, der har nogle forsikringer, der giver nogle andre muligheder, er det sådan set helt fint for mig, for det betyder, at køen bliver kortere for mig.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-04-06:
Jeg må igen sige, at det her virkelig er et spørgsmål om at tale sig bort fra problemet, og det er et spørgsmål om ikke at ville vedkende sig, at det er en realitet, at der er forskel på personerne.
Nu nævnte jeg et knæ, men det kunne have været en anden undersøgelse, som der ikke er nogen offentlige, der ligesom kan konkurrere på, så der kunne ventetiden og forskellen have været blevet meget længere end den ene måned, og det ved fru Birgitte Josefsen givetvis også.
Så vil jeg gerne stille et spørgsmål til Venstres ordfører, fru Birgitte Josefsen, i forhold til de penge, det offentlige betaler, da der er fradragsret: Nu har forsikringsselskaberne for nylig varslet, at forsikringer præmiemæssigt ville stige med 25 pct.
Det betyder ca. 150 mio. kr. ekstra, som skal findes i den offentlige kasse.
Hvor meget kan forsikringerne blive ved med at stige, og hvor længe kan Venstre blive ved med at stå her og forklare og prøve at bilde os andre ind, at der stadig væk kommer en samfundsfortjeneste ud af det?
Hvad bliver det næste, når der stadig væk skal være en positiv samfundsbalance?
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Nu er det jo sådan, at jeg ikke driver forsikringsselskab, men forsøger at drive politik, så jeg lader forsikringsselskaberne om at fastsætte deres præmier.
Men jeg forholdt mig til, at der er udarbejdet en analyse af Copenhagen Economics, der viser, at de arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer årligt bidrager med over 300 mio. kr., og deri har man slet ikke indregnet sygedagpenge.
Så det er altså isoleret set.
Det betyder sådan set, at vi i dag er i den situation, at vi får ret meget sundhed for de penge, der bliver brugt, når vi lægger både de offentlige og de private tilbud sammen.
Jeg synes, at vi skal glæde os over, at vi har både offentlige og private tilbud på markedet, sådan at vi får leveret sundhedsydelser til borgerne, når de har brug for det, og at vi får leveret sundhedsydelser af høj kvalitet, uanset hvor de leveres.
Det synes jeg er meget, meget primært.
Julie Skovsby (S), 2010-04-06:
Tak for det.
Det, vi diskuterer i dag, er jo, om det er rimeligt, at de arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer er fradragsberettigede, altså at vi alle sammen er med til at betale for dem over skatten – også pensionisten, den studerende, den, der er uden for arbejdsmarkedet, eller den, der tilfældigvis er på en arbejdsplads, hvor man ikke har en privat sundhedsforsikring, eksempelvis et slagteri.
Er det rimeligt, at der er den omfordeling i vores samfund?
Den her omfordeling eksisterer jo ikke kun mellem de her grupper, den eksisterer sådan set også geografisk, altså forstået på den måde, at hvis man går ind og ser på, hvor mange der har en arbejdsgiverbetalt sundhedsforsikring, viser det sig, at det rammer geografisk skævt i landet.
, hvorimod det er mere end hver tredje i hovedstadsregionen.
Det, jeg vil spørge Venstres ordfører om, er: Finder ordføreren, at det er rimeligt?
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Nu er det jo sådan, at det er medarbejderne og virksomhederne, der aftaler, om man skal have sundhedsforsikringerne, så det vil jeg lade være op til de parter, der er på arbejdsmarkedet.
Men når vi snakker fradrag, vil jeg sige, at det er lige så rimeligt, at vi har de her ordninger, som at der bliver givet fradrag i forbindelse med arbejdsmiljøforhold, frugtordninger, firmaudflugter og alt muligt andet, der foregår i en virksomhed.
Julie Skovsby (S), 2010-04-06:
Det kan godt være, at det er ude på den enkelte arbejdsplads, at man aftaler, hvorvidt man ønsker ordningen.
Men det er jo herindefra, at det er bestemt, at vi alle sammen skal være med til at betale for de private sundhedsforsikringer over skatten; at pensionisten, at dem uden for arbejdsmarkedet, de studerende osv., alle os, der ikke har en privat sundhedsforsikring, skal være med til at betale, for at nogle kan komme foran i køen.
Med hensyn til den geografiske fordeling kan jeg oplyse ordføreren om, at deroppe, hvor ordføreren kommer fra, nemlig Region Midtjylland, er der altså rigtig langt mellem dem, der har en arbejdsgiverbetalt privat sundhedsforsikring.
Der er det faktisk kun hver femte.
Det vil sige, at man er med til at betale for, at dem, der bor i hovedstadsregionen, kan få en arbejdsgiverbetalt sundhedsforsikring.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Nu vil jeg gerne her på tv tilkendegive, at jeg ikke er flyttet.
Jeg bor stadig væk i Nordjylland, og jeg er faktisk rigtig stolt af at være nordjyde.
I forhold til sundhedsforsikringerne må jeg sige, at det er meget, meget underligt at høre Socialdemokratiets medlemmer komme med deres udmeldinger her i dag.
Det var Socialdemokratiet, der fremsatte det første lovforslag om sundhedsforsikringer, og der tog man jo ikke det hensyn, at LO's medlemmer skulle være omfattet af forsikringen.
Der tog man ikke det hensyn, at den, der gik og fejede i virksomheden, eller den, der stod i kantinen, skulle være omfattet.
Der lavede man en ordning, som alene appellerede til, at direktøren kunne sendes af sted.
Vi har skabt mulighed for, at man har en social balance i de sundhedsforsikringer, der bliver etableret ude på den enkelte virksomhed, og det giver altså mere lighed.
Karen J. Klint (S), 2010-04-06:
Tak for det.
Nu er ordføreren jo rigtig god til at gå ind for det frie valg – og også måske et frit valg til netop at manipulere lidt med, hvordan man vil svare, så jeg vil godt følge lidt op på det, fru Lone Dybkjær spurgte om, nemlig om ordføreren virkelig står og tilbageviser, at den ordning, der godt nok er skabt i fælles politisk enighed, slet ikke har nogen bivirkninger.
Det er også derfor, at vi sætter spørgsmålstegn ved det i dag.
Men vil ordføreren virkelig stå og sige, at der ikke er negative bivirkninger ved den ordning, vi har i dag?
Giver den ordning med skattefinansierede sundhedsforsikringer ikke nogen som helst ulighed?
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Det er jo sådan med det, vi foretager os politisk, lige så vel som med det, vi hælder indenbords af medicin, at der altid er bivirkninger.
Jeg tror, vi kan finde uheldige elementer i et hvilket som helst lovforslag, der er vedtaget i den her Folketingssal.
Men nogle gange skal man jo stille sig op og spørge: Hvad er positivt, og hvad er negativt?
Karen J. Klint (S), 2010-04-06:
Når man ikke får svar, må man jo selv tolke, hvad det er, man får svar på.
Jeg vil tolke svaret på den måde, at der er alvorlige bivirkninger ved den ordning, vi har i dag.
Jeg vil spørge om et meget konkret eksempel, altså om ikke ordføreren synes, at det er uretfærdigt, at hvis man er førtidspensionist og har grå stær, kan man vente over 12 måneder på at få behandlet sin grå stær, men er man på arbejdsmarkedet med en sundhedsforsikring fra sin arbejdsplads, kan man nøjes med at vente i 14 dage.
Er det sådan den helt store retfærdighed set med Venstres øjne?
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Jeg sagde, at man altid kunne finde et lovforslag og så veje de negative og de positive elementer op imod hinanden, og i forhold til sundhedsforsikringen er de positive elementer altså dem, der fylder allerallermest.
Jeg vil sige om historien med den grå stær, at vi altså har et udvidet frit valg.
Det betyder, at man kan få hurtig behandling, men det betyder, at man nogle gange skal bevæge sig lidt for at få behandlingen.
Men hvis man flytter sig lidt efter behandlingssted, kan man altså også få en hurtig behandling.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-04-06:
Det undrer mig såre, at Venstres ordfører ikke vil vedkende sig det sande og korrekte i følgende forløb: En patient kommer op til sin egen læge, lægen har en mistanke om et dårligt knæ, og lægen siger, at patienten kan sendes ind til forundersøgelse på sygehuset.
Patienten får at vide, at der går 4 uger.
Patienten oplyser så til egen læge, at han har en privat sundhedsforsikring.
2 dage efter står patienten hjemme ved egen læge igen og siger, at han nu har fået lavet den her forundersøgelse, og så sender lægen patienten ind på sygehuset med det samme.
Når den patient kommer til 4 uger før den patient, der ikke har en privat sundhedsforsikring, forstår jeg ikke, at fru Birgitte Josefsen ikke vil vedkende sig eller kan forstå, at det ikke er fri og lige adgang til systemet.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Fru Lone Dybkjær ved jo udmærket, at vi her i Folketingssalen, som jeg har været inde på tidligere i min besvarelse, har vedtaget, at der er lige ret til diagnosticering.
Det betyder, at hvis man har brug for at få en diagnose, har man også her muligheden for at bruge det udvidede frie valg.
Så her gælder altså de samme betingelser, om man har en sundhedsforsikring, eller om man ikke har en sundhedsforsikring.
Så jeg ved ikke, om vi skal have en lang diskussion om, hvad behandling er, og hvad behandling ikke er, men jeg betragter det i hvert fald som behandling, og jeg kan konstatere, at det, der blev vedtaget i 2002, blev vedtaget med Venstres stemmer.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Vil ordføreren medgive, at såfremt man har en privat sundhedsforsikring og kan få lavet en diagnostisk undersøgelse, eventuelt på en privatklinik, eller hvad det nu kan være, så har man også med den diagnose i hånden mulighed for at komme hurtigere i operativ behandling på et offentligt sygehus?
Villum Christensen (LA), 2010-04-06:
Som det tydeligt fremgår, har vi at gøre med en noget særegen forretningsvirksomhed, hvor det utvivlsomt er nyttigt, at der eksempelvis gives mulighed for sikkerhedsstillelse, hvis en større forbruger af en eller anden grund stopper med at benytte ledningssystemet.
Uden at gå i de der tekniske detaljer må der i denne branche virkelig være tale om forbundne kar, når trafikomkostningerne, hvis man kan kalde dem sådan, skal deles – forsvinder en kunde, bliver det dyrere for en anden.
Vi synes, at Energistyrelsen leverer nogle overbevisende svar på de rejste problemstillinger, og vi kan støtte forslaget.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Ja, det har alle jo mulighed for.
I slutningen af 2009 vedtog vi her i Folketinget, at der skulle være frit valg, også i forhold til diagnosticering, så jeg går ud fra, at hr. Jonas Dahl er enig i, at det gælder alle.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-06:
Det vil sige, at ordføreren altså også er enig i, at når man har en privat sundhedsforsikring og dermed kommer foran i køen til diagnosticeringen og kommer hurtigere igennem diagnosticeringen, kommer man også foran i køen til behandlingen.
Det vil sige, at med en privat sundhedsforsikring i hånden bliver man altså behandlet hurtigere på et offentligt sygehus.
Det er det, ordføreren står og bekræfter nu, og det vil sige, at ordføreren altså bekræfter, at de private sundhedsforsikringer har medført en ulighed, som betyder, at man med en privat sundhedsforsikring i hånden bliver hurtigere behandlet på et offentligt sygehus.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Det er det ikke.
Som jeg refererede til, har vi vedtaget en lov herinde, som gælder alle, når det handler om diagnosticering.
Det er sådan, at uanset om man har en sundhedsforsikring eller man ikke har en sundhedsforsikring, skal man henvises af sin praktiserende læge, og det gælder for alle.
Så der er lige ret for alle.
Per Clausen (EL), 2010-04-06:
Jeg vil godt i forlængelse af det spørge fru Birgitte Josefsen, om det ikke er rigtigt, at når man starter på en diagnosticering, kan der være mange fortløbende undersøgelser, inden den er færdiggjort, og at det faktisk vil være sådan, at hvis man har mulighed for at betale ved hjælp af en sundhedsforsikring, vil man kunne gennemføre disse fortløbende undersøgelser hurtigere, end hvis man ikke har en sundhedsforsikring.
er: Er det ikke fuldstændig rigtigt, at jo højere ens indtægt er, og jo længere ens uddannelse er, jo mere sandsynligt er det, at man har en sundhedsforsikring?
Og hvis man er pensionist, eller hvis man er arbejdsløs, har man i hvert fald ikke en sundhedsforsikring, som er understøttet af skattesystemet.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Jeg ved ikke, om rengøringsdamen og falckredderen og alle de mange andre, der går og arbejder ude i virksomhederne, føler, de er enormt rige, men jeg tror, de er meget glade for, at deres arbejdsgivere har tænkt på deres sundhedstilstand og tænkt på, hvad der kunne ske, hvis de blev syge.
Som jeg tidligere har været inde på, er det sådan, at såfremt der er en arbejdsgiverbetalt sundhedsforsikring på en virksomhed, skal alle være omfattet – lige fra den, der fejer gulvet, til den, der sidder i direktørstolen.
Så der er altså her lige ret for alle på en virksomhed.
Per Clausen (EL), 2010-04-06:
Det er spændende med fru Birgitte Josefsens måde at argumentere på, for på den ene side får man ingen ekstra muligheder af at have en sundhedsforsikring – det har indtil nu sådan været Venstres måde at argumentere på – og på anden side skal man være meget glad, fordi man er omfattet af en sundhedsforsikring.
Hvad mener fru Birgitte Josefsen i grunden?
Til det andet vil jeg sige: Kan fru Birgitte Josefsen ikke bare bekræfte, at jo højere indkomst og jo længere uddannelse man har, jo større sandsynlighed er der for, at man er omfattet af en sundhedsforsikring, og at hvis man er arbejdsløs eller man er pensionist, er man i hvert fald ikke omfattet af en sundhedsforsikring, som skatteyderne er med til at betale for?
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Nu ved jeg ikke, hvad hr. Per Clausen lægger i at have en høj indkomst.
Jeg er folketingsmedlem, og jeg vil ikke sige, at jeg har en lav indkomst, men jeg har ikke nogen sundhedsforsikring.
Det ser jeg sådan set ingen grund til, fordi vi har det udvidede frie valg, som betyder, at vi alle kan gå ind ad den samme dør, og at vi alle sammen har nogle rettigheder.
Men det betyder ikke, at jeg synes, det er forkert, at der er nogle, der har en sundhedsforsikring.
Hvis der er nogle, der synes, at de gerne vil forsikre deres medarbejdere, så de kan få nogle ydelser via en forsikring, synes jeg da, det er helt i orden.
Det, som man ser er det meget centrale, når man kigger på, hvad sundhedsforsikringer bliver brugt til, er, at de netop i høj grad bliver brugt til fysioterapibehandling, til massage osv., så medarbejderne, hvis de har et mindre problem, kan få klaret det og passe deres arbejde i det daglige.
Det, der fokuseres på her i dag, er jo alene operative indgreb.
Jeg synes, man fra oppositionens side skulle prøve at dykke ned i, hvad det er, der foregår, når nogen har en sundhedsforsikring, og hvad det er for nogle ydelser, der leveres via en sundhedsforsikring.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-06:
Problemet er nok, at vi har dykket ned i det.
Spørgsmålet er, hvorfor Venstres ordfører synes, at det er så rimeligt, at der skal være skattefinansierede sundhedsydelser; arbejdsgiverne kan trække dem fra, men det betyder, at vi andre skal betale dem.
Hvorfor er det så rimeligt?
Altså, der er forskellige fradrag i skattesystemet, men hvorfor er det rimeligt, at man har sundhedsforsikringer, der er skattefinansierede af alle andre, der ikke kan få nogen sundhedsforsikring, fordi de f.eks. ikke er ansat steder, hvor der findes private sundhedsforsikringer?
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-06:
Nu synes jeg, at det er meget afgørende, at vi forholder os til, hvad en arbejdsgiverbetalt sundhedsforsikring er, for arbejdsgivernes skatteforhold er, som de altid har været.
Det er en driftsudgift på linje med de udgifter, der er til arbejdsmiljø, firmaidræt, løn, firmaudflugter osv.
Det, der ligger i de arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer, er, at den, der får ydelsen, ikke bliver beskattet af den ydelse, vedkommende får.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-06:
Det er jo ikke nødvendigvis den eneste måde at gøre det på, men under alle omstændigheder må fru Birgitte Josefsen indrømme, at det altså er os andre, der mere eller mindre på en eller anden indirekte facon betaler.
Men det, jeg gerne vil spørge fru Birgitte Josefsen om, er: Har fru Birgitte Josefsen aldrig hørt, at hvis man f.eks. skal have en reumatologisk undersøgelse, er der 4 måneders ventetid, medmindre man har en sundhedsforsikring, for så kan man faktisk komme til i overmorgen?
Er det ikke eksempler, som fru Birgitte Josefsen har hørt om på et tidspunkt, og som fru Birgitte Josefsen derfor kunne forestille sig at vi lavede en undersøgelse af?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-06:
Hvad mener ordføreren så om, at forsikringsselskaberne, Codan og Topdanmark, jo igen her i starten af 2010 har bebudet nye præmiestigninger – stigninger på op imod 30 pct.?
Når vi skal have mere sundhed for pengene, hvordan hænger det så sammen med, at vi i stigende grad bruger statskassen til at betale forsikringsselskaberne for de præmiestigninger, der sker?
Vivi Kier (KF), 2010-04-06:
Jeg kan jo altså ikke stå og være ansvarlig for, hvad forsikringsselskaberne opkræver i deres præmier.
De stiger, vel gør de det, men igen må jeg fastholde, at jeg jo synes, at det er guld værd, at de her forsikringer bliver tegnet, og at virksomhederne også påtager sig en forebyggende indsats.
I dag påtager man sig faktisk at give en alkoholafvænning og beholder medarbejderen på arbejdspladsen.
Så vi må ikke kun se det på den måde, at det er en kæmpe udgift.
Jeg mener faktisk, der er noget positivt forbundet med det her.
At præmien stiger, må vi snakke med forsikringsselskaberne om.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-04-06:
Tak for det, hr. formand.
Jeg vil sige, at i forhold til det, som De Konservatives ordfører her lægger frem, må jeg blot konkludere, at forebyggelsespolitik er noget, man måske nok tænker, men det er bestemt ikke noget, man praktiserer.