Brian Mikkelsen (KF), 2007-02-22:
I Danmark har vi en meget rig og også velbevaret kulturarv.
Den kommer til udtryk på mange måder, bl.a. gennem de mange fredede og bevaringsværdige bygninger, gennem genstande på vores museer og gennem de mange spor af kulturarven i vores landskab.
Der er for tiden en positiv, dejlig opmærksomhed om de fredede og bevaringsværdige bygninger.
Det glæder mig meget, fordi jeg selv har fulgt området nøje, siden jeg blev minister for det, og der skal ikke herske tvivl om, at det er et område, som ligger mig meget på sinde.
Fru Elsebeth Gerner Nielsen har på vegne af Det Radikale Venstre fremsat et, synes jeg, sympatisk beslutningsforslag om nedsættelse af et lovforberedende udvalg om bevaring og fredning af bygninger, natur og kultur samt hele kulturmiljøer.
Med forslaget ønskes to målsætninger opfyldt: at få tilvejebragt et lovgrundlag for fredning af kulturmiljøer og at få en samlet og mere overskuelig lovgivning inden for bevaring og fredning af bygninger samt natur- og kulturarv.
I motiveringen for beslutningsforslaget fremgår det, at der ønskes etableret en mulighed for i øget udstrækning at beskytte helheder frem for enkeltmonumenter, og i den sammenhæng ønskes der introduceret beskyttelseszoner omkring de fredede bygninger.
Jeg er helt enig i, at der bør tænkes i helheder.
Desuden medtages også bygningens nærmeste omgivelser i det omfang, lovgivningen tillader det.
Jeg er også enig i, at der er behov for at se nærmere på muligheden for at sikre ikke bare den enkelte bygning og dens omgivelser, men også de bygningsmæssige og landskabelige helheder, som bygningen indgår i.
I beslutningsforslaget peges desuden på behovet for i lyset af kommunalreformen at præcisere kommunernes ansvar, muligheder og pligter i forbindelse med både bygninger og kulturmiljøer.
Hertil kan jeg oplyse, at Kulturarvsstyrelsen er opmærksom på problemstillingen, og styrelsen samarbejder allerede i dag med kommunerne.
Der er f.eks. projekter om kulturarvskommuner og udgivelse af kulturmiljøatlas som gode eksempler på det.
De fredede og de bevaringsværdige bygninger er to sider af samme sag, og vi vil sikre dansk bygningskultur, så jeg tror ikke, vi kommer uden om at arbejde på begge fronter.
Med de nye storkommuner kan det være gavnligt at se på kommunernes rolle en gang til.
I forlængelse af det gode samarbejde, der som sagt allerede eksisterer mellem Kulturarvsstyrelsen og kommunerne, ser jeg et stort potentiale for at understøtte de nye kommuners arbejde med udviklingen af den bygningsmæssige kulturarv.
I forslaget peges også på, at det kunne være ønskeligt med en undersøgelse af statens varetagelse af tilsynet med de fredede bygninger, den nuværende praksis for ophævelse af fredede bygninger samt af spørgsmålet om differentierede fredninger.
Her må jeg sige, at det er mit indtryk, at den gældende lovgivning i det store og hele fungerer tilfredsstillende, at lovene i det eksisterende lovkompleks supplerer hinanden fint, men selvfølgelig kan der være områder, hvor der sker forbedringer.
F.eks. tror jeg, at hvis man i højere grad kan tydeliggøre over for ejerne af de mange fredede bygninger, hvad der er enestående ved netop deres bygning, vil det også blive lettere for ejerne at se, hvor der skal passes særligt på, og hvor der er mulighed for ændringer.
Endelig peges der i forslaget på spørgsmålet om vurderingsmetoder og visioner for hele bevaringsområdet.
Motiveringen for beslutningsforslaget synes jeg peger i mange retninger.
Nogle af forslagene vil kræve lovændringer, og andre vil ikke.
Der refereres til lovgivninger, til forhold i andre lande, men jeg synes, at man skal være opmærksom på, at det kræver varsomhed at sammenligne med andre lande, fordi det ikke er til at se, om fredningerne i andre lande har de samme retsvirkninger, som de har i Danmark.
Jeg synes derfor, at beslutningsforslaget i for høj grad har lagt sig fast på nogle bestemte løsninger.
Selv om intentionen er god, skal man heller ikke glemme, at det ikke er mange år siden, vi gennemførte en grundig revision af f.eks. museumsloven, som medførte vedtagelsen af den nuværende museumslov i 2001.
Så derfor synes jeg først og fremmest, at der også som opfølgning på hele spørgsmålet her er behov for en grundig udredning på bygningsfredningsområdet – en udredning af samme karakter, som vi kender fra de seneste års udredninger på museumsområdet, som jo førte til vedtagelsen af regeringens bevaringspolitik og formidlingsplanen.
Der synes nu at være bred politisk tilslutning til, at vi særligt koncentrerer os om en udredning på bygningsområdet.
Jeg mener derfor, at vi skal lade beslutningsforslaget ligge og i stedet afvente det udredningsarbejde, som Kulturudvalget har ønsket, og som jeg er enig i at der er behov for at iværksætte.
Når udredningsarbejdet er tilendebragt, har vi et langt bedre grundlag for en vurdering af behovet for egentlige lovændringer, så derfor kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget på trods af de gode intentioner i forslaget.
Afslutningsvis skal jeg nævne, at da det påtænkte udredningsarbejde også forventes at berøre miljøministerens ressort, vil Miljøministeriet naturligvis blive inddraget i den videre proces, ligesom andre relevante parter inden for området også vil blive medinddraget.