Christian Juhl (EL), 2013-05-07:
Til det sidste vil jeg sige, at jeg fandt det meget interessant at høre Liberal Alliances holdning til folk: Nogle skal arbejde, mens andre så skal have ret til at få en fin uddannelse i deres unge dage, hvis de ellers har hovedet til det.
Jeg har det sådan, at alle mennesker i Danmark burde have ret til en uddannelse, og jeg tror, at det ville være rigtig godt for Danmark og ikke mindst for erhvervslivet, men tilbage til forslaget.
Nu prøver jeg at forklare stille og roligt, hvad forslaget skal sikre, så alle kan fange det, for jeg kan høre, at et par af ordførerne slet ikke har forstået forslaget, men det er måske, fordi man ikke var voksen eller dengang ikke var opmærksom på arbejdsmarkedet, da det her fungerede.
Det var nemlig et relativt genialt forslag, som Nyrupregeringen havde fundet på på det tidspunkt.
Nu kan jeg se, at formanden retter sig lidt op i stolen, og det er jo dejligt.
Forslaget skal sikre, at ledige får ret til 1 års uddannelse på arbejdsløshedsdagpenge, så de kan opkvalificere sig eller blive omskolet – og ministeren bedes bemærke, at jeg sagde arbejdsløshedsdagpenge, og at jeg ikke sagde på kontanthjælpslignende forhold, som det er blevet tolket.
Det er blevet et mantra i debatten om arbejdsløshed, at ledige er for dårligt uddannet.
Det er en sandhed med mange modifikationer – det vil jeg medgive – og det kan man se af, at mange nyuddannede havner i ledighed.
Selv højtuddannede nyuddannede havner i ledighed.
Rigtigt er det derimod, at der aktuelt sker mange forskydninger i, hvilke uddannelser der efterspørges på arbejdsmarkedet.
Vi står altså i en situation, der skriger på efteruddannelse.
Derfor er det helt nødvendigt med en stærkere indsats for at uddanne folk, der under krisen er blevet skubbet ud af arbejdsmarkedet til arbejdsløshed.
Uddannelsesniveauet for de arbejdsløse er lavere end for arbejdsstyrken som helhed.
Vi hørte jo også under debatten om kontanthjælp, at den er ekstremt meget lavere.
Jeg tror, at det er helt op mod 90 pct., der ikke har en uddannelse af dem, der er på kontanthjælp.
For uuddannede er der et kraftigt behov for at blive faglært eller for af få en systematisk tillæring, hvis de skal leve op til arbejdsmarkedets voksende og forandrede krav.
Der kan være mange grunde til, at de pågældende ikke fik en uddannelse efter endt skolegang – det kan være økonomi, det kan være familiebaggrund, det kan være manglende modenhed osv. – men de står nu i en situation, hvor motivationen til at begynde en uddannelse er så meget større end før.
For allerede uddannede faglærte, mellemuddannede eller højtuddannede er der et stort samfundsmæssigt behov for at efteruddanne og videreuddanne dem.
Alene den teknologiske udvikling og produktionsmæssige organisering betyder, at man ikke kan forlade sig på den uddannelse, man en gang har gennemført.
Der er desværre ikke meget, der tyder på, at arbejdsgiverne løfter deres del af ansvaret.
Det gælder både de offentlige og de private arbejdsgivere.
Det er ærgerligt.
Jeg vil gerne være med til at presse dem til at yde mere.
I stedet er det de dårligst uddannede, der bliver prikket i fyringsrunderne.
Det er alt for let og for billigt for arbejdsgiverne at sige: Dem, vi ikke kan se noget perspektiv i, prikker vi lige på skulderen og siger ud med dem, når vi alligevel skal fyre.
Derfor er der så mange med for lidt uddannelse blandt de arbejdsløse.
Vores forslag bygger på den tanke, at man skal kunne bruge en arbejdsløshedsperiode til at indhente den forsømte uddannelse, videreuddannelse eller efteruddannelse.
I praksis betyder det – og prøv nu at lytte lidt efter, for nu svarer jeg på en del af spørgsmålene – at man kan fritages for at stå til rådighed, mens man deltager i en uddannelse på op til 1 år.
For os må forudsætningen gerne være, at andre arbejdsløse med samme kvalifikationer skal kunne besætte eventuelle ledige stillinger, der måtte dukke op undervejs.
Det vil sige, at der skal være en kapacitet til at dække alle job på arbejdsmarkedet, så kan det her lade sig gøre.
Den, der uddanner sig, får så at sige lagt sin arbejdsansøgning i bunden af stakken.
Hvis der opstår en situation, hvor der ikke er en eneste arbejdsløs til rådighed til et ledigt job, må den pågældende jo afbryde sit uddannelsesforløb og gå ind og arbejde og så på et senere tidspunkt tage sin uddannelse.
Jeg vil sige, det er muligt, at det her forslag er fremmed for mange folketingsmedlemmer, men der må vel være enkelte fra regeringspartierne, der erindrer, at denne ret til uddannelse på dagpenge for langtidsledige faktisk eksisterede i midten af 1990'erne – jeg tror, at den hed § 62 B – og der er måske endda enkelte her i salen, der dengang stemte for den ordning.
Jeg kan på det kraftigste afvise, at der er bevis for, at den ikke fungerede.
Den fungerede enormt godt og var til stor glæde og tilfredshed for mange, mange ledige, der så fik en træls periode til at gå med at blive bedre stillet på arbejdsmarkedet, og som fik en træls periode til at gå med at kvalificere sig til det, de måske havde drømt om hele livet, men som de aldrig havde fået en chance for, nemlig at begynde på noget uddannelse.
Ordningen blev kun afskaffet, fordi folk syntes, at den gammeldags metode at behandle arbejdsløse på er bedre, nemlig ligesom Venstres ordfører, der sagde, og nu oversætter jeg lidt frit: Vi behandler de arbejdsløse, ligesom vi behandler køerne derhjemme på gården; vi giver dem et rap i røven med pisken, eller også lokker vi dem med en roe, for det er de eneste to måder arbejdsløse og køer kan forstå på.
Det vil jeg gerne advare imod.
Det er en gammeldags holdning at se på arbejdsløse på den måde.
Hvis vi ikke ser på dem som dynamiske mennesker, der bare ikke har fået mulighed for at få en uddannelse, kan vi ikke udvikle vores samfund.
Så bruger vi ikke den ressource, der faktisk går lige foran os, men som i dag ikke får lov til at bruge det.
Derfor det her lille forslag, som ganske rigtigt af hr. Henning Hyllested blev omtalt som et meget billigt forslag, for folk skal jo i dagpengeperioden alligevel have deres dagpenge.
Vi har skolerne stående, de er slet ikke fyldte endnu, og vi har rigtig, rigtig mange muligheder – det har vi set i det her forår – for at skolerne kan yde meget mere til vores ledige.
Hvorfor pokker ikke benytte sig af det?