Jacob Jensen (V), 2013-03-13:
Synes finansministeren ikke, at det er en smule defensiv tilgang til det her spørgsmål, når finansministeren og regeringen siger, at vi skal værne os?
Det vil altså sige, at når andre foretager en sænkelse af selskabsskatten, eksempelvis Sverige, så reagerer vi først der med at værne os.
Man kunne jo lige så godt sige, at der er andre afgifter, som er betydelig højere i Danmark, end de er i Tyskland eller andre steder.
Vi har – også i de nuværende forhandlinger – fra Venstres side problematiseret netop grænsehandelen.
Det har jeg ikke helt set konkrete forslag på, men dog måske en imødekommelse rent retorisk.
Hvorfor er det så lige med hensyn til selskabsskatten, at regeringen nu går ind og siger: Det skal vi værne os imod, hvis andre lande rundt omkring os sætter den ned?
Hvorfor kunne man ikke lige så godt sige, at der også er andre dele af afgiftspakken, skattepakken om man vil, hvor vi i Danmark har et meget, meget højere niveau end lande, som ligger lige på den anden side af grænsen, og dermed også sige, at der her måske også er noget, man skal harmonisere eller lave et værn imod?
Det er vel immer væk noget vej fra det, at ledende Socialdemokrater, godt nok inden de kom i ministerbiler, udtrykte sig i retning af, at det var hul i hovedet, hvis man gik ind og sænkede selskabsskatten, til så nu aktivt at argumentere for, at det er en god idé ud fra en betragtning om, at man skal værne sig mod omverdenens tilsvarende sænkelser af selskabsskatten.
Jeg håber, at finansministeren godt kan se, at det kan virke lidt forvirrende for omverdenen, herunder os andre.
Jeg har så refereret til en kronik, som ikke brugte den slags voluminøse udtryk, men dog alligevel ret præcist sagde, at det ikke er noget, som regeringen arbejder med.
Det er jo ikke første gang, omverdenen reagerer ved at sænke selskabsskatten, hvor vi i Venstres regeringstid netop har gjort det ad flere omgange i Danmark.
Så jeg vil bare spørge, om finansministeren ikke deler den opfattelse med mig, at det er lidt forvirrende, at man på den ene side for ganske kort tid siden oplevede en retorik, der var meget voldsom, og hvori man var meget modstander af at røre ved selskabsskatten, til nu efterfølgende ganske få måneder senere at se en selskabsskattesænkning i et udspil fra selv samme regering?
Nu er jeg jo i den gunstige position, at jeg kan stille spørgsmålene, og at ministeren så kan svare, men vi kan selvfølgelig tage den ved en anden lejlighed.
Vi havde et i øvrigt godt samråd med statsministeren i går, hvor vi også var lidt rundt om det her emne, og der kan finansministeren jo så slå efter i referatet.
Finansministeren svarede i efteråret i forbindelse med den føromtalte kronik på et spørgsmål oversendt af fru Eva Kjer Hansen den 20. august, og i det svar sagde finansministeren, at selskabsskatten er et fair bidrag fra virksomhederne til velfærdssamfundet.
Skal man forstå det på den måde, at regeringen nu mener, at det forslag, der ligger, om en selskabsskat på 22 pct. er lige så fair, som hvis man havde beholdt den på 25 pct.?
Eller hvordan skal man opfatte det svar?
Kan man opfatte det på en anden måde?
På det tidspunkt, hvor Venstre foreslog en sænkelse af selskabsskatten, lå niveauet på 25 pct., og dengang blev forslaget afvist af regeringen, bl.a. med den begrundelse, at man syntes, at virksomhederne skulle give et fair bidrag til velfærdssamfundet. Mener regeringen og finansministeren så i dag, at 22 pct. i selskabsskat er lige så fair som 25 pct.?