Mette Frederiksen (S), 2010-11-10:
Altså, socialministeren er minister, indgår i den siddende regering, er dermed ansvarlig for den førte økonomiske politik, er dermed også ansvarlig for de kommuneaftaler, der er indgået, er ansvarlig for den dikterede nulvækst, og alligevel fralægger ministeren sig ansvaret for konsekvenserne af den politik, der bliver ført.
Derfor må man også lægge til grund, at ministeren mener, at det er helt tilfældigt, at det netop er i de her år, vi hører om besparelser på børneområdet, både hvad angår normeringer og indførsel af flere lukkedage, og at der er kommuner, der begynder at benytte sig af den mulighed, som desværre åbenbart findes, selv om den ikke nødvendigvis er helt lovlig, nemlig at man kan sende børn ned til 2 år i børnehave.
At alt det sker, at alle de forringelser rammer de mindste børn og deres forældre mener ministeren
er fuldstændig uden sammenhæng med den overordnede økonomiske politik.
Det synspunkt tror jeg ministeren står ret alene med.
Jeg synes efterhånden, at det står klart, at konsekvensen af den bemeldte nulvækst for kommunerne, konsekvensen af kommuneaftalerne, konsekvensen af den økonomiske politik i det hele taget, er, at vores velfærdssamfund nu forringes.
Jeg er egentlig af den grundlæggende overbevisning, at besparelser på børneområdet aldrig kan betale sig, hverken i forhold til det sådan menneskelige med børnene eller samfundsøkonomisk.
For hvis ikke vi giver vores børn nogle ordentlige livsbetingelser, opvækstbetingelser, skal regningen bare betales på et andet tidspunkt.
Derfor tror jeg, at der er en sammenhæng mellem nulvæksten og de kommunale besparelser, vi ser i dag.
Men synes ministeren, at det er et problem, at der indføres flere lukkedage?
Synes ministeren, at det er et problem, at børn ned til godt 2 år kan blive sendt i børnehave?
Det skal vi, hvis kommunerne ønsker at have det, hvis det gavner børnene, og hvis det dækker forældrenes behov.
Det tror jeg sådan set det gør i rigtig mange tilfælde.
Det er en fordel, at ens barn kan gå i samme dagtilbud både igennem vuggestuealderen og børnehavealderen.
Det er jo slet ikke det, der er til diskussion.
Det, der er til diskussion i dag, og som har været det gennem en periode også i offentligheden, er jo de situationer, hvor man i den enkelte kommune for at spare penge sender børn helt ned til godt 2 år i børnehave, altså tager barnet ud af vuggestue, tager barnet ud af dagpleje og overflytter barnet til en børnehave.
Så vi taler ikke om aldersintegrerede institutioner, hvor man kan lave en overflytning af barnet sådan lidt gelinde fra vuggestue til børnehave.
Vi taler om, at man tager et barn, som i dag går i vuggestue eller dagpleje, og flytter barnet til en børnehave, fordi det er billigere.
Når vi er optaget af det her spørgsmål fra Socialdemokratiets side, er det, fordi vi faktisk er af den klare overbevisning, at et barn på godt 2 år slet ikke er klar til børnehavetiden, som jo stiller nogle helt andre krav til barnet med hensyn til selvstændighed, med hensyn til toiletforhold, med hensyn til spisevaner, med hensyn til sprogudvikling, med hensyn til evnen til at indgå i sociale relationer, der ikke på samme måde er voksenstyret, som de er det eksempelvis i en vuggestue.