Jesper Petersen (SF), 2011-05-24:
SF har længe arbejdet for at udvide hjemmeserviceordningen og har været fokuseret på at give en hjælpende hånd til vores børnefamilier.
De er pressede af et hårdt og stressende arbejdsliv, hvor det kan være svært at få det hele til at gå op, og når der er lukkedage og forkortede daginstitutionsåbningstider osv., bliver det kun ekstra svært. Vi har gerne villet udvide hjemmeserviceordningen, så den ikke kun gælder for pensionister, men også for børnefamilier, så de kunne få en hjælpende hånd til opgaver som rengøring, afhentning af børn, babysitning osv.
Det har vi indtil nu haft regeringen som arge modstandere af, og vi har ikke kunnet komme igennem med det krav.
Tværtimod har regeringen ad flere omgange skåret ned i hjemmeserviceordningen og har udelukket f.eks. børnefamilier fra den, selv om man har lovet det modsatte.
Derfor er det glædeligt for os, at der nu kommer et lovforslag, hvor der bliver mulighed for, at børnefamilierne kan få fradrag for udgifter forbundet med den her form for hjemmeservicelignende opgaver.
Vi havde hellere set det enten som et tilskud, eller at man udvidede hjemmeserviceordningen, men det skal sådan set ikke skille os ad.
Vi ville gerne have forhandlet med regeringen om det.
Man valgte at køre solo.
Men på bundlinjen står, at der bliver nogle forbedringer for børnefamilierne, som vi bakker op.
Vi får også undervejs gjort sort arbejde til hvidt arbejde og får skabt nogle reelle job.
Der er jo en stor problemstilling i forbindelse med sort arbejde.
50 pct. af de danske familier har ifølge Rockwool Fonden inden for det seneste år købt sort arbejde.
Der er simpelt hen ikke sket nogen udvikling i de seneste 15 år i at få nedbragt mængden af sort arbejde.
Her er der nogle opgaver, som at naboens datter henter børn eller lignende, som så er blevet betragtet som sort arbejde, som jeg tror at de fleste danskere er enige om ikke er det, der skal betragtes som den mest alvorlige form for skattesnyd.
Man kunne uden et provenutab have udvidet hjemmeserviceordningen, og man betragter det jo heller ikke her som et provenutab at give denne mulighed for børnefamilierne.
Den del støtter vi varmt.
Når det handler om renoveringen og den del af lovforslaget, må man jo sige, at det er et større eksperiment, vi kaster os ud i, og at der er utrolig mange usikkerheder i forslaget.
F.eks. har SF jo foreslået at fremrykke offentlige investeringer for 10 mia. kr. – en fuldkommen sikker måde at skabe efterspørgsel efter håndværksarbejde på, som med garanti får virkning på beskæftigelsen.
Nu forsøger man så at drive den private efterspørgsel i gang og udrydde noget sort arbejde.
Det er ædle formål.
Vi er altså enige i formålet med forslaget, men vi er meget kritiske over for den måde, som man har valgt at finansiere det på, og vi ville som sagt gerne have forhandlet med regeringen om, om der ikke var andre måder at gøre det på.
Man skærer f.eks. i fondene til udvikling af velfærdsteknologi, man skærer ned på aktiveringsindsatsen, man skærer i Forebyggelsesfonden.
Det er alt sammen steder, hvor det er svært at se, at der kan skæres mere ned, uden at f.eks. nedskæring i Forebyggelsesfonden kommer til at betyde flere nedslidte, og det kan ende med det, som nogle frygter, nemlig at det også fører til fyringer i arbejdstilsynet, og så kommer der også flere nedslidte og måske også flere arbejdsskader.
Samtidig mener vi, at grundlaget for forslaget rent økonomisk mildest talt er vaklende, og vi har allerede fra SF's side stillet rigtig mange spørgsmål.
Jeg synes, det er interessant at pege på f.eks. forholdene for lejerne.
Kan de rent faktisk bruge det her, som de bliver lovet i lovforslaget, til noget, eller er det først og fremmest boligejerne, der igen får gavn af det?
Hvad er konsekvensen for sort arbejde på længere sigt?
Rockwool Fonden har jo peget på, at man kan få den effekt, når ordningen udløber om et par år, at man har fået en efterspørgsel efter den her form for arbejde, som så igen vil blive til sort arbejde.
Er der egentlig styr på det?
Med hensyn til provenuet: Hvis man bare tager bemærkningerne til lovforslaget, kan man se, at der står, at der ikke er noget præcist grundlag for at vurdere udgifterne ved at indføre et fradrag for serviceydelser i hjemmet.
Senere står der, at usikkerheden på skønnet er stort og specielt stort vedrørende fradrag for reparationer.
Man har faktisk et meget lille empirisk grundlag for at kunne vurdere, hvad det her koster.
Det må stå for regeringens regning, at de tal faktisk passer.
Det samme gælder it-løsningen, som man jo siger kan være sat i gang inden årets udgang.
Jeg ved ikke, om det er de positive erfaringer fra digitaliseringen af tinglysningen, man har tænkt sig at trække på, eller hvad det er, der skulle betyde, at man lige pludselig med meget kort varsel kan få et nyt it-system i SKAT til at virke.
Det ville være glædeligt, men jeg har mine tvivl.
Det er ligesådan, når det kommer til fordelingsvirkningen og også til energirenoveringerne.
Hvorfor giver man støtte til at købe nye oliefyr?
Hvor meget vil det her faktisk betyde, når det kommer til at få sat gang i energirenoveringen?
Hvad vil regeringen gøre for at lede nogle af borgernes køb i den retning?
Her synes jeg, at der er rigtig mange spændende ting, som vi er nødt til at bore i under behandlingen, og vi vil også foreslå, at vi allerede om et år laver en evaluering af det for at se på, om der er blevet brugt for mange penge, om vi rent faktisk får noget energirenovering for pengene, og se på, hvad det her kommer til at betyde.
Det er lidt af et eksperiment, vi kaster os ud i.