Steen Gade (SF), 2015-03-27:
Også her står jeg og har førstebehandlingen i stedet for fru Lisbeth Bech Poulsen, som er SF's ordfører på forslaget.
I 1995 holdt Folketinget sin første høring om hormonforstyrrende stoffer.
Jeg tog initiativ til det, dengang var jeg formand for Folketingets Miljøudvalg.
Det er jo 20 år siden.
Siden da har mit parti haft stærkt fokus på, hvordan vi kunne komme af med forstyrrende stoffer.
Når jeg nævner det, er det også lidt for at sige, at i politik tager ting tid.
Jeg tror, jeg skal skrive en bog om, at det tager 20 år.
Men jeg vil sige, at på det her punkt synes jeg stadig at vi ikke nær er det sted, vi burde være efter 20 år.
Vi ser på alle hormonforstyrrende stoffer.
Det er i virkeligheden først nu, vi måske er ved at få et vist gennembrud, som er større end det der med at tage fat i de enkelte stoffer, som vi oven i købet skal behandle i Folketinget og den slags ting.
Det er et meget større problem, og det er et grundlæggende problem, nærmest for arten, hvis man skal komme lidt op i de højere luftlag.
I går havde vi en lignende diskussion, dog ikke om de fire stoffer her, men helt generelt, i Nordisk Råd, hvor ministeren også var til stede som formand for Nordisk Råds Ministerråd, og vedtog en udtalelse om giftfri hverdag, som også satte fokus på det her.
Det er jo en interessant ting, at her er de nordiske lande rimelig langt i den politiske evne til at beslutte nogle mere drastiske ting.
Vi er også et af de steder, hvor man har arbejdet meget med det.
For 20 år siden var det amerikanske forskere, der klart var førende, men i dag kan man jo sige, at det center, vi har i Danmark, og som mit parti har gjort til en mærkesag at få sat 50 mio. kr. af til, som er lavet af Skakkebæk, faktisk er ved at være et af de vigtigste centre for det her område, jeg tør ikke sige i verden, men i hvert fald af dem, jeg sådan lige kan se rundtomkring, og en af mit partis indsatser og min egen indsats i de kommende år vil jo være, at vi også får det gjort til et nordisk center for hormonforstyrrende stoffer og så virkelig laver en samordnet nordisk indsats.
Jeg synes jo, at forslaget er et eksempel på en måde for, hvordan jeg synes man skal arbejde, og som vi jo sådan set også historisk har arbejdet på.
Det første forbud mod ftalater i legetøj gjaldt legetøj for 0-3-årige, og det var, mens Svend Auken var miljøminister, og der kan man vist sige, at der gjorde vi det bare.
Der gjorde vi faktisk det her.
Vi gjorde det bare, og så så de andre, at vi mente det og vi havde noget dokumentation, og så blev det EU-regler.
Jeg synes jo på en måde, at det samme er tilfældet her, at vi har fået en markering fra dansk side, og så er der så kommet det svar, at det godt kan være, man skal kigge på det, og så er Danmark ligefrem blevet bedt om at være med til at lave den dokumentation, der i givet fald skal lave nogle restriktioner, eventuelt et forbud mod det her stof.
Det er jo et godt eksempel på, at man sådan set en gang imellem skal markere sig og vise en vilje, og derefter skal man så være villig til at gå ind og forhandle og dokumentere og sætte de ressourcer af, som man skal.
Så fuld støtte til det, ministeren har sagt, og derfor er det jo også vigtigt for os, at det bliver indført som en EU-regel.
I de her sager skal man egentlig bruge national lovgivning som en trussel samt måske en metode til at få ændret EU-lovgivningen, for når man laver EU-lovgivning, som også andre har sagt, er det faktisk sådan på en lang række af de her punkter, at hvis man har fået lavet EU-lovgivning, gælder den også i de produkter, som man sælger fra Kina.
Og da Kina leverer stort set, jeg vil ikke sige alt det, vi bærer på os, men rigtig meget af det, vi har rundtomkring os, så har vi altså også dermed ændret ret meget i Kina.
Dermed nævner jeg så bare Kina, men det betyder jo rent faktisk, at da det er verdens produktionssted og vi også tager fat i, at det er det, der bliver solgt, der kommer udefra, er det en fin strategi.
Så lige bare en advarsel til hr. Per Clausen, hvis jeg må komme med den her til sidst.
Hr. Per Clausens argumentation kan jo føre direkte til, at hr. Per Clausens parti bliver det rene EU-tilhængerparti.
Det vil jeg ikke beklage, men jeg vil bare advare.
Jeg har selv siddet i de der argumentationer og ved jo sådan set, hvordan glidebanen ser ud.
Det var en sød bemærkning til Enhedslisten – det skal nok komme.