Jens Kirk (V), 2007-01-23:
Venstre hilser den debat her velkommen.
Det er til dels en genopfriskning af en del af debatten, som vi havde i fjor, men det gør ingenting.
Hvis vi tager punkterne i det første forslag, B 44, så må undertegnede ligesom ministeren sige, at der er ting, vi ikke kan gå ind for, at der er ting, vi synes ikke er afprøvet, og – vil jeg også sige – at der er ting heri, der er useriøse.
Punkt 1. Daglig tildeling af minimum et halvt kilo halm.
Der har vi nedsat et arbejdsudvalg til at sige, hvad det rigtige er under forskellige staldforhold.
Det er vi ikke klar over endnu.
Punkt 2.
Bokse skal være så store, at soen kan vende sig frit osv.
Det mener jeg vi er godt på vej med, og de, der var på Agromek i sidste uge, kunne se, at der er store muligheder for regulering, så boksene kan indpasses efter enhver sos størrelse.
Punkt 3.
Sygestier skal altid være tilgængelige.
Jamen vi har jo allerede lov om og krav til, at det skal de være.
Så kunne man jo sammen med punkt 3 tage punkt 10 om, at der skal etableres separate staldafsnit ved produktion med mere end 300 søer.
Jamen det må jeg sige er direkte imod dyrevelfærd, når vi tænker på, at grise vel også skal have social velfærd.
Det vil altid være dårligt at tage dem ud af stalden.
Vi har allerede et krav om, at en gris ikke må gå alene, så hvis den er syg, skal den næsten have en rask gris ind til sig.
Det er useriøst, at vi skal tage den ud.
Punkt 4.
Halekupering
Jeg tror, at selv hr. Ole Glahn i de yngre år kunne opleve, når han kom hjem fra en togrejse fra København til Kalundborg, at hvis der var en enkelt gris eller to, så kunne de også lige pludselig finde på at fare over hinanden.
Hvorfor de gør det, ved vi ikke.
I de gode, gamle dage smed vi en sæk ind til dem.
Det hjalp i 10 minutter, men det var ligegodt ikke altid løsningen.
Derfor mener jeg, at den løsning, vi bruger i øjeblikket, hvor vi puljer grise, nok er det mest dyrevelfærdsmæssige, vi kan komme med på nuværende tidspunkt, når vi ikke har mere viden på området.
Vi ved ikke, hvorfor de kan være aggressive, når vi lukker to hold sammen.
Punkt 5.
4 ugers fravænning skal være normen.
Jamen det er det vel.
EU siger 3 uger, så vi har jo normen på 30 dage.
Jeg tror, det er 30,6 dage i Danmark.
Punkt 6.
En uvildig dyrlæge.
Det mener jeg er forkert.
Det må være bygningskonsulenten sammen med driftslederen, måske sammen med den dyrlæge, man har til sin dyrlægeordning i stalden, der afgør, hvordan den stald skal indrettes, og hvad der vil være bedst ud fra de muligheder, man nu har på sin ejendom, og ikke en uvildig dyrlæge.
Der er jo ingen, der bygger en stald i dag uden et godt forberedelsesarbejde.
Banken og alle vil forlange, at alt skal være i orden.
Punkt 7.
Fri adgang til grovfoder, hvor halm ikke regnes som grovfoder.
Jeg må bede dem, der stiller de forslag, om at gå tilbage og kigge i undersøgelsen, som viser, at halm direkte kan opfattes og skal opfattes som grovfoder, når vi snakker fordøjelse.
Det er forkert at sige, at det bare skal være som inden for økologien, hvor man ikke må regne halm som økologisk foder.
Alle de undersøgelser, vi har med foder,
viser jo, at når vi har halm med, giver det den samme mæthedsfølelse som andet grovfoder.
Punkt 8.
Jeg ville gerne lukke søerne ud lige fra den første dag, men jeg synes, det ville være synd for gris nummer syv, otte eller ni i flokken.
Vi ved jo ikke, hvornår soen lægger sig på dem.
Vi har i øjeblikket noget afskærmning, som gør, at vi til dels undgår, at soen lægger sig på sine egne grise, men at bruge den allerede fra begyndelsen ville være forkert.
Derfor må jeg sige, at jeg ikke tror, vi kommer det meget nærmere end, som det er nu.
Vi kan sige, at når vi har med tomme søer at gøre, så går vel 60-70 pct. af dem allerede løse, og jeg tror ikke, vi kommer meget videre lige i øjeblikket.
Punkt 9.
: Selvfølgelig, der har vi regler indtil 2013 om kontering, men igen, som både hr. Allan Niebuhr og hr. Ole Glahn snakkede om, skal der ligesom være en frist for, at man overgår til disse ting.
Vi tilslutter os selvfølgelig den arbejdsgruppe, der nu igen nedsættes her på svineområdet, så vi kan få noget mere viden på de områder, hvor vi mangler viden.
Men ud fra den nuværende viden kan vi ikke tilslutte os forslaget.
Vedrørende B 45 mener jeg, at vi skal tage hensyn til, at man her har taget et nyt system i brug, et nyt egenkontrolsystem, hvor dyrlæger og landmænd i fællesskab prøver på at opfylde alle de regler og krav, vi har stillet til dyrevelfærd i det hele taget.
Skulle vi ikke give dem en chance for at udfylde dem?
Dyrlægen kommer dog stort set en gang om måneden og følger op på det, og når vi så kommer til årets slutning, vil det være sådan, at han skal indberette i et skema, hvor han siger til Per eller Poul eller Maren: Det her er ikke særlig godt, det her er godt.
På den måde får vi den bedste kontrol, og det vil sige, at der bliver kontrol med alle besætninger, og vi får indberetninger om dem.
Det må være det rigtige og det bedste, og det kan samtidig virke som rådgivning.
Hvis man går fra 5 til 10 pct., ved jeg næsten, hvad hr. Kristen Touborg vil sige, nemlig at det kun vil svare til, at i stedet for besøg hvert 20. år bliver der besøg hvert 10. år.
Jeg er næsten sikker på, at hr. Touborg vil sige det, og det er jeg enig med ham i, det giver ikke meget mere kontrol.
Det rigtige må være, at det er landmanden og dyrlægen, der i fællesskab klarer det her, og vil landmanden i den sidste ende ikke rette sig efter dyrlægen, så har det selvfølgelig nogle følger.
Vi kan ikke støtte det her forslag.