Liselott Blixt (DF), 2013-10-10:
Mange tak.
Det er nok et af de her forslag, hvor vi alle sammen går op og siger det samme, for det er jo ikke så meget andet end kunstig befrugtning, det drejer sig om.
Men jeg vil da starte med at sige om det her med at få børn, at det jo ikke er alle, der bare kan gå naturens vej og blive gravid, sådan som man ellers er skabt til.
Og derfor har vi også siden 1950'erne haft det, vi i dag kalder kunstig befrugtning.
Og det er det, man så vil lave om.
Det kan vi godt se noget i.
Altså, ligesom den tidligere ordfører vil jeg nok også sige, at jeg ikke ved, om det her med assisteret reproduktion lyder bedre.
Men det er jo assisteret, og reproduktion ved vi jo efterhånden også hvad der ligger i.
Så mon ikke vi vænner os til det efterhånden?
For det her med, hvad der er kunstigt, er jo selvfølgelig noget, man kan sætte i parentes, og man kan sige, det måske ikke lige er det, det skal hedde.
Men den del kan vi godt tilslutte os.
I dag er der så også den her lovgivning, som de tidligere ordførere har været inde på, nemlig det med at man kan fryse æg ned i 5 år.
Og der mener vi så også at der jo kan være nogle uheldige situationer, hvor man måske som kvinde har været i gang med nogle terapiformer på grund af kræft eller noget andet, der gør, at man overskrider den 5-årsperiode, og hvor lægen mener, det er forsvarligt nok at bruge materialet, selv om der er gået 5 år.
Og det skal selvfølgelig også blive ved med at være sådan, at det er en læge, der har ansvaret for det og sikrer, at man i konkrete tilfælde kan forlænge perioden.
Det kan vi også godt støtte.
Der er så blot en ting, som jeg gerne vil spørge lidt ind til, for jeg kan ikke helt forstå – heller ikke ud fra nogle af de svar, som ministeren har givet – hvordan det er med samtykket fra dem, der har leveret sæden til befrugtede æg, og hvornår man spørger ind til, om vedkommende stadig væk fastholder samtykket.
For i løbet af en så lang periode kan man være gået fra hinanden, og vi ved, at det for et par, der har fundet ud af, at man vil have barn sammen, måske tærer så meget på parforholdet, at man går fra hinanden.
Og det er måske ikke så heldigt, at man efter 5 år, eller hvor lang tid der nu går med et befrugtet æg, lige pludselig får at vide, at man er blevet far.
Så det med den her samtykkeerklæring – og jeg ved også, at Det Etiske Råd har sat spørgsmålstegn ved det – er noget, jeg gerne lige vil have opklaret, så vi sikrer, at man altid får det her samtykke med, uanset hvordan og hvorledes det forholder sig.
Der bliver også nogle ændringer i vævsloven, og det er i hvert fald noget, vi hilser velkommen.
Vi har set nogle af de historier, der har været med sæd fra forskellige private firmaer, hvor man ikke har meldt ordentligt ud, og hvor man har haft svært ved at finde ud af, hvordan man skulle indberette, hvis der har været nogle genetiske fejl med det barn, der er blevet født, eller hvis man har fået nogle andre tilbagemeldinger.
Det er altså hele vævsloven, vi taler om, men det, jeg synes er vigtigt i det her, er jo netop – når vi taler befrugtning – at det nu bliver sådan, at både modtageren af sæden og de pårørende kan melde ind, sådan at man sikrer, at der kommer de her oplysninger ind.
Så det kan vi kun hilse velkommen.
Der vil blive et par spørgsmål til ministeren, før vi sådan fuldt kan tilslutte os, men vi er i hvert fald meget positive over for lovforslaget.