runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sarah Glerup (EL), 2016-04-13:
Hvad er ministerens holdning til, at mennesker med muskelsvind ikke får optimal behandling, når de indlægges på lokalsygehuse?
Hvad er ministerens holdning til, at mennesker med muskelsvind ikke får optimal behandling, når de indlægges på lokalsygehuse?
Skriftlig begrundelse
Spørgeren mener, at specialsygdomme skal behandles på specialhospitaler, og for mennesker med muskelsvind vil almindelige sygdomme oftest være specialsygdomme.
Når man har muskelsvind, bliver en indlæggelse for helt andre og banale sygdomme, f.eks. blindtarmbetændelse, altid automatisk kompliceret.
Der er mange særlige forhold at tage højde for.
Det er lokalsygehuse ofte ikke opmærksomme på.
Til forskel fra specialhospitalerne kender lokalsygehusene typisk ikke muskelsvindpatienterne i forvejen, og muskelsvind er så sjældent, at de aldrig møder nok patienter med muskelsvind til at få den fornødne erfaring og rutine.
Konsekvenserne af at indlægge mennesker med muskelsvind på lokalsygehuse er alvorlige: Det koster unødigt lange sygdomsforløb.
Det koster mén.
Og det har ført til dødsfald efter behandling for ellers simple sygdomme.
Lægeligt er der tvivl om årsagen, men sikkert er det, at ellers banale sygdomme kan have en voldsom effekt på en svækket krop, hvor muskelapparatet ikke fungerer optimalt.
Eftersom kombinationen af muskelsvind og en anden ellers almindelig sygdom altid kræver specialviden, bør mennesker med muskelsvind altid behandles på højtspecialiserede sygehusafdelinger.
Tilde Bork (DF), 2016-04-13:
Hvad mener ministeren om, at man som tyvebande fra Østeuropa ubesværet kan komme ind i Danmark grundet aftalerne i EU, men at man ikke risikerer at blive opdaget med varebilen fuld af tyvkoster ved udkørsel af Danmark, da grænsekontrollen ikke er etableret for dem, der forlader landet, og har ministeren til hensigt at ændre dette?
Inger Støjberg (V), 2016-04-13:
Det er selvfølgelig en venlig opfordring, og jeg tror nu nok også, at jeg med sindsro kan sige, at jeg allerede har gjort det – når jeg nu kigger lidt tilbage på den debat, der har været i Venstre igennem de seneste par år.
Marie Krarup (DF), 2016-04-13:
Tak for svaret.
Det vil jeg selvfølgelig overveje at gøre.
Så vil jeg afslutte spørgsmålet med en opfordring til ministeren om at udbrede sin stærke holdning til de her spørgsmål i sit parti, sådan at man får hele organisationen med, også dem, der sidder ude i kommunerne, især dem, der sidder i Københavns Borgerrepræsentation, til at trække på den hammel, som vi i Dansk Folkeparti trækker på, hvor vi simpelt hen ønsker at gøre det vanskeligt at udbrede en antidansk og rabiat ideologi, der modvirker integration.
Inger Støjberg (V), 2016-04-13:
Jeg mener rent faktisk, at vi er ved at tage nogle meget vigtige politiske skridt for netop at gøre op med de formørkede kræfter og miljøer, som vi ser.
Det er rigtigt, at det ikke er i form af ændringerne i planloven, men på andre områder, som jeg mener er nøjagtig lige så vigtige.
Som jeg også var inde på lige før i min besvarelse af det tidligere spørgsmål, er jeg meget tilfreds med, at regeringen bl.a. med kirkeministeren for bordenden vil se på, hvordan vi kan sætte ind over for og imod de religiøse forkyndere, som forsøger at undergrave de værdier og det værdisæt, som Danmark er bygget på.
Det er jo netop et arbejde, som vi også talte om før, som Dansk Folkeparti som bekendt tager stor del i og ansvar for.
Vi skal bl.a. se på mulighederne for at fratage religiøse forkyndere den offentlige anerkendelse.
Jeg er med på, at det er med til at danne rammen, men holdningerne er jo inde i bygningerne og inde i de mennesker, der nu udgyder det her had over for det danske samfund.
Ud over den helt konkrete indsats over for imamerne arbejder vi i regeringen også meget målrettet med en række andre initiativer, netop over for f.eks. parallelsamfund, for at få gjort op med dem, og for mit eget vedkommende handler det bl.a. også om at forebygge radikalisering.
Derfor har jeg også netop nu besluttet at få kortlagt kommunernes indsats på det her område, fordi der er rigtig mange, der gør rigtig meget, men vi ved ikke helt, hvad hinanden gør, og vi ved reelt heller ikke helt, hvad der virker.
Så jeg tror, at man skal gå ret systematisk til værks, også når det handler om radikalisering.
Marie Krarup (DF), 2016-04-13:
Det er jo rigtigt, at vi ikke umiddelbart bestemmer det fra Folketingets side, men vi kan jo lave lovgivning, som gør dette arbejde nemmere eller muligt i det hele taget, sådan som der jo også allerede lige nu foregår lovforberedende arbejde for at forhindre, at kræfter, der ikke vil integrationen, får frit spil.
Inger Støjberg (V), 2016-04-13:
Det er jo bl.a. det, man har gjort i Aarhus.
Der har man jo netop taget et skridt.
Man må sige, at man jo så der har nogle lokalpolitikere, som har valgt at gå hårdt til værks, og det kan jeg jo sådan set kun bakke op om.
Det regner jeg med vil blive det næste spørgsmål.
Men det er jo sådan, at der er lokalt selvstyre, og dermed er det de kommunalpolitikere, der nu er valgt – ellers må man jo vælge nogle andre til det – der beslutter ting i den pågældende kommune.
Som det er nu, er det ikke noget, vi bestemmer fra Folketingets side.
Marie Krarup (DF), 2016-04-13:
Tak for svaret.
Jeg stiller jo det her spørgsmål som en opfølgning på det forrige, altså for at finde ud af, hvad ministeren og ministerens regering og parti har af ideer til, hvad man kan gøre for at undgå, at der opføres moskeer af rabiate organisationer og trossamfund.
Vi mener jo i Dansk Folkeparti, at det er en god idé at begrænse udbredelsen af radikal islam mest muligt, herunder især forsøge at begrænse opførelsen af moskeer for sådan nogle rabiate organisationer, fordi moskeer jo fungerer som en central for udbredelse af og undervisning af de holdninger, som organisationen har.
Det kan være en meget stærk hæmsko for integration.
Vi kan se, at man har taget konsekvensen af det i Aarhus.
Så der har man faktisk virkelig gjort noget.
Jeg er glad for at høre alle ministerens ideer til, hvad man kan gøre for at hindre rabiat islams udbredelse.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre noget mere konkret om det, jeg spørger til, nemlig opførelse af moskeer.
Hvordan kan man bruge den danske lovgivning – det kunne være planloven samt lokalplaner – til i praksis at forbedre integrationen og forhindre opførelse af moskeer, som man ved vil virke for en antidansk og ikkeintegrerende ideologi?
Inger Støjberg (V), 2016-04-13:
Det vil jeg ikke afvise at man kan, men jeg er ganske enkelt ikke ekspert på planlovsområdet.
Men det ville jo være en drøftelse, som fru Marie Krarup kunne rejse over for erhvervs- og vækstministeren, som netop har det område.
Ellen Trane Nørby (V), 2016-04-13:
Der er ingen tvivl om, at afstand til ungdomsuddannelserne spiller en rolle.
Det ved vi, og det understreger det notat, som vi startede med at tage udgangspunkt i, sådan set også.
Det, vi jo bare i fællesskab også skal være med til at understøtte, er, at vi ikke kun har de her monofaglige institutioner, men at vi i højere grad også tilskynder til, at man flytter under samme tag, for vi ved også, at det sociale aspekt spiller rigtig meget ind i forhold til de unges uddannelsesvalg.
Hvis alle kammeraterne i klassen går mod det almene gymnasium, jamen
så er det også med til at påvirke.
Derfor er det jo ikke kun afstand, der spiller en rolle; det er også et godt studiemiljø; det er også, at vi har nogle stærke og attraktive erhvervsuddannelser henholdsvis gymnasiale uddannelser, og at vi bliver bedre til udfordre de unge på, hvad det egentlig er for en uddannelse, der passer til dem.
Troels Ravn (S), 2016-04-13:
Jeg vil jo takke for svaret.
Det er rigtig, rigtig vigtigt, at vi fastholder, at vi har en samfundsmæssig, en økonomisk gevinst ved, at vi får unge mennesker til at tage en erhvervsuddannelse.
Vi kommer til at mangle erhvervsuddannede på højt fagligt niveau, og det er en politisk opgave, at vi får sikret, at de her unge mennesker får mulighed for at realisere deres potentialer.
Vi ved jo begge to, ministeren og jeg, at det kan være svært at bryde den negative sociale arv, men politisk er det i hvert fald langt lettere at sikre, at eleverne har kortest mulig vej til uddannelsesinstitutionerne.
Det kunne være et hvilket som helst sted i landet, men kigger vi på erhvervsuddannelserne eksempelvis i Vejen, Billund, Haderslev, Varde, Aabenraa, så ved vi, at det er steder, hvor man i forvejen har en lav eller en medium gennemførelsesprocent på erhvervsuddannelserne, og for de her elever vil en længere afstand til uddannelsesinstitutionerne være en særdeles alvorlig sag.
Ellen Trane Nørby (V), 2016-04-13:
Jamen det er vi fuldstændig enige om.
Det bunder sådan set også i den aftale, vi har lavet i fællesskab, at vi i 2020 skal have, at det er 25 pct. af en ungdomsårgang, der vælger en erhvervsrettet uddannelse, og på sigt, når vi kommer til 2025, skal vi op på, at det er 30 pct. af de unge, der vælger at tage en erhvervsfaglig uddannelse.
Det betyder også, at vi er nødt til at have øje for, hvor langt der er til skolerne, hvor langt der er til et grundforløb, og det var egentlig også det, der var grunden til, at vi fra regeringens side med den vækstpakke, vi lagde frem i efteråret, altså vækst i hele landet-initiativerne, lagde op til at bruge 7,5 mio. kr. ekstra til at kunne lave grundforløbstilbud i egne, hvor der i dag ikke er et erhvervsrettet tilbud, simpelt hen fordi vi ved, at nærhed spiller en rolle i forhold til at få de unges øjne op for både de stærke og attraktive uddannelser, vi har i det erhvervsfaglige system, men også de mange jobperspektiver, der ligger i vores Erhvervs- og Produktionsdanmark.
Lea Wermelin (S), 2016-04-13:
Hvad er ministerens holdning til følgende udtalelse fra hf-uddannelseslederen på Campus Bornholm om regeringens udspil til ny gymnasiereform: »Først og fremmest så tænker vi, at det er lidt bekymrende med det firetal, for det vil forhindre en masse unge i at få en ungdomsuddannelse, som kan bringe dem videre, og det er ligesom dem nede i bunden, som vi er bekymrede for på den måde.
Og så er vi også rigtig ærgerlige over, at de unge ikke kan få direkte adgang til universiteterne, for femten procent af vores elever vælger faktisk at gå den vej«?
Ellen Trane Nørby (V), 2016-04-13:
Nu er der jo kommet en lang række ansøgninger, og så er det i den kommende tid regionsrådene og Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser, der skal komme med deres indstillinger til mig som minister.
Jeg ønsker ikke at foregribe de indstillinger, de kommer med.
Jeg er helt sikker på, at både regionerne og rådet vil lægge til grund, at der skal være en geografisk nærhed, og at der både skal være et praktikpladspotentiale og et erhvervspotentiale, altså at der skal være et hensyn til en lang række forhold.
Jeg synes, det ville være utidigt ligesom at begynde at foregribe, hvad det er for nogle indstillinger, de vil komme med.
Det, jeg dog kan sige til spørgeren, er, at jeg synes, at man skal passe på, at man egentlig ikke ender med at opnå det modsatte af det, jeg egentlig oplever at spørgeren spørger til, nemlig at man, hvis man bliver ved med at insistere på, at Grundforløb 1 og 2 kun kan ligge sammen, så risikerer at få færre udbudssteder end det, vi formår i dag.
Troels Ravn (S), 2016-04-13:
Tak til ministeren for et godt svar.
Jeg vil bare lige, når vi debatterer udbud af Grundforløb 1 og Grundforløb 2, høre, om ikke også ministeren er enig i, at Grundforløb 1 og Grundforløb 2 i en lang række tilfælde rent faktisk hænger sammen, altså sådan at Grundforløb 1, som er et bredt erhvervsorienteret grundforløb, kun er for elever, som kommer direkte fra 9. eller 10. klasse, og at det kun vil være muligt at starte disse hold op i august.
Vores erhvervsuddannelsesreform giver godt nok mulighed for, at man kan starte Grundforløb 1 op i januar, men det er ret usandsynligt, at det skulle kunne lade sig gøre, da folkeskolerne jo netop ikke slutter deres hold til jul, men til sommerferien.
Derfor er eleverne færdige med Grundforløb 1 i midten af januar, og det vil så være helt naturligt, at de kan blive på uddannelsesinstitutionen og få den erhvervsrettede specialviden, som ligger på Grundforløb 2. Forestiller vi os den situation, at en uddannelsesinstitution kun får udbud af Grundforløb 1, står man også rent lærermæssigt med den udfordring, at det kan være vanskeligt kun at have lærere ansat fra august til midten af januar.
Så i en lang, lang række tilfælde vil det være hensigtsmæssigt, at Grundforløb 1 og Grundforløb 2 hænger sammen.
Er ministeren ikke enig i den antagelse?
Ellen Trane Nørby (V), 2016-04-13:
Nu henviser spørgeren jo til et notat fra Danske Regioner, som opremser – uden sådan at kritisere det, spørgeren siger – en række forhold, der gør sig gældende, herunder selvfølgelig geografi, og det tror jeg sådan set at alle er bevidste om.
Jeg synes bare, at vi skal passe på, at vi ikke forsimpler diskussionen.
Hvis vi kigger på den udbudsrunde, som er i gang, og som spørgeren jo spørger ind til, så er ønsket om en stærkere tilstedeværelse af uddannelse også i nogle af yderområderne, som der sådan lidt hentydes til i spørgsmålet, jo netop grunden til, at vi fra regeringens side valgte at lægge fire kriterier til grund for beslutningen omkring udbud af erhvervsuddannelserne bl.a. på baggrund af rådgivning fra Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser, og det betyder bl.a., at et af de kriterier, som er meldt ud, jo også gør, at man i forhold til udbuddet skal tage geografiske hensyn, herunder geografisk spredning af grundforløbets første og anden del, som spørgeren selv nævner, og også en hensyntagen til f.eks. erhvervsstruktur og erhvervslivets behov, ikke bare nationalt og regionalt, som der tit har været fokus på, men også lokalt, herunder også praktikpladspotentialet og mulighederne for at skabe kvalitativt bæredygtige uddannelsesmiljøer.
Så bliver jeg spurgt, om det ikke kan være problematisk, hvis man så ikke altid har grundforløbet til første og anden liggende sammen.
Der tror jeg det er vigtigt at minde spørgeren om, at det jo ikke er sådan, at det er sådan i dag.
Der er jo en række skoler, der i dag udbyder den første del af grundforløbet, men ikke anden del af grundforløbet.
Jeg tror også, man må sige, at det ikke altid er realistisk at placere det samlet.
Lad os tage et konkret eksempel: Hvis vi tager anden del af urmageruddannelsen, så er den i dag kun udbudt et sted i Danmark.
Jeg ved ikke, om spørgeren forestiller sig, at den fremover skal være udbudt alle de steder, man har det første grundforløb.
På den anden side har vi f.eks. smedeuddannelsen.
Den er udbudt 30 steder.
Så der vil jo også være forskel på, hvor store fagene er, og hvor mange steder de kan udbydes.
Men det, vi fra regeringens side gerne vil være med til at understøtte, og det gør vi også i vækst i hele landet-udspillet med 7,5 mio. kr., er, at vi får flere grundforløbs første del, der kommer til at ligge tættere ved, hvor de unge er, fordi afstand kan være en barriere.
Troels Ravn (S), 2016-04-13:
Tak for svaret.
Jeg oplever sådan set også, at vi egentlig på mange måder gerne vil det samme, og det må ministeren gerne bekræfte her i dag.
Vi vil erhvervsskolerne det bedste, vi vil have en kort afstand mellem elev og uddannelsessted, og vi vil også i den forbindelse sikre, at erhvervsskolerne har et udbud af uddannelser, som gør, at en given erhvervsskole kan fortsætte som en selvstændig enhed.
Det er gode erhvervsuddannelser i sig selv og faktisk også set i forhold til vores samfund.
Altså, det er godt for den enkelte elev, at det er gode uddannelser, og i forhold til vores samfund og det samfundsøkonomiske kommer vi til at mangle op mod 30.000 faglærte på det danske arbejdsmarked i år 2020.
Så der er al mulig god grund til, at vi sammen sætter spot på det her meget vigtige område og sikrer, at vi får så mange elever som muligt til at tage en erhvervsuddannelse, og at uddannelsesinstitutionerne på det her område får de bedst mulige rammevilkår.
Inger Støjberg (V), 2016-04-13:
Selv om det jo helt sikkert er spørgeren bekendt, vil jeg dog alligevel indlede med at bemærke, at opførelse af en moské jo reguleres gennem plan- og bygningslovgivningen, og at det dermed ikke er noget, der ligger under Udlændinge-, Integrations- og Boligministeriets ressort.
Konkret er det jo, som der også peges på, kommunen, som har planlovsmyndigheden.
Selve den bygnings- og planlægningsmæssige godkendelse af moskeer er dermed et kommunalt anliggende og ikke noget, der har med mit område at gøre.
Når det så er sagt, er det jo sådan, at når det kommer til Islamisk Trossamfund, er der ingen som helst tvivl om, hvad min holdning er.
Jeg mener ganske enkelt ikke, at deres forkærlighed for udenlandske imamer med fuldstændig absurde holdninger og forsøg på også at true debattører til tavshed med sagsanlæg er foreneligt med hverken mit eller regeringens værdisæt, eller det værdisæt, som Danmark er bygget på.
Det mener jeg ganske enkelt ikke, og det mener jeg også er spørgeren bekendt.
Der ved jeg jo, at Dansk Folkeparti vil bidrage meget positivt i det arbejde.
Ellen Trane Nørby (V), 2016-04-13:
Nej, det fratager vi ikke de unge.
Hf skal fortsat være en stærk mønsterbryderuddannelse, men vi kan se, at der er op mod 30 pct., der falder fra hf i dag.
Der er altså rigtig mange af de unge, der starter, som aldrig fuldfører.
Vi er simpelt hen nødt til at modernisere hf, gøre den fagligt stærkere.
Det er faktisk det, som VUC-foreningen og andre af dem, der udbyder hf, også har anbefalet, nemlig at vi får en stærkere faglig tyngde i vores hf-uddannelser, så man ruster de unge bedre både til at læse videre, men også til deres fremtidige jobsituationer – og også ruster dem stærkere personligt.
Vi ønsker bare at være ærlige om, hvilke krav der stilles til en boglig uddannelse.
Og det matcher sådan set den uddannelsesparathedsvurdering, der ligger i dag, som spørgeren måske har glemt, og hvori der klart og tydeligt står, at for at blive uddannelsesparat til gymnasiet, skal man i 8. klasse have det, der svarer til karakteren 4.
Lea Wermelin (S), 2016-04-13:
Jeg kan se, at det både er ministeren og mig, der har lidt svært ved at holde tiden, men fred nu være med det.
Vi vil gerne sætte det samme karakterkrav, altså 2, både til gymnasierne og til de erhvervsfaglige uddannelser, og det synes vi sådan set vil være den rigtige måde at gøre det på.
Men i forhold til hf er der jo rigtig mange danskere, der har delt deres historie om, hvad hf har betydet for dem, bl.a. Louise Ritter, der på Facebook skriver: Hf gav mig en ekstra chance.
Hf har været en særlig uddannelsesvej.
Er det ikke det, som ministeren med det udspil, I her har lavet, fratager de unge, altså den særlige ekstra mulighed, som har vist sig at være en kæmpe succes i det danske uddannelsessystem?
Ellen Trane Nørby (V), 2016-04-13:
Jeg tror, vi nu har brugt to talerunder, og det gør vi gerne, for det er noget, der engagerer rigtig mange.
Det er jo ikke sådan, at det, at man afstemmer forventningerne og siger, at der skal nogle faglige forudsætninger til for at tage en gymnasial uddannelse, så betyder, at man ikke hjælper nogle af de unge til at løfte deres niveau.
Vi skal bare have dem til at blomstre op tidligere.
Vi skal have nogle af de unge, der blomstrer op på hf og i de gymnasiale uddannelser, til at blomstre op allerede i deres folkeskoletid, så vi ikke har så mange unge, der forlader folkeskolen uden egentlig at have stærke faglige forudsætninger.
Så må jeg bare sige, at vi ønsker flere unge på erhvervsuddannelserne, fordi erhvervsuddannelserne er en stærk vej, både uddannelsesmæssigt, men også i forhold til et fremtidigt jobperspektiv.
Derfor skal vi også have nogle af de allerdygtigste unge til at søge en erhvervsrettet vej.
Men den tidligere regering, SR-regeringen, som spørgeren selv kommer fra, lagde ind i uddannelsesparathedsvurderingen, at kravet, når man gymnasialt skal uddannelsesparathedsvurderes positivt, er en karakter på 4,0.
Det er så det, vi meget klart og tydeligt nu siger også er det krav, man skal kunne leve op til.
Lea Wermelin (S), 2016-04-13:
Tak for det.
Jeg starter med at læse spørgsmålet op:
Hvad er ministerens holdning til følgende udtalelse fra hf-uddannelseslederen på Campus Bornholm om regeringens udspil til ny gymnasiereform: »Først og fremmest så tænker vi, at det er lidt bekymrende med det firetal, for det vil forhindre en masse unge i at få en ungdomsuddannelse, som kan bringe dem videre, og det er ligesom dem nede i bunden, som vi er bekymrede for på den måde.
Og så er vi også rigtig ærgerlige over, at de unge ikke kan få direkte adgang til universiteterne, for femten procent af vores elever vælger faktisk at gå den vej«?
Ellen Trane Nørby (V), 2016-04-13:
Spørgeren siger, at der er færre unge, der skal have en ungdomsuddannelse.
Det passer simpelt hen ikke, det ligger ikke i regeringens udspil.
Vi ønsker, at der er 95 pct. af de unge – ligesom det har været en målsætning igennem mange år – der skal have en ungdomsuddannelse.
Men vi skal være bedre til at udfordre de unge på deres uddannelsesvalg.
Det troede jeg egentlig også at spørgerens parti og mit parti var enige om, også da vi lavede en erhvervsuddannelsesreform, som har sat et mål om, at 30 pct. af de unge i 2025 skal tage en erhvervsrettet uddannelse.
Altså, sidst jeg så på tallene, var der ikke over 100 pct. unge på en ungdomsårgang.
Så medmindre Socialdemokraterne ikke længere mener, at der er 30 pct. af en ungdomsårgang, der i 2025 skal have en erhvervsrettet uddannelse, ved jeg ikke, hvor man finder de der ekstra unge henne, eller om man har slækket på sine egne ambitioner.
Vi ønsker, at flere unge skal have en ungdomsuddannelse, vi ønsker bare også at sikre det faglige niveau på vores ungdomsuddannelser og sikre, at de har en klar profil hver især, så vi får løftet flere unge, og så vi har et lavere frafald, end vi har i dag.
Lea Wermelin (S), 2016-04-13:
I forhold til det her med, hvor mange der falder fra, er det jo sådan, at langt størstedelen rent faktisk gennemfører en ungdomsuddannelse.
Men det, som jeg egentlig bad ministeren forholde sig til, var jo det her citat, og ministeren kom lidt ind på det til allersidst.
Det er jo sådan, som det også bliver sagt af uddannelseslederen Pia Koefoed Nielsen, at det udspil, som man er kommet med fra regeringens side, vil betyde, at færre får en ungdomsuddannelse, og det er jo, fordi man får nogle højere karaktermure, og i virkeligheden vil det også ramme socialt skævt.
Vi har set forskellige tal på, at dem, som i virkeligheden vil få endnu sværere ved at nå i mål med at få en ungdomsuddannelse, er dem, som måske har allermindst uddannelsesbagage med hjemmefra, eller som måske har en anden etnisk baggrund end dansk.
Det er jo noget af det, som vi fra socialdemokratisk side er meget bekymrede for.
Jeg synes ikke, det fyldte så meget i ministerens svar, altså hvad det så er, man vil gøre for at undgå, at der bliver den her sociale slagside, som der jo er, hvis man bare hæver karaktermuren.
Og samtidig kan vi jo se, at på Bornholms Gymnasium er det faktisk sådan, at man er et af de steder i landet, hvor man er allerbedst til at løfte elevernes faglige niveau, når de er startet, altså at dem, der kommer ud på den anden side, når de har været igennem en ungdomsuddannelse, har fået løftet deres faglige niveau rigtig meget, også når man tager højde for, hvad det er, de har med i bagagen.
Og det kunne jeg egentlig godt tænke mig at spørge ministeren til, for hvad er formålet med, at man har taget det mål ud?
Altså, er det ikke vigtigt, at gymnasierne løfter elevernes faglige resultater, men samtidig gør det på en måde, hvor man mindsker betydningen af den sociale baggrund?