runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Jamen så vil jeg da komme med en serviceoplysning til hr. Mike Legarth.
Det Konservative Folkeparti er en del af regeringen.
De bærer ansvaret for den politik, der bliver ført, og den er målrettet uddannelse med massive nedskæringer.
Det er altså 5,5 mia. kr. på det her års finanslov.
Så kan man sige som De Konservative: Vi ville gerne noget andet, men nu er vi jo bare det lille parti i regeringen, så det hele går vel nok.
Men virkeligheden er jo, at ikke engang når vi taler om regeringens langsigtede planer, om den 2020-plan, som regeringen barsler med, kan man få sin egen regeringspartner i tale, når det kommer til reformer.
Jeg konstaterer, at landets økonomi- og erhvervsminister den 6. december i Berlingske Tidende slår op i banen og siger – og jeg citerer: Der kommer ikke eksplicit til at stå noget om efterlønsreform i 2020-planen.
Vi kan ikke få Venstre med på den idé.
Man er nødt til at droppe enhver reformsnak og i stedet gennemføre besparelser på uddannelsesområdet, selv om man udadtil ved enhver given lejlighed taler om efterlønsreformer.
Spørgsmålet er jo: Er der noget af det, Det Konservative Folkeparti siger udadtil, som man får gennemført internt i regeringen?
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Ja, der er mange ting, vi får gennemført.
Vi har jo bl.a. fået gennemført tre skattelettelser i den her tid og to sænkelser af selskabsskatten, så det er jo fuldstændig idioti at stå og påstå noget andet, altså at vi ikke har fået gennemført noget.
Men lad os lige vende tilbage til uddannelserne, for hvis vi lige kigger på resultaterne, kan vi jo se, at i folkeskolen har de kommunale enhedsudgifter pr. elev været stigende.
De seneste tal for 2009 viser historisk høje enhedsudgifter på 67.000 kr., og den udvikling ser ud til at fortsætte.
Der er afsat 5 mia. kr. til flere timer i dansk og matematik for de yngste elever.
Det er da positivt.
Hvorfor er der ikke nogen, der fremhæver det i stedet for?
Inden for ungdomsuddannelserne stiger det samlede taxametertilskud med mere end 500 mio. kr. i 2010 og 2011.
Det er glimrende resultater, vil jeg sige til hr. Morten Østergaard.
Det burde man anerkende i stedet for at nedgøre det.
Med hensyn til hvordan politikken vil se ud, flytter vi os så nu fra finanslovdebatten til de sådan almindelige 2020-planer, som jo ikke er en del af finansloven.
Hvis Det Konservative Folkeparti havde 90 mandater, var efterlønnen afskaffet, og man betalte højst procent 50 pct. af den sidst tjente krone.
Frank Aaen (EL), 2010-12-15:
Nu er det jo velkendt, at Det Konservative Folkeparti er et parti, der er rigtig gode venner med de store erhvervsvirksomheder her i landet og også modtager meget pæne tilskud til partikassen fra de store selskaber.
For 2-3 uger siden fik jeg et svar fra skatteministeren, der viste, at store selskaber som A.P. Møller, Carlsberg, Danisco, FLSmidth, NKT og Rederiet Norden, altså de største selskaber inden for rederivirksomhed og nogle af de største selskaber inden for industrien, stort set ikke betaler skat i Danmark.
Er det trods alt ikke et problem, som også Det Konservative Folkeparti synes at der må gøres noget ved, sådan at de her store selskaber, som er megastore og også fylder meget i den politiske debat her i landet, også bidrager til fællesskabet ved at betale skat?
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Først vil jeg gerne have mig frabedt mig den hentydning til kammerateri mellem Det Konservative Folkeparti og visse dele af erhvervslivet.
Det er spin og løgn og latin.
Vi er et politisk parti, der arbejder ud fra politiske holdninger, og der er selvfølgelig nogle, der får lov at påvirke os med deres synspunkter, og de kan være af enhver art og fra en hvilken som helst samfundsklasse, men der er ikke nogen, der har særstatus på det område hos os.
Så meget kan jeg forsikre om.
Med hensyn til beskatning er vi selvfølgelig lige så optagede, som jeg går ud fra at alle andre partier i det her Folketing er, af, at enhver skal betale sit.
Vi har en skattelov, og den skal følges fra A til Å, det kan der ikke herske nogen som helst tvivl om.
Men man skal passe på med midt i en finansiel krise at kritisere virksomheder for ikke at betale skat.
Enhver ved, at det har været meget, meget vanskeligt at afsætte sine varer på markederne, og vi har jo bedt dem om at hæve produktiviteten, altså investere i det, vi kalder deres kapitalapparat, det vil sige de maskiner og det apparatur, de bruger til at producere deres varer med, sådan at de bliver automatiseret og digitaliseret og leverer mere pr. time, der bliver investeret i virksomheden.
Og hvis det er det, virksomheden har gjort, så generer det mig ikke, at de ikke betaler skat – men det kommer de jo så til.
Nu har jeg jo lige givet en længere redegørelse for, hvad forklaringen kunne være på, at virksomheder ikke har betalt skat i den tid, vi er i.
Men derudover ved hr. Frank Aaen jo også godt fra vores arbejde i Skatteudvalget, hvor vi mødes jævnligt, at vi på SKATs dagsorden – det er sat meget højt – har transfer pricing og money transfer.
Her bruger vi rigtig mange midler på at prøve at finde ud af, om der er nogle, der spekulerer i at flytte pengene over grænserne og ikke betale mellemydelser mellem virksomhederne.
Og det er jo en del af den kontrol og de stikprøver, der skal foretages, for at vi sikrer, at enhver betaler sit.
Så hvad det angår, har vi en fælles dagsorden.
Det er vi fuldstændig enige om.
Men den har vi leveret i al den tid, jeg har været med her.
Morten Bødskov (S), 2010-12-15:
Tak for det, formand.
Jeg ved jo, at hr. Mike Legarth er finansordfører, så han har siddet med i forhandlingen om den her aftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti om genopretning af dansk økonomi.
Man kan slå op på side 6, hvor der er en meget illustrativ figur, som viser, hvor det er, der bliver sparet.
Der er f.eks. en overskrift, der hedder »Målrettede besparelser i staten«, og der står 4,2 mia. kr. Der står også »Eksempler på tiltag«, og der er der f.eks. undervisningsområdet.
Vil hr. Mike Legarth fastholde, at der ikke bliver sparet på uddannelsesområdet?
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Nu kender jeg jo hr. Morten Bødskov som en rigtig dygtig finansordfører og en god kollega, og jeg ved jo, at han kan sine ting.
Han ved jo også godt, at jeg ikke har sagt, at der ikke er sparet på uddannelsesområdet.
Højt og tydeligt sagde jeg det.
Jeg har jo lige holdt – lad mig nu tale ud, inden der kommenteres – en glødende tale om, at det er en hård, barsk og upopulær vej, fordi der er nogle, der skal betale en regning.
Det, jeg har sagt, er, at det er korrekt, at vi skal spare, også på uddannelse.
Men besparelserne er tilrettelagt på en sådan måde, at det ikke går ud over undervisningen, og det går ikke ud over de kompetencegivende uddannelser.
Det er det, der er helt afgørende for os.
Så har vi sparet på alt muligt uden om, det er fuldstændig korrekt.
Det anerkender jeg helt og aldeles.
Vi tager nemlig ansvar, og vi siger ikke kun populære ting og forsøger at købe vælgerne med politiske gaver.
Morten Bødskov (S), 2010-12-15:
Ja, det er jo udmærket.
Så kom vi dog så langt, at der er sparet på undervisningsområdet.
Men så står vi tilbage med det, at hr. Mike Legarth mener, at der ikke bliver sparet på de kompetencegivende uddannelser.
Sådan hørte jeg det.
Det vil så sige, at hr. Mike Legarth er helt uenig i, at med den finanslov, som man lige har vedtaget, og som altså ligger ud over den her, bliver der sparet.
Og der bliver sparet så meget, at det også rammer de kompetencegivende ungdomsuddannelser.
Er hr. Mike Legarth enig i det eller ej?
Det kan man svare ja eller nej til.
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Jeg må gentage det, jeg lige har redegjort for: Vi har nu vedrørende ungdomsuddannelserne en målsætning om, at 95 pct. skal have en ungdomsuddannelse, når vi når frem til 2015.
Hvis vi trækker stregen i dag, er vi nu oppe på 87 pct.
Vi er sikre på, at vi når den målsætning.
Mere end 49 pct. har en videregående uddannelse.
Vores målsætning er at nå op på 50 pct. inden 2015.
Så vi er på vej med det.
Så er der jo en lang række ting, hvilket jeg også redegjorde for over for hr. Morten Østergaard, om, hvilket pengebeløb der bliver brugt.
Samlet set, hvis man lægger tingene sammen, bruger vi 19 mia. kr. mere i finanslov for 2011 på uddannelse og forskning
end i 2001.
Frank Aaen (EL), 2010-12-15:
Nu antydede jeg vist ikke noget om kammerateri.
Jeg noterede mig bare, at Det Konservative Folkeparti plejer at være glade for deres gode forbindelser til det store erhvervsliv og også modtager ganske pæne beløb til partikassen.
Det er bare rent faktuelt.
Det er ordføreren selv, der mener, at det kan mistænkes for at være kammerateri,
det har jeg ikke blandet mig i.
Bare vi kunne være enige om, at det er et problem.
For jeg tror da, at de følger skatteloven.
Jeg kunne aldrig drømme om at mistænke A.P. Møller og Danisco og de andre for ikke at følge loven – måske kniber det lidt ude i Nordsøen med olieforurening – men generelt set tror jeg, at de følger loven.
Men må vi ikke lave loven om for at sørge for, at de selskaber kommer til at betale skat?
Kan det virkelig være rigtigt?
Og det er ikke bare 1 år, det er ikke bare 2 år, det er jo i årevis.
Også dengang, der var højkonjunktur, betalte de her selskaber stort set ikke skat til Danmark.
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Jeg tror ikke, at jeg skal på efterløn.
Jeg tror ikke, at jeg bliver så træt, at det bliver nødvendigt.
Jeg har mange ting, jeg skal have gjort endnu.
Ja, det bliver jo en gentagelse, men når spørgsmålene kredser om det samme, er jeg nødt til at gentage mig selv.
Danmark er en vidensnation.
Vi skal leve af, at vores konkurrencevilkår og vores rammevilkår er så gode som muligt, og vi skal selvfølgelig investere massivt i uddannelse, forskning, innovation og koordination.
Så kigger vi nu på os selv og kigger på, hvordan resultaterne har udviklet sig, og så er vi blevet overhalet indenom og udenom.
Vi er blevet for tilbagelænede, vores vækst er gået i stå, og der er vi nødt til at tage skeen over i den anden hånd.
Samtidig med det er vi blevet ramt af en verdensomspændende krise, som har gjort, at vi er nødt til at få betalt en regning.
Her er der så nogle minusser, og vi gør det, der er ansvarligt.
Vi har anvist vejen, vi betaler regningen.
Vi er ikke populister, der går ud og bilder befolkningen noget ind, der ikke er korrekt.
Vi anerkender, at det er en hård tid, vi skal igennem, men det er nødvendigt, for hvis der ikke er tillid til dansk økonomi, ender det med, at vores rådighedsbeløb bliver brugt til at betale renter, i stedet for at vi kan bruge det til varme hænder, og det må hr. Jonas Dahl da være enig med mig i vil være det rigtige.
Så vil jeg slutte af med at sige om alle de der mærkelige påstande, der flyver i luften: Vi er altså et af de få lande i OECD, der lever op til 1 pct.s investeringer i forskning.
Jacob Jensen (V), 2010-12-15:
Det er tid til at tage ansvar for økonomien, var en af de afsluttende bemærkninger i hr. Morten Østergaards indlæg.
Og det er jo rigtigt, det er tid til at tage ansvar for økonomien.
Det har vi sådan set også gjort de sidste 9 år, og det vil vi også gerne fortsætte med at gøre i mindst 9 år yderligere, for det tror vi faktisk at vi i de bedste til.
Det tror jeg også at den her debat i dag har afsløret ganske tydeligt.
Men når nu hr. Morten Østergaards parti så entydigt har lagt alle sine æg i socialisternes kurv, kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Morten Østergaard om, hvad det er, hr. Morten Østergaard egentlig ser af lighedspunkter, eller hvor man kan forestille sig, at hr. Morten Østergaards parti, De Radikale, kan være enige med venstrefløjspartierne på centrale økonomiske områder.
Er det inden for skatteområdet eksempelvis, hvor vi har hørt fra venstrefløjen, at de gerne vil sætte skatterne markant i vejret i omegnen af godt 30 mia. kr.?
Kunne det være i forhold til det merforbrug og dermed den øgede gældsætning, som den yderste venstrefløj ønsker at gennemføre, hvis de får mulighed for det?
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Jeg kan også sagtens se nogle forskelle i den måde, vi har tilrettelagt vores økonomiske politik på, ligesom man skal være en meget selektiv avislæser for ikke at kunne konstatere, at også Venstre og Konservative har deres uenigheder om, hvordan den økonomiske politik skal tilrettelægges.
Hr. Jacob Jensen vil køre nulvækst til 2020, mens hr. Mike Legarth vil udfase efterlønnen.
Og sådan er der jo uenigheder.
Men det, der samler i oppositionen, er jo en klar afvisning af de massive besparelser, der f.eks. er på uddannelse på det her års finanslov, og et krav til hinanden om at finde finansieringen på anden vis.
Vi foreslår, at det er ved at stoppe tilbagetrækningen fra arbejdsmarkedet, altså gennem en udfasning af efterlønnen, S og SF foreslår, at det sker ved, at folk skal arbejde mere, men det, der er afgørende, er altså at forfølge et reformspor frem mod 2015, som langt overstiger de ambitioner, som regeringen og Dansk Folkeparti har.
Og så må vi jo forhandle om, hvilken politik der skal føres, præcis ligesom jeg antager, at der foregår forhandlinger mellem Venstre og Konservative om, hvordan 2020-planen fra de to partier skal se ud.
Så jeg synes ikke, at der er nogen grund til at hidse sig unødigt op over det.
Det Radikale Venstres politik er til gengæld krystalklar, fuldt finansieret og hænger sammen med overskud frem til 2020.
Jacob Jensen (V), 2010-12-15:
Jeg hidser mig overhovedet ikke op, jeg lytter meget interesseret til de svar, som hr. Morten Østergaard giver.
Jeg er sådan set bare interesseret i at vide, når nu hr. Morten Østergaard ønsker at lægge et reformspor ud som et af svarene på, hvordan vi kan få skabt holdbarhed i dansk økonomi, hvad det så er for nogle reformer, hr. Morten Østergaard ser at han kan blive enig med venstrefløjen om.
Nu har vi jo så lagt en dagpengereform frem.
Den kvitterer jeg for at De Radikale støtter op om.
Vi har tidligere lagt en skattereform frem, som jeg var lidt undrende over hvorfor De Radikale ikke var med på, for den lå faktisk nogenlunde i det spor, som De Radikale selv havde lagt, nemlig ned med skatten på arbejde, op med skatten på forurening, og sådan kunne jeg blive ved.
Det er derfor, jeg godt vil spørge til den reformdagsorden, som hr. Morten Østergaard så tryglende beder om at vi kommer igennem med.
Hvad er det for nogle reformer, som hr. Morten Østergaard ser han kan komme igennem med i forhold til at skabe økonomisk holdbarhed hos venstrefløjspartierne, som han ikke kan komme igennem med hos de borgerlige partier?
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Det Radikale Venstre har valgt at spille meget konkret ud med et reformprogram, som vender underskud til overskud allerede her fra 2013 og frem til 2020.
S og SF har valgt at gribe det an på en anden måde.
De har afgivet et løfte om reformer for 15 mia. kr. inden 2015.
Det er en udmærket start, men jeg har også konstateret, at hr. Ole Sohn har sagt, at set i et længere perspektiv er det ikke nok.
Derfor er det jo, at vi vil holde de partier fast på, at der er et reformbehov, og det er i den størrelsesorden i første etape, måske, og derefter må man gå videre.
Så er spørgsmålet selvfølgelig, hvad man kan blive enig om.
Men det er jo bemærkelsesværdigt, at det eneste tidspunkt, hr. Jacob Jensen tør tale om reformer på, er, når han står i spørgerens rolle nede i salen, for da jeg for nogle timer siden spurgte hr. Jacob Jensen, hvordan man vil lukke hullet i regeringens økonomiske politik, ja, da blafrede svaret jo i vinden, og det er jo, fordi der er uenighed mellem Venstre og Konservative.
Og det er helt fair, at der er en uenighed mellem partierne.
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Altså, Det Konservative Folkeparti har den skattevision, at ingen skal betale mere end 50 pct. af den sidsttjente krone.
Det synes vi er meget fair.
Halvdelen af det, man tjener i arbejdsindkomst, går til fælleskassen, og den anden halvdel kan man beholde selv, og man kan være helt sikker på, at det er den dagsorden, vi forsøger at arbejde efter, også efter et valg, og vi går også til valg på det.
Så spørges der: Hvem skal betale for skattereformen, skattelettelserne?
Den skattereform, vi lige har gennemført, er der principielt ikke nogen der har betalt for.
Den er fuldt finansieret.
Det er en omlægning – en omlægning – vi har lagt mere skat på det, vi ikke vil have så meget af, nemlig det, der forurener, det, der klimabelaster, det, der er farligt, det, der er usundt, altså cigaretter, alkohol, sukker og fedt.
Det er en klog, intelligent og smart måde at motivere til at yde en indsats, tage en lang uddannelse, arbejde over, tage en risiko, gøre noget mere til gavn for Danmark.
Det må alle da være enige om.
De skattereformer, vi har gennemført tidligere, i 2004 og i 2007, har ligeledes været fuldt finansieret.
Det er det bare vigtigt at holde fast i: Begge dele er fuldt finansieret, og det vil de næste jo også blive.
Men det kan da ikke udelukkes, at man tager dynamiske effekter ind i beregningen.
Det vil jeg altid arbejde for, og så må vi se, om vi kan skaffe flertal for det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-12-15:
Tak for det.
Jeg spidsede ører på et tidspunkt – jeg tror, det var i efteråret – hvor Det Radikale Venstre slog sig op på et princip om, at man ikke må finansiere øgede offentlige udgifter ved øget skat.
Det, jeg kunne tænke mig at spørge hr. Morten Østergaard om i dag, er to ting.
Det ene er: Består det princip stadig, altså om det stadig væk, nu hvor der er gået et par måneder, er et radikalt princip?
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Det princip gennemsyrer jo både vores finanslovudspil og den økonomiske genopbygningsplan, som vi fremlagde tidligere på året.
Hvis man er villig til at lave reformer, har det to gavnlige effekter.
For det første bidrager det kraftigt til at løse de problemer, vi har med at få underskud vendt til overskud på de offentlige budgetter.
Kan vi få folk, der vil gå på efterløn, til at blive på arbejdsmarkedet i stedet for, reducerer vi en offentlig udgift til forsørgelse, og vi vil få en indtægt på skattesiden.
Så det er klart, at man, hvis man kan øge andelen af folk, der betaler skat, jo heller ikke har behov for at hæve skatterne for at betale sine regninger.
Tilsvarende er det jo også med til at sørge for, at der er arbejdskraft og dermed mulighed for at skabe privat vækst.
Så det er derfor, at det for os er naturligt at sige, at vi kan se, der bliver behov for de reformer.
Det er jo derfor, vi kan sige, at vi ikke mener, det er klogt at finansiere ny velfærd med stigende skatter, for det, der er behov for på kort, mellemlang og lang sigt, er at lave reformer, der holder folk på arbejdsmarkedet, og så er skatterne ikke nødvendige.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-12-15:
Jeg vil gerne have lov til at takke hr. Morten Østergaard for det glimrende svar – anskuelighedsundervisning for os alle sammen i det her såkaldte radikale princip.
Man har sådan lidt indtrykket af, at det, når noget er et princip, måske gælder lidt mere, end når vi andre bare går rundt og siger, at vi mener noget.
Et radikalt princip lyder i hvert fald som noget, der virkelig vejer.
Jeg håber også, at vennerne, hr. Morten Østergaards venner, har lyttet efter, for i den plan, som S og SF har fremlagt, fremgår det jo krystalklart, at man over de næste 3 år vil øge skatterne med ca. 33 mia. kr. – 33.000.000.000 kr.
Det er mange penge, som man vil hæve skatterne med, bl.a. for at finansiere, og det skriver man jo direkte, et øget offentligt forbrug – et øget offentligt forbrug oven på det historisk høje offentlige forbrug, vi har.
Man kan i hvert fald her ane en vis uoverensstemmelse mellem det, der åbenbart er lanceret som et radikalt princip – vælgerne har fået at vide, at det er et radikalt princip – og så det, som S og SF går til valg på.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Jeg har ikke på noget tidspunkt lagt skjul på, at der er forskel i den økonomiske politik, som Det Radikale Venstre har lagt frem, og den, som S og SF har lagt frem.
Det er helt åbenbart.
Jeg synes også indimellem, jeg kan se nogle nuancer mellem eksempelvis Dansk Folkeparti og Venstre og Konservative på den økonomiske politik, så det er der vel sådan set ikke noget odiøst i.
Her er det regeringen, der går til valg på et skattestop.
Hvor meget er det, vi hæver skatterne med dette års finanslov?
Ja, det er i hvert fald over 6 mia. kr. Der kan man jo tale om en egentlig principløshed, og jeg vil advare imod, at man går i den retning.
På samme måde kan man jo tage område for område.
Jeg tror, det er afgørende, at man står ved det, man mener, og jeg synes, det var uklogt at love vælgerne en hel masse gode gaver og samtidig stå med et skattestop, der på lange stræk modarbejder vores økonomi.
Men jeg synes, det er sølle, at man så står her nu og sætter skatterne op med 6,6 mia. kr. uden at sende brev ud til alle husejere, hvor man siger undskyld.
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Jeg synes, det er et elendigt argument.
Vi har haft en genopretningspakke, hvor vi beder alle samfundslag om at medvirke til at få betalt regningen over de 3 år – jeg skal igen beklage min stemme; forkølelsen har slået igennem – og her må dem, der tjener mest, selvfølgelig også bidrage.
Derfor har vi udskudt skattegrænserne.
Alt andet vil da være direkte uanstændigt.
Så man skal da ikke belaste VKO og støttepartierne for, at vi gør det.
Det er da almindelig ordentlighed i en tid, hvor vi beder alle om at bidrage i et fælles ansvar for at få betalt regningen for krisen.
Det, jeg vil spørge hr. Morten Østergaard om, er: Kan man forestille sig, at Det Radikale Venstre, der himler op om skatteforhold og reformer, kunne finde på at være støtteparti til en rød regering og samtidig være med til at hæve personskatterne?
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Man skal da enten have fulgt meget dårligt med eller i hvert fald ikke have læst De Radikales skatteudspil, hvis man mistænker os for at ville hæve personskatterne.
Tværtimod er vores økonomiske politik jo bl.a. baseret på et bidrag fra skattereformen, hvor vi omlægger væk fra personbeskatning og i retning af beskatning af forbrug af usunde fødevarer og forurening.
Jeg synes, det er mageløst at høre hr. Mike Legarth her.
Det tilsyneladende eneste ordentlige er nu, at man sætter skatterne op med et stort milliardbeløb for alle, mens man dårligt kan åbne en avis uden at se Det Konservative Folkeparti sige, at selskabsskatten skal sættes ned, og så er det personskatten, der skal sættes ned.
Hr. Mike Legarth er jo med i et sloganmaskinen, hvor der ingen sammenhæng er mellem det, man siger i avisen, og den politik, man fører.
Hvordan kan man føre sig frem med, at man vil sætte skatten ned, og det eneste, man bidrager til, er at sætte skatten op?
Man skal da enten have fulgt meget dårligt med eller i hvert fald ikke have læst De Radikales skatteudspil, hvis man mistænker os for at ville hæve personskatterne.
Tværtimod er vores økonomiske politik jo bl.a. baseret på et bidrag fra skattereformen, hvor vi omlægger væk fra personbeskatning og i retning af beskatning af forbrug af usunde fødevarer og forurening.
Jeg synes, det er mageløst at høre hr. Mike Legarth her.
Hvordan kan man føre sig frem med, at man vil sætte skatten ned, og det eneste, man bidrager til, er at sætte skatten op?
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Det er jo helt kukkuk.
Det er en kendt sag, at Det Konservative Folkeparti har medvirket til tre skattelettelser på personskatterne siden 2001.
Vi har sænket selskabsskatten to gange.
Så vi har leveret resultater på skattelettelser.
Men det er en midlertidig ordning over 3 år.
Hr. Morten Østergaard kan være helt sikker på, at Det Konservative Folkeparti fortsætter med at sænke skatterne, hvis vi overhovedet kan komme til det.
Det var det, jeg hørte.
Kan jeg også få et løfte om, at Det Radikale Venstre selvfølgelig ikke – det må være præmissen – kan deltage som støtteparti til eller som en del af rød blok og så hæve skatter og afgifter over for erhvervslivet?