Karen Ellemann (V), 2011-01-27:
Tak for det.
Det var jo en noget trist åbning på en vigtig debat, og derfor er det også rart at få ordet nu og lige prøve at sætte de uhyrligheder, der bliver udtalt her, lidt i perspektiv.
Det er sådan, at vi i Danmark har en lang tradition for at arbejde målrettet for at forbedre miljøtilstanden, både i vores vandområder og i naturen.
Der er gennemført tre vandmiljøplaner, og den samlede udledning af kvælstof fra landbruget er halveret.
På punktkilder, dvs. primært renseanlæg og industrier, er de samlede udledninger nedbragt fra 27.000 t kvælstof til i dag under 7.000 t.
Siden vi i 1987 startede indsatsen med vandmiljøplan I, er kvælstofbelastningen i Danmark reduceret fra 135.000 t til i dag 65.000 t, og med vandplanerne skal vi endnu længere ned.
Man kan sige, at nu er de lavthængende frugter plukket, og at det derfor er blevet sværere at nå det sidste stykke vej i mål.
Vi har sat en række ambitiøse vandog naturprojekter i gang med miljømilliarden, og vi kan se, at indsatsen har virket.
Vi har set, at naturen har indfundet sig i de områder, som vi har genoprettet, men samtidig må vi da også erkende, at indsatsen ikke har virket godt nok.
Initiativerne har ikke været tilstrækkelige til, at vi i dag lever op til vandrammedirektivets mål for miljøkvaliteten, og mange af vores arter og naturtyper er i tilbagegang eller er truede.
Det gælder også natur, som er omfattet af vores forpligtelser efter EU's naturdirektiver, og netop det er baggrunden for de vand- og naturplaner, der spørges til her i dag.
Det er baggrunden for, at regeringen indgik aftalen om »Grøn Vækst«.
Jeg vil gerne bruge de næste par minutter på at sige et par ord om, hvad vand- og naturplanerne rent faktisk indeholder, og hvordan de skal hjælpe os til at opfylde vores mål for vand- og naturområderne, og i den forbindelse vil jeg selvfølgelig også adressere de konkrete spørgsmål, som er stillet til planerne.
Lad mig starte med vandplanerne.
Forslagene til vandplaner er udarbejdet efter bestemmelserne i EU's vandrammedirektiv, og som Tinget formentlig ved, pålægger direktivet alle Europas lande at udarbejde planer, der skal sikre en god økologisk tilstand i Europas floder, vandløb, søer og kystvande.
Miljømålene skal som udgangspunkt nås i 2015, men fristen for opnåelse af målene kan under særlige omstændigheder udsættes i op til 12 år.
Det er et meget stort og ambitiøst mål.
I »Grøn Vækst« fra 2009 lagde regeringen og Dansk Folkeparti sig fast på en række indsatser, som skal sikre, at miljømålene nås.
Kvaliteten på udvalgte strækninger af op til 7.300 km vandløb skal forbedres, og det skal ske ved at forbedre de fysiske forhold i vandløbene.
Miljøtilstanden i de danske fjorde og kystområder skal forbedres ved at reducere udledningen af kvælstof.
Målsætningen er en kvælstofreduktion på 19.000 t, hvoraf de 9.000 t nu indgår i vandplanerne, og de 10.000 t analyseres yderligere i et udvalg lige nu og her.
Derudover skal der sikres en god tilstand i søerne ved at reducere udledningen af fosfor med i alt 210 t.
Spildevandsrensningen har gennem årene fjernet store mængder fosfor, næsten 6.000 t, og nu tager vandplanerne så fat om den sidste mængde fosfor, som skal væk, for at vi kan få rene søer.
Regeringen og Dansk Folkeparti gav med »Grøn Vækst«-aftalen også opskriften på, hvordan og med hvilke virkemidler målene kan nås.
Virkemidlerne skal være omkostningseffektive.
Vi skal vælge de billigste løsninger, vi skal have mest miljø for pengene.
Vandplanerne omfatter hele vandets kredsløb og sætter ind over for alle typer vand: søer, vandløb, kyster, fjorde og grundvand.
Vandplanforslagene indeholder ikke alene forslag om en indsats over for landbrugets udledninger af næringsstoffer.
Der er også en række steder, hvor spildevandsrensningen skal forbedres, så vandløbene ikke bliver belastet af forurenet spildevand.
Vandplanerne indeholder derfor også krav om forbedring af spildevandsindsatsen for ejendomme i det åbne land og krav om forbedring af rensningen af spildevand på visse mindre renseanlæg, som ikke er tidssvarende.
Der skal også sættes ind over for regnbetingede overløb.
Vandforsyningen er også et emne for vandplanerne.
Store vandindvindinger medfører udtørring af vandløb og søer, og det går voldsomt ud over plante- og dyrelivet.
Det er især et problem i hovedstadsområdet.
Fru Mette Gjerskov, fru Ida Auken, hr. Johs. Poulsen og hr. Per Clausen spørger, om planerne er tilstrækkelig ambitiøse.
Jeg ved godt, at alle ikke er til stede i salen, men det er dog dem, der har rejst forespørgselsdebatten.
Så lad mig starte med at sige, at fru Mette Gjerskov spørger, om planerne er tilstrækkelig ambitiøse.
Det mener jeg de er.
Når planerne er gennemført, vil vi kunne se væsentlige forbedringer af vandmiljøet.
Med planerne tager vi et stort skridt fremad.
Vandrammedirektivet er jo også så viseligt indrettet, at vi har yderligere to planperioder til at revurdere planerne, hvis de indsatser, vi gennemfører i den første planperiode, viser sig ikke at være tilstrækkelige.
Nu antager jeg, at spørgsmålet nok også først og fremmest er begrundet i, at vandplanerne på nuværende tidspunkt indeholder en kvælstofreduktion på 9.000 t.
Det ændrer ikke ved, at målsætningen i »Grøn Vækst« er, at kvælstofudledningen skal nedbringes med 19.000 t.
Den samlede analyse af det skal være færdig her i 2011.
På den baggrund drøftes tidsplanen, herunder muligheden for yderligere anvendelse af undtagelsesbestemmelserne, hvor det vurderes relevant for at opretholde beskæftigelsen og udviklingsmulighederne i hele landet. Hvad angår den anden del af »Grøn Vækst«-aftalerne, nemlig naturplanerne, så vil jeg starte med at understrege, at de repræsenterer den største samlede satsning på naturbeskyttelse, som nogen regering har leveret.
De udkast til planer, som lige nu ligger i høring, er den foreløbige kulmination på et omfattende arbejde, som siden 2001 konsekvent har været rettet mod at gennemføre vores EU-forpligtelser i naturbeskyttelsen.
Planerne hviler på resultaterne af omfattende, målrettet dataindsamling og -bearbejdning, og det har gjort det muligt at identificere de væsentligste trusler mod naturen og at målrette indsatsen mod i første omgang at få stoppet tilbagegangen for den mest truede natur.
Det er i den her debat vigtigt at være opmærksom på, at det ikke er et EU-krav, at målsætningen for naturplanerne skal være opfyldt i 2015.
Vi skal dog løbende udføre en indsats med det langsigtede mål, at områderne får en gunstig bevaringsstatus.
Vi har i Danmark valgt at følge samme model og tidsmæssige kadence som i vandplanlægningen, og det giver rigtig god mening, fordi mange af Natura 2000-områderne er vandområder, og der er et stort sammenfald i den nødvendige indsats.
Ligesom med vandplanerne skal vi hvert sjette år vurdere behovet for at lave nye planer for den yderligere indsats, der måtte være nødvendig for at nå målet.
Den næste plan skal vedtages i 2015 samtidig med de næste forslag til vandplaner.
Så der er altså tale om en vedvarende indsats, som vil være et afgørende dansk bidrag til ikke bare at opfylde EU-forpligtelser, men så sandelig også til at leve op til den globale aftale om at beskytte biodiversiteten, som blev indgået i Nagoya i Japan sidste efterår.
Det var et par ord om planernes konkrete målsætninger og indhold.
Som Tinget ved, har de 23 vandplaner og 246 Natura 2000-planer siden den 4. oktober 2010 været i en bred offentlig høring, og den høring afsluttes i starten af april.
De planforslag, som nu er i høring, er tilrettet i forhold til den oprindelige »Grøn Vækst«-aftale.
Det er de dels på baggrund af de svar, vi fik i forbindelse med den forudgående tekniske høring, dels på baggrund af regeringens aftale med Dansk Folkeparti om »Grøn Vækst 2.0«.
Det er vigtigt, at vi, når der er tale om så ambitiøse og omfattende planer, giver borgerne, lodsejerne, organisationerne, kommunerne og andre berørte mulighed for at kommentere og bidrage aktivt til de endelige vandplaner og Natura 2000-planer.
I den forbindelse vil jeg selvfølgelig også opfordre alle Folketingets partier til at bakke op om arbejdet og bidrage positivt til den proces frem mod at få vedtaget vand- og naturplanerne, som er til gavn for natur og miljø.