runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Frahm (SF), 2009-05-15:
Jamen så skulle alt være godt, for som ordføreren startede med at sige, er det en overflødig debat, fordi Det Konservative Folkeparti er imod, og at vi derfor ikke behøver at diskutere det.
Det synes jeg er rigtig godt, men måske man lige skal gå et lille skridt videre end det med, at man sidder og er imod, måske man lige skulle rejse sig op og komme ud at handle, så man også kan få ført sit »imodskab« ud i virkeligheden.
Jeg tror, at alle virksomheder vil det gode, men jeg har også læst, at folk i de der investeringsgrupper siger: Jamen hvis det ikke er forbudt, er det lovligt, vi har først og fremmest en pligt til at tjene penge.
Er det et udsagn, hr. Mike Legarth nogen sinde har hørt: at hvis det ikke er forbudt, er det lovligt, og at man derfor gerne må gøre det, og at hvis man tjener penge, har man faktisk pligt til det, fordi der er nogle interessenter, der er nogle kommende pensionister - hr. Mike Legarth og jeg - der gerne vil have nogle penge engang, når vi bliver gamle?
Det bliver jo en god dag, når Dansk Folkeparti kommer sammen med Venstre og har SF i midten til at føre an i forhandlinger om etiske regnskaber og etisk investeringspolitik og sådan noget.
Det synes jeg lyder som en rigtig smuk fremtid.
Lad os gå lidt derhenad.
Nu er man modvillig over for at lovgive og sætte regler for, hvad firmaerne må investere i, når det handler om klyngevåben.
Nu ved jeg, at ordførerens parti er meget optaget af dyrevelfærd, og jeg ved, at hr. Ib Poulsen også selv er meget optaget af dyrevelfærd.
Vi har tit haft diskussioner hernede, hvor man ville forbyde hunde- og katteskind og babysæler og sådan noget.
De her organisationer, som undersøger de etiske investeringer, arbejder også med dyrevelfærd, og så er det, jeg spørger hr. Ib Poulsen, om det så ikke kunne være indgangen til, at også Dansk Folkeparti ville være med til at støtte, at en organisation som DanWatch fik nogle bedre arbejdsbetingelser.
Ib Poulsen (DF), 2009-05-15:
Som hr. Karsten Nonbo sagde, har ministeren redegjort fyldestgørende for problematikken.
Vi skal her behandle et forslag fra SF, og vi havde jo et lignende forslag fra Enhedslisten sidste år.
De sidste 10 pct. af landene har, som det er blevet sagt, 90 pct. af lagrene.
Danmark forventes jo at tiltræde den her konvention engang i år, og dermed kommer der også et forbud mod, at kommunerne kan investere i firmaer, der producerer klyngevåben.
Der er jo i dag utrolig stor fokus på at investere etisk korrekt, og der har i de sidste par år været meget fokus på det - også på miljøområdet, med hensyn til om man investerer korrekt her.
Det har gjort, at investeringerne er flyttet væk fra de her steder, og jeg mener ikke, at den bedste måde at få pensionskasserne til at investere korrekt på er, at vi skal komme her og lovgive, men at vi skal forsøge at lade de frie mekanismer virke også på det her område.
Det tror jeg er den bedste måde at gelejde pensionskasserne til at investere mere etisk korrekt og miljørigtigt på.
Vi har også hørt, at Belgien, som for 2 år siden indførte et forbud, har store problemer.
Det er endnu ikke lykkedes dem at få lavet den her blacklisting af nogle virksomheder.
Det der med at gå ud og lovgive om ikke at investere i virksomheder, som er med til at producere det her, er en konfrontationsmetode, som jeg ikke synes er fornuftig i forhold til de store producerende lande.
Jeg synes, at det spor, som det også er nævnt at vi skal have i forhold til FN, må være den rigtige måde at få overtalt de eksisterende lande til ikke at producere de her våben på.
Så vil jeg tage fru Pernille Frahm under den anden arm, nu når hr. Karsten Nonbo har taget den ene arm.
Benny Engelbrecht (S), 2009-05-15:
Klyngeammunition er en gammeldags bombetype, der indeholder et stort antal mindre sprængemner, og som typisk kastes ned fra fly eller afskydes.
Megen klyngeammunition eksploderer imidlertid ikke ved kontakt med jorden, selv om de enkelte sprængemner er forsynet med selvudløsere, og i ueksploderet tilstand kan de mindre emner derfor ligge uvirksomme i jorden i årevis, og de kan dræbe mange, også år efter at konflikten er afsluttet.
De skelner ikke mellem civile og militære mål, hvad man skal ifølge den humanitære folkeret.
Det er derfor med god grund, at Danmark har underskrevet den internationale konvention, som forbyder klyngeammunition, den såkaldte Oslokonvention.
Det meldte Socialdemokraterne klart ud i december 2007 med ordene »klyngebomber medfører uacceptable menneskelige omkostninger og skal forbydes med et internationalt forbud«, ligesom vi også tidligere var aktive i underskriftkampagnen »Stop klyngebomber nu«.
Vi kan derfor støtte dette forslag, som vi opfatter som en bekræftelse på, at Danmark må forpligte sig 100 pct. i kampen mod fremstilling og brug af klyngeammunition.
Vi har ingen tvivl om, at Danmark som princip altid skal kæmpe for at forbyde de våben, som giver uacceptable menneskelige og især civile tab.
Vi mener også, at der ikke er grund til at vente med at ratificere konventionen.
Det vil efter vores opfattelse være nyttigt at stoppe for finansiering af fremstilling af klyngeammunition ved at sætte en stopper for investeringer i virksomheder og firmaer, som fremstiller eller udvikler den.
Den tankegang lå også bag Europa-Parlamentets resolution fra 2005, som vi støtter fuldt og helt.
Det vil være fornuftigt, hvis regeringen af sig selv spiller ud med et lovforslag, men indtil videre vil vi støtte SF's beslutningsforslag, der indeholder de fornødne elementer.
Jeg vil gerne tilføje, at jeg er meget glad for den drøftelse, vi allerede nu har haft her i salen om SF's forslag.
De uafklarede spørgsmål, som også ministeren har uddybet i sin besvarelse, viser jo, at det netop er nu, vi i Danmark skal være ekstra opmærksomme på, hvordan vi implementerer Oslokonventionen i dansk lovgivning.
Det understreger, at den debat, vi har haft, er udtryk for rettidig omhu, og vi håber, at Folketinget bredt vil blive inddraget i processen, som ministeren også har redegjort for.
Det kunne være gennem en høring eller på anden måde gennem inddragelse af internationale erfaringer.
Jeg håber, at vi vil få et rigtig godt udvalgsarbejde, for det kunne jo være, at vi, selv om regeringspartierne ikke kan støtte forslaget, så måske på anden vis kan blive enige f.eks. om en fælles beretning.
Karsten Nonbo (V), 2009-05-15:
Jo, især da ministeren egentlig allerede har budt os velkommen, ser jeg ikke noget problem i, at vi kommer, for der er noget, der skal kigges på, og det har ministeren givet tilsagn om, og der vil jeg gerne tage fru Pernille Frahm under armen, så vi gør det i fællesskab.
Pernille Frahm (SF), 2009-05-15:
Så det lykkes, det kan godt lade sig gøre, spørgsmålet er bare, om man vil gøre det stykke arbejde, eller om man vil overlade det til virksomhederne.
Og der findes jo organisationer, der påtager sig det her arbejde.
Vil hr. Karsten Nonbo sammen med mig være med til, at vi går op til ministeren og siger: Vi vil gerne have lidt støtte til de organisationer, der laver det her stykke arbejde, for det ser ud til, at virksomhederne ikke kan klare det selv?
Karsten Nonbo (V), 2009-05-15:
Jo, men som ministeren også sagde, er det største problem jo tydeligvis det, som man oplever i Belgien, og det er at få stampet producenterne op af jorden, vide, hvem de er, og derigennem vide, hvem der investerer i dem, for når man ikke ved, hvem de er, er det lidt svært at finde ud af, hvem der investerer i dem, vi ikke ved hvem er.
Mike Legarth (KF), 2009-05-15:
Det mener jeg er en fuldstændig forkert præmis, at man har pligt til at tjene penge på enhver måde.
Det er fuldstændig forkert.
Jeg mener ikke, der er en eneste ansvarlig bestyrelse og ansvarlig ledelse af nogen virksomhed, der kan have den holdning.
Der er selvfølgelig nogle præmisser, en moral og etik, der skal være opfyldt, og vi ser også i debatten, at hver gang det dårlige eksempel kommer frem, har det en katastrofal betydning for en sådan virksomhed, og heldigvis for det.
Det er jo lige præcis det, der er vores sigte: den øgede oplysning, gennemskuelighed og tilkendegivelse af, hvordan vilkårene egentlig er.
Men jeg vil gerne lige til slut have fru Pernille Frahm til at give mig medhold i, at vi, inden vi eventuelt måtte lovgive, sikrer, at det er inden for rammerne af EU's og WHO's juridiske medholdelighedsregler.
Pernille Frahm (SF), 2009-05-15:
Jeg kan nævne to, der gjorde det indtil for nylig, nemlig pædagogernes pensionskasse, PBU, og Lægernes Pensionskasse, som lige tog en diskussion her for - jeg tror - 14 dage siden, hvor de besluttede sig til at holde op med det.
De 20 pensionskasser var altså ikke nogen, jeg havde på min liste; det var faktisk nogle, som hr. Mike Legarths egen minister og formand lige ridsede op her fra talerstolen.
Det kan være, at hr. Mike Legarth skal stille sit spørgsmål i udvalget, så får han svaret fra ministeren, og så er det sikkert rigtigt.
Mike Legarth (KF), 2009-05-15:
Fru Pernille Frahm antyder, at der er 20 pensionsselskaber, som jeg ikke skulle have dækning for.
Nu vil jeg gerne bede fru Pernille Frahm nævne navnet på ét pensionsselskab, som investerer i klyngeammunition.
Frank Aaen (EL), 2009-05-15:
Selvfølgelig støtter vi det her beslutningsforslag.
Ligesom vi selv har fremsat flere forslag om, at pensionskasser skal følge nogle etiske retningslinjer, skal det selvfølgelig også gælde med hensyn til klyngebomber, naturligvis.
Jeg mener virkelig, at vi burde lave en meget bredere fælles vedtagelse her i Folketinget om, at når det gælder kollektive investeringer, og det er jo f.eks. pensionskasser, skal der også være nogle etiske retningslinjer, som gælder alle, og som ikke skal være overladt til f.eks. en tilfældig bestyrelse.
Der er regler for, om man kan trække det fra i skat; der er regler for, at der skal betales skat, når pengene udbetales; der er regler for, hvordan de skal investeres, de må kun investeres i den slags papirer i en vis procentdel og ikke i en anden.
Men det er jo noget sludder at sige, at der ikke er regler for, hvordan man synes at pensionspengene skal placeres, og derfor kan man selvfølgelig også vedtage en regel, der hedder, at man ikke vil have dem placeret i klyngevåben og i særdeleshed, når vi har tilsluttet os et forbud mod klyngevåben.
Jeg synes også, at det er vigtigt at bruge sådan et område her til at gå lidt foran, fordi vi har i virkeligheden været fodslæbende i lang tid, og den lovgivning, der nu er internationalt, er jo ikke mere dækkende, end at nogle lande ikke har tilsluttet sig den.
Det er faktisk også sådan, at når danske soldater i Afghanistan tilkalder støtte fra et amerikansk fly, kan man risikere, at det amerikanske fly smider en klyngebombe.
Jeg mener: Det hænger jo ikke sammen.
Vi er i krig, hvor der kan bruges klyngebomber på vores foranledning, og så har vi besluttet os for, at vi i øvrigt er imod og snart vil tiltræde en konvention mod klyngebomber.
Så jeg synes bare, at vi sådan set er bagud og det vil klæde os, hvis vi går foran her, ligesom andre lande har gjort det, og siger, at vi ikke ønsker investeringer af danske virksomheder i produktion af klyngevåben.
Og i hvert fald skal vi vedtage det, når det drejer sig om statslige midler, og det er pensionskasser jo f.eks.
Det er for en meget stor dels vedkommende - jeg vil sige cirka halvdelens - statslige midler, nemlig udskudt skat; der bør vi kunne beslutte os.
Jeg hørte, at der også var et forslag om, at en af de måder, hvorpå vi kunne hjælpe sådan et forbud igennem, var f.eks. ved at støtte DanWatch, og der vil jeg sige, at det tilslutter jeg mig fuldstændigt.
Det bør være en offentlig opgave at støtte en undersøgelse af internationale virksomheder, og hvordan de opfører sig, og herunder støtte DanWatch.
Så vil jeg sige, at hvis der er forslag om at lave en beretning - hvis vi ikke kan få forslaget vedtaget, og det kommer jo nok ikke til afstemning i den her samling - støtter vi selvfølgelig også, at der laves en sådan beretning.
Morten Helveg Petersen (RV), 2009-05-15:
Tak til SF for at fremsætte det her beslutningsforslag om det her vigtige emne.
Vi har diskuteret klyngebomber igennem de sidste par år, også i Folketingssalen, og Det Radikale Venstre har hver eneste gang presset på for, at vi kunne udfase klyngebomber så hurtigt som muligt.
Vi har bakket op om den handlingsplan, som regeringen så kom med - langt om længe, synes vi -
i forhold til udfasningen af den her våbentype, og jeg kan i øvrigt sige, at det også er et tema, som vi agter at inddrage i de forsvarsforligsforhandlinger, som sådan er ved at tage fart her og nu, alt sammen med henblik på at kunne udfase det her våben så hurtigt, som det nu kan lade sig gøre.
Vi synes, det er et spændende forslag, som SF's har fremsat her.
For mig at se
går meget af diskussionen i dag på noget med hastigheden i forhold til, hvor hurtigt vi skal gå frem.
Det Radikale Venstre er tilhængere af og glade for, at Danmark underskrev Osloaftalen, og vi er spændte på det beslutningsforslag, som regeringen så skal fremsætte i Folketinget om den danske tiltrædelse af selv samme konvention.
Vi hæfter os ved, at der altså af afsnit 1 c i konventionen følger et forbud for de tiltrådte lande, tiltrådte stater, til at assistere, tilskynde eller foranledige andre til at deltage i aktiviteter, der ifølge konventionen er forbudt, herunder produktion eller handel med klyngevåben.
Det vil sige, at det altså klart fremgår af konventionen, at det sigte, som jeg også oplever af det forslag, som SF har rejst, også er en målsætning, som man kan indfri, når vi ratificerer den her konvention.
Vi synes, der er al mulig god grund til at forfølge den her sag til at presse på.
Derfor er vi også grundlæggende set
positivt indstillet over for intentionen i det forslag, som SF rejser her.
Vi vil gerne være konstruktive, hvis det er sådan, at der efterfølgende skal skrives en beretning i udvalget i forbindelse med det her forslag, og så opfordrer vi i øvrigt regeringen til hurtigst muligt at fremsætte et beslutningsforslag om en ratifikation af Olsokonventionen.
Mike Legarth (KF), 2009-05-15:
Nej, det er jeg ikke enig i.
Jeg er for det første ikke enig i, at SF behøver at skubbe til Det Konservative Folkeparti eller regeringen, for at vi kan gøre det rigtige i den her sag.
Vi gør alt, hvad der er muligt, vi bruger alle de ressourcer, der skal til, for at få taget klyngeammunition ud af krigsførelsen, men vi kan jo kun forholde os til de danske forhold, så det gør vi altså.
Og med hensyn til stat og kommune har vi jo tydeligt tilkendegivet, at der medvirker vi ikke på nogen som helst måde.
Vi ser jo en række selskaber, der har gjort opmærksom på, at de ikke deltager, men at de viser det her samfundsansvar, og FN's Global Compact er en af dem.
Mange andre danske virksomheder har vist vejen, og det tror vi også på de vil gøre fremover.
Pernille Frahm (SF), 2009-05-15:
Nu lyder det, som om det der med at få en pension er det samme som at gå ned at købe en is, men det er det jo ikke.
Altså, jeg kan jo ikke tage alle mine penge ud af alle de pensionskasser, pengene står i, og jeg kan heller ikke finde en pensionskasse, som jeg kan være dødhamrende sikker på investerer efter de retningslinjer, som det her Folketing går og snakker om den skal gøre.
Det kan jeg ikke.
Så der er altså ikke noget ishus, jeg kan gå ind i i stedet for.
Og derfor spørger jeg: Er hr. Mike Legarth så ikke enig med mig i, at der er nogle af de her virksomheder, der har brug for lidt hjælp, lidt venskabelig hjælp, og at det er det, vi prøver at give dem her?
Marlene Harpsøe (DF), 2009-05-18:
Jeg kunne jo nærmest ikke få armene ned i morges, da jeg sad i min bil på vej herind kl. 7.00 og hørte radioavisen.
For i radioavisen kom det frem, at justitsministeren nu vil indskærpe over for domstolene, at det altså skal være strafskærpende, når børn har overværet vold.
Det er det beslutningsforslag, vi har fremsat.
Så jeg vil da selvfølgelig bruge den her lejlighed til at takke ministeren for netop sådan set at bakke op om vores forslag og for at gøre noget ved sagen.
Det er vi selvfølgelig rigtig positive over for fra Dansk Folkepartis side, så ministeren skal have tak for, at han har lyttet til Dansk Folkeparti i den her sag.
Knud Kristensen (KF), 2009-05-18:
Vi må jo også hjælpe formanden, der lige er trådt til her efter middagspausen.
Med hensyn til forsikringsordningen er jeg jo helt enig med hr. Benny Engelbrecht.
Det var sådan nogle tanker, jeg havde om forsikring nemlig at man, hvis folk anskaffer sig den type hunde, fra forsikringsselskabernes side siger: Ingen forsikring.
For så kommer vi jo hurtigere til det mål, som vi alle sammen i Folketinget er enige om.
Så altså, jeg synes, der ligger en stor udfordring foran os, og jeg håber meget, at vi samlet i Folketinget bliver enige om at få lavet en hundelov, der virker i det fysiske.
Hr. Benny Engelbrecht nævner jo netop et par situationer her, som jeg mener det er helt rigtigt at vi får svar på fra Hundeudvalget, som sidder og arbejder med tingene.
For det med, om man skal kunne genanskaffe sig en hund, er jo en meget følsom vurdering.
Det vil jo være urimeligt, hvis vi står her i Folketinget og siger, at det ikke skal kunne lade sig gøre.
Det, jeg sagde om forsikringsordning, kan jeg ikke nå at svare på, for den røde lampe lyser.
Benny Engelbrecht (S), 2009-05-18:
Jeg vil godt indlede med også her at rose hr. Knud Kristensen.
Det er jo utroligt at blive overvældet med så mange positive kommentarer til begge sider af salen.
Med hensyn til at fjerne hunde er det oplagt, at det skal være lettere; det er jeg faktisk fuldstændig enig med hr. Knud Kristensen i.
Jeg vil dog godt lige høre, om De Konservative i de tilfælde, hvor man har måttet fjerne hunde og det er uansvarlige hundeejere, der er tale om, også vil være med til at se på muligheden for at nedlægge forbud mod, at disse mennesker - hvis det er særlig grelle tilfælde - kan genanskaffe sig tilsvarende hunde.
For ellers er vi jo lige vidt, så er det bare en ond cirkel.
Og sidst, men ikke mindst bliver hr. Knud Kristensen også nødt til lige at forklare den der forsikringsordning.
For der findes jo allerede en lovpligtig hundeansvarsforsikring.
Marianne Jelved (RV), 2009-05-18:
Da den Radikale ordfører på det her område ikke kan være til stede i dag, skal jeg fremføre Det Radikale Venstres synspunkter.
Den lille og meget informative bog af Erik Westengaard, der hedder »Muskelhunde - hvad er det?«, indledes med spørgsmålet: Eksisterer der muskelhunde?
Det er jo en meget god beskrivelse af, at det er svært at indkredse, hvad det er for hunde, vi taler om, men det er i hvert fald aggressive hunde, som er uønskede i det offentlige rum på grund af den adfærd, de har.
En hund er et rovdyr.
Vi kalder også hunden for menneskets bedste ven, men det er der jo kun tale om, når hundeejeren ved, hvad vedkommende har med at gøre, og er i stand til at omgås sin hund og opdrage hunden på en måde, så den bliver menneskets bedste ven.
Men det er jo ikke alle, der har mulighed for det eller kan gøre det - ser vi, for vi ser flere og flere tilfælde af hunde, der overfalder andre hunde og andre dyr og i værre tilfælde overfalder børn, og der er en overvægt af nogle hunderacer, der kan kaldes muskelhunde, i en voldsstatistik.
Men i stedet for at kaste os ud i definitionsdiskussioner mener vi, at alle hundeejere bør have pligt til at tage et 15 timers kursus, som så giver ret til at have hund - som Schweiz er ved at indføre - altså ikke blot et hundekørekort, et certifikat for muskelhunde, men for alle hunde.
De to beslutningsforslag handler begge om konkrete tiltag for at få styr på det her problem, og vi mener for så vidt, at begge beslutningsforslag er velbegrundede.
Der er reelle problemer, og de skal løses.
Det Radikale Venstre vil gerne medvirke, vi mener, at der skal findes en løsning.
Vi har hørt, hvad ministeren har sagt her i dag, og det fik mig til at tænke: Hvad har man egentlig ministre til?
Jamen ministre har man til at finde løsninger.
Vi har defineret et problem,
og ministeren holdt en tale, som gjorde, at jeg må sige, at jeg har meget store forventninger til ministerens løsningsforslag, som vil komme inden dette års udgang.
Jeg synes, at ministeren skal roses for at fremskynde arbejdet på det her område, og dermed har jeg også udtrykt uforholdsmæssig store forventninger til ministeren.
Og hvis ikke det bliver løst, tror jeg, at der kan findes et flertal uden om regeringen.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-05-18:
Jeg vil gerne takke tilbage.
Jeg lytter altid til Dansk Folkeparti, og der er et excellent, fremragende forhold mellem Dansk Folkeparti og regeringen, også i sager som denne.
Så jeg kvitterer for takken og takker tilbage.
Tom Behnke (KF), 2009-05-18:
Men det skulle der jo heller ikke; det har jeg netop redegjort for her, og det kan selvfølgelig også dokumenteres, hvis man har behov for det.
Jeg synes ikke, det er relevant i den her sammenhæng at lave et kapløb om, hvem det var, der den 14. april 2009 først var opmærksom på problemstillingen, prøvede at gøre noget ved det og fik afdækket, hvad problemet egentlig er.
Er problemet manglende muligheder i lovgivningen?
Eller er problemet, at politi og anklagemyndighed måske indimellem glemmer at fremføre det som et argument i retten?
Det sidste var tilfældet, for det, der har vist sig ved de stikprøveundersøgelser, man har lavet, er, at i de sager, hvor det har været fremført, at børn har overværet volden, er der sket strafskærpelse.
Det vil sige, at hvis man bare sørger for at huske at nævne det ved domstolene, sker der strafskærpelse - og det er forudsætningen for, at det sker, for domstolene kan jo ikke vide mere end det, de får at vide gennem de dokumenter og argumenter, der bliver fremlagt i retten.
Det er derfor det, der er løsningen på det her, løsningen på at sikre, at i enhver sag, hvor børn har overværet vold, skal der ske strafskærpelse.
Det sker ved den fremgangsmåde, som justitsministeren har valgt.
Det er således, vi har fået det realiseret, og det er dog det, der er vores fælles mål.
Jeg synes bare, at vi skal kvittere hinanden for og sige: Det var godt, vi fik taget hånd om det, nu sker der noget.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-05-18:
Så det, hr. Tom Behnke her påstår, er, at det, at Dansk Folkeparti har fremsat et beslutningsforslag om en skærpet straffastsættelse, når et barn er vidne til vold - som vi jo behandler her i dag, og som ministeren så tilfældigvis også i dag har meldt ud i pressen at han sådan set ønsker at indskærpe over for anklagemyndigheden - det er sådan set noget, man fra regeringens side har arbejdet længe med.
Hvorfor har vi så ikke hørt noget fra regeringen?
Hvorfor er der så ikke sket noget?
Helt ærligt, det burde jo ikke være så svært at ringe til Rigsadvokaten og sige: Nu skal du høre her, hr. rigsadvokat, vi vil gerne have, at du indskærper over for anklagemyndigheden og politiet, at de selvfølgelig følger lovgivningen, således at det i højere grad er en skærpende omstændighed, når et barn er vidne til vold mod en til barnet nærtstående person.
Det kunne man have gjort for længe siden.
Hvorfor skal der et beslutningsforslag til fra Dansk Folkepartis side, før det bliver til virkelighed?
Det må hr. Tom Behnke nu en gang erkende.
Tom Behnke (KF), 2009-05-18:
Jeg kan bekræfte, at alle vi retsordførere blev opmærksomme på det her område, da pressen rejste en helt konkret sag.
Dansk Folkeparti satte sig til tastaturet og skrev et beslutningsforslag.
Den løsning valgte jeg ikke.
Så det er altså ikke det, der er interessant; det er ikke interessant at lave ny lovgivning.
Det, der er interessant, er at sørge for, at det her bliver fremført i retten.
Derfor blev vi enige om, at det var der, vi skulle satse, det var det, vi skulle satse på, og det er det, ministeren har satset på.
Så vi har bare valgt hver vores fremgangsmåde i forhold til at gøre noget ved området og problemstillingen, og det viser sig så, at den fremgangsmåde, som jeg som konservativ retsordfører valgte, er den, der er blevet virkeliggjort.