Karen J. Klint (S), 2016-03-01:
Tak for det.
Jeg er stand in for hr. Orla Hav, som er forhindret i at møde op her på grund af noget i Nordisk Råd, så jeg har fået æren af at holde vores ordførertale om hjemmetræningen.
Det er jeg sådan set meget glad for, for jeg er jo en af de MF'er, som også før min tid som MF har fulgt hjemmetræningsarbejdet i rigtig mange år, og jeg kender en del børn og unge og nu efterhånden også voksne, der har haft succes med at være en del af hjemmetræningen ud fra de forskellige præmisser, den nu har været tilrettelagt på.
Og jeg har faktisk fået lov til at nævne, at jeg i øjeblikket følger to unge mennesker, William og Simone, som jeg også har haft i erhvervspraktik herinde på Christiansborg, og som begge to har stor glæde af den intensive træning, de får.
Simone har endda flyttet sig så meget, at hun fra at være rimelig meget på den, hvis hun skulle ud og motionere – hun har så været med i sådan nogle Team Tvilling-løb – faktisk her for et par uger siden gennemførte et løb på egne ben på 5 km.
Så det er jo en solstrålehistorie, der vil noget.
Men tilbage til selve sagen.
Vi har indgået en politisk aftale om revision af hjemmetræningsordningen, hvor vi får synliggjort og tydeliggjort nogle af de præmisser, der skal være til stede, for at hjemmetræning bliver en god ordning til glæde for det pågældende barn og barnets familie.
For al hjemmetræning og al behandling skal jo være til barnets bedste og barnets trivsel.
Det er jo den forudsætning, der er.
I den revision, der er til debat i dag, tydeliggør vi nogle ting, og jeg vil også her understrege, at der kommer en ny vejledning og sandsynligvis også en ny håndbog, som netop skal gøre det mere klart for kommunerne, hvordan de skal håndtere de udfordringer, de står med.
For det er jo meget, meget tydeligt, at kommunerne håndterer den udfordring, der er omkring hjemmetræningsordningen, ekstremt forskelligt.
Nogle kommuner benægter næsten, at forældrene har en ret dertil, og så er der nogle enkelte kommuner, som bliver rost af forældregruppen, deriblandt Københavns Kommune.
Og når en af landets største kommuner, ja, faktisk den største, får ros for at kunne gennemføre nogle ting, så undrer man sig lidt og tænker, at så er det nok ikke grundlæggende lovgivningen, det er galt med.
Så er det måske på grund af nogle andre holdninger, eller fordi man ikke har nok viden til at løfte den opgave og sørge for den træning, der skal være.
Og det er så det, vi politisk kan råde bod på ved den her revision og ved at komme med en vejledning og en håndbog, så flere forældre bliver opmærksomme på de ting, de har ret til, men at der samtidig også er respekt for, at der skal være en individuel vurdering af det konkrete barn.
Og så er der også nogle få grønne spots på landkortet, og det er der, hvor de møder forståelse for de udfordringer, de står med.
Og det er et landkort, som jeg gerne vil opfordre KL til at kigge på.
For KL skal jo også med ind i implementeringen af den revision, vi lægger op til her – det er jo KL, der er den nærmeste dialogpartner med kommunerne – så kommunerne respekterer den lovgivning, der kommer her fra vores side.
Men det skal også være sådan, at kommunerne bevarer de nuancer og den forskellighed, der kan være i tilrettelæggelsen af det sociale arbejde.
Personligt synes jeg, at der, indtil vi får vejledningen og håndbogen, stadig væk er nogle udfordringer.
Der er også en udfordring i, hvordan man tilrettelægger den tabte arbejdsfortjeneste for forældre, der på fuld tid hjemmetræner med deres børn, ikke mindst når barnet kommer op i den undervisningspligtige alder.
Nogle kommuner trækker simpelt hen en fuld undervisningsuge fra den tid, man har til hjemmetræning, og jeg synes, at nogle kommuner skulle se på, hvor retfærdigt det er.
For hvis kommunen selv skulle undervise de pågældende børn, tvivler jeg på, at alle børnene ville få en fuld undervisningsuge.
Og hvis man ikke som kommune selv ville give barnet en fuld undervisningsuge, hvis det skulle undervises hjemme, så kan det ikke nødvendigvis være retfærdigt at trække det fra i den tabte arbejdsfortjeneste.
Så der er nogle dialogområder, som vi stadig væk skal holde øje med og også må tage op sammen med forældrene og de børn og unge, som har glæde af ordningen.
Socialdemokraterne anbefaler at støtte op om lovforslaget, som jo er en del af en politisk aftale.
Vi er glade for, at det her nu bliver implementeret på et område, hvor forældrene får mere omsorg og sikres mere omhu i sagsbehandlingen, så der ikke går 6 år, fra man søger første gang, og til det endelige svar, og at man ikke skal via Ankestyrelsen for mange gange for at vinde en sag over kommunen.
Så det er altså også en opfordring til, at kommunerne skal være lidt mere imødekommende over for de forældre, sådan at de forældre, der har ret til og kan gennemføre en hjemmetræning til gavn for barnet, kommer i gang med det på nogle ordentlige vilkår.