Per Clausen (EL), 2010-05-20:
Det var mit indtryk ved førstebehandlingen af det her forslag, at der hos de borgerlige partier, særlig hos Venstre, var stor velvilje for de ideer og intentioner, der lå bag, fordi man faktisk gerne ville medvirke til at styrke udkantsområderne og gerne ville medvirke til at sikre, at flere kunne få mulighed for at få en uddannelse.
Det fremgik også af debatten, at de borgerlige partier var meget bekymrede for finansieringen, og derfor betragtede vi det fra Enhedslistens side sådan set som en vigtig opgave at sikre, at det spørgsmål blev bragt i orden, inden vi fik lovforslaget til tredje behandling.
Derfor har vi brugt en del tid på at diskutere med både SF og Socialdemokraterne, om ikke det kunne være muligt at få det her finansieret inden for den økonomiske ramme, som Socialdemokraterne og SF'erne opererer med i »Fair Forandring«.
Vi nåede frem til, at hvis der var nogen uenighed og modsætning mellem Enhedslisten og SF og Socialdemokraterne i forhold til finansiering og anvendelse af penge i »Fair Forandring«, lå de ikke inden for det her område.
Det var muligt at finde pengene, og det var muligt også at bruge dem på den måde, det var beskrevet.
Vi fik også afklaret de teorier, nogle borgerlige ordførere havde, om, at det her forslag ville være langt dyrere end det, som SF havde skrevet i sine bemærkninger, og det viste sig, at det var forkert.
Så alt var i grunden lagt op til, at de borgerlige partier i dag kunne sige, at de var glade og tilfredse med, at det var lykkedes Enhedslisten, Socialdemokraterne og SF i fællesskab at finde en finansiering til det her forslag, så det kunne vedtages.
Så kunne man selvfølgelig have startet den sædvanlige rituelle debat om »Fair Forandring«, altså om den nu var skruet sammen på en rigtig måde.
Men realiteten er, at man her har startet en debat, der bærer præg af, at man måske glemte at læse betænkningsbidraget, inden man skrev talen.
Jeg synes bare, man kunne have gjort det, at man havde læst betænkningsbidraget under nogle af de mange indlæg, der var der, så man ikke havde fortsat med at fremture med sine fejltagelser.
Så har debatten i øvrigt afsløret nogle andre interessante ting.
Jeg håber, vi kan få det afklaret, når vi skal debattere regeringens redegørelse om den kollektive transport.
Jeg vil bare sige, at Landdistrikternes Fællesråd, organisationen Landsbyer i Danmark, hvor Venstremennesker har en meget central placering, har en helt anden opfattelse af den kollektive trafiks placering i de tyndt befolkede dele af landet, og det er en opfattelse, Enhedslisten helt deler.
Det andet, som jeg også syntes var spændende og afslørende, var jo, at hr. Helge Adam Møller mente, at en kvinde, som er enlig mor til to, og som lever af SU, fordi hun også får passet sine børn, i grunden burde være rigtig, rigtig taknemmelig og måske i virkeligheden tilhøre de danskere, som er rigtig godt stillet.
Så forstår man jo bedre, at regeringspartierne nu har fremsat et forslag, der betyder, at denne enlige mor skal være med til at finansiere det underskud, der er kommet i den danske statskasse, fordi man har valgt at give 7,5 mia. kr. i skattelettelser i 2010 til de 10 pct. rigeste danskere.
Det er den opfattelse, der ligger hos Det Konservative Folkeparti, nemlig at den sande økonomiske overklasse i Danmark består af unge kvindelige studerende, som er enlige mødre, og at det derfor er rimeligt og retfærdigt, at de i stedet for at købe en sixpack, har jeg forstået, skal være med til at finansiere skattelettelserne til de rigeste danskere.
På den måde fik vi afsløret den opfattelse af den kollektive trafiks placering i landdistrikterne, som ligger hos Venstre, og vi fik afsløret Det Konservative Folkepartis opfattelse af sociale og økonomiske sammenhænge og af sociale ligheder og uligheder, og det var jo godt for noget, når nu ikke vi kan få det her fornuftige og gode forslag vedtaget.