runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-03-31:
Forslaget, B 119, går ud på, at Socialistisk Folkeparti ønsker, at vi skal genindføre skolepraktikordningen.
Det undrer noget, for vi har jo ikke afskaffet muligheden for skolepraktik.
Vi har givet en uddannelsesgaranti, vi har ikke givet en praktikgaranti som sådan, men uddannelsesgarantien sørger jo for, at de unge, der kommer ind på en uddannelse - de praktisk orienterede unge altså også har mulighed for at få en uddannelse, og der er lavet en ordning, sådan at de kan overgå til en skolepraktik, hvis der skulle opstå vanskeligheder i den situation, de er i.
Der er også lavet mange andre nye uddannelser, og faktum er jo, at de praktisk orienterede unge nu har fået langt bedre muligheder.
Vi har været ude og fået skabt over 7.000 flere praktikpladser til elever i erhvervsrettede uddannelser.
Det er i 2008, og det er sammenlignet med 2003.
Der er også blevet lavet en mesterlæreordning, hvor vi jo sådan set har lavet det omvendte forløb.
Og af samme årsag, netop for at udvide mulighederne for at få en uddannelse, har mesterlæren givet 2.000 unge mulighed for, at de altså kan have et omvendt skoleforløb.
De starter hos mester, derefter er de inde på skolen for at få fulgt op på nogle ting, og efterfølgende kommer de tilbage til mester.
Skolepraktikken modvirker jo vekseluddannelsesprincippet, og til tider kan man risikere at stå fuldstændig i blindgyder, hvis man er i skolepraktik.
Man kan stå over for skuffelser.
Vi har jo set eksempler på, at man i stort antal er blevet uddannet til arbejdsløshed, fordi man gik i skolepraktik uden overhovedet at have været ude og fornemme, hvad faget egentlig havde at sige i virkeligheden.
Så det er altså sådan, at vi i Venstre er glade for den ordning, vi har.
Vi skal, som ministeren siger, være meget vågne og følge situationen meget nøje.
Og jeg er jo glad for at vide, at der er en tæt dialog mellem parterne, sådan at vi meget snart også får et forslag til, hvad man ser der skal gøres for at manøvrere.
Så nej, det er ikke nu, der bliver indført skolepraktik.
Vi har faktisk allerede noget skolepraktik, men der bliver ikke ændret på den ordning, der ligger lige nu, før vi ser, hvad der kommer fra parterne.
Bertel Haarder (V), 2009-03-31:
Det er ikke sådan, at skolepraktikken er afskaffet, men der er indført en adgangsbegrænsning på nogle få uddannelser, i alt ni, og der er optaget tæt ved 450 elever i 2008.
Det er tæt ved en fjerdedel af det samlede optag i det år.
Det var altså ikke uden grund, at der blev indført adgangsbegrænsning.
Skolepraktikken var på de områder kommet ud af kontrol.
Den blev rent ud sagt misbrugt, og derfor blev der indført en begrænsning.
UNI-C har fulgt elever, som i 2006 er begyndt med henholdsvis en uddannelsesaftale med en virksomhed og skolepraktikophold.
12 måneder efter at de havde indgået en uddannelsesaftale med en virksomhed, var 83 pct. af eleverne fortsat i gang.
Det tilsvarende tal for elever i skolepraktik var kun 40 pct.
Skolepraktik kan være en god nødløsning, men også kun en nødløsning.
Vi fik med det seneste store forlig om erhvervsuddannelserne ikke en praktikpladsgaranti, men en uddannelsesgaranti, hvilket vil sige, at alle kan gøre deres uddannelse færdig, uanset hvilken af de 12 indgange til erhvervsuddannelserne, de har valgt.
Regeringen følger praktikpladssituationen med stor opmærksomhed og selvfølgelig også med bekymring.
Vi er glade for, at Dansk Byggeri kører kampagne, at Dansk Erhverv-Teknik o g Dansk Industri har sat initiativer i gang, og jeg vil også pege på den kampagne, som Undervisningsministeriet sammen med Skolelederforening, Danske Erhvervsskoler, kører i øjeblikket.
Den startede i november.
Regeringen har en aftale med Socialdemokraterne, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre om, at vi følger situationen nøje.
Det kan jeg forsikre at jeg gør, og jeg kan også forsikre, at jeg meget snart vil indkalde partierne.
Jeg vil dog nok først holde det længe bebudede møde med LO og DA den 17. april.
Jeg håber nemlig, at det, når de to parter ønskede en udsættelse, skyldtes, at de har gang i nogle frugtbare overvejelser og drøftelser med hinanden, og jeg synes, det glædeligste, der kunne ske, ville være, hvis de kunne komme med et indspil til os.
Hvis de ikke kan det, kommer regeringen med forslag.
Dem er vi i fuld gang med at forberede, så der vil komme udspil enten fra LO og DA og/eller fra regeringen i midten af april, så der er ingen, der skal være bange for, at regeringen er sorgløs, eller at vi bare går og venter på, at noget skal komme dumpende.
Per Clausen (EL), 2009-03-31:
Det er jo sådan, at alle, der har gået på en uddannelsesinstitution, udmærket ved, at måden, man tester folk på, har stor betydning for, hvordan undervisningen foregår.
Faktisk er det sådan, at vi pålægger uddannelsesinstitutionerne at sørge for, at der er sammenhæng mellem eksamen og undervisning.
Derfor betyder et forbud mod gruppeeksamen, at vi får kedeligere og mindre afvekslende undervisnings- og eksamensformer, og det betyder, at eksamen fjerner sig længere væk fra den måde, vi arbejder på ude i den virkelige verden.
For når det handler om at fungere på arbejdsmarkedet eller i fodboldklubben og andre foreninger, duer det ikke kun at kunne arbejde for sig selv.
Livet består af samarbejde med andre mennesker, og derfor er det vigtigt, at vi ikke har et uddannelsessystem, der lærer vore børn og unge mennesker, at de altid står alene, og at enhver er sig selv nærmest.
Et uddannelsessystem uden gruppeeksamen betyder derfor, at uddannelserne kommer til at lægge mindre vægt på samarbejdet, og at elever og studerende i højere grad kommer til at lære, at de står helt alene med løsningen af deres problemer.
Det kan godt være, at regeringen synes, at det er fint, men i Enhedslisten vil vi faktisk gerne have et uddannelsessystem, der træner elever og studerende i samarbejde, og som giver redskaberne til at fungere i grupper - også for at skabe uddannelser, der giver plads til alle i stedet for at frasortere de svageste.
Derfor synes jeg også, at det er værd at bemærke, at formanden for regeringens egen idégruppe om at bryde den sociale arv, Hanne Kathrine Krogstrup, har foreslået, at man skal have mere gruppeorienteret projektarbejde på de videregående uddannelser.
Jeg kan sådan set kun opfordre regeringen til at lytte til hende og til at lytte til arbejdsgivernes, lærernes og de studerendes organisationer og genindføre muligheden for gruppeeksamen.
Det her forslag handler jo om frihed til forskellige eksamensformer.
Det handler ikke om, hvorvidt man bedst kan lide gruppe- eller individuel eksamen, men om, at man skal give uddannelsesinstitutionerne frihed til at vælge, hvilken eksamen der passer bedst til det enkelte kursus.
Der er ingen, der foreslår, at man skal kunne gå gennem en uddannelse uden at prøve at skrive en individuel opgave eller sidde alene og svede ved det grønne bord.
Når vi snakker om frihed til eksamensformer, handler det basalt set om tillid til, at den enkelte uddannelsesinstitution i samarbejde med elever og studerende bedre er i stand til at vurdere, hvilke eksamensformer der giver mening, end et centralt ministerium er.
I Enhedslisten synes vi ikke, at det er vores opgave at forhindre skoler og seminarer i at vælge den eksamensform, de vurderer er bedst.
Vi mener, at vi skal give institutionerne vide rammer til at foretage de faglige vurderinger, de mener er forsvarlige, uden at blande vores egne ideologiske præferencer for eller imod enkelte eksamensforhold ind i det spørgsmål.
Men desværre må vi jo bare konstatere, at så længe vi har den nuværende regering, det nuværende VKO-flertal, er den frihed åbenbart alt for meget at bede om.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-03-31:
Jeg hørte fru Christine Antorini sige, at regeringen sidder på hænderne, og jeg hørte ministeren sige, at der i april ville komme nogle klare meldinger.
Hvilken dato har vi i morgen?
Per Stig Møller (KF), 2009-03-31:
Det er den stærkeste alliance og bedst sammensvejsede alliance i verden, så derfor ville det da være tåbeligt at nedlægge NATO, hvis man vil FN det godt; for FN har jo ikke nogen stående styrke.
Det vil sige, at det bedste for FN jo er, at der et NATO, man kan kalde på, og som påtager sig opgaven, når NATO synes, at de skal påtage sig opgaven.
Vi kan også konstatere, som jeg sagde i talen, at flere og flere lande vil være medlemmer af NATO, hvilket betyder, at det så bliver en bredere sikkerhedsorganisation.
Og så skal NATO, som arbejder »out of area«, altså uden for det transatlantiske område - også på FN's opfordring også have et tættere samarbejde med lande som f.eks. Japan, Sydkorea og Australien, som arbejder regionalt. Så vi er enige i, at regionale sikkerhedsorganisationer skal udvikles, men NATO er en stor transatlantisk organisation, som FN har meget stor glæde af at kunne kalde på.
Marianne Jelved (RV), 2009-03-31:
Jeg vil gerne indlede med at kvittere for undervisningsministerens svar vedrørende den offentlige sektors praktikpladser.
Jeg kan ikke alt det der.
Men vi må også fra den offentlige sektors side se endnu bredere på det, end vi ellers gør.
Men det er rigtigt, at der er indgået mange udmærkede aftaler, og det er også rigtig godt.
Om det konkrete forslag her vil jeg sige, at vi i Det Radikale Venstre altså er lidt forbeholdne over for lovgivning på den måde, som SF foreslår det, selv om vi fuldt ud anerkender hensigten med at skaffe de praktikpladser, der er nødvendige.
Jeg deler fru Christine Antorinis betænkeligheder ved at kræve, at 15 pct. af medarbejderstaben skal være personer under uddannelse.
Det tror jeg simpelt hen ikke er holdbart.
Men der er ingen tvivl om, at man kan bruge de sociale klausuler, og så vidt jeg er orienteret, kan kommunerne uden lovgivning udmærket stille nogle krav af forskellig karakter til de virksomheder, når de udbyder opgaver i licitation.
Men jeg mener, man skal tage et vist hensyn, for arbejdspladserne skal også kunne godkendes til praktikpladser.
Hvis det er små virksomheder, kan man ikke bare lade dem være ude af betragtning i en udbudsrunde.
Vi er heller ikke særlig glade for, at alle skal lave handlingsplaner for, hvordan de vil ansætte flere lærlinge og elever, men vi synes, det er vigtigt med en dialog og fokus på opgaverne.
Igen har jeg en appel til ministeren med de gode hensigter: Jeg har store forventninger til, at ministeren vil prøve at få KL til måske at udvide deres tilbudsmuligheder for at skaffe nogle flere praktikpladser, også uden for velfærdsopgavernes regi.
Endelig kan man jo spørge, om vi kunne lave nogle lidt mere - i anførselstegn - frække forslag, ikke forstået på den måde, at det her ikke er frækt nok, men der er jo ikke noget i vejen for, at SF og Det Radikale Venstre skrev til Bent Hansen som formand for Danske Regioner og spurgte, hvad han kunne tilbyde.
Man kan jo godt prøve at lave nogle happenings, som faktisk sætter fokus på nogle af de her spørgsmål og prøve at få involveret nogle flere aktører, om man så må sige.
Det er ikke for at underkende regeringen og ministerens arbejde på det her område, men det er for at sætte ekstra fokus på det og få fantasien til at brede sig lidt.
Det tror jeg faktisk ville være en god ting.
Det er kun for at sige, at vi kan prøve at tænke lidt mere utraditionelt, når vi skal lovgive her, for ellers tror jeg ikke, vi kommer igennem med det.
Charlotte Dyremose (KF), 2009-03-31:
Jeg kunne fortsætte lidt i samme spor, for jeg tror heller ikke, at det her forslag er vejen frem, som den tidligere ordfører lige sagde det.
Forslaget er ligesom delt op i to dele.
Den ene er det her med, at stat, regioner og kommuner skal forpligtes til at sikre flere praktikpladser, og at de skal udarbejde handlingsplaner.
Vi tror fra konservativ side mere på dialogen og initiativerne, herunder det, som hr. Martin Henriksen netop nævnte, med forhøjelse af anlægslofter osv., for det, der jo er vigtigt, er at holde gang i økonomien, holde gang i virksomhederne og sørge for at tilskynde dem til, uanset om det er offentligt eller privat, at tage praktikanter ind.
Den anden del er det om minimum 15 pct. af medarbejderstaben under uddannelse, og der må jeg med fru Christine Antorinis ord sige, at det tror jeg også kan give bagslag.
Her har Socialistisk Folkeparti alligevel bevæget sig op i de socialistiske højder i en sådan grad, at selv Socialdemokraterne synes, at det bliver for socialistisk.
Det undrer mig egentlig ikke, og jeg synes faktisk, at fru Christine Antorini skal have ros for sin meget afbalancerede holdning til det her forslag.
Man skal også rose oppositionen, når der er årsag til det, og jeg synes, at det er rigtigt set af Socialdemokraterne, at det her forslag ganske enkelt er for socialistisk, ja, man fristes næsten til at kalde det betonsocialistisk.
Det er fuldstændig rigtigt, som flere ordførere har været inde på, at det kæmpestore problem her selvfølgelig er, at det i den grad ville forringe konkurrenceevnen særlig for de små virksomheder, der måtte søge på offentlige udbud.
Det ville betyde, at kun de helt store aktører kunne være med, og man kan så sige, at det er en lille smule interessant, at vi her står med et forslag fra Socialistisk Folkeparti, der er så socialistisk, at det kun ville hjælpe de helt store kapitalister og ikke de små selvstændige erhvervsdrivende.
Men det kan vi jo lade stå et øjeblik.
Som jeg også var inde på i min ordførertale til det tidligere forslag, er vi meget opmærksomme på, at vi har en situation, hvor det naturligvis bliver sværere at skaffe de nødvendige praktikpladser, og hvor det er utrolig vigtigt, at alle parter er opmærksomme på, at det kræver en indsats at sikre de nødvendige praktikpladser, men vi mener absolut ikke, at vejen frem er at lave nogle regler, der i bedste fald blokerer for nogle virksomheders muligheder for at byde ind på offentlige udbud og i værste fald i virkeligheden kan være med til at lukke nogle virksomheder, fordi de ikke kan få de her udbud.
Og i det omfang at vi lukker virksomheder, kan de i hvert fald ikke udbyde praktikpladser, heller ikke 8 eller 10 eller 12 pct. af deres medarbejderstab, når de ikke måtte være nået op på de 15 pct.
Der er ingen tvivl om udsigten til de problemer, der kan opstå, og vigtigheden af, at vi fastholder fokus på at sikre de nødvendige praktikpladser, så vi - henført til forslaget fra før - ikke kommer til at ende med flere end højst nødvendigt i skolepraktik, men at man kan få en rigtig praktikplads.
Christine Antorini (S), 2009-03-31:
Ligesom med det tidligere beslutningsforslag fra SF, vi diskuterede, har vi også sympati for intentionen i det her.
Den første del af forslaget går ud på at oprette flere praktikpladser inden for det offentlige område - stat, region, kommune.
Det synes vi er en rigtig god idé.
Det er et sted, hvor vi her og nu kan etablere praktikpladser.
Det er en politisk beslutning, og det er i øvrigt områder, hvor der mangler hænder.
Undervisningsministeren nævnte en række offentlige områder.
Men noget af det, som ikke er reguleret på samme måde, vil jo være praktikpladser inden for f.eks. handelsområdet f.eks. med hensyn til at få HK-lærepladser.
Så vi synes, at hele diskussionen om, hvordan det offentlige her og nu kan være med til at løfte lærepladsproblematikken, er meget relevant.
Så den del af det er vi med på at drøfte videre.
Den anden del: Der deler vi de bekymringer, som også Venstres ordfører gav udtryk for, nemlig hele diskussionen om, om man skal sætte en fast grænse for antallet af praktikpladser, når det offentlige investerer f.eks. i renoveringer af skoler, daginstitutioner eller andet - hvilket er indlysende at gøre for at få skabt noget vækst i samfundet inden for nogle områder, hvor vi i den grad har behov for at der sker en indsats.
Vi er meget enige i den bekymring, der er, for det her handler altså om virksomheder af meget forskellig størrelse med meget forskellige muligheder for at oprette praktikpladser af kvalitet.
Det er simpelt hen for rigidt, og det vil betyde, at vi måske i virkeligheden kommer til at ramme mindre virksomheder - som i øvrigt burde have gavn af de vækstpakker, der måtte komme vedrørende renoveringer inden for det offentlige område - fordi de ikke kan byde på opgaven, fordi der er et krav på 15 pct. uddannelsespladser.
Men vi tror simpelt hen, at den her model med de 15 pct. er for rigid.
Det vil komme til at ramme virksomheder - små virksomheder - som ikke bør rammes, men skal have en lige mulighed for at kunne byde på de opgaver, der måtte komme.
Men igen: Intentionen er vi helt enige i.
Jeg vil godt opfordre SF til, som vi også gjorde i forhold til det andet beslutningsforslag, at overveje, om det er en god idé, at vi tager det til afstemning - om det ikke er bedre, at vi har debatten.
For der er forskellige problemstillinger, som vi ikke synes der er arbejdet nok med på de konkrete forslag.
Men det er ikke det samme, som at vi ikke synes, det er vigtigt, både at vi har diskussionen her, og at det er inden for det spektrum af mulige løsninger, som SF har skitseret, for at gøre noget ved praktikpladsproblemet her og nu.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-03-31:
Vi står så med endnu et forslag fra Socialistisk Folkeparti, som går ud på, at vi skal statsliggøre pligten til at sikre praktikpladser på erhvervsuddannelserne.
Derfor undrer forslaget såre.
Det virker, som om Socialistisk Folkeparti er i en lille osteklokke og har bestemt sig for, at de her forslag skal fremsættes.
Men det er, som om man ikke har forholdt sig til, at vi faktisk er i gang, og at vi har nogle aftaler, som ikke engang er helt nye - det er aftaler, som har været kendt rigtig, rigtig længe.
Det er ikke nødvendigt at komme med dette tiltag nu, når vi har så stort fokus, som vi har, på at få lavet praktikpladser nok og er så dybt bekymrede over, at der er områder, hvor der måske mangler, men at vi i hvert fald arbejder intenst på at få de praktikpladser til rådighed, som vi har brug for.
Jeg må nok også sige, at vi i Venstre har en undren og en bekymring over, at der så står, at mindst 15 pct. af den udførende virksomheds medarbejderstab skal udgøres af personer under uddannelse.
Det er dog et tal, som sætter en kraftig begrænsning for, hvem der overhovedet må have lov at komme ind og have en entreprise eller en offentlig licitation.
For det vil sige, at meget små virksomheder overhovedet ikke engang kan få lov at få en entreprise i det offentlige, til trods for at de måske har én lærling.
Man vil kunne sige: Det er ikke godt nok, de er ikke gode nok.
Så staten skal altså også til at beslutte, hvilke virksomheder der må have lov til at byde ind.
Det bryder Venstre sig overhovedet ikke om.
Vi ønsker det frie udbud, og vi ønsker muligheden for, at alle får chancen for at få entrepriserne også i staten, og at vi i det offentlige system i hvert fald sørger for, at vi ikke lægger begrænsninger på optag til uddannelser, men tager alle de elever ind, vi overhovedet kan komme til.
Bertel Haarder (V), 2009-03-31:
Jeg vil gerne i fortsættelse af den debat, der lige har været, forsikre fru Marianne Jelved om, at det offentlige selvfølgelig skal bidrage til uddannelsen af fremtidens faglærte arbejdskraft og til sikring af uddannelsesgarantien gennem oprettelse af praktikpladser.
Det gælder både på de særlige velfærdsområder, som f.eks. social- og sundhedssektoren, og på andre områder som f.eks. kontor-, it-, kantineog gartnerområdet.
Regeringen har i juni 2007 indgået en aftale med KL, Danske Regioner, LO og AC.
Her er parterne enige om, at det er et mål, at der skal være frit optag og praktikplads til alle elever på social- og sundhedsuddannelsen.
I første omgang blev dimensioneringen øget med 550 elever i 2008 og med 1.100 elever i perioden 2009-2015.
For pædagogisk assistentuddannelse er målsætningen at øge dimensioneringen med 500 elever i 2008 og med 1.000 elever i 2009-2015.
Efterfølgende har KL, Danske Regioner og FOA så aftalt, at indfasningen ikke sker i det oprindeligt aftalte tempo, men at dimensioneringen til gengæld øges i perioden 2010-2015.
For det statslige område indgår det i globaliseringsaftalen, at staten inden udgangen af 2007 skulle øge antallet af praktikpladser med 25 pct. og yderligere øge antallet af elever i årene derefter.
Regeringen har forsøgt at indfri målsætningen om de 25 pct. ved at fastsætte kvoter for antal elever i staten.
Det gælder dels i staten generelt, dels på social- og sundhedsuddannelsen og pædagogisk assistentuddannelsen i regionerne og kommunerne.
Så hjemlerne er der, men det bedste er selvfølgelig forpligtende aftaler, og det er den vej, som vi forsøger at gå og fortsat vil gå.
Problemet ved at vedtage det forslag, som vi nu drøfter, er, at det uundgåeligt kommer til at skabe et unødigt og omkostningsfyldt bureaukrati, som svækker virksomhedernes opbakning til erhvervsuddannelserne og dermed forringer udsigten til, at vi får virksomhederne til at oprette flere praktikpladser, og det er jo præcis det modsatte, vi gerne vil opnå.
Regeringen deler ikke forslagsstillernes frygt for, at 95 pct.-målsætningen bringes i fare som følge af udviklingen på praktikpladsområdet, og det skyldes jo, at vi altså har uddannelsesgarantien og i øvrigt i øjeblikket har et stærkt reduceret frafald på erhvervsuddannelserne og en øget tilgang til en række uddannelser.
Jeg tror, at vi når de mål, men guderne skal vide, at der i øjeblikket er praktikpladsproblemer.
Det offentlige skal bidrage til at løse dem.
Det har vi redskaberne til, og vi har også nogle aftaler, som vi selvfølgelig vil sikre bliver overholdt, og jeg vil ikke udelukke, at vi sagens alvor taget i betragtning forsøger at indgå yderligere aftaler.
Men det er da immer væk glædeligt, at vi har en klokkeklar aftale om, at der er fuldstændig fri adgang på social- og sundhedsområdet.
Der mangler vi stadig væk uanset finanskrisen folk, så det synes jeg at vi skulle reklamere lidt mere for over for dem, der gerne vil ind på serviceområdet.
Nanna Westerby (SF), 2009-03-31:
Nu er der for rigtig mange virksomheder rigtig langt fra at tage lærlinge til at tage nogle, som er 50 pct. af deres tid i skolepraktik på virksomheden.
Noget, der er rigtig uoverskueligt ved at have lærlinge, er, at man har en helt særlig forpligtelse til at stå for en masse af det administrative og til at stå for en masse kvalitetssikring i praktikken.
Man kan her med sådan en skolepraktikordning sørge for, at det er skolen, der står for det.
Jeg er helt overbevist om, at der er rigtig mange skoler, som har så gode kontakter til det lokale erhvervsliv, at de godt vil kunne finde ud af det.
Det er også det, vi hører fra skolerne lokalt.
Jeg synes bare, at det, der er det allervigtigste i det her forslag, er, at vi ikke vil lade konjunkturerne bestemme, hvordan Danmarks arbejdsstyrke skal se ud om 20 år, hvem der får en uddannelse, og hvem der ender som ufaglært.
Derfor er vi kommet med det her forslag, og jeg har ikke hørt noget som helst fra Dansk Folkepartis ordfører, ud over at man nu også har lavet en renoveringspulje, og at det måske vil gøre, at man kan rette op på de her konjunkturproblemer og mangel på praktikpladser senere hen.
Det tror jeg simpelt hen ikke på er godt nok.
Martin Henriksen (DF), 2009-03-31:
Et meget mærkværdigt svar må jeg sige.
Altså, ordføreren kom overhovedet ikke ind på, hvordan man vil sikre, at 50 pct. af uddannelsestiden er ude på en virksomhed.
Nu taler vi jo om skolepraktik her, som jo er en praktik, man går ind i, når man ikke kan komme ud på en virksomhed.
Altså, dialog med det lokale erhvervsliv, forstår jeg, men det har man jo i dag.
Det er jo bl.a. på den måde, man forsøger at skaffe praktikpladser.
Jeg kan slet ikke forstå det her med, at man ikke har gjort sig nogen overvejelser om, hvor mange praktikpladscentre der skal være, eller hvor meget det vil koste, og man henviser så til, at man i sit finanslovforslag for 2010 vil redegøre for, hvad økonomien i det her forslag er.
Det bør man altså være i stand til at redegøre for, inden man fremsætter forslaget, eller i hvert fald samtidig med at man fremsætter forslaget i Folketingssalen, ellers beder man jo sådan set bare Folketinget om at stemme for noget, som det overhovedet ikke har noget overblik over hvad vil koste eller hvilke konsekvenser vil få.