runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2011-01-14:
Kigger vi på det økonomiske niveau i landets kommuner, kan vi se, at der har været en betydelig vækst årene igennem, men her på det seneste har regeringen lagt op til at stramme fuldstændig op og gennemføre nulvækst.
Det er altså helt nyt, at man, i en tid, hvor regeringen selv taler om, at vi skal have en folkeskole i verdensklasse, og hvor Venstres ordfører står her på talerstolen og siger, at de andre lande er ved at overhale os uddannelsesmæssigt, at de er meget bedre, har en situation, hvor man i folkeskolen skal reducere og sænke niveauet, hvor man lukker skoler, hvor man fjerner hele fag, og hvor eleverne har langt færre timer, end de havde for år tilbage.
Det virker som den helt forkerte kurs, den helt forkerte vej i en tid, hvor vi ved, at vi skal satse og konkurrere på uddannelse.
Der har været planer om forskellige ting, det er korrekt, men der har ikke været gennemført en kurs som den, der gennemføres nu.
Det har altid været socialdemokratisk politik at investere i uddannelse.
Det er derfor, at det virker helt urimeligt, at Venstre taler om en folkeskole i verdensklasse, samtidig med at man tvinger kommunerne til at spare netop på folkeskolerne.
Sophie Løhde (V), 2011-01-14:
Jeg synes engang imellem, det er trist, at alting, når vi har en debat om kommunerne, kun skal handle om penge, men det er åbenbart det, der er udgangspunktet for ordføreren og er succeskriteriet for, hvad der er godt eller skidt i det, der foregår.
Men når det så er udgangspunktet, og når ordføreren bruger vendinger, som at kommunerne er udsat for en decideret økonomisk hestekur, og at velfærden er under pres, kan ordføreren så ikke oplyse os om, hvad det var for et niveau eller – for at bruge ordførerens egne ord – økonomisk hestekur, som Nyrupregeringen havde planlagt at kommunerne skulle udsættes for, da man lagde sine egne tal frem?
Det kunne være interessant at få det til sammenligning, når der bliver brugt ord som økonomisk hestekur.
Sophie Løhde (V), 2011-01-14:
Som jeg husker min ordførertale, som jeg lige har holdt for ikke særlig lang tid siden, var hovedargumentet for det her lovforslag, nemlig indførelse af halvårsregnskaber i kommunerne, ikke et spørgsmål om, hvilke budgetter der er i kommunerne, i forhold til om de har X eller Y stående på kontoen.
Nej, hovedargumentet er sådan set, at vi i kommunerne har set nogle massive overskridelser af budgetterne.
Det er en forudsætning for, at vi også i årene fremadrettet har handlefriheden til at kunne investere i de områder, hvor der er behov for, at der bliver investeret.
Og det er bl.a. på en række af kernevelfærdsområderne, men vi skal bare have pengene, før man kan bruge dem.
Johs. Poulsen (RV), 2011-01-14:
Det sidste er jeg fuldstændig enig i.
Så på det punkt kan vi sagtens mødes, og det er egentlig også derfor, jeg bare sådan prøver at pille en lille smule ved den der sprogbrug, der hedder, at man er på et historisk højt niveau, for det har vi jo været hvert eneste år i de sidste 35 år, fordi der har været en realvækst fra år til år i større eller mindre omfang over de forskellige år.
Og det betyder jo, at man hvert eneste år er på et historisk højt niveau.
Så det er jo i al fald ikke et selvstændigt argument for at fremsætte lovforslaget.
Derfor kan jeg også nøjes med at spørge her i anden omgang: Er fru Sophie Løhde glad for, at vi er på et historisk højt niveau, eller er fru Sophie Løhde ked af, at vi er på et historisk højt niveau?
Sophie Løhde (V), 2011-01-14:
Det glæder mig, at Det Radikale Venstre medgiver, at vi er på et historisk højt niveau i landets kommuner.
Vi må så også konkludere, at hvis vi ser på stigningen i udgifterne i kommunerne eller stigningen i de budgetter, de har haft til rådighed i kommunerne, er der i hvert fald sket nogle væsentlig større hop, i forhold til hvor mange penge kommunerne har haft til velfærd i den årrække fra 2001 og frem til nu, end det, som den tidligere regering lagde for dagen.
Men jeg mener ikke, at mængden af penge nødvendigvis er et succeskriterium i sig selv.
Nej, det er selvfølgelig et spørgsmål om – og det tror jeg sådan set også at hr. Johs. Poulsen er fuldstændig enig med mig i – hvad det er, vi får for pengene, hvad det er for en velfærd, vi formår at udvikle i det danske samfund.
Johs. Poulsen (RV), 2011-01-14:
Tak for det.
Sophie Løhde siger lidt som sådan en slags i hvert fald indirekte begrundelse for, at man har fremsat det her lovforslag, at vi jo har en situation, hvor de danske kommuner samlet set økonomisk og omsætningsmæssigt er på et historisk højt niveau.
Og det er jo ganske rigtigt.
Men samtidig er det jo også rigtigt, at den sprogbrug sådan set bare betyder, at når der er en vækst fra år til år i kommunerne, er man sådan set hvert eneste nytår på et historisk højt niveau.
Derfor vil jeg egentlig bare spørge fru Sophie Løhde, om hun ikke er enig i, at i de sidste 35 år har kommunerne hvert eneste år været på et historisk højt niveau.
Sophie Løhde (V), 2011-01-14:
Vi er vist måske lige en anelse uden for temaet for det her lovforslag, nemlig indførelse af halvårsregnskaber i kommunerne, men fair nok, jeg tager også gerne den overordnede debat i relation til kommunerne og deres økonomi.
Der er jeg fuldstændig enig i, at det handler om at have et godt niveau på normalområdet, og ja, vi har i Danmark verdens dyreste folkeskole, og derfor mener jeg ikke, at det er uambitiøst så også at stræbe efter, at for verdens dyreste folkeskole må vi som minimum stille krav om, at den også skal være blandt verdens bedste.
Derfor er svaret nødvendigvis – jeg ved godt, at det er et trist svar for Enhedslisten – ikke altid: Send flere penge.
Det er at se på, hvordan vi har indrettet folkeskolen.
Der er behov for nogle grundlæggende ændringer, så vi sikrer, at vi ikke i Danmark bliver overhalet indenom af alle de lande, som med fuld fart i øjeblikket er i gang med at overhale os på uddannelsesområdet, ikke fordi vi i Danmark går og bliver dummere og dummere, men fordi de andre bliver klogere og klogere.
Der skal vi være med i den konkurrence, for det er det, der er afgørende for den danske konkurrencekraft i årene fremover.
Line Barfod (EL), 2011-01-14:
Hvis vi gerne på lang sigt vil have, at der er færre børn, der får behov for specialundervisning eller for specielle sociale tilbud, handler det jo bl.a. om at have et rigtig godt niveau på normalområdet.
Det handler også om, at man har ro på, at man kan tænke langsigtet, at vuggestuer og børnehaver kan lave langsigtede budgetter, kan lave lange forløb, hvor man er sikker på, at her er der ro på.
Det er blevet ødelagt, da den her regering kom til magten og krævede, at man ikke længere måtte tænke langsigtet, man skulle bruge alle pengene hvert år, for ellers blev de taget fra en.
Med det forslag, man lægger op til her, bliver det hvert halve år, man skal have brugt alle pengene i stedet for at kunne tænke langsigtet, og man skal bruge endnu flere penge på administration, bureaukrati, regnskaber i stedet for at sikre, at man faktisk bruger pengene på børnene, på at sikre, at der er voksne, der har tid til at lytte til børnene og se det, hvis der er nogle, der har nogle problemer, så man kan gribe ind i god tid, inden de vokser sig store.
Så hvordan er det lige helt konkret, at Venstre forestiller sig, at man får styrket normalområdet, så man ikke på lang sigt får behov for så meget på specialområdet?
Rasmus Prehn (S), 2011-01-14:
Nu ved jeg jo godt, at den konservative ordfører har benyttet dagen i dag til at knæsætte princippet om, at det med eksempler ude fra virkeligheden gider man ikke.
Det er meget nemmere at sidde herinde på Slotsholmen med nogle tabeller og kigge på dem.
Men hvis vi alligevel skal tage udgangspunkt i et par eksempler fra virkeligheden: Mener den konservative ordfører så ikke, det er udtryk for, at man virkelig presser alt, hvad man kan, for at få enderne til at nå sammen, når man reducerer rengøring hos ældre fra hver anden uge til kun hver fjerde uge?
Og mener den konservative ordfører ikke også, det er udtryk for, at man ude i kommunerne virkelig presser alt, hvad man kan, for at spare, når det er sådan, at man reducerer timetallet?
Der er hele fag som svømning og musik, der er fjernet fra skemaet osv.
Er man ikke allerede i kommunerne i fuld gang med at spare voldsomt, og er spareøvelserne i virkeligheden ikke ved at tage over i landets kommuner?
Er vi ikke ved at ofre noget velfærd, som vi egentlig er glade for?
Sophie Løhde (V), 2011-01-14:
Inden for f.eks. de to områder, hvor der har været en meget kraftig vækst i udgifterne, nemlig den vidtgående specialundervisning og det specialiserede område, handler det jo i forhold til den vidtgående specialundervisning om at sikre, at færre børn kommer over i specialundervisningssystemet og dermed har behov for specialundervisning.
Det er en lang proces, og det er en stor opgave, som vi står over for.
Det er jo sådan set også derfor, at regeringen med sit forslag til en reform af folkeskolen sætter massivt ind i forhold til at styrke den danske folkeskole, så vi netop undgår, at så mange børn – markant flere end i eksempelvis Sverige eller Norge – kommer over i specialundervisningssystemet, men kan rummes inden for folkeskolen.
Hvad angår det specialiserede socialområde, hvor udgifterne også er skredet voldsomt, består en af udfordringerne da bl.a. i at se på de meget dyre enkeltmandsforanstaltninger, der er i en række af landets kommuner.
Jeg vil vove den påstand, også efter jeg har været ude at snakke med medarbejderne i kommunerne, at det at lave en enkeltmandsforanstaltning på de niveauer, man har gjort i kommunerne, ikke nødvendigvis har betydet, at man har givet en bedre kvalitet eller et bedre tilbud til den enkelte borger.
Der giver det da god mening, at man kigger på, om vi kan samle nogle af de her ting, så vi sikrer, at der faktisk er et bedre tilbud til de borgere, som har et behov for en særlig hjælp.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-01-14:
Nej, jeg mener ikke, man på nogen måde kan konkludere, at fordi der er nogle enkelte områder, hvor man sparer uhensigtsmæssigt i nogle kommuner, er det et tegn på, at kommunernes budgetter er for små.
Det ville man kunne konkludere, hvis man havde fuldt overblik over samtlige aktiviteter i de pågældende kommuner, og man kunne se, at ressourcerne blev udnyttet fuldt ud og mest hensigtsmæssigt alle steder.
Jeg har ikke kendskab til, at det skulle være således.
Det er muligt, at der er nogle kommuner, hvor man kører sin organisation fuldstændig perfekt, således at det overhovedet ikke på nogen måde kan lade sig gøre at få mere for pengene.
Jeg må indrømme, at jeg tvivler på det, for min erfaring fra organisationer er, at man meget sjældent når til perfektion, og derfor burde man koncentrere sig mere om at forbedre tingene, for det er der altid mulighed for i enhver organisation inklusive kommuner, i stedet for altid at gøre det til et spørgsmål om, at hvis man skal gøre noget bedre, så skal man have flere penge.
Jeg synes faktisk, at Socialdemokraterne stiller sig på den forkerte side i denne debat.
De stiller sig på systemets side ved at gå ind på tankegangen om, at de skal have flere ressourcer, hvis de skal levere noget mere, i stedet for at stille sig på borgernes side, som har interesse i, at de skal have mere for deres penge.
Birgitte Josefsen (V), 2011-01-14:
Tak for det.
Jeg vil opfordre hr. Rasmus Prehn til at sætte sig ned og læse finansloven og også den økonomiaftale, der er indgået med Danske Regioner, altså de fem regioner, for jeg kan høre, at Socialdemokratiet vil lægge flere penge ud til sundhedsbehandling i regionerne.
Jeg er så nødt til at gøre hr. Rasmus Prehn opmærksom på, at han kommer haltende bagefter, for regeringen har jo netop bevilget 5 mia. kr. mere til sundhedsområdet, ikke over 4 år, men over 3 år.
Det er sådan set mere end det, Socialdemokratiet har sat af i deres udspil.
Så jeg vil ønske hr. Rasmus Prehn velkommen til sundhedsdebatten, men hvis han skal være med i den debat, skal han prøve lige at kigge på fakta.
Det står sådan set skrevet sort på hvidt, og man behøver ikke have en juridisk embedseksamen eller en revisoreksamen for at kunne læse de budgetter og de regnskaber.
Det er åbenlyst for enhver, at der bevidst er lavet budgetter, hvor man har underfinansieret driften år efter år.
Rasmus Prehn (S), 2011-01-14:
Landets regioner er presset helt i bund økonomisk.
Det går ud over landets sygehuse.
Sparerunderne kommer oven i købet efter, at der allerede sidste år blev skåret helt ind til benet.
Besparelserne og fyringsrunderne har et omfang, så bl.a. Dansk Sygeplejeråd har set sig nødsaget til at igangsætte en særlig indsats, hvor medlemmerne tilbydes psykologbehandling på grund af stress og depression.
Det er imidlertid ikke behovet for sygehusbehandling, der er blevet mindre.
Tværtimod tyder alt på, at behovet for behandling inden for sundhedsvæsenet vokser.
Der skæres altså ned på sundhedsområdet, og dygtige medarbejdere sendes hjem i en situation, hvor danske medborgere har brug for omsorg og behandling.
Situationen virker grotesk, navnlig når man tænker på, at regeringen brugte hele sidste valgkamp på at love danskerne, at der var råd til både skattelettelser og velfærd.
Nu har de rigeste i Danmark høstet skattelettelserne, og så skal landets syge svigtes, mens dygtige medarbejdere sendes ud i ledighed midt i en krisetid.
En sådan situation er naturligvis helt uacceptabel.
Det er i det lys, at Socialdemokratiet sammen med SF har fremlagt en konstruktiv og fremadrettet plan, der skal sikre en mere realistisk økonomi i regionerne og dermed på sundhedsområdet.
Samlet set lægger udspillet »En Fair Løsning« op til, at der skal bruges 15,6 mia. kr. mere på sundhedsområdet og de øvrige regionsopgaver over de næste 4 år.
Der er altså nok at tage fat på.
Lovforslaget her lægger imidlertid op til at flytte rundt på de eksisterende midler imellem landets regioner og så at sige flytte rundt på fattigdommen.
Nogle regioner skal have mere, andre skal have mindre, men den samlede kage fastholdes på samme niveau.
Konkret foreslås det, at der kigges på et enkelt af de parametre, der er styrende for tilskudssystemet fra staten til regionerne, nemlig kriteriet for tabte leveår.
Forslagsstillerne finder det mere rimeligt, at kriteriet tager udgangspunkt i et gennemsnit for hele landet frem for at tage udgangspunkt i regionen med den højeste middellevealder.
Der kan argumenteres for og imod sammensætningen og opbygningen af tilskudskriterierne, og jeg kan forstå på regionerne, at de faktisk er splittet i spørgsmålet og også har forskellige variationer i forhold til, hvor mange kriterier der skal inddrages.
Det er den opgave, vi vil koncentrere os om, og det er den opgave, vi går til valg på at indfri.
Derfor støtter vi ikke det her forslag, der tager et enkelt tilskudskriterium ud af en række kriterier.
Efter vores opfattelse er det alle regioner og hele det danske sundhedsvæsen, der skal løftes.
Sophie Løhde (V), 2011-01-14:
I Venstre støtter vi de principielle overvejelser, som ligger til grund for Finansieringsudvalgets overvejelser, og de overvejelser var jo også hele formålet med at igangsætte det her arbejde i Finansieringsudvalget.
Vi må også bare konstatere, at fire ud af fem regioner mente, at den her løsning var utilstrækkelig.
Derfor er det, at vi i al stilfærdighed påpeger, at det så måske giver god mening, når fire ud af fem regioner – også nogle af dem, der vil stå til at få mere – siger det.
Så jeg synes sådan set, at vi nødvendigvis må se det her i en sammenhæng.
Altså, vi er nødt til at foretage en seriøs gennemgang i forhold til at se på det samlede, overordnede billede med de ting, som berører regionerne, i stedet for at træffe beslutninger isoleret set og lukke øjnene for de ting, som så kommer efterfølgende.
Det synes jeg er den bedste og den mest fair måde at arbejde på over for alle landets fem regioner.
Morten Østergaard (RV), 2011-01-14:
Jeg forstod ikke fru Sophie Løhdes svar, for det, jeg spurgte om, var, om Venstre er af samme opfattelse som Finansieringsudvalget, som jo altså bestod af repræsentanter for regionerne og kommunerne og for en række ministerier.
Er Venstre enig eller uenig i den vurdering?
For det er jo et spørgsmål om, om man så ønsker at rette op på uhensigtsmæssigheden.
Det må man have synspunkt om.
Det fornemmer vi at man ikke er parat til at have nu, men man må jo i hvert fald kunne sige, om man er enig i, at der her er nogle, der ud fra det objektive kriterium, det er besluttet at inddrage, bliver ringere stillet end andre, fordi der er den uhensigtsmæssighed.
Er der efter Venstres opfattelse en uhensigtsmæssighed, eller er der ikke?
Rasmus Prehn (S), 2011-01-14:
Det er jo altid en fornøjelse at opleve fru Birgitte Josefsens sådan ydmyge og underspillede facon, hvor man ikke skruer sig op og gør sig til bedrevidende.
Det er altid en fornøjelse.
Sagen er den, at kigger man f.eks. på dette ritzautelegram fra den 11. januar under overskriften »Fakta om besparelser på sygehuse«, kan man ved selvsyn konstatere, at det jo ikke kun er i Region Midtjylland, men at det stort set er hele vejen rundt, at man er nødt til at skære ned – og det, selv om man også skar ned sidste år.
Det er jo det, der situationen her; det er det, der er virkeligheden; det er det, folk oplever.
Nu er der altså folk, der venter på ventelister, der er folk, der ikke bliver behandlet, mens man ude i regionerne er nødt til at skære ned og fyre medarbejdere.
Det er set i det lys, at vi sammen med Socialistisk Folkeparti har fremsat »En Fair Løsning«, hvor vi kommer med konstruktive forslag til at investere.
Det er vejen frem.
Sophie Løhde (V), 2011-01-14:
I Venstre støtter vi altid regeringens forslag.
I dag behandler vi et lovforslag, der er fremsat af Det Radikale Venstre, så alene af den grund er der jo ikke nogen vanskeligheder med at skulle vælge imellem knapperne på tastaturet, når der skal stemmes på et senere tidspunkt.
Vi har i Venstre den holdning, uanset om vi taler om kommunerne eller regionerne, at det altid er vigtigt, at man grundigt vurderer de kriterier, som ligger til grund for den bloktilskudsnøgle, som er med til at afgøre, hvordan pengene skal fordeles, i det her tilfælde mellem landets fem regioner.
Det er det, man også har forsøgt at gøre i Finansieringsudvalget.
Finansieringsudvalget kommer mig bekendt ikke med nogen klar stillingtagen eller anbefaling til, hvad der så præcis skal gøres, men udvalget påpeger nogle ting og siger, at der er nogle områder, hvor det måske er nødvendigt, at man særlig kigger på, hvordan nogle kriterier er skruet sammen, i forhold til hvordan de virker og udmønter sig i praksis.
Men samtidig må vi jo også notere os, at der fra alle fem regioner er fremkommet bemærkninger om, enten at man var imod den løsning, eller at den var helt utilstrækkelig.
Derfor er det jo også nødvendigt, som ministeren også gjorde rede for i sin tale, at lytte til høringssvarene til det her lovforslag.
Morten Østergaard (RV), 2011-01-14:
Det er jo sjældent, at Venstre ikke kan støtte regeringens forslag, men det er så i det her tilfælde, fordi vi har overtaget regeringens forslag og fremsat det, at man får lov til at eksperimentere med den øvelse at stemme imod regeringens eget forslag.
Jeg er nødt til at spørge fru Sophie Løhde, om Venstre er uenig i Finansieringsudvalgets konklusion, når det kommer til det, som lovforslaget handler om, nemlig kriteriet for middellevetid, altså om, at der er en uhensigtsmæssighed i, at det ikke kommer til at afspejle de ændringer, der er i middellevetiden, når man har indrettet kriteriet på den måde, man har i dag.
Er Venstre enig eller uenig med Finansieringsudvalget i, at der er den uhensigtsmæssighed, som altså også førte til, at regeringen udarbejdede lovforslaget og sendte det i høring?
Sophie Løhde (V), 2011-01-14:
Da den konservative ordfører desværre ikke har mulighed for at være til stede, vil jeg hermed begrunde de overvejelser, som vi har gjort os i Venstre og De Konservative i forhold til L 82.
Det er umuligt at se på lovforslaget uden samtidig også at skulle forholde sig til en vurdering af de fordelingsmæssige virkninger, som forslaget i sig selv indebærer.
Når man diskuterer en ændring af de kriterier, der indgår i fordelingen af bloktilskuddet til regionernes sundhedsopgaver, er det med udgangspunkt i et nulsumsspil, som indebærer, at hvis nogle skal have mere, skal andre have mindre, altså, hvor der er vindere, er der altid tabere.
Derfor skal man naturligvis altid tænke sig grundigt om i forhold til, hvilke konsekvenser det har at røre ved nogle af de parametre, som ligger til grund, ikke mindst fordi sådanne ændringer selvfølgelig i sig selv vil betyde voldsomme ændringer i bloktilskudsnøglen for regionerne og dermed for, hvordan pengene fordeles internt mellem landets fem regioner.
At gennemføre lovforslaget som det foreligger på nuværende tidspunkt og uden hensyntagen til de kommende ændringer i den kommunale medfinansiering vil unægtelig have nogle meget store fordelingsmæssige virkninger, ikke kun for dem, som i lovforslaget kommer ud som vinder i et nulsumsspil, men også for dem, som med forslaget står til at få et tab.
En teoretisk beregning for 2011 med afsæt i det lovforslag, som Det Radikale Venstre altså i dag har fremsat, ville betyde, hvis det blev gennemført og vedtaget her i Folketinget,
at Region Hovedstaden og Region Sjælland hver skulle hoste op med 136 mio. kr. til de øvrige regioner.
Vi mener ikke, at det er uden problemer at foretage så voldsomme ændringer, hvis man ikke også samtidig lytter til de høringssvar, som er kommet, og hvor fire ud af fem regioner har haft indsigelser i forhold til, at de gerne havde set, at man foretog nogle yderligere justeringer, og hvis man ikke også samtidig forholder sig til en ændring af den kommunale medfinansiering på sundhedsområdet, som regeringen ifølge lovprogrammet har varslet i løbet af februar måned.
En ændring af den kommunale medfinansiering på sundhedsområdet vil være af en sådan størrelsesorden for alle landets regioner, at det naturligvis kun giver mening at se de to ting i en sammenhæng.
At tage med den ene hånd for at give med den anden og omvendt er simpelt hen ikke en rimelig måde at arbejde på for nogen parter, heller ikke for landets regioner.
Derudover er det heller ikke helt uvæsentligt, som ministeren også berørte i sin tale og i de efterfølgende spørgsmål, at da lovforslaget her blev sendt i høring, og hvor altså de fire ud af fem regioner fremsatte bemærkninger, var der mildest talt ikke opbakning til den løsning, som lovforslaget indebar, hverken fra dem, som med lovforslaget stod til at få et tab – de mente, at det var utilstrækkeligt – eller for de to øvrige regioner, som mente, at forslaget til løsning var utilstrækkeligt.
På den baggrund kan jeg meddele, at vi i Venstre ikke kan støtte det fremsatte forslag.
Bertel Haarder (V), 2011-01-14:
Hvis jeg kort må referere fra høringssvarene, så går de ud på, at Region Midtjylland mener, der skal gennemføres langt større ændringer end dem, der lægges op til; at Region Sjælland ikke finder det rimeligt, at øvrige forhold ikke bliver inddraget, og at Region Hovedstaden bemærker, at den ikke mener, den bliver kompenseret tilstrækkeligt på psykiatriområdet osv.
Mon der derfor ikke er god grund til, når nu regeringen kommer med sit forslag om ændret kommunal medfinansiering af sundhedssektoren i slutningen af februar, at få set sagen i en større sammenhæng?
I øvrigt er der en regeringsforhandling med regionerne frem til maj måned, hvor vi forhåbentlig i enighed kan lægge budgetterne for de kommende år.