Tina Nedergaard (V), 2014-10-30:
Regeringen foreslår med det lovforslag, der her er fremsat, at samlevende får samme adgang til at adoptere sammen eller f.eks. at adoptere den enes barn – det, der betegnes som stedbarnsadoption – som ægtepar har i dag.
I Venstre mener vi, at det er et fornuftigt forslag.
Hvis et par gennem længere tid har levet sammen som ægtepar, men uden papirerne, kan dette forhold være lige så stabilt for et barn og skabe en lige så god ramme for et barn som et forhold, der er indgået som ægteskab, kan.
I Venstre har vi det udgangspunkt, at det afgørende er, at barnet, for så vidt at der er behov for adoption, placeres det sted, hvor barnet vil befinde sig bedst, og det skal en institution som ægteskabet hverken tilskynde til at man gør eller forhindre at man gør.
Vi er således enige med regeringen i intentionerne i lovforslaget.
Desværre er vi meget kritiske over for enkelte dele af lovforslaget.
Der er et forbehold fra vores side, i forhold til at man som samlevende par, der adopterer børn, ikke skal leve op til de krav, som stilles for at indgå ægteskab.
Når man er et ægtepar, betyder det jo i praksis, at man i sagens natur ikke er gift med andre, for det forbyder lovgivningen, men jeg kan se af et af ministeriets svar på et høringssvar, at i dette tilfælde vil man rent faktisk kunne være samlevende igennem mange år, men gift med en tredjepart og så alligevel få adgang til adoption.
Den del er vi i Venstre endog meget kritiske over for.
Vi mener rent faktisk også, at man med den forskelsbehandling egentlig taber en del af intentionen i lovforslaget på gulvet, da det jo i sig selv er et mål at have ligestilling i Danmark mellem par og ægtepar, hvad angår deres grundlæggende rettigheder som mennesker.
Yderligere mener vi – men det er ikke så afgørende som det andet – at der kan være brug for lidt flere ord om, hvordan man i nævnet skal kunne tolke det at være samlevende.
Jeg kan se af bemærkninger til lovforslaget – og det kvitterer vi selvfølgelig også for –
at regeringen tillægger det meget stor betydning, at man har været samlevende på samme bopæl i 2½ år.
Det er også et rigtig godt udgangspunkt, men jeg synes alligevel – og det er ikke nogen betingelse – at vi, hvis ministeren vil være imødekommende over for det, skulle prøve at tage en drøftelse af, om der er andre ting, der med rette kunne drages ind, da vi jo i forhold til f.eks. plejefamilier stiller meget rigide krav.
Det kan være udmærkede krav, men de er i hvert fald skrappere end kravene her.
Det, der er vigtigt for os at få anført her ved førstebehandlingen, er, at vi er helt enige i intentionerne i lovforslaget.
Vi mener, det er fuldstændig rigtigt at give samlevende denne adgang til at adoptere, og ikke mindst finder vi det relevant, for så vidt at et par har levet sammen med den ene parts datter eller søn i nogle år – hvis man f.eks. har været enke eller enkemand – at denne i praksis nye forælder også får den juridiske myndighed over barnet i lighed med situationen, hvis man havde været gift.
Så alt i alt finder vi det rigtig positivt, at regeringen har fremsat dette lovforslag, og jeg kunne sådan set have ønsket, at vi selv havde nået at gøre det.
Men vi håber så selvfølgelig også, at ministeren vil være imødekommende over for disse par punkter.
Jeg tror bestemt, at vi kan nå til enighed.
Det vil vi i Venstre i hvert fald være indstillet på.