Ole Birk Olesen (LA), 2014-11-11:
Det aktuelle lovforslag rummer tre elementer, og Liberal Alliance kan støtte alle tre elementer.
Det første element handler om en udvidelse af antallet af såkaldte yderkommuner, hvor borgerne har ret til et udvidet befordringsfradrag.
Det er sådan i dag, at man i almindelige kommuner kun har ret til et fradrag på 1,05 kr. pr. kørt kilometer over 120 km om dagen, mens man i yderkommuner har ret til det dobbelte, nemlig 2,10 kr.
Denne ret til det dobbelte befordringsfradrag, også af kilometer kørt over 120 km, skal nu gælde ikke for 16 kommuner, men for 25 kommuner, og det støtter vi.
Så er der det andet element, som handler om, at kommunerne skal have en større andel af selskabsskatteprovenuet.
Det stiger fra 13,4 pct. i dag til 15,25 pct. med dette lovforslag.
På den måde bliver kommunerne mere interesseret i at have et godt erhvervsklima og tiltrække virksomheder, fordi de får en større andel af selskabsskatten, og det støtter vi også.
Så er der det tredje element, som handler om at udnytte de digitale muligheder på skatteområdet på den måde, at hvor en kunde, som skal have et lån eller skal have rådgivning hos banken, før i tiden skulle give banken skattepapirerne, skulle hjem og finde dem i skrivebordsskuffen, og hvis man ikke kunne finde dem, så rekvirere dem hos SKAT og så give dem til banken, så kan man nu udnytte de digitale muligheder til, at kunden kan give banken en tilladelse til at hente oplysningerne digitalt.
Nogle har troet, at man udvider bankernes adgang til borgeroplysninger hos SKAT, men i virkeligheden handler det jo om, at det er oplysninger, som bankerne har kunnet efterspørge hos kunderne i årtier.
Jeg kan da selv huske, da jeg skulle låne til et hus, hvordan jeg blev bedt om at komme med årsopgørelse og lignende, som jeg så skulle finde frem i skuffen og give til banken som betingelse for at optage et lån.
Det er jo så det, som vi allerede har i dag, nemlig en lovgivning, som sikrer, at kunden i stedet bare kan skrive under på, at det er i orden, at banken henter oplysningerne digitalt.
Denne del af lovgivningen skal så udvides til, at det ikke kun er i lånesituationer, men også i rådgivningssituationer, at banken kan gøre tingene digitalt, som den allerede i dag kan gøre med papir, nemlig bede kunden om oplysningerne, som kunden så kan rekvirere hos SKAT eller i skrivebordsskuffen og give til banken.
Det kan vi ikke indvende noget imod.
Det er vores indtryk, at meget af den kritik, der har været af det, bygger på misforståelser, herunder måske på den misforståelse, at kunden ikke skulle give en tilladelse til det.
En anden misforståelse har måske været, at man som kunde giver tilsagn til ubegrænset adgang til ens oplysninger hos SKAT, men der er faktisk kun tale om en begrænset adgang til oplysninger om SKAT, og adgangen er kun knyttet til den konkrete rådgivningssituation eller den konkrete lånesituation.
Så selvfølgelig skal det sikres, at de ting, der står i lovforslagets bemærkninger om, at det kun er i de konkrete situationer, og at det ikke er en ubegrænset adgang, også udfolder sig i lovens tekst, men det står altså i lovforslagets bemærkninger, at det er det, der er hensigten med lovens bogstav.
Vi vil så holde regeringen op på det og se, at det er sådan, det bliver, men hvis man alene tager udgangspunkt i lovforslagets bemærkninger, er der ingen tvivl om, at hensigten med lovforslaget ikke er at åbne en ladeport for bankers adgang til private oplysninger hos SKAT, men kun konkrete oplysninger, som banken kan hente efter tilladelse fra kunden, konkrete oplysninger, som banken allerede i dag kan bede kunden om at levere på papir.