Margrethe Vestager (RV), 2012-02-08:
Mange tak.
Jeg kan naturligvis tage fejl, men det lød, som om forespørgeren havde en stærk ideologisk holdning til spørgsmålet om beskatning af finansielle transaktioner.
Til det må man sige, at der har regeringen et noget mere pragmatisk forhold til samme spørgsmål, fordi det, der er vores udgangspunkt, når det kommer til beskatning, er, at det skal virke.
Det skal virke i det formål, man gerne vil have.
Det er jo en af grundene til, at regeringen gerne vil gå forrest i EU for at få indført en global skat på transaktioner, for en af de væsentligste problemstillinger, hvis man gerne vil beskatte transaktioner, er, at de flytter sig.
Og det gælder jo ikke kun den her overvejelse, for de fleste ting, som man beskatter, forsøger at flytte sig, hvis de kan, men dermed jo også sagt, at regeringen ikke har nogen ideologiske vanskeligheder med en afgift på finansielle transaktioner som sådan – så ville vi jo ikke gå ind for det på globalt plan – og samtidig lægger vi stor vægt på at sikre en stærkere regulering af den finansielle sektor.
Vi har sådan set heller ikke nogen ideologiske vanskeligheder med at beskatte den finansielle sektor.
Regeringens bekymringer for en afgift på finansielle transaktioner, som ikke er global, men som kun indføres i EU eller i en gruppe af europæiske lande, er af økonomisk og af praktisk karakter.
Kommissionens forslag medfører – og der er jo diskussioner om provenumulighederne, men et vist potentiale er der, det er åbenlyst – samtidig en række udfordringer, især jo selvfølgelig risikoen for, at finansielle transaktioner flytter uden for EU, altså flytter et sted hen, hvor de ikke beskattes.
Samtidig peger Kommissionens egne offentliggjorte analyser på, at forslaget vil medføre en reduktion i den økonomiske aktivitet og velstand.
Udfordringerne med at undgå kapitalflugt vurderes jo i sagens natur bedst imødekommet ved en global løsning, for hvor skal man så tage hen?
Pointen er sådan set også, at der er andre skatter på den finansielle sektor, f.eks. skatter på finansiel aktivitet såsom den danske lønsumsafgift, som er mere effektive, idet de indebærer en mindre reduktion i økonomisk aktivitet pr. provenukrone.
Kommissionens egne offentliggjorte analyser peger på, at aktivitetsskatter er mere effektive end transaktionsskatter, hvis det altså er provenu, man gerne vil have.
Det, der nogle gange måske er svært eller komplekst i den her dagsorden, er at holde fast i, at vil man gerne regulere den finansielle sektor, skal man måske gå andre veje, og det arbejde har pågået dels herhjemme, vi har meget brede forlig og et godt samarbejde i Folketinget om vores forskellige bankpakker, dels pågår det selvfølgelig også i EU.
Dermed jo blot sagt, at det at regulere den finansielle sektor for at forhindre, at vi får en krise, som den vi fik i 2008, er helt afgørende.
Regeringen lægger stor vægt på en stærkere regulering af den finansielle sektor, og en finansiel regulering er en af de økonomiske topprioriteter for det danske formandskab.
Den krise, som vi fik i 2008, og de konsekvenser, som det har haft for folks formuer, pensioner, for virksomheder, understreger jo behovet for at styrke reguleringen af den finansielle sektor og gøre det som minimum på EU-plan, men jo meget gerne globalt, som det også sker i forbindelse med Basel III.
Derfor arbejdes der med en lang og en ambitiøs dagsorden for finansiel regulering i EU, og det, der er målet, er at sikre en robust og solid finansiel sektor, som mindsker risikoen for kriser, at sikre større gennemsigtighed, så man kan se, hvad det egentlig er, der foregår.
Hvem tager hvilke risici, og hvordan bliver man eksponeret for de ting, der kan slå et finansielt system omkuld, hvordan sørger vi for, at der er tilstrækkelig tilskyndelse til en sund og ansvarlig adfærd i vores finansielle sektor, og hvordan sikrer vi en højere grad af beskyttelse for forbrugere og investorer, så vi ikke risikerer, at de taber deres penge på et eller andet, som ikke tåler dagens lys?
Alle EU-lande tillægger det arbejde stor betydning, og som sagt har Danmark gjort det til en af sine høje prioriteter i forbindelse med formandskabet, og det har også en høj prioritet både i Kommissionen, i Rådet og i Europa-Parlamentet.
Af vigtige igangværende og kommende finansielle initiativer vil jeg bare nævne nogle få.
Et af de vigtigste er jo det forslag, som stiller skærpede krav til bankernes kapital og likviditet.
Det hedder kapitalkravsdirektivet.
Jeg ved ikke, om det er for ambitiøst, men i hvert fald vil vi meget gerne nå meget længere med det forslag, for vi tror, det gør en rigtig forskel, fordi det stiller skærpede krav om kapital, om kvaliteten af kapitalen, om at man er likvid, så man som bank kan tåle et slag, men også at man har en ledelse, der ved, hvad den har med at gøre.
Det andet forslag, som jeg vil nævne, er forslaget om at styrke reguleringen af handelen med derivater.
De spillede en stor rolle i forbindelse med den finansielle krise, og vi har nu fået en politisk enighed i Økofin-rådet, faktisk på det første rådsmøde under det danske formandskab, og arbejder på en snarlig enighed med Europa-Parlamentet.
Det indebærer jo i al sin enkelhed, at der bliver kastet lys på et område, som vi har brug for at få lys på.
Det er måske i virkeligheden det bedste, man kan gøre, hvis man vil vide, hvad der foregår, nemlig at kaste lys på området.
Så vil jeg nævne det at give bedre garantibeskyttelse for indskydere i europæiske banker.
For det gør også en forskel, det gør systemet mere solidt.
Sidst, men ikke mindst, er det jo sådan set stadig væk ret afgørende at fremme konkurrencen og styrke gennemsigtigheden, når det kommer til kreditvurderinger.
For enhver ved vel efterhånden, hvor afhængige vi er af, at de forskellige kreditvurderingsbureauer ved, hvad de har med at gøre, fordi de har så kolossal betydning for den måde, markedet fungerer på.
Det betyder jo også, at vi fokuserer på at forhindre markedsmisbrug, fordi det også er et element.
Det, som er afgørende, er, at vi får en finansiel sektor, som er stabil, som er robust, og som understøtter det, vi også skal bruge den til, nemlig at fremme vækst og beskæftigelse, fordi den kan fungere, fordi den kan låne ud til virksomheder, til forbrugere og sørge for, at den spiller sin rolle i økonomien, ikke kun i den danske, men også i den internationale.
På den baggrund vil jeg blot sige det meget enkle, at jeg tror, vi deler i hvert fald en målsætning, nemlig at sørge for, at vi får en sund finansiel sektor og forhindrer en gentagelse af den finansielle krise i 2008.
Så kan man diskutere midlerne.
De forslag, jeg har nævnt, de forskellige regulerings- og styringsforslag, vil efter regeringens vurdering gøre en meget, meget stor del af forskellen.
Dermed jo også sagt, at vi ser frem til diskussionen og gerne fremskynder behandlingen i Økofin-rådet, fordi det selvfølgelig er vigtigt, at et forslag, der bliver så politisk som forslaget om transaktionsskat, også kan få det lys og den behandling, som det fortjener.
Tak for ordet.