Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-28:
Tak for debatten, som jeg faktisk synes har været fin med en forståelse for den her problemstilling og også for det vigtige i, at vi diskuterer kunstnernes økonomiske og sociale vilkår.
Jeg tror, at vi alle sammen er enige om, at den der gamle opfattelse af, at man kun får god kunst, når kunstneren sidder på et utæt loftsværelse og er ved at sulte ihjel, ikke holder nogen steder, og at kunstnere også har ret til et ordentligt materielt liv og også skal have smør på brødet.
Vi ved ikke særlig meget om, hvordan det faktisk ser ud derude.
Når vi sådan hører om eksempler på det fra kunstnere, som jo ikke er dem, der er i de glitrende ugeblade og har hollywoodroller osv., men som er almindelige kunstnere – det er skuespillere, billedkunstnere og dansere, det er, om jeg så må sige, hele vejen rundt – så fremgår det, at mange af dem altså lever under meget, meget usle økonomiske vilkår.
Det gør de altså rent faktisk.
Det er ofte meget usselt.
Men de fortsætter med det.
Og det er jo ikke sådan, at de angler efter tryghed, for så ville de aldrig nogen sinde beskæftige sig med kunst, som de gør, for det er usikkert.
Sådan vil det også være fremover.
Det er der ikke tvivl om.
Altså, vi kan jo ikke regne med, at man arbejder som kunstner på samme måde, som hvis man har et andet arbejde.
Det er rigtigt, som fru Zenia Stampe siger, at der er mange, der også har fastansættelse, og det er vi også nødt til at få ind i det her på en eller anden måde, men det er faktisk ofte meget usselt.
Når vi ligesom har taget det her op, er det sådan set ikke ud fra, at vi vil gøre det godt for de mennesker.
Jo, det vil vi også gerne, men det er ikke det, der er udgangspunktet.
Udgangspunktet er: Hvordan får vi styrket kunsten i vores samfund?
Vi vil jo alle sammen gerne have god kunst, god kultur.
Men det kommer vi jo ikke til, hvis vi ikke har nogle kunstnere, der er i stand til at producere de ting, som er i stand til at udøve den kunst.
Så ville det hele jo falde fra hinanden, og så bliver det helt uden mening, at vi overhovedet har en kulturpolitik, og at vi har kunst i det her land.
Det er derfor, vi er nødt til at tage det her mere alvorligt.
Det har vi selv gjort, det fremgår også af bemærkningerne, og vi er faktisk også blevet lidt tøvende over for det her af den grund, at vi ikke vil spille de forskellige grupper ud imod hinanden.
Vi har også haft nogle diskussioner med forskellige kunstnerorganisationer om det.
Men vi er kommet frem til, at vi alligevel bør have den her samlede undersøgelse, netop ud fra det kulturpolitiske.
Det er en kulturpolitisk undersøgelse og ikke en arbejdsmarkedspolitisk undersøgelse, vi skal have.
For det er kulturpolitik, det handler om, og det er et spørgsmål om, hvordan vi kan fastholde et rigt kulturliv og et rigt kunstliv i vores land.
Derfor har vi altså brug for den her sammenhængende undersøgelse, som vi ligesom lægger op til her.
Det var kulturministeren, der sagde, at det i særlig grad er talenter, som har det her problem.
Det er altså ikke rigtigt.
Lad mig bare nævne et eksempel, en case, som jeg har fået tilsendt her.
Det er en 69-årig billedkunster, NN.
Han har fået Statens Kunstfonds hædersydelse som anerkendelse for sit livslange kunstneriske virke.
Hans arbejde har inspireret flere generationer af kunstnerkolleger, og han har udstillet på en lang række anerkendte museer herhjemme og i udlandet.
Men han tjener stort set intet, for de fleste af hans værker kan ikke sælges.
Hans praksis består hovedsagelig af midlertidige værker i det offentlige rum, performances og aktioner.
Derfor har han ikke ret til at trække udgifter til materiale og produktion af værker fra i sit skatteregnskab, sådan som han ellers har gjort det på selvangivelsen i en årrække.
Statens Kunstfonds hædersydelse regnes ikke som en indtægt i hans kunstneriske virksomhed, vurderer SKAT, og det på trods af at NN netop blev tildelt ydelsen på grund af sit kunstneriske arbejde, og med henblik på at han kunne fortsætte sit kunstneriske virke.
Han står nu med en skattegæld på 0,5 mio. kr.
Det er jo bare et eksempel på en person, en billedkunstner, som ikke tjener særlig mange penge.
Jeg tror, at vi et eller andet sted er enige om, at der ikke er en entydig sammenhæng mellem kvalitet og talent og så indtægt.
Det er der altså ikke.
Der er mange kunstnere, der har meget talent, og som ikke tjener særlig mange penge.
Sådan er det bare.
Men på grund af skattereglerne kommer manden her simpelt hen i klemme, for han tjener ikke nok.
Han har en hobbyvirksomhed, siger SKAT, og derfor kan han ikke trække det fra, som andre kan trække fra.
Der er en lang række andre eksempler, jeg kunne fremdrage.
Jeg skal nok tage dem med i spørgsmålene i udvalget, for jeg synes faktisk, at vi er nødt til at få en mere grundig og seriøs diskussion af de her ting.
Der er mange, der rent faktisk er i klemme her.
Jeg kan forstå, at der ikke sådan direkte ville være et flertal til at trykke på den grønne knap, hvis vi skulle stemme i morgen.
Det må vi så tage til efterretning, og vi må se, hvad vi kan gøre ved det.
Jeg ser i hvert fald frem til og jeg håber meget på, at vi i udvalgsarbejdet kan finde frem til nogle løsninger og til et eller andet, så vi kan komme videre med den her diskussion.
Jeg vil meget advare imod det, som nogle siger, nemlig at vi bare skal afvente, at Dagpengekommissionens særlige udvalg er færdig med deres arbejde, og at de andre er færdige.
For vi har brug for en samlet oversigt.
Det var jo også konklusionen på den høring, som Kulturudvalget havde i går, hvor vi diskuterede viden om kulturlivet og oprettelse af et videncenter og et analyseinstitut for kultur og kunst.
Det var virkelig interessant, at det var gennemgående, at der godt nok er forskellige analyser rundtomkring – det er der rent faktisk også her, det erkender jeg at der er – men at der simpelt hen mangler nogle samlede analyser af det, nogle samlede undersøgelser af det, så vi kan få et samlet overblik over det.
Det har man fået i Norge, og det har man faktisk haft ganske, ganske meget glæde af.
I hvert fald har kunstnerne fortjent, at Folketinget, politikerne, tager det her spørgsmål mere alvorligt.