Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Danmark er i krise, og vores samfund står over for kæmpemæssige udfordringer.
Vi oplever i øjeblikket et historisk fald i væksten: Statens underskud eksploderer, vi taber arbejdspladser, vi taber velstand.
De lette svar findes ikke, men vi ved, at vi i fællesskab vil kunne finde vej ud af krisen; det kræver slid, det kræver slæb, det kræver politisk mod, og det kræver nytænkning.
Statsministerens tale i tirsdags indeholder mange gode overskrifter.
Når det handler om at nedbryde bureaukratiet og om at få de unge væk fra kriminalitet, er vi enige i temaerne.
Statsministeren fortjener ros for at pege på problemerne, og i SF bidrager vi gerne konstruktivt til løsninger.
Vi forventer, at regeringen på klimatopmødet her i København kommer med en aftale – ikke en hvilken som helst aftale, men et resultat, der er politisk og juridisk bindende.
Den helt store udfordring ud over det er økonomien, den manglende vækst og den stigende arbejdsløshed.
I SF havde vi gerne hørt nogle bud fra regeringen på, hvordan vi skaber ny vækst og forhindrer, at ledigheden bare stiger og stiger, for situationen er jo netop dybt alvorlig.
De seneste tal for væksten i dansk økonomi – de kom i sidste uge –
Et fald i BNP på 7,2 pct. er langt værre end det, regeringen havde forudsagt, det er værre, end hvad nogen havde forudsagt.
Det stiller store krav til politikerne i både oppositionen og regeringen; vi må sammen gøre os umage for at finde veje ud af krisen.
Det er ikke nogen hemmelighed, at vi i SF synes, at regeringen har håndteret krisen forkert og har fejlvurderet krisen fra dag et; regeringen har været sløv og langsom, og den har taget for let på tingene.
Lad mig spole bare et år tilbage, nemlig til sidste års åbningsdebat.
Der sagde den daværende statsminister, og jeg citerer: Dansk økonomi er sund og stærk.
I dag ved vi alle, at regeringen tog fuldstændig fejl.
Sandheden er, at vi er gået fra at være en af Europas sundeste og stærkeste økonomier til at være en af Europas svageste.
Det er ikke alene regeringens ansvar, men det er også regeringens ansvar.
Det synes jeg regeringen skulle erkende i dag.
Industriarbejdspladser, der før summede af maskiner, af aktivitet og af kollegaers småsnak, ligger nu stille og øde hen.
Og de omkringliggende lokalsamfund betaler en høj pris for de mange fyringsrunder og lukninger.
Det kan de tale med om i både Frederikshavn, Nakskov, Struer og Nordborg.
Heller ikke de kommunalt ansatte
går fri.
I den kommune, jeg selv bor i, skal der fyres 400 for at få budgetterne til at hænge sammen.
Det er direkte regeringens ansvar på grund af de meget stramme kommuneaftaler.
Den officielle ledighed har passeret 100.000, men de officielle tal giver ikke et helt retvisende billede af, hvor mange ledige der faktisk er.
Mange optræder nemlig ikke i statistikkerne, fordi de ikke er medlem af en a-kasse og heller ikke kan få kontanthjælp.
Det reelle tal er højere, og det mener både arbejdsgiverne og Danmarks Statistik.
Bag de høje tal gemmer der sig mennesker af kød og blod, som f.eks. skibsbyggeren, der har været på Lindø, siden han stod i lære, som lever og ånder for sin arbejdsplads, og som nu står i en usikker og utryg situation, eller som f.eks. murersvenden, som ikke kan få arbejde, selv om skolerne forfalder og der mangler boliger.
Det er mennesker, som har knoklet for vores samfund, mennesker, som gerne vil yde en indsats for vores samfund, og de står nu pludselig med en fyreseddel i hånden.
Pænt farvel og tak.
Og det var dem, om hvem hr. Peter Christensen, Venstres ordfører, sagde, og jeg citerer efter hukommelsen: Alle kan regne med en plads på livets solside, hvis de i øvrigt tager sig sammen.
Det var beskeden fra Venstre til de her mennesker.
Jeg synes, vi skylder skibsbyggeren på Lindø og de over 100.000 andre i samme situation, at vi tager krisen mere alvorligt.
Den stigende ledighed truer med at rive den trygge hverdag i stykker for mange helt almindelige, hårdtarbejdende familier.
Hver eneste gang en borger mister jobbet, må vi som politikere – uanset hvilket parti, vi kommer fra – spørge os selv, hvad der er gået galt.
Vi må sammen med virksomheder og fagbevægelse lægge os i selen for at udvikle nye ideer og løsninger, som kan skabe de arbejdspladser, vi alle sammen skal leve af.
Det kan lade sig gøre.
Lad mig give et eksempel: Da meddelelsen om lukningen af Lindø kom, foreslog vi, at alle gode kræfter samledes om at sikre arbejdspladser til de tusindvis af mennesker, der nu risikerede at stå uden job.
Konkret foreslog vi i SF, at Lindøgrunden skulle bruges til produktion af vindmøller og anlæg til bølgeenergi og i øvrigt være et videncenter.
Det blev omgående skudt ned af Venstres beskæftigelsesminister, som sagde, at det aldrig blev til noget.
I den her uge mødtes en række af de fremmeste industrifolk med vores forrige statsminister Poul Nyrup Rasmussen for at virkeliggøre ideen.
Bankerne har fået både en bankpakke I og en bankpakke II.
I SF bakkede vi det op, fordi det var nødvendigt i situationen.
Nu er der brug for en jobpakke.
Det er nu, vi skal sætte gang i energirenoveringer både af offentlige bygninger og private hjem.
Det er nu, vi skal sikre risikovillig kapital til virksomhederne i Nordjylland, i Vestjylland, på Lolland og Als, hvor ledigheden har ramt ekstra hårdt.
Helt konkret foreslår SF, at renterne fra bankpakke II bruges til statslige lån til virksomheder i de såkaldte udkantsområder.
Det er ikke alt, der skal foregå i København og i de andre store byer.
Vi har også i SF fremlagt en række forslag, der skal gøre det nemmere at starte virksomhed op i Danmark.
Vi vil gerne skabe et boom for nye iværksættere, for vi ved, at udvikling, nye produkter og arbejdspladser i høj grad opstår i de nye virksomheder, som skabes af iværksættere.
Derfor skal staten sikre risikovillig kapital, der skal være til rådighed for iværksættere.
Iværksættere skal møde støtte, ikke barrierer og forhindringer.
Derfor er der også brug for, at vi rydder op i den regeljungle, der i dag plager iværksættere.
Det skal være lettere at starte en ny virksomhed op i Danmark og skabe ny beskæftigelse.
Også her må vi have en fælles opgave, hvor vi kan samles på tværs af politiske skel.
Sammen med Socialdemokraterne har vi fremlagt solide svar på de store udfordringer.
På skatteområdet har oppositionen fremlagt gennemarbejdede forslag, der viser, hvad danskerne kan forvente af en ny regering.
Regeringen og Dansk Folkeparti giver med rødvinsreformen store skattelettelser til direktører og advokater.
»Fair forandring«, som vi har lavet sammen med Socialdemokraterne, er udtryk for en helt anden tankegang.
Vi værdsætter dem, der arbejder, og derfor vil vi lette skatten en smule for almindelige lønmodtagere og give de pensionister, som har arbejde, 5.000 kr. ekstra i pensionstillægget.
Vi vil sikre tryghed for boligejerne.
Vi vil ikke være med til at hæve boligskatterne eller skære i rentefradraget.
Vi vil have flere penge til sygehuse og kræftbehandling, men til gengæld bliver det dyrere at ryge og leve usundt.
Vi vil gøre det markant billigere at køre i bus og tog eller købe en miljørigtig bil, men til gengæld kommer det til at koste lidt mere at køre i bilen.
»Fair forandring« sikrer også penge til at give de klimarigtige virksomheder et skulderklap.
»Fair forandring« er både sundere, den er grønnere, og den giver mere uddannelse end VKO's rødvinsreform, og så er den altså først og fremmest mere fair.
En ny regering skal føre en ny politik, men den skal mere end det.
Den skal også føre politik på en ny måde.
Danskerne fortjener en regering, som er mere ydmyg over for den magt, som borgerne har tildelt den.
SF har udviklet sig meget i de seneste år.
Det har ført til polemik om, hvorvidt SF er blevet mere venstreorienteret eller mere højreorienteret.
Jeg vil derfor godt bruge lejligheden til at slå virkeligheden fast: Danmark har fået en ny venstrefløj, som er optaget af at finde nutidige løsninger på nutidens problemer.
SF har sammen med Socialdemokraterne skabt noget helt nyt og nødvendigt for Danmark: Vi har skabt en politisk akse, der er åben for alle danskere.
Den nye venstrefløj er ikke kun noget, der sker herinde på Christiansborg, men det er summen af alle de mange almindelige danskere, der mener, at denne regering er kørt fast.
Vi er parat til at se problemerne i øjnene og komme med nye løsninger, og sammen med de folkelige organisationer, fagforeninger, ungdomsbevægelser og tusindvis af almindelige danskere er vi fast besluttet på at skabe et nyt Danmark.
Vi har en plan om forandring, vi har en plan om at skabe resultater.
Den nye venstrefløj er her, og vi er her for at forandre.