Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2011-05-30:
Jeg vil gerne starte med at kvittere for de drøftelser, vi har haft med Enhedslisten, i tiden op til at vi skulle have denne forespørgsel.
Vi ender alligevel med at have to forslag til vedtagelse i Folketinget, som der skal stemmes om.
Der er forskelle, nuancer, men de har dog en betydning, som gør, at vi ender med at fremsætte vores eget forslag.
Mennesker med handicap skal behandles ligeværdigt og have lige muligheder for at deltage i samfundet.
Regeringen har derfor siden 2001 taget en række initiativer, netop for at få markeret, at vi skal have forbedret forholdene for mennesker med handicap.
Initiativerne udmøntes lokalt i kommunerne.
Vi har i forbindelse med kommunalreformen bl.a. besluttet, at det var nødvendigt at oprette et lovpligtigt handicapråd i hver kommune.
Handicaprådene rådgiver kommunalbestyrelserne i handicappolitiske spørgsmål og formidler synspunkter imellem borgerne og kommunalbestyrelsen.
Vi skal sikre, at mennesker med handicap får den hjælp, som de har behov for, på baggrund af en konkret og individuel vurdering.
Det er serviceloven, der sætter rammerne for hjælpen på det sociale område.
Og måske er det her, nuancen er, for det er kommunalbestyrelsen, der skal have det indholdsmæssige og økonomiske ansvar for tilrettelæggelsen af indsatsen, og det er også det, som vi har ønsket at fremhæve i vores forslag til vedtagelse.
Vi vil sikre os, at der fortsat er et økonomisk råderum til at give den nødvendige hjælp til mennesker med handicap, og der er bl.a. udviklet en ny sagsbehandlingsmetode, som støtter kommunernes faglige og økonomiske prioriteringer, og der er udviklet nye velfærdsteknologier.
Vi har også været i gang med at iværksætte en række afbureaukratiseringstiltag med det formål at styrke den borgernære service.
Vi står over for en masse store udfordringer inden for handicapområdet, men vi tror på, at vi kan løse disse udfordringer, hvis vi fastholder et stærkt fokus på en tværkommunal videndeling.
Vi skal hele tiden have fokus på forebyggelse, vi skal være fagligt gode, og vi skal så vidt muligt inkludere alle.
Men det betyder altså også, at vi skal have fokus på at holde os inden for de givne økonomiske rammer.
Jeg har stor respekt for det kommunale selvstyre og er sikker på, at kommunerne er de bedste til at træffe beslutningerne, fordi de skal stå så tæt på borgerne som overhovedet muligt.
Derfor er jeg også helt tryg ved, at det er kommunerne, der har styringen.
Jeg skal så på vegne af Venstre, Konservative, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at mennesker med handicap skal have den hjælp, de har behov for, på baggrund af en konkret og individuel vurdering.
Serviceloven sætter rammerne for hjælpen på det sociale område, men kommunalbestyrelsen har det indholdsmæssige og økonomiske ansvar for tilrettelæggelsen af indsatsen.
Folketinget konstaterer, at regeringen har taget initiativer til, at der fortsat er et økonomisk råderum til at give den nødvendige hjælp til mennesker med handicap.
Bl.a. er der udviklet en ny sagsbehandlingsmetode, der støtter kommunernes faglige og økonomiske prioriteringer, udviklet nye velfærdsteknologier samt iværksat en række afbureaukratiseringstiltag med det formål at styrke den borgernære service.
Mennesker med handicap skal have mulighed for at deltage i samfundslivet på lige fod med mennesker uden handicap.
Folketinget ser frem til regeringens nye tværsektorielle handlingsplan på handicapområdet.«
Jamen jeg tror stadig væk, at jeg vil have lov at vende den om og sige, at vi er nødt til at have viden ind, og at vi måske er nødt til at have en højere faglighed, så vi i hvert fald kender så meget til det, der sker, at vi dermed også præcis kan afdække, hvor vi kan hjælpe bedst.
For så ville vi faktisk kunne undgå klagerne.
Så ville vi netop være bedre til at tage hånd om den enkelte borger og den enkeltes behov på den bedste vis, og derfor vil jeg mene, at det sådan set er den vej, vi skal holde fokus på.