Hans Kristian Skibby (DF), 2013-03-14:
I den nuværende lovgivning er der ikke lovhjemmel til at kræve en tilladelse, og derfor er det, som det her lovforslag lægger op til, jo sådan set ganske fornuftigt, netop at der bliver stillet nogle større krav til de virksomheder, der begiver sig ud i finansiel rådgivning.
Det, der er det grundlæggende i lovforslaget, og det håber jeg også at ministeren lytter til, når jeg siger det – nu har jeg ikke mindre end to erhvervsministre til at sidde på bænken, kan man sige – er, at det her lovforslag også har nogle betænkelige vinkler, og jeg synes, at det, som der bl.a. er blevet foreslået i høringssvarene fra Dansk Aktionærforening og Sammenslutningen af uafhængige økonomiske rådgivere, var positivt.
De har jo netop i deres høringssvar sagt, at det måske kunne være fornuftigt samtidig med det her også at kigge på det med, at prisen opdeles, sådan at når en kunde f.eks. går ind i en bank, får man en pris for rådgivning og en pris for det produkt, som man går ind og efterspørger.
Det er jo sådan, at hvis man går ind i sit pengeinstitut i dag og siger, at man påtænker at købe et hus, vil man jo sådan set få noget rådgivning, og man vil også efterspørge et produkt, nemlig penge, et boliglån osv., og der ved man ikke altid, hvad det egentlig er, man betaler for, når man får en samlet regning, når man så samtidig eksempelvis ofte vil blive tilbudt produkter fra et givet kreditforeningsinstitut.
Derfor vil det være fornuftigt at stille nogle krav til at få oplyst de differentierede priser, netop for at forbrugeren også kan se, om man har en fordel ved at gå ud på det åbne marked og finde en rådgiver til sig selv som privatkunde uden for banken.
Det lægges der så ikke op til med det her forslag, men det synes jeg måske at ministeren skal overveje at få ind, sådan som der er udtrykt ønske om fra Dansk Aktionærforening og den her sammenslutning af uafhængige økonomiske rådgivere.
Vi har også tidligere set nogle eksempler her i Danmark på, at det der med rådgivning kan være en vanskelig sag.
Jeg husker bl.a., at vi i fjernsynet så nogle tidligere medarbejdere i danske kreditforeninger, som jo udtalte, at de var forundrede over, at de med 4 timers undervisning kunne besætte et job i et kreditforeningsfirma i Danmark og så ringe til kreditforeningens kunder og anbefale dem at lægge deres lån om osv., uden at de havde nogen som helst økonomisk-faglig grunduddannelse bag sig.
Der kan man åbenbart gøre det med et 4 timers introduktionskursus, og det synes jeg måske også at man kunne sætte spørgsmålstegn ved.
Det her er et lovforslag, som går ind og kigger på reglerne omkring rådgivning af andres finansielle produkter, men kunne man ikke også godt begynde at kigge på, hvordan rådgivningen skal være over for ansatte hos finansielle virksomheder, som bedriver udlån af penge enten i form af banklån eller i form af kreditforeningslån?
Det synes jeg måske også at vi skulle prøve at kigge på, nu hvor vi alligevel har lejlighed til at behandle det her lovforslag.
Men grundlæggende er vi positive over for forslaget.
Vi mener, at det giver forbrugerne en bedre retstilling, og vi mener også, at det er til gavn for graden af oplysningstilgængelighed for kommende låntagere.
Så på den baggrund ser vi frem til udvalgsarbejdet og til at stille udvalgsspørgsmål osv., men grundlæggende er vi positive.