runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2016-04-14:
Formålet med det fremsatte lovforslag er, at forsikringsselskaber og pensionskasser alene bør modtage og behandle oplysninger, som er nødvendige og relevante for indgåelse af en aftale.
Samtidig bør raske personer ikke fratages muligheden for at tegne forsikring og pension på et grundlag, som er fejlagtigt og mangelfuldt.
Derfor foreslås det, at det gældende forbud mod indhentelse og anvendelse af visse helbredsoplysninger ved tegning af forsikringer og pensioner udvides, så forsikringsselskaber og pensionskasser fremover ikke må anvende helbredsoplysninger om en forsikrings- eller pensionstagers slægtninge på tegningstidspunktet.
Det er vi i Liberal Alliances sådan set positivt indstillet over for.
Vi synes dog, at regeringen og Folketinget bør være opmærksomme på de henvendelser, som vi har fået fra forsikringsbranchen i anledning af forslaget.
De går ud på, at man laver nogle beløbsgrænser, hvorover man har undtagelse for de nye regler.
Til det kan man selvfølgelig godt af principielle årsager sige, at nej, det vil man ikke gøre, fordi det er et princip, at de ikke skal kunne få de her oplysninger.
Og jeg kan sådan set også godt forstå, hvis man holder fast i det.
Det, der bare kan være problemet, er, at der er en række kunder, der i dag tegner meget store livsforsikringer, som fremadrettet vil blive afskåret fra overhovedet at tegne forsikringerne, fordi forsikringsselskaberne ikke kommer til at udbyde disse forsikringer, medmindre de kan få de her oplysninger.
Det drejer sig sandsynligvis om ganske få procent af de dyreste forsikringer, så det er jo ikke noget, der berører, kan man sige, den almindelige, brede befolkning.
Det, det handler om, er, at der er folk – især hvis der er tale om familieejede virksomheder, som man gerne vil have mulighed for at overdrage, hvis ejeren dør – der gerne vil have mulighed for at tegne store forsikringer på tocifrede millionbeløb: 10, 20, 30, 40 mio. kr.
Hvis vi afskærer muligheden for at tegne de her forsikringer i fremtiden, vil vi forhindre det generationsskifte, der kan være ønsket i en familie, og som jo kan være afgørende for, om familien overhovedet har mulighed for at beholde et landbrug eller en mindre virksomhed.
Derfor håber vi, at regeringen og Folketinget vil være indstillet på, at man ser på muligheden for at indføre nogle beløbsgrænser, hvorover man stadig væk vil kunne indhente visse oplysninger.
Det er sådan, at man faktisk gør det, som jeg nævner, i vores naboland Sverige, sandsynligvis af præcis samme grund.
Det kunne være, at vi skulle lade os inspirere af vores broderfolk, sådan at det var muligt for folk med typisk små og mellemstore virksomheder, nogle gange også inden for landbruget, at lave generationsskifte, selv om ejeren skulle dø pludseligt.
Så med den tilføjelse håber vi meget på at kunne få velvilje fra det øvrige Folketing – om ikke andet så til at indgå en dialog om det.
Sagt i al fredsommelighed har vi også forståelse for det, hvis man mener, at det principielle er så vigtigt, at man ikke kan lave undtagelsen.
Vi synes bare, det ville være ærgerligt, fordi det rammer helt konkrete mennesker i den virkelige verden.
Sarah Glerup (EL), 2016-04-14:
L 157 vil forbyde forsikringsselskaber og pensionskasser at indhente helbredsoplysninger, ikke bare om den, der ønsker pension eller forsikring, men om personens slægtninge.
Det er grundlæggende et fornuftigt forslag, som Enhedslisten bakker op om af tre grunde.
For det første er der tale om personfølsomme oplysninger.
Adgangen til den slags skal man altid være påpasselig med, og i det her tilfælde bliver det endda udleveret af anden person.
For det andet er de oplysninger, som man har om slægtninges helbred, tit ufuldstændige og upålidelige.
Man har jo ikke adgang til sin brors eller sin mors journaler, så oplysningerne beror tit på, hvad man tilfældigvis lige ved, har forstået eller kan huske.
For det tredje siger oplysninger om ens families helbred ikke nødvendigvis noget som helst om, hvilke risici man selv har for at blive syg eller få skader.
Arvelighed er ikke entydigt.
Miljø, forebyggelse og tilfældigheder spiller en stor rolle.
Derfor må man reelt sige, at når det i dag er sådan, at forsikringsselskaber og pensionskasser afviser eller kræver en højere præmie af raske mennesker, fordi de har syge familiemedlemmer, er der tale om usaglig diskrimination, og det vil Enhedslisten gerne være med til at stoppe.
Vores eneste indvending mod lovforslaget er faktisk, at vi godt kunne have ønsket os, at det var mere vidtgående.
På det punkt er vi på linje med, hvad Danske Handicaporganisationer skriver i deres høringssvar.
De skriver: »Som retstilstanden er i dag, kan et forsikringsselskab frit vælge, om det vil tegne en forsikring med en forsikringssøgende.
... Det stiller mange mennesker med handicap – mennesker med kronisk sygdom, psykisk sygdom, udviklingshæmning, sensoriske handicap og mange flere – i en ringere situation end andre.« Jeg er faktisk selv en af dem, der på grund af et handicap ikke kan få en ulykkesforsikring.
Jeg har en lillebror uden muskelsvind, som har en udmærket forsikring af slagsen.
Han løbetræner, klatrer, står på ski.
Så gæt selv, hvem af os der ville trække mest på en ulykkesforsikring.
Når forsikringsselskaber og pensionskasser afviser folk, fordi de f.eks. har muskelsvind eller et andet handicap, er det altså præcis lige så usaglig diskrimination, som når raske borgere med syge familiemedlemmer afvises.
Så sent som i 2014 udgav Institut for Menneskerettigheder et såkaldt policy brief, hvori de foreslog, at Danmark skal forbyde diskrimination af mennesker med handicap i forbindelse med sygeforsikringer og livsforsikringer.
Det har vi sådan set allerede forpligtet os til at gøre via handicapkonventionens artikel 25 e.
I Enhedslisten mener vi, at al usaglig diskrimination i forbindelse med pensioner og forsikringer skal stoppes, og på det punkt er L 157 ikke tilstrækkelig.
Men det er et skridt i den rigtige retning, som vi helt klart støtter.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-04-14:
Intentionen med forslaget er at udvide et forbud mod at indhente visse former for helbredsoplysninger, når man skal tegne en pension eller forsikring.
Konkret vil det sige, at når en person henvender sig for at tegne en forsikring eller en pension, må man ikke fremadrettet anvende eller indhente oplysninger om familiemedlemmers sundhed og helbred.
De begrænsninger findes ikke i samme grad i dag.
Oplysningerne vil ofte ikke være særlig præcise, og det skyldes, at man ikke kan indhente dem direkte, men at det alene vil bero på, hvad personen, der ønsker en forsikring eller pension, kan berette om forholdene, og de har altså ikke særlig stor nøjagtighed.
Selv hvis oplysningerne var præcise, ville de formentlig sjældent kunne fortælle den unikke historie om forsikringstageren, da sygdommen, man er genetisk disponeret for, måske ikke kommer til udtryk, og der vil altså være tale om at give meget personlige oplysninger fra sig.
Med forslaget vil man altså stoppe den her mulighed.
I Dansk Folkeparti kan vi fuldstændig tilslutte os forslagets intentioner, og vi støtter derfor lovforslaget.
Mette Reissmann (S), 2016-04-14:
Når man tegner en forsikring eller en pension, giver det i Socialdemokraternes optik god mening, at man tegner den på baggrund af ens egne personlige tilstands- og helbredsforhold.
Sådan forholder det sig dog ikke i dag.
I dag kan forsikrings- og pensionsselskaberne spørge til ens slægtninges helbredstilstand og -historik.
Man kan altså risikere at få en forhøjet præmie, fordi eksempelvis ens mor bærer på en arvelig sygdom.
Denne logik virker måske ligetil, men grundlæggende er den uretfærdig.
For det første vil de oplysninger, der findes om ens slægtninge, oftest være ufuldstændige, og derfor er det oplyste grundlag mere af navn end af gavn.
For det andet er arvelige sygdomme ikke så firkantet en størrelse, som det gøres til i det nuværende forsikrings- og pensionssystem.
Arveligheden varierer jo fra sygdom til sygdom.
Man kan sagtens være i familie med en person, der har en dødelig sygdom, og man kan ovenikøbet være bærer af det sygdomsgen, men det er dog ingen garanti for, at sygdommen vil udvikle sig hos en selv.
Derudover bliver lægevidenskaben også bedre og bedre til at forstå, behandle og helbrede arvelige sygdomme, og heldigvis for det.
Det vil sige, at sygdomme, der tidligere eksempelvis betød tab af erhvervsevne, nogle år senere kan behandles på en måde, hvor man kan leve med det.
Der er brug for, at der tages højde for det, når vi taler forsikring og pension, for det er grundlæggende uretfærdigt, at man skal betale en højere præmie, fordi man er i familie med en sygdomsramt person, men det langtfra er sikkert, at man selv rammes af sygdommen.
Med lovforslaget udvides forbuddet mod indhentelse og anvendelse af helbredsmæssige oplysninger om forsikrings- eller pensionstagerens familie.
Dermed bliver det ikke længere muligt at indhente oplysninger om slægtninges helbred, når man tegner en forsikring eller pension.
Lovforslaget beskytter de forsikringstagere, der i dag er i klemme i et system med en uretfærdig forståelse af konsekvenserne af arvelige sygdomme, og Socialdemokraterne kan på den baggrund støtte det.
Preben Bang Henriksen (V), 2016-04-14:
Tak for det.
I dag kan forsikringsselskaber og pensionskasser kræve oplysninger om tidligere og aktuelle sygdomsforløb i familien, hvis en person vil tegne eksempelvis en livsforsikring.
Det kan i yderste konsekvens betyde, at vedkommende ikke kan tegne forsikringen på grund af de pågældende familieoplysninger.
Fremover skal det i henhold til forslaget ikke være muligt at indhente de pågældende oplysninger over, hvilke sygdomme familiemedlemmerne har haft.
Realiteten er, at man i dag langtfra er i sygdomsrisiko, fordi man familiemæssigt er disponeret.
Herudover gælder det, at de oplysninger, man i givet fald kan fremskaffe om familiemedlemmer, ofte ikke har nogen validitet og i høj grad beror på hearsay evidence, altså hvad man har hørt fra onkler og tanter.
Det er ikke et godt grundlag, og det siger Lægeforeningen også.
Personer med sygdom i familien skal efter vores opfattelse i Venstre ikke have sværere ved at tegne en forsikring end andre personer.
Det er langtfra givet, at man har arvet sin families sygdom, og hvis man er arveligt disponeret for en sygdom, er det ikke sikkert, at man netop udvikler sygdommen.
Så efter vores opfattelse vil det her forslag være til gavn for forsikringstagere med familie, der måske, måske ikke – det ved vi dårlig nok – har haft sygdomme med relevans for forsikringstegningen.
Så Venstre kan i det store og hele støtte forslaget.
Mette Abildgaard (KF), 2016-04-15:
Men så lad mig høre, om ordføreren rent principielt mener, at det er tilstrækkeligt, at man kan gøre brug af frivillige kontrakter, når der er mennesker, som begår så voldsom skade på børn – giver dem hjerneskade medfødt fra fødslen på grund af den behandling.
Mener ordføreren principielt, at det er i orden, at man kan nøjes med en frivillig aftale?
Mette Abildgaard (KF), 2016-04-15:
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at høre Dansk Folkepartis ordfører – nu er jeg klar over, at det her er en aftale, og at man der skal gå på kompromis og finde et forlig, og det er vi også selv med til i den her sag – om Dansk Folkeparti kunne være indstillet på at undersøge muligheden for at gå videre end det her engang i fremtiden.
Jeg har i hvert fald hørt Dansk Folkepartis ordførers kollega fru Liselott Blixt tidligere udtale sig positivt om muligheden for at anvende tvang i den her situation, simpelt hen fordi barnets ve og vel altid må veje tungest.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-15:
Jeg må ærligt indrømme, at det her er et område, som jeg ikke har den dybeste indsigt i.
Men jeg kan jo godt, også med fru Mette Abildgaards spørgsmål til den tidligere ordfører in mente, sætte mig ind i den tanke, at det er mere effektivt i forhold til at undgå, at folk indtager rusmidler, at man bruger mere tvang frem for frivillighed.
Men jeg vil gerne afvente evalueringen af det her projekt for at se, om det er godt nok.
Ellers må vi tage yderligere initiativer i brug.
Mette Abildgaard (KF), 2016-04-15:
Der kan være en kvinde, som drikker en kasse guldøl om dagen.
Man kan tage hende og sætte hende ind i et rum og give hende besked om, at hun ikke får lov til at forlade det rum, så længe hun drikker – det kan godt være, at man skal holde hende der i resten af hendes graviditet i 6 måneder – og hvis hun ikke får en eneste genstand der, er vi så ikke enige om, at det barn, der bliver født, er væsentlig bedre stillet, end hvis man går efter sådan god vilje og det at skulle motivere sig frem til det?
Yildiz Akdogan (S), 2016-04-15:
Tak for ordet.
Nu ved jeg ikke, hvad det er for nogle metoder, De Konservative synes der er mest effektive.
Men en af de ting, jeg ved noget om i forhold til netop den her gruppe, er, at det, der er bedst til at kunne få folk med en meget stærk afhængighed til at gå ind i sådan nogle rammer, er motivationen, det er argumenter, altså, at det faktisk sker ad frivillighedens vej.
Man kan ikke få en misbruger til at droppe sit misbrug ved at tvinge eller lukke personen inde.
Det kan man ved at motivere og få personen til at indse, at det her er så vigtigt både for hende selv og for barnet.
Mette Abildgaard (KF), 2016-04-15:
Tak for det.
Jeg kan forstå på Socialdemokratiets ordfører, at det vigtigste er børnene, og det er jeg sådan set fuldstændig enig med Socialdemokratiets ordfører i.
Men jeg kunne så godt tænke mig at høre ordførerens svar på, hvorfor det her skal være baseret på frivillighed, hvorfor det skal være frivilligt for en mor, om hun vil gøre det barn, hun har i maven, hjerneskadet, give det seriøse men for det liv, der følger for barnet.
Skal det virkelig være frivilligt for moderen, om det er noget, hun vil gøre?
Bør de retsprincipper, der ellers gælder i det her samfund, om, at man ikke må påføre andre skader, ikke også gælde, når barnet er i maven, hvis det virkelig er sådan, som Socialdemokratiets ordfører siger, at det er barnets ve og vel, der vægtes højest?
Yildiz Akdogan (S), 2016-04-15:
I dag behandler vi forslag til lov om ændring af sundhedsloven, lov om klage- og erstatningsadgang inden for sundhedsvæsenet og lov om tilbageholdelse af stofmisbrugere i behandling med fokus på styrket indsats for gravide med et misbrug af rusmidler.
En god start på livet og lige muligheder for alle børn er helt essentielt for mig som socialdemokrat.
Derfor er dette forslag vigtigt, ikke blot for den gravide kvindes skyld, men i allerhøjeste grad for fostrets skyld og dermed også det kommende barn.
Vi vil gerne sikre ensartethed og større klarhed over regelsættet for tilbuddet om kontrakt med mulighed for tilbageholdelse til gravide kvinder med et misbrug af rusmidler.
Vi ønsker dermed at give alle børn muligheden for en god start på livet, uanset hvem deres mor er.
Hvert år fødes der børn med alvorlige helbredsproblemer og skader på grund af morens misbrug af rusmidler under graviditeten.
Alkohol udgør den største risiko for fostret, men alle typer rusmidler medfører risiko for livslange skader for børnene.
Dette lovforslag er en udløber af satspuljeaftalen for 2016-2019 på indenrigs- og socialområdet, hvor alle satspuljepartier var enige om at harmonisere og styrke lovgivningen om indsatsen for gravide kvinder med et misbrug.
Dette er på baggrund af en tværministeriel arbejdsgruppe, der den 11. september 2015 offentliggjorde sin afrapportering af forslag til mulige danske modeller for behandling af gravide kvinder med et misbrug.
Lovforslaget styrker den eksisterende forebyggende indsats med følgende tiltag:
Lovforslaget forpligter kommunerne til at tilbyde en kontrakt om behandling med mulighed for tilbageholdelse til gravide kvinder med et misbrug af alkohol, der modtager et tilbud om døgnbehandling.
Behandlingsmulighederne styrkes med en udvidelse af kontraktens varighed.
Hvor den i dag er maksimalt 6 måneder, skal den fremover indgå i hele perioden frem til barnets fødsel.
I dag kan den enkelte maksimalt tilbageholdes i 14 dage.
Det bliver udvidet til 21 dage, ligesom den samlede tilbageholdelsesperiode udvides fra 2 til 3 måneder.
Derudover indføres der en ny klageadgang til Styrelsen for Patientsikkerhed, som gravide kvinder med alkoholmisbrug kan bruge til at klage over eventuelt manglende tilbud fra kommunen om at indgå en kontrakt om behandling med mulighed for tilbageholdelse.
Med lovforslaget ændrer vi med andre ord rammerne for indsatsen for kvinder med et misbrug af alkohol og ensretter den med kvinder med et stofmisbrug.
Vi skaber mere lige muligheder for en god start på livet for alle børn.
Vi i Socialdemokratiet støtter lovforslaget og ser frem til den videre behandling af forslaget.
Jeg skal også sige på vegne af SF, at de støtter lovforslaget.
Sophie Løhde (V), 2016-04-15:
Mange tak for det, og tak for både bemærkningerne og debatten, om end den var kort.
Jeg er jo glad for, at vi nu får Folketingets partiers støtte til at få rettet op på det konventionsbrud, som Justitsministeriet har påpeget der er for de indsatte og de værnepligtige.
Jeg noterede mig, at Socialdemokraternes ordfører bemærkede, at det var lidt for sent, det skete.
Men nu får vi det i hvert fald bragt i orden med det her lovforslag, og det er jo rigtig, rigtig godt.
Dermed sikrer vi, at indsatte i Kriminalforsorgens fængsler og arresthuse og værnepligtige i det militære forsvar og redningsberedskabet får den samme adgang til patienterstatning, der gælder for alle mulige andre borgere, som modtager den samme behandling i det almindelige sundhedsvæsen.
Ordføreren for Alternativet rejste spørgsmålet, hvorfor det alene er de værnepligtige, der omfattes, og ikke de kontraktansatte i forsvaret, hvor der navnlig blev henvist til de kvindelige.
Det lovforslag, vi behandler her, har jo til formål at rette op på det konventionsbrud, som vi har konstateret der er i dag.
Konventionsbruddet ligger i, at der er to grupper, altså de indsatte og de værnepligtige, der ikke har mulighed for at vælge det almindelige sundhedsvæsen til, og at de ikke kan anmelde en eventuel skade til Patienterstatningen.
Og det er en forskelsbehandling i forhold til andre borgere, som har mulighed for at anmelde en skade ved den samme type behandling.
Så er der de kontraktansatte i forsvaret, som jo ikke ligesom de værnepligtige får frataget deres sundhedskort.
Og dermed har de ligesom alle andre borgere mulighed for selv at vælge, om de vil behandles i det almindelige sundhedsvæsen, hvor de også har mulighed for at søge erstatning.
Derfor er der ikke tale om konventionsbrud i forhold til den persongruppe, og dermed er det heller ikke aktuelt i forhold til det lovforslag, vi behandler her i dag.
Selvfølgelig er lovforslaget finansieret.
Den her regering fremsætter ikke ufinansierede lovforslag for Folketinget.
Jeg stiller mig naturligvis til rådighed, hvis der opstår spørgsmål under den videre udvalgsbehandling.
Yildiz Akdogan (S), 2016-04-15:
Hvis og hvis.
Det bedste ville være, hvis kvinderne ikke drak under deres graviditet.
Det ville være det ideelle for både moderen og for barnet.
Er det ved at prøve at overbevise og overtale moderen ad frivillighedens vej til at indgå den her kontrakt eller bare tvinge hende til et eller andet, som ender med, at hun så ikke holder den del af aftalen?
Peder Hvelplund (EL), 2016-04-15:
Jeg vil da gerne anerkende, at vi jo er enige om – det tror jeg sådan set vi alle sammen er – at det her handler om at få nedbragt antallet af børn, der fødes med alkoholskader.
Det, der er spørgsmålet, er jo bare de virkemidler, vi bruger.
Mette Abildgaard (KF), 2016-04-15:
Tak for det.
Den 30. november 2014 skrev Berlingske Nyhedsbureau en artikel, hvor Venstres daværende sundhedsordfører var citeret.
Overskriften var: »Venstre vil tvangsindlægge gravide alkoholikere«.
Citatet lyder: »Vi kan nå rigtig langt med frivillighed, men vi må bare erkende, at der i dag er en lille restgruppe, som vi ikke kan nå med de eksisterende tilbud«. Jeg er med på, at det er en forhandling, vi har været i nu, og der må alle give sig.
Jeg vil bare godt bede om en bekræftelse på, at det stadig væk er Venstres politik, at vi skal kunne tvangsindlægge de her kvinder, som ikke tager det hensyn til deres barn, som er nødvendigt.
Tak for det.
Alternativets ordfører havde en formulering om, at man også skulle huske på individets frie rettigheder, og man kan sige, at hvis man kører det ud, er det jo sådan klassisk liberalisme, men liberalismen sætter dog en stopper der, hvor ens egen frihed betyder, at andres frihed begrænses.
Det er jo klassisk derfor, at man ikke må begå vold og mord og alt muligt andet.
Jeg vil bare høre Alternativets ordfører, om hun ikke mener, at barnets frihed begrænses, hvis moderen får lov til at udleve den ultimative frihed i den her sag, nemlig ved at drikke de her genstande, som skader barnet.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-04-15:
Som jeg hører ordføreren, består kritikken i, at de ressourcer, der skal være til stede, for at vi så kan tage den ordentlige snak med den gravide og informere ordentligt om, hvad det her så også givetvis indebærer, ikke er til stede.
Så det er også mere det med at sige, at ja, det her er et skridt i den rigtige retning.
Vi ser meget gerne en masse andre ændringer, men de må komme med tiden.
Peder Hvelplund (EL), 2016-04-15:
Jamen det er jo sådan set bare for at holde fast i, at det, vi ved virker allerbedst i forhold til misbrugsbehandling, er motivation, det er motivationsarbejdet for at få folk til at tage imod det her.
Og der er det jo rigtigt, at en del af motivationsarbejdet også godt kan være, at en misbruger siger: Jeg har brug for noget ekstra støtte, i må gerne tvangstilbageholde mig.
Min pointe er bare, at hvis vi skal gå helt derud, og vi skal benytte os af det, så er det også en forudsætning for os som myndighed at sige, at så har vi også et behandlingstilbud, der kan leve op til det.
Og det mener jeg ikke vi har i dag, og derfor synes jeg, det er risikabelt at bevæge sig ind i hele det område omkring tvangstilbageholdelse, hvis vi ikke samtidig kan sikre en reel og ordentlig behandling.
May-Britt Kattrup (LA), 2016-04-15:
Tak for det.
Formålet med det her lovforslag er at nedbringe antallet af børn, der fødes med helbredsproblemer og skader, fordi moren under graviditeten har haft et misbrug af rusmidler, herunder alkohol.
Med forslaget styrkes de eksisterende muligheder for at tilbyde hjælp til gravide kvinder med misbrug.
Kommunerne forpligtes således til altid at tilbyde en kontrakt om behandling med mulighed for tilbageholdelse.
Hermed sikres alle gravide kvinder med et misbrug ens rettigheder til tilbud om døgnbehandling med mulighed for tilbageholdelse.
Dermed øges indsatsen for, at flere børn får en god start på livet, og derfor støtter Liberal Alliance forslaget.
Jane Heitmann (V), 2016-04-15:
Fuldstændig som jeg har sagt tidligere, er der gode argumenter for og gode argumenter imod.
Nu nævnte jeg tidligere i min ordførertale, at Sundhedsudvalget har været i Norge.
Jeg kan ikke huske, om den konservative ordfører var med på den tur.
Der mødte vi bl.a. mennesker, som arbejder med misbrugsbehandling i Norge.
I Norge har man muligheden for at tvangsindlægge de gravide, og en af de erfaringer, som de har, er, at man kan se, at det antal gravide misbrugere, som lader sig indlægge frivilligt, er steget, efter at man i 1996, hvis jeg husker rigtigt, indførte muligheden for tvangsbehandling.
Jeg synes, det er vigtigt, når vi skal evaluere det lovforslag her, tænker de erfaringer, som man har fra udlandet, ind.
Mette Abildgaard (KF), 2016-04-15:
Jeg bliver bare nødt til at stille spørgsmålet igen.
Jeg er med på, at det her er et kompromis.
Da Venstres sundhedsordfører udtalte sig her, havde man også gjort plusser og minusser op og var kommet frem til, at der skal kunne anvendes tvang af hensyn til barnet.
Så jeg må bare spørge igen: Mener Venstre, at det skal være muligt at anvende tvang over for gravide alkoholikere, som påfører deres ufødte børn eksempelvis massive hjerneskader?