runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Josephine Fock (ALT), 2016-03-16:
Jeg kan jo godt forstå, hvad ordføreren siger.
Set ud fra mit synspunkt er der bare det, at det med, at man får taget penge, som man skal regne ind i budgetterne – man er nødt til at budgettere med det – og så måske får dem tilbage, efterlader en grad af usikkerhed i kommunerne, som jeg ikke synes opprioriterer selvstyret.
Det, jeg gerne vil spørge om i mit andet spørgsmål, er: Nu er der så enighed om, at pengene skal sikre kernevelfærden i kommunerne, men vil det sige, at vi herinde i Folketinget nu skal definere, hvad kernevelfærd er?
Hvad er kernevelfærd på det her område?
Jacob Jensen (V), 2016-03-16:
Jeg synes måske, at man, hvis man tager den positive hat på, kan sige, at det netop kan være med til at skærpe det kommunale selvstyre, for det her ændrer jo overhovedet ikke på, at det er umådelig vigtigt i det kommunale selvstyre, i kommunerne, hver eneste dag at arbejde med tingene og prioritere benhårdt.
Noget af det var selvfølgelig i den kuriøse ende, men nu nævnte jeg administrationsomkostningerne i Københavns Kommune sammenlignet med Aarhus Kommune.
Det er dog alligevel noget at komme efter.
Det ændrer omprioriteringsbidraget jo ikke på, måske snarere tværtimod.
Det skærper netop udfordringen med og indsatsen for at få tingene til at hænge sammen.
Selvfølgelig gør det det.
Men når vi så også her lægger op til, at de midler, der bliver indhentet gennem omprioriteringsbidraget, går tilbage – som det i øvrigt har gjort for 2016, hvor man ikke kun har fået det tilbage, men faktisk har fået 0,5 mia. kr. mere – synes jeg måske, at bekymringen, måske ikke fra fru Josephine Focks side, men fra andres side, er lidt overdrevet.
Josephine Fock (ALT), 2016-03-16:
Ordføreren var tidligere inde på det kommunale selvstyre, og det er Alternativet stor tilhænger af, og det er i virkeligheden også derfor, at Alternativet er meget imod det her omprioriteringsbidrag.
Der bliver nemlig taget nogle penge, og så bliver de måske ført tilbage.
Jeg er selvfølgelig også rigtig glad for, at der nu er kommet det her forslag til vedtagelse fra bl.a. Venstre, som siger, at pengene i hvert fald i 2017 skal gå tilbage.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre ordføreren om hele konstruktionen omkring omprioriteringsbidraget: Er det i virkeligheden ikke med til at hæmme det kommunale selvstyre?
Jacob Jensen (V), 2016-03-16:
Jeg tror ikke, de kommuner ville få flere milliarder, for det er kun 1 milliard, vi sætter af til ældreområdet, trods alt, ekstraordinært.
Men jeg deler sådan set hr. René Christensens synspunkt langt ad vejen i forhold til det her med, at det er vigtigt, at vi får skabt nogle bedre muligheder for kommunerne i de egne af landet, hvor der er svære forhold.
Derfor er det jo netop også, at det her ikke bare kan stå alene; der også tale om, at vi har lempet planlov, vi har udflyttet statslige arbejdspladser, vi har lavet en landbrugspakke, alt sammen bl.a. med det formål at skabe bedre muligheder for de kommuner, som alt andet lige har det sværere her i landet.
Vi har den politik, som jeg har prøvet at skitsere.
Vores politik går på to ben: Vi vil gerne kunne investere i kernevelfærdsområder som sundhed, ældreområdet – det har vi gjort med finansloven – og vi vil samtidig med det andet ben, kan man sige, investere i at gøre det lettere, bedre, nemmere at investere i at skabe jobs i Danmark gennem lavere skatter og afgifter.
Det er målsætningen.
Det er målet med vores politik.
Hvordan processen er, kan hr. Magnus Heunicke selvfølgelig godt botanisere meget i, men processen er for mig ikke så afgørende.
Det afgørende for mig er, at vi når målet.
Det regner jeg stærkt med vi gør.
Rune Lund (EL), 2016-03-16:
Nu ved jeg ikke, hvad hr. Jacob Jensen mener med ordet kernevelfærd, for hvad betyder det?
Betyder det, at det eneste, der er tid til på et plejehjem, er at tørre numser og skifte bleer på de gamle, og så kan de ellers passe sig selv?
Er det kernevelfærd?
Jeg hører ikke til dem, som synes, at kultur er noget, som er en slags flødeskum eller en luksus, som kommuner ikke skal beskæftige sig med.
Jeg mener, at kultur er en vigtig del også af kommunernes arbejde, og jeg mener, at det er forkert at sige, at man bare kan skære en masse der.
Kommunerne har skåret, effektiviseret, sparet og nedlagt stillinger i årevis, og de er nået dertil, at de ikke kan spare mere, uden at det får mærkbare konsekvenser, uden at det vil gå ud over børnene, uden at det vil gå ud over de gamle.
Martin Lidegaard (RV), 2016-03-16:
Jeg tror, at det står rimelig klart, at det at planlægge en hel procents besparelser hvert eneste år 3 år ud i fremtiden uden så meget som at have spurgt kommunerne eller fået det ind i en kommuneaftale er meget anderledes end på enkelte områder og som hovedregel altid at aftale i hvert fald selve besparelsen i kommuneaftalerne.
Det er da en stor forskel.
Det er da en kæmpestor forskel, bl.a. bare i beløb – milliarder af kroner i forskel – men også en meget stor principiel forskel.
René Christensen (DF), 2016-03-16:
Tak for det, formand.
Tak for ordførertalen, som jeg egentlig syntes var ret interessant.
Men man kom med en masse eksempler – eksempler på, at ældre ikke har det godt derude, på, at der ikke bliver talt nok med de ældre, og på, at folkeskolen er dårlig, og det er jo rigtigt, at de eksempler findes derude.
Hvorfor er man så ikke enig i, at der skal være en omprioritering, altså et solidaritetssystem, hvor de kommuner, hvor der er vækst og beskæftigelse, de kommuner, der har universiteterne og infrastrukturen – der, hvor tingene sker, hvilket jo sådan set er positivt; det glæder vi os over alle sammen – deler lidt ud af den vækst, der sker de steder?
Man tager 1 pct. af den omsætning, der er, og deler ud til de nabokommuner, hvor det ser lidt svært ud.
Er det virkelig fjernt for Enhedslisten at være solidarisk med de kommuner, som har det lidt svært?
Gør det noget, at der går lidt fra Københavns Kommune, hvor man har væksten, til Langeland, hvor man bestemt ikke har vækst?
Er det dét, man er imod?
Jacob Jensen (V), 2016-03-16:
Dem ville man hellere have haft over bloktilskuddet, men der trumfede den daværende SR-regering, måske jeg skulle have sagt RS-regering, igennem, at de 500 millioner skulle tages, i alt 3 milliarder besparelser over perioden, og så tog man så og dedikerede de 500 millioner mod kommunernes vilje til ét specifikt område.
Og nu står man så og siger, at nu skal vi også passe på det kommunale selvstyre.
Hvori er forskellen mellem det, man selv gjorde dengang, og det, som vi lægger op til med et omprioriteringsbidrag, hvor vi ovenikøbet tilfører penge til kommunerne – 500 millioner ekstra i 2016?
Martin Lidegaard (RV), 2016-03-16:
For mig er den helt afgørende og meget store principielle forskel, at vi aftalte det med kommunerne.
Vi lavede ikke nogen som helst effektivisering i kommunerne, uden det blev aftalt i kommuneaftalerne, at det ville vi gøre.
Det, som regeringen har gjort her, er jo, at ude i budgetoverslagsårene i 2017 og 2018 og 2019 vil man lægge sig fast på, at der skal prioriteres en hel procent hvert eneste år, men uden at der i øvrigt er nogen som helst indflydelse for kommunerne på, hvad de penge så skal bruges til.
Og det er det, der er den store forskel.
Jacob Jensen (V), 2016-03-16:
Da hr. Martin Lidegaard sad i regering, og det er jo ikke meget mere end godt et halvt år siden, var man i en situation, hvor man skar ned i den offentlige serviceramme, men hvor man samtidig gik ind her fra centralt hold og prioriterede – jeg tror ovenikøbet, det var Margrethe Vestager, på det tidspunkt Martin Lidegaards formand, der gjorde det – en pulje til kommunerne, jeg tror, det var en halv milliard, noget i den stil, måske også i flere omgange, til pædagoger.
Der gik man først ud og tog pengene fra kommunerne, og så gik man bagefter fra centralt hold ind og dikterede, hvordan de midler skulle bruges – helt ud i den sidste børnehave.
Hvad er der forkert ved den måde, som vi gør det på?
Hvad er anderledes, i forhold til da man selv havde ansvaret?
Man gjorde præcis det samme: tog pengene og prioriterede derefter de områder, man syntes politisk var vigtige at prioritere.
Martin Lidegaard (RV), 2016-03-16:
Mange tak.
Radikale Venstre er inderligt imod det omprioriteringsbidrag, som regeringen har fundet på her.
Selvfølgelig kan der det.
Det skyldes heller ikke, at vi synes, at man skal prøve at kigge på, om der kan effektiviseres, men det er simpelt hen den metode, som regeringen har fundet her, som er helt uspiselig, fordi den er, kan man sige, bevidstløs, den er en grønthøster, som bare kører ud over alle kommuner uden at prioritere, hvad det er, vi gerne vil have mere eller mindre af, og så er den også meget centralistisk.
Det, der er så usympatisk ved den model, man har fundet her, er jo, at alle de ubehagelige beslutninger skal tages ude i kommunerne, de konkrete besparelser på ældrepleje, på børnehaver, skoler, på al den kernevelfærd, der er i kommunerne, og så er det finansministeren og Dansk Folkeparti, der skal sidde og dele gode gaver ud i finansloven til efteråret.
Derfor vil jeg også sige, at det mest interessante, der er kommet frem her i dag, for mig at se er to ting.
Den første er, at det fuldstændig sejler i blå blok, hvor man mener vidt forskellige ting omkring det her omprioriteringsbidrag, men det interessante er jo, at man åbenbart i et eller andet omfang er enig med os i, at det altså ville være mere rimeligt, hvis kommunerne i det mindste så havde lidt indflydelse på, hvad de her penge skulle gå til.
At der f.eks. i stedet for at sidde og fordele dem en sen nattetime i november måned i Finansministeriet, hvor kommunerne ikke kan få det med i deres budgetter, hvor kommunerne ikke har medindflydelse på, hvad der skal prioriteres ude i kommunerne, og hvor det bare er ganske få mennesker, der skal sidde og fordele de her mange milliarder, så faktisk er en eller anden lille åbning for, at det måske kunne være kommunerne, der selv har skaffet de her penge, som er med til at bestemme, hvad de skal gå til, og hvordan de skal prioriteres på en måde, der ikke koster dyrt bureaukrati, og hvor man også kan få det med i budgetterne i kommunerne, nemlig ved at det bliver aftalt i kommuneaftalen.
Det ville være interessant, hvis regeringen havde valgt at invitere til en diskussion både med kommunerne og med os andre om, hvordan vi skaber den effektivisering i den offentlige sektor, som er nødvendig.
Hvor er det, vi gerne vil finde den henne, hvor er det, vi gerne vil øge budgetterne, i stedet for at gøre det med bind for øjnene og tvinge kommunerne til at lave besparelserne og selv fordele julegaver uden at påtage sig noget som helst ansvar.
Det, der er løsningen på det her lands økonomiske problemer, er at gennemføre reformer, der gør den samlede kage større, så vi får råd bl.a. til de ældre.
Det bliver spændende at se, hvordan det går med alle de her forskellige vedtagelser i morgen.
Fra radikal side kan vi bare sige, at vi mener det samme, som vi har ment hele tiden, vi er inderligt imod omprioriteringsbidraget, men hvis det endelig er, at et flertal i Folketinget har tænkt sig at gennemføre det, så håber vi selvfølgelig, at kommunerne får så stor indflydelse som overhovedet muligt på, hvordan det skal bruges.
Josephine Fock (ALT), 2016-03-16:
Nej, det er ikke helt korrekt forstået, så har jeg udtrykt mig uklart.
Så kan der være helt særlige situationer som f.eks. her omkring flygtningesituationen, hvor vi siger, at der kan være behov for at give kommunerne yderligere midler.
Jacob Jensen (V), 2016-03-16:
Det var sådan set rigtig nok, og tak for svaret.
Det var ikke helt ved siden af.
Som jeg ligesom opfatter Alternativets svar her, så er bekymringen for Alternativet mere, at det også af vores, altså Venstre og Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse, fremgår, at det også er finanslovsforhandlingerne.
Er det sådan, det skal forstås?
Josephine Fock (ALT), 2016-03-16:
Tak for spørgsmålet, og hvis jeg forstår det korrekt, så ja, er jeg enig i, at man skal se det under et.
Det, som jeg bare synes er enormt vigtigt, er, at vi laver en kommuneaftale, regeringen laver en kommuneaftale med kommunerne i juni måned, og det er i den aftale, at kommunerne skal vide, hvad de har at gøre med.
Så må de selv derude i kommunen afgøre, om de prioriterer det ene område frem for det andet, for der er enormt stor forskel på, hvilke forhold de enkelte kommuner har på forskellige områder.
Det er derfor, jeg går så meget op i, at kommunerne skal vide, hvad de har at gøre med, og det ved de i kommuneaftalen.
Det er derfor, at jeg har den opfattelse, at det er en uskik, at vi siger, at I i øvrigt skal tilbageholde 1 pct., og så kan I muligvis få noget af den tilbage.
Det gør de jo så i hvert fald forhåbentlig her i 2017.
Jacob Jensen (V), 2016-03-16:
Tak for det.
Jeg har selvfølgelig noteret mig Alternativets modstand mod den her måde at omprioritere på, men jeg vil bare spørge, om ikke Alternativet er enig med mig i, at man skal se den offentlige sektor under et, som jeg prøvede at give udtryk for i min ordførertale, altså det her med, at man ligesom siger, at nu er der den kasse, de penge skal bruges til noget, og hvis ikke de er blevet brugt, skal de i hvert fald bruges alligevel.
Og så er der en anden klasse, de har nogle andre midler, de skal bruges til noget, og de skal i hvert fald bruges, for det går ikke, at man flytter rundt med dem. Føler Alternativet ikke som jeg, at den offentlige sektor er dynamisk, og der er tidspunkter, hvor behovet er forskelligt fra det ene område til det andet, og at vi så netop som Folketing har det overordnede ansvar for at skabe rammerne, efter hvordan vi politisk stiller os, men dog alligevel skaber rammerne der, hvor vi kan se, at behovet er størst.
Så kan vi diskutere, hvad behovet så er, om det skal være sundhed eller ældre eller skattelettelser, eller hvad ved jeg.
Men har man ikke i Alternativet også en holdning til, at den offentlige sektor skal ses under et og at vi ikke skal kigge på de der enkelte kasser hver for sig?
Josephine Fock (ALT), 2016-03-16:
Tak for ordet.
Vi synes jo i Alternativet, at kritikken fra kommunerne har været så entydig og så alvorlig, at vi er nødt til at stille os på kommunernes side i den her sag og bede om et klart svar fra regeringen.
Men når det er sagt, er vi stadig af den opfattelse, at et omprioriteringsbidrag er en helt forkert måde at drive kommunerne på.
Jeg synes, det er det nyeste i en række tiltag, som indskrænker det kommunale selvstyre og kommunernes ret til at prioritere, og det gælder fra skattestoppet til udgiftsloftet, hvor vi indskrænker kommunernes mulighed for at bruge pengene ude i kommunerne.
Vi er af den opfattelse, at vi synes, man skal sætte kommunerne fri.
Jeg synes, kommunerne skal vide, hvad de har at gøre med.
Kommunerne får at vide, at de skal spare 2,4 mia. kr., og at de måske får dem tilbage, og det mener vi simpelt hen ikke er en seriøs måde at budgettere på, og det er ikke i god tråd med det kommunale selvstyre.
Jeg synes, det har været interessant at høre, at pengene nu skal tilbage i 2017; de skal gå til kommunal kernevelfærd.
Jeg vil gerne spørge finansministeren, om det så betyder, at vi i Folketinget så skal sidde og bestemme over de enkelte kommuner, altså om det skal gå til ældrevelfærd, eller om det skal gå til børnepleje eller til skoler, eller om det betyder, at kommunerne selvfølgelig nu frit får midlerne og kan bruge dem, som de vil.
Vi retter en stor kritik mod omprioriteringsbidraget, for det vil vi fortsat gerne af med, også i de resterende år, og det håber jeg regeringen vil tage ad notam og dermed helt fjerne den konstruktion, som de har indført.
Ole Birk Olesen (LA), 2016-03-16:
Jeg får lyst til at starte med lige at referere baggrunden for omprioriteringsbidraget.
De tre partier nedsatte sammen en Produktivitetskommission, hvor man udvalgte de mennesker, som man mente var de klogeste i landet, til at udforske, hvor stort effektiviseringspotentialet i den offentlige sektor er.
Produktivitetskommissionen gik dybt ned på tre områder, som alle var centrale i kommunerne: børnepasning, skolegang og ældrepleje.
De mindst 10 pct. kom ud af, at Produktivitetskommissionen jo også slog fast, at der selvfølgelig også var mulighed for, at man kunne effektivisere i de kommuner, som allerede i dag er de mest effektive.
Effektiviseringspotentialet er ikke udtømt, blot fordi der er nogen, der er mere effektive end andre – selv de effektive kan også effektivisere.
Så altså mindst 10 pct.
Så var der så et folketingsvalg.
Liberal Alliance gik til valg på, at hele den offentlige sektor skulle effektivisere med 1 pct. om året i 10 år, sådan at vi efterhånden kom op på de 10 pct. Så gør den her nye regering denne ene procent til regeringens politik for kommunerne.
Kommunerne skal effektivisere med 1 pct. om året.
Venstrefløjen har en anke mod det, og de siger: Kommunerne, ja, de kan effektivisere, men de skal sandelig ikke aflevere nogen penge til statskassen fra deres effektiviseringspotentiale, for det er kommunernes penge.
Nu er det jo sådan, at kommunerne hvert år får 65 mia. kr. i bloktilskud fra statskassen.
65 mia. kr. Derfor kunne man vel godt med rimelighed sige, at hvis kommunerne kan drive sig selv billigere, hvilket venstrefløjen åbenbart er enig i de kan, så skal statskassen også kunne mærke det, i form af at bloktilskuddet ikke behøver at være så højt.
Så det er rationalet bag omprioriteringsbidraget.
Det må gerne falde.
Vi ønsker, at der ikke skal være skat af de første 7.000 kr. af månedslønnen.
Det er det første.
Det andet er, at vi ønsker, at det skal bidrage til at finansiere de flere ældre og flere børn, der kommer i de kommende år – det såkaldte demografiske træk.
Så nogle af pengene skal bruges på øget serviceproduktion, de resterende penge skal bruges på at lette skatten i bunden.
Det er vores politik.
Derfor har vi fremsat følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget fastslår, at frigjorte midler i 2017 som følge af det kommunale omprioriteringsbidrag bruges til at understøtte den fremtidige kommunale økonomi, f.eks. gennem øget service og højere beskæftigelse.
Midlerne skal prioriteres anvendt der, hvor behovet er størst.
Den konkrete udmøntning sker i forbindelse med forhandlingerne om kommunernes økonomi og finanslovsforhandlingerne.«
Rune Lund (EL), 2016-03-16:
Jeg vil først sige, at jeg ikke kan genkende billedet af, at der rundtomkring i kommunerne er en masse flødeskum.
Det mener jeg bestemt ikke at der er.
Om vi vil støtte det her forslag?
Det overvejer vi stadig væk.
For at stemme for det taler, at vi er nået lidt nærmere, end vi var for 14 dage siden med finansministeren hernede i Folketingssalen.
Imod det taler, at man i forslaget så at sige knæsætter princippet om selve omprioriteringsbidraget, hvilket vi synes er grundlæggende forkert.
Så det vil være de to overvejelser, som afgør vores endelige stillingtagen.
René Christensen (DF), 2016-03-16:
Tak for svaret.
Sagt på en anden måde anerkender man, at der er den her udfordring, at der er nogle kommuner, hvor der er – nu skal man passe på med udtrykkene – om ikke flødeskum, så noget at tage lidt af.
Der er også kommuner, der har det rigtig svært, og hvor kommunalbestyrelserne selvfølgelig gør det så godt, som de kan.
Så skal man også passe på med, som vi hele tiden gør herinde, at sige, at kommunerne gør det så godt, så godt.
Der findes også eksempler på kommuner, der faktisk gør det rigtig skidt.
For det kan jo faktisk være med til at løfte nogle af de her udfordringer, som ordføreren også kom ind på i sin ordførertale.
Rune Lund (EL), 2016-03-16:
Nej, det er det ikke, og der er ingen tvivl om, at der er nogle kommuner i det her land – det kan være Langeland, og det kan f.eks. også være Lolland – hvor man bliver påført nogle udgifter, som man ikke selv er herre over, f.eks. i forhold til, at der er mange mennesker, der modtager kontanthjælp, som flytter til kommunen.
Det er nogle udgifter, som de kommuner så at sige er blevet pålagt, uden at de bliver kompenseret for det, og jeg tror, at vi bliver nødt til at diskutere, hvordan vi gør det.
Og jeg vil bare sige, at når diskussionen om en udligningsreform kommer, vil Enhedslisten være meget åben over for at se på, hvordan vi kan kompensere nogle af de kommuner, som bliver meget hårdt ramt af ting, de ikke selv har kontrol over.
Det vil vi gerne.
Men det er noget andet, synes vi, end under en effektiviseringshat at tage et omprioriteringsbidrag, hvor man tager nogle penge og lægger dem i en sukkerskål herinde, altså i statskassen.
Vi siger, at den effektivisering og den omprioritering, der skal foregå, skal foregå i kommunerne – de har gjort det i årevis, de gør det allerede, og det skal vi ikke blande os i fra statens side.
Vi skal ikke hugge deres penge for at lægge dem i en sukkerskål, som der så kan blive delt ud af herindefra.
Jacob Jensen (V), 2016-03-16:
Man kan sige, som det også fremgik af mit indlæg, at det, som vi gik til valg på, er en politik, der går på to ben.
For det første vil vi skabe råderum for, at man kan investere i kernevelfærdsområderne – det fremgår også tydeligt af den vedtagelsestekst, der ligger her; det er kernevelfærden, der skal prioriteres.
Så diskuterer vi så i dag omprioriteringsbidraget, og der er meldingen så, at med den vedtagelsestekst, der ligger her, kan de penge, der kommer fra omprioriteringsbidraget, så gå til investeringer i kernevelfærden i den kommunale sektor.
Det kan jeg ikke se er i modstrid med det, vi gik til valg på før, hvor vi lovede at investere i kernevelfærd.
Vi investerer i kernevelfærd, det gjorde vi med finansloven, og det gør vi også med omprioriteringsbidraget i 2017.
Jonas Dahl (SF), 2016-03-16:
Det er da interessant, at vi nu får syn for sagen så at sige, og det er også interessant, at der åbenbart er så stor uenighed i blå blok, i forhold til om man skal føre pengene tilbage til kommunerne i 2017.
Det er så noget, Dansk Folkeparti og Venstre bakker op om, men det bakker man åbenbart ikke op om fra Konservatives og Liberal Alliances side.
Det er da vældig interessant.
Men hvad er det, der er sket i løbet af de sidste 14 dage?
For 14 dage siden skulle pengene fra omprioriteringsbidraget, nedprioriteringsbidraget, bruges til skattelettelser.
Hvad er der sket, siden de nu skal bruges i kommunerne?
Jeg glæder mig over kovendingen, men det er dog en relativt stor vending, der er sket i Venstre i løbet af 14 dage.
Rune Lund (EL), 2016-03-16:
Så når der står »bør« i forslaget til vedtagelse, skal det i virkeligheden forstås som »skal«.
Er det sådan, det skal forstås?
René Christensen (DF), 2016-03-16:
Nej, det gør det ikke.
Derfor er det jo også vigtigt, at det – som man ser – er Venstre og Dansk Folkeparti, der har fremsat det her.
Og derfor er det også ret interessant, hvad der kommer til at ske på de stole herovre, når vi nu skal stemme om det i morgen.
For nu er der faktisk en mulighed for, at man kan få cementeret, ikke hvordan de her penge kommer tilbage, men at de kommer tilbage.
Vi vil være rigtig glade, hvis det er det, det kan ende ud med i morgen, når vi skal stemme hernede i salen.
Rune Lund (EL), 2016-03-16:
I det forslag til vedtagelse, som ordføreren lige har fremsat, står der: »Folketinget fastslår, at frigjorte midler i 2017 som følge af det kommunale omprioriteringsbidrag bør bruges til at sikre kernevelfærden ...«.
Jeg ved ikke, om ordføreren kunne elaborere lidt mere på det, altså gå lidt mere i detaljer med, hvad »bør« i den her sammenhæng dækker.
Betyder det her forslag til vedtagelse, at man godt kan bruge penge fra omprioriteringsbidraget til skattelettelser i efteråret, og at det kun er sådan, at en delmængde af omprioriteringsbidraget så måtte blive tilbageført til kommunerne?
René Christensen (DF), 2016-03-16:
Der forestiller vi os sådan set at der skal ske det samme.
Men det er jo sådan, at kommunernes økonomi – og det ved spørgeren også – bliver fastlagt for 1 år ad gangen.
Det holder vi os selvfølgelig inden for i den måde, vi arbejder på.
Det er sådan, at der kommer KL jo med 98 kommuner i ryggen med deres mandat og forhandler, og i det tilfælde er det så med finansminister Claus Hjort Frederiksen.
Og hvis det havde været en anden finansminister, havde det også været det setup, der var.
Det er for 1 år ad gangen.
Og det aftalesystem anerkender vi selvfølgelig fuldt ud.