Tom Behnke (KF), 2014-05-02:
Indtil nu har det jo været en spændende debat – også om nogle retlige principper og sådan noget, og det synes jeg er fint og godt, for det viser jo, at beslutningsforslaget her, som Konservative også er medforslagsstillere på, rent faktisk tager fat i noget, som har betydning.
Det har betydning, at vi tager den her debat, for der er jo forskel på, om der er en enkelt person med en kæp, der slår løs på mig, eller der er 10-12, der slår ring om mig og slår og sparker løs.
Den, der slår med en kæp, vil jeg kunne løbe væk fra.
Det kan jeg ikke, når der står 10-12 rundt om mig.
Man skal bare vide, at ham, der slår med kæppen, får en hårdere straf end de 10-12, der har slået ring om mig.
Man skal vide, at i det øjeblik, der er blevet brugt våben eller andre slaginstrumenter, så er det vold ifølge § 245.
Man skal vide, at det er den forskel, der er ude i virkeligheden.
Vi forholder os ikke til, at der rent faktisk er nogle – jeg vil kalde dem for tøsedrenge – der ikke selv tør gøre noget, men lige skal have nogle kammerater med, og så går løs på nogen.
Det, man bliver nødt til at forholde sig til, er, at det altså er et fænomen, der findes.
Så kan vi diskutere statistikker, og om det er stigende, eller hvad det er.
Jeg skal heller ikke inddrage mine erfaringer, fra jeg blev ansat i politiet for mere end 25 år siden, og den udvikling, der har været frem til i dag.
Men det, der er et faktum, er, at der er visse kulturer i det her samfund, der har en mani med, at man kun kan gøre noget, hvis man er flere om at gøre det, og det er altså et problem, vi bliver nødt til at forholde os til.
For det, der sker, er, at når der er flere, der i forening udøver vold, så hidser gruppen af voldsmænd jo hinanden op til, at man så også skal være med og lige slå og også lige sparke og lige gøre noget.
Det vil sige, at den vold, der bliver udøvet, når der er tale om gruppevold, er langt mere rå og langt mere afstumpet, end den ville have været, hvis de enkeltvis havde gjort noget.
Det, man også skal huske på, er, at offeret ikke har skyggen af chance for at komme væk fra situationen, hvis der er flere i forening.
Det har man trods alt, hvis der kun er en enkelt.
Så har man muligheden for at søge flugt, søge beskyttelse og komme et andet sted hen.
Til hele den diskussion, som SF prøvede at rejse, om, hvad der får de unge mennesker til at gøre det, vil jeg sige, at det, der er sagen, er, at i visse af de her kulturer, er det jo sådan, at hvis man ikke er med, når gruppen laver et gruppeoverfald, så kommer der sanktioner bagefter.
Og det vil sige, at man er tvunget til at være med til at gøre det.
Og der burde vi altså gå ind og sige, at i forhold til de her personer, som ikke kan finde ud af at opføre sig ordentligt, og som endda oven i købet synes, at de er nogle farlige karle, hvis bare de er flere i forening, må straffen være knaldhård.
Vi vil simpelt hen ikke finde os i den udvikling, der er i det her samfund.
Vi vil ikke finde os i, at der er nogen, der skal have lov til at tyrannisere på den måde, som det sker.
Og det er jo ikke kun et spørgsmål om, at det kan være sådan nogle opgør eller et mellemværende, der skal udlignes eller lignende.
Der er jo også eksempel på eksempel på helt fuldstændig sagesløse mennesker, der tilfældigvis er på det forkerte sted på det forkerte tidspunkt, og så er der nogen – nu skal jeg passe på, hvad for et udtryk jeg bruger her – som er fuldstændig afsporet, og som føler, at de skal have lov til at udøve vold mod andre, bare fordi de har lyst til det.
Det skal de ikke have lov til, og hvis de alligevel gør det, skal der være en markant hård straf.
Og under debatten her er jeg faktisk blevet helt begejstret for min egen idé om, at vi jo kunne lave en ny paragraf i straffeloven, nemlig en § 245 a, og så simpelt hen specifikt nævne det i en paragraf.
For så er vi ude over Enhedslistens bekymringer om, hvorvidt noget skal være mere skærpende end noget andet – det er det i øvrigt i forvejen.
Det burde vi simpelt hen gøre i forhold til den tendens, der er, til det, og vi burde gøre det af hensyn til de ofre, som lider under, at der er nogle, der går sammen, og i forening laver regulære overfald, hvor offeret jo får markante skader.
Det er meget mere rå og afstumpet vold, end man ellers ville se, fordi gruppens medlemmer hidser hinanden op og alle lige synes, de skal bidrage til festen.
Det skal de ikke, og hvis de gør det, skal det have en konsekvens.
Som medforslagsstillere støtter vi derfor selvfølgelig forslaget her.