Johs. Poulsen (RV), 2010-01-28:
Jeg kan da for Det Radikale Venstre sige, at vi på mange måder ligger på linje med det, som den sidste ordfører, hr. Henrik Rasmussen, var inde på.
Vi kan heller ikke støtte beslutningsforslaget, som det foreligger her, om end vi selvfølgelig er helt opmærksomme på, at det er fremsat i den bedste mening og ud fra en intention om, at man gerne vil gøre op med de såkaldt uskønne forløb, vi har set efter det seneste kommunalvalg.
Og deri er vi jo alle sammen enige.
Men jeg tror, det er vigtigt, at man spiser brød til, når man så at sige får tegnet det billede, der så er i gang med at blive tegnet af forløbene, også efter det seneste kommunalvalg.
Jeg har deltaget i kommunalpolitik i 28 år, og jeg kan huske, at der efter hvert eneste valg har været et, to eller tre steder, hvor der er foregået ting, som måske ikke var noget, man havde forventet forud.
Men det efterlader jo i virkeligheden billedet af, at det i de allerallerfleste tilfælde foregår både ansvarligt og ordentligt og med overholdelse af aftaler og alt muligt andet.
Jeg tror, at det er vigtigt at minde om, at det jo er billedet af det danske kommunestyre, nemlig at det er sådan, det foregår.
Så er der nogle undtagelser, som ganske rigtigt ikke har været kønne, men jeg tror, at man der skal være forsigtig med at slutte ud fra sådan nogle undtagelser, at de giver anledning til, at vi så, om end det sker i den bedste mening, laver nye regler, som så pludselig måske i virkeligheden har en masse uhensigtsmæssigheder indbygget i sig, som vil vise sig bagefter.
For der er vi altså fra Det Radikale Venstres side enige i en række af de bemærkninger, der er kommet fra forskellige sider, om, hvad det her kunne medføre.
Jeg er personligt overbevist om, at lavede man en regel om, at 35 pct. af vælgerne kunne kræve nyvalg – og det er reelt det, der i substansen ligger i det her forslag, og ikke noget som helst andet – ville det selvfølgelig også indgå i det politiske spil og i den politiske kamp og være en del af det, man ville bruge i forskellige sammenhænge.
Vi tror ikke, det er specielt hensigtsmæssigt, at det foregår på den måde.
Så vi er ikke tilhængere af, at man vedtager et sådant forslag her.
Vi tror faktisk ikke, at det vil gøre tingene bedre, og vi tror ikke, at man i sidste ende kan lovgive om eller stille regler op i forhold til de situationer, hvor mennesker agerer på en sådan måde, at det efter de flestes bedømmelse må siges at være ikkeacceptabelt.
Det tror vi ikke man i alle tilfælde kan stille regler op for.
Man må også sige, at selv om det kan være lystigt at sige, at de i den og den kommune havde to, tre eller fire borgmestre, inden de fik den endelige, så havde man det ikke, nej, for der er kun ét sted, man vælger den næste borgmester efter et valg, og det er på det konstituerende møde.
Så det er der, man vælger en borgmester.
Man har ikke nogen, før der er valgt en på det konstituerende møde, og sådan er det bare.
Det er kendsgerningen.
Uanset om man flytter lidt frem og tilbage på datoerne, tror jeg ikke, at det ændrer ret meget på, hvordan man vil kunne agere.
Der er kun et punkt, hvorom vi synes, at der måske kan være en relevant diskussion om hvorvidt skal laves om, og det kan vi jo tage, for jeg kan høre, at alle ordførere i større eller mindre omfang er klar til at kigge på, om der kunne være ting, der skulle ændres.
Og uden altså at konkludere på forhånd vil vi sige, at det kunne være en overvejelse værd, om et eventuelt kvalificeret flertal kunne gå ind og sige, at man kunne afsætte en borgmester i perioden. Vi kan godt forestille os – og man kender jo et eksempel –
at der kan være så helt ekstreme situationer, hvor et flertal, måske et kvalificeret flertal i en kommunalbestyrelse, skal kunne skride ind og sige, at her er der altså ting, der kører så langt ud ad en tangent, at man bliver nødt til at afsætte den pågældende borgmester.
Det er jo egentlig det, der er relevant, for borgmesteren er den eneste i en kommunalbestyrelse, der har administrativ kompetence.
Og derfor er borgmesteren nøglefiguren i hele sammenhængen, også hvis der foregår det, man kan kalde misrøgt i en eller anden form.
Så vi afviser selvfølgelig ikke at diskutere, om der er ting, man kan gøre bedre.
Vi tror blot ikke, at det her forslag vil være et fremskridt.