runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2009-11-05:
Der er tilsyneladende ikke rigtig noget, der nytter noget over for Dansk Folkeparti, fordi man har den samme politik, som man altid har haft, og ordføreren giver udtryk for, at der aldrig kommer til at ske ændringer.
Men gør det slet ikke indtryk, at der rent faktisk er kommuner, der har arbejdet seriøst med det her igennem længere tid, og som kommer med en klar anbefaling om, at man skal foretage sig noget?
Det strider jo overhovedet ikke imod det arbejde, Kommunernes Landsforening sidder med, overhovedet ikke.
Det giver bare en mulighed for på forsøgsbasis at vælge en anden styreform, og det ville jo spille utrolig godt sammen med det arbejde, Kommunernes Landsforening laver.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Per Bisgaard (V), 2009-11-05:
Jeg kan sige, at der er stor overensstemmelse mellem ministeren og ordføreren på det her område, nemlig at der er nedsat et udvalg, som kommer med en rapport til maj.
Altså, jeg synes, at det måske ville være lidt utilstedeligt over for det arbejde, de har udført, hvis man sådan lige gik ind foran det og kom med nogle udtalelser.
Jeg tror nærmere, at det, at der er fremsat sådan et beslutningsforslag, skyldes, at der er kommunalvalg i øjeblikket – men det står jo for min regning.
Rasmus Prehn (S), 2009-11-05:
Sagen er jo netop den, at bl.a. Københavns Kommune har arbejdet stenhårdt med det her og havde en konference for halvanden måned siden, hvor de satte fokus på det, og det er jo det, vi har lyttet til – der er altså rimelig bred opbakning i Københavns Kommune til det her – og så udarbejder vi et beslutningsforslag.
I den diskussion giver Venstres kommunalpolitiske ordfører, hr. Erling Bonnesen, udtryk for, at det vil man ikke være med til, fordi den lovgivning, der er nu, er tilstrækkelig.
Nu kan jeg så forstå, at man gerne vil lave et forberedende arbejde, hvor man skal indhøste erfaringer og analysere det.
Men hvorfor kan det her beslutningsforslag, der lægger op til, at man på forsøgsbasis kan åbne op for andre styreformer, ikke være en del af det arbejde, regeringen sætter i gang?
For det er jo tydeligvis inspireret af, at vi kommer med det her forslag, at man så skynder sig at lave et forberedende arbejde på det her område.
Per Bisgaard (V), 2009-11-05:
Jeg synes, at jeg meget tydeligt gjorde opmærksom på, at der ligger nogle rapporter, dels fra København, dels fra Århus, og der er faktisk også lavet noget i Odense, men det er alt sammen blevet lagt til side.
Altså, forslaget i Århus blev stemt ned i byrådet, og i borgerrepræsentationen ønskede man slet ikke at behandle det.
Så jeg synes, det er en pæn måde at gøre tingene på, nemlig at man afventer, at det hele kan ligge der til foråret – og så skal der nok blive kigget på det.
Flemming Bonne (SF), 2009-11-05:
Jeg går ud fra, at ordføreren er opmærksom på, at det, der tales om i beslutningsforslaget, er, at man giver kommunerne mulighed for at afprøve ved at lave nogle forsøgsordninger.
Jeg har jo godt været klar over, at der kører det her udvalgsarbejde i Kommunernes Landsforening, men det er ikke et udvalgsarbejde, der kører med særlig fokus på, at man skal lægge op til en ændret styreform i de fire kommuner.
Det forholder sig vel sådan, at hvis man giver lov til at lave et forsøg, så er det jo afhængig af, om et flertal i Københavns Borgerrepræsentation vil gennemføre forsøget.
Og hvorfor ikke respektere demokratiet på den måde.
Per Bisgaard (V), 2009-11-05:
Jo, men nu kan man jo spørge, hvem det er, der ønsker det her.
Er det Socialdemokraterne i Danmark, eller er det Københavns Kommune?
Vi står over for et valg, som skal foretages her i løbet af 14 dage, og bare af den grund synes jeg, det vil være meget fint at afvente, at den nye sammensatte borgerrepræsentation tog stilling til det her.
Jeg synes ikke, at tingene kører imod hinanden, jeg synes blot, at man skal respektere, at der altså er sat noget i gang, og, undskyld mig, men der er jo altså ikke lang tid til maj måned.
Mon ikke vi kan vente på det?
Flemming Bonne (SF), 2009-11-05:
Jeg tror godt, vi alle sammen her er klar over, at hvis der først kommer en afrapportering i maj måned, og der så skal et videre forløb i gang, så vil det medføre yderligere udredninger, og vi vil skabe en beslutningsproces, som kan løbe over et år eller måske flere år.
Her taler vi om, at den kommende borgerrepræsentation i Københavns Kommune får mulighed for at træffe en flertalsbeslutning om, at de gerne vil have lov til at gøre forsøg allerede nu.
Per Bisgaard (V), 2009-11-05:
Jamen jeg synes ikke, jeg kan svare mere præcist, end jeg allerede har gjort.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-05:
Jeg ved såmænd ikke, om jeg vil være i stand til at tilføre den her debat yderligere omkring begrundelsen for, hvorfor man skal det ene eller man skal det andet.
For i Dansk Folkeparti har vi i bund og grund overhovedet ikke noget imod at diskutere ændringer af styreformer, så lang tid sigtet er, at man selvfølgelig skal have en god demokratisk indstilling, som gør, at borgerne oplever det som en forbedring i forhold til de vilkår, som der er i dag for at lade ens stemme blive hørt i forbindelse med dem, der nu bliver valgt til de nye kommunalbestyrelser og byråd her i Danmark.
Og der vil jeg gerne sige, at jeg faktisk synes, det er lidt underligt, at vi har netop det her beslutningsforslag i dag, 12 dage før Danmark går til kommunalvalg.
Så ved jeg godt, at det måske er ganske naturligt, at det kommer fra forslagsstillerne nu her midt i en engageret valgkamp, men jeg synes også, det er meget vanskeligt at argumentere for, at vi i Folketinget, sådan som der bliver foreslået, skal gå ind og give regeringen et pålæg om at indføre de og de ting i forbindelse med regelsanering af den kommunale styrelseslov.
Hvorfor dog ikke acceptere, at KL, kommunernes egen aftaleside, faktisk sammen med regeringen har gennemført en aftale om økonomien for 2009, hvoraf det jo, sådan som det også tidligere er blevet sagt af indenrigsministeren, fremgår, at man skal have de her ting vurderet, og at der vil komme nogle anbefalinger og nogle konklusioner fra arbejdsgruppen til maj?
Hvorfor dog ikke vente på, at de, der sidder og har fingrene nede i bolledejen på det her område, fremlægger deres rapporter, deres anbefalinger og konklusioner, og at vi så her i Folketinget i løbet af den næste periode i ro og mag kan få kigget på det?
Hvis nogle kommuner kunne finde på og have lyst til at indføre en styreform, som er fleksibel, og som samtidig også sikrer et godt og repræsentativt demokrati, således at man ikke oplever, at det bliver et såkaldt flertalsdiktatur, jamen så er vi sådan set med på det; det er jeg helt åben for.
Men jeg synes bare, at man, forslagsstillerne, måske i det her tilfælde skulle have ladet det her forslag ligge i skuffen og have ventet til maj måned, og så kunne vi have taget en debat her i Folketinget på baggrund af den rapport, som kommer.
Så vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, sådan som det ligger i øjeblikket.
Rasmus Prehn (S), 2009-11-05:
Dansk Folkepartis ordfører giver udtryk for, at man skal lade dem, der har fingrene nede i bolledejen, komme til orde.
Og det er jo netop det, vi har gjort fra socialdemokratisk side: Vi har jo lyttet til bl.a. Københavns Kommune, som har lavet meget analyserende arbejde, som har haft eksterne analytikere til at kigge på det, og som også har holdt en større konference.
Det er jo dem, vi har ladet komme til orde, og de giver altså udtryk for, at de ønsker det her.
De giver i øvrigt også udtryk for, at man kan spare et større millionbeløb om året ved at administrere på en anden måde.
Så jo længere tid man venter, jo flere penge spilder man, og det synes jeg da ikke rigtig harmonerer med den tilgang til politik, Dansk Folkeparti plejer at have, altså at sige: Nå, men lad os bare vente, det gør ikke noget, at vi spilder en masse af borgernes penge.
Men det er måske en ny stil fra Dansk Folkepartis side, at det ikke betyder noget, at man spilder en masse gode skatteyderkroner på bøvl og administration i stedet for at lave ordentlig offentlig service.
Er det den nye linje fra Dansk Folkepartis side?
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-05:
Der er ikke noget som helst nyt i den politik, som Dansk Folkeparti lægger for dagen.
Det er stadig væk en debat og en politik, hvor vi tager udgangspunkt i, hvordan situationen i Danmark er, og hvad der samlet set tjener landet bedst.
Men jeg vil gerne sige, at det altså ville være mangel på respekt, hvis vi nu gik ind og pålagde regeringen det, og så samtidig underkendte en aftale, som er indgået for lang, lang tid siden med Kommunernes Landsforening – Kommunernes Landsforening, som Københavns Kommune i øvrigt er blevet en del af siden kommunalreformen.
Hvis vi skulle gå ind og underkende det arbejde, som der foregår i det udvalg i øjeblikket, synes jeg da ville være en skandale.
Det ville jo reelt være at gøre grin med det arbejde, som de sidder og laver.
Det nytter ikke, at man ryster på hovedet ad det.
Mike Legarth (KF), 2009-11-05:
Tak, hr. formand.
Det Konservative Folkeparti støtter naturligvis forslaget, ligesom vi til enhver tid støtter, at man gør lovgivningen tidssvarende, altså at man opdaterer og moderniserer loven, som man gør i dag, gør den enklere og mere gennemskuelig, får fokus på sikkerheden og beskytter forbrugerne mod farlige produkter.
Vi synes også, det er glimrende, at man forenkler den på den måde, at man nu tager fast ejendom ud af den her lov på samme måde som tjenesteydelser, der er koblet op på et produkt, eller produkter, som alene er beregnet til professionel brug.
Det er nu omfattet af særlovgivning og ikke den her lov.
Så synes vi også, at det er glimrende, at der nu skabes en øget sikkerhed for, at man kan give nogle passende sanktioner, altså bøder, til dem, som ikke har til hensigt at følge eller i hvert fald bevisligt ikke følger den lov, vi her gennemfører.
Vi synes også, det er fint, at man giver adgang uden retskendelse.
Det er klart, at det nogle gange er nødvendigt, at man kommer ind bag facaden.
Det kan godt være, at producenten har et produkt til salg, der er tilrettet, så man ikke kan komme til skade – hvor man ikke kan skære sig, klemme sig eller på anden måde komme til skade, og hvor der ikke er risiko for, at børn sluger et eller andet, de kan dø af eller opleve kvælningsfornemmelser ved.
Men det er godt, at man kan komme ind på lageret eller på en anden lagerplads og kontrollere, om produktet nu rent faktisk også er sikkert at bruge for forbrugerne.
Så på alle måder opbakning til lovforslaget.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-11-05:
Vi er i SF generelt positive over for forbedringer af produktsikkerheden og derved forbedringer af forbrugernes retsstilling.
Vi mener, at det med det her forslag lykkes rigtig godt på nogle områder, men på andre områder er man desværre med til at svække forbrugernes tillid til varerne, og beskyttelsen af forbrugerne af visse produkter svækkes også i forhold til gældende lov.
Derfor ser vi i SF gerne nogle ændringer i det her forslag for at optimere produktsikkerheden.
SF mener, at det er positivt, at loven fremover kun omfatter forbrugerprodukter frem for alle produkter, som det er i dag.
Men i og med at man i dag ser mange professionelle produkter på forbrugermarkedet, er det afgørende, at der ikke opstår situationer, hvor produkter beregnet til professionelle, men som i praksis også anvendes af forbrugere, udgør en fare for forbrugerne, uden at der gribes ind over for produkterne.
Det er derfor afgørende, at producenten ikke kan omgå loven ved at hævde, at produktet ikke er rettet mod forbrugerne.
Derudover er det problematisk, at forslaget fjerner tjenesteydelser fra produktsikkerhedsloven, uden at der findes særlovgivning, som så kunne træde i stedet.
Det kunne måske være en løsning på det problem.
Det ville i hvert fald efter vores opfattelse hjælpe på det her forslag.
Vi vil gerne i udvalgsarbejdet kigge nærmere på to elementer.
For det første ønsker vi, at der bliver indføjet et krav om sporbarhed, som min socialdemokratiske kollega også nævnte, enten på produktet eller på emballagen.
Det vil give en højere grad af sikkerhed, da det vil være lettere at spore den konkrete producent og stille vedkommende til ansvar.
Set i lyset af alle mulige andre forbrugerskandaler, herunder ikke mindst kødskandalen, som huserer i øjeblikket, vil det helt sikkert også lette myndighedernes arbejde.
For det andet ønsker vi, at man får inddraget antikviteter og visse brugte produkter som en del af loven.
Der lægges i forslaget op til, at de skal undtages fra lovens anvendelsesområde.
Det støtter vi ikke.
Men SF stiller sig positive over for det her forslag og vil så stille de her ændringsforslag i den videre behandling.
Vi håber så, at ministeren vil være lydhør over for det, så vi ikke behøver at stille ændringsforslag, men kan finde en fælles løsning.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-05:
Som nævnt er der en del kristne i Irak, der er blevet forfulgt, og derfor har de fået asyl.
Med hensyn til beretningen kan man sige, at man har refereret det halve af den, det, man har ønsket.
Man har refereret, at en person altså kan få opholdstilladelse, hvis vedkommende bare trækker tiden ud.
Jamen det er det, der står.
Jeg har lige siddet og læst beretningen igen.
Man glemmer lige at sige, at der skal være tale om lovligt ophold, og hensigten er jo ganske klar.
Altså, man har læst den, ligesom fanden læser Bibelen.
Judas gik hen og hængte sig.
Står der ikke et andet sted i Bibelen: Gak du hen, og gør ligeså?
Sådan kan man jo godt læse tingene.
Meta Fuglsang (SF), 2009-11-05:
Så vil jeg fortsætte lidt med at spørge om den her beretning, som der har været en del omtale af, for i den beretning er der jo ganske rigtigt gennemgået en del af det materiale, som ligger til grund for det her, notatet ligger jo ved, og så er der citeret noget af det.
Men selve konklusionen, den udtalelse, som ligger i den her beretning, er, at afgørelse om humanitært ophold træffes af ministeren for flygtninge, indvandrere og integration, jævnfør udlændingelovens § 46 a, og så er der en henvisning til praksis for afgørelser, der fremgår af Integrationsministeriets notat af 2. september 2008.
Så det, jeg ikke forstår, er, hvor der i det her ligger en markering af noget andet end det, der er praksis.
Vil ministeren prøve at forklare: Hvor er uoverensstemmelsen mellem konklusionen her, at det er ministeren, der træffer afgørelse efter de her bestemmelser, og så virkeligheden, at ministeren træffer afgørelse efter de her bestemmelser?
Altså, hvad er det, der er problemet i selve konklusionen?
For så vil jeg da gerne retledes, vejledes om det.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-05:
Det, som de to jurister har formuleret, er: Efter forarbejderne til bestemmelsen og ministeriets praksis kan varigheden af en ansøgers ophold her i landet indgå som et af de kriterier, som skal medtages i afgørelsen af, hvorvidt der skal gives humanitær opholdstilladelse.
Opholdets varighed skal i almindelighed være 5-6 år, før der alene under henvisning til dette kriterium kan gives humanitær opholdstilladelse.
Det er jo løgn og latin.
Det kan der jo aldrig gives.
Kravet er jo lovligt ophold, men det glemmer man, og det står klart og tydeligt i notatet.
Det er virkelig, hvis jeg skal være meget venlig, elendig jura – og så har jeg været meget venlig.
Meta Fuglsang (SF), 2009-11-05:
Altså, jeg kan ikke holde mig helt fra at sige, at jeg synes, det er en beklagelig måde at blive talt til på som folketingsmedlem.
Når man har lavet en beretning, stemt for en beretning, hvor der er citeret det officielle materiale på det lovområde, der er, så synes jeg ikke, det er en rimelig måde, ministeren svarer på eller overhovedet er optaget af det her på.
Men jeg vil gerne vende tilbage til det, jeg spurgte om, for det, jeg spurgte om, var jo konklusionen i beretningen, nemlig at ministeren kan give humanitært ophold efter de her regler, som der bliver refereret til.
Det er i al beskedenhed bare det, som jeg jo i min naivitet troede vi var enige om på det her tidspunkt, da beretningen blev lavet, som faktisk er et forsøg på at samle Folketingets partier om en opbakning til den lov, vi har, og den praksis, vi har, og som jeg faktisk er blevet bekræftet i i salen i dag at partierne er enige om, at lovgrundlaget er o.k., at systemet er o.k., at vi stoler på det, at der er opbakning til det, og at den eneste mislyd, der har været i dag, var den lille detalje, om det var nødvendigt, at det skulle stå udtrykkeligt, at ministeren selvfølgelig bevarer muligheden for at ændre praksis.
Så i min verden har der været bred enighed blandt Folketingets partier, da beretningen blev lavet, og også i dag om det helt fundamentale.
Vil ministeren bruge den lejlighed til at skaffe en bredere opbakning i Folketinget til det grundlæggende, som vi er enige om?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-05:
Jamen der er jo ikke enighed.
Jeg kan høre, at man fastholder sin beretning, og man kan ikke forstå, at jeg kritiserer den.
Det, man gør, er, at man i beretningen bilder folk ind, at de selv kan skaffe sig et grundlag ved bare at blive her længe nok, og jeg nævnede også det andet eksempel med den subjektive frygt, hvor man også glemmer den sidste halvdel.
Det er jeg altså bare nødt til at bebrejde.
Og det er jo helt tydeligt, at det er den falske melodi, man har forsøgt at køre hele sommeren: Bare I skaffer jer et grundlag ved at være her så længe som muligt, så skal vi nok sørge for, at I får en opholdstilladelse.
Men man glemmer at sige til de mennesker: I kan altså aldrig få en opholdstilladelse, når I opholder jer her ulovligt, medmindre det netop er de meget alvorlige behandlingskrævende sygdomme, som jeg gennemgik i min redegørelse.
Marianne Jelved (RV), 2009-11-05:
Jeg skal da stærkt, stærkt beklage, at jeg har bidraget til at ophidse ministeren så voldsomt.
Det, integrationsministeren udlægger debatten som i dag, mener jeg er en forvrængning af hele situationen.
Jeg har ikke hørt et eneste parti fra Folketingets talerstol undsige det regelværk, det grundlag og den lovgivning, som humanitær opholdstilladelse gives på.
Der er ikke et parti, der har afvist, at det er ministeren, der har ansvaret, og at der er nogle kriterier, og at der skal foregå en konkret individuel vurdering.
Det er ministerens ansvar.
Det er hverken Folketingets eller nogen andres.
Det er den bemyndigelse til integrationsministeren, som alle har anerkendt.
Så skal jeg gøre opmærksom på, at der er et bilag optrykt til den beretning, nemlig ministeriets egen praksisbeskrivelse.
Jeg skal stille et spørgsmål til ministeren, der blev meget forarget over, at jeg brugte eksempler på, at andre ministre havde taget sager op, der havde været rejst i medierne.
Ministeren understregede, at det aldrig ville ske i integrationsministerens tid.
Vil det sige, at uanset hvad en sag indeholder, uanset nye oplysninger, men bare fordi sagen har været trykt i en avis, så vil ministeren aldrig nogen sinde se på den?
Er det sådan, det skal forstås?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-05:
Det gentager jeg meget gerne: Jeg vil aldrig bidrage til den ulighed, der lå i fru Marianne Jelveds særlov for en del år siden.
Jeg vil aldrig bidrage til den ulighed, der ligger i det presseri, man foretager gennem medierne, aldrig nogen sinde.
Mediernes omtale er ikke en retskilde.
Marianne Jelved (RV), 2009-11-05:
Det beroliger mig så lidt.
For så skal det altså forstås på den måde, at det godt kan være, at der er en sag, der bringes op helt uafhængigt af den person, som sagen vedrører, men der kan være kommet nye oplysninger til, eller der kan være sket andre ting – det afviser ministeren altså ikke – bare fordi den har været oppe i medierne.
Det noterer jeg mig som betryggende, trods alt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-05:
Jamen jeg tror, at vi er meget uenige.
For det var jo fru Marianne Jelved, der bragte op, at der på grund af presseomtale var ministre, der genoptog sager.
Det mente fru Marianne Jelved også at jeg skulle, og dertil er jeg bare nødt til at svare: Nej.
Pressen skal ikke bestemme over, hvad der er lov og ret i Danmark, og vi kan ikke have den ulighed, som visse politikere ønsker, men alligevel i dag altså ikke tør fremsætte i et forslag om en særlov.
Line Barfod (EL), 2009-11-05:
Ministeren mangler at svare på, om det efter ministerens opfattelse er sådan, at ens religion er underordnet, i forhold til om man kan få ophold eller ej, og at det, der er afgørende, er, om man er forfulgt, hvis det er det, man får ophold efter, eller om man har en alvorlig sygdom som demens.
Ministeren gennemgik beretningen, og jeg kunne ikke helt forstå, om ministeren er uenig i det, der står i ministeriets eget praksisnotat, eller hvor det var, ministeren mente at der var problemer.
Det er praksisnotatet, der er citeret, det er praksisnotatet, der er optrykt.
Men mener ministeren, at det afgørende er, hvilken religion man har, og ikke om man f.eks. har en alvorlig sygdom eller opfylder nogle af de mange andre kriterier, der er beskrevet i ministeriets eget praksisnotat for, hvornår man kan få humanitært ophold?
Der er meget, meget få muligheder, men de er der dog, hvis ministeren ellers vil leve op til sit ansvar og bruge dem.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-05:
I forbindelse med fru Line Barfods overvejelser om, at der åbenbart skal være kvoter for humanitær opholdstilladelse, eller hvad det nu var, og da hun ikke kan forstå, at der selvfølgelig bliver færre med humanitært ophold, hvis der er flere, der har fået asyl, for så er der færre tilbage til at søge, så var det bare, at jeg ikke kunne dy mig for at konstatere, at i denne verden forfølges man som kristen af muslimer på grund af sin religion, mens det vist er meget svært at finde religionsforfølgelse i kristne lande, hvor muslimer forfølges og kan få flygtningestatus af den grund.
Det var såmænd bare en bisætning for at fortælle, at de kristne altså har fået opholdstilladelse, fordi de forfølges af muslimer.
Karsten Lauritzen (V), 2009-11-05:
Fru Line Barfod mistænker ministeren for at have givet de afviste irakere negativ særbehandling.
Det tror vi ikke på fra regeringspartiernes side, og tilsyneladende tror man det heller ikke længere i Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti, som ellers var ude at bakke op om den kamp, som Enhedslisten har ført i forhold til at få humanitær opholdstilladelse til de afviste irakere.
Så jeg vil bare i al stilfærdighed spørge, hvordan fru Line Barfod har det med, at hendes allierede i Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti nu ikke længere deler den opfattelse, de tidligere har givet udtryk for i pressen.
Er fru Line Barfod ikke ked af det?
Line Barfod (EL), 2009-11-05:
Jeg har intet hørt fra Socialdemokraterne eller SF om, at de ikke skulle være enige i, at det er ministeren, der har ansvaret for at give humanitært ophold.
Jeg mener, det er afgørende, at man ikke fratager ministeren ansvaret for at give humanitært ophold.
Derimod skal vi blive ved med at spørge ind til sagerne.
Jeg mener, at det er opgaven for folketingsmedlemmer at blive ved med at spørge ind til sagerne.
Det vil vi gøre fra Enhedslistens side, og jeg håber da også, at man både fra Socialdemokraternes og SF's side vil fortsætte med at spørge ind for at sikre, at der foregår en ordentlig sagsbehandling, at der ikke hastes sager igennem, som vi har set nogle gange.
Karsten Lauritzen (V), 2009-11-05:
Nå, så har jeg bare misforstået noget, for jeg havde egentlig forstået, at Enhedslisten gik ind for, at man skulle give humanitær opholdstilladelse til de afviste irakere, og mente, at det kunne man gøre, hvis man ændrede på praksis, at det kunne ministeren bare gøre.
de partier, der stemmer for det forslag til vedtagelse, som Venstre, Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti har fremsat, stemmer også for den linje, der hedder – og det er en konstatering: »at praksis på tilstrækkelig vis regulerer humanitær opholdstilladelse til afviste asylansøgere.«
Hvis man stemmer for det forslag til vedtagelse og for den linje, anerkender man jo også, at ministeren og ministeriet har fulgt reglerne om humanitær opholdstilladelse til punkt og prikke, når det handler om de afviste irakere.
Er det ikke korrekt?