runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2006-12-12:
Jeg vil sige til hr. John Dyrby, at det ikke skyldes mangel på vilje fra min side, men når man indgår en flerårsaftale med utrolig mange elementer – og uden at forklejne nogen vil jeg sige, at lige præcis det initiativ er et initiativ, som jeg selv gjorde meget ud af under de forhandlinger, vi har haft – er det ikke kutyme og ville efter min mening heller ikke være rimeligt over for Rigspolitichefen, hvis vi ikke lod Rigspolitichefen komme med en udmøntningsplan, før vi begyndte at afkræve rapporter og delrapporter på området.
Det ville også være lidt usædvanligt.
Det er altså ikke mangel på vilje fra min side, men jeg synes bare, at de partier, der står bag den nye flerårsaftale, må give rigspolitiet den fornødne tid til at få tingene sat ned på skrift og lave en udmøntningsplan.
Så må vi i det fælles forum, hvor Socialdemokratiet jo deltager meget aktivt, afgøre, hvornår vi kan begynde at forvente at se noget afrapportering.
Det er ikke mangel på vilje, men jeg synes altså ikke, vi kan løbe bag om ryggen på Rigspolitichefen og pålægge Rigspolitichefen noget, før udmøntningsplanen foreligger.
John Dyrby (S), 2006-12-12:
Tak for ministerens redegørelse, specielt måske de sidste ord, som jeg fuldstændig kan tilslutte mig.
Hvis vi prøver at lægge alle de stridigheder om, hvad der er sket, og hvornår det er sket, og det ene og det andet bag os, er bottom line i ministerens bemærkninger jo i virkeligheden, at nu skal der ske noget, og nu har vi ressourcerne på plads.
Det synes jeg er positivt, og det tror jeg der er generel opbakning til.
Ministeren ville ikke komme med nogen konkrete datoer, men ville det i virkeligheden ikke være nemmere for ministeren at sige, at vi omkring juni 2008 kan få en redegørelse for og en opfølgning på, hvordan den politimæssige indsats egentlig er forløbet?
Jeg synes, ministerens redegørelse om strukturen lød meget, meget spændende, og derfor kunne man også forvente, at vi allerede i midten af 2008 kunne se de første effekter.
Så havde ministeren i hvert fald arbejdsro på området så længe, så kunne vi ikke blive enige om, at der kommer en redegørelse til udvalget i juni 2008, så vi kunne se, hvad der var sket?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-12-12:
Jeg tror, det sidste var en kommentar til nogle forhandlinger, som jeg ikke har deltaget i.
Lone Dybkjær (RV), 2006-12-12:
Ja, men der skal jo to til at danse tango, ikke sandt?
Vi har fremsat vores forslag, og vi har prøvet at forhandle, men det, man ville fra regeringspartiernes side, var altså at fremsætte et efter vores opfattelse temmelig intetsigende forslag til vedtagelse.
Vi synes, at vi trods alt har præciseret et par ting mere, og jeg synes, man godt kunne have forhandlet sig frem til en løsning.
Det lykkedes altså ikke, men det behøver jo ikke kun være oppositionens skyld.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-12-12:
Jeg tror, vi simpelt hen har en fælles interesse i at få fokus på, hvad der sker på området, og jeg tror ikke, der er nogen forskel med hensyn til, hvad vi gerne vil vide.
Jeg er hverken mopset eller sur, eller hvad ved jeg, som fru Lone Dybkjær var inde på.
Jeg undrer mig måske nærmest lidt over behovet for at fremsætte en vedtagelse med de elementer, for i virkeligheden er jeg enig med fru Lone Dybkjær i, at det er nogle mindre nuancer, der gør sig gældende.
Lone Dybkjær (RV), 2006-12-12:
Ja, og derfor foreslår vi også at øremærke midler til en fortsættelse; det er noget af det, der fremgår af forslaget til vedtagelse.
Jeg synes altså ikke, ministeren skal være så ked af det eller sur eller mopset eller noget andet over, at der er to vedtagelsesforslag.
Vi forhandler i øjeblikket om en handlingsplan, satspuljepartiernes forhandlere skulle gerne blive enige om en handlingsplan, så det er jo ikke bare noget, ministeren kan sende ud i æteren, om jeg så må sige.
Et af elementerne er de øremærkede midler, som jeg nævnte før, og som vi synes er meget vigtige.
Så er der det med rapportøren.
Ministeren sagde, at det er meget vigtigt at gøre opmærksom på, hvor barske vilkår tingene foregår i.
Det er vi jo alle sammen enige om, og det er derfor, vi har snakket om en uafhængig rapportør.
Vi kan tale op ad vægge og ned ad stolper om det, men det, at vi har et videnscenter, er jo ikke ensbetydende med, at vi får oplysning, f.eks. en årlig statusrapport, eller hvad ved jeg, om, hvad der foregår på området.
Det synes jeg vi bliver nødt til at diskutere videre i forhandlingerne om handlingsplanen.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-12-12:
Nej, det er jeg ikke enig i.
Jeg synes ikke, forbudsvejen er den rigtige vej at gå; jeg tror, at forbud tværtimod vil gøre vilkårene meget sværere for de handlede og for de prostituerede i det hele taget.
Jeg tror, det vil gøre det vanskeligere at få kontakt til de kvinder, der er i nød, hvis vi laver forbud.
Jeg tror ikke, at forbud på nogen måde er vejen frem.
Jeg havde nær sagt: Gid det var så nemt.
Men det er det ikke, og derfor skal der mange andre indsatser til.
Hr. Morten Østergaard fokuserer på kampagnen, men den var jo bare et element i den samlede indsats.
Vi gør jo meget mere, som det også er fremgået af debatten i dag, men det var et nye element, som vi skulle prøve af, og jeg vil gerne kvittere for det gode samarbejde med Det Radikale Venstre om at få sat den i værk.
Vi fik jo netop også et godt resultat ud af den.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-12:
Ja, det sidste kan jeg jo være meget enig i.
Som bekendt var det bl.a. Det Radikale Venstre, der pressede på for at få en kampagne, som var rettet mod efterspørgselssiden.
Vi er selvfølgelig meget tilfredse med, at den er gennemført, og vi synes også, det er vigtigt at fortsætte i det spor, ikke mindst for at få netop den diskussion, som jeg tror er meget vigtig.
Derfor har jeg også personligt meldt mig ind i Folketingets af alle så kendte mandenetværk mod kvindehandel.
Men det, jeg egentlig synes er vigtigt, er, at det jo er åbenlyst for enhver, der beskæftiger sig med området, at der er ret stor forskel mellem det antal på 65 mænd, der benyttede sig af hotlinen, og det antal mænd, der har været i kontakt med handlede kvinder i forbindelse med deres prostitutionskøb.
Vi er nået til kampagneniveauet, og vi har fået nogle redskaber, men hvad er det næste naturlige skridt?
Hvad gør vi for at forstærke indsatsen?
Lone Dybkjær (RV), 2006-12-12:
Jeg synes altså, at hvis begge ministre eller regeringen som helhed er interesseret i at få en fælles dagsorden, kunne det da godt være, at man selv skal gå lidt aktivt ind i arbejdet.
Det kan somme tider fremme processen, og det er klart, at et ord som mangelfuldt ville få et modereret omfang i det øjeblik, vi var enige, så jeg synes i og for sig ikke, det er særlig rimeligt at beskylde oppositionen for noget.
Ministeren har slet ikke været involveret i det, og det er regeringens og regeringspartiernes beslutning, at det har man ikke villet.
Det var i hvert fald det, socialministeren sagde.
Så synes jeg i øvrigt ikke, oppositionen har været særlig uenig.
Vi har f.eks. meget længe stået fast på, at beskyttelsesperioden skal udvides.
Vi tager hver især vores element op og understreger det, men derfor er det ikke rigtigt at sige, at oppositionen ikke har været enig om en række tiltag.
Når der ikke er blevet enighed om noget og vi forhandler en plan, er det da også af demokratiske grunde meget rimeligt, at vi fremlægger hver vores synspunkter og prøver at blive enige om en handlingsplan.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-12:
Under en ordveksling, jeg har haft med ministeren om dette tema, snakkede vi på et tidspunkt om Europarådets konvention på området, og ministeren forklarede, at der ikke ville gå lang tid, før Danmark ville ratificere den.
Jeg har konstateret, at vi kom ind på en flot 33. plads blandt de europæiske lande, der har underskrevet konventionen.
Endnu er der ikke så mange lande, der har ratificeret den, og derfor kunne det jo være, at vi kunne nå at forbedre vores placering i kapløbet, hvis vi var hurtige med at ratificere den.
Men jeg har kigget i regeringens lovkatalog, og her står der ikke noget om det.
Det kan jo skyldes, at man ikke skriver den slags her – det skal jeg ikke kunne sige – men jeg vil bare spørge: Hvornår forventer ministeren at vi kan ratificere Europarådets konvention om menneskehandel?
Lene Espersen (KF), 2006-12-12:
Man kan sige, at der er der også en vis usikkerhed.
Men det, jeg synes er helt afgørende i den her sag, er, at det er utrolig svært at opstille helt klare, objektive kriterier for, hvornår en kunde kan have forsæt til at tro, at der er tale om en kvinde, der er handlet.
Det er meget svært at stille klare, objektive kriterier op, og det synes jeg taler meget, meget klart for, at det ikke er den her vej, man skal gå.
Det er utrolig svært, for der er jo ikke to handlede kvinder, man kan sige minder om hinanden.
Der er mange forskellige typer, og så er der utrolig mange kvinder, der ikke er handlet, der er her som prostituerede.
Der er det altså ikke muligt at give, om jeg så må sige, et klart billede, hvorimod man måske har en lidt bedre fornemmelse af en aldersgrænse end det der helt mudrede billede, når vi taler om forskellige typer prostituerede.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-12:
Derfor er det jo lidt interessant, at vi hører her, at der ikke er behov for at gøre mere for børnene eller netop holde øje med det problem.
Derfor kan det jo undre, at man kan skrive under, når man ikke ved, hvornår vi vil ratificere.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-12-12:
Der var nogle, der reagerede, og jeg synes bare, det er positivt, at vi rent faktisk via kampagnen kunne få nogle kunder til at tage ansvar på sig, og at det har medført, at politiet nu efterforsker nogle sager, for det var jo det, vi gerne skulle nå frem til.
Det er jo helt afgørende, at der er anmeldelser og vidner osv., så vi netop kan få fat i bagmændene, så på den måde synes jeg, det var et godt resultat.
Som jeg har været inde på, var vi lidt spændt på, hvilken effekt kampagnen overhovedet ville få.
En anden meget positiv ting ved kampagnen var, at den faktisk medførte en større offentlig debat om hele problemstillingen.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi også får den dimension med, for det er vigtigt, at vi får snakket om det her, snakket om, hvad det er for nogle barske forhold, de kvinder oplever, og om, hvordan vi alle sammen kan bidrage til, at omfanget af den handel, der finder sted, rent faktisk bliver mindsket, og at man får fat i bagmændene.
Irene Simonsen (V), 2006-12-12:
Jeg ville ønske, at verden var så ideel, som fru Lone Dybkjær fremstiller den, nemlig at de så bare ville købe dansk.
Det er jeg desværre bekymret for at de ikke ville.
Jeg skal ikke lægge spor skjul på, som jeg har sagt tidligere, at jeg har meget svært ved at forstå, hvad det er, der foregår i de mænds hoveder, og det tror jeg er meget svært at sætte sig ind i.
Det er i hvert fald afskyeligt, hvad der foregår, så det vil jeg gerne tage kraftig afstand fra.
Jeg tror, at man til enhver tid vil søge forskellige typer af prostituerede, når man er kunde i den branche.
Så vil jeg da gerne sige, at det er dejligt, at fru Lone Dybkjær også siger, at det kan være svært at bevise.
Det tror jeg nemlig også at det kan.
En ting er jo, at man på en tv-dokumentar ser, at mænd står frem anonymt og siger det her, noget andet er, hvis man får stillet spørgsmålet i en retssal.
Det er jo noget helt andet, for her kan man måske blive straffet.
Lone Dybkjær (RV), 2006-12-12:
Ja, det ser det også ud til, hvis jeg må sige noget om formanden – det må man ikke.
Jeg vil bare lige komme med en kommentar.
Der er jo altså mænd – det fik vi dokumenteret på tv – der fik at vide, at en kvinde var handlet og så alligevel ønskede sex med hende.
Så det er jo altså ikke rigtigt, at det ikke er tilfældet.
Det andet er, at vi ikke er uenige i, at det er et socialt problem.
Altså, det vil vi alle sammen gerne yde en indsats over for, og derfor står vi også bag de tiltag, der kommer fra satspuljemidlerne, over for de prostituerede.
Det, der er spørgsmålet, er, om vi kan komme med en ekstra brik her.
Jeg er helt med på, at bevisbyrden er svær, men hvad nu hvis det førte til, at mænd i Danmark – det er der jo nogen der siger – så bare ville købe dansk.
Ville det være så galt?
Det beklager jeg.
Jeg troede, formanden nikkede – om ikke venligt så i hvert fald accepterende til mig.
Irene Simonsen (V), 2006-12-12:
Jeg kan svare på den måde, at jeg faktisk også kan henvise til noget af det, jeg svarede, den første gang hr. Morten Østergaard stillede spørgsmålet.
Det ville være utrolig svært at afgøre i en retssag.
Og det kan så også føre til en masse nederlag.
Men Venstre er imod kriminalisering af kunder, og der vil jeg gerne henvise til det første, jeg sagde, nemlig at vi ser det at være prostitueret meget mere som et socialt problem.
Derfor er vi også meget glade for den handlingsplan, der er sat i gang med hensyn til at hjælpe kvinderne og med hensyn til opklaringsprocenten for at tage bagmændene.
For det er jo der, man skal løse det største problem, det er jo, når vi får fat i bagmændene.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-12:
Når jeg spørger, er det, fordi debatten meget kommer til at handle om at kunne bevise og ikke kunne bevise.
Jeg må sige, at jeg er meget uenig med justitsministeren, som ikke tror på, at der findes en eneste mand, som med forsæt har købt sex af en kvinde, der var offer for kvindehandel.
Det tvivler jeg på er tilfældet.
Men det er jo en smagssag.
Spørgsmålet er jo, om konsekvensen af det er, at man så vil gå igennem straffeloven og luge alle de bestemmelser ud, hvor der er ting, som ikke har vist sig at kunne føre til domfældelse, fordi bevisbyrden har vist sig for svær at løfte.
Før man kan gå i gang med det her, før man overhovedet kan forholde sig rimeligt til det her forslag, hvad jeg går ud fra Venstres gruppe har gjort, så er man jo nødt til at starte med at sige: Synes jeg principielt, at det er rigtigt, at det er fuldt lovligt og legalt at købe sex af kvinder, der er blevet handlet til formålet?
Og det er derfor, fru Irene Simonsen bør kunne svare klart og utvetydigt på det spørgsmål på Venstres vegne.
Irene Simonsen (V), 2006-12-12:
Jeg kan for det første sige, at det at være prostitueret ser jeg mere som et socialt problem, end jeg ser det som et kriminelt problem.
Det er det sociale aspekt i det, der fylder mest.
Forestillingen om den lykkelige prostituerede må jeg sige jeg ikke tror på.
Derfor tror jeg på, at det er en helt anden indsats, der skal til.
Da vi ikke har drøftet lige præcis det spørgsmål her i gruppen, kan jeg ikke svare på Venstres vegne, men som person kan jeg godt svare, at jeg synes, det er afskyeligt, at man kan benytte sig af den slags handel.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-12:
Jeg kom ikke så langt med justitsministeren, så derfor synes jeg, jeg er nødt til også at stille spørgsmålet til fru Irene Simonsen: Er det efter Venstres opfattelse rigtigt, korrekt og lige efter bogen, at det er lovligt at købe sex af prostituerede, der er ofre for kvindehandel?
Irene Simonsen (V), 2006-12-12:
Forslaget her er grundlæggende udtryk for en meget sympatisk tankegang.
Forslagsstillerne ønsker nemlig at sætte en stopper for handel med kvinder, hvilket er noget, som vi i Venstre også er meget optaget af.
Bag menneskehandel og trafficking findes der altid kolde og kyniske bagmænd.
Hver eneste dagsorden går ud på at udnytte de stakkels piger til fordel for sig selv og sin pengepung.
Derfor synes jeg, det er positivt, at regeringen er gået så aktivt til værks og har lanceret det ene konkrete projekt efter det andet.
Jeg skal bl.a. nævne øgede ressourcer til overvågning af mistænkte bagmænd, massive oplysningskampagner i de danske medier og ikke mindst den forlængede udrejsefrist, hvor de udsatte kvinder også har god adgang til at modtage akut social, medicinsk og psykologisk støtte i sikre omgivelser.
Imidlertid tror jeg ikke på, at det fremsatte forslag i praksis vil gøre nogen forskel for de ramte kvinder.
En straffelovsbestemmelse, som kriminaliserer en kundes køb af sex hos en prostitueret, der er offer for menneskehandel, vil være uden effekt.
I praksis vil det være ualmindelig svært at fastslå, hvornår en overtrædelse af loven har fundet sted.
Ikke mindst vil det være næsten umuligt at kunne dokumentere, om kunden har begået sin gerning med forsæt.
At kunden er sammen med en udenlandsk kvinde, er jo ikke lig med, at hun er offer for menneskehandel.
Selvfølgelig kan der forekomme sager, hvor det er mere eller mindre åbenlyst, at kvinden har været udsat for menneskehandel, men det er min og Venstres bedste vurdering, at det stadig vil være utrolig svært at bevise kundens forsæt i en efterfølgende retssag.
Der vil gennemgående være problemer med bevisførelsen, hvorfor bestemmelsen vil være uden virkning.
Vedtagelsen af det her forslag vil ikke sætte en stopper for kvindehandel.
Tværtimod kan vi måske risikere, at man fremover vil læne sig op ad den vedtagne lovgivning og pr. automatik regne med, at lovgivningen løser alle problemerne.
Det må simpelt hen ikke ske.
Det er rigtige mennesker, vi har med at gøre her, og de må bare for alt i verden ikke lades i stikken.
Venstre vil altså ikke bakke op om det fremsatte forslag, da vi i Venstre ikke mener, at gennemførelsen af forslaget har den ønskede effekt.
Forslaget er som sagt sympatisk, men uden egentligt indhold, og jeg tror på, at vi bedst kommer kvindehandel til livs, hvis vi fortsætter den klare linje, som regeringen allerede har lagt, og som regeringen vil fortsætte med i fremtiden.
I Venstre er vi af den klare opfattelse, at kvindehandel må og skal bekæmpes.
Dette forslag er bare ikke vejen frem; derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Lene Espersen (KF), 2006-12-12:
Det kan jeg ikke svare på her, men hr. Morten Østergaard er meget velkommen til at stille et skriftligt spørgsmål.
Lone Dybkjær (RV), 2006-12-12:
Ministeren nævnte alle mulige argumenter mod en kriminalisering, og de er jo sådan set forståelige nok med hensyn til usikkerheden.
Der forstår jeg sådan set også, at vores retssystem er sådan, at hvis der er usikkerhed, bliver man ikke dømt.
Så det er det ene som kommentar.
Og så vil jeg godt sige: Mener ministeren, at der er meget større usikkerhed end i den 18-årsparagraf, man nu har?
I det lovforslag, som vi nævner her, står der, at man kan straffes, hvis man dyrker sex mod betaling med personer, der er under 18 år.
Mener ministeren ikke også, at der kan være en vis usikkerhed?
Jeg vil gerne spørge: Der er nogle, der påstår, at det allerede i dag er muligt at straffe kunder, der går til kvinder, der er handlet seksuelt.
Er det rigtigt?
Lene Espersen (KF), 2006-12-12:
Jeg vil sige til hr. Morten Østergaard, at vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at bekæmpe handel med kvinder.
Men det, der er det store problem, er, at de personer, der i dag går til en prostitueret – og det er jo ikke ulovligt at købe sex af en prostitueret – har meget, meget svært ved at vide, om kvinden er handlet eller ej.
Så jeg synes egentlig, at det spørgsmål, som hr. Morten Østergaard stiller, selvfølgelig retorisk er meget fint, men det har jo den indbyggede problemstilling i sig, at det er svært at lave et forslag, hvor man kan godtgøre, at kunden har forsæt.
Jeg tror ikke på, der er en eneste kunde, der har forsæt til at være sammen med en prostitueret, som er der helt ufrivilligt, og som har været handlet.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-12:
Det var jo egentlig ikke et svar på mit spørgsmål, uanset at vi kan være enige om de gode intentioner, og det er vi også langt hen ad vejen.
Vi har også i satspuljeregi været med til at finansiere handlingsplanen, og vi har haft en lang debat i dag, som har vist både enigheder og uenigheder.
Men det, der egentlig bare var mit spørgsmål, var det helt principielle, om landets justitsminister synes, at det er rigtigt og korrekt og sådan, som det skal være, at det er lovligt at købe sex af handlede kvinder.
Lene Espersen (KF), 2006-12-12:
Jeg vil sige til hr. Morten Østergaard, at jeg synes, der er meget store problemer med de kvinder, der bliver handlet til sex, og vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at bekæmpe menneskehandel.
Men jeg har også peget på, at det forslag, som vi behandler her i dag, er det meget, meget svært at forestille sig kan blive ført ud i praksis, hvis de almindelige forslagsbetragtninger skal være gældende.
Og det går jeg ud fra at Det Radikale Venstre med stolte traditioner inden for retspolitikken naturligvis ikke vil give køb på, selv om det her er en alvorlig problemstilling.
Så mit svar til hr. Morten Østergaard er: Vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at bekæmpe menneskehandel, og det vil sige, at vi skal gå efter bagmændene.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-12:
Jeg synes, der var mange gode ting i det, justitsministeren sagde, bl.a. meget fokus på problemer af mere teknisk karakter.
Derfor vil jeg gerne bare lige starte med på det helt principielle plan at spørge: Synes justitsministeren, at det er rigtigt, at det er lovligt at købe sex af handlede kvinder?
Line Barfod (EL), 2006-12-12:
Jeg er helt enig i, at vi har behov for mere erfaring med hensyn til, hvordan vi får ofrene til at hjælpe ved at vidne, og det er noget af det, som jeg håber vi får ud af den undersøgelse, som Nordisk Ministerråd forhåbentlig fremlægger på et tidspunkt.
Men det, jeg egentlig spurgte til, var politiets behov for at vide, præcist hvilke myndigheder der skal tage sig af børnene.
I dag påtager politiet sig jo mange opgaver, når de sociale myndigheder svigter, men mener justitsministeren, at politiet også skal tage sig af børn, der er mulige ofre for menneskehandel?
Eller mener justitsministeren, at der er behov for at gøre helt klart, at en bestemt myndighed har et klart ansvar for at tage sig af de børn og beskytte dem, og at der også skal være en klar lovhjemmel til at spærre børnene inde for at beskytte dem, hvis det er nødvendigt?
Lene Espersen (KF), 2006-12-12:
Det er noget af det, der vil være fokus på i strategien.
Men jeg vil sige, at hvis jeg skal komme med et bud på, hvad politiet ser som et af de største problemer, er det, at der er så få af kvinderne, der ønsker at vidne mod bagmændene.
Det er et kæmpe-, kæmpe-, kæmpemæssigt problem.
Det kan faktisk være svært at forstå, at mennesker, der har været udsat for sådanne ydmygelser og et så frygteligt liv, som nogle af dem har været udsat for, ikke har et ønske om og en meget stor vilje til at medvirke til at sikre, at bagmændene kommer bag tremmer i mange, mange, mange år.
Der er nok ikke nogen nemme svar, men det er et af de problemer, vi skal blive bedre til at finde løsninger på.
Det vil i hvert fald medvirke til, at flere af bagmændene bliver knaldet, hvis pigerne vil vidne og hjælpe politiet, og vi må finde en måde at håndtere spørgsmålet på.
Line Barfod (EL), 2006-12-12:
Jeg vil gerne høre, om ministeren på baggrund af de meldinger, der er kommet fra politiet, vurderer, at der er behov for at se på en klarere ansvarsfordeling og også se på, hvordan vi kan tage os af de børn, som politiet finder, og som kan være ofre for menneskehandel.
Jeg spørger bl.a. på baggrund af sagen om de nigerianske piger, som politiet fandt på gaden og afleverede til andre myndigheder, hvorefter de stak af igen osv.
Lene Espersen (KF), 2006-12-12:
Jeg vil sige, at jeg kan give et skriftligt svar, hvis hr. Morten Østergaard stiller et skriftligt spørgsmål om det.
Jeg kan ikke svare mere, end jeg har gjort her.
Men det er klart, at der under udvalgsbehandlingen gerne må stilles tekniske spørgsmål, og så skal vi forsøge at give svar på, hvad man kan, og hvad man ikke kan inden for gældende lovgivning.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-12:
Nu kommer vi ind på efterspørgselssiden, og i den forbindelse synes jeg, det måske er et lidt for rosenrødt billede, der bliver tegnet af de 65 personer, der har brugt hotlinen.
Jeg skal bare spørge: Er det ministerens opfattelse – sådan lød det nærmest – at samtlige prostitutionskunder i Danmark, der blev klar over, at de havde med handlede kvinder at gøre, benyttede sig af hotlinetilbuddet?