runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Espersen (DF), 2008-11-14:
Jamen altså, man kan jo misforstå, hvis man vil misforstå.
Jeg siger, at det er unikt, at det er samtlige af Folketingets partier - selv partier som Enhedslisten, som ikke har en kinamands chance for nogen sinde at komme med i noget som helst forsvarsforlig eller nogen som helst sikkerhedspolitisk aftale eller nogen som helst udenrigspolitisk linje der faktisk er medvirkende og giver regeringen gode råd og bliver taget med på råd.
Det er da unikt.
Det har ikke spor med oppositionen at gøre, det har jeg aldrig sagt noget om.
Jeg siger bare, at vi har en situation, hvor der er et kontroludvalg i forbindelse med efterretningstjenesterne, hvor de fem største partier sidder med.
Vi har den situation i Danmark – og det er bare, fordi vi er blevet så vant til den.
Går man til andre lande og hører, hvordan det foregår der, tror jeg, at man vil blive overrasket.
Holger K. Nielsen (SF), 2008-11-14:
Først til det om § 19 i grundloven: Jeg går ud fra, at hr. Søren Espersen er enig i, at regeringen skal arbejde sammen med Folketinget, og det, debatten om det handler om, er, hvordan det samarbejde skal udmøntes.
Her har der gennem årene været en del diskussioner mellem Folketinget og regeringen.
Udenrigsministeriet har traditionelt og historisk set
været meget utilbøjeligt til at folkeligegøre sin politik.
Man mente, at det var et arbejde kun for professionelle, diplomater, fine folk osv.
Jeg er fuldstændig med på, at der er sket forandringer, men jeg synes bestemt, at også Dansk Folkeparti burde være interesseret i at få en debat om, hvordan man kan udvikle samarbejdet mellem regeringen og Folketinget om landets udenrigspolitik.
Det skal selvfølgelig være inden for rammerne af § 19 i grundloven, men den skal jo ikke fortolkes statisk; alt udvikler sig, også de forskellige paragraffer i grundloven i forhold til, hvordan det i praksis kommer til at udfolde sig.
Så synes jeg stadig væk, at Dansk Folkeparti burde være mere positiv over for andre tiltag.
Det kan være udmærket med en forespørgselsdebat, men hvad har hr. Søren Espersen imod f.eks. nogle interessante høringer, hvor vi fik eksperter, politikere og medier til at diskutere et konkret emne?
Det har vi haft på visse områder.
Kunne vi ikke gøre det til en fast praksis?
Hvad med andre fora, hvor man uden for den her Folketingssal kunne diskutere de her ting?
Både hr. Søren Espersen og jeg er medlem af Præsidiet, og vi værner om taletidsregler og forretningsordenen.
Det skal vi også, men det er jo ikke altid hensigtsmæssigt for den brede debat.
Jeg forstår ikke, at det skulle være unikt, at Enhedslisten - ja, selv Enhedslisten - kan få lov til at sige noget.
Søren Espersen (DF), 2008-11-14:
Der lå ikke noget spørgsmål i det, jeg tror bare, der lå en konstatering.
Det, jeg vil gentage som det unikke ved vores Udenrigspolitiske Nævn, er faktisk, at det er et meget, meget centralt nævn, hvor regeringen rådfører sig, inden den foretager sig noget, og også orienterer, når der er sket noget af betydning.
Og der er det usædvanligt, vil jeg hævde - og jeg vil gerne prøve at finde nogle eksempler frem til hr. Holger K. Nielsen - at et parti som Enhedslisten har fuldstændig normal adgang til alt det, som egentlig er hjertet i sikkerhedspolitikken.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-11-14:
Jeg har lige et enkelt spørgsmål i forbindelse med hr. Søren Espersens indlæg og begrundelse for afvisning, som jeg forstod den.
Det gik jo på, at man hverken kunne eller skulle lade sig binde af en strategi.
Det, der er intentionen, som er beskrevet i DIMS-rapporten og også i beslutningsforslaget, er jo, at man har en diskussion, og at regeringen udarbejder et oplæg, et udkast til en strategi, hvor man opstiller nogle prioriteringer.
Er det så en spændetrøje?
Nej, det er vel de færreste strategier, der er spændetrøjer på den måde.
Hvis forudsætningerne ændrer sig, så tilpasser man selvfølgelig en strategi.
Det ville jo være fuldstændig forrykt, og sådan har det jo aldrig været, når man formulerer strategier.
Men det er et forsøg på at opstille prioriteter, så man har en diskussion om, hvor man egentlig vil hen.
Søren Espersen (DF), 2008-11-14:
Det må jo være nok.
Så kan jeg slet ikke forstå, hvad det egentlig er, der vil kunne erstatte det, at man i Det Udenrigspolitiske Nævn mødes meget jævnligt, bliver indkaldt ekstraordinært, hvis der foregår et eller anden, som skal justeres, og så egentlig stadig væk har § 19 i baghovedet, som jeg lægger vægt på, nemlig at det er regeringen, som fører Danmarks udenrigspolitik.
Hele det system har vi jo kørende.
Der har jeg svært ved at forstå, at det skulle være en vældig fordel at have en udenrigspolitisk debat, som bliver lagt i en ramme, som regeringen så skal operere inden for.
Det forstår jeg simpelt hen ikke, må jeg sige til hr. Morten Helveg Petersen.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-11-14:
Det er vel forskellen på en åben tilgang og en lukket tilgang til det.
De drøftelser, der foregår i nævnet, er i sagens natur lukkede eller fortrolige - eller burde i hvert fald være det, og man kan så diskutere, om de er det i realiteten, men som princip burde de være det.
Pointen med en strategi er vel, at man i tilblivelsen af den har en god, grundig debat, en offentlig diskussion, og forsøger at opstille disse forskellige sigtelinjer i sikkerhedspolitikken.
Det mener jeg er af selvstændig betydning, af selvstændig værdi: at man i Folketinget og i administrationen tvinger sig selv til at prøve at formulere, hvad det er for nogle sigtelinjer, man har.
Det mener jeg i sig selv har en værdi i den offentlige diskussion og også mere generelt.
Og der ville jeg da egentlig have troet, at Dansk Folkeparti også ville være med på at være positivt indstillet over for, at man netop får diskussionerne ud i det åbne: Hvad er det for kriterier, hvad er det for prioriteringer, der ligger til grund for så vigtigt et område som det her?
Søren Espersen (DF), 2008-11-14:
Jo, de åbne diskussioner kan man jo stadig væk eksempelvis tage i form af en forespørgselsdebat, hvor der også ligger nogle politiske beslutninger i forslaget til vedtagelse.
Dem har vi jo jævnligt her.
Det er faktisk ofte sådan, at diskussioner, der har været internt i Det Udenrigspolitiske Nævn, ender i Folketingssalen i åbne debatter.
Det er jo ikke sådan, at jeg mener, at der ikke skal være åbne debatter om tingene.
Jeg mener bare, at når det drejer sig om Danmarks sikkerhed - og det er det, vi taler om her - er der altså også situationer, hvor det er meget væsentligt, at det ikke foregår i en åben debat, men at tingene kan siges i en lukket kreds, som Det Udenrigspolitiske Nævn gerne skulle være.
Jeg ved godt, at der er eksempler på, at det ikke altid er tilfældet, men det burde det være.
Og det er meget væsentligt for vores system.
Line Barfod (EL), 2008-11-14:
Hr. Søren Espersen gentog flere gange, at et parti som Enhedslisten ikke burde kunne deltage i udenrigspolitik, og at det var svært at forstå, at nogle kunne kræve af et så ypperligt demokrati, kunne jeg forstå, at selv et parti som Enhedslisten kunne deltage.
Hele den del, der handler om at fremme fred og demokrati og menneskerettigheder, hele det arbejde, der foregår i forbindelse med FN, Nordisk Råd, Europarådet, udviklingsbistand og en lang række andre meget vigtige dele af udenrigspolitikken, er Enhedslisten med i.
Det er rigtigt, at vi ikke vil være med til at sende nogle i en ulovlig krig som Irakkrigen, men det er altså heldigvis heller ikke det, der kendetegner hele den danske udenrigspolitik.
Der foregår faktisk andet, end at man sender soldater ud i en ulovlig krig.
Søren Espersen (DF), 2008-11-14:
Jamen vi har jo netop ikke afvist, at der skulle være en diskussion.
Vi har sagt ja til, at vi meget gerne vil være med til at have en fast årlig udenrigs- og sikkerhedspolitisk debat, hvor alle de her emner kan komme op, og som også kan ende med et forslag til vedtagelse ved en forespørgselsdebat.
Så det er jo ikke, fordi vi ikke vil have debatten.
Her er vi trygge ved, at regeringens ministre faktisk taler med hinanden - i modsætning til det, som SF mener.
Har jeg nogen sinde sagt, at Enhedslisten ikke burde sidde med?
Det er sådan noget, fru Line Barfod finder på selv, sådan fantaserer sig frem til, for det er den virkelighed, hun vil se.
Det har jeg aldrig sagt.
Jeg har derimod sagt, at man gør det, og det er beviset på, at det danske demokrati i sikkerhedspolitikken fungerer.
Jeg mener, at Enhedslisten hører hjemme i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Jeg fremhæver det bare som eksempel på, at det er en unik situation.
Jeg nævnte som et eksempel Frankrig, hvor man vist ikke engang behøver at indkalde parlamentet for at sende soldater i krig.
Det ordner regeringen selv, hvorfor skulle man belemre parlamentsmedlemmerne med sådan noget?
Altså, jeg mener bare, at det er et eksempel på, at vores system faktisk fungerer, at vi har en åben debat her i Folketinget, og at vi har en fortrolig debat i Det Udenrigspolitiske Nævn, hvor selv partier som Enhedslisten, der aldrig nogen sinde ville kunne blive en del af et sikkerhedspolitisk forlig, deltager på lige fod med alle andre.
Søren Espersen (DF), 2008-11-14:
Når jeg tager ordet, er det, fordi jeg synes, at det er ved at lykkes for hr. Holger K. Nielsen at skabe en stemning af, at regeringens ministre aldrig snakker med hinanden.
Det er jo stærkt irriterende at høre på, at udenrigsministeren givetvis aldrig taler med udviklingsministeren, og at de to aldrig taler med klimaministeren.
Jeg tror i øvrigt, at udviklingsministeren og udenrigsministeren har nogenlunde samme adresse.
Jeg forstår ikke det billede, der skal skabes af, at der ikke foregår en sammentænkning, og jeg synes, at det er unfair i forhold til f.eks. de Afghanistanstrategier, der har ligget, at det er det billede, som hr. Holger K. Nielsen vil forsøge at skabe.
Jeg synes, at det er væsentligt at spørge hr. Holger K. Nielsen, om han virkelig helt dybt alvorligt ikke tror på, at regeringens ministre taler sammen.
Men altså, fru Line Barfod bliver ved.
Jeg vil ikke dømme nogen ude!
Nu har jeg sagt det tre gange.
Jeg håber, at fru Line Barfod har forstået det nu, for ellers siger jeg det bare en gang til, indtil det siver ind.
Og det er da unikt, og det er glimrende, at det sker.
Line Barfod (EL), 2008-11-14:
Jeg mangler stadig væk svar på, hvad det efter hr. Søren Espersens mening er, der adskiller Enhedslisten fra alle andre partier og gør, at et parti som Enhedslisten under ingen omstændigheder efter hr. Søren Espersens opfattelse ville kunne blive en del af en sikkerhedspolitisk strategi.
Det synes jeg da er væsentligt at få oplyst.
Så kan jeg sige til hr. Søren Espersen, at jeg altså ikke har hørt om demokratiske lande, hvor man siger, at der er nogle typer af partier, som man på forhånd dømmer ude.
Men igen, hovedspørgsmålet er: Hvad er det, hr. Søren Espersen mener er så særligt ved Enhedslisten?
Henrik Høegh (V), 2008-11-18:
Jeg skal gøre det kort.
Mener hr. Per Clausen, at det er en flue i suppen - nu er de oven i købet blevet små, og andre har kaldt det et hår i suppen - at man en gang om året, når man lægger den her ramme, vurderer, hvordan landets økonomiske situation og situationen på arbejdsmarkedet er?
Henrik Høegh (V), 2008-11-18:
Det glæder mig rigtig meget, at hr. Per Clausen synes, at det er fornuftigt at gøre sig de overvejelser, når man lægger de her rammer.
Det er netop det, vi argumenter for at man skal gøre en gang om året.
Til slut skal jeg så bare spørge lige så kort: Glæder hr. Per Clausen sig over, at rigtig, rigtig mange kommuner har plads til energiinvesteringer inden for den anlægsramme, og at der faktisk var rigtig mange ansøgere til at være energiby her i Danmark?
Per Clausen (EL), 2008-11-18:
Jeg glæder mig over alt godt - også det, der er småt.
Men jeg vil bare sige til hr. Henrik Høegh, at jeg til gengæld er trist til mode over, at der er mange kommuner, som ikke får gennemført de investeringer i energirenovering, de gerne vil, og at jeg er trist til mode over, at vi på grund af en meget, meget fodslæbende politik fra den regering, vi har nu, har kunnet konstatere, at det fortrin, vi havde, med hensyn til energirigtig renovering og energirigtigt byggeri osv. er forsvundet de sidste 7 år.
Jeg synes faktisk, man skulle lytte til Dansk Byggeri, der siger, at vi er nødt til at være de dygtigste til det, for det er det, vi skal leve af i fremtiden, i stedet for at bremse udviklingen.
Erling Bonnesen (V), 2008-11-18:
Når ordføreren også glæder sig over, at der jo rent faktisk findes eksempler på, at kommunerne godt kan finde ud af at få de her ting til at lykkes inden for de eksisterende regler og rammer, er svaret på det, vi nu har brugt en god times tid på, så ikke, at de, der så ikke er kommet så meget i gang, blot følger de gode eksempler og præcis bruger de regler, som er, nemlig at man får prioriteret sine energiinvesteringer inden for den anlægsramme, som ligger der?
Og så er det forslag fra forslagsstillerne, som vi nu har set her, i realiteten fuldstændig overflødigt.
Per Clausen (EL), 2008-11-18:
Nu vil det jo være sådan, at de kommuner, som træffer beslutninger om at bruge de midler, der er inden for den anlægsramme, der er dikteret af regeringen, har nogle ting, som det af forskellige grunde er vigtigt eller nødvendigt at investere i, og at de af samme grund ikke får investeret det fornødne i energirenovering.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor man skal opretholde den begrænsning af kommunerne i den nuværende situation.
Det er sådan set det, jeg mangler at forstå, og det er ikke, fordi jeg ikke glæder mig over alt det, der går godt ude i samfundet - det gør jeg - og hvis der skulle være noget af det, der er regeringens skyld, får regeringen også æren for det.
Johs. Poulsen (RV), 2008-11-18:
Så vidt jeg har forstået de nye signaler fra statsministeren, handler det jo om, at man skal gøre mere end hidtil.
Det er jo ganske rigtigt, at inden for de hidtidige rammer har man haft mulighed for at lave minimale investeringer på området, og de har ikke givet nogen særlige landvindinger, men har blot betydet, at man måske har kunnet holde bare rimelig trit med udviklingen.
Som vi ved fra tallene, er man langt bagud i forhold til at nå målene på energibesparelsessiden, for energieffektiviseringer og lignende, og der er altså brug for, at der er et investeringsrum, som gør, at man kan nå de mål.
Når det så oven i købet på sigt er fornuftigt rent driftsøkonomisk, synes vi i Det Radikale Venstre, at det er meget, meget mærkeligt, at der er folk i det udmærkede parti Venstre, som ikke kan forstå, at det er godt købmandskab at gøre det, og at det i øvrigt samtidig lever op til statsministerens nye signaler.
Det skal vel ikke være sådan, at vi i de næste uger skal tro, at det, der blev sagt i søndags på Venstres landsmøde, bare var ordskvalder.
Erling Bonnesen (V), 2008-11-18:
Og der blev jo lavet aftale om det indeværende års budgetter sidste sommer, og de enkelte kommuner kan så efterfølgende lave deres budgetter.
Og der må vi jo så konstatere, at man lige præcis laver sine egne prioriteringer.
Nogle kommuner har så valgt at tage energibesparende investeringer med med det samme, nogle har valgt at lægge dem i år to, nogle har allerede foretaget forskellige dele af det.
Så er der sådan set ikke god grund til at sige, at det er godt, at man lokalt, om jeg så må sige, får foretaget de rigtige prioriteringer, og dermed også har valgt det rigtige år til sine energibesparende investeringer?
På den måde er det forslag, vi har set her, sådan set overflødigt.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-11-18:
Det, vi diskuterer nu, er jo ikke alle mulige detaljer i Enhedslistens forslag - dem kan vi have mange meninger om.
Det, vi diskuterer, er det principielle spørgsmål, om kommunerne skal have lov til at energirenovere også i de situationer, hvor de ikke kan holde sig under anlægsloftet.
Der vil jeg gerne spørge hr. Per Ørum Jørgensen: Er det korrekt, at energiforbruget stiger, selv om vi har en aftale om, at det skal falde, og er det korrekt, at det vil hjælpe regeringen med at få energiforbruget ned, hvis kommunerne får lov til at få en dispensation?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-11-18:
Hvad angår at være økonomisk uansvarlig, kunne hr. Per Clausen faktisk med rette beskylde regeringen for at have ageret økonomisk uansvarligt, hvis man ikke havde indført det anlægsloft på det niveau, som blev fastsat på daværende tidspunkt.
Det ligger helt fast, og det er sådan set, hvad der ligger i det.
Men hvad angår den her detailregulering af kommunerne, er det jo hr. Per Clausen og kompagni, der sidder og bestemmer, lige præcis hvilke prioriteringer der skal være, og hvilken indsats kommunerne skal gøre på klima- og energiområdet - i stedet for at bruge den mangfoldighed af gode ideer og kreativitet, som er i kommunerne, til at løse mange af de her problemer.
Per Clausen (EL), 2008-11-18:
Nej, jeg tror nok, at jeg må sige, ligesom jeg forsøgte at sige til hr. Per Ørum Jørgensen: Jeg synes i grunden, at det går for langsomt.
Jeg synes faktisk, at man burde understøtte, at det kunne komme til at gå noget hurtigere.
Og det er sådan set det, det her forslag går ud på, nemlig at sikre, at det kan komme til at gå hurtigere.
Det er jo sådan med klimaproblemerne, vil jeg bare sige, at for hvert år, man ikke får løst dem, bliver det endnu sværere; det bliver sværere at løse dem i fremtiden.
Derfor er der jo alene af klimamæssige grunde al mulig grund til at sætte gang i det her.
Men jeg synes jo ærlig talt, at når man kan konstatere, at den konjunktursituation, man lavede sin politik ud fra, har forandret sig, vil det da også være oplagt at lave om på de signaler, man giver.
Jeg kan forstå på hr. Per Ørum Jørgensen, at han synes, at det særlig fremragende ved regeringens liberale sindelag over for kommunerne og frisættelse af kommunerne er, at de også må finde ud af at løse den her udfordring uden at kunne bruge deres egne penge.
For den frihed, hr. Per Ørum Jørgensen giver kommunerne, er jo det, at de kan gøre, præcis hvad de vil, men til gengæld er de lammet af det loft, som vi vil suspendere i forhold til de investeringer.
Så fik jeg ikke sådan en klar tilkendegivelse fra hr. Per Ørum Jørgensen om, hvorvidt det, når det handler om at sikre, at de offentlige bygninger er indrettet så energibesparende som overhovedet muligt, var hr. Per Ørum Jørgensens opfattelse, at det gik rigtig godt, for vi er kommet rigtig langt.
Og så er der i hvert fald ikke megen grund til at være nervøs for den grønne revolution fra statsministerens side, hvis hr. Per Ørum Jørgensens ambitioner også kan rummes inden for statsministerens ambitioner.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-11-18:
Det var Socialdemokraternes ordfører, der før betegnede kommunernes tilstand som værende skidt, når det gælder bygninger.
Ud over det har man altså så det her anlægsloft, som jo ikke er et loft, der er forholdsvis lavt.
Det er faktisk, hvis vi ser på det historisk, et loft, som har et betragteligt niveau, og som selvfølgelig også har en indflydelse på samfundsøkonomien som sådan.
Og det kan man vel ikke klandre en regering for.
Erling Bonnesen (V), 2008-11-18:
Jamen det var da et godt forsøg på at prøve at tale udenom, for kernen i svaret var jo, at efter ordførerens vurdering er det ikke muligt at gøre det.
Men det er jo rent faktisk muligt at gøre det, for der er jo eksempler på, at kommuner foretager energibesparende investeringer og holder sig inden for rammen.
Man skal blot prioritere ud fra det og have den politiske vilje til det rent lokalt.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-11-18:
Principielt er det for os et problem at detailstyre kommunerne i den grad, som Enhedslisten ønsker at gøre her.
Om energiforbruget i Danmark må vi jo sige, at vi er verdensmestre.
Man kan ikke bare tage 1 år ud, men hvis man ser det over en længere årrække, kan man se, at vi faktisk på trods af den her helt enorme vækst, vi alle sammen har nydt godt af i Danmark, har formået at holde energiforbruget i ro.
Og i den energiaftale, vi i fællesskab har lavet, har vi sat nogle meget ambitiøse mål op, så vi også i de kommende år vil være i stand til at holde energiforbruget i ro.
Det er altså noget, de lægger mærke til ude i verden, og det synes jeg ikke vi skal negligere her fra dansk side.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-11-18:
Jamen altså, det er jo decideret usandt, at energiforbruget er blevet holdt i ro; det er steget i de 3 sidste år.
Men nu vil jeg godt stille et spørgsmål til hr. Per Ørum Jørgensen.
Hvis vi nu skræller alle detaljerne i det her fra - dem, som hr. Per Ørum Jørgensen ikke bryder sig om, og der er også mange af dem, jeg ikke kan lide - vil Det Konservative Folkeparti så være med til at sige: Ja, kommuner, der vil energirenovere, som har pengene eller kan låne pengene, som det er lovligt at gøre, men som er nødt til at bryde anlægsloftet, får lov til at få en dispensation?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-11-18:
Der er jo ikke meget tilbage, hvis vi skal fjerne al detailregulering i det her beslutningsforslag, så det synes jeg egentlig ikke giver mening.
Altså, vi står fuldt og fast bag den vurdering, man på daværende tidspunkt tog af niveauet for det her anlægsloft, fordi det var en økonomisk ansvarlig beslutning.
Så enkelt er det.
Det står vi fuldt og helt fast på.
Hvad fremtiden bringer på det her felt, og hvad niveauet skal være i fremtiden, kan vi jo ikke aftale her; det er i et andet regi, man finder frem til det.
Så hvis det er sådan et lumsk forsøg på at få Det Konservative Folkeparti til at støtte det her beslutningsforslag, må jeg desværre skuffe fru Anne Grete Holmsgaard og sige: Det kan vi ikke.
Erling Bonnesen (V), 2008-11-18:
Jeg vil gerne spørge den radikale ordfører, om han er enig i, at reglerne rent faktisk er således, at kommunerne kan lave alle de energibesparende investeringer, de har lyst til, blot de prioriterer dem inden for den historisk store anlægsramme, som de rent faktisk har.
Johs. Poulsen (RV), 2008-11-18:
Nej, det er kommunerne ikke i stand til, for hvis de skal leve op til alle de øvrige krav fra regeringens og folketingsflertallets side på en lang række andre serviceområder, er det ganske enkelt ikke muligt at prioritere de investeringer.
Hvis man derimod fra regeringspartiernes side var indstillet på at fjerne anlægsloftet, kunne kommunerne foretage de investeringer, der gav driftsbesparelser på sigt og ville give anledning til, at de i højere grad også kunne sikre servicen på en række andre områder, og det ville jo være langt, langt klogere, selv ud fra en købmandsmæssig betragtning.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2008-11-18:
Jeg plejer ikke at referere fra, hvad der er blevet sagt i forligsforhandlinger eller i forhandlingskredse, og derfor vil jeg heller ikke gå ind i at sige, hvad det så var, der blev budt ind.
Men jeg kan sige, at det var klart, at vi var nødt til at være enige om, hvordan pengene skulle fordeles.
Det mente vi var meget væsentligt, og derfor var vi jo åbenbart også nødt til at provokere lidt for at høre, om der var flere bud fra andre partier end det, der var lagt frem.
Man må da indrømme, at der var lagt et forslag frem.
Carsten Hansen (S), 2008-11-18:
Først vil jeg sige, at det ikke er at referere fra forhandlinger, for det var faktisk sådan, at det stod i dagspressen, og finansministeren meddelte ved sit første forslag, at han ikke ville bruge de her midler på trods af en aftale, vi havde.
Så det er det ikke et spørgsmål om.
Vi måtte oven i købet ud i pressen og sige, at regeringen sidder på hænderne sammen med Venstre og De Konservative i det her spørgsmål.
Så det er ikke at referere fra forhandlinger, men det må da alligevel være underligt sådan at pynte sig med store, lånte fjer i den her forbindelse med nogle penge, som vi andre virkelig måtte helt op på stolen og stå for at få frem i forhold til den aftale, vi havde.
Det synes jeg egentlig er underligt.
Så vil jeg spørge om en anden ting: Mener fru Anne-Mette Winther Christiansen, at det nu er slut med administrative besparelser, fællesskab og indkøbsordninger på vores tekniske skoler, handelsskoler osv. efter de holmgange, vi har haft om det?
Eller er der et større potentiale for at kunne spare her?