Jeppe Kofod (S), 2011-05-27:
Først vil jeg takke udenrigsministeren for en, synes jeg, meget fyldestgørende og meget rigtig besvarelse.
Jeg deler fuldt ud den analyse og de budskaber, der ligger i den besvarelse, og det gør Socialdemokraterne.
Det er den rigtige tilgang til Kina-Tibet-problematikken.
Så vil jeg sige, som vi også sagde, sidste gang vi havde den her debat, at det selvfølgelig er vigtigt for os, at vi fortsat fra dansk side kæmper for tibetanernes ret til en kulturel og religiøs autonomi inden for Kinas grænser.
Det er åbenlyst det, der er vores mål.
Det er det, vi har dialog med dem om.
Vi har dialog med dem om de menneskerettighedskrænkelser, der ligger, og det skal der selvfølgelig rettes op, og det mener jeg er en meget vigtig linje.
Det, som gør mig lidt bekymret, og det vil jeg gerne koncentrere mit lille ordførerindlæg om i dag, er baggrunden for forespørgslen.
Jeg vil gerne tage fat i hr. Søren Espersen, som jeg egentlig tror har gode hensigter.
Hr. Søren Espersen sagde på et tidspunkt, at verbalnoten var en god note bortset fra ét punkt, og så nævnte hr. Søren Espersen i motivationen af forespørgslen, at det punkt, hr. Søren Espersen havde problemer med, og som han havde oversat til dansk, var, at vi i noten skriver, at vi aktivt modarbejder tibetansk selvstændighed.
Det var for det første ikke rigtigt eller korrekt.
Det rettede hr. Søren Espersen så senere til uafhængighed.
Der er en kæmpe forskel mellem de to ting.
Selvstændighed og respekt for menneskerettigheder er det, vi arbejder for kulturelt, religiøst inden for Kinas grænser; det er vi fuldstændig enige om.
Men uafhængighed er noget helt andet.
Det er at oprette en helt ny stat.
Jeg tror, at vi gør tibetanerne en bjørnetjeneste, en kæmpe bjørnetjeneste, ved at gå ud og sige, at vi også arbejder for deres ret til uafhængighed, specielt fordi de ikke selv har ønsket det.
Dermed tror jeg hr. Søren Espersen gør noget, der skader tibetanernes sag, fordi Kina jo har den her mistanke, den her anklage mod dem, der kæmper den retfærdige kamp for tibetanerne, om, at der ligger en underliggende dagsorden, en skjult dagsorden om, at de vil have fuldstændig uafhængighed og oprette deres eget land.
Hvis de får medhold i det i de ytringer, der kommer, så bliver det sværere for tibetanerne at føre deres retfærdige kamp.
Derfor er jeg dybt bekymret over den måde, hr. Søren Espersen fremlægger det her på.
Hvis man endelig kigger lidt på Dansk Folkepartis tilgang til det her med retten til selvbestemmelse, kan vi huske, i hvert fald i forhold til kosovoalbanernes ret til deres egen stat, at der var en anden opfattelse end her i Folketinget.
Og også når det gælder, som også hr. Naser Khader var inde på, det palæstinensiske folks ret til deres egen stat, har vi set nogle ytringer fra hr. Søren Espersen, hvor han siger, at det ville være en katastrofe, og at det ikke bør tillades, at palæstinenserne får deres egen stat.
Så det er lidt afhængigt af, hvilket folk man taler om.
Men det, der er sagens kerne her, er jo, at tibetanerne ikke ønsker deres egen stat.
De ønsker autonomi inden for Etkina.
Inden debatten gik jeg ind og tjekkede det, for jeg syntes, vi skulle have det på det rene.
Går man ind på Dalai Lamas hjemmeside, vil man se, at der direkte står, at de ikke accepterer Tibets nuværende status, men – jeg siger det først på engelsk og bagefter på dansk: »At the same time, they do not seek independence for Tibet, which is a historical fact.«
De søger altså ikke uafhængighed for Tibet, hvilket er et historisk faktum.
Derfor synes jeg, at den her debat er lidt ærgerlig.
Jeg kunne godt tænke mig en ordentlig debat om, hvordan vi fremmer tibetanernes sag og sikrer, at de ikke bliver udsat for menneskerettighedskrænkelser, og arbejder for en kritisk dialog med Kina
på de punkter, hvor der er behov for det, arbejder for, at de får autonomi inden for Etkina.
Så med de her ord vil jeg sige, at jeg sådan set er lidt ærgerlig over den her forvirring i debatten.
Vi står fra Socialdemokraternes side fuldt bag den vedtagelse, der er fremlagt.
Det ville være en helt ny kurs i dansk politik, og jeg tror i virkeligheden, det ville skade tibetanerne allermest, og det ville være rigtig ærgerligt.