Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-12-13:
Socialdemokratiet svarer på et spørgsmål fra mig, at man vil føre en ansvarlig økonomisk politik.
Til dette finanslovforslag har Socialdemokratiet fremsat ændringsforslag for 10 mia. kr., og efter min mening fører det jo ret mod en uansvarlig økonomisk politik.
Samtidig roser Socialdemokratiet den førte økonomiske politik og de resultater, vi kommer frem til, og dermed viser de, at det, der gøres fra den borgerlige regerings side, er ansvarligt.
Det er denne regerings sjette finanslov, og det viser en kontinuitet.
For sjette år i træk er der sket væsentlige forbedringer af økonomien, samtidig med at der afsættes penge til bedre service for borgerne.
Den økonomiske kurs ligger fast og bygger på ansvarlighed over for kommende generationer.
Vi nedbringer gælden i et højt tempo, højere end forudset, hvilket sikrer, at vi opfylder generationskontrakten og skaber større frihed til dem, der kommer efter os.
Vi medvirker til, at det borgerlige projekt skrider gradvis fremad, og at der skabes markante resultater.
Vores vision er på den ene side at give borgerne større frihed og ret til selv at vælge, og på den anden side, at de tager et ansvar og dermed sikrer, at syge og svage, miljøet og andre ting tilgodeses.
Derfor lægger vi stor vægt på det personlige ansvar, nemlig at man selv tager del i processen, og at man er klar over konsekvensen af egne beslutninger.
Regeringens økonomiske politik bygger på den ene side på en stram økonomisk styring og på den anden side på skattestoppet.
For Det Konservative Folkeparti er det vigtigt, at der i denne finanslov er afsat 1 mia. kr. ekstra til miljøet; der er indgået en aftale om et politiforlig, som fører til 800 flere betjente i aktiv tjeneste direkte ude på opgaver, om man så må sige; der er afsat 2 mia. kr. ekstra til forskning og udvikling; og så bliver de evindelige forsinkelser på baner og veje nu tilgodeset med 9 mia. kr.
Det støttes alt sammen af Dansk Folkeparti, som har været med til at lave centrale dele af finansloven.
Det er dejligt, at vi på den måde i samarbejde med Dansk Folkeparti kan fremsætte et finanslovforslag, der lever op til kravene til en borgerlig finanslov.
Det er et finanslovforslag, der ikke bare sikrer balance, men som også afsætter betydelige midler til de socialt dårligst stillede.
Danmark står i dag med en unik kombination af høj offentlig service og god økonomi.
Det er regeringen sammen med Dansk Folkeparti ansvarlig for, og det er vi stolte af.
Det er jo markante resultater, der er nået.
Realvæksten i den offentlige økonomi har været på 32 mia. kr. i perioden 2002 til 2007.
Der er afsat 12 mia. kr. mere til sundhed, 9 mia. kr. mere til social service og 8 mia. kr. mere til undervisning.
Og vi fører en ansvarlig politik.
Gælden nedbringes gradvis.
ØMU-gælden vil med udgangen af 2007 være nede på 23,5 pct. af BNP.
Det er på forkant med 2010-planen, og allerede i 2008 forventes det, at gælden er ændret til et tilgodehavende.
Det er derfor med nogen undren, at vi har set på oppositionens lidt amatøragtige forsøg på at skabe et alternativ til den nuværende regering.
Det får de svært ved.
Og forudsætningerne er jo, at der findes et projekt, som oppositionen kan blive enige om.
Socialdemokratiet siger, at de vil fastholde skattestoppet.
Hr. Jan Petersen gik så langt som til at sige: Skattestoppet ligger fast.
Og samtidig kan man jo spørge: Hvem er det, der skal stemme for det skattestop i oppositionen?
Og hvad betyder det, når hr. Jan Petersen siger, at der skal nedsættes en kommission, der skal se på ændringer i skattesystemet?
Betyder det, at man så hurtigt som muligt vil ændre på skattestoppet?
Hvornår vil sådan en reform komme?
Og hvilket borgerligt parti er det, hr. Jan Petersen tænker på, der skal medvirke i forbindelse med en eventuel skattereform?
Hvad er det for et projekt, man vil markedsføre?
Eller vil SF bare kaste sig for fødderne af Socialdemokratiet for at få ministerposter og så acceptere hvad som helst?
Der er meget stor usikkerhed om, hvad det er, man vil, og at der ud af det skulle komme ansvarlig økonomisk politik, tvivler jeg meget på.
Frierierne mellem Socialdemokratiet og SF gør det vanskeligt at se, hvad det er for en politik, man vil føre, og hvordan man vil få de offentlige finanser til at hænge sammen?
Det Radikale Venstre holder fast ved en anden vej.
Og jeg er naturligvis glad for, at vi i fællesskab har en analyse, som viser, at skatten på arbejde skal ned.
Det vil give et incitament til at yde en ekstra indsats, og i den situation, vi står i, hvor arbejdsmarkedet skriger på arbejdskraft, vil det være rigtigt at lette marginalskatten.
Men vi er til gengæld fuldstændig uenige om, hvordan man giver en sådan skattelettelse.
Det Radikale Venstre taler om en skattereform, som indbefatter en stigning i boligskatterne.
Det er i strid med skattestoppet, og det må vi klart afvise.
Med Det Radikale Venstres politik er det jo altså vanskeligt at se, hvad det er, der er oppositionens projekt.
Socialdemokratiet har angrebet os for ikke at gøre noget ved fattigdom.
Det er ikke rigtigt.
De har også fået det bedre.
Andelen af fattige er lav, og undersøgelser viser jo, at der kun er en meget lille del af de fattige, hvor man kan sige, at deres indkomst permanent ligger lavt, mens der er store dele, som har en mobilitet, således at de året ef ter er ude af deres lavindkomstsituation.
Man har i den gruppe jo både selvstændige, studerende og deltidsansatte, alle sammen mennesker, der arbejder på at komme ud af deres fattigdom.
Så er der de psykisk syge, som naturligvis er et problem, og der har vi jo bl.a. iværksat behandlingsgaranti for de psykisk syge, og der er gjort en række ting, som skulle tilgodese deres behov.
Socialdemokratiet har samtidig beskyldt os for at stjæle lejernes penge.
Det er ikke rigtigt.
Det har hele tiden været formålet med Landsbyggefonden, at den skulle give tilskud til nybyggeri, og med en ramme på 25 pct. af det offentlige tilskud, bliver der jo altså mange, mange penge til renovering.
Og det vil alt sammen modvirke, at man kan fastholde det argument.
Derimod fører samarbejdet mellem regeringen og Dansk Folkeparti jo til markante resultater.
Vi har med dette års finanslov lagt et spor for kommende generationer, der bidrager til en fremtidig udvikling.
Vi har satset massivt på forskning, uddannelse, innovation, børn, infrastruktur, miljø og sundhed.
I forbindelse med velfærdsforliget er det aftalt, at indsatsen til forskning og uddannelse frem til 2012 vil være på 39 mia. kr., hvoraf de 2 mia. kr. er afsat i 2007.
Det er den mest visionære aftale, der er indgået i mange år.
Den omfatter også store dele af Folketinget.
Den tager fat på den demografiske udvikling og gør dermed de offentlige finanser langtidsholdbare.
Det er meget tilfredsstillende.
Og lige om lidt har vi den 1. januar 2007, og det er det mest omtalte nytår siden 2000, og det er det jo på grund af, at det er den dato, hvor kommunalreformen træder i kraft.
Det har allerede medført store omlægninger i den offentlige sektor, og dermed kommer muligheden jo for at forny og forbedre.
Igennem hele det forgangne år har sammenlægningsudvalgene forberedt den nye situation, og planlægningen har været minutiøs.
Det var en fantastisk god idé at køre dobbelt gennem det første år med henblik på at få klaret alle de praktiske opgaver.
Opgaverne samles nu i større og mere bæredygtige enheder, som lægger et solidt fundament under den offentlige sektor, og denne finanslov indeholder jo også kommunalreformen med 750 mio. kr. til bl.a. engangsudgifter i forbindelse med reformen.
Så har regeringen, som jeg tidligere sagde, afsat penge til en forstærket miljøindsats.
Det er ikke således, som det har været hævdet, at miljømilliarden ikke eksisterer.
Den er der og udmøntes i 2006 til 2009.
På dette års finanslov er der afsat 600 mio. kr., og samlet set er der nu brugt 837 mio. kr., altså store dele af miljømilliarden er allerede sat i kraft, og det betyder, at både fugle og fisk får det bedre, og at der ude i terrænet vil være en række naturgenopretningsprojekter, som alle sammen bliver tilgodeset med nye midler.
Antallet af tilsyn fra fødevarekontrollen er også i denne regerings tid steget betydeligt, ligesom antallet af virksomheder, der ikke har fået besøg, er faldet, og problemet er minimalt i 2006.
Det var sådan under den tidligere minister, Ritt Bjerregaard, at der var 10.000 virksomheder, der ikke fik besøg, og nu er vi nede på, at det er under 2.000.
Det er uretfærdigt, at den siddende familieog forbrugerminister bliver udsat for så skarp en kritik, når han er den, der har gjort noget ved sagerne, og jeg skal da hilse og sige, at Det Konservative Folkeparti bakker hans indsats
fuldstændig op.
Den borgerlige regering står dermed godt rustet til fremtiden, og der er fortsat mange muligheder for at føre borgerlig politik.
Arbejdet med kvalitetsreformen vil være i fokus og består jo af tre hovedområder, nemlig bedre kvalitet i ældreplejen, på sundhedsområdet og i dagtilbud til børn.
Kvalitetsreformen medfører medinddragelse af medarbejdere, og det er afgørende for at få en så høj kvalitet i den offentlige service som muligt.
Dygtige, motiverede medarbejdere og ledere er rygraden i en god offentlig service, der kan ydes på alle centrale velfærdsområder.
Den offentlige sektor skal forblive en attraktiv arbejdsplads, der kan rekruttere og fastholde dygtige medarbejdere.
Det har særlig været et problem i ældreplejen, men det bliver der nu gjort noget ved, og vi vil derfor komme med en række konkrete initiativer, som kan bidrage til at løse problemerne.
Ledelsen af de offentlige institutioner skal inspireres til at finde nye veje og løse problemerne på en mere effektiv måde.
Derfor er kvalitetsreformen også omtalt i finansloven, og der er oven i købet afsat penge til at gøre noget konkret.
Det Konservative Folkeparti skal hermed tilkendegive, at vi kan stemme for finansloven.