Karen Ellemann (V), 2009-04-22:
Tak for ordet.
Som socialminister har jeg naturligvis et ansvar for at sikre, at udsatte børn i Danmark kan få hjælp, når de har behov for det, uanset hvad årsagen til dette behov måtte være.
Det ligger mig meget på sinde, og jeg er meget optaget af at sikre gode opvækstvilkår for vores børn.
Personligt tror jeg ikke, at økonomiske ressourcer er det primære problem, hvis man ser bredt ud over gruppen af udsatte børn.
Vi lever jo heldigvis i et veludbygget velfærdssamfund, hvor der tages hånd om borgere, som i kortere eller længere perioder har brug for hjælp.
Det har vi et socialt sikkerhedsnet til at sørge for.
Derfor handler udsathed i dag i højere grad om mangel på sociale og kulturelle ressourcer - man kunne også kalde det social kapital.
Når børnene mangler social kapital, hænger det ofte sammen med, at de vokser op i familier, hvor forældrene har samme mangler.
Det kan f.eks. skyldes misbrug, psykisk sygdom eller andre sociale vanskeligheder.
Som jeg sagde indledningsvis, handler det i høj grad om, at børnene får hjælp, når de har behov for det, gerne så tidligt som overhovedet muligt, og det handler om at hjælpe forældrene med de sociale vanskeligheder, som de kæmper med.
Jamen i udgangspunktet anerkender jeg naturligvis, at der er nogle familier, som kan have svært ved at få enderne til at mødes økonomisk af mange forskellige årsager.
Og derfor er der i serviceloven ikke alene mulighed for, men altså også pligt til at træde til i de tilfælde, hvor forældrene ikke magter at løfte deres opgave med at varetage den primære omsorg for deres børn.
Men vi bliver altså nødt til at holde fast i perspektiverne i den her debat, for jeg reagerer på det her generelle billede, som spørgeren med det brev i hånden forsøger at tegne af en masse forarmede familier, der ikke har råd til mad på bordet, og en regering, der er ligeglad.
Det er en fordrejning af virkeligheden.
Regeringen har de sidste 7 år sat en lang række initiativer i gang for netop at støtte socialt udsatte grupper, og lad mig blot nævne: »Det fælles ansvar«, »Det fælles ansvar II«, en behandlingsgaranti til alkohol- og stofmisbrugere, »Nye veje til arbejde«, »En ny chance til alle«, »Lige muligheder«, to omfattende psykiatriaftaler og hjemløsestrategien.
Politiet vurderer selv, at opgørelsen er behæftet med nogen usikkerhed, idet politikredsene har konstateret, at der løbende åbnes og lukkes bordeller i de enkelte kredse.
Yderligere mener rigspolitiet ikke, at antallet af prostituerede stiger.
Det bekræftes også af Servicestyrelsens tal, som viser en stabilisering for næsten alle prostitutionsformer.
Når det er sagt, vil jeg pointere, at regeringen finder det afgørende, at vi får nedbragt antallet af prostituerede, og regeringen gør da også allerede en stor indsats for mennesker i prostitution.
Med anbefalingerne i »Et andet liv«, regeringens handlingsplan fra 2005, blev det muligt at iværksætte en helhedsorienteret indsats over for den enkelte prostituerede, der tager højde for de komplekse problemstillinger, som vedkommende slås med.
Kompetencecenter Prostitution laver bl.a. socialt opsøgende arbejde over for prostituerede med henblik på at støtte og rådgive prostituerede, der er aktive, samt prostituerede, der ønsker at forlade prostitution.
Jeg synes, det bliver lidt mærkeligt, for nu står ministeren og læser en masse ting op.
Det gjorde den tidligere minister også; man kunne læse en masse ting op om, hvad man syntes man havde gjort.
Men jeg hørte ikke noget som helst konkret i forhold til de her to piger, der skriver til os, at de må gå i seng med følelsen af både sult og af at være bange for, hvad det er, der kommer til at ske for dem næste dag, og som også beskrev, hvordan de aldrig kommer på ferie og ikke har mulighed for at deltage i det almindelige liv, som børn ellers har i Danmark.
Hvad er det, ministeren helt konkret kan gøre her?
Ministeren henviser til serviceloven.
Hvad er det så, ministeren konkret kan sige til de her to piger, altså: Det her vil jeg gøre, for at I ikke fremover risikerer at skulle gå sultne i seng?
Spørgeren stiller jo konkrete spørgsmål til, hvad der bliver gjort, og jeg svarer helt konkret på spørgsmålene, at der er taget en række initiativer forbundet med en større investering; der er sat masser af kroner af til de her initiativer, og der er gode resultater af initiativerne.
Og selvfølgelig er vi også nødt til at fokusere på, at det er afgørende, at det er kommunerne, som jo efter serviceloven har pligt til at iværksætte den nødvendige støtte til børn, som har behov for støtte, uanset årsagen hertil.