Astrid Krag (S), 2011-10-26:
Nu tror jeg, at spørgeren fra Venstre skal passe på, at polemikken ikke løber af med ham i hans begejstring for spørgsmålet.
Jeg mener, det er fuldstændig afgørende, at man kan dansk, hvis man skal have et godt liv her i Danmark.
Det mener jeg at det er.
Derfor mener jeg også, at det er en mærkelig uambitiøs tilgang at have til den problemstilling, at hvis man ikke kan det efter 7 år, skal man betale et gebyr hos lægen.
Jeg mener, at der skal sættes ind meget før og ved hjælp af helt andre redskaber.
Der står i det brev, vi har fået fra Lægeforeningen den 21. marts, at brugerbetalingen øger risikoen for fejl, forkert eller manglende diagnostik og behandling; at man skal kunne forstå hinanden, for ellers stiger risikoen for, at lægen overser symptomer, at patienten bruger forkert medicin, ikke forstår undersøgelse og behandling og dens muligheder og konsekvenser.
Det synes jeg at vi bliver nødt til at tage meget alvorligt.
Man må, når det nu ligger spørgeren så meget på sinde, at der skal være faglige, saglige og videnskabeligt begrundede grunde til at indføre noget,
Jeg ved godt, at jeg ikke må stille spørgsmål, men nu kom jeg til at gøre det alligevel.
Tak for det og tak for spørgsmålet.
Det er vist første gang, vi er i salen sammen i den her konstellation.
Den 1. juni 2011 trådte en ændring af sundhedslovens regler om tolkebistand i kraft.
Reglerne betyder, at regionerne opkræver et gebyr for tolkebistand til personer, der har boet her i landet i mere end 7 år, når disse personer får tolkebistand i forbindelse med behandling på sygehuse og ved konsultation hos almenpraktiserende læger og praktiserende speciallæger.
Den daværende regerings hensigt med reglen var at øge incitamentet for personer med bopæl i Danmark til at lære at tale og forstå dansk.
Allerede forud for lovens ikrafttræden var der massiv kritik af reglerne, bl.a. fra Lægeforeningen og Danske Regioners side.
Jeg mener ikke, at et gebyr på tolkebistand i forbindelse med lægehjælp, er det, der sikrer, at borgere, der har boet her i landet i 7 år, lærer dansk.
Til gengæld tror jeg, at det kan have nogle uheldige konsekvenser.
Behandling i sundhedsvæsenet hviler på det informerede samtykke, altså patientens ja til at have forstået, hvad behandlingen går ud på, og ja til at ønske behandlingen.
God kommunikation mellem læge og patient er derfor fuldstændig afgørende.
Patienten skal have tillid til, at lægen forstår patienten, og lægen skal på den anden side vide, at patienten har modtaget den fornødne information om sygdom og behandling, før en behandling sættes i gang.
Denne helt nødvendige fortrolighed og grundlæggende kommunikation skal vi efter min opfattelse ikke risikere at hindre.
Vi skal f.eks. ikke risikere, at familie bruges som tolk, når det ikke er hensigtsmæssigt.
Min begrundede frygt for, at gebyret på tolkebistand kan have konsekvenser for lægehjælpen til nogle af de svageste borgere i det her land, hviler bl.a. på lægers og andre fagfolks indlæg i forårets debat om tolkegebyret.
De har bl.a. peget på, at dårlig kommunikation har betydning for behandlingens resultat.
Endelig strider et gebyr for tolkning i forbindelse med lægebehandling også mod princippet om fri og lige adgang til sundhed; et princip, som regeringen som bekendt lægger meget vægt på at opretholde.