runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nanna Westerby (SF), 2009-11-24:
Nu sidder vi i SF jo desværre ikke med i de forligsforhandlinger, der er lige nu om, hvordan hele det her praktikområde skal se ud, og i alle de drøftelser, som vi har hørt, der bl.a. også er om trindeling af uddannelsesgarantien, altså at man ikke længere skulle have garanti for hele uddannelsen, men at man kun har en garanti for at kunne færdiggøre trin 1.
Det har jeg i hvert fald ikke hørt noget om.
Nu hører jeg, at ordføreren er meget bekymret for, om de, der kommer ud af skolepraktik, kan få et job bagefter, og for hvor attraktive de er på arbejdsmarkedet.
Det er selvfølgelig noget, der er vigtigt.
Så deler Dansk Folkeparti den bekymring?
Og hvor står Dansk Folkeparti i det hele taget i den her diskussion om man har uddannelsesgaranti for hele uddannelsen, eller om man nu kun har uddannelsesgaranti til at blive halvt eller kvart murer eller tømrer?
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-24:
I Dansk Folkeparti ville vi da synes, at det var dejligt, hvis der slet ikke var behov for skolepraktik.
Det er da klart, fordi den ægte vare er ude i virksomhederne.
Men samtidig ser vi også, at der er en økonomisk krise i øjeblikket, hvor vi har haft behov for at oprette nogle flere midlertidige pladser, altså nogle flere skolepraktikpladser, som et alternativ til virksomhederne.
Som et alternativ til virksomhedspraktikpladser synes vi at skolepraktikpladser er bedre end intet som helst for de unge.
Christine Antorini (S), 2009-11-24:
Jeg synes, vi har brug for et klart svar på et enkelt spørgsmål.
Støtter Dansk Folkeparti, at man kan bruge skolepraktik de steder, hvor de unge støder imod en mur, for at citere ordføreren selv, eller er det i virkeligheden sådan, at Dansk Folkeparti ikke ønsker skolepraktikken, og så har de unge ikke nogen uddannelsesvej?
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-24:
Svaret til Dansk Arbejdsgiverforening, som er det samme som til Folketingets partier, er, at vi i Dansk Folkeparti mener, at skolepraktik, som jeg også var inde på i min ordførertale, og jeg gentager det gerne, er konstrueret.
Det er jo en konstrueret virksomhedspraktik på en skole.
Det er bare ikke den ægte vare.
Den ægte vare er altså ude i virksomhederne.
Det er der, hvor de rigtigt kan tage fat og lære, hvad det vil sige at arbejde i en virksomhed, f.eks. som elev i en salgsafdeling, hvor de kan lære, hvad det vil sige at have daglig kontakt med kunderne og det ene og det andet.
Så det er noget helt, helt andet.
Men jeg kan så også forstå, og det er jo noget af det, vi er gået med til i Dansk Folkeparti med den aftale, som vi har lavet for nylig, at vi skal drøfte det her nærmere.
For der er åbenbart en uoverensstemmelse mellem et par partier i forligskredsen om, hvad det her egentlig vil sige, og hvad det går ud på.
Derfor må vi tage en nærmere drøftelse af det i forligskredsen.
Christine Antorini (S), 2009-11-24:
Jeg forstår ikke, hvad det er, Dansk Folkeparti siger.
Fru Marlene Harpsøe har sagt i sin ordførertale i forhold til skolepraktikken, at det, som skolepraktik tilbyder, er en – og jeg citerer – konstrueret og uvirkelig praktik.
Det kan ikke bruges til noget som helst.
Til det sidste kan vi jo bare gentage for titusinde gang, skulle jeg til at sige, at vi alle sammen synes, at det er bedst, hvis de unge kommer ud i en rigtig praktik.
Virkeligheden er bare, at det kan de ikke få.
Hvis vi kigger på bygge- og anlægssektoren er der inden for det sidste år indgået 50 pct. færre aftaler.
Dansk Byggeri, som er arbejdsgiverorganisationen, håber, at der bliver åbnet for mere skolepraktik, fordi de kommer til at mangle de unge.
Er det det, der er svaret til Dansk Arbejdsgiverforening her?
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-24:
Jeg synes slet ikke, jeg taler udenom.
Jeg synes da, at jeg leverer nogle meget klare svar, men jeg skal da gerne uddybe Dansk Folkepartis holdning til det her.
Dansk Folkeparti mener – og det er ikke udenomssnak – at virksomhedspraktik er den allerallerbedste løsning, men nu står vi jo også med en finansiel krise i Danmark, som gør det svært for mange at blive optaget som elever i en virksomhed, som jo er det rigtige udgangspunkt at få.
Derfor mener vi også – og det er vi også gået med til med den her aftale, som vi har lavet, om flere praktikpladser – at der skal oprettes midlertidige skolepraktikpladser.
Det er vi jo gået med til, fordi vi har set, at der har været behov for det.
Det har været en nødvendighed for de mange unge, som har stået uden en rigtig virksomhedspraktikplads, og det er jo bedre for de unge at komme i skolepraktik end at stå uden noget som helst.
Carsten Hansen (S), 2009-11-24:
Sjældent har jeg hørt så meget udenomssnak fra en politikers side, som jeg har hørt nu – jo, fra fru Anne-Mette Winther Christiansen før.
Går Dansk Folkeparti ind for, at der er skolepraktik til de unge mennesker, der ikke kan få en praktikplads ude i en virksomhed?
Det er ganske simpelt: Går man ind for det, eller skal man bare lade de unge sejle deres egen sø?
Det er sådan set vigtigt, og husk nu på, at vi har brug for rigtig mange faglærte, gode faglærte.
Jeg skal i øvrigt sige, at jeg selv er uddannet og faglært.
Det er ikke som kontorassistent, men som smed, så vi er nogle stykker, der har taget en rigtig faglig uddannelse, og det synes jeg vi skal være stolte over.
Det kan jo føre til alt, bare man holder op i tide.
Men når det så er sagt, vil jeg gerne høre: Går DF ind for, at de unge mennesker skal have en garanti for deres uddannelse i form af en skolepraktikplads, eller skal vi bare sløjfe det her og nu, hvor der er en katastrofal nedgang i andelen af almindelige praktikpladser?
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-24:
Jeg er glad for, at hr. Carsten Hansen nævner, at jeg selv er erhvervsuddannet faglært.
Nu er jeg så kontorassistent.
Det er jeg glad for at ordføreren nævner, fordi det selvfølgelig har en betydning, at jeg selv har været igennem systemet på en erhvervsskole.
Jeg synes da også, at det ville være rigtig, rigtig ærgerligt, hvis jeg stod uden en praktikplads og måtte gennemføre i en skolepraktikordning.
Jeg synes, at det allerbedste ville være, hvis både jeg – og det gjorde jeg jo – kom ud i en virksomhed og også dem på mit hold, som stod uden en rigtig praktikplads, men i en konstrueret virkelighed, nemlig skolepraktik, kunne komme ud i en rigtig virksomhedspraktik.
Jeg kan så forstå, at der er lidt uenighed omkring den såkaldte uddannelsesgaranti, og jeg kan forstå, også på den aftale, vi lavet om ungepakken, at det er noget, som vi skal drøfte nærmere i forligskredsen og få en nærmere afklaring af.
Carsten Hansen (S), 2009-11-24:
Jeg tror, at vi alle, der er ordførere på den her sag, er enige om, at skolepraktik jo ikke er nummer et, men jeg vil gerne spørge Dansk Folkeparti, hvordan man skal leve op til en uddannelsesgaranti, hvis det er sådan, at man ikke har skolepraktik, og er fru Marlene Harpsøe, som jeg ved selv har en faglig uddannelse, ikke enig i, at det er dybt ulykkeligt, at så mange unge mennesker fravælger erhvervsuddannelserne, fordi der ikke er den fornødne uddannelsesgaranti?
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-24:
Som en konsekvens af den økonomiske krise, som Danmark ligesom resten af verden i øjeblikket gennemgår, er der opstået problemer for mange unge med at få en praktikplads, hvor de kan færdiggøre den praktiske del af deres uddannelse.
Det er gået ud over en række unge, bl.a. unge, der vil være tømrere, og mange andre.
Det er ikke sjovt at være ung og stå uden en uddannelsesaftale og uden en praktikplads.
Det giver usikkerhed om fremtiden: Hvor er jeg på vej hen, og hvor kan jeg sikre mig en uddannelse?
De vil så gerne, men de bliver mødt af lukkede døre i virksomhederne, som i øjeblikket står i en økonomisk trængt situation.
Disse unge, der så gerne vil tage en uddannelse, skal vi selvfølgelig ikke tabe på gulvet.
Der er ingen tvivl om, at vi i Dansk Folkeparti ikke ser med begejstring på de såkaldte skolepraktikpladser, hvor de unge kommer i en konstrueret og uvirkelig praktik på et uddannelsessted og altså ikke i en rigtig virksomhed.
Dansk Folkeparti er dog gået med til midlertidigt at oprette flere skolepraktikpladser, som en nødvendighed i en tid, hvor Danmark er ramt af en økonomisk krise.
Denne tid er slet ikke sjov for de unge, som står uden praktikplads, hvor den økonomiske krise netop bliver en stopklods for dem med hensyn til at få en praktikplads.
I Dansk Folkeparti ser vi selvfølgelig positivt på det her lovforslag, fordi der med forslaget og aftalen bag det skabes større incitament til, at virksomheder optager elever, og en praktikplads i en virksomhed er og bliver den bedste uddannelse, som den unge kan få.
På en virksomhed deltager den unge i arbejdsmarkedet og stifter på nært hold bekendtskab med det, samtidig med at den unge i praksis lærer de mange opgaver, som f.eks. en tømrer står over for på arbejdspladsen, hvis den unge er tømrerelev.
Virksomhedspraktik er og bliver det bedste tilbud, vi kan give de unge.
Og i Dansk Folkeparti er vi ikke et øjeblik i tvivl om, at virksomhederne også helst vil ansætte faglærte, der er udlært i en virksomhed og ikke i en konstrueret virkelighed på en skole.
Dansk Folkeparti ser positivt på lovforslaget, men det er også vigtigt for Dansk Folkeparti at understrege, at der er tale om en midlertidig ordning, fordi den økonomiske krise også er en midlertidig krise, der ikke vil fortsætte.
Vi står i en tid, hvor mange mangler en praktikplads, og det er vigtigt, at vi skaber disse praktikpladser.
Det gør vi med dette lovforslag og aftalen bag det.
Mange unge, der ønsker en praktikplads, møder i dag en stopklods.
Stopklodsen er ikke deres egen manglende lyst eller vilje til at gennemføre en uddannelse.
Nej, stopklodsen er den finansielle krise.
Med det lovforslag, som vi behandler her i dag, øger vi muligheden for, at de kan få en praktikplads i en virksomhed, men der er selvfølgelig også andre elementer i den aftale, som vi har indgået, som vi med garanti på et andet tidspunkt skal behandle her i salen.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-11-24:
Konklusionen er, at lovforslaget her viser, at vi tager ansvaret meget på os.
Det viser, at vi ønsker at være aktive i at få lavet så mange praktikpladser i det reelle erhvervsliv som overhovedet muligt.
Derfor er præmien forhøjet, og konkret betyder det, at flere kan komme i gang.
Og med hensyn til dem, som ikke kan komme i gang, sørger vi for, at der er en skolepraktik til dem.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-11-24:
Så konklusionen er, at man endnu en gang fralægger sig ansvaret.
Altså, frem for at sige, at det selvfølgelig er en politisk opgave at sikre en hel uddannelsesgaranti, siger man, at man ville ønske, at erhvervslivet osv. osv.
Konklusionen er, at man ikke ønsker en fuld uddannelsesgaranti til unge i Danmark.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-24:
Det er korrekt, at der jo har været en del debat om det her, fordi der er nogle partier i Folketinget, som anfører, at den her såkaldte uddannelsesgaranti skal gælde alle trin inden for en indgang på erhvervsuddannelserne.
Når vi i Dansk Folkeparti kun er gået med til – jeg synes ikke, det er »kun«, jeg synes faktisk, det er meget –
trin 1 i forhold til at oprette det til skolepraktik, nu hvor vi ikke ønsker at udvide det til også at gælde trin 2, jamen så er det netop, at vi har et lovforslag, som vi behandler her i salen i dag, som skal gøre op med den virksomhedsrettede indsats, hvor vi sætter fokus på, hvordan vi kan sørge for, at de, som måske står til at skulle have et skolepraktikophold, i stedet kan komme ud i en virksomhed.
Jeg synes inderst inde, at det er urimeligt for de unge, hvis vi bare sender dem igennem en hel indgang og alle trin på skolepraktik.
Det tror jeg bestemt ikke er det bedste for de unge.
Det bedste ville være, at de også kom ud og oplevede den rigtige, den ægte vare.
Nanna Westerby (SF), 2009-11-24:
Er Dansk Folkepartis ordfører ikke meget bekymret for dem, som kommer ud med en skolepraktik nu kun fra trin 1?
Jeg mener, at de da må være exceptionelt meget dårligere stillet end dem, som trods alt har en hel uddannelse.
Altså, jeg mener, at en kvart tømrer er der vel ikke særlig meget behov for på arbejdsmarkedet og da især ikke, hvis vedkommende kun har taget sin uddannelse i skolepraktik.
Jeg forstår faktisk ikke, hvorfor Dansk Folkeparti vil acceptere, at man laver halve uddannelser, og at man simpelt hen siger, der er uddannelsesgaranti på alle andre områder, bare ikke lige på det her, der gælder den ikke for hele uddannelsen, der gælder den kun for en fjerdedel eller halvdelen af uddannelsen.
Jeg skal også høre, om Dansk Folkeparti ikke er lidt bekymret for, hvad det gør ved de attraktive erhvervsuddannelser.
Jeg mener, der er da rigtig mange unge, og det ser vi jo også på optagetallene lige nu, som ikke har lyst til at starte på en erhvervsuddannelse, hvor man ikke engang har garanti for at kunne gøre den færdig.
Optagetallene til erhvervsuddannelserne er jo styrtdykket.
Bertel Haarder (V), 2009-11-24:
Jeg er forhandlingens mand, især over for kommuner og regioner.
Vi har for en ordens skyld aftalt en mekanisme, som indebærer en sanktion, hvis den ikke overholdes.
Det synes jeg var nødvendigt, fordi vi, som hr. Carsten Hansen rigtigt sagde, har oplevet, at vi ikke har fået det antal pladser, der var aftalt.
Nu skal vi have det, og eftersom der nu er et stort element af statslig AER-bonus involveret, hver gang man tager en SOSU-elev, er det klart, at de jo ikke skal have de penge, hvis de ikke tager det antal elever, som vi har aftalt.
Det er parterne gået med til, og det vil jeg respektere dem for og takke dem for, og så vil jeg ikke true dem med dekreter eller andet.
Jeg vil gerne holde mig til aftaler, også med hr. Carsten Hansen.
Carsten Hansen (S), 2009-11-24:
Nu er det sådan, at jeg håber, at regeringen er ordholdende, indtil andet er bevist, men vi har måttet slås for den uddannelsesgaranti hver gang og forstår ikke argumentationen for det.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at vi selvfølgelig altid går ind i forhandlinger, og vi er også indstillet på at tage de forhandlinger.
Men nu vil jeg gå over til et andet spørgsmål – jeg tror, vi har været nok inde over det her, men jeg forstår ikke argumentationen; det må jeg sige.
Det er sådan, at vi i år har set, at der var 5.000, der gerne ville ind at være SOSU-hjælpere og -assistenter, og vi har i år sagt, at der over forligsårene fra 2010 og frem til 2012 i alt skulle afsættes 1.650 ekstra pladser.
Vi har set, at kommuner og regioner ikke har levet op til den tidligere aftale, man har lavet.
Agter ministeren at benytte sig af sin ret, hvis kommuner og regioner ikke lever op til den aftale?
Det er vel ikke til at holde til, at der står 5.000 unge mennesker, der gerne vil have en uddannelse på et område, hvor vi ønsker at de skal komme ind, men at man ikke lever op til aftalerne.
Bertel Haarder (V), 2009-11-24:
Jeg tror, vi alle har hørt hr. Carsten Hansen sige det, han lige har sagt her, så mange gange, at vi efterhånden kan sige det udenad.
I modsætning til hr. Carsten Hansen forsøgte jeg at ræsonnere, jeg forsøgte oven i købet at opfordre hr. Carsten Hansen til at diskutere, hvad kriteriet er på, om en uddannelse er en uddannelse, og jeg forsøgte mig med: Er kriteriet ikke, at der er et arbejdsmarked?
Men det får jeg ikke nogen reaktion på.
Jeg får bare den samme smøre en gang til, som vi allerede har hørt 20 gange – næh, nu er det 21 gange – og det er jeg skuffet over.
Carsten Hansen (S), 2009-11-24:
Jeg skal indrømme, at jeg mildest talt blev forbløffet, da vi mødtes i foråret 2009, i maj måned, og skulle lave en aftale om flere praktikpladser.
Det var 6.000 unge mennesker – eller på daværende tidspunkt 5.000 – der manglede en praktikplads, og som fra dag til dag blev mødt med krav om, at det kun skulle være til trin 1. Den tur har vi jo taget adskillige gange, men jeg synes også, det er godt, at det kommer i salen, så vi kan diskutere det, og jeg forstår simpelt hen ikke, at regeringen vil skabe den usikkerhed for de unge mennesker.
Er ministeren ikke enig i – skal jeg så spørge – at der har været et katastrofalt lavt optag på vores erhvervsuddannelser i år?
Og hvad mener ministeren så, skyldes det ikke den usikkerhed, der er skabt om, at man kan få en hel uddannelse?
Bertel Haarder (V), 2009-11-24:
Jeg fik brev fra Håndværksrådet i går.
Den giver et usædvanlig kraftigt skub til dem, som kunne tænke sig at oprette en praktikplads – næsten en tredobling af beløbet.
Tanken bag det er, at vi vil give det så stort et skub, at det virkelig kan mærkes, at det virkelig bliver synligt, og at det vil få rigtig mange til at ræsonnere, at det så gælder om inden udløbet af 2010 at få ansat nogle flere elever, i takt med at finanskrisen ebber ud.
Vi kan ikke vide, hvor kraftigt det virker.
Jeg føler mig helt dækket ind af alt, hvad fru Marianne Jelved sagde her fra talerstolen.
Men vi i regeringen synes ikke, at noget bør lades uforsøgt i denne forbindelse.
Derfor foreslog vi denne tredobling af præmien eller bonussen til dem, der tager elever.
Derfor var vi også meget fleksible, da hr. Carsten Hansen og fru Christine Antorini ønskede, at vi skulle garantere retten til både trin 1 og trin 2 i skolepraktikken.
Jeg skal ikke rejse den debat igen.
Jeg synes, at de samme spørgsmål er blevet stillet 20 gange og besvaret lige så mange gange.
Jeg vil bare sige, at mit mål er, at vi i løbet af foråret kommer til enighed om en model, hvor vi i alle partier godkender visse trin som værende fuldgyldige uddannelser.
Hvorfor skulle vi ikke det, i betragtning af hvor kort en erhvervsuddannelse kan være, og i betragtning af hvor lang et trin 1 på en almindelig erhvervsuddannelse kan være?
Jeg synes, at hr. Carsten Hansen er så uforsonlig og ude af stand til at høre, hvad vi andre siger, og det synes jeg også at han var under forhandlingerne, så jeg har ingen illusioner, men jeg kan love hr. Carsten Hansen, at jeg vil gøre, hvad jeg kan for at lytte til, hvad han siger, der, hvor jeg synes at han har et godt argument, og det har han i forbindelse med visse uddannelsers første trin, men til gengæld bør man jo forvente, at han så også kan se, at nogle af de første trin faktisk har et arbejdsmarked og derfor bør betragtes som uddannelser på lige fod med andre.
Det er i hvert fald det håb, jeg har, og uanset om jeg bliver skuffet eller ej, vil jeg forsøge.
Det afgørende, når vi giver en uddannelsesgaranti, er, at det så skal være til noget, hvor der er et arbejdsmarked for den unge.
Det må være det, der er kriteriet, det må være det, vi skal finde frem til.
Så er jeg i øvrigt fuldstændig enig med fru Anne-Mette Winther Christiansen og med fru Marlene Harpsøe i, at det, det gælder om, er at få genereret rigtige pladser.
Det er det, der er formålet med erhvervsuddannelserne.
Adelsmærket er, at man kommer ud på rigtige arbejdssteder i selskab med mennesker, der har rigtige job.
Det er det, der er formålet, og det synes jeg at vi, der tilhører flertallet i Folketinget, skal holde fast i, samtidig med at vi prøver at lytte til hr. Carsten Hansen, når han har et argument.
Lad os se, om ikke det lykkes, hvis ellers han kan andet end at sige de samme ting 20 gange i træk.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-11-24:
Mangelen på praktikpladser er måske et af de største, hvis ikke det største problem for unge i Danmark lige nu.
I lang tid har tusindvis af unge oplevet usikkerhed, i forhold til om de havde mulighed for at gøre deres uddannelse færdig eller ej.
En af de grupper, vi måske skal være særlig bekymret for, er unge med anden etnisk baggrund, som vi ved har ekstra svært ved at få praktikpladser.
Men vi skal selvfølgelig være bekymret for alle, der ikke kan gøre deres uddannelse færdig og som mangler praktikplads.
Det gælder både skolepraktikpladser, hvor det jo er godt, at vi ser oprettelsen af 1.500 pladser, og det gælder hævelse af den præmie, der bliver givet for uddannelsesaftaler til arbejdsgivere.
Det er klart et skridt i den rigtige retning.
Spørgsmålet er så, om det, der bliver gjort, er nok.
Det tvivler jeg på.
Pr. 1. oktober i år stod 5.400 unge uden praktikplads, og det er altså en stigning på 62 pct. i forhold til samme tidspunkt sidste år, på trods af at krisen på det tidspunkt faktisk allerede var begyndt at bide.
Derfor håber vi også i Enhedslisten, at Folketingets partier er åbne for at gå ind og se på yderligere initiativer i det nye år, hvis det viser sig, at de tiltag, man her vedtager, ikke er gode nok, det vil sige udvidelse af skolepraktik, det kunne være en generel hævelse af arbejdsgivernes elevrefusion, og vi kunne se på, om der kunne skabes yderligere praktikpladser i det offentlige eller hos de selskaber, som får kontrakter med stat og kommune.
Men selve forslaget er vi altså meget positivt indstillet over for.
Vi synes til gengæld i forhold til finansieringen, at det er kritisk, at man henter 47 mio. kr. fra Arbejdsmarkedets Feriefond.
Vi ser sådan set ikke nogen grund til, at det indirekte er lønmodtagerne, som skal betale for de her initiativer.
Det ville være oplagt, at erhvervslivet selv betalte via Arbejdsgivernes Elevrefusion.
Samlet støtter Enhedslisten forslaget.
Marianne Jelved (RV), 2009-11-24:
Ja tak.
Det Radikale Venstre støtter lovforslaget her.
Vi er ikke særlig varme på at give præmie og bonus til arbejdsgivere for at tage praktikanter, men vi har kapituleret fuldstændig i den alvorlige situation, vi er i, og støtter altså forslaget om at forhøje tilskuddet fra 16.000 kr. til 50.000 kr. pr. aftale.
Vi synes også, den måde, det er disponeret på, er fornuftig med 6.000 kr. pr. måned i 3 måneder i prøvetiden, ligesom fordelingen af de sidste penge til to rater, første gang efter prøvetidens ophør og anden gang efter de næste 90 dage, er fornuftig.
Det vil sige, at pengene falder inden for det første år i praktikperioden.
Det er jo spændende at se, om det virker.
Det plejer det at gøre i begyndelsen af den slags ordninger, men om virkningen vil holde, ved vi ikke, men det håber vi den gør.
Så gælder aftalerne også, og det synes jeg er rigtig klogt og forudseende, fra den dag, vi indgik aftalen, den 5. november, og til den 31. december 2010.
Det vil sige, der ikke er en mekanisme, der gør, at man udskyder at finde en praktikplads, fordi man allerede kan få bonus og præmie fra det øjeblik, vi har lavet aftalen.
Så er det også godt, at elever, der uforskyldt mister en praktikplads inden for de nævnte datoer, kan gå direkte i et skoleforløb, hvis ikke der er skolepraktik på den pågældende uddannelse.
Det er også en rigtig god idé, at de elever, som kan gå på skolepraktik, kan gå ind og tage skoleforløbet i stedet for først.
Så noterer jeg mig også ihukommende den debat, der har været med de foregående ordførere, at man altså i den her omgang kan gøre sin uddannelse færdig via skolepraktik, hvis det første trin er påbegyndt inden den 31. december 2010.
Så lige nu kan man jo ikke tale om halve uddannelser, for jeg synes godt nok, det hænger sammen, og vi støtter det.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-24:
Nu er jeg selv faglært, så jeg ved, hvad det betyder, at man har en uddannelse med sig i rygsækken, når man skal ud at ansøge om et arbejde.
Det er jo klart, at når man er faglært og især fra en virksomhed, er man jo en af dem, som står forrest i køen til et arbejde, fordi man så kan dokumentere over for den virksomhed, hvor man forhåbentlig skal ansættes, hvilke virkelighedsreelle kvalifikationer man har.
Det er ikke vores kop te, men det er nødvendigt i den her tid, hvor der er så mange unge mennesker, som går uden en praktikplads, og som ikke kan komme igennem trin 1 uden at tage en skolepraktikplads.
Det er bedre, end at de bare går på gaden, så derfor støtter vi selvfølgelig også op om lovforslaget.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-11-24:
At sende et ungt menneske ud af skolesystemet, ud af uddannelsessystemet, ud til en situation som ufaglært – det er uansvarligt.
Altså, vi er enige om, at vi helst vil have, at unge kommer i praktik i virksomheder.
Derfor vil jeg gerne gentage mit spørgsmål: Kan ordføreren generelt støtte skolepraktikken, fordi det er et af de redskaber, vi har behov for, for at kunne give unge mennesker en reel uddannelsesgaranti?