Magnus Heunicke (S), 2016-05-26:
Tak for det og tak for muligheden for i dag at sætte et tiltrængt fokus på vores landdistrikter med den her redegørelsesdebat.
Det er jo en årligt tilbagevendende begivenhed, og det er en rigtig god mulighed for, at vi i Folketinget sætter et bredt fokus på de udfordringer, som vores landdistrikter står med.
Jeg vil også gerne takke ministeren for den skriftlige redegørelse, som Folketinget har fået, og som jeg synes indeholder rigtig mange konkrete ting.
Jeg vil også gerne anerkende flere af de initiativer, regeringen har taget for at skabe udvikling i vores landdistrikter, og flere af dem har vi Socialdemokrater selvfølgelig derfor også støttet.
Det gælder bl.a. billigere færgetakster til vores øer, omend det også er kendt, at vi gerne havde set, at beløbet havde været større og i stil med det, vi selv foreslog.
Men nu kommer vi af sted, vi kommer i gang med det, og det synes jeg er den konstruktive tilgang, vi skal have.
Det gælder også udflytningen af statslige arbejdspladser, som jeg er helt sikker på vil have en positiv effekt de steder, hvor det kommer til at ske.
Og så indgår vi jo også fortsat konstruktivt i de igangværende planlovsforhandlinger, som foregår i ministeriet.
Man må sige, at i den her redegørelse er regeringen god til at fremhæve de initiativer, der jo uomtvisteligt bidrager positivt til vores landdistrikter.
Lad mig så også sige, at den øvrige politik, som regeringen fører, og som desværre trækker i den anden retning, nævnes ikke så frejdigt af regeringen – og der er desværre en del.
Mønsteret er nemlig, at regeringens fordelingspolitik næsten konsekvent rammer skævt.
Ikke kun socialt skævt, som vi kender det fra tidligere; den rammer også geografisk skævt.
Hvad mener jeg med det?
Jo, lad mig tage et par eksempler på en politik fra regeringens side, som desværre betyder, at der bliver mere ubalance i vores land.
Når man f.eks. vælger at dele skattelettelser ud i form af en fastfrysning af grundskylden, er det til et beløb, der er på omkring en halv milliard kroner.
Det skete i finansloven med de blå partier.
Hvad betyder det så, hvis man ser på landet geografisk set?
Det betyder, at en boligejer på Frederiksberg kan se frem til en skatterabat på 3.000 kr., mens man i f.eks. Tønder får 30 kr. – 3.000 kr. og 30 kr., det er i hvert fald skævt, så det vil noget.
I samme finanslov bruger man 200 mio. kr. årligt på at gøre de dyreste biler lidt billigere, de store luksusbiler bliver meget billigere, i stedet for at bruge samme beløb på at realisere den togfond, som binder hele landet sammen, og hvor vi jo har i stribevis af også Venstreborgmestre i hele Danmark, som klart udtaler, at det er ærgerligt, at regeringens ambitioner på det område ikke er gode nok.
Jeg kan citere Johnny Søtrup, Venstres borgmester i Esbjerg.
: »Vi er et lille land, og med den kollektive trafik har vi virkelig mulighed for at blive bundet væsentlig bedre sammen. Hvis man fra politisk side vil gøre noget, så finder man midlerne til det ...«. Jeg er fuldkommen enig med Venstres borgmester her.
Det rammer jo kommunerne hårdt, men det rammer selvfølgelig ekstra hårdt de steder, hvor man i forvejen kæmper med en meget, meget stram økonomi, og hvor man jo igennem en årrække har kæmpet med befolkningstilbagegang.
Så er der jo kun nedskæringer i børnepasning, folkeskole og ældrepleje tilbage.
Hvad så med klimaambitionerne, hvad skal man leve af, hvis man taler om vores landdistrikter?
Noget af det helt store er jo Danmarks klimaambitioner, de grønne job, og f.eks. ligger vindmølleproducenterne jo altså ikke midt i de store byer, de ligger spredt godt ud i Danmark.
Rigtig mange landdistriktskommuner har gavn af masser af industrijob,
og det gælder især den jyske vestkyst, hvor jeg har været glad for at besøge rigtig mange af de produktionssteder, havne og byer.
Og det fremgår af beregninger fra Finansministeriet, at alene opførelsen af de kystnære havmøller vil have en beskæftigelsesvirkning på 4.300 grønne arbejdspladser, placeret i vores landdistrikt, altså lige der, hvor vi har brug for dem.
Derfor er det ærgerligt, hvis det ender med, at regeringen får held til at aflyse disse kystnære havvindmøller.
Det er selvfølgelig et synspunkt, jeg ikke står alene med, men som deles af Lemvigs Venstreborgmester, og som deles af Ringkøbing-Skjerns Venstreborgmester, som jo godt kan se, at der skal satset for at sikre, at der stadig væk er en industri.
Jeg er nødt til også at nævne nedskæringerne på uddannelsesområdet på 8,7 mia. kr. over de næste 4 år.
De skal udmøntes, og de bliver udmøntet netop nu, og beskeden til Folketinget fra en række af professionshøjskolernes rektorer er helt klar, og det samme gælder erhvervsakademierne.
De vurderer, at de her sparekrav nødvendigvis vil ramme de mindste uddannelsessteder i provinsen hårdest.
Vi skal jo have uddannet vores arbejdskraft, og vi skal have uddannelsestilbud.
Endelig og sidst en sag, som jeg tror er lille på økonomernes regneark og måske i regeringens verden, men som har meget, meget stor betydning i vores landdistrikter.
Det handler om de lokale aktionsgrupper, hvor man altså skærer en tredjedel af bevillingen til dem, som i den grad har sikret både arbejdspladser og kulturliv i vores landdistrikter.
Det er ærgerligt, at man vælger at skære ned på det.
Hvad skal vi så gøre i stedet?
I stedet for at splitte Danmark, skal vi samle.
Det kræver politisk vilje.
Vi skal udnytte og fastholde, at vi har grønne ambitioner, som skaber i tusindvis af grønne arbejdspladser, og det er i hele Danmark, til både 3F'ere og metalarbejdere osv.
Og det gælder i høj grad jo vindindustrien, der skaber masser af job i kystområderne, ikke mindst langs den jyske vestkyst.
Togfonden har jeg nævnt.
Hvad er løsningen på det?
Jamen det er jo at fortsætte de ambitioner, som et bredt flertal i Folketinget vedtog før sidste valg, som binder landet hurtigere, tættere og bedre sammen fra Thisted til Odense, fra Esbjerg til Århus med offentlig trafik.
Vi håber, at vi fremover her i Folketinget kan enes om at rette op på de skævheder, der er kommet mellem land og by de seneste år – og det gælder også i vores regeringsperiode.
Der er de skævheder bare blevet forstærket, og vi kan desværre se, at med den fordelingspolitik, som den nuværende regering har, får de skævheder altså ekstra turbo på.
Der er nemlig et stort potentiale, der ligger i vores landdistrikter.
Ja, der er mange udfordringer, og jeg har listet dem, som jeg synes er vigtigst, op her, men der er altså et stort potentiale for vækst og beskæftigelse og dermed øget tilflytning og livsglæde også i vores landdistrikter.
Det potentiale skal vi udnytte sammen med alle de mennesker, der bor i landdistrikterne, der brænder for deres områder og har ressourcerne til at løfte dem.