runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2008-04-30:
For hvis det nu er sådan, at vi har ret i, at biobrændslerne er en del af problemet, hvad får så hr. Dohrmann til ikke at ændre opfattelse?
Hvorfor fremturer hr. Dohrmann i sine fejltagelser med hensyn til biobrændsler?
Det næste spørgsmål til hr. Dohrmann, er, om det ikke er rigtigt, at det, vi har brug for her og nu, er penge til at opkøbe mad til de mennesker, der ellers dør af sult.
Og er det ikke rigtigt, at de der 25 mio. kr., man snakker om, intet forslår i forhold til det, der er brug for?
Jørn Dohrmann (DF), 2008-04-30:
Jeg vil bare sige til hr. Lykketoft, at det ikke nytter noget at hidse sig op.
Hvis han havde fulgt med i de rapporter, som bl.a. Verdensbanken har udsendt, ville han have set, at de allerede for flere år siden sagde, at man skulle øge sine investeringer i landbrugsudvikling, netop for at få en større landbrugsproduktion.
Så det kan ikke være nyt, heller ikke for Socialdemokraterne, at når vi taler om biobrændstoffer i forbindelse med de energiaftaler, som man har diskuteret og forhandlet i lang tid, drejer det sig om fødevarer til den produktion.
Altså, for halvandet år siden diskuterede man, om det skulle være de 5 pct., og da var man udmærket klar over, uanset hvilken side af bordet man sad på, at det ville være fødevarer, der skulle bruges til den produktion.
Derfor var Dansk Folkeparti selvfølgelig ikke med på den idé.
Vi vil gerne have biobrændstoffer, men det skal være anden generation, hvor man bruger affaldsprodukter.
Det ville vi ikke have haft noget imod.
Jeg synes, at den her forespørgselsdebat jo også skulle handle lidt om, hvad det så egentlig er, vi kan gøre, og hvad det er for nogle initiativer, vi egentlig har taget.
Når vi ser tilbage på den her udvikling, er det selvfølgelig bekymrende at se, at priserne stiger, sådan som de gør.
Vi kan se, når vi kigger tilbage i tiden, at der over de sidste 30 år har været et fald på 75 pct. i priserne på fødevarer.
Hvordan kan vi få dem ind i produktionen?
F.eks. er der i det tidligere Sovjetunionen 25-30 mio. ha, som i dag ikke bliver dyrket.
Dem skal vi også prøve at se om vi kunne få i drift, sådan at vi kan få produceret korn der.
Det er klart, at når lande som Kina, Indien og andre begynder at bruge korn til brød, og når de gerne vil have mælk, vil det give et større aftræk på de produkter.
Selv om vi har haft en større produktion af korn globalt set - i 2007 på 4,7 pct. - er det ikke nok, og derfor skal vi gøre mere.
Men det er ikke sådan, at vi bare har lænet os tilbage, og at der ikke er sket noget på det her område.
Så jeg vil bare sige, at når vi allerede nu bl.a. har fjernet told på nogle af de varer, der bliver sendt ud som eksport fra de fattige lande, er det jo for at hjælpe de svage lande på det her område.
Men stadig væk skal vi selvfølgelig også sørge for, hvis vi skal importere de varer, at fødevaresikkerheden er i orden, for det forlanger alle forbrugere, uanset om det er danske eller andre europæiske forbrugere.
Men vi skal være gode til at hjælpe, og det har vi også vist med den udvikling, som Danmark jo har lagt op til, hvor vi siger, at vi gerne vil have alle de andre europæiske lande - og også på globalt plan højere op på det niveau, som FN bl.a. arbejder for.
Så kan vi være med til at løfte de lande op på en bedre standard, men det er ikke sådan, at vi løser hele problemet her i morgen.
Vi er nødt til at se på den lange bane og se, hvad vi kan gøre dér, og der mener jeg at Danmark har gjort en forskel på nuværende tidspunkt.
Men selvfølgelig kan det blive bedre.
Mogens Lykketoft (S), 2008-04-30:
Hvor dum kan man sådan set være?
Der er jo ikke grænser for, hvor mange fejlagtigheder der er i fru Inger Støjbergs indlæg.
Jeg sagde udtrykkeligt, men det tillod tiden jo ikke at uddybe, at alt det langsigtede er vi enige om, det vil vi støtte af fuld kraft.
Jeg er ikke blevet tildelt så meget taletid som ministrene, så jeg kunne tillade mig at gentage alt, hvad de havde sagt om alt det, vi er enige om, men det, vi mangler hos regeringen, er handlekraft, det er offervilje, det er vilje til at gøre noget, så vi undgår, at der, før vi overhovedet antydningsvis kommer i gang med en eneste detalje i alle de løsninger, vi er enige om på lang sigt, er flere gange 20 millioner mennesker, som er døde af sult.
Det er det, vi er optaget af, det er det, vi synes at den her debat skulle have handlet om, og ikke det der narrespil med, at »du mente noget andet i forgårs«, som vi nu har brugt alt for meget tid på.
Inger Støjberg (V), 2008-04-30:
Jeg kan så afsløre, at svaret på mit spørgsmål var, at beløbet var for lavt.
Men det, jeg syntes vi skulle have brugt debatten på i dag, var heller ikke sådan en slåskamp om det her.
Det var i virkeligheden at spørge, hvordan vi kunne afhjælpe det her spørgsmål i fremtiden.
Derfor er jeg meget skuffet over, at oppositionen og hr. Mogens Lykketoft ikke i dag har brugt tid på den langsigtede strategi, altså netop at sætte fokus på landbrugsudvikling i ulandene og sætte fokus på den Afrikakommission, som regeringen har nedsat, sætte fokus på kvinderne i Afrika, sætte fokus på uddannelse i Afrika.
Det er det, opposition mangler så groft her i dag.
Det, man bare har brugt hele tiden på, er sådan nogle tjuhejløsninger, og så håber man på, at det går.
Det gør det bare ikke, så det, oppositionen mangler, og det, jeg angriber oppositionen for i dag, er hverken at være for ringe, for dum, eller at det, den siger, er for lavt, men at den ikke har det lange lys på.
Mogens Lykketoft (S), 2008-04-30:
Det, jeg synes er for ringe, for dumt og for lavt, er, at der sidder to borgerlige ordførere dernede og prøver at få tiden til at gå i en forespørgselsdebat om et problem, der er ved at koste snesevis af millioner af mennesker livet ved sultedøden, og gøre det til en diskussion om, hvorvidt det er rigtigt, at der er nogle af os, der har ændret synspunkt, med hensyn til om det nu er betids at komme fødevarer i energi, når fødevarekrisen er så akut.
Ja, vi har ændret synspunkt, ja, det ville være umenneskeligt andet end at ændre synspunkt, og derfor er der kun én ting at sige til de to ordførere: Kom med, kom med!
Skynd jer lidt!
Inger Støjberg (V), 2008-04-30:
For ringe, for dumt og for lavt, sagde hr. Mogens Lykketoft om mit indlæg.
Jeg vil godt sådan lige prøve at følge lidt op på det, hr. Thulesen Dahl har talt om, nemlig at det jo i sin tid ingen ende ville tage, hvordan oppositionen klandrede regeringen med hensyn til biobrændstof.
Vi kunne ikke komme hurtigt nok i gang med første generation, 5 pct. madvarer skulle hældes direkte i tanken med det samme.
Vi satsede på anden generation, fordi vi syntes, det var mest langsigtet.
Hvis vi vender blikket lidt mod ulandsbistanden, er det sådan, at Socialdemokraterne i år ønskede, at vi skulle hæve ulandsbistanden til 1 pct.
Så er det bare, jeg spørger hr. Lykketoft: Er det for ringe, for dumt eller for lavt?
Mogens Lykketoft (S), 2008-04-30:
Det, jeg bare gerne ville sige til hr. Thulesen Dahl, er, at jeg synes, at når man i en situation med overskud på fødevarer har sagt, at det med at anvende fødevarer til at fremme en målsætning om renere energiforsyninger kunne speedes i gang, må man fravige den målsætning umiddelbart og akut, når man går fra en overproduktion til en akut mangelsituation.
Det modsatte ville være urimeligt og et umenneskeligt krav.
Nu synes jeg faktisk, at det er de borgerlige repræsentanter her i Folketinget, der sidder og prøver at fastholde et umenneskeligt synspunkt.
For det er jo den borgerlige regering, der har accepteret en EU-målsætning og en dansk målsætning om biofuel.
I øvrigt er diskussionen om biofuel jo langt mere nuanceret, for alle talsmand for den har jo argumenteret stærkt og inderligt for, at vi så hurtigt som muligt kom over på andengenerationsteknologi, investerede i den, brugte affald og ikke fødevarer til at fremme den målsætning, og det synspunkt gælder selvfølgelig stadig væk.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-04-30:
Ja, man kan sige, at hr. Lykketoft når et nyt lavpunkt i sin politiske karriere her i dag for at undgå at forholde sig til det meget enkle spørgsmål: Hvordan kunne Socialdemokratiet for halvandet år siden kræve, at vi sidste år, hvad angår brændstof, puttede 5 pct. madvarer direkte ned i benzintanken?
Hvordan kunne man mene det for halvandet år siden
det er ikke 10 år eller 15 år siden, og hvad hr. Lykketoft ellers render ud i nu - hvordan kunne man foreslå det fra Socialdemokratiets side?
Og det var mit simple spørgsmål før, hvor jeg så hører et eller andet om, hvorvidt jeg for 15 år siden måtte mene, at alle af fremmed herkomst var ubehagelige mennesker, eller hvad det var for noget sludder, hr. Lykketoft sagde.
Mogens Lykketoft (S), 2008-04-30:
Hvis man går tilbage for at se, hvad han mente for 15 år siden, kan man se, at han stort set mener det modsatte i alle livets forhold nu, bortset fra at han ikke kan lide folk af fremmed herkomst - det er vist det eneste faste standpunkt, han har haft her.
Jeg synes, man er nødt til at sige: Ja, vi ændrer alle sammen holdninger i lyset af livets realiteter, og det er vi pisket til, nødt til i den her situation, hvor verden har bevæget sig fra noget, vi faktisk i flere årtier har diskuteret som et overskudsproduktionsproblem med fødevarer, til en akut mangel på fødevarer.
Det ville da være, jeg havde nær sagt ikke bare forkert, men direkte umenneskeligt, hvis man i den situation nægtede at bruge de redskaber, der var, til at imødegå problemet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-04-30:
Ja, det siges jo, at man hæver røsten, når argumentet er svagt, og det tror jeg at hr. Lykketoft netop nu er et slående bevis for.
Han talte om noget, nogen havde sagt for 1-2 år siden, da situationen var en helt anden.
Men var situationen en helt anden?
Var situationen virkelig den, da Socialdemokratiet for halvandet år siden fremlagde et nyt politisk udspil, hvori man krævede, at 5 pct. af brændstoffet sidste år skulle være biobrændstof, vel vidende, at det ville være fødevarer direkte i tanken, madvarer direkte i tanken - det vidste man at det ville være for halvandet år siden, da man kom med forslaget - at man var fuldstændig uvidende om, at hvis det var sådan, at man krævede, at madvarer blev puttet i benzintanken, så kunne det medføre, at fødevarepriserne ville stige?
Var man virkelig fuldstændig uvidende om det?
Satte man alle de sådan almindelige markedsmæssige mekanismer ud af kraft og sagde, at hvis der var større efterspørgsel efter fødevarer - for nu ville vi til at bruge dem i benzintanken - så ville prisen stige?
Vi andre afviste det forslag fra Socialdemokratiets side for halvandet år siden.
Når jeg bruger udtryk som hykleri, som populisme - man kan også bruge udtryk som vendekåbe - er det, fordi man da mente, at situationen politisk var en anden, og så var det opportunt for Socialdemokratiet at kræve fødevarer i benzintanken.
Nu er situationen vendt, nu kæmper man pludselig for en anden dagsorden.
Inger Støjberg (V), 2008-04-30:
Og det gør Venstre også.
Vi synes, det er en alvorlig problemstilling, som er meget, meget ulykkelig for mange mennesker især i ulandene.
Men på trods af at det en hasteforespørgsel, synes jeg faktisk, at det ville klæde hr. Morten Helveg Petersen og hr. Morten Helveg Petersens parti også at koncentrere sig om, hvordan vi afhjælper det her i fremtiden.
Det er ikke bare et spørgsmål om, hvad man gør lige her og nu.
Det er også et spørgsmål om, hvordan vi sikrer, at den situation her ikke opstår i de afrikanske lande igen.
Det er derfor, at det er så vigtigt at fokusere på bl.a. de 11 ud af de 16 lande, som vi har programsamarbejde med, hvor netop udviklingen af landbrugsproduktionen er central.
Det er derfor, det er vigtigt at sætte fokus på den Afrikakommission, som statsministeren har sat sig i spidsen for, og som netop er med til at udvikle ulandene, er med til at sætte fokus på kvinderne i ulandene, hvilket vi alle sammen ved er helt centralt for en positiv udvikling i de afrikanske lande.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-04-30:
Undskyld mig, vil jeg sige til fru Inger Støjberg, men hvad - og jeg er lige ved at bruge et udtryk, som man ikke må bruge -
skal vi så med en hasteforespørgsel, hvis ikke det er for at diskutere med hinanden den seneste udvikling inden for den her helt akutte krise, der truer med at sende op mod 100 millioner mennesker ud i ikke bare fattigdom, men ekstrem fattigdom?
Det må da selvfølgelig være at forholde sig til en sådan appel, der kommer fra FN's generalsekretær, om, at der skal penge på bordet, og at det skal være nu.
Må jeg forstå Venstres ordførers svar på den måde, at, ja, man har gjort nok, at regeringen har gjort nok, og at 25 mio. kr. er nok?
Eller ønsker regeringen at sætte lidt handling bag ordene og være med til at bakke op om den her utrolig indtrængende appel, som kommer fra FN's generalsekretær?
Det ville klæde regeringen, når man i øvrigt taler varmt om Afrika i andre sammenhænge.
Per Clausen (EL), 2008-04-30:
Enhver kan jo undersøge, hvad hr. Dohrmann og Dansk Folkeparti i fortiden har sagt om biobrændsler, og det er lige så dårligt refereret som forsøget på at referere Socialdemokraternes og SF'ernes standpunkt.
Jeg har fulgt de debatter meget nøje, fordi jeg har stået ret alene med at være kritisk over for biobrændsler, hvad hr. Dohrmann jo godt ved.
Men kan vi ikke tage den der diskussion om, hvem der fejlede i forbindelse med biobrændsler, en anden dag, så vi i dag kan diskutere, hvad vi kan gøre for at hjælpe de mennesker, der dør af sult?
Det var sådan set mit spørgsmål til hr. Dohrmann.
Er det virkelig sådan, at Socialdemokraternes eventuelle fejl i fortiden forhindrer hr. Dohrmann i i dag at støtte, at vi afsætter flere penge, sådan at de mennesker, der er ved at dø af sult, nu kan blive reddet?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-04-30:
Jeg må sige, at jeg jo i høj grad ville overtræde mine beføjelser her, hvis jeg begyndte at tale om, at præster eller biskopper havde svigtet, for det har vi et system til.
Jeg vil sige med hensyn til den augsburgske bekendelse, jo, den kender jeg udmærket godt, og jeg har også bemærket, at der er forskellige opfattelser af, om den ordlyd, som bl.a. hr. Søren Krarup henviste til, bør fortolkes og bruges efter sit bogstav i dag.
Det er der forskellige opfattelser af.
Men jeg vil gerne gentage, at der ikke er nogen, der kan udtale sig på folkekirkens vegne.
Jeg er ikke et øjeblik i tvivl om, at hr. Søren Krarup er krænket, men dertil har han jo netop ytringsfriheden til at tage til genmæle.
Det er jo sådan, den teologiske debat herhjemme foregår, altså ikke ved at staten blander sig, men ved at teologerne diskuterer indbyrdes og i offentligheden.
Søren Krarup (DF), 2008-04-30:
Det var måske også ganske rimeligt, om kirkens minister fuldstændig som enhver anden i folkekirken sagde: Jeg vil ikke finde mig i, at der er nogle, der taler på kirkens vegne, og slet ikke, når de siger så uhyrlige ting.
Nu har jeg læst nogle af de ting, som blev sagt, og det er jo altså simpelt hen ensbetydende med et totalt forræderi af folkekirken som evangelisk-luthersk.
Naturligvis ved kirkeministeren, at i den augburgske bekendelse, som er den danske folkekirkes bekendelse, hedder det i artikel 1, at muhamedanerne, mahometisterne, er kirkens modstandere, dvs. er kættere.
Det vil sige, at der her siges noget, som simpelt hen er ganske uacceptabelt fra en evangelisk-luthersk præsts side, og jeg vil så lige spørge - og jeg kender godt svaret: Vil ministeren ikke give mig ret i, at hermed har også biskoppen, der er den ansvarlige for forkyndelsen, især af sin domprovst, svigtet sit ansvar og sin pligt som evangelisk-luthersk biskop over for denne hr. Gadegaard?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-04-30:
Nu ved hr. Søren Krarup jo godt, at den her regering jo under ingen omstændigheder ønsker at være smagsdommere, og jeg ved ikke, hvad der er værst, om man vil være statskirke eller man vil udtale sig om smag.
Jeg står jo her som medlem af regeringen, og som sådan vil jeg ikke give mig af med smagsdommeri.
Jeg vil så sige til hr. Søren Krarups begejstring eller det modsatte, at det har jeg så i øvrigt tænkt mig at fortsætte med.
Det skal vi lade være med at gøre for meget ud af, som om vi tror på, at det er på folkekirkens vegne, for så har vi tillagt de personer for megen betydning.
Når det så nævnes, at det er et svigt af en præst, er det jo, som hr. Søren Krarup også selv forudsætter, klart, at hvis vi begynder at nærme os noget, som præsten ikke må sige og mene, hvis han vil være medlem af den danske folkekirke og være præst i den danske folkekirke,
Søren Krarup (DF), 2008-04-30:
Sagen er jo her, at Anders Gadegaard, der er domprovst i København, har talt på den danske folkekirkes vegne i et brev til 138 muslimske religiøse ledere, hvori der siges kristelige uhyrligheder, såsom at kristne og muslimer er enige i, at der ingen gud er uden gud, at gud er en og hans er æren og magten i evighed, kort sagt at kristendom og islam til syvende og sidst går ud på det samme.
Det er jo af en dansk teolog, en luthersk teolog, simpelt hen en uhyrlighed og også for så vidt en svigten af hans embede.
Men jeg giver ministeren ret i, at det ikke er hendes opgave at være teologisk autoritet, og derfor stiller jeg faktisk også spørgsmålet, om hun ikke finder det uklædeligt og upassende, for det er jo altså en lidt svagere anklage, fordi man så bare beder om hendes egen vurdering af det.
Men der er én ting, jeg synes jeg vil bede ministeren om som minister lige at tage stilling til, og det er, at Anders Gadegaard tager folkekirken til indtægt for sin teologiske uhyrlighed, når han skriver, at han har sendt et svar på vegne af kirker i Danmark til de muslimske lærde.
Og det er jo folkekirken.
Det er jo folkekirken, han dermed tager patent på eller taler på vegne af, og det er jo en uhyrlighed, eftersom ingen kan tale på folkekirkens vegne.
Jeg synes, naturligvis uden at jeg vil gøre ministeren ansvarlig for det, som egentlig er biskoppens ansvar, at jeg godt lige vil spørge ministeren, om hun ikke synes, det både er uklædeligt og usmageligt, at en dansk domprovst på vegne af folkekirken siger sådan nogle uhyrligheder.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-04-30:
Ja tak.
Det er jo et af disse spørgsmål, hvorom man kan sige, at der forudsættes noget, som om det var en sandhed, som ikke er en sandhed, men som er et meget teologisk omtvistet spørgsmål, nemlig om forholdet mellem islam og kristendom, og hvad forskellene er.
Jeg kan se i dagspressen og andre steder, at der er meget forskellige opfattelser af denne korrespondance mellem islamiske kirkeledere og Danske Kirkers Råd.
Endelig kan jeg måske, hvis jeg nu skal drille hr. Søren Krarup, som jeg på mange måder, når det drejer sig om teologi, som privatperson er enig med, sige: Jamen er det nu ikke at tillægge dette kirkeråd alt for stor betydning at begynde at stille spørgsmål her i Folketingssalen, som om det var vigtigt, og som om vi havde en statskirke?
Vi skal huske på, at de, der udtaler sig om kristendom og kirke i den danske folkekirke, udtaler sig på egne vegne.
Vi har netop ikke nogen statskirke, vi har ikke nogen pave, og derfor kan enhver frit udtale sig, præsterne dog naturligvis med de begrænsninger, som kirkelovgivningen sætter.
Jesper Langballe (DF), 2008-04-30:
Nu er det jo, vil jeg sige til kirkeministeren, ikke første gang, at Danske Kirkers Råd har gjort sig uheldigt bemærket.
For nogle år siden, under ministerens forforgænger, fremkom Danske Kirkers Råd med folkekirken som en af signaturerne under det med en erklæring, der var en skarp fordømmelse af Israel og en hyldest til palæstinenserne, altså en udtalelse i en politisk Mellemøstkonflikt, som gik stik på tværs af den danske regerings, med folkekirkens navn nedenunder.
Vil ministeren ikke give mig ret i, at vi så er ved at være på et sted, hvor der er tale om et ministeransvar?
Ministeren siger fuldstændig rigtigt, at der ikke er nogen, der kan tale på folkekirkens vegne.
Jamen er det så ikke rigtigt, at det godt kunne være regeringsrepræsentantens opgave i situationen at gå ud og sige det, når der er tale om en direkte politisering, som ikke hører nogen steder hjemme, hverken efter den teologiske håndbog eller efter den borgerlige orden, vi har her i landet?
Søren Krarup (DF), 2008-04-30:
Er ministeren opmærksom på, at præster i folkekirken via Danske Kirkers Råd sidestiller islam med kristendommen, og finder ministeren et sådant misbrug af den danske evangelisk-lutherske folkekirke klædeligt og passende?
Karen Jespersen (V), 2008-04-30:
Man skal lave energibesparende foranstaltninger, og det er der også plads til.
Der er faktisk rekordhøje anlægsbudgetter på kommunernes budgetter i år, og der er jo mulighed for, at man igen sætter det på budgettet for 2009.
Rasmus Prehn (S), 2008-04-30:
Ministeren har jo ret.
Ude i landets kommuner har de simpelt hen tilladt sig den luksus at stole på, hvad landets regering sagde.
Når det er sådan, at man har en statsminister, som lovede skolerenoveringer og rene toiletter på skolerne, har de i kommunerne valgt at tro på det.
Når det er sådan, at man har en klimaminister, der har turneret land og rige rundt og sagt, at vi nu skulle have energibesparende projekter i kommunerne, har de tilladt sig den luksus at tro på, hvad ministeren sagde.
Så mange af de ting, som regeringen har sagt den gerne ville, har de troet på i kommunerne.
De går så i gang med at prøve at implementere de her ting, sikre at skoletoiletterne bliver renoveret, sikre at de offentlige bygninger bliver renoveret, sikre at man får lavet cykelstier, sikre at man får lavet energibesparende projekter, og så kommer regeringen og siger: Hov, hov, I skulle ikke have gjort det, vi sagde; I skulle have gjort det, vi tænkte.
Skal kommunerne straffes for at gøre det, som regeringen har lovet?
Det er jo ikke rimeligt.
Karen Jespersen (V), 2008-04-30:
De budgetter, der blev lagt for 2008, ligger både på servicedelen og anlægsdelen højere end det, der blev aftalt sommeren 2007, og regeringen har jo accepteret det.
Men det er ikke kun servicedelen, der ligger højere end det aftalte.
Det, det så er endt med, ligger faktisk 200 mio. kr. over det, kommunerne selv havde budgetteret med.
Så der bliver hele tiden brugt flere penge, end man havde kalkuleret med, og det er også det, der er med til at presse økonomien.
Rasmus Prehn (S), 2008-04-30:
Hvad angår hele byggebranchen, vil jeg sige, at vi jo kan se, at det faktisk er ved at klinge af, og at der er en lille tendens til stigende arbejdsløshed netop inden for byggebranchen.
Så der kunne det jo godt være, at det ikke var helt så tåbeligt at bruge lidt penge på at få lavet gode renoveringsprojekter, der tilmed også er til gavn for miljøet.
Når endelig talen kommer på ansvarlighed, vil jeg sige, at vi jo havde en valgkamp i efteråret, hvor Socialdemokratiet meget klart og tydeligt sagde, at vi er nødt til at træffe et valg her; vi skal enten have skattelettelser til de rigeste, som regeringen vil, eller også skal vi prioritere velfærd.
Regeringen sagde fuldstændig uansvarligt, at der er råd til begge dele.
Det, vi så ser efter valget, er, at der var råd til skattelettelserne til de rigeste, men velfærden skulle så lide under det her.
Det betyder altså meget stramme aftaler med kommunerne plus et loft over anlægsudgifter osv., så skolerenovering og andet bliver taget af - og nu også de her energiprojekter.
Så det er altså regeringen, der siger et og gør noget andet.
Karen Jespersen (V), 2008-04-30:
Jo, det hænger altså godt nok sammen, og det er et fremragende projekt, og det er også derfor, at man under alle omstændigheder kan sætte det i værk i 2009, altså tage det med i sine anlægsbudgetter i 2009.
Man har også mulighed for at omprioritere inden for 2008-budgettet, så man kan sætte det i gang.
Og så spørger jeg: Hallo, hvor bliver hensynet så til den samlede økonomi af?
Der synes jeg også man siger et og gør noget andet.