Mette Frederiksen (S), 2014-04-29:
Tak for det.
Og tak til Enhedslisten for at rejse de her helt relevante diskussioner om både det danske arbejdsmarked og EU-forhold, der knytter sig dertil.
Jeg vil gerne starte med at sige, at når det drejer sig om meget af det, som er formålet med diskussionen i aften – nemlig at sikre ordentlige løn- og arbejdsvilkår og sikre, at arbejde i Danmark selvfølgelig skal foregå på danske løn- og arbejdsvilkår, og i øvrigt at social dumping skal bekæmpes – så er forslagsstillerne og regeringen jo helt enige.
Social dumping er et reelt og stort problem i vores samfund.
Jeg startede i øvrigt selv dagen i dag med at deltage i en fælles aktion de tre myndigheder imellem, nemlig Arbejdstilsynet, SKAT og politiet, og så med egne øjne en byggeplads, hvor en række udenlandske lønmodtagere bruger, tror jeg, endog rigtig, rigtig mange timer.
Der var tale om et utrolig dårligt arbejdsmiljø og rigtig, rigtig ringe vilkår, og det er jo hverken første eller sidste gang, jeg ser sådan en byggeplads; det er hverken første eller sidste gang, vores myndigheder ser sådan en byggeplads; og det er hverdagen for fagbevægelsens aktiviteter.
Problemet er der, og det er alvorligt.
Det undergraver danske lønmodtageres rettigheder, det undergraver de gode danske virksomheders mulighed for at konkurrere på en ordentlig måde, og det undergraver jo vores mulighed for at have det arbejdsmarked og det velfærdssamfund, vi ønsker i Danmark.
Så langt, så godt.
Enhedslisten og regeringen har imidlertid også et på mange måder forskelligt syn på det europæiske samarbejde, og derfor er vi ikke altid enige om, hvad det er for midler, vi kan tage i brug.
Enhedslistens forslag overholder ikke spillereglerne i EU – det tror jeg Enhedslisten selv er bekendt med, hr. Finn Sørensen smiler – og forslagene strider mod traktaten og mod principperne om den fri bevægelighed, og fri bevægelighed er trods udfordringer overordnet set til gavn både for danske borgere og lønmodtagere og for vores virksomheder og dermed for dansk økonomi.
Lad mig derfor bare allerede indledningsvis få slået fast, at vi ikke kan støtte beslutningsforslagene.
Til gengæld vil vi gerne blive ved med – både sammen med Enhedslisten og andre partier – at fortsætte vores indsats mod social dumping.
Og bare for at køre videre ikke i samme rille, som jeg skulle til at sige, men dog ad samme spor, som jeg netop er startet i, vil jeg sige, at det eksempelvis i det, jeg selv deltog i tidligere i dag, altså er helt åbenbart, at det, at vi har fået en forstærket myndighedskontrol på tværs af SKAT, politiet og Arbejdstilsynet, batter noget.
For mange af dem, der forbryder sig mod vores regler, gør det, både hvad angår moms- og skattebetaling, overholdelse af sikkerheds- og arbejdsmiljøregler, og ofte vil der også være problemer med at overholde kollektive overenskomster og løndumpe.
Og så kommer der problemer med illegal arbejdskraft oveni.
Derfor er det helt nødvendigt, at vores myndigheder kan rykke ud samtidig.
Nu er det så et samarbejde, der også er udvidet til at gælde nogle borgerlige partier qua den finanslovsaftale, vi har lavet her for 2014.
Det er rigtig, rigtig positivt.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi holder fast i, at EU er et fællesskab, der består af lande med nationale velfærdsmodeller og dermed også nationale arbejdsmarkeder.
Og derfor skal vi selvfølgelig ikke påtage os at forsørge alle borgere fra andre lande.
Hvorvidt lønmodtagere skal have ret til ydelser, når de bliver arbejdsløse, vil jeg vende tilbage til, når jeg har kommentarer til det tredje af de beslutningsforslag, vi behandler her.
Vores arbejdsmarkeder er forskellige, og det betyder, at der er udfordringer med den fri bevægelighed – for vores lønniveau er så forskelligt, vores sociale sikringsniveau er så forskelligt, og i Danmark har vi jo, heldigvis, høje standarder, også hvad angår arbejdsmiljø og sikkerhed.
Vi skal støtte op om den danske model, og det skal vi også gøre fra politisk side.
Det gælder ikke mindst konfliktretten og muligheden for at forhandle løn.
Og derfor skal vi selvfølgelig også tage afstand fra de arbejdsgivere og bagmænd, der står bag den underbetaling, der sker mange steder på vores arbejdsmarked.
Det er f.eks. blevet nævnt i debatten, også af kolleger her i huset, tror jeg, at 40 kr. i timen ikke er at betegne som social dumping.
Det er jeg fuldstændig og aldeles lodret
uenig i.
Selvfølgelig er en timebetaling på 40 kr. social dumping; det ligger langt under det lønniveau, man bør oppebære, når man er lønmodtager i Danmark.
Og det er selvfølgelig ikke mindst social dumping i forhold til den arbejdsgiver, der udbetaler en overenskomstmæssig løn.
Hvis den opfattelse, at det er i orden at betale løn til langt under overenskomsten, breder sig, vil parternes rolle i forhold til at sikre ordentlige løn- og arbejdsvilkår blive svækket, og det vil være en udvikling, som i hvert fald Enhedslisten og regeringen vil være kede af i fællesskab.
Så vi skal fortsætte indsatsen mod social dumping og for den danske model, og det vil fortsat være en prioritet for den her regering.
Men som jeg startede med at sige, hvad angår det konkrete beslutningsforslag, B 49, er vi her i strid med EU-reglerne, og derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget. Så har vi beslutningsforslag 48 om fair konkurrence.
Jeg synes, det er helt centralt, at Enhedslisten sætter fokus på, hvordan vi sikrer konkurrencen, når udenlandske virksomheder udfører opgaver i Danmark og midlertidigt udstationerer deres ansatte.
Vi har sagt det mange gange før: Udenlandske virksomheder er velkomne i Danmark, og det er deres ansatte selvfølgelig også, men de danske regler skal overholdes, og den danske arbejdsmarkedsmodel skal respekteres.
Det er der heldigvis også mange virksomheder der gør, og de skal have lov til at passe deres arbejde, men der er også virksomheder, der ikke overholder spillereglerne.
Regeringen er, som jeg sagde det før, enig med Enhedslisten i, at vi skal sikre fair konkurrence, men igen vil jeg sige, at vores forskellige syn på det europæiske samarbejde gør, at vi ikke altid er enige om midlerne.
Enhedslisten foreslår som en del af løsningen på bekæmpelse af social dumping, at udenlandske virksomheder, der er midlertidigt i Danmark, fuldt ud skal være underlagt de samme regler som danske virksomheder.
Sat lidt på spidsen kan man sige, at forslaget i sin yderste konsekvens vil betyde, at den frie bevægelighed bliver sat ud af kraft, og det er selvsagt EU-stridigt.
Vi er helt enige i, at der er masser af udfordringer, også på det her felt, og vi er, som jeg sagde det før, klar til at tage fat både nationalt og på EU-plan.
Jeg tror, at der hele tiden vil vise sig et behov for, at vi sætter ind, også med nye midler, i forhold til at kunne komme efter eksempelvis fupfirmaer, som vi ser nogle af.
Enhedslistens forslag ville betyde, at danske virksomheder og danske ansatte, som udfører opgaver i et naboland, oven i den skat og de sociale bidrag, de allerede betaler i Danmark, også skulle betale skat og sociale bidrag i et andet land.
Og det er i hvert fald en situation, jeg synes man skal overveje en ekstra gang.
Jeg vil også gerne sige, at det indre marked kun kan fungere, hvis der er en ordentlig håndhævelse af de eksisterende regler, f.eks. på udstationerings- og skatteområdet.
Men i stedet for at lægge barrierer for lovlydige virksomheders lovlige aktiviteter på tværs af grænserne vil regeringen fortsætte vores nuværende arbejde med at sætte ind over for de virksomheder, der snyder og omgår de danske regler; dem er der desværre for mange af.
Så lad mig til sidst om B 51 om EU-borgeres optjening af dagpengeret bare sige det meget direkte: Vi har et velfærdssamfund i Danmark, der heldigvis bygger på et velkendt slogan om ret og pligt, og det tror jeg efterhånden er så indgroet og fastgroet hos mange af os, at det selvfølgelig også indgår i vores vurdering af udenlandske lønmodtageres adgang til ydelser i vores samfund.
Og det forstår jeg til fulde som socialdemokrat, for jeg har grundlæggende den holdning, at man skal yde, før man kan nyde.
I Danmark har vi jo et stærkt fællesskab, hvor der er tilknyttet mange rettigheder, men der er også tilknyttet de forpligtelser, at man, når det eksempelvis gælder dagpengeområdet, skal have været i arbejde, skal have været medlem af en a-kasse, før man kan komme til at nyde gevinsten ved vores dagpengesystem.
Det er et fællesskab, vi har bygget op over generationer, og jeg tror, at mange af os er optaget af at værne om det.
Med det i baghovedet er det ikke mærkeligt, at der har rejst sig en også heftig offentlig diskussion af EU-spørgsmålet i forhold til vores ydelser.
Hvis vi ser på betingelserne for ret til dagpenge, ser vi, at de generelle optjeningsregler om 12 måneders forsikring og 1.924 timers beskæftigelse inden for de seneste 3 år også gælder for EU-borgere, der kommer til Danmark.
Og derfor kan man måske også sige, at præmissen for forslaget måske er lidt forkert.
Men EU-reglerne betyder, at man ikke skal starte forfra, når man flytter til et nyt land, men at man om nødvendigt kan medregne perioder fra andre lande, man har været i.
Det er altså et element, der fremgår direkte af traktaten, og derfor er vurderingen, at beslutningsforslaget her vil være traktatstridigt.
Når det er sagt, mener jeg ikke, at der skal være ret til dagpenge efter bare kort tids beskæftigelse i Danmark.
For at stå vagt om og sikre princippet om ret og pligt inden for vores solidariske fællesskab synes jeg, det er vigtigt, at man har vist sin tilknytning til det danske arbejdsmarked.
Og selvfølgelig skal vi også afværge snyd og bedrag med vores ydelser.
Vi har i dag et krav om, at man skal have arbejdet 296 timer inden for 3 måneder, før der er ret til sammenlægning.
Det er et krav, vi vil kæmpe for at bevare.
Derudover har vi jo fra regeringens side lanceret nogle helt konkrete initiativer, som skal bidrage til at sikre, at både dagpenge- og kontanthjælpsmodtagere selvfølgelig lever op til de rettigheder og pligter, der gælder i Danmark.
Det handler for det første om at styrke kontrollen i forhold til at sikre, at der er tale om reel arbejdstagerstatus.
Det er for det andet spørgsmålet om, at lønmodtagere med dårlige danskkundskaber skal have mulighed for en mere intensiv indsats.
Det handler for det tredje om vores ønske om at samarbejde nærmere med andre lande for at finde ud af, om de formue- og indtægtsforhold, der opgives til danske myndigheder, er korrekte.
Og for det fjerde vil vi sætte fokus på, om der er tale om reel bopæl i Danmark; det kan vi f.eks. sikre ved at give a-kasserne udvidet adgang til registre. Alt det her gør vi, fordi vi på den ene side ønsker at stå fast på princippet om ret og pligt for alle og på den anden side gør det på den præmis, at vi respekterer EU og EU-retten.