Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-20:
Og tak for en interessant debat, som jo kun kan udlægges på den ene måde, at der er et ganske betydeligt engagement i forhold til rigsfællesskabet her i Folketingssalen.
Det synes jeg da der er grund til at glæde sig over.
Det er i øvrigt et engagement, som regeringen deler, hvad jeg også gjorde rede for i min første besvarelse.
Jeg er også meget tilfreds med, at man med afsæt i den her debat jo kan konkludere, at der er meget bred opbakning til et forslag til vedtagelse, som man kan sige også matcher regeringens linje.
Der er et tilsagn om, at vi fra dansk side ønsker at bidrage aktivt – også med henblik på at fremme investeringer på kommercielle vilkår – og at vi er meget åbne over for det forfatningsarbejde, der er sat i gang, når det kan rummes inden for rigsfællesskabets rammer, som jo er fastlagt i grundloven.
Det glæder jeg mig over.
Vi har været rundt i forskellige hjørner og har jo bl.a. på forskellig vis også berørt de økonomiske udfordringer, som tegner sig på Færøerne og i Grønland, primært i et lidt langsigtet perspektiv.
Der er grund til at glæde sig over, at realøkonomien har det godt på Færøerne.
Der er overskud på statsbudgettet.
For ganske nylig kom der et revideret regnskab for den grønlandske landskasse, der også viser en betydelig budgetforbedring.
Hvor man havde budgetteret med et underskud i 2015, afleverede man rent faktisk et overskud.
Det jo positivt.
Men det afspejler altså ikke mindst en god prissætning på hellefisk og andre ting og kan jo derfor ikke skjule, at der er langsigtede udfordringer.
Og de har været vendt.
Forskellige ordførere har været inde på det, og det, der vel er vigtigt at få slået fast her, er, at ansvaret jo ligger på Færøerne og i Grønland.
Jeg er glad for via de nordatlantiske indlæg at få et yderligere indblik – jeg havde også et, inden jeg kom – i, hvad der er af initiativer i så henseende, bl.a. det færøske arbejde med en pensionsreform.
Og jeg vil bare her endnu en gang tilkendegive, at den danske regering jo er indstillet på at samarbejde og hjælpe rent administrativt i forhold til de reformer, som man har under opsejling, eller som man får under opsejling på Færøerne og i Grønland, hvis der er et ønske om det.
Det er jo bl.a. et af de steder, hvor der kan være en merværdi ved at være i et fællesskab med hinanden, når vi kan trække på hinandens erfaringer.
Og der er i hvert fald helt klart et reformbehov både i Grønland og på Færøerne.
Det er der så i øvrigt også i Danmark, og det skal vi vende tilbage til ved en senere lejlighed.
Hele det her spørgsmål om investeringer, om erhvervsinvesteringer og infrastrukturinvesteringer særlig i relation til Grønland, har jo også været rejst, og der har været forskellige tanker.
Det mest vidtgående forslag er jo i virkeligheden det, der er dækket af det forslag til vedtagelse, som hr. Søren Espersen har fremsat.
Jeg vil gerne sige, at i og med at den grønlandske økonomi jo er et grønlandsk ansvar, er det derfra, at initiativerne skal udspringe.
Og vi har ikke modtaget noget forslag fra Grønlands side om en fælles udviklingsfond eller andet og har derfor heller ikke haft lejlighed til at drøfte det her spørgsmål med landsstyret.
Jeg har meget klart tilkendegivet ved rigsmødet og ved andre lejligheder, at vi naturligvis til enhver tid vil være åbne for henvendelser, vi får, men det er bare vigtigt at få sagt, at tingene skal tages i den rigtige rækkefølge.
Det kræver som nævnt først og fremmest politisk handling i Grønland at løse de økonomiske udfordringer ved siden af den dagsordenen, der handler om nødvendige strukturreformer.
Så er der en dimension, der handler om at skabe rammevilkår for fremtidig vækst og velstand, og hvis et dansk-grønlandsk, grønlandsk-dansk samarbejde kan bidrage til det, er vi selvfølgelig åbne over for at drøfte det, men det må som sagt være Grønland, der har serveretten, og den har man i hvert fald ikke til dato udnyttet.
Ja, forfatningsspørgsmålet har jo også været godt og grundigt oppe at vende, og jeg vil gerne gøre min position helt klar: Spørgsmålet om grønlandsk/færøsk forbliven i rigsfællesskabet er jo i sidste ende en sag, der skal afgøres i Grønland/på Færøerne.
Regeringen er varm tilhænger af rigsfællesskabet, men det hviler jo på, at der er en fælles vilje til at være i det, og vil man forlade det, kan man gøre det, jeg vil begræde det.
Inden for rammerne af rigsfællesskabet og inden for rammerne af grundloven er der jo mulighed for, og det har vi gjort stort brug af både på Færøerne og i Grønland, at opnå selvbestemmelse, og har man et behov for at udtrykke det i en forfatning, så respekt for det, men jeg er nødt til at insistere på, at der må være åbenhed om, hvad formålet er med det, man gør.
Derfor vil jeg her bare gentage, hvad jeg også sagde i mit første indlæg, og hvad jeg også har sagt på rigsmøder og andre steder, at jeg altså har den naturlige forventning, at man, inden man tyer til afstemninger, har en dialog med den danske regering.
Det må være i en fælles interesse at sikre, at en forfatning, der kommer til afstemning, kan indpasses med de fælles spilleregler, vi har i rigsfællesskabet.
Og når jeg siger det, er det ikke for at udtrykke nogen som helst mistillid, selv om hr. Magni Arge forsøgte at lægge mig det i munden, så er det faktisk, fordi jeg er meget stærkt optaget af, at det lykkes at nå i mål med forfatningsarbejdet på en positiv måde, som altså fremmer et fortsat tillidsfuldt samarbejde i rigsfællesskabet.
I forskellige indlæg har man vendt det færøske og det grønlandske ønske om at opnå øget indflydelse og synlighed i udenrigspolitikken.
Det forstår jeg godt.
Jeg vil blot i al stilfærdighed gentage det, jeg også tidligere har gjort opmærksom på, nemlig at den konstruktion, vi har på udenrigsområdet, efter grundloven indebærer, at vi taler med én stemme, hvilket forudsætter tæt praktisk samarbejde og koordination i rigsfællesskabet, villighed til at finde en fællesnævner.
Derfor må jeg også sige til fru Aleqa Hammond, at beskrivelsen af, at Grønland har udenrigskompetencen på overtagne sagsområder, ikke er en helt korrekt gengivelse af tingene.
Grønland kan bruge fuldmagtsordning til at forhandle og indgå folkeretlige aftaler på rigets vegne på overtagne områder, og det er noget ganske andet.
Det er jo derfor, at omdrejningspunktet for en pragmatisk drøftelse af de her ting er DFG-modellen – altså Danmark, for så vidt angår Færøerne og Grønland – hvor vi har iværksat et arbejde for at se på, hvordan vi rent praktisk kan udvikle de modeller, så de bliver endnu mere hensigtsmæssige.
Så har uran været nævnt, og jeg vil bare sige, at beslutningen om at ophæve nultoleranceprincippet er et rent grønlandsk anliggende.
For os har det været vigtigt i respekt for det så at få etableret det konkrete samarbejde, der gør, at Grønland kan fortsætte sine bestræbelser for at udvikle sin minedrift, og det har vi gjort med det aftalekompleks, der er faldet på plads, og som sikrer, at vi lever op til de allerhøjeste internationale standarder.
Det kan jeg sige med sikkerhed, fordi jeg bl.a. havde mulighed for at vende det med direktøren for Det Internationale Atomenergiagentur på Nuclear Summit i Washington for nylig.
Der står sådan set respekt om den måde, det er håndteret på.
Det sikrer, at vi overholder vores internationale forpligtelser og lever op til de højeste internationale standarder om ikkespredning.
Så har der antydningsvis været spørgsmål til de to lovforslag, som jo er i proces i øjeblikket.
Der kører en almindelig lovgivningsproces her.
En ting, jeg også gerne lige ville runde, er det spørgsmål, der har været om Grønlands eksport af sælprodukter, som også har været rejst her i dag, og hvor regeringen har stor forståelse for sælfangstens betydning i Grønland.
Der er et tæt samarbejde med landsstyret i den her sag.
Det er jo lykkedes, og flere ordførere har også refereret til det, at sikre, at Inuitundtagelsen fastholdes, at Grønlands ret til at eksportere sælprodukter til EU er sikret.
Det lykkedes også at få ind i forordningen, at EU er forpligtet til at øge informationen om Grønlands ret til sæleksport.
Når det er sagt, og selv om der jo altså finder en informationsindsats sted, som man måske også kan spore de første resultater af, er det klart, at der er lang vej igen for at få genetableret respekten omkring de grønlandske produkter her op imod de kampagner, vi har set.
Og jeg vil bare tilkendegive, at jeg sammen med formanden for naalakkersuisut havde anledning til at nævne det her for formanden for Det Europæiske Råd, Donald Tusk, under besøget i Grønland tidligere på ugen.
Nu er det jo Kommissionen og ikke Rådet, der har en handlepligt her, men derfor er det jo alligevel relevant, og det er en sag, vi vil følge op på.
Om det vil jeg bare sige, at vi lægger overordentlig meget vægt på, at der er en løbende dialog og informationsudvikling om udenrigspolitiske emner, der har særlig interesse for Færøerne og Grønland.
Men altså uden at være den store formalist er jeg også nødt til at få understreget, at i forhold til anvendelse af militære magtmidler, er det reguleret i grundloven, at vi forud for sådanne beslutninger rådfører os med Folketinget via Udenrigspolitisk Nævn, hvortil de nordatlantiske mandater, som er fuldt ligestillede mandater med alle andre mandater i Folketinget, jo altså har mulighed for at søge indflydelse.
Så man er nødt til at lave en eller anden form for distinktion mellem det, der også fremgår af de aftaler, vi har indgået, og som der er refereret til i forslaget til vedtagelse, i de situationer, hvor de har en særlig interesse for Færøerne og Grønland, og de situationer, hvor man må sige, at det ikke har nogen særlig interesse – det rækker ikke videre for Færøerne og Grønland, end det gør for resten af Danmark.
Det er vel også vigtigt at have med i forhold til den diskussion, der så har været omkring inddragelsen af de nordatlantiske medlemmer i forsvarsforhandlingerne.
Hr. Søren Espersen har også været inde på det i flere omgange, og jeg må altså sige, at det fulde danske forsvar også hviler på en værnepligt – den gælder ikke i Grønland, den gælder ikke på Færøerne – men det siger sig selv, at der i hvert fald er en betydelig del af det, der drøftes, og som reguleres på forsvarsministerens område, som altså har stor relevans i forhold til Færøerne og Grønland.
Det er jo også understreget i den redegørelse, vi lige har fået fra Taksøe, som også kommer til at danne grundlag for, at regeringen her inden længe vil komme med et udspil til, hvordan vi styrker forsvarets opgaver i forhold til Arktis.
Derfor vil jeg synes, at det er meget, meget naturligt, at forsvarsministeren i forbindelse med forberedelse af de kommende forhandlinger på forsvarets område drøfter de her særlige nordatlantiske perspektiver med de nordatlantiske folketingsmedlemmer.
Men et forsvarsforlig som sådan spænder jo meget bredt, altså det spænder fra internationale operationer til anskaffelse af nyt materiel til forsvaret og hjemmeværnet, hvor Arktis altså kun udgør en mindre del, og det er vel også det, der betinger, at der i hvert fald ikke har været tradition for, at de nordatlantiske medlemmer inddrages i forsvarsforhandlingerne helt bredt endsige indgår i en forligskreds.
Fru Aleqa Hammond nævnte Rigsrevisionens kritik fra september 2013 af beredskabet i Grønland.
Forsvarsministeren fik den 1. januar 2014 overdraget ansvaret for sø- og flyredningen i Grønland, Search And Rescue-beredskabet, og det skete for at forenkle og styrke beredskabet.
Det er derfor, der er oprettet et fælles redningscenter ved Arktisk Kommando i Nuuk, som koordinerer både sø- og flyredning, og som er tilført uddannelsesmæssige kompetencer vedrørende havmiljøopgaven, og det er en forventning, at miljø- og fødevareministeren vil fremsætte forslag om en ny havmiljølov for Grønland – formentlig i efteråret 2016.
Så tror jeg, jeg vil lade min bemærkninger i første række hvile ved det.
Jeg synes, det har været en god og konstruktiv debat, vi har haft her i dag, hvor vi har drøftet nogle aktuelle udfordringer, som vi har i vores rigsfællesskab – en debat, der vidner om et stort engagement, som jeg gerne vil kvittere for.
Derfor ser jeg også frem til det videre arbejde med at styrke og udvikle rigsfællesskabet.