Per Clausen (EL), 2011-05-30:
Det lovforslag, vi behandler nu, er noget så usædvanligt som et forsøg på at sammenskrive en beretning fra Folketinget på baggrund af et beslutningsforslag fra Enhedslisten og et EU-direktiv.
Det kan naturligvis være en vanskelig opgave at sammenskrive Enhedslistens holdning til dyreforsøg med EU-direktiver
, det medgiver jeg gerne, og det er heller ikke lykkedes helt, kan man sige.
Det indeholdt tre vigtige principper, som der altså var enighed om, nemlig at ansøgere til dyreforsøg skal dokumentere, at tilsvarende viden ikke kan opnås uden anvendelse af levende dyr, at ansøgere til dyreforsøg skal løfte bevisbyrden for, at det foreslåede dyreforsøg ikke helt eller delvis kan erstattes af allerede kendt viden, og at der både foretages en vurdering af et dyreforsøgs betydning for et givet forsøg og relevansen af det produkt, som skal udvikles eller forbedres ved hjælp af dette dyreforsøg, inden et dyreforsøg godkendes.
De tre pointer var der altså et enigt Folketing, der stod bag, da vi vedtog den beretning, som blev skrevet i 2009 på baggrund af et beslutningsforslag, som Enhedslisten fremsatte i 2008.
Derfor var det naturligvis overraskende og skuffende for os, da lovforslaget blev fremsat her i Folketingssalen, at de tre elementer ikke indgår i lovforslaget.
Det gav også anledning til en hel del debat ved førstebehandlingen, hvor adskillige ordførere mente, at det nok måtte være en misforståelse og en fejltagelse, og man kan vel uden at gå for vidt konstatere, at der var et klart flertal i Folketinget, som var enige i, at vi skulle stå fast på de principper, som vi vedtog tilbage i 2009.
Og jeg skylder at sige, at den beretning, vi lavede i 2009, blev lavet efter et meget, meget grundigt udvalgsarbejde, hvor vi havde dialog og diskussion med alle relevante involverede parter lige fra de virksomheder, der står for dyreforsøgene, til forskere, der arbejder med dyreforsøg, til dyrevelfærdsorganisationer.
Så jeg tror sådan set ikke, at der er nogen, der er i tvivl om, at vi kom igennem alle de argumenter og synspunkter, der kunne være; vi kom ud i ethvert hjørne i forhold til lovgivningen.
På den baggrund blev vi altså enige om en beretning, som indeholdt nogle klare anvisninger til ministeren.
I flere omgange, da man diskuterede EU-direktivet i Folketingets Europaudvalg, spurgte jeg justitsministeren, om det var sådan, at det EU-direktiv, der nu kom, kunne forenes med den beretning, som blev vedtaget i Folketinget, og der blev hver eneste gang sagt, at det var der ingen problemer med.
Det skal dog også siges, at når ministeren valgte ikke at tage de principper, der ligger i beretningen, med i sit oprindelige lovforslag, var det sådan set heller ikke, fordi det var umuligt i forhold til EU-retten, nej, så var det, fordi det var vanskeligt og det kunne være svært at administrere osv.
Jeg havde jo så forventet, at ministeren efter førstebehandlingen af sig selv ville have stillet de relevante ændringsforslag, så lovforslaget kunne komme i overensstemmelse med de forslag, der lå i den beretning, som et enigt Folketing havde vedtaget.
Desværre skete det ikke, og på den baggrund har Enhedslisten så stillet tre ændringsforslag, der præcis indeholder det, som et enigt Folketing skrev, da vi i sin tid lavede beretningen om dyreforsøg.
Stor – vil jeg så sige – er min overraskelse, når jeg så ser, at det flertal, der tilsyneladende var ved førstebehandlingen, for, at vi skulle holde fast i disse synspunkter, er forsvundet, fuldstændig forsvundet forstået på den måde, at forslagene ud over af Enhedslisten støttes af hr. Christian H. Hansen, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre.
Venstre og De Konservative er så løbet fra den beretning, vi i sin tid lavede i fællesskab, og har valgt at støtte ministeren.
Alligevel vil jeg dog sige, at det er noget skuffende – noget skuffende – at de aftaler, vi i sin tid lavede med Venstre og De Konservative på det her område, altså ikke kunne holde.
Man kan af den tekst, der er i betænkningen, konstatere, at Socialdemokraterne og SF’erne mener, de har opnået noget andet – en række udmærkede, fortræffelige ting, der skal undersøges og forskes i
Man kan sige, at det selvfølgelig er godt og interessant og spændende, men kendsgerningen er, at hvis man ikke vedtager de ændringsforslag, som Enhedslisten har stillet her, har man droppet det, der lå i vores beretning med henblik på at sikre, at det skulle være sådan, at ansøgere til dyreforsøg skal dokumentere, at tilsvarende viden ikke kan opnås uden anvendelse af levende dyr, at ansøgeren til dyreforsøg skal løfte bevisbyrden for, at det foreslåede dyreforsøg ikke helt eller delvis kan erstattes af allerede kendt viden, og at der både skal foretages en vurdering af et dyreforsøgs betydning for et givet forsøg og relevansen af det produkt, som skal udvikles og forbedres ved hjælp af dette dyreforsøg, inden et dyreforsøg godkendes.
Og jeg vil bare sige, at det, jeg læste op her til sidst, såmænd var et ordret citat fra den socialdemokratiske ordfører hr. Benny Engelbrechts tale ved førstebehandlingen af det her lovforslag, hvori han netop påpegede, hvor vigtigt det her var.
Jeg må indrømme, at det er en anelse skuffende at opleve, at man fuldstændig løber ikke bare fra den beretning, man har været med til at lave et 2009, men også fra de klare synspunkter, man har givet udtryk for ved førstebehandlingen af det her lovforslag.
Jeg håber, der stadig væk kan være tid til besindelse, så man står ved, hvad man har aftalt tidligere, og så man står ved, hvad man har sagt også ved førstebehandlingen.
Så skal jeg bare for en god ordens skyld sige, at ud over de ændringsforslag, Enhedslisten har stillet, har Dansk Folkeparti stillet en række ændringsforslag, som går ud over det, der lå i beretningen i sin tid, men som på den anden side er gode og fornuftige ændringsforslag, der vil forbedre dyrevelfærden og helt sikkert gøre det vanskeligere at gennemføre dyreforsøg.
Men det betragter vi sådan set ikke som nogen ulempe, snarere som en gevinst.
De ændringsforslag vil vi selvfølgelig også stemme for.