runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Daniel Rugholm (KF), 2015-02-19:
Tak for det.
Jeg kan tilslutte mig koret.
I min tale til det forrige punkt sagde jeg også, at vi altid skal have som mål at skabe klare retningslinjer og gennemsigtighed og at forenkle borgernes kontakt med sundhedsvæsenet.
Og jeg synes, vi fortsætter den gode linje med dette forslag.
I Det Konservative Folkeparti støtter vi, at man nu får den her automatisering at kronikertilskuddet.
Nogle patienter har, som flere allerede har nævnt, rigtig store udgifter til medicin – så store, at det kan være vanskeligt at dække udgifterne på egen hånd.
Og det er jo også derfor, vi har et loft over de årlige udgifter til medicin for disse borgere.
Det er det tilskud, vi nu automatiserer, så patienterne får de berettigede tilskud helt automatisk og uden alt for meget bøvl med mange ansøgninger eller fremmøde hos læge eller anden myndighed.
At vi automatiserer tilskuddet giver en tryghed for borgerne, og det gør hverdagen lettere for rigtig mange borgere.
Den sidste del af lovforslaget, som gælder gennemførelse af ny EU-lovgivning, herunder et styrket samarbejde om lægemiddelovervågning i EU og også nogle præciseringer med udgangspunkt i vævsdirektivet, kan vi også støtte.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2015-02-19:
Mange tak.
Min tale kan deles op i to korte bemærkninger.
Den første er – og nu håber jeg, fru Özlem Sara Cekic hører det, på trods af at partiformanden kom ind – at jeg sådan set bare vil tilslutte mig de ord, som kom fra fru Özlem Sara Cekic.
Jeg er fuldstændig enig i det, der blev sagt.
Det synes vi sådan set er rigtig positivt.
Det andet er så spørgsmålet om præcisering af hjemmelen til ministeren til at fastsætte regler om lægemiddelvirksomheders gebyrer til Sundhedsstyrelsens virksomhed med lægemidler.
Der tror jeg i hvert fald vi lige bliver nødt til at stille et par spørgsmål om, hvad det egentlig er, det kommer til at dække over, og om der er nogen risiko for, at der er nogle, der kommer til at betale mere og for meget.
Men i udgangspunktet er vi faktisk rigtig positive over for lovforslagets hovedelement.
Liselott Blixt (DF), 2015-02-19:
Men jeg tror så heller ikke, at de 10 mio. kr., man skriver i forslaget at det vil koste, vil kunne løse opgaven.
For at gøre det muligt for ansvarlige ude på alle afdelinger, både på psykiatriske og somatiske afdelinger, at løfte den opgave, så vil det kræve noget mere, også ude i fremtiden, så derfor skal det være noget, der er implicit, og vi skal se på, hvordan vi gør det med hensyn til uddannelse og hele vejen rundt.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-19:
Og tak for de positive ord.
Nu har vi jo hørt flere ordførere gå op og sige, at der jo er sat penge af, og at det bare kører derudad.
Jeg kunne godt tænke mig at høre Dansk Folkepartis ordfører: Mener ordføreren, at børnene er sikret den information, de skal have, at de bliver inddraget og får den hjælp, de skal have, når mor og far er alvorligt syge?
Liselott Blixt (DF), 2015-02-19:
Jeg vil da rose ordførerne for at komme med et forslag på det her område.
Jeg vil ikke kritisere, at man kommer med et forslag, blot fordi man har været med i en finanslovsaftale, for på samme måde får vi også en debat i Folketingssalen om de problemstillinger, vi har ude i landet.
Børn, der oplever en søster, en bror, en mor eller en far, der bliver syge, står ofte i en situation, hvor der er mange tanker, der er mange sorger, og mange gange er der også selvbebrejdelser, fordi man tager skylden på sig.
Det er utrolig hårdt for de her børn, og derfor kan jeg godt forstå intentionerne i forslaget.
Samtidig vil jeg sige, at det jo burde være en selvfølge, at når man møder børn, der bliver berørt på den her måde, så tager man sig af dem og finder ud af, hvad de har brug for.
Desværre kan Dansk Folkeparti heller ikke stemme for forslaget på grund af finansieringen, men jeg synes, der er rigtig mange gode takter i det, og derfor synes jeg, det er noget, vi skal arbejde videre på.
Jeg synes, det er rigtig godt, at man kigger på, hvordan man gør folk ansvarlige ude på sygehusene.
Spørgsmålet er: Er det noget, man skal putte ind i uddannelsen, sådan at vi sikrer, at man har det med sin rygsæk, så man altid kan tage og være der for de børn og unge, som står i situationen?
Samtidig kunne jeg godt tænke mig at brede det lidt ud og sige: Hvad gør vi ude i kommunerne?
Mange gange er det barnet, der er på institution, mens ens far, mor eller søskende er indlagt, og hvor der er trange tider, og der ikke er så mange voksne til at snakke, og så er det måske børnehaven, det er skolen, og det kan være gymnasiet.
Hvordan får vi kommunerne med ind over, så vi sikrer, at der er nogen, der tager hånd om dem, som har brug for det?
Det er da rigtigt, at vi har sat mange projekter i gang igennem de forskellige år, men vi ved jo også, hvordan det er med projekter, for de udløber også, og derfor bliver det ikke noget, der er kontinuerligt, noget, der gør, at vi altid sørger for, at vi tager os af dem, der har brug for det.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi ser på, hvordan vi kan opbygge hjælpen, og jeg kan se i forslaget, at man kigger til Norge, der har noget lignende, og det synes jeg da vi skal tage op i Sundhedsudvalget.
Nu står vi selvfølgelig med det, at vi nogle gange har svært ved både at få høringer eller ekspertpaneler, men kunne vi ikke prøve at finde ud at lave noget for at se på, hvad vi har, hvad vi mangler, og hvordan vi kan gøre det, sådan at det bliver naturligt, at man tager sig af de børn og unge, som har det svært?
Det ville jo hjælpe på deres liv, at de ikke ryger ud i en psykisk sygdom, fordi de har fået det svært, eller at man holder sammen på familier, som måske går fra hinanden på grund af sygdom.
Så derfor synes jeg, det er noget, vi i hvert fald i Dansk Folkeparti gerne vil arbejde videre med.
Jane Heitmann (V), 2015-02-19:
At blive ramt af sygdom fysisk eller psykisk, være selvmordstruet eller misbruger kan have alvorlige konsekvenser.
Men konsekvenserne mærkes jo ikke kun af dem, der er ramt, eller af dem, der er syge; de mærkes også af de pårørende.
Som voksen og pårørende har man ofte noget at stå imod med.
Helt anderledes er det som barn i en familie, hvor mor eller far pludseligt eller uventet bliver alvorligt syg, fysisk eller psykisk.
Ifølge Danmarks Statistik er mere end 130.000 børn pårørende til alvorligt syge søskende eller forældre, og oven i det tal kommer antallet af misbrugere.
Så der er mange skæbner, der er afhængige af den indsats, som det offentlige eller private hjælpeorganisationer kan tilbyde familier og deres pårørende midt i en svær og ofte kaotisk tid.
Mere end hver fjerde barn har, inden det fylder 25 år, haft alvorlig sygdom eller død tæt inde på livet.
Og jeg kender historien fra min egen familie.
Det varmer, når jeg kan se, at der er politisk fokus på, hvordan vi hjælper familier, altså hele familier, og ikke kun den syge, men også dem, der er omkring den syge.
Børn og unge er så lette at overse, fordi de ofte tilpasser sig den nye situation, i hvert fald for en tid.
Sundhedsstyrelsen har i 2012 udarbejdet nationale anbefalinger for børn og unge som pårørende, som også rækker ud over børn op til 18 år, som beslutningsforslaget her ellers lægger op til.
Fra Venstres side er vi af den opfattelse, at det giver mening også at inddrage unge voksne i indsatsen.
Det er så nemt og i virkeligheden ikke særlig hensigtsmæssigt for en ung at blive forælder for en forælder.
Sundhedsstyrelsens publikation fra 2012 med titlen »Nationale anbefalinger til sundhedspersoners møde med pårørende til alvorligt syge« har det mål netop at identificere pårørendes eventuelle behov for støtte.
Og det er vigtigt, at der er sundhedsprofessionelle, der systematisk og med både faglighed og empati ser børnene eller den unge i familien.
Fra Venstres side har vi igennem flere år arbejdet på at styrke netop den systematiske indsats.
Vi har bl.a. med forrige års satspuljeaftale foreslået midler til udarbejdelse af webbaserede kurser for sundhedsprofessionelle med fokus på børn og unge som pårørende; ligesom vi ved vores sidste finanslovsudspil har foreslået at reservere midler til en særlig indsats for børn og unge som pårørende til forældre med psykiske lidelser.
Og hvad angår de nationale anbefalinger, vil jeg da opfordre regeringen til at sikre, at arbejdet med implementeringen af de nationale anbefalinger skrider frem, således at man sikrer, at anbefalingerne kommer ud og virker dér, hvor de er tænkt at skulle gøre en forskel.
Flemming Møller Mortensen (S), 2015-02-19:
Mange tak.
For os Socialdemokrater er det altså helt afgørende, at vi har fokus på dem, der har det vanskeligt; dem, der har det vanskeligt i hverdagen; dem, der har det vanskeligt i livet.
Derfor er det her også et utrolig afgørende felt, altså at der er omsorg, som er rettet mod de børn og unge, som er udsat for episoder i deres liv, hvor enten deres forældre eller deres søskende bliver alvorligt syge, eller at de bare møder sundhedsvæsenet som en chokerende oplevelse.
Det er også Socialdemokraternes holdning, at det her omsorgsfelt skal være et naturligt omdrejningsfelt og opmærksomhedspunkt for det sundhedsfaglige personale i vores sundhedsvæsen, nemlig at der skal være en opmærksomhed på og en inddragelse af de pårørende.
Og som fru Jane Heitmann fra Venstre sagde, har Sundhedsstyrelsen udarbejdet en national anbefaling, som lige nøjagtig præciserer de her ting over for det sundhedsfaglige personale i sundhedsvæsenet.
Som sundhedsministeren også har præciseret i sin indledning, er der rigtig mange initiativer.
Det er initiativer, som er udsprunget her fra Folketinget, fra finansloven, fra satspuljeforhandlingerne, men også gode initiativer, som er udsprunget fra og har givet gode erfaringer ude i kommunerne og i regionerne, som driver vores sygehusvæsen. Vi ønsker fra socialdemokratisk side stadig væk, at vi skal blive bedre på det her område.
Vi ønsker, at vi naturligvis skal opsamle viden, lave systematisering og dele den gode erfaring, som man får.
Jeg skal heller ikke som Socialdemokraternes sundhedsordfører undlade at udtrykke min undren over, at SF på det her tidspunkt efter at være gået med til finansloven for 2015 kommer med et beslutningsforslag, som genererer en ny udgift, hvis dækning ikke er anvist i finansloven.
Det undrer jeg mig over.
Socialdemokraterne støtter naturligvis ikke det her forslag.
Jane Heitmann (V), 2015-02-19:
Det, jeg jo kan se, er, at der er iværksat en lang række initiativer.
Og det er altså ikke længere tid siden end oktober 2014, at vi sammen i aftalen om satspuljen netop iværksætte en systematisk indsats.
Ordføreren har jo selv skrevet under på, at vi skal have systematiske børne- og familiesamtaler.
Det har ordføreren jo selv skrevet under på.
Så der er jo en systematisk indsats.
Og jeg synes ikke, at lovgivning nødvendigvis skal være et mål i sig selv.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-19:
Jamen vi er jo på vej.
Problemet er jo bare, at vejen består af rigtig mange forskellige projekter.
I forhold til sindslidende, som også er nævnt i satspuljeaftalen, og som er noget, som vi også brændte meget for fra SF's side, er det fuldstændig rigtigt, og der er også noget i forhold til børn af alkoholikerforældre.
Der er jo også noget i forhold til andre grupper.
Problemet er jo, at vi ikke har samlet det hele og har skrevet i loven helt specifikt, at børn har ret til information, at der skal være de her kompetencenetværk, og at personalet på de forskellige afdelinger også skal være opmærksomme på børnene.
Det, der er, er, at der er rigtig mange instanser, og nogle steder gør man det rigtig godt, men det er jo ikke alle steder.
Jane Heitmann (V), 2015-02-19:
Det glæder mig sådan set, at fru Özlem Sara Cekic netop tager fat i systematikken.
Det er jo, som jeg også nævnte i min tale, en af de ting, der har været væsentlige for Venstre, nemlig at holde fast i, at vi skal have en systematisk indsats.
Jeg vil da godt her sådan lige kort minde SF's ordfører om, hvad der rent faktisk står i den satspuljeaftale, som vi har lavet, og som har overskriften »En særlig indsats for børn og unge af forældre med psykiske lidelser«.
Der står jo her, at der med forslaget lægges op til at tilbyde børn og unge af psykisk syge forældre systematiske børne- og familiesamtaler.
Så vi er på vej.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-19:
Tak for støtten til intentionerne.
Det er fuldstændig rigtigt, at SF selv har foreslået nogle af de her ting, som ordføreren nævner i ordførertalen, men problemet er jo, at der er utrolig mange instanser.
Der er også noget ovre i Socialministeriet og i sociallovgivningen, der bliver gjort i forhold til børnene, men der er ikke nogen systematik i det.
Kan ordføreren ikke bekræfte, at mange af de initiativer, vi laver via satspuljen, er puljeprojekter?
Selv om det er fantastisk gode projekter, er der en udløbsdato, og det vil sige, at mange af initiativerne faktisk falder fra hinanden, fordi det ikke er sikret fuldstændig i lovgivningen, at der skal være en systematisk inddragelse af børn som pårørende.
Steen Gade (SF), 2015-02-19:
Gerne for mig.
Jeg skal bare sige, at jeg er ked af, at vi ikke kunne blive enige, for jeg synes jo også, at der er fremskridt i det her forslag, og dem vil jeg redegøre for først.
Der er et udvidet område, hvor man reelt kan få mulighed for at klage, så det omfatter en lang række med flere produkter.
Jeg er heller ikke modstander af den dér opdeling med to faser.
Der, hvor vores veje skilles, er simpelt hen i spørgsmålet om, hvor dyrt det vil være at føre det op til det næste niveau.
Der er det vores opfattelse, at vi har lagt os på et alt for dyrt niveau.
Det er simpelt hen blevet for dyrt at foretage den sidste klage
set fra forbrugersiden.
Der er også sket en forrykning i balancen mellem forbrugere og virksomheder, som her heller ikke virker helt rimelig efter vores opfattelse, i den forstand at det bliver meget billigere for virksomheder i nogle sager – det er sager, som de taber – mens det derimod for forbrugerne, hvis de kører den igennem samlet, bliver dyrere.
Jeg synes, at det gode ved tanken i det her jo reelt er det, at man laver en mediationsfase, altså hvor man i virkeligheden vil have noget mere forhandling.
Selve den tanke mener jeg faktisk ikke fremmes med det her forslag.
Det kan man måske se forskelligt på, men efter min opfattelse kan man sige, at det, der sådan set skulle være godt ved det her forslag, ikke bliver så godt, som det kunne have været.
Jeg har jo sådan set forstået, at det får vi nok ikke flertal for, men det skal i hvert fald prøves af.
Med det vil vi gå til udvalgsarbejdet, hvor vi får belyst de problemstillinger, som jeg har rejst nogle af her.
Tina Nedergaard (V), 2015-02-19:
Jo, det forstår jeg godt, og sådan må det jo nødvendigvis være, når regeringen har besluttet, at det ikke skal ske efter ekspropriation, som fru Mette Bock ellers udmærket foreslog og sagde at man har kigget på.
Men jeg forstår alligevel ikke, at ministeren over for de landbrug, som jeg har stor sympati for, men også over for de mennesker, der ser lidt undrende på regeringen i en tid, hvor et af vores største eksporterhverv er så presset, ikke er lidt mere varsom med at sige, at det må bero på en konkret vurdering.
Altså, kan ministeren ikke komme det lidt nærmere og svare på, hvad ministeren synes ville være et niveau hvor der skal gives erstatning?
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-19:
Jamen som jeg også, tror jeg, har svaret i en stribe af de spørgsmål, der er stillet i udvalgsbehandlingen, vil det bero på en konkret vurdering i hvert enkelt tilfælde, hvorvidt der er tale om ekspropriation eller ej, og derfor vil det være på baggrund af en konkret ansøgning, at den vurdering vil blive foretaget.
Tina Nedergaard (V), 2015-02-19:
Jeg vil gerne ind på en mere generel del af forslaget, som ministeren er inde på.
Ministeren siger, at man jo kan ansøge om at få dispensation eller få erstatning, hvis det i væsentlig grad overstiger de 7.500 kr. pr. ejendom eller pr. landbrug.
Vil ministeren ikke prøve at være lidt mere præcis?
For det er jo, som min gode kollega fra det nordjyske ville have sagt, at sælge elastik i metermål at sige, at man kan søge, uden at præcisere, hvad der skal til, før ministeren vurderer, at man er oppe på et beløb, hvor det vil kunne give erstatning.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-19:
Jamen vi har fået foretaget en vurdering af det her forslag og af de konsekvenser, som det vil have for de berørte landmænd.
Vi har Kammeradvokatens ord for, at det her kan gennemføres som generel erstatningsfri regulering.
Men der kan være landmænd som i særdeleshed bliver hårdt ramt af det her forslag, nemlig hvis man har mange § 3-jorde på sin ejendom.
Hvis man er en af dem, kan man søge dispensation eller erstatning i forhold til det her forbud.
Jamen den her jord er natur.
Det er vores beskyttede natur, som er registreret i naturbeskyttelseslovens § 3.
Det er beskyttet natur.
Langt den største del af den § 3-registrerede natur har siden vedtagelsen af naturbeskyttelsesloven været fritaget for gødskning og sprøjtning.
Der var så en del af den § 3-beskyttede natur, hvor man ikke dengang tog skridtet fuldt ud og sagde, at man ikke må sprøjte og gødske vores beskyttede natur.
Det er det, regeringen gør med det her forslag ud fra et ønske om at skabe nogle reelle forbedringer for vores natur og vores biologiske mangfoldighed, og vi har forskeres ord for, at lige præcis sprøjtning og gødskning på de her arealer gør en meget stor forskel med hensyn til, hvilke arter der kan leve der, og for den biologiske mangfoldighed, der altså findes på de her arealer.
Så baggrunden for vores forslag er, at den her natur allerede er beskyttet natur, og derfor ønsker vi, at den beskyttelse også bliver en reel beskyttelse.
Mette Bock (LA), 2015-02-19:
Vi lever jo i et demokrati, hvor et flertal kan få lov til at beslutte præcis, hvad de vil, og hvis vi har et flertal i Folketinget, som ønsker, at der er mere af den danske jord, som skal udlægges til natur, må vi jo bøje os for det. Men hvis man vil tone rent flag, må man jo også sige: Så eksproprierer vi.
Så tror jeg sådan set, at vi kunne få et tilfreds erhverv, som fik eksproprieret den jord, der ikke kan bruges til produktion.
De får en erstatning efter grundloven, og så har vi ikke noget problem i forhold til den måde, man gør det på nu, hvor man bare langsomt tager bid for bid, langsomt tager flere og flere forbehold i forhold til, hvordan jorden må bruges.
Så hvorfor melder regeringen ikke klart ud og siger: Den her jord ønsker vi at beskytte; vi ønsker at omlægge den til natur; vi eksproprierer den, og vi udbetaler erstatning til de berørte landmænd?
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-19:
Jeg vil altså bare minde hr. Jacob Jensen om, at regeringen præsenterede det her forslag i oktober.
Statsministeren var i oktober med ude at lancere Naturplan Danmark, som det her forslag jo var en del af.
Så det indgik selvfølgelig også i den balance, som regeringen hele tiden har været optaget af at skabe på det område, og vi fik sammen med Natur- og Landbrugskommissionen de fremmeste eksperter i det her land til at kigge på, hvordan vi opnår den balance.
Vi har fulgt op på vækstanbefalingerne sidste forår sammen med de borgerlige partier – det er jeg rigtig glad for.
Jeg synes, det var nogle gode forslag, vi der fik fremmet – og jeg havde ønsket mig, at der også ville være et bredt flertal bag at skabe den balance.
Jacob Jensen (V), 2015-02-19:
Jeg gik bare ud fra, at de initiativer, der var taget, var indkalkuleret i statsministerens vurdering, da hun i sin nytårstale sagde: Der er brug for flere vækstinitiativer til vores land.
Det må jeg så bare konstatere ikke er det, der sker.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-19:
Jamen der er mange forhold, der skal tages med i sådan en konkret vurdering.
Det er også noget, vi har diskuteret løbende i udvalgsbehandlingen, og derfor vil det bero på en konkret vurdering.
Det er ikke noget, som kan afgøres ved at sige så og så meget af ens areal eller så og så meget af ens omsætning.
Der vil være en konkret vurdering i hvert enkelt tilfælde, og nærmere kommer vi det ikke.
Jeg har tilkendegivet, at jeg gerne vil være med til at se på, om vi kan sætte gang i den proces hurtigst muligt, sådan at man ikke skal gå rundt i uvished.
Det synes jeg er helt rimeligt at vi gør, og det er jo en af de imødekommelser, som er kommet til Venstre i løbet af den her proces.
Så det synes jeg da man skulle glæde sig over i stedet for.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2015-02-19:
Tak for det.
Det var en alvorlig mandag, vi havde.
Der var en dagsorden, som blev klaret andre steder, så jeg sad til et møde med 650 landmænd i det østjyske, og jeg kan sige, at det altså ikke er sådan, at man der oplever, at der bliver lyttet og er forståelse for, at landmænd går konkurs, og at der er et trængt erhverv helt nede i knæ.
Nu tilflyder omsorgen dem så, ved at der kommer et lovforslag, som bliver vedtaget i dag, hvor der yderligere bliver skærpet over for gødskning og over for § 3-arealer.
Hvordan hænger det sammen med statsministerens nytårstale: Vi vil vækst, vi vil, at Danmark kommer rigtigt videre og ud af krisen?
Hvor er det lige miljøministeren synes at dagsordenen for støtte og omsorg hænger sammen her?
René Christensen (DF), 2015-02-19:
Tak, og også tak til ministeren for at gå på talerstolen i dag.
Det her er jo ret interessant, for det, ministeren siger, er
: at gødske § 3-områder er at skade naturen, naturen tager skade af, at vi gødsker vores § 3-områder.
Når man så læser lovforslaget, vil man se, at ministeren siger, at hvis man har en konventionel ko gående på arealerne og man gødsker, så ødelægger man naturen.
Men hvis man har en økologisk ko gående på de samme arealer, så ødelægger man ikke naturen.
Er det sådan, man skal forstå det?
Eller er det her, fordi miljøministeren og fødevareministeren vil nedlægge konventionelt landbrug og man vil gerne have, at vi skal gå over og blive sådan lidt mere Morten Korch og kun have økologi?
Er det det, der egentlig ligger i det?
For så kan man jo sige det.
Ministeren kan jo bruge sit flertal, men ministeren skal da være ærlig og sige, hvorfor man gør det her.
Det er, fordi man vil af med det konventionelle og man vil fremme det økologiske.
Det er jo fair nok at have den dagsorden, men fortæl dog sandheden!
Men hvad er forskellen på at være økologisk landmand og konventionel landmand og gødske et § 3-område?
Kirsten Brosbøl (S), 2015-02-19:
Okay, så jeg må forstå, at Venstre ønsker, at alle skal have ekspropriation, men man spørger mig om, hvor pengene skal komme fra til den andel af landmænd, som kan få ekspropriation med det her forslag.
Den argumentation hænger overhovedet ikke sammen, vil jeg sige til hr. Karsten Nonbo.
Man må jo selv stå på mål for de påstande, man fremsætter her.
Karsten Nonbo (V), 2015-02-19:
Jeg synes, at miljøministeren skal gå hjem og læse sin indledende tale her til tredjebehandlingen og så prøve at overveje, hvad det er, man har sagt.
Hvor skal man søge erstatning henne til sidst?
Skal den tages fra førtidspensionisterne, skal den tages fra kontanthjælpsmodtagerne?
Der er jo til sidst ikke noget producerende erhverv at tage den fra, hvis vi fortsætter den linje.