Allan Niebuhr (KF), 2007-05-02:
Jeg vil indledningsvis sige, at jeg synes, det er et udmærket lovforslag, som justitsministeren fremsætter, og som er til drøftelse her ved førstebehandlingen i dag.
Men jeg synes ikke, det er udmærket, at måden at sælge det på er, at der henvises til nogle helt forfærdelige dyretransporter, som har været i fjernsynet, og hvor vi har set døde dyr eller dyr, som man har været nødt til at aflive, dyr, der har været ude for en helt forfærdelig oplevelse i svineri og lignende.
For det har intet, som hr. Tom Behnke også ganske rigtigt sagde før, med klippekortordningen at gøre.
Det er jo sådan, at dyremishandling som den, vi har set i nogle af eksemplerne i fjernsynet, giver mulighed for ubetinget frakendelse ved førstegangsforseelse.
Og der er oven i købet mulighed for en frihedsstraf til den, der udsætter dyrene for sådan en handling.
Det har jo intet med klippekortordningen at gøre.
Klippekortordningen er jo en følge af det beslutningsforslag, som hr. Christian H. Hansen nævnte før, og et lignende beslutningsforslag fra Socialdemokratiet nogenlunde samtidig, der gjorde, at man nedsatte en bredt funderet arbejdsgruppe, der skulle finde ud af, hvordan vi håndterer et klippekortsystem til de her overtrædelser, som ikke hører ind under kategorien groft uforsvarlig handling over for dyrene eller dyremishandling.
Der er arbejdsgruppen så kommet med et forslag, der hedder tre plus tre, altså tre gange og så en betinget frakendelse og op til en prøve, og herefter yderligere tre klip, hvorefter man skrider til frakendelse i en periode.
Der er blevet sagt her, at der var nogle, der forfaldt til at følge erhvervslivet.
Jeg vil godt gøre opmærksom på, at jeg nok tror, at nogle af dem, der først kommer til at mærke det her, er chaufførerne.
Og det er jo derfor, at 3F, som har været med i udarbejdelsen af det her, også har været betænkelig ved, om tre plus tre var en meget hård kendelse over for deres medlemmer, over for chaufførerne.
Der er jo ingen tvivl om, at der er mange måder at graduere det her på.
Hvis vi har en vognmand med to biler og to faste chauffører og et firma med 30 eller 40 biler, så stilles de to jo ikke lige i forhold til den her klippekortordning.
Det synes jeg også man skal have lov til at gøre opmærksom på.
Den virksomhed, som har mange biler, er også rimelig meget udsat for ret hurtigt at opnå de tre klip på forskellige biler og derefter blive udsat for risikoen for at måtte lukke en stor virksomhed, som jo udfører et stykke arbejde også for dansk landbrug.
Det må vi jo ikke glemme, dyrene skal stadig væk transporteres.
Derfor vil jeg også godt henholde mig til, hvad der skete omkring køre-hvile-tid.
Når man virkelig vil vise det barske ansigt, så kommer man måske lidt for langt frem i skoene, og så må man efterfølgende rette lidt op på det, fordi man er ved at ødelægge det for et erhverv, et erhverv i Danmark i hvert fald.
Jeg er bange for, at det her kan komme til at betyde nogenlunde det samme.
Jeg har ved forhandlingerne bedt om at få en sikkerhed for, at danske og udenlandske transportører og danske og udenlandske chauffører bliver behandlet ens.
Jeg er stadig væk ikke overbevist om, at det er tilfældet.
Jeg er bange for, at vi på et tidspunkt begynder at flytte markedet, således at det går ud over de danske transportører og de danske chauffører til fordel for udenlandske vogne og udenlandske chauffører.
Og så spørger jeg bare mine gode kolleger og dyrevenner: Tror man på, at grisene får det bedre ved at køre med en polsk indregistreret eller en litauisk indregistreret lastbil?
Jeg har svært ved at se, at det skulle være tilfældet.
Men jeg vil slå fast en gang til, at jeg synes, det er en udmærket ordning, at vi nu får vist er hvervet, at der altså er nogle ting, vi ikke vil tolerere.
Vi ønsker at tage fat på et problem, som branchen har haft og stadig væk har.
Men jeg synes også, man samtidig skal være opmærksom på, at branchen også selv har taget hånd om det her.
Dansk Landbrug og Landbrugsraadet har håndteret det her ved at udsende et kodeks for, hvordan man fremover vil arbejde for, at de, der transporterer deres dyr, også lever op til de her krav, der bliver stillet til dem.
Det synes jeg er et godt skridt i den rigtige retning.
Jeg synes også, at vognmandsorganisationerne, både DTL og ITD, med nogle egenkontroloplæg har vist, at chaufførerne og transportørerne skal være opmærksomme på, at de overholder de gældende regler.
Jeg synes, det er et skridt i den rigtige retning både for branchen og for landbruget, og det synes jeg vi skulle imødekomme ved at sige, at vi accepterer det som et skridt i den rigtige retning, og at vi vil arbejde videre med det.
Men at stramme op i en sådan grad, at vi begynder at tvinge det danske erhverv i knæ, har jeg ingen intention om.