runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Hønge (SF), 2010-05-26:
Ligesom ved det tidligere spørgsmål fornemmer jeg nok regeringens meget fokuserede, jeg må nærmest sige snæversynede, blik for, at man her og nu vil spare sig, nedskære sig ud af en situation i stedet for at se offensivt på den og se på de muligheder, som kunne præsenteres.
Det at tro på, at man kan få vækst i erhvervslivet ved at kigge på økonomiske fix, som jeg nærmest vil kalde det, som kan give en kortvarig rus, er jo ikke det, der giver arbejdspladser i Danmark på længere sigt.
Arbejdspladser og virksomheder opstår jo dels på grund af ideer, som mennesker får, dels fordi der er en efterspørgsel.
Ved at lave en målrettet efterspørgsel inden for nogle områder, hvor vi kan se, at vi står over for nogle udfordringer, som der er god grund til at løse, og vi kan oven i købet se, at andre lande står over for de samme, er noget, hvor man målrettet fra det offentlige kunne gå ind og hjælpe brancher på vej.
Helt oplagte brancher kunne jo være inden for miljø, klima, energi.
Vi står over for nogle kæmpe udfordringer inden for dem, og andre lande står over for de samme.
Her kan man ved at understøtte ikke kun skabelsen af virksomhederne ved at skabe gode forskningsmiljøer, ved at skabe gode uddannelsesmiljøer, men også ved bevidst at skabe en efterspørgsel efter de produkter, som de her virksomheder producerer, oprette varige danske arbejdspladser.
Man kunne forestille sig det samme inden for velfærdsteknologien, hvor man også siger, at her ligger der en udfordring, som er værd at løse, fordi det dels ville give en masse frie hænder, dels ville give de ældre og handicappede og andre, som har brug for de her ydelser, mulighed for et mere værdigt liv, fordi de kan blive herre over flere dagligdags situationer.
Er det noget, som vi kan gå ind og understøtte efterspørgslen efter, samtidig med at vi fra det offentlige kan gå ind og hjælpe de her virksomheder på vej?
Det ville være en bevidst strategi.
Hvilke brancher har vi, som vi kan gøre en forskel for fra det offentlige?
Der oplever jeg mere at regeringen ligesom hopper fra tue til tue og siger, at de ville løse nogle økonomiske her og nu-problemer, og det gør de så i øvrigt sådan – synes jeg – snæversynet og lidt kortsigtet, hvor der jo ikke er meget sving over det, som regeringen har lagt frem.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-26:
Som jeg også nævnte i min besvarelse af spørgsmål nr. S 2258, har regeringen gennemført en række initiativer for at styrke beskæftigelsen og væksten under den økonomiske krise.
Vi har gennemført bank- og kreditpakker, vi har gennemført en fuldt finansieret skattereform, som sænker skatten på arbejde markant, vi har øget kredittiderne til virksomhederne, vi har med erhvervspakken styrket vækstvilkårene for små og mellemstore virksomheder, bl.a. gennem bedre lånemuligheder, en forbedret ordning for vækstkaution og bedre mulighed for eksportkredit.
Endelig har vi øget de offentlige investeringer i 2009 og 2010 betydeligt.
Og de mange kriseinitiativer har hjulpet.
Lempelserne i den økonomiske politik i 2009 og 2010 og de meget lave renter har styrket aktivitetsniveauet med næsten 5 pct. af BNP i år, og initiativerne har også virkning i 2011.
Gældskrisen i en lang række lande kan hurtigt medføre finansiel uro og pres på kronen, hvis ikke vi sender et klart signal om, at genopretningen af de offentlige finanser har høj prioritet i Danmark.
Med genopretningsaftalen sikrer vi, at Danmark igen vender tilbage på en holdbar kurs, uden at opsvinget bliver truet.
Aftalen indfrier både de ventede henstillinger fra EU og styrker arbejdsudbuddet.
Samtidig tager vi også et væsentligt skridt mod at sikre strukturel balance i 2015.
Det, at vi konsoliderer og sørger for at have styr på vores økonomi, er jo en god borgerlig egenskab, men det betyder ikke, at vi ikke samtidig har ambitioner om at skabe vækst i de kommende år.
Så hvis vi skal føre Danmark sikkert ud af krisen, er det ikke et enten-eller, men et både-og.
Vi har en langsigtet udfordring, der handler om at få Danmark tilbage på vækstsporet.
Det kræver en bedre konkurrenceevne, et højt udbud af velkvalificeret arbejdskraft og en stærk vækst i værdiskabelsen.
Det betyder også, at vi skal have styr på vores økonomi, for at vi kan investere i vækst, og det er det, vi sørger for med genopretningspakken.
Nej, det, vi skal gøre, er at skabe en situation, hvor der er orden i økonomien, og derfor begynder vi konsolideringen i 2011, uden at det bringer den økonomiske fremgang i fare.
De lempelser af finanspolitikken, vi har gennemført i år og sidste år, vil sammen med det store fald i renten virke med stigende styrke ind i 2011.
Og samlet set
vil den planlagte økonomiske politik derfor fortsat bidrage til vækst og fremgang i økonomien.
Derimod er der stor risiko ved ikke at starte konsolideringen ved bare at bruge løs af pengene i 2011, for store offentlige underskud og stigende gæld kan skabe fornyet nervøsitet på det finansielle marked.
For at ruste Danmark mod en sådan situation er det nødvendigt med en hurtig genopretning af de offentlige finanser, så vi styrker tilliden til dansk økonomi, og så der er tilfredshed blandt virksomhederne og boligejerne.
Det skaber altså bedre muligheder for beskæftigelsesfremgang end det modsatte.
Karsten Hønge (SF), 2010-05-26:
Ministeren bekræfter altså en tro på, at man kan spare sig og nedskære sig ud af en krise, hvor der er brug for det modsatte, hvis vi skal skabe job til at erstatte de 150.000 private arbejdspladser, som er forsvundet.
Selv om ikke alle kan skabes i den private sektor, bliver man nødt til at se offensivt på det.
Man bliver nødt til at se på, hvad der kan skabe nogle arbejdspladser.
En af de ting, som regeringens plan her gør, er at gøre det sværere at få et fleksibelt arbejdsmarked.
Noget, som man ellers besynger ved højtidelige lejligheder, er ligesom bjergtinderne på det danske arbejdsmarked, nemlig det, at der er fleksibilitet, men en bjergtinde kan jo ikke sådan hænge i luften.
En bjergtinde står på bjerg, og under den er der et fleksibelt arbejdsmarked, som bygges op af den sikkerhed, der er ved at have stærke faglige organisationer, ved at have overenskomster, ved at have tryghed i ansættelsen og ved at have adgang til uddannelse.
Med det angreb, man her gør på muligheden for at tage en voksen- og videreuddannelse, og med det angreb, man gør på at tage en erhvervsuddannelse, er man med til at fjerne grundlaget for, at der kan være de her bjergtinder, som er fleksibiliteten, og på den måde undergraver man faktisk dansk konkurrenceevne, og man undergraver mulighederne for, at arbejdsmarkedet kan tilpasse sig de omskifteligheder, der er.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-26:
Dagpengereformen giver 14.000 ekstra i beskæftigelse.
Vi kommer ned på en dagpengeperiode, som svarer til de fleste andre landes.
Der er sådan set lande, som har en kortere dagpengeperiode end Danmark, men den svarer til, hvad man har i f.eks. Norge, Finland og Nederlandene.
Man har endda kortere tid i andre europæiske lande.
Så alt andet lige betyder det mere beskæftigelse, mere fleksibilitet og mere gang i hjulene.
Den vej, vi har valgt, er den ansvarlige vej: At få styr på økonomien, at finde 24 mia. kr., så vi ikke ruller en statsgældsbombe foran os.
Det giver usikkerhed og mere arbejdsløshed, for renten stiger.
Og så er den anden vej frem reformsporet og vækstsporet.
Det er de to veje frem, som sikrer, at Danmark kommer ud af krisen.
Karsten Hønge (SF), 2010-05-26:
Hvis en af udfordringerne i forhold til den nuværende økonomiske krise er jobskabelse, hvorfor reagerer regeringen så med passivitet over for tabet af mere end 150.000 private arbejdspladser?
Arbejdsløsheden har i de seneste måneder været stort set uændret.
Det har fået mange til – måske fejlagtigt – at konkludere, at krisen snart er forbi, men nærlæser man tallene, vil man se, at hvis man tæller de mennesker med, som er i aktivering, stiger antallet af ledige fortsat.
Nå, o.k., der kan man bare se: Hvis en af udfordringerne i forhold til den nuværende økonomiske krise er jobskabelse, hvorfor reagerer regeringen så med passivitet over for tabet af mere end 150.000 private arbejdspladser?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-26:
Det er jo kun godt, at man kan lade sig inspirere af gode ideer fra erhvervsrepræsentanter.
Sagens kerne er den, at den måde, vi sikrer vækst i det private erhvervsliv på, og det er jo det, der skal trække væksten i det danske samfund, er ved de bedst mulige rammevilkår.
Det, vi skal tilbage til at have fokus på, og det er der, hele den borgerlige regerings filosofi er, er, at det er den private sektor, som må trække væksten i det danske samfund.
Vi kan nemlig ikke gøre den offentlige sektor større.
Vi kan ikke blive ved med at belaste danskerne med nye skatter og afgifter.
Vi kan heller ikke blive ved med at belaste virksomhederne med nye skatter og afgifter.
Nej, vi skal den anden vej, og det er at sørge for, at der er vækst i den private sektor.
På den måde kommer arbejdspladserne, og på den måde sikrer vi en reel fremtidsvækst i det danske samfund.
Og det handler om reformer, og det handler om at tro på, at den private sektor skal have de bedst mulige arbejdsvilkår.
Karsten Hønge (SF), 2010-05-26:
Det hjælper jo ikke meget for de mange, der trods alt er ramt af arbejdsløsheden.
For kigger man nærmere på tallene, vil man se, at hvis man medregner de mennesker, som er i aktivering, stiger antallet af ledige faktisk fortsat.
Indtil nu har krisen jo altså betydet, at 150.000 færre er i beskæftigelse, og mange mister stadig væk deres arbejde.
Vi har hele tiden haft den tilgang til den økonomiske krise, at det er bedre at gøre for meget end at gøre for lidt, mens regeringen tydeligvis har haft den modsatte tilgang, hvor man øjensynlig tror, at man kan spare sig og nedskære sig ud af krisesituationen.
Det, vi er bange for, er, at ledigheden vil bide sig fast, og at vi igen vil miste en alt for stor del af en ungdomsårgang til langtidsledighed.
Det er en katastrofe, både for den enkelte og for samfundet, der så skal betale dagpenge og for nogle af dem måske oven i købet førtidspension mange år frem i tiden.
Socialdemokraterne og SF har foreslået at bekæmpe den økonomiske krise ved at fremrykke investeringer, som alligevel skal foretages, f.eks. i skoler, sygehuse, veje m.m., for 5 mia. kr. i 2010 og 10 mia. kr. i 2011.
Det er investeringer, som alligevel skulle være foretaget inden for de kommende år, og det vil ikke kræve en masse nye offentligt ansatte, men til gengæld give arbejde til de mange små håndværksmestre, ingeniører, vognmænd og mange flere, som skal hjælpe til med at bygge nyt og renovere, og som i øjeblikket kigger nervøst på kassekreditten for at se, om der kan holdes liv i virksomheden, indtil krisen er drevet over.
Hvis vi lader arbejdsløsheden udvikle sig ukontrolleret, vil det først og fremmest betyde, at der ikke er arbejde og praktikpladser til de unge og til en masse ellers sunde små virksomheder, som må se en dyster fremtid i møde.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-26:
Regeringen har gjort rigtig meget for at komme igennem krisen.
Det, der virkelig sikrer en varig beskæftigelseseffekt, er, at man har en ansvarlig økonomi, at der er styr på økonomien.
For vi kan jo se i de lande, hvor man ikke har styr på økonomien, at det er de svageste grupper, som lider afsavn, fordi man ikke har styret økonomien godt nok.
Der stiger arbejdsløshedstallet.
Så det, at regeringen nu har taget hånd om økonomien og fører en ansvarlig økonomisk politik, er den rigtige vej frem til mere beskæftigelse.
Så skal vi ad vækstsporet.
Det handler om reformer, dagpengereformerne, som giver 14.000 ekstra i beskæftigelse.
Det handler om de bank- og værdipakker, som vi har gennemført.
Det handler om de skattelettelser, som har betydet ekstra arbejdspladser, og som har betydet, at der er kommet kapital ud at arbejde, fordi skatten på lønindkomst er faldet markant, med 7½ pct. i marginalskat.
Så de mange kriseinitiativer hjælper, og de har været med til at sørge for, at Danmark er kommet utrolig godt igennem krisen.
Vi er nok et af de lande i Europa, som har klaret krisen allerbedst.
Karsten Hønge (SF), 2010-05-26:
Regeringen burde ubetinget indklages for Forbrugerombudsmanden eller det, der er værre, for at gøre vold mod det danske sprog ved at kalde en rå nedskæring for reformer.
Det er sådan nogle gevandter, man klæder det i, og så tænker man: Reformer, det kan man næsten ikke være imod.
Jo, det kan man bestemt, hvis reformer bare er et dække over en rå nedskæring over for arbejdsløse og over for unge.
Det afhænger selvfølgelig af, hvordan man ser udfordringerne, og det kan da godt være, at regeringens skråplan, som vi kan kalde det, er et svar, men det er i hvert fald ikke et svar på de udfordringer, som vi står over for, hvis vi altså er enige om, at der i fremtiden vil være brug for færre ufaglærte og flere faglærte eller folk med andre uddannelser.
Hvorfor i alverden vil regeringen så i den her situation gør det sværere og dyrere at omstille sig på arbejdsmarkedet og tage en efteruddannelse som voksen?
Der er ingen tvivl om, at det vil gøre, at lønmodtagerne i Danmark sammen med erhvervslivet vil komme til at stå svagere i en globaliseret verden.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-26:
Den globale økonomiske krise har stillet dansk økonomi over for to helt store udfordringer: Vi skal have skabt balance i de offentlige finanser, og så skal vi have Danmark og danske virksomheder tilbage på vækstsporet.
Det er afgørende, at vi håndterer udfordringerne i den rigtige rækkefølge.
Krisen har efterladt en regning, og den skal betales nu.
Hvis vi venter, vokser regningen.
Alternativet er en øget risiko for, at vores valuta kommer under pres, og at renten stiger til ugunst for vækst og beskæftigelse i vores virksomheder.
Med den aftale, vi netop i går har indgået om genopretningen af dansk økonomi, sender vi et klart signal til de finansielle markeder om økonomisk ansvarlighed.
Genopretningsaftalen indfrier både de ventede henstillinger fra EU og styrker samtidig arbejdsudbuddet.
Med aftalen tager vi også et væsentligt skridt mod at sikre strukturel balance i 2015.
Det sker gennem konkrete budgetforbedringer og ved at gennemføre en reform af dagpengesystemet, der øger arbejdsudbuddet med ca. 11.000 personer.
Aftalen er dermed også med til at styrke vækst og beskæftigelse på lidt længere sigt.
Aftalens virkning på aktivitet og beskæftigelse i 2011 er stort set neutral, men det skal ses i sammenhæng med de flerårige virkninger af de finanspolitiske lempelser i 2009 og 2010 samt den lavere rente.
Danmark er det land i EU, som har lempet finanspolitikken mest i år og sidste år.
Lempelsen i den økonomiske politik i 2009 og 2010 og den meget lave rente siden 2008 styrker aktivitetsniveauet med næsten 5 pct. af BNP i år, og beskæftigelsen i 2010 skønnes at være op imod 85.000 højere, end den ellers ville have været, hvis regeringen ikke havde ført den ekspansive økonomiske politik.
Så de mange kriseinitiativer bidrager til, at der igen er vækst i dansk økonomi.
Forbruget er stigende, eksporten er på vej op, og tilliden er styrket markant siden sidste forår.
Og selv om beskæftigelsen er faldet markant, er ledigheden lavere end ventet.
Hans Christian Schmidt (V), 2010-05-26:
Det er bl.a. det, det giver problemer de steder rundtomkring i Europa og i verden, hvor man laver det, nemlig om man kan lave det intelligent.
Spørgeren har fuldstændig ret, formålet med kørselsafgifter skal jo være, at nogle kan træffe et valg.
Hvis man derimod ikke kan træffe et valg, fordi man simpelt hen er bundet af, at den kollektive trafik enten ikke passer sammen, eller der slet ikke er nogen kollektiv trafik, så vil man opleve, at det jo bare bliver en afgift.
Og det er desværre det, der sker ved det forslag fra Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti.
Det er nemlig, når man kigger på det, rettet mod statsveje og trafikerede kommunale veje, og der vil man opleve, at ganske almindelige lønmodtagere kommer til at betale rigtig mange penge, hvis de f.eks. skal køre fra punkt A til punkt B – det kan man regne ud bare ved at tage kilometerantallet.
Det bliver noget værre, hvis man kommer ind i København, for der skal man så også til at betale bomafgift.
Men ellers må man sige, at det er det dårlige ved det, nemlig at det simpelt hen ikke er intelligent.
Så jeg tror, det kommer til at påvirke rigtig meget.
Jeg kan jo nævne det eksempel, at hvis man f.eks. skal køre fra Grenå til Århus – og der er jo flere, der kan komme i den situation at skulle gøre det – så koster det næsten 10.000 kr. om året, som spørgeren også siger.
Så jeg tror helt klart, det kommer til at påvirke meget.
Henrik Brodersen (DF), 2010-05-26:
Tak for det.
Først vil jeg sige, at der jo er gjort mange tiltag her fra huset for at besværliggøre forholdene for bilejerne og dem med køreglæde, dem, som ikke har adgang til offentlig transport, og dem, som bor i landdistrikterne.
Hvad er ministerens holdning til, at Socialdemokraterne nu kommer med et forslag om, at det skal koste 35 øre pr. kilometer at køre på de danske veje?
Hvordan tror ministeren, at det vil påvirke lige præcis den befolkningsgruppe, i og med det kan komme til at koste omkring 10.000 kr. for en ganske almindelig familie?
Hans Christian Schmidt (V), 2010-05-26:
Jeg skal gerne sende de helt præcise tal over, når man har gjort det, også om man er tæt på eller ikke er tæt på.
Når det er lidt kompliceret, er det, fordi udbuddet er lavet sådan, at man sådan set godt kan få bonus for en række andre ting, man kan f.eks. få for, hvordan folk oplever servicen, hvordan informationen er osv., det er altså delt op på nogle parametre.
Og der er det bare jeg siger, at samlet set er det måske ikke den bedste måde at gøre det på, men det er jo noget, vi må overveje til næste gang.
Man kunne måske godt have sagt, at under et skal folk have oplevet det, for at der kan udmøntes en bonus.
Men sådan er det ikke.
Der er nogle af tingene, som opleves som virkelig gode, bl.a. sådan noget som servicen, men det ændrer bare ikke ved, at passagerer vil opleve det som dårligt, når togene ikke kører til tiden.
Så det er den måde, det er gjort op på, og jeg skal gerne oversende de helt specifikke tal på det.
Magnus Heunicke (S), 2010-05-26:
Ja, det er netop præcis det afgørende, så jeg ved ikke, om ministeren ved det her på stående fod – nu er det jo uforberedte spørgsmål i spørgetimen, og det anerkender jeg naturligvis.
Ved ministeren, eller har ministeren indtryk af, hvor mange områder og hvor mange gange der er udbetalt bonus på Kystbanen, siden udbuddet trådte i kraft?
Der er flere operatører, der kan få bonus, hvis de overholder forskellige dele af kontrakten, og hvis de ikke gør det, får de en bod.
Men er bonusudbetaling som ros og et klap på skulderen for godt arbejde noget, man har udtalt på Kystbanen under det her, som ministeren tidligere har omtalt som helt uacceptabelt, tror jeg det var, eller i hvert fald som et dårligt, dårligt serviceniveau?
Hans Christian Schmidt (V), 2010-05-26:
Hvis jeg lige må bruge et enkelt minut på det, vil jeg sige, at hvis man kigger på de forskellige interessenter, der er i den her sag, og det er både, som det bliver sagt, Trafikstyrelsen, det er DSBFirst, det er DSB, som har vognene, og det er Banedanmark, vil man se, at det langt hen ad vejen går sådan nogenlunde.
Der er det rigtigt, at DSBFirst så kan sige: Hvis ellers alt er i orden og vi så kan komme til at køre, ligger vores del af det forholdsvis højt.
Men det er bare noget, der ikke siger noget.
Det, der er det afgørende, er, om det samlet opleves som værende rettidigt af pendlerne.
Magnus Heunicke (S), 2010-05-26:
Det lyder godt.
Det er jeg fuldstændig enig i, jeg tror, at hele Folketinget er enigt om, at det har været uholdbart, og at det er brandærgerligt, at en jernbane, som har nye skinner, og som har nye tog, ikke præsterer så godt.
Alle steder i Danmark, hvor der er forsinkelser, er det ærgerligt, men når forudsætningerne er i orden, burde man også kunne levere varen.
Og det er det arbejde, som åbenbart ikke fungerede tidligere, og man er altså nu i gang med en genopretningsplan.
Det er selvfølgelig fint, at man er det.
Jeg spurgte netop til DSBFirst i spørgsmålet, altså selve operatøren DSBFirst, ikke Trafikstyrelsen og den her rettidighedsafdeling, der nu er oprettet, men selve DSBFirst, hvor der jo er et delvis statsligt engagement, kan man sige, i og med at DSB altså er hovedaktionær i DSBFirst.
Har ministeren nye oplysninger om DSBFirst?
Hans Christian Schmidt (V), 2010-05-26:
Og det er det selvfølgelig, fordi kigger man på Kystbanen, kan man se, at det jo er helt uholdbart både af hensyn til folks arbejde, afhentning af børn og alle sådan nogle ting, at folk ikke kan være sikre på, hvornår de kan komme fra et sted til et andet.
Det er mit indtryk – og det vil jeg godt have verificeret, så jeg er helt sikker på, at det sådan er statistisk begrundet – at der allerede nu er sket forbedringer.
Det er sådan set også kun naturligt, for med al den fokus, der har været, skulle det gerne være kommet til, at der også begynder at ske forbedringer.
Det er altså allerede nu mit klare indtryk, at det klart har forbedret sig, men jeg vil godt være helt sikker og have tallene, før jeg kan svare præcist på det.
Magnus Heunicke (S), 2010-05-26:
Tak for det.
Mit spørgsmål drejer sig også om jernbanen, det drejer sig om Kystbanen, den meget omtalte strækning, der ligger nord for København og hele vejen op til Helsingør.
Jeg ved, at ministeren, allerede fra ministeren blev udnævnt, var meget optaget af at få styr på tingene deroppe.
Derfor kunne det være interessant at få en status på det, ikke mindst også med hensyn til operatører.
Nu ved jeg, at der har været fokus på strukturen, men hvad er status vedrørende operatøren, som delvis ejes af DSB og dermed også er ministerens ansvarsområde, altså DSBFirst, hvad er status på situationen deroppe?
Og har ministeren noget nyt at bibringe Folketinget om DSB's engagement i DSBFirst på Kystbanen?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-26:
Jeg er ked af, at jeg må punktere ballonen, men vi har aldrig haft så stor en offentlig sektor, som vi har her i 2010.
Aldrig nogen sinde har den offentlige sektor udgjort så stor en del af den samlede samfundsøkonomi.
Vi har aldrig brugt så mange penge i den offentlige økonomi, som vi gør nu, aldrig nogen sinde.
Det kan bare ikke fortsætte, for det vil kræve, at almindelige personer og virksomheder skal betale flere skatter og afgifter, og hvis vi skal kunne konkurrere og klare os i konkurrencen med andre lande, handler det altså om at være konkurrencedygtig.
Det gør man altså ikke ved at pålægge mennesker en straf for at arbejde ved at hæve skatterne for deres arbejde.
Man gør det heller ikke ved at hæve skatten for de mennesker, som tjener mange penge, altså en slags kompetenceskat – blot fordi mennesker yder en ekstra indsats og er til gavn for samfundet, får de en ekstra straf, som S og SF vil pålægge de mennesker, som tjener penge til gavn for det danske samfund.
Vi skal altså den anden vej.
Vi skal sørge for, at det bliver nemmere og billigere at være menneske og virksomhed i Danmark.
På den måde får vi vækst.
Maja Panduro (S), 2010-05-26:
Mener ministeren, at nulvækst og de bebudede milliardbesparelser kan gennemføres uden konsekvenser for børn, svage og ældre?
Mener ministeren, at vi kan spare os til regeringens sympatiske mål om, at danske skolebørn skal være blandt de dygtigste i verden?
Flemming Bonne (SF), 2010-05-26:
Hvilke økonomiske konsekvenser mener regeringen, at fastlåsningen af overførselsindkomsterne vil få for landets fattigste 16 kommuner, når de har et lavere beskatningsgrundlag end gennemsnittet, bl.a. som følge af en overrepræsentation af borgere på overførselsindkomster?