runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2009-12-02:
Jeg vil sige til fru Sophie Hæstorp Andersen, at jeg trygt overlader det til sundhedsministeren at føre sundhedspolitik.
Det, jeg har tænkt mig at gøre, er naturligvis at fortsætte min ihærdige kamp for at sikre, at man anvender udbudsinstrumentet mere, end det i dag er tilfældet.
Jeg tror, der er rigtig mange penge at hente for samfundet i form af bedre service og bedre kvalitet, hvis man som sagt benytter sig af udbud.
Og jeg tror, at en af de måder, hvorpå man måske kan gøre det lettere tilgængeligt for de kommuner, der, for at bruge fru Sophie Hæstorp Andersens formulering, er modstandere af, at man bare gør det for at gøre det, sådan set er at komme med nogle af de rigtige gode eksempler på, at det faktisk er noget, der kan medvirke til at skabe større glæde for de borgere, der modtager den kommunale offentlige service, at man benytter sig af udbud.
Så jeg har tænkt mig at fortsætte i det spor, som Udbudsrådet har lagt.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-02:
Socialdemokratiet har den holdning, at udbud jo kan være rigtig godt på ganske mange områder, men vi er generelt imod, at man tvinger udbud igennem.
Alligevel må jeg sige, at når man netop så, som ministeren har haft, har en Konkurrencestyrelse, som har siddet med i et tværministerielt udvalg under Sundhedsministeriet, og som oven i købet har talt ministerens sag, talt for øget brug af udbud på sundhedsområdet, så vil jeg da egentlig gerne høre, hvad ministeriet og økonomi- og erhvervsministeren har gjort for at følge op på det udvalgsarbejde, der foregik i 2007 i det tværministerielle udvalg, og hvad man nu gør her i 2009, hvor Rigsrevisionen nu i to omgange har kritiseret den manglende konkurrence mellem private aktører på sundhedsområdet.
Lene Espersen (KF), 2009-12-02:
Det er også i det lys, at mine bemærkninger, der nu følger, skal forstås.
Jeg kan simpelt hen ikke kommentere det.
Men jeg vil meget gerne diskutere udbud med fru Sophie Hæstorp Andersen, for jeg er meget stor tilhænger af, at kommunerne og regionerne bruger udbud.
Jeg synes, det er en rigtig, rigtig god måde at sikre, at der er en sammenhæng mellem pris og kvalitet på, og det Udbudsråd, som jeg selv har nedsat, har jo også peget på, at mange af de kommuner, vi måske lidt for ofte ser optræde på tv, hvor de beklager sig over, at pengene ikke rigtig strækker, og at man sådan set må spare på områder, med meget stort held kunne benytte udbudsinstrumentet til at sikre en bedre sammenhæng mellem pris og kvalitet.
Men som sagt er det noget, jeg udtaler mig om helt generelt som erhvervsminister, og der kan jeg blot henvise til, at Udbudsrådet faktisk er kommet med en fremragende rapport, der peger på, hvor meget kommunerne kunne hente, hvis de havde benyttet sig af udbudsinstrumentet noget mere.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-02:
Jeg kan forstå nu, at økonomi- og erhvervsministeren er villig til at besvare konkrete spørgsmål i forhold til Konkurrencestyrelsens rolle med at foreslå udbud under rammeaftaler i forbindelse med, at Rigsrevisionen har kritiseret, at regeringen ikke har fulgt godt nok op på en viden om, at man altså erhvervede sundhedsydelser i de private hospitaler til overpriser.
Hvad er ministerens principielle holdning til udbud under rammeaftaler i forhold til det at give en takst, for Rigsrevisionen var jo meget konkret, idet man sagde, at det jo ikke er nok at etablere en konkurrence imellem offentligt og privat, der må også være en konkurrence imellem privat og privat?
Det er jo på den baggrund, at Konkurrencestyrelsens indspark i det tværministerielle udvalg under Sundhedsministeriet kom på banen.
Så hvad er ministerens principielle holdning til at lave udbud på et område som f.eks. sundhed?
Lene Espersen (KF), 2009-12-02:
[Udfald af lyd].
Jeg vil sige, at jeg selvfølgelig altid gerne vil besvare spørgsmål omkring Konkurrencestyrelsen og deres bidrag til den offentlige debat, men det siger sig selv, at jeg ikke kan stå og udtale mig om noget, der er et sundhedspolitisk spørgsmål.
Orla Hav (S), 2009-12-02:
Det vil jeg gerne sige tak til, og det vil vi selvfølgelig gøre.
Jeg skal bare oplyse ministeren om, at det, som Konkurrencestyrelsen foreslog, faktisk var, at man lavede udbud på baggrund af rammeaftaler.
Og så vil jeg godt anmelde det næste spørgsmål, og det bliver: I hvor stort et omfang har konkurrencens minister sørget for, at disse rammeaftaler kom i spil, når nu det var et godt forslag fra Konkurrencestyrelsen?
Lene Espersen (KF), 2009-12-02:
Jeg vil sige til hr. Orla Hav, at jeg altså simpelt hen ikke har papirer med omkring Konkurrencestyrelsens indspark til et arbejdsgruppearbejde, men hr. Orla Hav er meget velkommen til at stille spørgsmålene skriftligt, og så vil jeg naturligvis gerne svare på dem.
Orla Hav (S), 2009-12-02:
Tak for det.
Jeg skal beklage, at jeg vender lidt tilbage til det unævnelige område.
Jeg vil gerne tage udgangspunkt i den beretning om pris, kvalitet og adgang til behandling på private sygehuse, som er fremlagt fra Rigsrevisionens side.
Med baggrund i det blev der nedsat et tværministerielt udvalg, som havde til opgave at få styret uden om de uhensigtsmæssige strukturer.
Så skal jeg bare have ministeren til at bekræfte, at Konkurrencestyrelsen deltog i det stykke arbejde med konkrete forslag.
Og så vil jeg da godt spørge ministeren, om ministeren kan oplyse: Hvad var det for konkrete forslag, som Konkurrencestyrelsen forelagde for netop at styre uden om de uhensigtsmæssige incitamentsstrukturer?
Lene Espersen (KF), 2009-12-02:
Det arbejde, vi har i gang nu, og som er svar på fru Colette L. Brix' spørgsmål, er, at vi jo har fået en henstilling fra Kommissionen om, at der skal være en mere direkte politik med hensyn til bonusser, men vi har i Danmark det system, at det er arbejdsmarkedets parter selv, der aftaler lønningerne.
Vi har gjort det, at vi nu har bedt parterne inden for den finansielle sektor sammen med os at deltage i en arbejdsgruppe, hvor vi prøver at komme med nogle retningslinjer for, hvad der skal ske.
Jeg har hørt fru Colette L. Brix' bud på det, bl.a. at der er flere ting, der skal fremgå af årsrapporten, men det kunne også være begrænsninger for de risikomedarbejdere, der sidder med de risikable dele af bankens forretninger, i, hvordan de aflønnes, og hvor meget bonus de får.
Det prøver vi at se på i arbejdsgruppen, og dermed vil jeg også vende tilbage på et senere tidspunkt til, hvad det så er, man kan blive enige om.
Nogle af de principper, vi jo allerede har fået fastlagt, er, at vi i forbindelse med kreditpakken fra januar måned vedtog, at en direktions variable løndel fremover højst må udgøre 50 pct. af grundlønnen, og for de kreditinstitutter, der rent faktisk medvirker i kreditpakken, må løndelene højst udgøre 20 pct. Samtidig kan man heller ikke fradrage mere end halvdelen af direktionens lønning i regnskabet.
Så vi har allerede taget visse skridt i forbindelse med kreditpakken, men jeg vil sige, at mit svar til fru Colette L. Brix sådan set er positivt: Ja, vi er i gang med at se på det, og der prøver vi sammen med arbejdsmarkedets parter at få en model for bonusordningerne, så de også afspejler det, at ingen må løbe overdrevne risici i håb om at modtage en bonus.
Colette L. Brix (DF), 2009-12-02:
Tak for det.
Jeg har to helt konkrete spørgsmål til ministeren, og jeg skal gøre det ganske kort.
Jeg vil spørge ministeren, om ministeren vil tage initiativ til, at bankerne fremover i årsrapporten skal oplyse om samtlige bonus- og optionsordninger, som gives til medarbejdere, mellemledere og andre ledere.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet, jeg vil spørge om, er, om ministeren vil tage initiativ til at begrænse bonus- og optionsordninger i banksektoren ved f.eks. dels at forlænge det nuværende forbud, der omfatter banker m.fl., som låner statslig kapital, dels ved at begrænse f.eks. fradragsretten for disse ordninger, eller om ministeren har andre forslag til begrænsninger af bonus- og optionprogrammer i banksektoren.
Det var det hele.
Lene Espersen (KF), 2009-12-02:
Jeg vil gerne sige til hr. Frank Aaen, at min sympati ligger ét sted, og den ligger ved de mange kunder i Roskilde Bank, der har mistet alt, hvad de ejede og havde, på grund af en utrolig dårlig bankdrift.
Jeg synes simpelt hen, at det er forfærdeligt, at der er så mange familier i Roskilde og i meget af oplandet til Roskilde, der nu står uden noget som helst tilbage, hverken i opsparing eller andet, enten på grund af dårlig rådgivning, eller simpelt hen fordi de ikke helt har kunnet overskue konsekvenserne af det, der er blevet sagt til dem.
Så min sympati ligger helt klart ved de mange mennesker, jeg synes der i helt urimelig grad er blevet ramt af en meget, meget dårlig ledelse fra direktionen og bestyrelsens side i den gamle Roskilde Bank.
Så vil jeg sige til hr. Frank Aaen, at det hensyn, som selvfølgelig er bærende, også for den måde, man afvikler på, jo er, at vi ikke ønsker, at skatteyderne kommer til at sidde med en stor regning til sidst.
Vi ønsker selvfølgelig, at tabene bliver så små som overhovedet muligt og kan holdes inden for de indtægter, vi får via bankpakken.
Jeg tror faktisk på, at det bedste, man kan gøre, er at tage det hensyn til skatteyderne og som sagt behandle de resterende kunder ordentligt og redeligt.
Frank Aaen (EL), 2009-12-02:
Hvor er det typisk, at ministeren som bankejer kerer sig mest om dem, der har penge til gode i banken.
Det vil bl.a. være dem, der har placeret deres penge i håb om at kunne tjene rigtig mange penge, altså spekulanter.
Dem interesserer man sig for, men de folk, som krisen går ud over, når de bliver arbejdsløse, fordi der er nogle, der har spekuleret i deres virksomhed, eller de folk, der er usikre på deres boligforhold – ikke fordi de bliver smidt ud i morgen, men fordi det er usikkert, når man ikke ved, hvem der ejer ens bolig, og hvem den næste ejer måtte blive – har man ikke en klar politik for.
Selvfølgelig skal staten som ejer af en bank, der ejer eller kan komme til at eje boliger, tage hensyn til de mennesker, der bor i de boliger. Jeg håber da, at ministeren er enig i, at selvfølgelig skal der tages hensyn til almindelige mennesker, der er kommet i klemme under krisen, og ikke kun dem, der har fået deres penge i klemme.
Line Barfod (EL), 2009-12-02:
Spørgsmål lyder: Hvad vil ministeren tage af initiativer for at hjælpe de mange tusinde børn, der lever i familier, der ikke har råd til at holde jul?
Kirsten Brosbøl (S), 2009-12-02:
Hvordan vil ministeren forklare, at Københavns Universitet skal spare op mod 100 mio. kr. i 2010 og fyre 130 ansatte, og giver dette ministeren anledning til at revurdere sin holdning om, at basismidlerne skal udgøre en stadig mindre andel af de samlede forskningsbevillinger?
Line Barfod (EL), 2009-12-02:
Hvad vil ministeren tage af initiativer for at hjælpe de mange tusinde børn, der lever i familier, der ikke har råd til at holde jul?
Kim Mortensen (S), 2009-12-02:
Uanset hvor mange gange vi skal repetere de her tal, som blev repeteret op til flere gange i Folketingssalen i går, er sandheden vel, at der ifølge Undervisningsministeriets egen hjemmeside er 79,6 pct. af en ungdomsårgang, der gennemfører en ungdomsuddannelse.
For få år siden var det 83 pct.
Det får jeg ikke til at være flere unge.
Det får jeg til at være færre unge.
Der er vel heller ikke noget område, der har fyldt mere i den politiske debat i de sidste mange år end unge – og hvad vi kan gøre i forhold til unge – for vi har jo hele tiden kunnet se det.
Vi kan bare konstatere, at vi stadig væk står med det problem, at der er flere unge, der ikke får en ungdomsuddannelse.
Det er jo derfor, de her organisationer peger på det og siger: Lad os da sætte os ned og samle den viden sammen, som findes, og bruge den til at udtænke en sammenhængende ungdomspolitik.
Bertel Haarder (V), 2009-12-02:
Jeg tror, de pågældende foreninger og organisationer er mere interesseret i, hvad regeringen sætter fokus på, end hvordan den sætter fokus på det.
Nu har statsministeren altså valgt modellen med Vækstforum, og det har han bl.a. gjort, fordi det var en stor succes, at den tidligere statsminister nedsatte et Globaliseringsråd.
Det kom der en hel masse ud af, som både hr. Kim Mortensen og fru Christine Antorini og jeg har stemt for her i Folketinget.
Jeg tænker på skolereformerne.
Og nu kommer der altså et Vækstforum, som med en anden vinkel og en ny statsminister for bordenden vil vende nogle sten set i krisens tegn, set med de briller, som vi alle er nødt til at tage på, nemlig Danmark i krise, at der er behov for omstilling, at job forsvinder, og at vi skal have de unge rustet til de nye job.
Der er nok at tage fat på, og der har statsministeren altså valgt den form med Vækstforum, og det tror jeg faktisk at de pågældende organisationer vil respektere.
Så vil jeg bare sige til sidst, at der altså er flere unge, der gennemfører en uddannelse – det er der i år, og det var der også sidste år.
Det er de lidt ældre unge, der har svigtet.
Når vi ser på de helt unge, har der været en opadgående kurve.
Kim Mortensen (S), 2009-12-02:
Jamen vi kan vel blive enige om, at det er den samme regering, der har siddet siden 2001, og at det er en periode, hvor der har været høj beskæftigelse – det er så på vej den anden vej nu – og der har været en større andel af unge, der får en uddannelse, end tilfældet er i dag.
Der er i dag færre unge, der gennemfører en ungdomsuddannelse.
Så kan man selvfølgelig sige, at så kan de samme ministre sætte sig sammen i et nyt forum, men en lang række af de her – det vil jeg gerne gentage – meget repræsentative organisationer, f.eks. Uddannelsesforbundet, Ungdomsringen, Dansk Ungdoms Fællesråd, Børne- og Kulturchefforeningen, har faktisk sagt, at det er fint, at der er mange initiativer i gang, og at mange vil det rigtig godt for unge og har ideer og synes mange ting på ungeområdet, men at der mangler en sammenhængende indsats, så man kan få løftet hele det her område i fællesskab.
Tager alle de organisationer simpelt hen bare fejl, og har regeringen svarene på det, og hvorfor har vi så ikke fået dem i perioden siden 2001, hvor det er den samme regering, der har siddet her?
Bertel Haarder (V), 2009-12-02:
Jeg tror, spørgeren mener noget i retning af, at det da også er for galt, at regeringen vil overlade til KL at nedsætte en ungdomskommission, det er for galt, at regeringen ikke selv vil gøre det.
Jeg har høfligt og pænt givet nogle argumenter for, at vi ikke skal sætte tingene på standby ved at nedsætte en ungdomskommission, og jeg har beskrevet, at regeringen har gjort sig selv til medlem af et meget mere spændende forum, nemlig et forum, som nogle ministre selv er med i, hvor statsministeren sidder for bordenden, og som bl.a. har fokus på det, vi taler om her.
For man kan jo ikke have et vækstforum uden at tale om skole og uddannelse.
Det er statsministeren umådelig bevidst om, og derfor ville det faktisk være mærkeligt, hvis der sideløbende med Vækstforum blev nedsat et andet forum.
Skal medlemmerne af dette andet forum så også sidde i Vækstforum?
Skal de føre parallelle diskussioner eller hvad?
Nu har regeringen altså valgt den arbejdsform, som statsministeren har besluttet, og så er det måden, vi gør det på.
Kim Mortensen (S), 2009-12-02:
Man kan altid forstå spørgsmål på mange måder, og spørgsmålet var egentlig tænkt som et spørgsmål til undervisningsministeren om, hvorvidt det kan være rigtigt – det har vi delvis fået svaret på i den foregående runde – at det her ikke er et ansvar, regeringen vil tage på sig, men at regeringen bifalder det, hvis Børne- og Kulturchefforeningen og eventuelt Kommunernes Landsforening opgiver at vente på regeringen, altså hvis regeringen ikke tager initiativ til at nedsætte en ungdomskommission, der kan komme med nogle bud på, hvordan vi får tænkt den her helhed i ungdomsindsatsen sammen.
Er det regeringens opfattelse, og vil den så sige: Ja, det er rigtigt, vi påtager os ikke ansvaret for at tænke ungeindsatsen sammen i en helhedsorienteret ungdomspolitik, men hvis kommunerne vil gøre det for os og overtage opgaven, synes vi
det er en god idé?
Bertel Haarder (V), 2009-12-02:
Jeg tillader mig at forstå spørgsmålet på den måde, at spørgeren vil have oplyst, om jeg eller regeringen vil opfordre Kommunernes Landsforening til at nedsætte en ungdomskommission, og dertil kan jeg sige, at det har regeringen ikke planer om.
Det vil KL være i sin gode ret til.
Hvad angår forholdet mellem KL og Børne- og Kulturchefforeningen, vil jeg sige, at regeringen selvfølgelig ikke vil blande sig i, at en faglig forening opfordrer KL til at igangsætte et udvalgs- eller kommissionsarbejde.
Det er et forhold mellem de to foreninger.
Som jeg allerede har svaret på det første spørgsmål, drøfter ministeriet og KL i øjeblikket, om det igangværende modelkommuneforsøg, som slutter nu her, skal fortsætte i 2010, og hvordan det i givet fald skal ske.
I de drøftelser indgår også hensynet til de mange initiativer i de nye ungepakker.
Det er jo helt centralt, at initiativerne kommer til at spille sammen, når de skal implementeres i kommunerne.
Og til orientering for hr. Kim Mortensen kan jeg fortælle, at jeg jo har holdt møde med de pågældende kommuner indtil flere gange, og de har gjort sig selv til et laboratorium for nye ideer.
Det har været meget inspirerende, og jeg glæder mig til resultaterne af deres indsats.
Kim Mortensen (S), 2009-12-02:
Er ministeren enig i, at opgaven med nedsættelse af en ungdomskommission kan overlades til KL – som senest foreslået af Børne- og Kulturchefforeningen?
Er ministeren enig i, at opgaven med nedsættelse af en ungdomskommission kan overlades til KL - som senest foreslået af Børne- og Kulturchefforeningen?
Bertel Haarder (V), 2009-12-02:
Jeg tror, alle parter oplever min dør som yderst åben, og jeg tror, at jeg med rette kan sige, at i den tid, jeg har været undervisningsminister, har ministeriet været et laboratorium for nytænkning og nye ideer.
Det er rigtigt nok, at vi på nogle felter har nogle barrierer, og dem ville jeg så gerne fjerne sammen med Socialdemokraterne.
Det eneste argument, jeg kan se for en ungdomskommission, skulle være, at det kunne være et sted, hvor man kunne overbevise Socialdemokraterne om, at de bør genoverveje at fjerne nogle af de dele af det danske skolebureaukrati, som de ikke vil være med til at fjerne.
Kim Mortensen (S), 2009-12-02:
Selv om det er undervisningsministeren og undervisningsministerens embede, som er repræsenteret i salen i dag, kunne spørgsmålet jo være, om ikke undervisningsministeren kan se, at der er brug for, at flere af de indsatser, der skal til over for unge, tænkes sammen.
Den ene løsning hedder uddannelse, uddannelse og mere uddannelse, og hvis man skulle være i tvivl, er det lidt mere uddannelse.
Den anden løsning er hårdere straffe, lavere straffealder, mere pisk og flere økonomiske sanktioner, hvis unge ikke gør, hvad der bliver sagt.
Tilbage står bare en meget stor andel af unge, som jeg vil sige er af lige så stor betydning som de udfordringer, globaliseringen stiller Danmark over for.
Det er jo en lige så stor udfordring for os, at vi får tænkt helhed og sammenhæng ind i vores ungdomsindsats.
Så kan ministeren ikke se, at der er behov for, ud over den snævre ramme, der hedder Undervisningsministeriets ressort, at nogle af de her indsatser over for unge kan tænkes sammen?
Bertel Haarder (V), 2009-12-02:
Det vil sige, at vi i stedet for en ungdomskommission altså får et arbejde på det højest tænkelige niveau med landets statsminister i spidsen.
Det kan man da kalde et dialogforum, det kan man da kalde en mulighed for at komme med nye ideer.
Og de foreninger og organisationer, som beder om en ungdomskommission, er jeg sikker på vil blive indbudt en eller flere gange, og jeg er i øvrigt selv meget åben over for ideer både fra børneog kulturcheferne og fra kommunerne.
Christine Antorini (S), 2009-12-02:
Desto ærgerligere synes jeg det er, når undervisningsministeren frygter, at en ungdomskommission med rigtig mange parter og interessenter, som undervisningsministeren ellers gerne plejer at være i dialog med, peger på, at der er behov for det, fordi de kan se, at der er barrierer imellem forskellige lovgivninger, forskellige systemer, forskellige kasser, og dem vil de gerne nedbryde.
Derfor er jeg ked af, at ministeren bare afviser med, at man så sætter det hele på standby.
Nej, det gør man lige præcis ikke, for ministeren har mulighed for at nedsætte det med et kort og præcist kommissorium, som hr. Kim Mortensen også sagde, så der rent faktisk kommer et indspil til en meget, meget vigtig drøftelse, som der faktisk ikke er nogen, der tager hånd om i dag.
Bertel Haarder (V), 2009-12-02:
Det sidste forstår jeg ikke, for statsministeren satte jo netop spørgsmålet om sammenhængen i skolebørnenes hverdag på dagsordenen, og det er selvfølgelig noget, han vil følge op i det nye Vækstforum.
Men i øvrigt lyder det med »Fisken« spændende, og jo flere talentprogrammer jo bedre.
Det har været en fornøjelse at komme rundt på skoler, f.eks. til de to fodboldklasser i Hjørring, som er et eksempel på, hvordan man tager elementer fra fritiden ind i skolen.
Christine Antorini (S), 2009-12-02:
I går var jeg ude at besøge en institution, som hedder »Fisken«, som undervisningsministeren måske kender.
Det er et værested for børn og unge, for mange af dem, der lever på gaden og har deres sociale netværk der.
»Fisken« er i gang med et meget spændende talentprogram, men det er rigtig svært for dem, for det kommer lige præcis i gråzonen mellem socialpolitik, fritidspolitik og uddannelsespolitik.
Som lederen sagde, handler det simpelt hen om de her unge.
I stedet for – hvad de er vældig gode til – at organisere 50 børn, der kan brænde noget af, kunne de bruges til at organisere f.eks. noget fritidsaktivitet, eller det kunne være, at de kunne kombinere noget i forhold til skolerne.
Her tænker jeg f.eks. på hele ideen omkring helhedsskolen, som Venstre i hvert fald udtrykte sig positivt om.
Det illustrerer, at der er et hul, som ikke bliver dækket ind, nemlig sammenhængen i børn og unges liv.
Og det er jo det, der er blevet peget på med ungdomskommissionen, så jeg vil bede ministeren genoverveje, om der ikke kunne være et perspektiv i det tværgående sigte, som Vækstforum jo altså ikke har.
Bertel Haarder (V), 2009-12-02:
Der er jo intet i vejen for, at vi kan gøre alt det, som hr. Kim Mortensen her nævner.
Vi er i en kreativ fase, hvor vi har gennemført flere nye tiltag end på noget tidligere tidspunkt, jeg kan erindre.
To ungepakker, masser af penge, masser af ekstra midler og muligheder for kommunerne og for erhvervsskolerne.
Derfor er jeg meget optaget af, at vi nu nøje følger virkningen af det, vi har gennemført.
Så sent som i dag har jeg været til en stor og meget velbesøgt konference om den nye mesterlære.
Det siger lidt om, at vi er i en kreativ fase, hvor mange gerne vil være med til at drøfte, hvordan vi nu løfter de unge bedst muligt og løfter Danmark ud af krisen.
Vi vil ikke sætte de bestræbelser på standby ved at nedsætte en ungdomskommission.
Regeringen har bestemt ikke været tilfreds med, at de unge har svigtet uddannelserne – eller måske modsat, at uddannelserne har svigtet de unge ved ikke at tage tilstrækkelige hensyn til de unges forskellighed.
Men jeg vil lige gøre opmærksom på, at blandt de positive tendenser kan jeg nævne et stærkt faldende frafald i erhvervsuddannelsernes grundforløb.
Det er faldet fra 22 pct. til 17 pct., og der er set med integrationsbriller en kæmpe fremgang, især for pigerne, for unge med anden etnisk baggrund.
I hvert fald har der det seneste par år været en fremgang for de helt unge uanset krisen.
Det er anderledes for de lidt ældre unge, der jo også indgår i profilmodellen, som jo medregner alle årgange op til 40 år.
Blandt de helt unge har der været fremgang.