runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2007-05-02:
Jeg kan forstå, at statsministeren nu også har forstået, at Enhedslisten ikke er et antireligiøst parti – der må jeg forstå statsministerens tavshed som en bekræftelse af det.
Det kan jeg jo kun glæde mig over.
Men statsministeren svarede ikke på det, som jeg spurgte om i forhold til fru Pia Kjærsgaard, for spørgsmålet var, hvordan statsministeren har det med at skulle samarbejde så tæt, som statsministeren gør, med fru Pia Kjærsgaard, når fru Pia Kjærsgaard har den her slags udtalelser på Berlingske.dk den 19. april.
Jeg synes da selv, det er et utrolig stort problem, at der er den tætte forbindelse mellem regeringen og Dansk Folkeparti, og specielt når man ser, at fru Pia Kjærsgaard jo til at starte med ikke ville tage afstand fra de her hagekors/tørklædeudtalelser fra hr. Søren Krarup.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-05-02:
Jeg synes, at jeg har udtrykt mig meget, meget klart.
Jeg har gentaget det her i Folketingssalen.
Jeg bryder mig ikke om den sammenligning, jeg er uenig i den, og nu har jeg sagt det så mange gange, at jeg ikke synes, det kan stå meget tydeligere.
Rune Lund (EL), 2007-05-02:
Enhedslisten er ikke et antireligiøst parti.
Vi er ligeglade med, hvad folk går og tror på.
Det rager os så at sige en papand.
Jeg selv er ateist og har altid syntes, at religion er hokuspokus.
Det vigtige er, at folk selv må om, hvad de gør derhjemme, og hvad de tror på privat, og at man adskiller religion og politik – bare sagt i forhold til statsministerens Marxcitater.
Meget interessant, at statsministeren hiver Marx frem.
Men jeg synes på ingen måde, det er i orden, når der er sammenligninger mellem tørklæder og hagekors i Folketingssalen, og jeg synes, at det er et stort problem, at fru Pia Kjærsgaard, som jo er formand for Dansk Folkeparti, til Berlingske.dk den 19. april om aftenen sagde: »Jeg vil ikke underkende Krarup.
Tørklædet er et provokerende politisk symbol for visse muslimske kvinder.
Det er der slet, slet ikke nogen tvivl om.
Jeg kan godt se, at Sørens udtalelser virker lidt voldsomme, men hovedsigtet i dem er korrekt.«
Hvad mener statsministeren om den udtalelse fra fru Pia Kjærsgaard?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-05-02:
Jeg skal ikke gøre mig til dommer over, hvad det er udtryk for.
Jeg har givet udtryk for min klare holdning.
Jeg tager afstand fra den sammenligning, og så mener jeg i og for sig ikke, at der er meget mere at føje til den sag.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-05-02:
Er det ikke også et udtryk for en fuldstændig grundlæggende værdiforskel mellem statsministeren og Dansk Folkeparti, når man bliver konfronteret med sådanne sammenligninger af et tørklæde med et nazisymbol?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-05-02:
Jo, men jeg har udtalt min holdning, og jeg mener, at jeg jo altså kun kan stå til ansvar for, hvad jeg selv mener, og hvad regeringen mener, og resten må være op til vælgerne at afgøre.
Vi har ytringsfrihed, og vi har et frit folkestyre, hvor vælgerne sammensætter Folketinget.
Så er det vælgerne, der afgør, hvilke holdninger de synes skal være repræsenteret her i Folketinget.
Men jeg tager afstand fra den sammenligning mellem tørklædet og nazisymboler.
Derimod synes jeg da i høj grad, det kunne være relevant at have en fri og åben debat om, hvad tørklædet i øvrigt kan være symbol på.
Jeg kan da godt forstå, at der er nogen, der har lyst til at diskutere tørklædet i relation til ligestilling i vores samfund og kvinders rettigheder osv., men det er jo en helt anden diskussion.
Men jeg tager klart afstand fra en sammenligning mellem tørklædet og nazisymboler.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-05-02:
Jamen så synes jeg i forlængelse af det, at det må være meget interessant at vide, hvordan statsministeren så har det med, at Dansk Folkepartis formand bakker hr. Søren Krarups udtalelser op.
Det må da være et problem i forholdet mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Jeg forstod i hvert fald af et tidligere svar, at det ikke var et problem, når Dansk Folkepartis formand tog afstand fra hr. Søren Krarup, men her bakker hun ham jo op.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-05-02:
Jo, men jeg har jo allerede for lang tid siden over for offentligheden givet udtryk for min holdning til den sag
Jeg skal også gerne gentage den her i Folketingssalen, for jeg er meget uenig med hr. Søren Krarup, og jeg bryder mig bestemt ikke om den sammenligning.
Tørklædet er et religiøst symbol, og det kan man så have mange menin ger om, men efter min overbevisning kan de to symboler ikke på nogen måde sammenlignes.
Ulrik Kragh (V), 2007-05-02:
Hr. Thomas Adelskov dvæler ved høringssvarene, og det er jo også altid fornuftigt at gøre det.
Det, som man jo selvfølgelig også skal holde sig for øje, er: Hvilken interesse har de, der indgiver høringssvarene?
Der er jo god tradition for, at arbejdsmarkedets parter selv løser den her slags problemstillinger, men det har ikke været noget kardinalpunkt.
Det er da lidt underligt, og det er det, jeg godt vil bede hr. Thomas Adelskov forholde sig til, nemlig at fordi vi nu bringer det ind i Folketingssalen, fordi vi fra regeringens side siger, at vi ikke vil acceptere hemmeligheden, så synes man nu, at det her er utrolig vigtigt, men det var ikke særlig vigtigt i overenskomstforhandlingerne.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-05-02:
Vil det sige, at statsministeren vil afvise, at hr. Søren Krarup netop i forbindelse med debatter herinde om værdier og om menneskerettigheder lige præcis bruger den holdning om menneske rettigheder – nogle gange omtales det som pjat, andre gange som en misforstået humanisme?
Bliver det ikke brugt som et argument af lige præcis hr. Søren Krarup på lige præcis den lovgivning, der bliver lavet i det danske Folketing?
Ulrik Kragh (V), 2007-05-02:
Det var mange ord, men jeg synes egentlig ikke, man forholdt sig til selve problemstillingen.
Jeg har ikke hørt det som værende et problem, som fagbevægelsen har bragt til torvs, og hvor den har sagt: Det her er et kardinalpunkt, det her er noget, som vi simpelt hen vil have en anderledes løsning på.
Og derfor så er det da lidt pudsigt, at når det er sådan, at vi står i den situation, at der skal lovgives om det, jamen så er der pludselig alverdens ulykker, der falder ned over noget, som man ikke har betragtet som så alvorligt et problem, at man har villet have det forhandlet i forbindelse med overenskomstaftalerne.
Jeg ved ikke, om det har været bragt til torvs, men det har i hvert fald ikke været et kardinalpunkt, man har tvunget igennem.
Ole Stavad (S), 2007-05-02:
Som hr. Bøgsted ved – jeg tror, vi begge to har været til stede ved de fleste af de begivenheder i hvert fald det seneste halvandet år, hvor vi har haft den diskussion i udvalget – så har det jo været en diskussion om, at vi simpelt hen ikke ville have og ikke ville acceptere, at virksomheder på den måde indgik aftaler hen over hovedet på lønmodtagerne og i øvrigt begrænsede deres mulighed for at få arbejde og udbyde deres arbejdskraft på det frie marked.
Det er den diskussion, vi har haft, og derfor har der været, troede vi i hvert fald, en vis enighed med hr. Bøgsted om, at det ville vi ikke acceptere.
Men nu kan jeg forstå, at hr. Bøgsted og Dansk Folkeparti har været til kaffe hos beskæftigelsesministeren og er blevet snøret godt og grundigt og har accepteret et lovforslag, som risikerer at gøre mere skade end gavn, eller at hr. Bent Bøgsted har talt falskt i hele forløbet frem til nu, hvor han giver udtryk for, at han også mente, at den retstilstand, der er gældende, kunne man ikke leve med og acceptere.
Bent Bøgsted (DF), 2007-05-02:
Det lyder jo meget godt, når hr. Ole Stavad kommer med en forklaring på, hvorfor ministeren er kommet med det her forslag.
For mig lyder det, som om hr. Ole Stavad siger: Vi kunne lige så godt lade være med at komme med et forslag, der forbød hemmelige jobklausuler og så trække det hele af bordet og så køre videre, som det er i dag.
Men jeg vil godt lige høre hr. Ole Stavad: Er det ikke korrekt, at grunden til, at det her forslag kommer, er, at et enigt udvalg pålagde ministeren at komme med et lovforslag, der forbød hemmelige jobklausuler?
Og er det ikke rigtigt, at et flertal i udvalget senere fastholdt, at ministeren skulle komme med et lovforslag, der forbød hemmelige jobklausuler?
Det vil jeg gerne høre hr. Ole Stavads svar på.
Ole Stavad (S), 2007-05-02:
Det er jo et meget underligt spørgsmål.
Vi har et lovforslag her, der siger, at man skal offentliggøre eller meddele lønmodtagerne alle aftaler, man laver vendt imod lønmodtagerne, der begrænser deres mulighed for at søge arbejde i andre virksomheder.
Og det siger vi er fuldstændig uacceptabelt.
Derfor må hr. Jens Vibjerg og beskæftigelsesministeren have som forudsætning, at man lovligt kan lave karteller, som begrænser lønmodtagernes muligheder for at udbyde deres arbejdskraft, og derfor er hele lovforslaget som sådan i strid med den retstilstand, som gælder, eller hvis det er sådan, den ikke gælder, så bør den gælde, og så bør vi præcisere loven, så det ikke kun er i funktionærloven, men det er en generel bestemmelse, der siger, at hvis man skal begrænse lønmodtageres muligheder for at søge arbejde i andre virksomheder og muligheden for, at de kan ansættes i andre virksomheder, så kan det kun ske ved, at der indgås en aftale med de pågældende lønmodtagere og deres organisationer, som også giver dem kompensation for den begrænsning.
That’s it.
Jens Vibjerg (V), 2007-05-02:
Det var jo en lang snak uden at svare på mit spørgsmål.
Det er kort og enkelt: Hvad er det for en paragraf, der stiller lønmodtageren ringere?
Ole Stavad (S), 2007-05-02:
Ministerens forudsætning for overhovedet at komme med det her lovforslag, der siger, at man skal offentliggøre alle den slags aftaler, går jeg ud fra har sin baggrund i, at ministeren mener, at man lovligt kan indgå den slags aftaler uden lønmodtagerne.
Jeg tror ikke, det vil påvirke folk så meget, ellers var skatteministeren eller en tidligere skatteminister nok kommet med en sådan paragraf.
Så derfor, hvis hr. Jens Vibjerg tror, at man med det her lovforslag bringer ulovlige aftaler frem i lyset, som parterne ved, de har indgået ulovligt, så løser det jo ingenting.
Og derfor, hvis det er sådan, som det må være ministerens forudsætning, nemlig at man kan indgå lovlige aftaler imod lønmodtagerne, der begrænser lønmodtagernes konkurrence på arbejdsmarkedet med at udbyde deres arbejdskraft, så skal det ulovliggøres.
Jens Vibjerg (V), 2007-05-02:
Nu er det jo L 212, vi behandler, og det er ikke en 1. maj-tale, så det er jo den forkerte tale, hr. Ole Stavad har holdt.
Men jeg vil godt spørge: Hvad er det for en paragraf i det her lovforslag, der skulle stille lønmodtagerne ringere?
Hvad er det for en paragraf?
Ole Stavad (S), 2007-05-02:
Det er jo også en del af den danske model, at der er dele, der er overladt til Folketinget, og der er dele, der er overladt til arbejdsmarkedet.
Når vi har rammerne, så har Folketinget en opgave, så man er sikker på, at de bliver respekteret, også der, hvor man ikke er medlem af en fagforening eller er medlem af en arbejdsgiverforening.
Derfor har vi funktionærlovens § 18, der sådan set dækker det område, som jeg tror de fleste har regnet med kunne komme på tale til at blive omfattet af regler af den karakter.
Derfor har vi gældende lovgivning, som giver en diskussion om: Omfatter den alle?
Er den altomfattende, eller er den ikke altomfattende?
Og det, vi bare kan konstatere nu, er, at der i hvert fald er usikkerhed om det.
Det er der en diskussion om.
Hvis ikke der var en diskussion om det, så ville der ikke være noget som helst grundlag for, at ministeren kom med det her lovforslag.
Og derfor er det, vi siger, at den klarhed skylder vi arbejdsmarkedets parter, og der vil jeg opfordre Danmarks liberale parti til at udvise en vis liberalisme og ikke tage parti for den ene parts sag, nemlig arbejdsgiverens sag, i det her forløb.
Ulrik Kragh (V), 2007-05-02:
Nu påkalder hr. Ole Stavad sig den danske model.
Vi har tidligere været inde på, at det jo er forunderligt, at det her er så vigtigt for fagbevægelsen på nuværende tidspunkt, men det har ikke været noget kardinalpunkt i overenskomstforhandlingerne.
Det er da pudsigt, at fordi man nu lige har chancen for at bruge en lovgivning, fordi man vil forbyde noget, der hidtil har været hemmeligt, i at være hemmeligt, er det pludselig et kardinalpunkt og utrolig vigtigt.
Det er bare sådan lige til diskussionen om, hvor fagbevægelsen har været henne i den her sag.
En anden situation, som hr. Ole Stavad også bør forholde sig til, er, at der jo med lovforslaget, som det ligger, er klare retningslinjer for, hvordan lønmodtageren skal orienteres.
Hvilke muligheder lønmodtageren har i sit ansættelsesforhold, er givet i de forskellige former for ansættelsesaftaler, der er, således at man er beskyttet, hvis det er en væsentlig ændring af ens ansættelsesvilkår.
Det er det, jeg synes man fuldstændig negligerer i den her debat.
Ole Stavad (S), 2007-05-02:
Jo, selvfølgelig er der situationer, hvor det kan være helt legitimt, at man indgår en aftale af den karakter.
Men det, der derimod ikke er nogen begrundelse for, og jeg kan ikke finde eksempler på det, er, at man laver den slags aftaler hen over hovedet på medarbejderne, altså at medarbejderne ikke inddrages i aftalen.
Hvis vi eksempelvis tager vikarbureauerne: Jo, det kan være fornuftigt nok, at man har behov for nogle særlige regler der, men så bør det jo indgå som et vilkår i samarbejde med medarbejderne, at de også har indflydelse på, hvor lang tid de så er bundet i virksomheder, de har været sendt ud til af vikarbureauet.
Hvad er det for nogle regler, man skal være omfattet af?
Det bør også være tilfældet her, og i den udstrækning det ikke er det, bør vi sikre, at en udvikling ikke pludselig undergraver den danske model og den måde, vi indretter vores arbejdsmarked på.
Ulrik Kragh (V), 2007-05-02:
Det er jo altid dejligt, når det er sådan, at der er to medlemmer af Folketinget fra det samme parti, der går på talerstolen i den samme sag, især hvis det var sådan, at der var enighed mellem de to ordførere.
For hr. Thomas Adelskov har tidligere i debatten om det her lovforslag anerkendt, at der kan være situationer, hvor det at have disse aftaler kan være ret og rimeligt.
Og med den dundertale, vi har hørt her, lyder det, som om Socialdemokraterne overhovedet ikke anerkender, at der er situationer, hvor det vil være fornuftigt at lade virksomhederne have det værktøj, således at de har mulighed for at kunne udnytte den konkurrenceevnefordel, der
kan være i de forskellige former for samarbejde, der har været nævnt tidligere i debatten
Anerkender hr. Ole Stavad ikke, at det, som hr. Thomas Adelskov og jeg selv tidligere i debatten var enige om, nemlig at der kan være situationer, hvor disse aftaler er i orden, er et vilkår, som man må tage med i lovgivningen?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-05-02:
Jo, hvis det var sådan, at det var et andet lovforslag.
Men det er jo ikke det, der er tilfældet.
Hr. Lars Barfoed kommer jo med det som et postulat.
Så kan man sige, at det, jeg kommer med, også er et postulat.
Mit udgangspunkt er, at lønmodtageren skal have maksimal beskyttelse i forbindelse med sådan nogle aftaler, og derfor er det rigtige udgangspunkt selvfølgelig den lovgivning, vi har i dag, som giver maksimal beskyttelse, og hvor jeg i øvrigt er enig med hr. Lars Barfoed, som tidligere har givet udtryk for, at den beskyttelse, der er i funktionærloven, bør udstrækkes til også at gælde dem, der ikke er omfattet af funktionærloven: almindeligt timelønnede håndværkere f.eks. Hvis det var et andet lovforslag, ville vi stemme for det, men det er det ikke.
Bent Bøgsted (DF), 2007-05-02:
Jeg kan da love hr. Ole Stavad, at jeg holder mig til fakta.
Jeg kan tydeligt huske, at Socialdemokratiet var fortaler for, at ministeren skulle komme med et forslag, der forbød hemmelige jobklausuler.
Og når der nu kommer et forslag, der forbyder hemmelige jobklausuler, så er det ikke godt nok, og så er spørgsmålet bare: Er det, fordi det ikke er Socialdemokratiet, der har været inde og forhandle det her på plads?
Er det det, der er galt?
Er det, fordi Socialdemokratiet ikke kan tåle, at lønmodtagerne selv skal have lov at tage stilling til noget som helst?
Man kan få det indtryk, at Socialdemokratiet ikke har særlig megen tiltro til, at lønmodtagerne kan tage vare på sig selv.
Men jeg vil gerne have, at hr. Ole Stavad bekræfter, at Socialdemokratiet har været med til at pålægge ministeren at komme med forslag, der forbød hemmelige jobklausuler og ikke andet.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-02:
Nu ved jeg godt, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr har den opfattelse, at den præmis, at det her ikke er en lovliggørelse af ulovlige aftaler, er helt ude i hampen.
Det er vist inden for parlamentarisk sprogbrug at sige det.
Men hvis vi så nu alligevel antager, at præmissen er korrekt – og hvis hr. Jørgen ArboBæhr virkelig mener, at det er helt ude i hampen, er risikoen ved at svare jo ikke særlig stor – ville Enhedslisten så ikke stemme for forslaget, for så betyder det bare, at lønmodtageren kommer til at kende indholdet af aftalerne?
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr har jo altså den efter min opfattelse fejlagtige forestilling, at der med det her lovforslag sker en lovliggørelse af nogle aftaler, som i dag er ulovlige.
De må jo være ulovlige i dag, hvis det her lovforslag betyder, at de bliver lovlige.
Sådan må det være.
Må jeg så spørge: Hvis nu det er sådan, at vi kan få slået fast, at der med dette lovforslag ikke sker en lovliggørelse – ikke sker en lovliggørelse – af noget, der er ulovligt i dag, så er det i hvert fald sådan, det tror jeg, vi kan være enige om, at så er den eneste effekt, at sådan nogle aftaler nu bliver kendte for lønmodtagerne og os andre i modsætning til i dag, hvor de kan være ukendte.
Ville Enhedslisten så ikke stemme for på den præmis?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-05-02:
Et overset faktum fra nogle af ordførerne i den her debat er, at vi i Danmark lever i et kapitalistisk samfund, hvor udgangspunktet er, at det er arbejdsgiverne, der har ledelsesretten over for lønmodtagerne, og dermed er enhver snak om et lige forhold som udgangspunkt mellem lønmodtagere og arbejdsgivere en ren illusion.
Hele kampen for aftaler, overenskomster og i øvrigt også en lang række lovreguleringer går jo i virkeligheden ud på at give lønmodtageren et mere lige forhold til sin arbejdsgiver, når det handler om ting, der har betydning for lønmodtageren, nemlig løn-, arbejds- og ansættelsesforhold.
Derfor er det jo efter min bedste overbevisning epokegørende, at vi her har at gøre med et lovforslag, som lovliggør, at man mellem virksomheder kan indgå aftaler, der har betydning for den enkelte lønmodtager, uden at den enkelte lønmodtager er involveret i disse aftaler.
De Konservatives ordfører udtrykker en form for bekymring for, at den slags aftaler kan betyde noget for de aftaler, som indgås efter funktionærloven.
Det her er jo udtryk for, at vi får et andet udgangspunkt, når man på den enkelte arbejdsplads og for den enkelte lønmodtager skal diskutere, hvad det er for nogle regler, der er gældende, når en arbejdsgiver vil indgå en jobklausul med en anden arbejdsgiver, hvor det tidligere som udgangspunkt har været sådan, at det kunne arbejdsgiveren godt efter funktionærloven, hvis der var tale om, at der var de rette betingelser til stede, hvis der blev indgået en aftale med den lønmodtager, som det påvirkede, og hvis der blev ydet en kompensation.
Efter at det her lovforslag er vedtaget, vil udgangspunktet være et andet.
Hvad der så bliver ret, og hvad der bliver forkert, vil i det enkelte tilfælde selvfølgelig afhænge af den konkrete situation, men uanset hvad, vil den her lov betyde, at forholdet forrykkes for diskussionen.
Alene det burde gøre, at alle, der er tilhængere af det system, vi har i dag med overenskomstregulering og med funktionærloven, burde sige til sig selv, at det her rummer en mulighed for at føre til en omgåelse af de bestemmelser, vi allerede opererer med i dag.
Hvis det er sådan, at man virkelig er interesseret i at lave en lovgivning, som beskytter lønmodtageren mod at blive bundet til en virksomhed mod sin vilje eller alternativt ikke at have noget arbejde, så ville man i stedet for det her lovforslag have lavet et lovforslag, som gjorde det ulovligt at omgå funktionærlovens bestemmelser, og så ville man i stedet for det her lovforslag lave et lovforslag på baggrund af det beslutningsforslag fra oppositionen, vi tidligere har behandlet.
Hvis man ikke er interesseret i at beskytte lønmodtageren, så stemmer man for det her lovforslag.
Det gør vi ikke.
Elisabeth Geday (RV), 2007-05-02:
Jeg får at vide, at jeg ikke argumenterer for min sag, men det gjorde jeg sådan set i min ordførertale.
Det, der er mit argument, er, at ved at lave en lov om jobkarteller, så lovliggør man det, som man godt i nogle tilfælde kunne kalde en omgåelse af funktionærlovens regler om kunde- og konkurrenceklausuler.
Ved simpelt hen eksplicit at have en lovgivning, som siger, at jobkarteller ikke må være hemmelige, gør man indirekte også det, at man lovliggør brugen af jobkarteller.
Og det vil sige, at de regler, man har i funktionærloven, som koster den enkelte arbejdsgiver penge, hvis man altså vil pålægge en medarbejder en kundeklausul eller en konkurrenceklausul, nu kan omgås ved at bruge en erhvervsbegrænsende aftale mellem to virksomheder.
Nu har jeg i hvert fald argumenteret for min sag.
Om hr. Lars Barfoed så er enig, ved jeg ikke.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-02:
Det bliver ved med at være påstande, der bliver refereret uden nogen argumentation overhovedet.
Igen, jeg kender udmærket den henvendelse til arbejdsmarkedsordførerne, som vi har fået i dag.
Den refererer fru Elisabeth Geday så, men argumenterer jo stadig væk ikke for, at det er rigtigt, hvad der påstås.
Skulle vi så ikke være enige om, at vi nu under udvalgsbehandlingen undersøger, om det har sin rigtighed, at der sker en lovliggørelse af noget, der var ulovligt før?
Hvis det ikke er tilfældet, så kan vi i smuk samdrægtighed vedtage lovforslaget både med Det Radikale Venstres og Venstres, De Konservatives og Dansk Folkepartis stemmer – måske endda også med Socialdemokratiet og SF, det ved jeg ikke.
Men nu spørger jeg fru Elisabeth Geday: Kunne vi ikke gøre det?
Elisabeth Geday (RV), 2007-05-02:
Det er klart, at vores stillingtagen til det her lovforslag beror på, om vi reelt styrker lønmodtagernes situation i forhold til jobkarteller eller ej.
Er der tale om forbedring, så er der også noget i forslaget, som vi kan støtte.
Jeg sidder her med en henvendelse til alle arbejdsmarkedspolitiske ordførere fra Ingeniørforeningen i Danmark, fra Dansk Magisterforening og fra DJØF, hvor overskriften er: Jobkarteller legaliseres, hvis beskæftigelsesministerens lovforslag vedtages af Folketinget.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-02:
Jeg kan forstå, at vi er uenige i vurderingen af, om dette lovforslag lovliggør aftaler af denne her art, altså erhvervsbegrænsende aftaler.
Jeg mener ikke, det lovliggør noget, der var ulovligt før.
Hvis det var ulovligt før, så er det stadig væk ulovligt, efter at dette her lovforslag er vedtaget.
Men hvis nu vi antager, at dette forslag ikke lovliggør noget, der er ulovligt i dag – hvis vi nu antager, at det er rigtigt, vil fru Elisabeth Geday så ikke være enig med mig i, at det så er et fremskridt for lønmodtagerne, at disse aftaler kommer frem i lyset, så lønmodtagerne og vi alle sammen kender deres indhold?