Mette Frederiksen (S), 2015-02-26:
Det kan jeg ikke gøre lige så kort som det foregående punkt.
Tværtimod kommer jeg nok her til at tage en del taletid.
Jeg vil egentlig gerne starte med at takke forslagsstillerne for, at vi også får diskussionen om den måde, vi arbejder med implementering af EU-stof på, i Folketingssalen.
Det er jo typisk en diskussion, som ligger i udvalg og ministerier; jeg synes, det er fint, vi får lejlighed til at drøfte det her i Folketingssalen.
Jeg vil også gerne sige, at det for regeringen såvel som for forslagsstillerne er vigtigt, at implementeringen af EU-retsakter ikke pålægger vores erhvervsliv unødvendige byrder.
Og der er taget en række initiativer på erhvervs- og vækstministerens område, f.eks. etablering af Virksomhedsforum, og også det, at det for nylig er besluttet, at de erhvervspolitiske konsekvensvurderinger af ny lovgivning skal styrkes med udsendelse af en ny og detaljeret vejledning.
Jeg tror sådan set, at forslagsstillerne og vi i regeringen er enige om, at det her er et vigtigt område, og derfor håber jeg også, at vi i dag kan finde en fælles forståelse af den videre færd i forhold til forslagets konkrete indhold.
Som det fremgår af lovkvalitetsvejledningen, bør det anføres i bemærkningerne til et lovforslag, hvis der med lovforslaget er tale om overopfyldelse af EU-retlige minimumsforpligtelser.
Det fremgår også af vejledningen, at konsekvenserne af denne overopfyldelse i fornødent omfang bør omtales i lovbemærkningernes afsnit om konsekvenser.
Overopfyldelse skal i den her sammenhæng forstås som de tilfælde, hvor man ved gennemførelsen i dansk ret af en EU-retlig minimumsforpligtelse fastsætter strengere krav, end hvad der er nødvendigt efter retsakten.
Ofte vil det være sådan på miljøområdet, at EU har vedtaget nogle minimumsforpligtelser, og så kan der være stater, der ønsker at gå videre og indføre et højere beskyttelsesniveau.
Forholdet til EU-retten skal som nævnt beskrives i et lovforslags bemærkninger, og det er korrekt, som forslagsstillerne anfører, at dette centrale lovtekniske krav er beskrevet med ordet bør i Justitsministeriets lovkvalitetsvejledning.
Når ordet bør anvendes i vejledningen, er det først og fremmest, fordi jeg som justitsminister ikke kan instruere de andre ministre i regeringen.
I parentes bemærket
kunne man jo godt have lyst til det en gang imellem, men det kan jeg altså ikke, og jeg har egentlig heller ikke grund til at tro, at eventuelle nye regeringskonstellationer vil indføre en sådan adgang for kommende justitsministre.
Men ligegyldigt hvad jeg kan eller jeg ikke kan som justitsminister, er det måske vigtigt for mig over for Folketinget i dag at sige, at det ord, bør, både skal opfattes og praktiseres som et »skal« – altså det, forslagsstillerne ønsker.
Det er altså noget, man er forpligtet til at efterleve i forbindelse med udarbejdelsen af lovforslag, og der er derfor tale om mere end en hensigtserklæring.
Jeg synes dog på baggrund af det beslutningsforslag, der er fremsat her, at vi godt kan præcisere det her endnu stærkere, og derfor vil jeg foreslå, at Justitsministeriet i den kommende skrivelse om lovtekniske emner klargør for de øvrige ministerier, at »bør« i afsnittet om forholdet til EU-retten skal opfattes som et »skal« – altså det, som forslagsstillerne ønsker.
Det er sådan, at der udsendes et hyrdebrev fra Justitsministeriet i en årlig opdatering af lovkvalitetsvejledningen.
Den skal udgå fra Justitsministeriet i løbet af foråret eller først på sommeren, og der kan vi altså få præciseret det, som forslagsstillerne ønsker. Når det handler om bekendtgørelser, er situationen den, at der ikke skrives bemærkninger til bekendtgørelser.
Sådan var det også under den tidligere regering og under regeringer før den tidligere regering.
Det er dog for nylig blevet besluttet, i en bred kreds, tror jeg nok, at større erhvervsøkonomiske konsekvenser af en bekendtgørelse nu skal beskrives i høringsbrevet til et bekendtgørelsesudkast.
Det gælder også de erhvervsøkonomiske konsekvenser af en eventuel overopfyldelse af EU-retlige minimumsforpligtelser.
Så også der håber jeg sådan set at vi kan opnå en enighed om at få den praksis til at fungere.
Så forstår jeg derudover beslutningsforslaget sådan, at der ønskes en informationspligt indført for regeringen i forbindelse med implementering af EU-retlige forpligtelser, sådan at Folketinget i alle tilfælde skal informeres herom.
Regeringen er sådan set enig med forslagsstillerne i, at det er vigtigt, at Folketinget nemt og let kan følge med i, hvordan EU-lovgivning gennemføres i Danmark, og derfor er regeringen også indstillet på som noget nyt at indføre en ordning, hvorefter Folketinget modtager en meddelelse, når Europa-Kommissionen er notificeret om gennemførelsen af et direktiv i dansk ret.
Forordningen er umiddelbart gældende og skal derfor ikke gennemføres, men det ved forslagsstillerne en masse om, fordi der her er tale om meget EU-kyndige folk.
En sådan ordning vil omfatte både bekendtgørelser og love, der gennemfører et direktiv.
Så altså en informationsordning, som vi ikke kender i dag.
Lige den her del af beslutningsforslaget falder inden for udenrigsministerens område, og jeg kan forestille mig, at man ønsker en drøftelse af den nærmere udformning, og det bør nok være sammen med udenrigsministeren.
Men opsummerende: en ret positiv tilkendegivelse fra vores side.
Vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, som det ligger i sin helhed, på baggrund af især den første del af min tale.
Men jeg tror sådan set, vi kan opnå en fin enighed om de enkelte punkter.
Vi er altså villige til at imødekomme de forskellige forslag.
Vi vil foretage en præcisering i lovkvalitetsvejledningen, og der vil blive indført en ordning med øget information til Folketinget om implementering af EU-retlige forpligtelser.
Og på baggrund af det håber jeg, at vi kan nå en fælles forståelse på et område, jeg synes er vigtigt for os alle sammen.
Det kan justitsministeren gøre ganske kort ved at takke for den brede tilslutning til forslaget her og give et tilsagn ikke mindst til Enhedslisten og til Venstre, som stiller konkrete spørgsmål, Enhedslisten i forhold til, at det selvfølgelig er afgørende at sikre, at de mennesker og borgere, som af forskellige årsager ikke har den umiddelbare adgang til det digitale, alligevel kan blive behandlet på en ordentlig måde, og Venstre rejser et lige så relevant spørgsmål om, at politiet, hvor politiet har en relevans, selvfølgelig fortsat kan indgå i sagsbehandlingen.
Blot et tilsagn om, at de spørgsmål selvfølgelig bliver besvaret i udvalgsbehandlingen, og så glæder jeg mig sådan set over, at vi på endnu et område bruger ny teknologi både til fordel for borgere og sådan set også i forhold til myndighederne, så vi kan få nedbragt sagsbehandlingstiden.