Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-03-29:
Tak til ministeren for redegørelsen, som jo, må man sige, ikke indeholdt så meget nyt.
Man kunne godt tænke sig at stille udenrigsministeren det spørgsmål: Hvad skal det her så bruges til?
For det er jo i virkeligheden det, der er interessant.
Redegørelsen fra udenrigsministeren indeholdt jo frem for alt ikke det, som Dansk Folkeparti har efterspurgt igen og igen, nemlig at regeringen tager bestik af, at der også i den danske befolkning er en fundamental skepsis over for yderligere integration i det europæiske samarbejde, og at regeringen dermed slår ind på en mere EU-skeptisk kurs, sådan som jeg også faktisk troede at vi var enige om forud for det folketingsvalg, som fandt sted sidste år.
Regeringen lægger meget vægt på, at Storbritannien fortsætter i EU, men der synes at være en stor forskel på, hvad det er, regeringen og Dansk Folkeparti vil bruge et fortsat politisk medlemskab af EU til.
Dansk Folkeparti vil bruge det til at gennemtvinge grundlæggende og nødvendige reformer af EU-samarbejdet.
Men i Dansk Folkeparti er vi ikke interesserede i status quo, vi er interesserede i, at der lægges en ny europapolitisk kurs, og at den kurs lægges i pagt med briterne.
Den europapolitiske aftale, hvor ambitionen er, at Danmark skal være så tæt på kernen i Europa som muligt, er jo netop udtryk for det misforhold.
Der er ingen tvivl om, at der er behov for en ny europapolitisk aftale, en forhandling, som ministeren jo med fordel kan indkalde til, i det øjeblik briterne måtte have stemt ja ved folkeafstemningen den 23. juni.
I Dansk Folkeparti kan vi ikke leve med et EU, der tilraner sig stadig mere magt fra nationalstaterne via nye traktater, nye forordninger, men i nok så høj grad gennem integrationistiske domme fra EU-Domstolen.
Vi har behov for et nyt, mere demokratisk EU.
Hvis EU skal overleve, skal EU ikke bare iklædes nye gevandter, EU skal helt grundlæggende forandres, og det er det, vi kan bruge Storbritannien til, for vi har brug for i hvert fald et stort medlemsland til at adressere netop det behov for grundlæggende reformer i EU.
Hvis tilliden til EU skal genopbygges, skal EU grundlæggende ændre sin struktur.
Man kan gøre det ved at sanere, hvad EU skal beskæftige sig med.
EU beskæftiger sig i dag med alt for mange ting.
Hvorfor skal EU's undervisningsministre f.eks. sidde på et rådsmøde og diskutere, hvad valgretten til kommunale valg i medlemslandene skal være?
Hvorfor skal EU diktere, hvilke sociale ydelser vandrende arbejdstagere har krav på i medlemslandene?
Hvorfor skal EU-Domstolen være forpligtet til i alle tilfælde at dømme i retning af mere EU-integration?
Hvorfor skal EU blande sig i, hvor mange personer af hvert køn der skal sidde i bestyrelser?
Hvorfor skal EU omfordele store milliardbeløb mellem medlemslandene, så EU på store bannere kan prale af, at EU har været med til at medfinansiere projekter, som i virkeligheden er betalt af skatteborgerne selv?
Hvorfor skal EU kræve, at der ikke må være grænsekontrol mellem medlemslandene?
Ja, man kunne blive ved med at stille de her spørgsmål om, hvorfor EU blander sig i stort og småt, noget, som EU dybest set ikke burde befatte sig med.
Den første mulighed for at komme med en grundlæggende forandret kurs er i forhold til de forestående forhandlinger om en reform af forordningen om koordinationen af EU-landenes sociale sikringsordninger, den såkaldte forordning 883, hvor forventningen er den fra Dansk Folkepartis side, at der sker en betydelig indskrænkning i, hvad vandrende arbejdstagere har ret til, ligesom der bør tages hul på en grundlæggende debat om, hvornår man er at betragte som vandrende arbejdstager, så vi kommer bort fra den situation, at 9 timers ugentligt arbejde kvalificerer en som vandrende arbejdstager og dermed eksempelvis som modtager af dansk SU.
Inden for en overskuelig periode skal EU's traktatgrundlag revideres.
Den mulighed skal benyttes til at søsætte en ambition om en grundlæggende reform af EU, hvor flere opgaver overlades til nationalstaterne, og hvor nationalstaterne udstyres med den nødvendige magt til at kunne standse unødig intervention fra EU.
Hvis der også skal være et forpligtende europæisk samarbejde om 10 år, så er det det, der skal til.
Jeg skal herefter på vegne af Liberal Alliance og Dansk Folkeparti oplæse følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget opfordrer regeringen til at understøtte og forfølge den reformkurs, som den britiske premierminister, David Cameron, har tilkendegivet fortsat at ville efterstræbe i tilfælde af et britisk ja til fortsat medlemskab af EU.
Folketinget pålægger regeringen aktivt at arbejde for en reform af EU, hvor nationalstaterne får større indflydelse, for en reform af bestemmelserne om vandrende arbejdstagere, og at regeringen i forbindelse med kommende forhandlinger om traktatændringer arbejder for, at der tilbageføres magt fra EU til nationalstaterne.«