runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Christensen (V), 2009-11-24:
Lad mig starte med at sige, at vi i Venstre undrer os lidt over selve timingen af det her beslutningsforslag, vi nu skal behandle.
I sig selv er det jo meget sympatisk, men som vi så ofte før har drøftet det, både her i Folketingssalen og andre steder, er eliteidrætten noget, vi bestemt skal værne om.
Store sportspræstationer er med til at samle os som folk, og de spreder glæde i mange, mange danske hjem – ingen tvivl om det.
Men jeg vil lige vende tilbage til det med timingen af beslutningsforslaget: Det er altså bemærkelsesværdigt.
For faktum er jo, at det går rigtig godt for dansk eliteidræt.
Det er vi rigtig glade for i Venstre.
Team Danmark gør det rigtig godt.
Vi har tidligere fokuseret på at styrke talentudviklingen i dansk eliteidræt – det var ministeren også inde på – vi har afsat betragtelige midler til at trække store sportsbegivenheder til Danmark, og disse initiativer høster dansk idræt jo nu frugterne af.
Medaljehøsten ved internationale sportsbegivenheder er nemlig støt stigende.
Faktisk tegner 2009 til at blive et ualmindelig godt år for dansk idræt.
Sidste år var det 14, forrige år var det 13.
Kigger vi lidt på støtteordningerne til dansk eliteidræt, kan vi se, at det også går særdeles godt.
I forhold til de lande, som vi normalt sammenligner os med, er de statslige tilskud til eliteidræt de næsthøjeste med over 140 mio. kr. årligt.
En del heraf vil naturligvis gå til eliteidrætten og til Team Danmark – det foreløbige estimat er på omkring 7-8 mio. kr. om året.
Der er altså afsat penge til dansk eliteidræt.
Hvis vi nu endelig skal diskutere eliteidræt, handler det for os i Venstre måske ikke så meget om færre eller flere støttekroner, for støtteordningerne er på et godt, stabilt niveau, nej, lad os se på og interessere os lidt mere for selve prioriteringerne af eliteidrætten i Danmark.
Skal vi måle alene på antallet af medaljer, for så er vi jo nødt til at snævre feltet ind og fokusere mere som Norge og New Zealand, eller skal vi sikre en bred eliteidrætskultur, der skaber mulighed for de mange og giver os helt uventede oplevelser som f.eks. med 49'eren ved sidste OL?
I Venstre værner vi om idrætten, både eliteidrætten og breddeidrætten.
Venstre kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Carina Christensen (KF), 2009-11-24:
Jeg er også glad for, at vi kan se ud af Rambøllrapporten, at vi også har en rigtig god økonomi, når det handler om at give penge til eliteidrætten.
Det synes jeg godt at vi kan være stolte af.
Så er det jo ellers Team Danmark, der hele tiden prioriterer indsatsen, og det er dem, der vælger, hvilke atleter de vil støtte, hvilke idrætsgrene de vil støtte, og hele tiden foretager den løbende prioritering.
Det synes jeg de gør godt, og heldigvis er vi også i en god dialog med dem undervejs.
Karin Nødgaard (DF), 2009-11-24:
Der er ingen tvivl om, at ordføreren har ret i, at der jo ikke har været drøftelser.
Det er jo også derfor, at jeg i min ordførertale siger, at det bliver spændende at følge det arbejde, der kommer til at ligge i Skatteministeriets regi omkring en liberalisering af spillelovgivningen.
For det er jo netop der, vi forhåbentlig kan se, at der vil blive nogle ændrede vaner, der vil blive nogle ændrede indtægter til Danske Spil, så der bliver flere penge, der kan kanaliseres ud til idrættens verden og andre organisationer, hvor man kan se, at det er noget, som virkelig nytter.
I forhold til spørgsmålet om, hvorvidt det ikke kan mærkes den ene vej, vil jeg sige: Selvfølgelig kan det mærkes.
Men jeg vil også sige, at et arbejde er lagt i finanslovforhandlingerne mellem Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti.
Det er helt sikkert, at vi jo har haft en intention om, at vi gerne vil prøve at se, om vi ikke kunne sørge for, at det blev så lidt sårbart som overhovedet muligt i forhold til idrættens verden.
Det er derfor, vi har været med til at lave den ordning og den økonomiske støtte, der kommer ud af aftalen.
Anders Samuelsen (LA), 2009-11-24:
Liberal Alliance kan også støtte det her forslag, som helt klart går i den rigtige retning og får rettet op på en uhensigtsmæssighed, som ikke på nogen måde var fair.
Det, der så ville være rart, når man nu hører den konservative ordfører fortælle om, at De Konservative meget gerne vil være med til at fjerne den slags uhensigtsmæssigheder i lovgivningen, var, at man så også, når man læser aviserne i dag om multimedieskatten, som rammer helt håbløst skævt i forhold til alt det, som vi vil med Danmark som et globaliseret samfund, hørte De Konservatives røst i den sammenhæng.
Men da blev der jo tyst som i graven.
Det gør der i øvrigt også fra Venstres side.
Jeg synes da, det er dybt problematisk, at man på den ene side gerne vil stå her på talerstolen i dag og sige, at det er meget vigtigt, at vi ikke laver uretfærdig skattelovgivning, men at man på den anden side samtidig gennemfører en multimedieskat, som rammer helt, helt tåbeligt i forhold til alt det, som vi gerne vil med Danmark som et globaliseret samfund.
Alene i dag er der historier om, at 290.000 danskere med bredbåndsforbindelse, som de selv har betalt, også bliver ramt af den skat.
Det synes jeg man skulle tage op fra Venstres og De Konservatives side.
Det ville klæde de to partier.
Frank Aaen (EL), 2009-11-24:
Anden del af forslaget om, at produktionsselskaber ikke utilsigtet og uretfærdigt skal betragtes som investeringsselskaber, lyder fornuftig, og den kan vi støtte.
Første del er jo reelt en lempelse af den vedtagne lov vedrørende beskatning af investeringsforeninger, og det er muligt, at der er en uretfærdighed i den lov, som man kan overveje at ændre.
Men hvis man samtidig indfører et skattehul, er vi i hvert fald ikke med på den del af lovforslaget.
Jeg vil også godt sige, at Børsen og Jyllands-Posten jo er svømmet over af rørende historier om, hvordan stakkels investorer bliver ramt af den her lov.
Jeg har ikke så ondt af dem.
Den del af menneskeheden har faktisk tjent enorme summer og fået enorme skattelettelser gennem årene, så hvis de lige skulle komme til at betale lidt mere end oprindelig tilsigtet, kommer de nok over det.
Det er i hvert fald ikke noget, jeg vil ligge vågen over om natten.
Men altså, er der et problem med en uretfærdighed, som man kan finde en fornuftig måde at løse, kigger vi selvfølgelig på det, men vi er altså ikke med til at skabe et nyt skattehul, som pengene kan strømme ud af.
Mike Legarth (KF), 2009-11-24:
Tak, formand.
Det Konservative Folkeparti støtter naturligvis lovforslaget – det kommer ikke bag på mange – men vi har selvfølgelig et ønske om i enhver henseende at medvirke til at tilrette en lov, så den bliver så retfærdig og logisk forståelig som muligt, og her var der altså et fejlelement i loven, der gjorde, at nogle kunne komme til at betale skat af en gevinst, de ikke havde haft.
Derfor synes vi, det er helt fremragende, at vi nu får den her saldoordning, hvor man opgør gevinster og tab, og på den måde imødegår den problemstilling, på samme måde som vi får afklaret forholdet mellem investeringsselskaber og holdingselskaber, sådan at det nu bliver klart for enhver, hvordan det forholder sig.
Jesper Petersen (SF), 2009-11-24:
Som der er redegjort for, bliver der lavet to justeringer af skattereglerne om investeringsselskaber, som vi jo haft en del diskussion om her i forbindelse med skattereformen – det daværende L 202 – og i februar sidste år med det daværende L 23, og hovedpointen er jo, at der gås fra realisationsbeskatning til lagerbeskatning af aktieporteføljer i f.eks. investeringsselskaber.
Der er redegjort for, at der er to elementer i lovforslaget.
For det første bliver der rettet den her fejl i forbindelse med definitionen af et investeringsselskab, hvilket altså bevirker, at forskellige holdingselskaber, som i stort omfang investerer i andet end værdipapirer, alligevel ikke bliver betragtet som investeringsselskaber.
Og det er selskaber, der investerer i noget, der er rigtig produktion, i noget, der giver arbejdspladser, og derfor synes vi, det er rigtigt, at man vender tilbage til den tidligere definition.
Det ligner simpelt hen en fejl, at det er blevet sådan her, og det er godt, at vi får det rettet.
For det andet er der den her overgangsregel, der betyder, at der for aktie- og investeringsforeningsbeviser ejet i 3 år eller mere bliver opgjort et nettokurstab, der kan fradrages i nettokursgevinster på aktier eller beviser, der lagerbeskattes.
Her er der måske en problematik.
Det tages der højde for med det her forslag, og det synes SF er godt og rimeligt.
Problemet kan være, at der så samtidig åbnes for et hul, altså, at de gevinster, der har været de senere år, ikke længere bliver beskattet ved overgangen til lagerbeskatning, selv om de måske skulle det.
Det er ikke retfærdigt at blive beskattet af en gevinst, man ikke har haft, men det er selvfølgelig heller ikke så smart, at overgangsreglen betyder, at der er en masse gevinster, der skulle have været beskattet, men som ikke længere bliver det, og at man måske derfor kommer til at lave en ekstra utilsigtet skattelettelse og simpelt hen åbner for et hul her.
Det vil vi gerne undersøge nærmere i udvalgsbehandlingen, og vi ser frem til at få undersøgt, om man kan lave en ordning, der tager højde for alle de her ting.
Vi håber, at vi der kan finde en bredt funderet retfærdig løsning på overgangsproblematikken.
Så vi kan støtte forslaget, men vi vil ikke lægge os endeligt fast på det nu.
Mikkel Dencker (DF), 2009-11-24:
I lovforslag nr. L 55 er der, som det ganske rigtigt er sagt af de to foregående talere, tale om to forholdsvis små justeringer af reglerne om investeringsselskaberne.
Den ene justering handler om, at der, da reglerne blev lavet om for et stykke tid siden, skete en utilsigtet stramning af reglerne for definitionen af et investeringsselskab, sådan at visse holdingselskaber kom til at glide ind under definitionen af et investeringsselskab, hvilket egentlig ikke var meningen.
Derfor lægger skatteministeren her op til, at man nu vender tilbage til de oprindelige regler, som det faktisk hele tiden har været meningen skulle være gældende.
Så denne lille rettelse kan vi i Dansk Folkeparti sagtens bakke op.
Den anden justering i lovforslaget er, som de to foregående ordførere også har været inde på, at der rettes op på en skævhed, nemlig at et investeringsselskab i visse tilfælde kan blive beskattet af gevinster, som de reelt ikke har haft, i og med at de ikke får fradrag for et tab, som de har haft, mens de til gengæld kan blive beskattet af en stigning, som reelt ikke har fundet sted.
Det er en kritik af reglerne, der har været fremført, siden det blev vedtaget tilbage i februar måned, og det er så en kritik, der tages højde for, ved at lovforslaget her er fremsat.
Jeg skal sige, at Dansk Folkeparti sagtens kan støtte de her to logiske ændringer.
Nick Hækkerup (S), 2009-11-24:
Hr. Jacob Jensen har på fremragende vis redegjort for de mest centrale dele i det lovforslag, som vi behandler nu, og som indeholder to elementer.
Det er for det første en tilbagevenden til retstilstanden fra før Folketingets vedtagelse af lov nr. L 98 i februar i år – eller sagt med andre ord, laver regeringen sin egen ændring om.
Med den nye, eller om man vil genindførelse af den gamle regel, vil selskaber, hvis formue gennem datterselskaber hovedsagelig er investeret i andre værdier end værdipapirer, ikke længere være at betragte som investeringsselskaber.
De selskaber, som på den måde kommer uden for definitionen af investeringsselskaber, er navnlig selskaber, som baserer sig på produktionsvirksomhed, altså selskaber, som faktisk laver noget ude i virkelighedens verden.
Der er ingen tvivl om, at et af elementerne i at overkomme den krise, som vi i øjeblikket står i, er, at der er gode forhold for sunde virksomheder.
Socialdemokratiet kan, netop fordi der er tale om at tilgodese rigtige, producerende virksomheder, støtte forslaget.
Det andet element i det foreliggende forslag er ændring af overgangsreglerne, som blev lavet i forbindelse med, at definitionen af investeringsselskaber blev ændret.
Med reglerne overgik man fra beskatning ved afståelse til løbende beskatning eller fra realisationstil lagerbeskatning, som det så fornemt hedder.
Sådan som reguleringen er skruet sammen, vil der imidlertid kunne opstå situationer, hvor de indgangsværdier, som man tager ind på det tidspunkt, hvor lagerbeskatningen etableres, samlet set er lavere end de reelle anskaffelsessummer.
Og stiger værdierne efterfølgende, vil man blive beskattet af en gevinst, som man ikke har haft.
De nye overgangsregler, der her foreslås, betyder, at selskaberne alene vil blive beskattet af deres reelle gevinster.
Socialdemokratiet kan støtte forslaget, og grunden hertil er af banal ideologisk karakter: Lige så vigtigt det er, at man betaler skat af det, man tjener, af den gevinst, man får, og på den måde bidrager til fællesskabet, til folkeskolerne, til børnepasning, til vejene og alt det andet, lige så vigtigt er det naturligvis, at man alene betaler skat af det, man tjener, og af den gevinst, man får, og den værdi, man har, fordi der heri ligger fundamentet for, at det er de bredeste skuldre, der bærer de største byrder, og dermed at samfundet bygger på et fundament af solidaritet.
Lovgivningen er lidt teknisk, og man kan diskutere, om den åbning, der laves igen, er for stor i forhold til det, der var intentionen.
Det må vi søge afklaret under udvalgsarbejdet, men som udgangspunkt støtter Socialdemokratiet også den anden del af det her forslag.
Jacob Jensen (V), 2009-11-24:
Formålet med at have regler for investeringsselskaber er at undgå en mulighed for, at personer i Danmark kan få skattemæssige fordele, hvis de investerer i udenlandske såkaldte nul- eller lavtbeskattede selskaber, som kunne akkumulere et eventuelt overskud.
Udfordringen var at målrette de nødvendige ændringer, så de ikke kom til at ramme for bredt, men at vi samtidig fik lukket den uhensigtsmæssighed, der var i lovgivningen.
Lovforslaget her indeholder derfor en undtagelse, så den nye definition af begrebet investeringsselskab ikke rammer almindelige produktionsselskaber, herunder aktionærerne i de pågældende selskaber.
Det sker ved, at man nu siger, at mindst 85 pct. af et selskabs aktiver kan bestå af værdipapirer, for at selskabet kan blive anset for at være et investeringsselskab og ellers skal anses som et almindeligt produktionsselskab med dertil hørende selskabsbeskatningsregler.
Lovforslaget indeholder derudover en ny overgangsregel i forhold til den seneste udvidelse af definitionen af investeringsselskaber fra februar i år.
Overgangsreglen berører selskaber, der på tidspunktet for lovens ikrafttrædelse havde ejet aktier eller investeringsforeningsbeviser i det nye investeringsselskab i 3 år eller mere.
Det vil sige, at forslaget har til formål at imødekomme de selskaber, der er kommet i klemme i forbindelse med, at deres aktier eller investeringsforeningsbeviser er overgået til den såkaldte lagerbeskatning som følge af en kombination af tidligere gældende regler og overgangsreglerne og selvfølgelig også den seneste dramatiske udvikling på aktiemarkedet.
Ifølge overgangsreglen skal aktier og investeringsforeningsbeviser være ejet i 3 år eller mere.
Ændringen betyder, at der bortfalder et utilsigtet merprovenu for statskassen.
Det er vi fra Venstres side sådan set godt tilfredse med, men der vil stadig væk være forbundet et merprovenu med ændringen, som vi foreslog tilbage i februar måned.
Det kommer den til med det lovforslag, der ligger her, og derfor støtter Venstre forslaget.
Anders Samuelsen (LA), 2009-11-24:
Ja, og det er jo rentetabet, som er den reelle hjælp.
Det andet er bare et tal på et stykke papir.
Det handler jo om, hvilken effekt det her har ude på virksomhederne.
Her taler vi om en udskydelse, og det er jo det eneste, vi taler om i det her tilfælde.
Det er derfor, det er så presserende nødvendigt, at man kommer med nogle andre bud, også fra den konservative ordførers side, på, hvad der skal til for at løfte os ud af krisen.
Jeg har da hele tiden fornemmet, at De Konservative trods alt var en lille smule mere offensive end Venstre, også i kommentarerne til statsministerens tale forleden om de ti gyldne bud på, hvad der skal føre Danmark videre.
Men i den tale og i de indlæg, der har været indtil nu i dag, har vi heller ikke hørt noget nyt fra De Konservatives ordfører.
Tør man noget på det her område, som virkelig rykker noget for virksomhederne i forhold til selskabsskatten, i forhold til momsen, i forhold til skatten på arbejde?
Tør man noget, eller har man lagt sig lunt i svinget af statsministeren?
Mike Legarth (KF), 2009-11-24:
Jeg tror, jeg er nødt til at bede hr. Anders Samuelsen lytte lidt bedre efter.
Det, vi sagde, både hr. Jacob Jensen fra Venstre og jeg, var, at vi forbedrer virksomhedernes likviditet med 21,5 mia. kr., og at det koster staten et rentetab på 500 mio. kr.
Anders Samuelsen (LA), 2009-11-24:
For Venstres ordfører var heroppe lidt tidligere og nævnte tal på 20 og 50 mia. kr. som hjælp til erhvervslivet, men den konservative ordfører – og jeg mener faktisk, at den konservative ordfører har ret her – påpegede, at vi taler om noget i størrelsesordenen ca. 500 mio. kr. netto.
Hvem har ret – De Konservatives ordfører eller Venstres ordfører?
Mike Legarth (KF), 2009-11-24:
Nej, vil jeg sige til hr. Jesper Petersen, og vi vedtog jo forlængelse af betalingsfristerne på det tidspunkt.
Så jeg fatter slet ikke kritikken.
Det, vi nu gør, er, at vi forlænger tilbagebetalingen.
Der er jo ikke noget at have kritikken i.
Vi gør det rigtige, fordi vi løbende forholder os til økonomien.
Vi har jo søsat mange andre initiativer: bankpakke 1 og bankpakke 2, eksportkreditfonden, og på andre måder har vi sørget for at sikre kapital til banksektoren, til finansieringssektoren, sådan at der er kapital til rådighed for erhvervslivet.
Men nu kan vi altså se, at det ville være hensigtsmæssigt at give en hjælpende hånd brutto til nationaløkonomien, sådan at vi er med til at skabe den vækst, der er på vej, fordi der jo er kommet et vendepunkt.
Uanset hvor mange skræmmeeksempler oppositionen, som maler fanden på væggen, nu forsøger at fremmane, så er sandheden, at der er mange lyspunkter, som vi nu kan håbe slår fuldt igennem, sådan at vi på kort sigt, om et års tid eller to, kan være tilbage i en positiv økonomi.
Jesper Petersen (SF), 2009-11-24:
Hr. Mike Legarth svarer ikke rigtig på mit spørgsmål.
Det bliver sagt, at regeringen løbende tager stilling til, hvilke initiativer der skal tages, løbende tager stilling til, hvordan situationen er.
Det foregår nærmest, som når man ser en dvd den forkerte vej.
Vidste man ikke i f.eks. september måned, at der også det næste år ville være et likviditetsproblem i virksomhederne, sådan at man var nødt til at lave et forslag som det her?
Vi synes, det skal være der, men hvorfor skal virksomhederne vente til nu med at få at vide, at deres kreditvilkår er sådan her i det kommende år?
Man kunne jo sagtens for lang tid siden have bebudet det her forslag.
I stedet skulle vi vente med det til nu, kort før fristen er der, mens der er annoncer i aviserne, der kan forvirre virksomhederne, om, hvad kredittiderne i virkeligheden er.
Hvorfor kommer det her forslag først nu og ikke i september-oktober måned?
Vidste regeringen ikke dengang, at der også ville være likviditetsproblemer det kommende år?
Er det en overraskelse?
Mike Legarth (KF), 2009-11-24:
Det, der er vigtigt, er at forholde sig til, at vi løbende forholder os til de problemstillinger, der er i erhvervslivet.
Det hjælper jo ikke noget, som hr. Jesper Petersen og Socialistisk Folkeparti gerne vil, at brænde alle pengene af på en gang og så lukke øjnene og håbe, at det hjælper.
Vores strategi har været, at vi identificerer en problemstilling, og så doserer vi den med den rigtige hjælpepakke.
Det har vi gjort, og vi har sørget for at have penge i banken, sådan at vi kan blive ved med at gøre noget, hvis krisen varer længere, end vi tror.
Jesper Petersen (SF), 2009-11-24:
Det, som hr. Mike Legarth ligesom hentyder til, er jo den her diskussion, vi har haft om, hvordan man håndterer krisen bedst, og hvad det betyder, at man har et statsunderskud, og hvordan de penge bliver brugt.
Bliver de brugt på en måde, der gør, at man mindsker arbejdsløsheden?
Det er rigtigt nok, at vi gerne ville have brugt flere – med vismændene i ryggen ville vi gerne have brugt flere – men vi ville jo have brugt dem på en helt anden måde.
Det er jo det, der er afgørende: hvordan man gør det, hvordan man modarbejder krisen.
Er det noget, der på sigt ville betyde, at vi faktisk fik en bedre økonomi, at færre blev arbejdsløse?
Regeringen har valgt den mest ineffektive medicin, så flere bliver arbejdsløse, end der burde være blevet.
Det synes jeg man må have svært ved at forsvare over for de mennesker.
Det er effekten af regeringens politik.
Det, som jeg egentlig ville frem til, var, at hr. Mike Legarth får sagt, at oppositionen brokker sig over det her forslag.
Det vil jeg nødigt have siddende på mig.
Faktisk har vi tænkt os at stemme for det.
Som jeg sagde i mit indlæg, foreslog vi det sådan set også før regeringen.
det, der undrer mig, er, at vi skulle vente så længe på, at det kom.
Begrundelsen er jo, at der stadig er finanskrise og dårlig likviditet.
Vidste regeringen ikke i oktober måned, i september måned, at der også nu i de kommende år ville være vanskelige likviditetsvilkår?
Mike Legarth (KF), 2009-11-24:
Hos os Konservative betragter vi det som den vigtigste opgave at medvirke til at føre Danmark så nænsomt og skånsomt igennem krisen, som vi nu kan.
I de bestræbelser har vi søsat en lang række tiltag for at minimere effekterne for den enkelte dansker, for familien, for virksomhederne og på bundlinjen for statskassen, altså vores samlede danske økonomi.
I den række af tiltag har vi senest her under finanslovforhandlingerne forhandlet os frem til, at vi forlænger betalingsfristerne for A-skat og arbejdsmarkedsbidrag, og det gør vi jo for at øge likviditeten.
Så hører vi fra oppositionen, at det ikke har den store betydning, at det ingen betydning har.
Selv hr. Samuelsen er fremme med stærk kritik af det.
Det er fuldstændig uforståeligt.
Det her er én hjælpepakke, en hjælpende hånd, blandt mange.
Effekten er en likviditetsforbedring på samlet set 22 mia. kr. Det har en stor betydning.
Samtidig sørger vi for, at hjælpen til den enkelte virksomhed ikke er for stor, eftersom det kun er en betalingsfrist, man forlænger.
Så vi opbygger altså ikke alt for stor kredit i den enkelte virksomhed, som så ikke kan betales tilbage.
Virkningen er størst hos dem, som har ansatte, og derfor tilskynder vi altså de virksomheder, som har ansatte, med en hjælpende hånd.
Så kan man sige, at det koster noget.
Ja, det her forslag koster ca. 500 mio. kr., og derfor er det uforståeligt for mig, at oppositionen så punker os for, at det koster noget, fordi man samtidig siger, at vi gør for lidt, og at vi skulle give meget større beløb.
Når vi så gør det, får vi skyld for at gøre noget.
Det taler jo direkte imod sig selv.
Vi har jo også tilført økonomien 50 mia. kr. mere til næste år via skattereformen og de sænkede renter.
Så alt i alt gør vi jo en masse ting for at skabe vækst og bevare de arbejdspladser, der er, og sikre, at så få som muligt bliver ledige.
På den her måde giver vi likviditet, og det gør jo så også, at virksomhederne har et mindre træk på bankerne, som så kan give finansiering til andre ting.
På den måde er det en hjælpende hånd hele vejen rundt.