Rasmus Helveg Petersen (RV), 2015-01-23:
Mange tak.
Jeg vil gerne have lov til at sige tak til stillerne af forespørgslen, det er Steen Gade, Jonas Dahl og Lisbeth Bech Poulsen.
Det er spørgsmålet om, hvordan regeringen følger op på FN's klimapanels femte hovedrapport i forhold til Danmarks forhandlingslinje frem mod COP 21 i december.
Vi er enige i, at IPCC-rapporten skal udgøre et videnskabeligt grundlag for den globale indsats for at forhindre alvorlige klimaforandringer.
I FN's klimaforhandlinger prioriterer Danmark især reduktionsindsatsen og klimafinansieringen, som er afgørende for den globale omstilling til lavemission og muligheden for at overholde 2 graders-målsætningen.
Regeringen arbejder for en ambitiøs og global klimaaftale i Paris med reduktionsbidrag fra alle parter og særligt fra de store udledere.
Regeringen har samtidig arbejdet aktivt for, at EU fortsat går foran med ambitiøse mål.
Det lykkedes i oktober at få vedtaget et nyt EU-reduktionsmål for 2030 på mindst 40 pct. i forhold til 1990, og siden da har både USA og Kina annonceret nye klimamål.
Vi håber, at det vil få andre til at følge trop.
Ilandene skal vise lederskab og gå forrest, men ulandene skal også bidrage, hvis vi skal løse klimaudfordringerne, og det skal vi selvfølgelig.
Og det gælder især de store vækstøkonomier som Kina og Indien og Brasilien.
En ny Kyotoprotokol, der dækker mindre end 15 pct. af de globale udledninger, er ikke løsningen.
Som FN's klimapanel understreger, er vi også nødt til at øge det globale ambitionsniveau før 2020, hvor den nye aftale træder i kraft.
På COP 20 i Lima spillede Danmark en vigtig rolle i at sikre en solid beslutning om at øge ambitionsniveauet før 2020.
En øget reduktionsindsats før 2020 er en stor dansk prioritet og vil fortsat være det frem mod Paris.
Det gælder mobilisering af privat klimafinansiering, for offentlig klimafinansiering er ikke nok.
For 2020 har ilandene forpligtet sig til at mobilisere 100 milliarder amerikanske dollars i klimafinansiering om året fra forskellige kilder, og den målsætning blev genbekræftet på COP 20.
Der er også etableret en proces, hvor ilandene løbende skal redegøre for deres strategi for at opskalere klimafinansiering frem til 2020.
Det er dog sandsynligvis ikke realistisk at få nye kvantitative delmål for klimafinansiering før 2020.
COP 20 i Lima viste klart, at der ikke var opbakning til det.
Men der er i efteråret 2014 givet mere end 10 milliarder amerikanske dollars til Den Grønne Klimafond, og det er mere, end hvad vi havde håbet på.
Det er et vigtigt signal om, at ilandene står ved deres forpligtelser.
Danmark har siden 2010 bidraget med mere end 2 mia. dkr. i offentlig klimafinansiering.
I september annoncerede statsministeren et dansk bidrag på 400 mio. kr. til Den Grønne Klimafond.
Samtidig arbejder vi målrettet på at mobilisere private klimainvesteringer.
Det er afgørende for at sikre den grønne omstilling.
I 2014 lancerede regeringen Klimainvesteringsfonden.
Fonden ventes at mobilisere 8-9 mia. dkr. i klimainvesteringer til ulandene inden for 4-6 år.
Danmark har også lanceret et forsikringsinstrument til at fremme energieffektivisering i industri og i bygninger i ulandene.
Indsatsen i forhandlingerne understøttes af Danmarks bilaterale samarbejder med en række vækstøkonomier.
Vi deler vores erfaringer.
Det gør vi med Kina, med Sydafrika, med Vietnam og med Mexico.
På den måde hjælper vi disse lande med at udvikle og implementere en ambitiøs energi- og klimapolitik.
Det gavner klimaet, det gavner dansk erhvervsliv, og det kan på sigt være med til at øge ambitionsniveauet i den globale klimaaftale.
Danmark støtter også en klimatilpasningsindsats i ulandene.
Det gør vi med midler fra klimapuljen, hvor vi støtter konkrete klimatilpasningsprojekter i nogle af de hårdest ramte lande – det er Bangladesh, det er Kenya, det er Mozambique.
Vi gør det også gennem vores bidrag til Den Grønne Klimafond, hvor det selvfølgelig tilstræbes, at halvdelen af midlerne skal gå til klimatilpasning.
Samtidig er klimatilpasning et af de tværgående hensyn i den almindelige danske udviklingsbistand.
Regeringen er helt enig i vigtigheden af alliancer, det er en stor dansk prioritet.
For det første arbejder vi sammen med andre ambitiøse medlemsstater internt i EU for at trække EU i den rigtige retning.
Det er EU's 2030-mål et godt eksempel på.
For det andet arbejder vi på at styrke og danne alliancer med progressive ulande.
Danmark deltager i den såkaldte Cartagena-dialog; det er 40 progressive i- og ulande, som arbejder for en ambitiøs global klimaaftale.
I Cartagena-dialogen leder Danmark f.eks. arbejdet for at øge den globale reduktionsindsats før 2020 i tæt samarbejde med de små østater.
Samtidig taler vi bilateralt med alle de toneangivende ulande, vi kan komme i kontakt med.
På COP 20 mødtes jeg bl.a. med ministerkolleger fra Vietnam, fra Etiopien, fra Gambia, fra Sydafrika, fra Bangladesh, men på COP 20 så vi også, at den samlede ulandegruppe, G 77, havde svært ved at finde en fælles stemme.
Nogle ulande ønsker at fastholde den skarpe opdeling mellem i- og ulande fra 1992, mens andre er åbne for en mere nutidig dialog.
Det understreger vigtigheden af en tæt dialog med de progressive ulande frem mod COP 21.
Desværre afslørede COP 20 også, at den afrikanske gruppe er mindre konstruktiv, end vi før har set den.
Danmark og de øvrige nordiske lande vil derfor fokusere særligt på dialogen med de afrikanske lande i 2015.
Vi vil også fortsætte vores samarbejde med de små østater og de progressive latinamerikanske lande.
Regering planlægger derfor i 2015 at fortsætte den aktive og ambitiøse klimadiplomatiske indsats.
Jeg vil også nævne, at EU's udenrigsministre i mandags vedtog en handlingsplan, der skal styrke EU's diplomatiske indsats på klimaområdet; klima skal indtænkes systematisk i den fælles udenrigstjenestes dialog med toneangivende aktører.
Det er et klart udtryk for, at EU's klimaindsats opprioriteres frem mod COP 21 på tværs af ministerområder.
Danmark leder også ved eksemplets magt, ved at vise, at en ambitiøs klimaindsats kan gå hånd i hånd med økonomisk vækst.
Siden 1990 er vores økonomi vokset med 40 pct., mens udledningerne er faldet med mere end 20 pct.
Der står stor respekt om Danmarks ambitiøse klima- og energipolitik.
På COP 20 i Lima blev det annonceret, at Danmark for tredje år i træk ligger øverst på Climate Change Performance Index, der måler alle verdens landes klimapolitik.
Et af de områder, hvor Danmark kan spille en vigtig rolle, er inden for international skibsfart.
På COP 20 afholdt vi i samarbejde med Rederiforeningen en side event om grøn skibsfart, som viste, at danske redere styrker deres konkurrenceevne simpelt hen ved at spare på energien.
Samtidig arbejder regeringen internt i EU og i FN for en ambitiøs tilgang til at adressere udledningerne fra skibs- og luftfart.
Danmark har også gjort en stor indsats for at hjælpe især udviklingslandene med at fjerne fossile subsidier, bl.a. med støtte fra klimapuljen.
De faldende priser på olie, som vi for tiden oplever, kan være med til at åbne for yderligere reformer, selv om det er et område, der kræver politisk balancegang.
SF spørger til indsatsen for at nå vores nationale mål om at reducere drivhusgasudledningerne med 40 pct. i 2020 i forhold til 1990.
Den seneste fremskrivning fra Energistyrelsen viser, at der udestår en reduktion i omegnen af ca. 2 mio. t CO2 for at nå målet.
Der er derfor grundlag for at iværksætte nye klimatiltag.
På finansloven for 2015 er der afsat 100 mio. kr. årligt i 2015, 2016 og 2017 til klimatiltag.
De 148 mio. kr. er allerede udmøntet, og det er primært til en varmepakke, der reducerer CO2-udledningen, men de resterende 151,9 mio. kr. er afsat som en pulje, der skal udmøntes i samarbejde mellem regeringen og SF og Enhedslisten.
Parterne skal så mødes i starten af dette år med henblik på en aftale om den specifikke udmøntning.
Så er der nogle, der vil sige, at det ikke er nok for at nå målsætningen.
Nej, måske ikke, men regeringens klimapolitik baserer sig på løbende at tilpasse sig behov og muligheder og indtænke klimapolitikken i den øvrige sektorpolitik på en fornuftig og hensigtsmæssig måde.
Det har hele tiden været tanken bag klimaplanen fra 2013, at klimaindsatsen skal være dynamisk.
Den dynamik vil også blive understøttet med Klimarådet, der årligt vil komme med råd og anbefalinger til den danske klimapolitik.
Jeg forventer bestemt, at de vil bidrage til at forme den danske klimaindsats i årene fremover.
I 2015 går de internationale klimaforhandlinger ind i den afgørende fase frem mod en ny global klimaaftale på COP 21 i Paris.
EU står stærkt.
Vi har ambitiøse 2030-mål, vi har markante bidrag til Den Grønne Klimafond.
Det gør Danmark også.
Vi står stærkt med vores ambitiøse nationale indsats, vores omfattende internationale klimabistand.
Vi har et solidt grundlag for et aktivt klimadiplomati med deltagelse af alle relevante ministerier.
Danmark har også en konstruktiv dialog med de store vækstøkonomier og de mindre, ofte mere sårbare ulande, som kan være strategisk vigtige alliancepartnere i FN's klimaforhandlinger.
Alt det her vil vi udnytte, og vi vil udnytte det til fulde i de kommende 11 måneder i vores arbejde for at få en global klimaaftale.
Tak for ordet.