Tom Behnke (KF), 2008-05-16:
Vold er uacceptabel, og vold skal naturligvis straffes, og vi har i Det Konservative Folkeparti den holdning, at vold endda skal straffes meget hårdt, og derfor har den her regering jo også sørget for at fremsætte forslag om og fået gennemført forslag her i Folketinget om at skærpe straffene for vold - ja, faktisk har vi sørget for, at strafferammerne stort set er blevet doblet op, siden vi tiltrådte i 2001.
Det betyder med andre ord, at vi tager det her ganske alvorligt, vi ser alvorligt på det, og vi har den holdning, at gerningsmændene skal straffes.
Vi mener i øvrigt, at vold er vold, uanset hvor den bliver begået, uanset hvem den bliver begået af, og har man begået vold, skal man straffes, og straffen skal være den samme, uanset hvor den bliver begået henne.
For at følge op på stramningen af straffeloven i forhold til skærpelse af straffene for vold har regeringen derudover fået gennemført hele to handlingsplaner, derudover har man sørget for, at politiet har særlig fokus på det område, der hedder jalousivold eller æresvold, og derudover har man gennemført ændringer af lovgivningen, den såkaldte Østrigsmodel, hvorefter man med loven i hånden kan bortvise en voldelig mand fra hjemmet, altså sørge for, at det er manden, der forlader hjemmet - også selv om det er ham, der ejer det pågældende sted - og ikke den voldsramte kvinde, som det altid var i gamle dage, hvor hun måtte stikke af med børnene under armen.
Men det har man altså fået lavet om på, så der er den her mulighed.
Så er der blevet rejst tvivl om, hvorvidt der bliver givet rabat, hvis volden finder sted i partnerforhold.
Den tvivl skal man selvfølgelig have ryddet af vejen ved at konstatere, at der enten ikke er tale om en sådan forskel, eller at der er tale om en sådan forskel, og er der sådan en forskel, skal man sørge for at få rettet op på forholdene.
Derfor har regeringen med justitsministeren i spidsen tilkendegivet, at Rigsadvokaten er blevet bedt om at undersøge, hvordan straffeniveauerne for - vel at mærke - ligeartet vold er.
For en ting er, at man rent statistisk kan tage alle sager tilsammen og se, hvad gennemsnitsstraffen så er det ene og det andet sted.
Men den måde kan man jo ikke sammenligne strafudmålinger på, man er nødt til at sammenligne ligeartet vold for at se, om der bliver straffet hårdere eller mildere i nogle sager end i andre sager.
Det er præcis det, som Rigsadvokaten er ved at undersøge, og indtil han er færdig med sin undersøgelse, kan man jo ikke lave nogen ændringer, for hvis man så lavede ændringer, ville det være at lave ændringer med bind for øjnene, og vi ville ikke ane, hvad det var, vi gjorde.
Derudover har justitsministeren jo i skriftlige svar, i § 20-spørgsmål, udvalgsspørgsmål, samrådsspørgsmål, her i Folketingssalen igen og igen, understreget og lovet, at ministeren og regeringen, i det omfang der er en ændring eller en forskel i strafudmålingerne, er indstillet på omgående ændring.
Og det vidste Dansk Folkeparti godt, da de fremsatte det her forslag.
Dansk Folkeparti har med andre ord fremsat et beslutningsforslag om noget, som er på vej.
Det hedder at sparke åbne døre ind.
Det er selvfølgelig nemt på den måde at fremsætte forslag og så om 3-4 måneder gå ud og sige, at Dansk Folkeparti fik gennemført et forslag.
Nej, det, som Dansk Folkeparti foreslår, er på vej.
Det næste, vi ser, er vel, at Dansk Folkeparti fremsætter et beslutningsforslag om, at 2+2=4, og så bliver alle ordførere nødt til at stå her på talerstolen og sige, at de er fuldstændig enige.
Men hvad er formålet med at fremsætte sådan et forslag?
Intet andet, end at man prøver på at sætte navn på noget, som allerede er undervejs, og det er ved at være noget trættende at skulle stå og diskutere det ene forslag efter det andet om noget, som er på vej.
Diskussionen har været der, løfterne er der, der sker en udvikling, der kommer en proces, og det her kommer til at ske fyldest, uanset beslutningsforslag B 110 eller ej.
Derfor afviser vi beslutningsforslaget.