runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-06-11:
Tilbage i 2005 var det planlagt, at vi skulle have en forfatningstraktat, og da diskuterede man - i starten af 2005 - om man skulle fastsætte et tidspunkt for den folkeafstemning.
Og da sagde Venstres daværende EU-ordfører, fru Charlotte Antonsen, altså en ordfører for statsministerens eget parti, i februar måned 2005 i diskussionen om, hvornår der skulle være en folkeafstemning, og jeg citerer: September kunne være et udmærket tidspunkt, fordi der i givet fald vil være et halvt år til og dermed god tid til debat.
Se, da vidste man, at der var en forfatningstraktat, og man kunne for så vidt jo bare diskutere den, men på det tidspunkt, altså for få år siden, var det vigtigt for Venstre, at der kom en dato på, så man vidste, at der var minimum 6 måneder, og at man dermed havde god tid til debat på baggrund af en kendt dato.
Kan statsministeren ikke godt høre, når vi tager de her citater fra 1999 og fra 2005, at der er noget, der ikke helt passer med den sjakren med datoen, som statsministeren er ude i nu?
Marianne Jelved (RV), 2008-06-11:
Jeg har slet ikke sagt en lyd om, at det offentlige sundhedsområde bliver udsultet, overhovedet ikke, for det mener jeg ikke at det gør.
Men på et eller andet tidspunkt kunne man jo godt komme i den situation med en behandlingsgaranti på 1 måned, at den pose penge, regionerne har fået - og de har kun den pose penge - er brugt op, inden vi kommer til nytår.
Så vil behandlingsgarantien jo være efterspørgselsstyrende.
Og så vil man have ret til at overgå til et privathospital, men regionerne har bare ikke flere penge i posen.
Det er det, jeg synes er interessant, nemlig hvordan man kan få en udgiftsramme i form af en pose penge til at passe med en efterspørgselsstyring.
Men jeg synes, at det er meget raffineret - liberalt - og det trækker i retning af en privatisering.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Jamen jeg er slet ikke enig med hr. Kristian Thulesen Dahl.
Altså, faktisk er det 7 måneder siden, at hr. Kristian Thulesen Dahl blev gjort bekendt med regeringens hensigter.
Og hr. Kristian Thulesen Dahl har lige siden da kunnet køre al den kampagne, som hr. Thulesen Dahl har haft lyst til.
Jeg har selv bidraget til debatten ved at gøre det til et stort punkt i min nytårstale, gøre det til et stort punkt i min grundlovstale, og jeg har såmænd også her i Folketingssalen deltaget i debatter om det.
Så der har været rig lejlighed til at diskutere det, nu foreløbig i 7 måneder.
Jeg synes faktisk, det er ganske lang tid.
Eigil Andersen (SF), 2008-06-11:
En af vanskelighederne er, at der er personaleflugt fra det offentlige sygehusvæsen.
Når man vælger job, vælger man det bl.a. ud fra lønnens størrelse, og jeg mener derfor, at det er uansvarligt, at regeringen ikke vil bevilge flere penge til regionerne i deres rolle som arbejdsgiver, for så ville regionerne få mulighed for ved forhandlingsbordet at give et ligelønsløft til Sundhedskartellet, sådan at man kunne bremse personaleflugten og velfærden kunne genskabes også inden for sygehusvæsenet.
Så mit spørgsmål er: Hvorfor følger regeringen en uansvarlig linje, der bevirker, at personaleflugten fortsætter?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Jeg kan fuldstændig afvise hr. Bødskovs regneeksempler og påstande.
Sagen er den, at det, vi lovede før valget, var at afskaffe de løsrevne lukkedage.
Vi kan jo ikke afskaffe alle lukkedage, og det er heller ikke meningsfyldt at afskaffe alle lukkedage, for daginstitutionerne har brug for dem.
Men det, vi synes er generende for forældrene, er, når daginstitutionerne holder sådan løsrevne lukkedage midt i ugen, som er til stor gene for forældrene, så de ikke kan få passet deres børn.
Der, hvor man bør holde lukkedage, når man skal holde lukkedage, er i tilslutning til ferier og fridage i øvrigt, så det er til at planlægge.
Det er altså de løsrevne lukkedage, vi er ude efter, og der har vi aftalt et beløb med Kommunernes Landsforening, der efter vores klare opfattelse rækker til at fjerne de løsrevne lukkedage, som vi lovede før valget.
Med hensyn til hr. Jens Peter Vernersens bekymring over antallet af sundhedsforsikringer kan jeg kun endnu en gang konstatere som et meget karakteristisk træk hos mange socialdemokrater - jeg siger ikke hos alle, men i hvert fald hos mange -
at man bliver så frygtelig bekymret, hvis almindelige mennesker får glæde af det, som før var forbeholdt de velhavende.
Det er da mærkeligt, at det Socialdemokrati, som går for at ville repræsentere almindelige mennesker her i samfundet, bliver så bekymret over, at almindelige lønmodtagere nu får del i de sundhedsforsikringer, som før var forbeholdt direktørerne.
Jeg konstaterer det bare.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-06-11:
Jeg bliver altså nødt til at gentage, at angående sundhedsforsikringerne er det jo ikke forsikringerne som sådan.
Det er det, at det har udviklet sig fra stort set ingen til 700.000, fordi befolkningen ikke tror på regeringens behandlingsgaranti; det er sådan set det, det drejer sig om.
Og så betyder det fradragssystem, man har, at alle de, der ikke har forsikring, i princippet betaler.
Det er kritisabelt, og som tidligere skatteminister ved statsministeren godt, hvordan det hænger sammen.
Lad mig så sige i forhold til skattestoppet, at da man fik disse sundhedsforsikringer, mente den daværende skatteminister Svend Erik Hovmand, at det ville koste ca. 50 mio. kr. om året.
Nu er det i hvert fald oppe på over 600 mio. kr., og hvad nu, hvis det ryger op på 1 mia. kr. eller 2 mia. kr.?
Kan det bare fortsætte?
Vi har foreslået, at pengene f.eks. skal bruges til en kræftkanon på Rigshospitalet, for så bliver pengene brugt til noget fornuftigt inden for systemet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Jeg kan kun endnu en gang slå fast, at det, der er konsekvensen af den sundhedspolitik, vi fører, er, at almindelige mennesker nu får mulighed for det, som før var forbeholdt nogle få velhavere.
Vi har givet mulighed for, at også mennesker uden mange penge kan få et frit valg og kan blive behandlet på et privathospital eller et hospital i udlandet, hvis det offentlige ikke kan sørge for det inden for 1 måned, og vi har sørget for at ændre skatteforholdene sådan, at også almindelige mennesker kan få de sundhedsforsikringer, som før var forbeholdt velhaverne.
Det er kendsgerningen.
Rasmus Prehn (S), 2008-06-11:
Når man sådan har siddet og lyttet til statsministerens tale, kan man godt blive helt nervøs for at tage ordet her i forsamlingen.
Jeg kan forstå, at man risikerer at få et af statsministerens indforståede blikke.
Når det så er sagt, har jeg hørt, at statsministeren taler meget varmt om det, han kalder »Mulighedernes samfund«.
Jeg forstår også, at det simpelt hen er selve titlen på regeringsgrundlaget - »Mulighedernes samfund«.
Men ikke desto mindre er vi jo i en situation, hvor man fra regeringens side - som noget af det første efter valget - fratog kommunerne muligheden ved simpelt hen at lave en række straffeaktioner og ved at lægge loft over anlægsudgifterne.
Man fratager altså kommunerne muligheden for at indfri f.eks. statsministerens eget løfte om at renovere skoletoiletter, men også muligheden for at vælge at sige: Vi vil lappe huller i vejene; vi vil anlægge cykelstier eller idrætsfaciliteter; vi vil i det hele taget løfte velfærden for danskerne.
Jeg vil gerne sige, at man ude i kommunerne altså ønsker muligheder for at løfte det her - man ønsker også de økonomiske rammer.
I kommunerne er det ikke nok med indforståede blikke.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Jeg kan afvise, at regeringen indfører straffeaktioner over for kommunerne.
Det, regeringen gør, er at indføre en mekanisme, som giver kommunerne en hjælpende hånd til at sikre, at de aftaler, der bliver indgået med regeringen, også bliver overholdt.
Jeg vil sige til hr. Rasmus Prehn, at vi går stærkt ind for det kommunale selvstyre, og derfor ønsker vi, at de aftaler, der frivilligt bliver indgået mellem Kommunernes Landsforening og regeringen, bliver overholdt.
Og det er grunden til, at vi indfører en mekanisme, som hjælper til, at de kan blive overholdt - netop for at stå vagt om det kommunale selvstyre.
Så tror jeg, at hr. Rasmus Prehn skal være lidt forsigtig med at tale om centralistisk styre.
For er der nogen, der har lagt op til et centralistisk styre af kommunerne, så er det Socialdemokraterne, som har foreslået nogle centralistiske velfærdsrettigheder, hvor man vil komme efter kommunerne med bål og brand, hvis ikke de lever op til dem.
Morten Bødskov (S), 2008-06-11:
Ja tak.
Jeg synes jo, at når man lytter til statsministerens meget tilbageskuende tale og vel også til den overbærenhed, som statsministeren trods alt har for visse dele af den kritik, der bliver fremført, så kan man høre, at det jo er en afskedstale til Folketinget.
Det er jo klart, at man kan blive en smule irriteret og lidt træt af at skulle høre på, at der bliver talt om møgbeskidte skoletoiletter og klagesange fra det ene og det andet hjørne osv., og så kan alle jo føle trang til at finde et nyt job.
Det er måske meget menneskeligt.
Det manglende engagement kom jo også til udtryk i spørgsmålet om regeringens såkaldte kvalitetsreform.
Den fik jo hele armen.
De offentligt ansatte fik sådan en pjece her i valgkampen, hvor statsministeren virkelig gav den gas.
Børnefamilierne har oplevet løftebrud på løftebrud.
Det gælder eksempelvis løftet om, at den gennemsnitlige forældrebetaling i daginstitutioner kun må være 25 pct., den stiger nu til 28 pct.
Kan statsministeren ikke forklare, hvorfor børnefamilierne skulle opleve sådan et løftebrud?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Regeringen har fuldstændig levet op til løftet om at sænke forældrebetalingen til 25 pct.
Det var i øvrigt et løfte fra sidste valg i 2005, og det blev gennemført efter valget, fuldstændig som vi havde lovet før valget.
Efter sidste valg er der så kommet noget nyt på bordet, nemlig madordninger i daginstitutionerne.
Derfor blev der så indført en betaling for en madordning.
Men det, vi lovede før valget i 2005, nemlig at sænke forældrebetalingen til 25 pct.,
er gennemført til punkt og prikke, som det blev lovet.
Morten Bødskov (S), 2008-06-11:
Der sidder jo mange familier med børn i vuggestuer, som statsministeren glemmer at fortælle, at konsekvensen af regeringens forslag er, at den gratis mad, de får i vuggestuerne i dag, skal de nu til at betale for.
Et andet løftebrud handler jo om lukkedagene.
Jeg står her med en udgave af Nyhedsavisen, hvor vicestatsministeren, som desværre ikke er til stede i dag, efter finanslovaftalen siger, at det er en stor dag for børnefamilierne, for lukkedagene er på vej i graven.
Kunne statsministeren ikke lige forklare Folketinget, hvor mange lukkedage det i grunden er, der forsvinder med den finanslovaftale, som regeringen har lavet?
Så det er det, den her regering, efter den har lovet kvalitetsreform, og efter den har lovet den ene og den anden milliard til bedre og mere velfærd, kommer ud af finanslovaftalen med.
Rasmus Prehn (S), 2008-06-11:
Jeg sikker på, at landets kommuner, inklusive de mange Venstreledede kommuner, gerne vil betakke sig for den hjælpende hånd.
Det er altså et meget stort indgreb i det kommunale selvstyre.
Og det er jo lidt skræmmende at se, at et parti som Venstre, der altid har været garant for det kommunale selvstyre, lige pludselig er fuldstændig i lommen på Dansk Folkeparti.
Alt skal styres fuldstændig centralistisk fra Christiansborg.
Det er jo det, der er situationen.
Lad mig komme med et enkelt eksempel, som jeg også har prøvet af på Venstres politiske ordfører, nemlig eksemplet fra den Venstreledede Vesthimmerlands Kommune. Dér har man altså fået et EU-tilskud på 33 mio. kr., som man gerne vil bruge til at bygge et musikhus.
Sagen er så den, at man jo ikke har kunnet regne med at få det her tilskud, og derfor har man ikke budgetteret med det.
Det, der sker nu, er, at når man så får pengene fra EU, er man nødt til at tage nogle skoletoiletter af budgettet, tage nogle cykelstier af budgettet og tage nogle forskellige andre ting af budgettet for at få plads til det her tilskud, for ellers må man ikke bruge pengene.
Er det ikke lige et nummer for molboagtigt? vil jeg spørge statsministeren.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Jo, og det er faktisk også den måde, det danske sundhedsvæsen kører på.
Langt de fleste penge bruges netop på et offentligt sundhedsvæsen, som har fået tilført 13 mia. kr. mere, siden vi tiltrådte i 2001.
Kendsgerningen er, at der i dag er flere læger, der er flere sygeplejersker, og der bliver gennemført flere operationer, end da vi overtog regeringsansvaret i 2001.
Så der er fremskridt.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-06-11:
Det er jo let nok at sige, at der er flere læger og flere operationer, men der er så sandelig også flere patienter, og der er flere behandlinger, vi kan tilbyde danskerne.
Det korte af det lange er, at en lang række mennesker stadig væk får en meget lang næse af regeringens sundhedspolitik.
Når statsministeren taler om, at folk nu kan komme på privathospital efter 1 måned, glemmer han jo at fortælle, at det kun er, hvis man har en kirurgisk lidelse eller en anden lidelse, som er let at behandle.
Er man i den situation, at man fejler noget, der bare er lidt mere specielt, er man i den situation, at man fejler noget livstruende, som tilfældigvis ikke lige er kræft eller en hjertesygdom, er man i den situation, at man er en ældre person og ikke kan overskue alle de her frie valg, eller i den situation, at man er kronisk syg, har diabetes eller en kronisk hjertesygdom, siger privathospitalerne jo: Nej tak, vi vil ikke behandle dig, heller ikke for offentlige midler. Så det ville da være det letteste at satse alle pengene, også de skattefinansierede, på at lave et offentligt sundhedsvæsen, der gælder for alle.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Fru Sophie Hæstorp Andersens beskrivelse af forholdene i den danske sundhedssektor er ikke på nogen som helst måde retvisende.
Tværtimod er der, som jeg sagde før, afsat væsentlig flere ressourcer, end der var tidligere.
Hvis man nu tager sådan noget som kræftområdet, er også kræftbehandlingen markant forbedret.
Der er indført akut handling for kræftpatienter for fire af de mest alvorlige kræftformer, og inden udgangen af i år vil der være udarbejdet det, der hedder pakkeforløb for alle kræftformer, som giver en hurtigere og mere sikker behandling.
Der er også gjort mere på hjerteområdet.
Så det er ikke kun på det kirurgiske område, som fru Sophie Hæstorp Andersen påstod.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-06-11:
Det, der bare står tilbage, når vi har lyttet til statsministerens svar om det her med de private sundhedsforsikringer, er: Hvis statsministeren virkelig mener, at vi skal have et offentligt sundhedsvæsen i verdensklasse, hvorfor hylder statsministeren og Venstre og regeringen så det her med, at nu har så mange danskere fået en privat sundhedsforsikring?
For pointen er jo: Hvorfor er det nødvendigt?
Og grunden til, at der er så mange, der tegner de her forsikringer, er jo, at man ikke har tillid til det offentlige sundhedsvæsen.
Er statsministeren ikke bekymret over den tendens?
Vi hører i dag, at det er han ikke.
Han synes faktisk, at det er en glimrende udvikling, at flere og flere tegner de her forsikringer, for så kan man få gang i den her privatisering, der i virkeligheden er det, som Venstre inderst inde helst vil have.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Nej, jeg kan afvise fru Kirsten Brosbøls påstand om, at vi skulle ønske at udsulte det offentlige sundhedsvæsen og fremme private hospitaler.
Det er slet ikke tilfældet, tværtimod.
Vi ønsker et velfungerende offentligt sundhedsvæsen, hvor der er fri, lige og gratis adgang for alle til den bedste sundhedsbehandling.
Det er faktisk vores politik, og det er også grunden til, at der over hele linjen er afsat flere penge til de offentlige sygehuse.
Men vi kigger på det fra patienternes synspunkt, og vi synes, at det er en god ventil at have, at hvis ikke de kan få en ordentlig behandling inden for en måned, har de et andet sted at gå hen.
Dengang Socialdemokraterne havde ansvaret, blev man bare sat på en venteliste, og den kunne man ikke komme ud af, medmindre man var velhaver.
Hvis man var velhaver, kunne man bare betale selv for at komme på et privathospital eller rejse til udlandet.
Nu har vi sikret, at alle, også de, der ikke har så mange penge, har chancen for at komme ud af ventelisten.
Det er et socialt retfærdigt, frit valg, hvor det frie valg, der var under socialdemokratisk styre, var et frit valg for velhaverne.
Det frie valg er en ret, man har som patient, også uden sundhedsforsikring.
Det frie valg er et, der indtræder, hvis det offentlige ikke kan klare behandlingen inden for en måned.
Så får man ret til at vælge noget andet, og pengene følger med, hvilket sikrer, at det ikke er pengepungens størrelse, der afgør, om man kan blive behandlet i tide.
Det er jo det, der er den skrigende modsætning til situationen, da Socialdemokraterne regerede, for dengang var det pengepungens størrelse, der afgjorde det frie valg.
Da var det frie valg forbeholdt dem, der havde så mange penge, at de havde råd til at lade sig indlægge på et privathospital eller rejse til udlandet.
I dag er det frie valg for alle.
Det er et socialt retfærdigt, frit valg.
Frank Aaen (EL), 2008-06-11:
Der er to påstande, statsministeren er kommet med adskillige gange i debatten, og som er så hamrende forkerte, at man er nødt til at give dem en kommentar med på vejen.
Den ene er påstanden om, at når man lader pengene følge patienten fra det offentlige over til det private sygehus, uanset at regionerne jo kun har en begrænset pose penge, har det ikke nogen betydning, for pengene følger jo bare patienten.
Det har jo præcis den betydning, at hver eneste gang flyttes der penge fra det offentlige sygehusvæsen over i den private sektor, og det betyder, at man får færre behandlinger for pengene, fordi behandlingerne er dyrere at gennemføre i det private, og endelig er der jo kun ét sted, pengene kan tages, nemlig fra andre behandlinger i den offentlige sektor, og så går det ud over de gamle og de medicinske patienter.
Det er det, der sker: Man udhuler de offentlige hospitaler og særlig de områder, hvor der ikke er behandlingsgaranti, og propper penge over i privatsygehusene.
Sådan er det.
Den anden påstand, statsministeren er kommet med gang på gang, og som er hamrende forkert, er, at når sundhedsforsikringer tidligere var for de få udvalgte rige, er de nu for alle.
Nej, de er ikke for alle.
De er ikke for pensionisterne, de er ikke for de unge, de er ikke for de arbejdsløse, og de er stort set heller aldrig for de syge.
Når der er 100.000 ud af en befolkning på mere end 5 millioner mennesker, der har en sundhedsforsikring, og vi kigger på, hvem der så har sundhedsforsikringer, som er betalt af deres arbejdsgiver med skattefradrag, viser det sig, at de, der har sundhedsforsikring, typisk er dem, der har job med høje lønninger, og de, der ikke har, typisk er dem, som har job med lave lønninger.
Det er hamrende asocialt.
Det er oven i købet sådan, at hvor det tidligere var de få rige, der selv skulle betale deres forsikring, har man nu fået en ordning, hvor det er alle os andre, der skal betale for forsikringer, der primært er for de rige.
Det er hamrende asocialt, det er en skændsel, og det er noget af det værste, regeringen står for i øjeblikket.
Det er en ødelæggelse af sundhedssystemet, der tidligere var sådan indrettet, at alle fik samme behandling uanset deres placering i samfundet og uanset deres indkomst.
I dag bliver systemet mere og mere opdelt til fordel for de rige.
Sådan er sandheden, vil jeg sige til statsministeren, selv om der gentagne gange er sagt det modsatte.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-06-11:
Hvor er det frie valg for pensionisten, for kronikeren og for alle dem, der i dag ikke kan tegne sådan en sundhedsforsikring, som statsministeren nu står og hylder fra talerstolen?
Hvis regeringen ønsker et offentligt sundhedsvæsen, hvor der er fri og lige adgang til alle, hvorfor er det så, at der i den her regerings levetid har været en så voldsom vækst i private sundhedsforsikringer og en så voldsom vækst inden for det private sundhedsvæsen
Det synes jeg at statsministeren skylder os et svar på.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2008-06-11:
Der har statsministeren jo udtalt, at han gerne vil flytte folk fra bilerne og over i den kollektive trafik, fordi vi er nødt til at gøre noget ved klimaudfordringen.
Så vil jeg stille statsministeren et spørgsmål, nu når han kaster blikke til De Konservative - skælmske blikke, tror jeg det var.
Rigtige venner behøver man ikke at tale så højt med, men hvad så, når ens rigtige venner kalder én langhåret, når man laver et udspil, der handler om klima og trafik, og som faktisk tager klimaudfordringen en lille smule mere seriøst på trafikområdet, end det tidligere er set fra regeringspartiernes side?
Hvordan har man det så med, at ens regeringsparti, De Konservative, vælger at kalde Venstres udspil langhåret og måske en anelse urealistisk?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-06-11:
Der er ikke nogen tvivl om, at befolkningen er rigtig trætte af at høre på bortforklaringer, også når det gælder sundhedsområdet.
Det, man kan opleve, når ens pårørende bliver indlagt akut, er, at det er på overfyldte gange og med personale, der løber af sted og klarer tingene på trods.
Og ministrene er åbenbart også trætte af at høre på bortforklaringer, for de sidder ikke længere på deres pladser, men står og drikker kaffe.
Så de er også blevet trætte og er på vej væk. Statsministeren siger så, at sundhedsforsikringerne er for alle, og det må så bero på, at der nu skulle være 700.000 danskere, der har tegnet dem.
Sidst jeg talte efter, var vi lidt flere danskere i Danmark end kun 700.000.
Og årsagen til, at sundhedsforsikringerne nu skulle være for alle og give muligheder for alle, skulle være, at de ikke kun er forbeholdt direktørerne, men også folk helt inde i LO's rækker.
Det sidste er desværre modbevist af Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, som netop peger på, at det stadig væk er direktørerne, der får behandlinger via sundhedsforsikringer.
Det er ikke de lavtuddannede, det er ikke de arbejdsløse, og det er ikke dem, der har en anden etnisk baggrund.
Så jeg vil bare spørge statsministeren: Hvorfor ikke satse det hele og lave en sundhedsforsikring, der gælder for alle danskere i hele Danmark, og som er betalt over skatten?
Ville det ikke være den bedste måde at bruge pengene på?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-06-11:
Men vi er jo også godt klar over, at når kommunerne sidder i en forhandlingssituation over for finansministeren, giver de den nok ikke for lidt.
Jamen det lader jeg mig ikke på nogen som helst måde gå på af.
Jeg har i min tid i politik vænnet mig til at blive kaldt så mange ting, så det hæfter jeg mig ikke så meget ved.
Det, jeg hæfter mig ved, er indholdet, og det er min klare opfattelse, at hvis vi skal løse transportopgaven i det danske samfund på en ordentlig måde i de kommende år, er vi nødt til at satse mere på den kollektive trafik.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2008-06-11:
Jeg er glad for, at statsministeren bekræfter, at man gerne vil investere i den kollektive trafik.
Vi har jo en stor investeringsplan til efteråret, hvor udfordringen i hvert fald bliver meget tydelig, i forhold til om statsministerens ord så også bliver til virkelighed.
Statsministeren har det jo med at holde sine løfter, og jeg har noteret mig, at statsministeren på et pressemøde meget klart har sagt, at man gerne vil reducere CO2-udslippet fra trafikken med 25-30 pct.
Samtidig har statsministerens egen trafikordfører valgt at gå ud og sige, at de målsætninger ikke er realistiske mere, og at Venstre er villig til at skrotte dem.
Skal jeg regne med, at statsministeren holder sit løfte, eller skal jeg regne med, at Venstres trafikordfører får sin vilje?
Hvor er det i virkeligheden at regeringen vil hen i forhold til den dagsorden?