Lene Espersen (KF), 2008-01-18:
En række medlemmer af Dansk Folkeparti har fremsat et beslutningsforslag om genetablering af grænsekontrollen ved Danmarks indre Schengengrænser.
I beslutningsforslaget hedder det: »Folketinget pålægger regeringen med tilsigtet ikrafttrædelse inden udgangen af 2008 at fremsætte lovforslag, der får den virkning, at Danmark genindfører grænsekontrol, i det omfang det er muligt inden for den eksisterende Schengenaftale.
Det foreslås, at en sådan grænsekontrol tager udgangspunkt i den franske model for grænsekontrol ved grænserne til Benelux-landene.«
Forslagsstillerne henviser i bemærkningerne til beslutningsforslaget til den franske ordning for grænsekontrol ved grænserne til Beneluxlandene.
Ifølge oplysninger fra de franske myndigheder har Frankrig, siden Schengenkonventionen trådte i kraft i 1995, opretholdt grænsekontrol til Beneluxlandene.
Beslutningen blev i sin tid truffet i medfør af Schengenreglernes bestemmelser om, at der i et begrænset tidsrum kan iværksættes national grænsekontrol ved de indre grænser, når den offentlige orden eller den nationale sikkerhed kræver det.
Ifølge de franske myndigheder blev beslutningen dengang begrundet med hensynet til bekæmpelse af den narkotikatrafik, som udgik fra Nederlandene.
Disse oplysninger fra de franske myndigheder fremgår af min besvarelse af spørgsmål nr. S 3419 fra folketingssamlingen 2006-07, som er gengivet i bemærkningerne til beslutningsforslaget.
I bemærkningerne anfører forslagsstillerne desuden, at man på det seneste har kunnet læse i pressen, at priserne på narkotika i Danmark er faldende.
Forslagsstillerne anfører endvidere, at visse institutioner og organisationer har givet udtryk for, at de ser en sammenhæng mellem de åbne grænser i Europa og en øget trafik af narko.
På denne baggrund foreslår forslagsstillerne, at en model efter fransk forbillede skal kunne danne udgangspunkt for en dansk grænsebevogtning.
Schengensamarbejdet har to overordnede formål.
Det ene formål er at etablere fri personbevægelighed over de indre grænser, mens det andet er at styrke indsatsen mod international kriminalitet og illegal indvandring.
Denne styrkede indsats skal bl.a. udgøre en modvægt til den frie personbevægelighed, således at bortfaldet af personkontrollen ved de indre grænser ikke kan misbruges af personer, som er eftersøgt eller udvist på grund af kriminalitet.
Schengenkonventionen indeholder på den baggrund bl.a. bestemmelser om grænseoverskridende politisamarbejde og oprettelse og brug af et fælles informationssystem, det såkaldte Schengeninformationssystem.
I Schengeninformationssystemet indlægges der bl.a. oplysninger om eftersøgte personer og genstande.
Hvad angår Schengensamarbejdets formål om fri personbevægelighed over de indre grænser, følger det af Schengenreglerne, at de indre grænser alle steder skal kunne passeres uden personkontrol.
Der gælder imidlertid visse undtagelser.
Hvis der foreligger en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed, åbner Schengenreglerne mulighed for, at et land kan genindføre national grænsekontrol ved de indre grænser.
Dette kan dog kun gøres undtagelsesvis og i en begrænset periode, og samtidig må de foranstaltninger, der iværksættes, ikke være mere omfattende og ikke vare længere, end hvad der er strengt nødvendigt for at imødegå den alvorlige trussel.
En medlemsstats beslutning om genindførelse af indre grænsekontrol kan som udgangspunkt kun træffes efter samråd med de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
Der er altså tale om, at grænsekontrollen kun kan genindføres i undtagelsestilfælde, når særlige forhold gør det nødvendigt.
Jeg kan i forlængelse af omtalen af Schengenreglerne nævne, at en beslutning om at genindføre grænsekontrol i Danmark i medfør af udlændingeloven træffes af integrationsministeren.
Beslutningen træffes efter rigspolitiets indstilling og i samråd med justitsministeren.
Selve vurderingen af, om der i et begrænset tidsrum kan være behov for at iværksætte personkontrol af hensyn til den offentlige orden eller den nationale sikkerhed, vil i de enkelte tilfælde bero på den politi- og efterretningsmæssige trusselsvurdering.
Jeg kan oplyse, at vi i Danmark kun i ét tilfælde har besluttet at genindføre grænsekontrollen midlertidigt.
Det skete i forbindelse med afholdelsen af Det Europæiske Råds møde i København den 12.-13. december 2002.
Hvis jeg herefter skal vende mig mod beslutningsforslaget, vil jeg starte med at sige, at den franske ordning for grænsekontrol ved grænserne til Beneluxlandene ikke fremtræder som en ordning, der kan regnes som et forbillede for den danske håndtering af de indre Schengengrænser.
I den sammenhæng kan der være grund til at minde om, at fraværet af personkontrol ved de indre grænser ikke berører politiets mulighed for at udøve sine beføjelser på dansk territorium, bare de ikke har samme virkning som grænsekontrol.
Det gælder også i grænseområdet.
Den politimæssige indsats mod grænseoverskridende, organiseret kriminalitet bør efter rigspolitiets opfattelse i stedet for at basere sig på grænsekontrol være målrettet og baseret på indsamling, bearbejdning og analyse af relevante oplysninger for at afdække de kriminelle netværk, der står bag den grænseoverskridende, organiserede kriminalitet.
Det vil altså sige, at selv om politiet ved, at i denne bil er der gemt narko, stopper man altså ikke bilen, når den krydser grænsen, men venter og ser, hvor bilen kører hen, så det ikke bare er de folk, der fungerer som bude, der bliver taget, men man også kan tage bagmændene i samme forbindelse.
Jeg kan desuden nævne, at jeg har indhentet en udtalelse fra rigspolitiet i anledning af det konkrete beslutningsforslag.
Rigspolitiet har i den anledning oplyst, at man set i lyset af kriminalitetsudviklingen løbende overvejer behovet for at tilpasse den politimæssige indsats med henblik på bekæmpelse af bl.a. indsmugling af narkotika.
Det er imidlertid rigspolitiets opfattelse, at særlige grænsekontrolforanstaltninger ud over de aktiviteter, der allerede gennemføres i de grænsenære områder, for tiden hverken vil være nødvendige eller hensigtsmæssige. På den baggrund kan regeringen ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.