runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (NY), 2008-05-09:
Først er det vigtigt at skelne mellem kvindehandel og prostitution generelt.
Hvad angår kvindehandel, er det noget, vi virkelig skal slå hårdt ned på.
Vi mener også, at det ikke er nok, at de nu får opholdstilladelse i 100 dage mod før 30 dage.
Vi vil i Ny Alliance foreslå, at de som minimum får en opholdstilladelse på 1 år, hvis de vel at mærke samarbejder med politiet med henblik på at tilbageholde bagmændene.
Med hensyn til prostitution generelt er vi i Ny Alliances som udgangspunkt ikke tilhængere af at kriminalisere sexkunder, sådan som Socialdemokraternes beslutningsforslag, B 96, lægger op til.
Jeg tror ikke, at en kriminalisering vil fjerne prostitution, og jeg er bange for, at vi med en kriminalisering af kunden og dermed også indirekte en kriminalisering af hele prostitutionsmiljøet, vil miste vores greb om, hvad der foregår i dette miljø.
Desuden vil en sådan lovgivning også sætte fokus på prostitutionskunden - et fokus, vi helt har manglet i den danske debat.
Faktum er jo, at det er kundernes efterspørgsel, der driver værket.
I den lovlige prostitutionshandel indgår to mennesker, en sælger og en køber.
Sælger, som oftest er en kvinde, må udbyde sig selv på gaden, på barer, på såkaldte massageklinikker, i aviser eller på internettet.
Dermed bliver kvinden den synlige.
Det er hende, som samfundet ser, og det er hende, vi forbinder med prostitution.
Det er hende, der bliver udstillet socialt.
Køberen er oftest en mand.
Han behøver imidlertid ikke at reklamere med sin rolle i prostitutionshandlingen, han kan holde sin medvirken hemmelig.
Han er den usynlige part.
Måske derfor har vi som samfund kun i meget ringe grad beskæftiget os med manden.
I forskning, i folketingsdebatter og i den generelle offentlige debat har vi indtil for ganske nylig været alt for tilbøjelige til at sætte fokus på den kvindelige sælger.
Skal vi for alvor have gjort noget ved situationen, er det vigtigt, at vi får set nærmere på kunden.
Vi ved, at omkring 14 pct. af danske mænd har købt sex mindst en gang.
Skulle vi tage at se lidt nærmere på disse usynlige mænd?
Jeg kender kun til én større undersøgelse af de mandlige sexkunder i Danmark - den undersøgelse, som VFC Socialt Udsatte foretog i 2005.
Det er en udmærket undersøgelse, men vi har brug for mere viden om kunden.
Derfor mener vi i Ny Alliance, at det kan være en god idé at se nærmere på de positive og negative effekter ved at kriminalisere prostitution, bl.a. kan vi se nærmere på Sverige.
Et stort problem ved de svenske erfaringer er, at meldingerne angående de effekter, som den svenske lov har haft, er meget svingende, alt efter hvem man spørger.
Jeg håber, at en kommission kan øge vores viden om de effekter, en kriminalisering af kunden vil have.
Dog spørger jeg mig selv, om en kommission er det bedste forum til at belyse problemstillingen i.
Kommissioner er jo ikke kendt for at være specielt hurtigtarbejdende.
Måske kunne det være mere hensigtsmæssigt med en anden type udvalg.
Med det forbehold støtter Ny Alliance beslutningsforslagets gode intentioner.
Line Barfod (EL), 2008-05-09:
Jeg vil gerne starte med at sige, at Enhedslisten støtter forslaget, og at vi synes, at fru Pia Christmas-Møller har fundet en rigtig god balance med det her forslag, hvor det på den ene side sikres, at alle jævnligt bliver opfordret til at tage stilling, og hvor det på den anden side ikke indføres, at man pr. automatik skal være donor.
Det er jo en utrolig svær balance på den ene side at fastholde, at mennesket skal opfattes som et menneske og som noget unikt og ikke som et reservedelslager, og på den anden side, at den enkelte skal have friheden til ud fra en række overvejelser selv at tage stilling til, hvad man frivilligt ønsker at give af sig selv rent fysisk til andre.
Det har så været lidt mærkeligt, synes jeg, at høre debatten her fra regeringspartierne, som åbenbart er meget optaget af det her med, at organer altså er noget, man i den grad selv skal være herre over.
Jeg er sådan set fuldstændig enig i det synspunkt, men det er altså kun et par år siden, at regeringen vedtog en lov om biobanker, som gik ud på, at hvis der bliver taget noget ud af en i levende live, har man ikke ret til selv at bestemme over det, så tilhører det pr. automatik sundhedsvæsenet, der så fuldstændig frit kan beslutte, hvad de vil gøre med det.
Jeg kan ikke helt få de to synspunkter til at harmonere, nemlig at man, når man er i levende live, ikke har ret til selv at bestemme over dele af sig selv, og at man siger, at det er svært at beslutte, hvad der skal ske, når man er død.
Jeg synes, det er rigtig vigtigt, at man både i levende live, og i forhold til hvad der skal ske med ens krop, når man er død, har muligheden for selv at bestemme.
Jeg tror, det er en rigtig vigtig frihed for mange mennesker, at man har retten til selv at bestemme, og det synes jeg sådan set skulle gælde hele vejen igennem, både når man er levende, og i forhold til hvad der skal ske, når man er død.
Derfor synes jeg, at det her er en rigtig god måde at gøre det på, nemlig at man får mulighed for at tage stilling.
Jeg tror, det er rigtig vigtigt, at vi begynder at diskutere noget mere det her med, at man har muligheden for at give noget af sig selv til andre.
Jeg tror, at hvis vi i langt højere grad begyndte at lave førstehjælpsundervisning for vores børn helt fra børnehavealderen, ville de lære at tage sig af hinanden.
Hvis vi fortæller langt mere om muligheden for at være bloddonor, være rygmarvsdonor, være organdonor osv., tror jeg, det bliver mere naturligt for mange mennesker at tage stilling til, hvad de gerne vil give af sig selv, både i levende live, og efter de er døde.
Det tror jeg er den rigtige måde at gøre det på, og derfor synes jeg, det er et rigtig godt forslag, der ligger her, som vi kan støtte.
Lene Espersen (KF), 2008-05-09:
Jeg vil sige til fru Karen Hækkerup, at jeg synes, at et af problemerne med det her beslutningsforslag netop er, at man vil vurdere, hvad der er de negative og de positive konsekvenser af noget, der ikke er retstilstanden i Danmark.
Hvordan i alverden skulle vi meningsfuldt kunne vurdere det?
I Sverige, hvor man har nogle andre regler, har man valgt at sige, at man nu laver en evaluering af ordningen.
Jeg må sige til fru Karen Hækkerup, at det altså ikke er min opfattelse, at vi har et stigende antal prostituerede i Danmark.
Tallet har faktisk ligget meget konstant i rigtig mange år, og som jeg også redegjorde for, er erfaringerne fra Sverige faktisk, at da man indførte et forbud mod køb af prostitutionsydelser, forsvandt prostitutionen fra gadeplan, men nu er to tredjedele tilbage igen.
Derfor tror jeg, at man i den nuværende fase skal være varsom med at forsøge at drage for håndfaste konklusioner af, hvordan erfaringerne har været fra andre lande.
Tværtimod må man jo erkende, at netop det, at den svenske regering nu har sagt, at det her nu grundigt skal undersøges, skyldes, at den ser det her som noget, der måske ikke har haft den virkning, den havde forventet.
Line Barfod (EL), 2008-05-09:
Jeg synes, det er et lidt underligt argument, ministeren kommer med.
Det er da en god måde at gøre tingene på, at man nedsætter en kommission til at kigge grundigt på tingene og forberede og overveje, hvis der er overvejelser om at lave en lovgivning og en ny kriminalisering på området, og at undersøge tingene ikke alene ud fra erfaringerne fra andre lande, men også ud fra de vilkår, vi kender i Danmark.
Men det, jeg egentlig godt ville spørge til, var det, ministeren ligesom stod og roste lidt, nemlig den store indsats, som ministeren siger der bliver gjort mod menneskehandel.
Jeg er helt med på, at det går fremad, men af den rapport, vi har fået, fremgår det, at det er 33 årsværk af hele politiets styrke, der bliver brugt på det her område.
Samtidig har vi for nylig fået tal fra ministeren, der viser, at det mindst er 250 voldtægter om dagen, som ofre for menneskehandel bliver udsat for.
Jeg synes ikke helt, der er sammenhæng mellem de to tal, og jeg vil godt høre, om ministeren har tænkt sig at lave en oprustning af indsatsen for at gøre noget for de kvinder, der er ofre for menneskehandel.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-09:
Jeg går ud fra, at det er en ret ny strategi, som man ikke har så mange tal på, men det har jo længe været forbudt at have sex med en handlet kvinde.
Det er i forvejen ulovligt, og man kan, så vidt jeg er orienteret, straffes efter voldtægtsparagraffen, hvis man alligevel har sex med en handlet kvinde.
Er der overhovedet på noget tidspunkt rejst sigtelser her i landet mod mænd, der har haft sex med handlede kvinder?
Lene Espersen (KF), 2008-05-09:
Politiets strategi er simpelt hen at standse kunderne og spørge, om de tror, at pigen er gået frivilligt med til det; den er simpelt hen at opsøge kunderne.
Det er en forholdsvis ny måde for politiet at begynde at agere på, men det er også for at få kunderne til at begynde at være opmærksomme på, at de selvfølgelig også skal prøve at se på, om det er en pige, der er her frivilligt, eller om det er en pige, som er kommet hertil under tvang.
Så politiets strategi er sådan set at gå lige det der skridt videre og begynde at tage fat på nogle af de kunder, der findes derude.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-09:
Nu siger ministeren selv, at antallet af prostituerede er stabilt og har været det i mange år.
Det er jo i sig selv sørgeligt, når alle politiske partier her i Folketinget har det som erklæret mål at komme prostitutionen til livs.
På den baggrund vil jeg også gerne høre, om ministeren har nogle forslag til, hvordan man kommer efterspørgslen, altså kunderne, havde jeg nær sagt, til livs.
Rigspolitiets handlingsplan har jo været ude at sige, at vi også er nødt til at kigge på efterspørgslen.
Hvad er det for nogle initiativer, der ligger fra regeringens side, omkring efterspørgslen?
Lene Espersen (KF), 2008-05-09:
Jeg vil sige, at den svenske regering jo er gået i gang med at undersøge det.
Men jeg synes, at det, der er det bekymrende ved de svenske tal, er, at to tredjedele er kommet tilbage på gaden, men man ved af gode grunde ikke, hvad mørketallet er, altså hvor mange der helt er forsvundet om i baggårdene, hvor end ikke de sociale myndigheder kan få fat på dem.
Det, jeg synes er det mest skræmmende ved de svenske tal, er, at man går ind og kriminaliserer kunderne, der køber prostitution, og alligevel ender det med, at mange af de prostituerede er på gaden, men måske er der nogle, der bare har fået det endnu værre.
Derfor vil jeg sige, at jeg synes, at det er meget rigtigt af den svenske regering at lave en evaluering, og så må vi se på, hvilke erfaringer de har fået, herunder også vedrørende det spørgsmål, som fru Lone Dybkjær her rejser om, hvor mange af dem, der er handlede, er kommet herop, vel vidende at de skulle være prostituerede, men er kommet, fordi de simpelt hen er flygtet fra fattigdom, og det kan jeg ikke udtale mig om i dag.
Lone Dybkjær (RV), 2008-05-09:
Justitsministeren sagde, at det ser ud til, at to tredjedele af prostitutionen i Sverige er kommet tilbage.
Jo, men så har vi måske klaret en tredjedel, det er dog også bedre end ingenting, kunne man måske sige.
Men det, som også er interessant, er så at finde ud af, hvor meget af det der er kvindehandel, og hvor meget der ikke er kvindehandel, for der er formentlig ret stor forskel på det - og der er under alle omstændigheder meget stor forskel på, hvad de sociale myndigheder kan gå ind og gøre, alt efter om det er nogle, der bor i f.eks. Sverige eller er handlet til Sverige.
Lene Espersen (KF), 2008-05-09:
Jeg vil sige til fru Lone Dybkjær, at det netop er det.
Jeg synes måske, det er et mærkeligt forslag at ville nedsætte en kommission, der, om man så må sige, bare skal sidde og vente på, at der kommer nogle erfaringer fra andre lande, der først er færdige om meget lang tid.
Så jeg synes ikke, at det er en hensigtsmæssig måde at gøre det på.
Men jeg vil meget gerne give tilsagn om og medvirke til, at vi løbende forsøger at indsamle de erfaringer, der måtte være fra andre lande, så de kan indgå i den videre debat her.
Jeg synes bare, at den diskussion, vi indtil videre har haft, viser, at vi er enige om, at det her er svært, og at der er nogle valg, man skal træffe, men at vi nok også alle sammen har behov for at få et lidt bedre beslutningsgrundlag at diskutere ud fra.
For jeg har stået her i Folketingssalen flere gange og afvist beslutningsforslag, hvor forslagsstillerne nærmest har givet udtryk for, at hvis vi bare gjorde det her, var vi nærmest sluppet af med prostitutionsproblemerne.
Så enkelt er det simpelt hen bare ikke.
Lone Dybkjær (RV), 2008-05-09:
Det, jeg ikke helt forstår, er mere argumentationen, for det, der står i beslutningsforslaget - det er ikke mit - er, sådan som jeg læser det, en erfaringsopsamling fra de forskellige tiltag, der har været i de forskellige lande.
Det kan godt være, at selve beslutningsforslaget er for snævert.
Jeg ser det mere sådan, at det er meget interessant at få samlet op på, hvad der sker i Tyskland, hvad der sker i Holland, hvad der sker i Sverige - og det sådan, at vi måske på et eller andet tidspunkt kan få en samlet opsamling af det.
Der er mig bekendt lavet noget i Tyskland, men så kunne man måske begynde at høre de andre lande, hvad der er lavet, sådan at vi fik samlet de forskellige erfaringer sammen.
Lene Espersen (KF), 2008-05-09:
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at jeg nu ikke kan genkende de tal, som fru Line Barfod her nævner, men det kan vi jo tage under udvalgsbehandlingen.
Men jeg vil sige, at det da er helt og aldeles afgørende, at politiet forsøger at tilrettelægge indsatsen efter den strategi, som jeg har redegjort for her, nemlig ved at sørge for, at de ude lokalt fuldstændig får identificeret prostitutionsmiljøet - det er man allerede nu meget, meget langt med - og sørge for, at der lokalt er lavet handlingsplaner og strategier for, hvordan man så bekæmper menneskehandel og får fat på prostitutionens bagmænd.
Samtidig har vi NEC, der sidder nationalt og hjælper med at lave efterforskningsoplæg til brug ude i de enkelte politikredse.
Jeg vil sige, at både rigspolitiet og jeg erkender, at det her er en meget, meget vanskelig opgave at løfte, fordi det er rigtig svært at finde frem til, hvem det er, der er handlet, om de vil vidne mod bagmændene osv.
Men ikke desto mindre mener jeg, at man faktisk har tilrettelagt det på en utrolig god måde.
Line Barfod (EL), 2008-05-09:
Jeg er med på, at der er lavet strategier, og jeg har læst Rigspolitichefens redegørelse grundigt og læst, at der skal fokus på det i hver eneste politikreds.
Jeg er også med på, at der kan være nogle bevisproblemer i forhold til fældende afgørelser.
Ifølge regeringens egne oplysninger er det minimum 250 voldtægter om dagen, som ofre for menneskehandel udsættes for i Danmark.
Der har man 33 politimænd og -kvinder på årsplan indsat til at gøre noget ved det her problem og de øvrige menneskehandelsproblemer.
Jeg mener altså, at man bliver nødt til at opruste på en helt anden måde og også se på, hvad vi gør for at hjælpe ofrene, hvad vi gør for at sikre, at de ikke bare bliver sendt ud af landet hurtigst muligt og handlet en gang til, men at de faktisk får mulighed for at få ophold og hjælp i Danmark.
Lene Espersen (KF), 2008-05-09:
Vi kan jo altid have en debat her i Danmark om, hvad vi mener der er rigtigt, og hvad der skal lovgives om og ikke lovgives om, men jeg synes, det er rimelig meningsløst at sige, at vi nu skal nedsætte en kommission, der skal undersøge de negative effekter af noget, som ikke er gældende lov i Danmark.
Det vil nærmest være at gøre det samme som det, svenskerne er i gang med.
Jeg har svært ved at forstå det.
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at det her er et prioriteret område for politiet, men at det er et ekstremt vanskeligt område at få fældende afgørelser på, og det skyldes jo bl.a., at det er meget svært at få folk til at vidne.
Typisk vil politiet jo skulle klare sig med telefonaflytninger og andet, såfremt de skal kunne komme efter bagmændene.
Jeg vil sige, at jeg synes, forligskredsen omkring politiaftalen, hvor vi har valgt at sige, at det her er et område, der skal fokuseres på, har grebet det rigtigt an ved bl.a. at lave den her lokale strategi i samtlige politikredse, der skal sikre, at der er fokus på det.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-09:
Hr. Helge Adam Møller startede med at sige, at nye danske undersøgelse ikke vil føre noget med sig.
Men det interessante er jo, at norske og svenske undersøgelser fører nye ting med sig.
Derfor undrer jeg mig over, hvordan hr. Helge Adam Møller kan komme med den konklusion.
Det er klart, at den seneste rigsadvokatundersøgelse ikke tager højde for de ting, som er blevet undersøgt i Norge og Sverige, for de er kommet efter Rigsadvokatens seneste undersøgelse.
Men netop derfor er der jo behov for at få lavet en selvstændig samlet konklusion, som kan sætte et endeligt punktum for denne tragiske sag.
Vi er jo alle sammen, uanset om vi siger ja eller nej til det her forslag, fuldstændig enige om, at det er en dybt tragisk sag.
Det vil jeg overhovedet ikke gå ind i, men jeg kan ikke forstå, hvordan man, når der hele tiden fra de andre nordiske lande kommer nye data, som sår tvivl om de ting, vi tror på herhjemme, kan blive ved med at sige nej og sige, at de ting ikke har noget med virkeligheden at gøre, for det er altså virkeligheden i Norge og i Sverige.
Helge Adam Møller (KF), 2008-05-09:
Det er De Konservatives opfattelse, at nu - mere end 18 år efter, at »Scandinavian Star«-katastrofen skete - er der grund til at se i øjnene, at nye danske undersøgelser ikke fører til noget nyt resultat.
De norske myndigheder efterforskede branden og dens årsager, jævnfør den ansvarsfordeling, der var lavet kort tid efter branden, for mere end 18 år siden.
Den norske rigsadvokat behandlede så sagen endnu en gang 12 år senere, i 2002, og konklusionen fra den norske rigsadvokat var, at der ikke var grundlag for at genoptage efterforskningen.
Her i Danmark - og det er jo selvfølgelig det, vi af gode grunde først og fremmest snakker om, det er der, vi har indflydelse som Folketing har Rigsadvokaten og justitsministeren tre gange vurderet, om der var grundlag for at genoptage den strafferetlige efterforskning.
Resultatet har været det samme alle tre gange, også selv om der ved alle tre undersøgelser er indgået nyt materiale, nye oplysninger og nye vurderinger.
Det var i henholdsvis 1996-97, det var i 1999-2000, og det var i 2005-06.
Når jeg sådan fremhæver de tre forskellige perioder med et spænd på ca. 10 år fra den første til den sidste, er det jo, fordi der har været forskellige rigsadvokater, og der har også været forskellige justitsministre.
Det er bare, fordi man måske kunne have den opfattelse - og det er ikke forslagsstillerne, jeg tænker på, men andre - at det kunne være den samme mand eller den samme kvinde, den samme rigsadvokat, den samme justitsminister eller det samme parti, som bare sådan hvert fjerde år tager sagen op og siger: Nu har vi afgjort sagen én gang, og så må jeg hellere holde mig til det, jeg sagde som justitsminister for 4 eller 5 år siden.
Men det er altså forskellige personer, forskellige partier og forskellige rigsadvokater, og som sagt er der også indgået forskelligt materiale hver gang. Som justitsministeren også gjorde opmærksom på, var vurderingen ved den sidste store og meget omhyggelige undersøgelse og vurdering for bare 2 år siden, hvor både Rigsadvokatens materiale, det notat, vi fik tilsendt i Retsudvalget, og justitsministerens materiale og vurdering var på omkring 60 sider, at der ikke var grundlag for at foretage en ny strafferetlig efterforskning.
Det er også De Konservatives konklusion, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-09:
SF støtter dette forslag om en undersøgelseskommission vedrørende sagen om »Scandinavian Star«, en undersøgelseskommission, som bl.a. de pårørende til dem, der omkom om bord på »Scandinavian Star«, har kæmpet for og ønsket i årevis.
Ingen kan nogen sinde glemme denne ufattelige tragedie, men med den her undersøgelse kan vi forhåbentlig få udredt sagen om »Scandinavian Star« en gang for alle.
Som sagt støtter SF forslaget.
Karen Hækkerup (S), 2008-05-09:
Jeg vil sige, at man jo godt kan blive klogere, uden at det nødvendigvis sker på baggrund af noget, som en kommission udarbejder; man kan bruge mange andre værktøjer.
Jeg synes, det er vigtigt at slå fast, at Justitsministeriet og Rigsadvokaten jo er af den opfattelse, at en fornyet efterforskning næppe vil gøre det muligt at afklare ejerforholdene yderligere.
Jeg har læst beslutningsforslaget fra hr. Morten Messerschmidt, og jeg har også sat mig ind i akterne om tvivlen, om ejerforholdene, om skibsindregistrering, om Bahamas, om London, om DFDS - jeg har sat mig ind i de forskellige sager.
Jeg må bare sige, at når vurderingen er, at man ikke med en yderligere undersøgelse vil kunne komme det nærmere med hensyn til at præcisere ejerforholdet, men at man vurderer, at der har været tale om et reelt salg, man vurderer, at prisen har været korrekt fastsat, man vurderer, at forsikringsselskabet jo har godkendt den pris, der var fastsat, og man samtidig vurderer, at der ikke vil være noget strafferetligt at komme efter nu, synes jeg, at det svært at argumentere for, at vi skal have den kommission.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-09:
Altså, Socialdemokratiet vil ikke afvise noget, hvis man kan blive klogere, men en selvstændig kommission støtter man ikke.
Skal det forstås sådan, at uanset hvad vi her i Folketinget måtte blive enige om, at en selvstændig kommission skal undersøge, så vil Socialdemokratiet også på det konkrete område afvise at blive klogere, fordi det kommer fra en selvstændig kommission?
Det kan jeg ikke rigtig forstå.
Jeg synes sådan set, henset til de mange uklarheder og de svar, som altså stritter i alle retninger både i forhold til ejerforholdet efter de to norske domme og i forhold til, hvordan brandene opstod, at der efter den svenske undersøgelse altså er behov for at få en eller anden klarhed, få undersøgt alle tingene til bunds, og hvis fru Karen Hækkerup er indstillet på at blive klogere - det er sådan set det, hele det her forslag går ud på, nemlig at vi alle sammen kan blive klogere - men afviser, at det skal ske gennem en kommission, hvordan kan hun så forestille sig, at det skal ske?
Karen Hækkerup (S), 2008-05-09:
Jeg vil sige, at jeg synes, det vil give god mening, hvis vi drøftede det i Retsudvalget for at finde ud af, om der er nogle bestemte oplysninger, vi kan komme nærmere.
Jeg vil meget gerne give tilsagn om, at vi selvfølgelig bidrage konstruktivt også til det, fordi sagen er en national tragedie.
Det er en sag, som er meget omfangsrig, det er en sag, som er helt unik i den måde, den har været fordelt på mellem forskellige nordiske myndigheder, og det er en sag, som stadig væk i dag, 18 år efter, giver så dyb en smerte og så stor en sorg hos alle de efterladte.
Selvfølgelig skal man aldrig afvise noget, hvis man overhovedet mener, at det kan bringe en hen til et sted, hvor man kan blive klogere.
Men jeg vil gerne sige, at en selvstændig kommission støtter vi ikke.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-09:
Jeg kan i hvert fald starte med at konstatere, at vi så ikke er enige om, hvordan man præcis skal gribe den her sag an, men jeg fornemmer alligevel, at fru Karen Hækkerup er villig til at indrømme, at der er nogle ting her, som man må sige simpelt hen skriger til himlen, og hvor man nærmest ikke kan komme uden om, at tingene må undersøges til bunds bl.a. i forhold til det, som Sweco har leveret til Folketinget for en måneds tid siden.
Derfor vil jeg gerne høre, om Socialdemokratiet vil være indstillet på at indsnævre forslaget på en sådan måde, at vi fokuserede på de områder, hvor fru Karen Hækkerup kunne finde anledning til at lave en undersøgelse f.eks. af de brandtekniske forhold.
Hvis nu man ændrede forslaget i den retning, ville fru Karen Hækkerup og Socialdemokratiet så være med på det?