runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Høgni Hoydal (T), 2010-02-23:
Tak for svaret – vi kan vende tilbage til det lidt senere i debatten.
Men det, jeg egentlig prøver at få frem her, er, at vi jo på den ene side har hele den ændring, der er sket med Danmarks operationer i forbindelse med internationale opgaver, mens vi på den anden side har hele det nordiske perspektiv med bl.a. Stoltenbergrapporten osv., som taler om helt nye opgaver og en helt ny geopolitisk dagsorden i Nordatlanten og Arktis.
Det er det perspektiv, jeg vil forsøge at få ministeren til i hvert fald at sætte sig ind i.
Det blev jo nævnt, at Færøerne er to en halv gange større end Danmark i territorium, og at Grønland er 50 gange større, og det er vel fra Danmarks synspunkt også en opgave for forsvarsministeren at tænke ind i fremtiden.
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-02-23:
Nu har jeg godt nok ikke været så længe i politik som formanden eller andre herinde, men jeg har trods alt været så længe i politik, at jeg ved, at man ikke skal give nogen garantier, og jeg vil ikke garantere hr. Høgni Hoydal noget som helst, i forbindelse med hvad det er, der skal ligge til grund.
Men personligt mener jeg jo, at lige præcis det arktiske og Nordatlanten vil være væsentligt at tænke ind i forbindelse med typevalget, ligesom det for mig vil være væsentligt at tænke ind, at vi skal kunne udsende kampfly til internationale operationer.
Derfor ligger det mig da meget på sinde, at vi tænker det arktiske og det nordatlantiske ind, men jeg giver ikke nogen garantier.
Julie Rademacher (S), 2010-02-23:
Men når man skal fokusere på individuelle løsninger, bliver det jo ofte sådan, at vi som samfund bare siger til et forældrepar, der sidder i dyb sorg over at have mistet et barn: Det er bare ærgerligt, Sonny Boy, der bliver kun barsel til moderen.
Så kan man vælge den mulighed at sygemelde sig, og det gør jo, at mange fædre derfor nok vælger at gå på arbejde, og det synes jeg bare er problematisk.
Derfor mener jeg sådan set, at den lovgivning, vi har i dag, er diskriminerende.
Med hensyn til De Konservatives ordførers argumentation om lige muligheder og det enkelte individs rettigheder, så mener jeg da i høj grad, at vi som stat i dag diskriminerer.
Hvorfor er det, at vi ikke for de her fædres skyld kan gå ind og ligestille i den lovgivning, vi har i dag?
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-23:
Jo, men det, der ligger i det, er jo netop, at vi i Dansk Folkeparti går ind for, at forældre selv skal bestemme, hvem der skal have barsel.
I dag er det sådan med hensyn til barselorloven, at det ud over de der 14 uger og 2 uger, der på grund af et dumt EU-direktiv er fastlåst til henholdsvis moren og faren, er forældrene selv, der afgør, hvem der skal have barsel, hvornår og hvordan.
Det går vi jo også ind for her i forbindelse med spædbarnsdød, hvis der skal laves noget, altså at det er forældrene, der bestemmer, hvem der skal have barselorlov og i hvor lang tid, og at det ikke er os som politikere, der skal diktere, at faren skal have 14 uger, og at moren skal have 14 uger.
Hvis faren og moren er blevet enige om, at moren tager så og så lang tid og faren så og så lang tid, er det da det, der skal være afgørende; så er det ikke, hvad vi mener herinde.
Det er da, hvad forældrene mener, der er afgørende for Dansk Folkeparti.
Julie Rademacher (S), 2010-02-23:
Jeg tror, det er rigtigt forstået, at ordføreren for Dansk Folkeparti, hr. Bent Bøgsted, egentlig synes, det er et problem, at fædre ikke har ret til og måske ikke får anerkendt sorgen på samme måde som kvinder.
Men samtidig synes jeg også, det er lidt svært at forstå, hvorfor man ikke i højere grad vil bakke op om det her forslag.
Så derfor vil jeg starte med at spørge ordføreren, om ordføreren ikke mener, at mænd har lige så meget ret til at være forældre og bør anerkendes på lige fod med mødre som forældre.
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-23:
Nu må jeg så erkende, at jeg ikke lige kan huske, hvordan det her ligger i forhold til det forlig, vi har med regeringen om barselorlov.
Hvis det er indeholdt i det forlig, er det noget, vi skal have snakket om i forligskredsen.
Jeg er ikke helt opdateret med, hvordan det ligger med det.
Så det er noget, der skal ses på først, altså hvordan det hænger sammen.
Men under alle omstændigheder er vi klar til i udvalgsbehandlingen at se på, om man på en eller anden måde kan få strikket en fælles pulje sammen, som forældrene selv kan administrere.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-02-23:
Det lyder da i hvert fald, om jeg så må sige, som bedre end ingenting.
Så vil jeg lige sådan for at få det helt afklaret spørge, om hr. Bent Bøgsted vil være med til at finde en løsning a la den, hr. Bent Bøgsted skitserer, i forbindelse med udvalgsbehandlingen af lige præcis det her forslag.
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-23:
Vi erkender jo, at der er et problem i den forbindelse, og jeg synes, det er rimeligt, at vi får set på det.
Men hvordan det skal strikkes sammen, og hvordan det skal gøres, må vi se på.
Jeg ved ikke, om det kan lade sig gøre at lægge både faderens og moderens barsel i forbindelse med dødsfald sammen i en pulje, så de selv kan afgøre, hvem der skal have det.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-02-23:
Mange tak.
Jeg er meget, meget glad for hr. Bent Bøgsteds tilkendegivelse i forhold til at ville finde en løsning, så det ikke bliver, som det er i dag.
vil jeg spørge: Er det ikke rigtigt forstået, at hvis faderen har taget de 2 ugers barsel i forbindelse med barnets fødsel og barnet derefter dør, har faderen ret til nul barsel?
Og er det ikke rigtigt forstået, at de 14 uger, som kvinden trods alt har ret til, er begrundet i helbredsmæssige forhold?
Endnu en gang tak.
Jeg glæder mig meget til, at vi kan fremsætte et forslag sammen, så vi kan skabe flertal for, at mænd udstyres med nogle rettigheder i forhold til barsel ved spædbarnsdød.
Julie Rademacher (S), 2010-02-23:
Rigtig mange tror, at ligestilling kun handler om kvinder, men for Socialdemokraterne handler ligestilling i lige så høj grad også om mænd.
Derfor er det træls, at mænd på flere områder ikke i dag har samme rettigheder som kvinder, hvad angår barselorlov.
Måske er det, fordi mænd stadig ikke har samme status som kvinder, hvad angår barselorlov, fordi mændene ikke har samme status som forældre.
For Socialdemokraterne går ligestilling begge veje rundt, og når vi kvinder bliver højtuddannede og kræver at få både direktørposter, professorater og få mere plads i arbejdslivet, må vi også være indstillet på at give vores mænd plads i hjemmet og familielivet.
Derfor er vi utrolig glade for det forslag, som SF her fremsætter.
Vi mener, at det er helt naturligt og selvfølgeligt, at fædre i Danmark skal have samme ret til orlov ved spædbarnsdød, som mødre har.
Det er smertefuldt at miste et spædbarn, og det er en utrolig svær tid at komme igennem som forældre.
Rigtig mange forældre kommer sig aldrig over at miste et barn, og det gælder for både mor og far.
Det kræver tid og ro at komme videre efter sådan en tragisk oplevelse, og derfor mener vi også, at vi som samfund skal vise den forståelse at give begge forældre mulighed for at bearbejde sorgen.
Det får fædrene ikke i dag.
Forslaget her er også af meget principiel betydning.
Det handler om, at vi som samfund anerkender, at fædre også har brug for at bearbejde deres sorg efter at have mistet et barn, og derfor afspejler opbakningen til det her forslag vores grundlæggende syn på fædrerollen.
Hos Socialdemokraterne vil vi, at ligestilling går begge veje rundt.
Vi kræver, at mænd også får 12 ugers øremærket barsel, at der bliver givet mulighed for, at selvstændige og freelancere også kan få barsel.
Vi ønsker, at flere mænd tager barsel og bliver anerkendt som forældre på lige fod med kvinder, fordi vi mener, at vi som samfund får det bedst, hvis vores forældre og børn har det bedst.
Derfor støtter vi forslaget og mener, at det er det mindste, vi kan gøre for fædrene og ligestillingen i tilnærmelsen til et moderne velfærdssamfund.
Peter Juel Jensen (V), 2010-02-23:
Altså, hvis de mener, at det gavner dem selv og deres sorgbearbejdelse bedre at være hjemme hos deres ægtefælle den første tid, efter fødslen har fundet sted, jamen så er det da det, de skal.
Helle Sjelle (KF), 2010-02-23:
Jeg er ikke enig i præmissen.
Jeg mener ikke, at man diskriminerer mænd på den her måde.
Det, som det her handler om, er jo, at man prøver på at søge at løse de sorgproblemer, der opstår og evt. kan være efterfølgende, når spædbørn dør.
Jeg gentager gerne en gang til, også for fru Julie Rademachers skyld: Vi synes ikke, at den løsning, der ligger her, er den optimale.
Vi vil meget gerne have, at man i højere grad fokuserer på individuelle løsninger.
Morten Østergaard (RV), 2010-02-23:
Altså, hvis vi kigger generelt på barselorlovområdet og da særlig for mænd, synes det ikke at være problemet, at folk ligesom bliver set ned på, hvis de ikke bruger den orlov, som de har ret til.
Så jeg tror altså, man må sige, at det da selvfølgelig er en heroisk interesse for folk, der bedst kunne tænke sig at arbejde sig ud af sorgen.
Det, som er ønsket og diskussionen her, er jo: Hvad med dem, for hvem det ikke er tilfældet?
Hvad med dem, der ikke er syge, men er kede af det, af helt naturlige grunde, fordi de har mistet et barn, eller som har lyst til at være sammen med deres ægtefælle om den sorg, de har, men som altså ikke er syge, og som godt kunne passe deres arbejde, og som formentlig gør det i dag, fordi der ikke er en mulighed for orlov?
Hvad med dem?
Det er det, som Venstre mangler at give et svar på.
Det eneste svar, vi kan høre fra ministeren og fra Venstre, er, at de skal gå op til lægen og sygemelde sig, selv om de ikke er syge.
Julie Rademacher (S), 2010-02-23:
Nu er det sådan set kun de første meget få uger for kvinden, der er dikteret.
Så dermed kan man ikke tale om tvungen barsel i Danmark i dag.
Men jeg er da meget positivt indstillet over for, at man også gerne vil balancere det og netop give mulighed for, at både kvinder og mænd vælger.
I dag er der jo rigtig mange mænd, der ikke tager barselorlov, fordi kvinderne derhjemme ikke vil give dem lov, ligesom arbejdsgiverne også har det svært med, at de skal forlade arbejdsmarkedet.
Så manden skal i dag ofte kæmpe to kampe for at få ret til at holde sin barselorlov.
Når det er sådan, at mødre har en rettighed til at få den her orlov i dag, går samfundet sådan set indirekte ind og diskriminerer mændene, når fædre ikke har samme rettigheder til at få den her orlov.
Mener De Konservatives ordfører ikke, at man i højere grad burde gå ind og ligestille i lovgivningen, og at den lovgivning, vi har i dag, er direkte diskriminerende over for mænd?
Morten Østergaard (RV), 2010-02-23:
Jamen altså, jeg kan acceptere forskellige typer af argumenter, men at det her skulle være udtryk for sådan en overreguleringsiver, kan jeg ikke acceptere.
Det her handler om, det må alle da kunne forstå, at fædre ikke har mulighed for i samme grad som mødre at tage orlov ved spædbørnsdød.
Det er sådan set bare det, det handler om.
Det er en regulering, der er i forvejen, hvor man laver en ligestilling.
Det er ikke et spørgsmål om at opfinde en ny regulering, det er et spørgsmål om at overføre nogle rettigheder, som kvinder har, til at gælde for mænd i en meget afgrænset situation, som forhåbentlig ikke alt for mange danskere på noget tidspunkt skal opleve at befinde sig i.
At kalde det overregulering synes jeg bare er helt absurd, i relation til hvor meget det må betyde for de mennesker, at de helt individuelt og uden nogen form for tvang kan tilrettelægge, hvordan de vil bearbejde den helt ekstreme sorg, som må præge situationen, når man har oplevet et spædbarns død.
Helle Sjelle (KF), 2010-02-23:
Jeg tror, som jeg har redegjort for før, at det, jeg opponerer imod – det, vi opponerer imod – er, at man pr. automatik siger, at vi udstyrer far med x antal uger, og så er det problem løst; for det er det jo ikke.
Vi vil meget gerne have, at det er noget, man individuelt har mulighed for at tage stilling til, og der synes vi at de muligheder, der er i øjeblikket, er tilstrækkelige.
Det er selvfølgelig noget, der hele tiden skal videreudvikles, og som der skal arbejdes med, men vi synes ikke, at der er nogen grund til, at man går ind og laver flere ordninger, hvad det her angår.
Morten Østergaard (RV), 2010-02-23:
Det er fair nok, at man kan være uenig i en model, man er måske også bundet af, at man har finanslovansvar og andre ting, hvis der skulle være nogle penge i det, men jeg synes alligevel, at det er at svinge sig noget højt op at sige, at det her er en løsning, der sætter systemet før mennesket – altså, det at give fædrene ret til at have orlov og dermed mulighed for at dele sorgen med deres ægtefælle skulle være at sætte systemet før mennesket.
Ikke en eneste vil blive tvunget til at indordne sig under systemet, men nogle, der har brug for det, vil få mulighed for helt individuelt med sig selv at overveje og tage stilling til, hvordan de bearbejder sorgen bedst sammen med deres ægtefælle, hvis de har mulighed for at tage orlov i samme grad.
At kalde det at sætte systemet før mennesket, synes jeg altså er at ramme helt, helt uden for skiven.
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-23:
Det, Dansk Folkeparti går ind for, er, at den pulje, som forældrene selv kan administrere, er så stor som muligt.
I dag er det sådan, at det, der ligger ud over de her 14 uger og 2 uger, kan forældrene selv bestemme, om det er moren eller faren, der skal have.
Og hvis moren vil have hele barselorloven og faren er indforstået med det, er det fint for Dansk Folkeparti.
Vi skal ikke blande os i, hvordan forældrene administrerer den barselorlov.
Så det her med at begynde at låse det mere fast, at faren skal have så og så lang tid, at moren skal have så og så lang tid, altså at det er tvungent, og at hvis de ikke udnytter det, har de mistet retten, er jo egentlig noget, der har ligget i et tidligere forslag fra Socialdemokratiet; hvis ikke faren tog den barselorlov, som han var tvunget til, mistede familien retten til den barselorlov.
Og det går Dansk Folkeparti ikke ind for.
Vi går ind for, at det skal være fleksibelt, at det er forældrene selv, der aftaler, hvem der skal have barselorloven og i hvor lang tid og hvornår.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-02-23:
Jeg må sige, at det er meget, meget mærkeligt at opleve det her, og det er, fordi jeg ikke bare en, men flere gange har hørt lige præcis den konservative ordfører ytre sig om ved forskellige lejligheder, hvor vigtigt det er, at fædre tager barsel, hvor vigtigt det er, at fædre anerkendes som medforældre, som lige så værdifulde og vigtige forældre, som mødrene er det.
Derfor må jeg spørge: Er det, ordføreren nu siger, ikke i direkte modstrid med alle de gange, ordføreren har tilkendegivet at ville arbejde for, at fædre tager mere barsel, når man nu ikke engang har lyst til at udstyre fædrene med lyst til barsel?
Helle Sjelle (KF), 2010-02-23:
Det var ikke det, jeg sagde.
Det, jeg sagde, var, at man åbenbart fra Socialistisk Folkepartis side søger at løse alverdens problemer med nye omfattende statslige ordninger.
Og det er vi ikke bare pr. automatik tilhængere af.
Vi er naturligvis tilhængere af, at der er en periode, hvor der er mulighed for, at moderen i tilfælde af spædbarnsdød har mulighed for at komme sig, og vi mener også, at der er løsninger, der ligger lige for, som familien generelt kan benytte sig af.
Det, vi opponerer imod, er, at man bare pr. automatik siger, at vi udstyrer faderen med x antal uger, og så er det problem løst, for det tror vi ikke på det er.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-02-23:
Man synes, det her er ufleksibelt, og man synes, det her forslag er udtryk for, at staten skal regulere alt muligt.
Derfor er jeg simpelt hen nødt til at stille et spørgsmål: Er det De Konservatives intention, at man vil fjerne retten til barsel for de mødre også, som oplever spædbarnsdød?
Det er jo det, man forstår ved ordførerens tale, nemlig at det er ufleksibelt og utidig statslig indgriben, at man udstyrer folk med den her ret til barsel.
Skal vi have fjernet retten til barsel ved spædbarnsdød for alle forældre?
Helle Sjelle (KF), 2010-02-23:
Vi mener, at familien er en vigtig enhed i samfundet, og derfor vil vi også, så vidt det er muligt, gerne bakke op om de politiske forslag, som sikrer den enkelte families sammenhængskraft og styrke og dermed også bearbejdelse af sorg.
Vi mener dog ikke, at netop det her beslutningsforslag fra SF, der handler om orlov i tilfælde af spædbarnsdød, automatisk vil bidrage til at styrke den enkelte familie og bearbejdelsen af sorg.
Vi mener ikke, sådan som Socialistisk Folkeparti gør, at statslig indblanding og regulering løser alle problemer med et snuptag.
Derfor er vi også enige med beskæftigelsesministeren i, at individuelle løsninger er at foretrække i det her tilfælde – individuelle løsninger, der indebærer, at man sætter individet og den enkelte familie før systemet.
Det er det, vi er tilhængere af, frem for omfattende sociale ordninger, der sætter systemet før individet – ordninger, der ofte har den svaghed, at de i mange tilfælde ikke tilgodeser det enkelte individs behov, og den ulempe, at de er meget dyre.
Nej, det synes jeg faktisk ikke det er.
Jeg synes, at man blander nogle ting sammen.
Det tror jeg ikke på at man kan.
Jeg tror, at det er noget, hvor der virkelig er behov for, at man som familie finder ud af, hvordan man løser de her ting.
Jeg tror altså ikke, at vi fra statens side – undskyld mig – kan gå ind at sige: I gør lige sådan og sådan, og så er det problem løst.
Nej, det tror jeg ikke på.
Jamen der er jo ikke nogen tvivl om, at vi er fuldstændig enige om, at vi skal hjælpe de mennesker, som er udsat for den grusomhed, det er at miste et spædbarn.
Jeg vil sige til hr. Morten Østergaard, at det tror jeg vi alle sammen herinde er enige om.
Det er ikke en situation, som man ønsker, at noget menneske nogen sinde kommer til at stå i.
Men det her handler så om, hvordan man søger at løse de her ting, og der er det at jeg bare siger: Jeg er ikke enig i den måde, man søger at løse det her på.
Jeg synes i højere grad, at man skal bygge på de individuelle løsninger frem for at lave en automatisk ordning, som oven i købet også koster en hel del penge.
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Nu kan jeg jo ikke tage forskud på glæderne i forhold til den økonomiaftale, som skal indgås her i foråret mellem Kommunernes Landsforening og regeringen.
Men det, som jeg kan sige, er, at med udgangspunkt i, hvordan økonomien er i år, og hvordan den kommunale økonomi er i 2010, så kan man ikke sige, at der har været tale om økonomiske stramninger på området, hvis man ser det i forhold til den her konkrete sag.
Den her konkrete sag drejer sig om Åhuset i Odense Kommune, og jeg er bekendt med, at der allerede nu er rejst nogle spørgsmål om det, og man er i Fåborg-Midtfyn i gang med at kigge på det her område.
Jeg forventer jo som sagt også at få en redegørelse, som handler om den her specifikke sag, så jeg vil gerne forholde mig til den her specifikke sag, men med hensyn til hvad der ligger i økonomiaftalen for 2011 kan jeg ikke udtale mig endnu.
Thomas Jensen (S), 2010-02-24:
Mener ministeren, at der er en klar målsætning i regeringens egen ghettostrategi fra 2004 om, at der efter et bestemt antal år ikke skal være ghettoområder i Danmark?
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Anbragte børn og unge er nogle af de mest sårbare i vores samfund.
De har ofte oplevet store svigt, og derfor er det også vigtigt, at den indsats, som vi i samfundet tilbyder, sikrer dem den nødvendige hjælp og støtte, så indsatsen ikke bare bliver endnu et svigt.
Derfor vækker historier som den om Åhuset naturligvis stor bekymring, men også undren.
Den kommune, hvor anbringelsesstedet ligger, skal godkende anbringelsesstedet.
Det indebærer, at kommunen skal godkende, at stedet har en pædagogik og nogle rammer, som er egnet til at støtte børn og unge, som har det svært.
Kommunen skal desuden løbende sikre, at der er overensstemmelse mellem godkendelse og de faktiske forhold på anbringelsesstedet.
Kommunen skal følge op på sin godkendelse gennem det driftsorienterede tilsyn.
Det vil sige, at kommunen skal sikre, at anbringelsesstedet har en pædagogik og de faglige og menneskelige kompetencer, der er nødvendige for at kunne støtte barnet.
Den anbringende kommune skal derudover sikre, at barnet eller den unge trives på anbringelsesstedet gennem det personrettede tilsyn.
Det er helt centralt, at et barn får den bedst mulige hjælp, når det anbringes uden for hjemmet.
Det må aldrig være opbevaring af børn, men det skal være en indsats af høj kvalitet.
Derfor har vi med Barnets Reform styrket det kommunale tilsyn.
Samtidig skal kommunerne i deres tilsyn med anbringelsesstederne have mere fokus på stedets pædagogik.
Jeg synes som sagt også, at historien om Åhuset er bekymrende.
For at få ordentligt oplyst, hvad der rent faktisk er sket i den her sag, har min forgænger anmodet om en redegørelse fra Odense Kommune, som jeg får i næste uge.
Julie Skovsby (S), 2010-02-24:
Det glæder mig meget, at ministeren forholder sig til den her sag og vil gå videre med den og ser frem til redegørelsen, som jeg kan forstå kommer i næste uge.
Men det er jo desværre ikke den første sag af den her slags.
Mener ministeren virkelig, at nulvækst i kommunerne ikke kommer til at få betydning for det her område?
Det er jo sådan, at nulvækst i kommunen og staten betyder, at pengene til nye initiativer skal findes inden for områder, som allerede er finansieret.
Nye initiativer lyder måske utrolig flot, men der er jo ikke tale om et vandkulturhus eller andre store prestigeprojekter.
Her er jo tale om, at det f.eks. for en kommune kan blive nødvendigt at anbringe flere børn uden for hjemmet – børn, som er omsorgssvigtet – og her kommer der til at mangle penge.
Bekymrer det ikke den nye socialminister?
Tak for det.
Hvilket indtryk gør det på ministeren, at en leder af et opholdssted for omsorgssvigtede børn giver udtryk for, at børnene var så skadede, at de ikke kunne blive mere skadede, og hvilke initiativer vil ministeren tage for at sikre, at der i Danmark ikke er ledere af opholdssteder med det menneskesyn?
Jeg vil også meget gerne sige velkommen til ministeren her i Folketingssalen.
Spørgsmålet her er jo stillet med udgangspunkt i en sag, som har optaget os fynboer utrolig meget.
Det menneskesyn, som er kommet til udtryk i den her debat, er jo et menneskesyn, som egentlig siger, at man giver op over for børn.
Som samfund må vi jo aldrig nogen sinde give op over for børn og slet ikke børn, som er omsorgssvigtede.
Vi ved, at forældre kan stå i visse situationer, hvor de giver op, men som samfund må vi aldrig nogen sinde give op.
Derfor er det også så vigtigt, at der bliver set på, hvilke nye initiativer der kan tages på det her område
: Altså, bedre supervision, uddannet personale, efteruddannelse af personalet; hvordan man sikrer, at de faglige kompetencer og ekspertise er til stede; hvordan man sikrer, at området fortsat er i udvikling; og hvordan man også sikrer, at der bliver tilført nye midler til området.
Det står jo i meget, meget skarp kontrast til regeringens nulvækst, og det vil jeg da også meget gerne høre ministeren om.
Hvordan ser ministeren på den udfordring, som kommunerne står med, og som også ministeren står med, når der ikke kan komme flere penge til området?
Tina Petersen (DF), 2010-02-24:
Det er jo dejligt at have fået en ny socialminister, der bliver kastet ud i det, som det sker i dag.
Det er også derfor, at jeg står her i dag.
Ministeren var selv inde på det her til sidst, og det er jo faktisk sådan, at vi har vedtaget, at der skal være et ekstra tilsyn på de her institutioner, så det burde ikke være nyt for Socialdemokraterne, for det er jo også noget, som Socialdemokratiet har været med til og har syntes kunne være effektivt på området.
Så de er jo fuldt vidende om, at der her til sommerferien kommer ekstra tilsyn på de her institutioner.
Vil ministeren bekræfte det?
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Det kan ministeren bekræfte.