runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-12:
Jeg forstår udmærket argumentationen fra Enhedslisten, men jeg vil meget gerne sige, at med den økonomiske situation, vort samfund er i i dag, ville det simpelt hen være det rene galimatias at åbne op for 65 mia. kr. på udgiftssiden til forslaget her.
Så vil jeg gerne sige, at jeg ikke sagde i min ordførertale, at en slagteriarbejder, som bliver fyret, fordi virksomheden lukker, skulle være doven.
Jeg sagde bare, at hvis man får 30.000 kr. i dagpenge om måneden, og man måske kun kan tjene 10 pct. mere ved at gå på arbejde eller måske lidt mere, er incitamentet til at gå ud og søge et arbejde så lille, at mange rent spekulativt vil kunne sige: O.k., selvfølgelig vil jeg gerne have et arbejde, men jeg har ikke noget imod at gå hjemme i en periode.
Jeg tror faktisk, at rigtig mange ville tænke sådan.
Jeg skal ikke putte folk i bås, men der skal stadig være en gulerod ved at gå ud og tage et arbejde.
Line Barfod (EL), 2009-11-12:
Dansk Folkeparti mener altså, at kassedamer og andre, der går på arbejde, selv om de ville kunne få 90 pct. af deres løn i dagpenge, ikke er rigtig kloge – eller hvad?
Folk går da på arbejde, fordi de gerne vil have et arbejde.
De vil rigtig gerne have et arbejde og være en del af det fællesskab, der er på en arbejdsplads, og de vil rigtig gerne være med til at bidrage til samfundet.
Jeg går ikke ud fra, at Dansk Folkeparti foreslår, at kassedamen skal have mindre end 90 pct., eller er det det, Dansk Folkeparti lægger op til nu?
Skal dagpengedækningen for kassedamen og andre lavtlønnede sænkes, fordi den ikke længere skal være 90 pct. for dem heller, men kun 50 eller 60 pct., som den er for nogle andre lønmodtagergrupper?
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-12:
Det er jo en lidt omsonst diskussion, for man blander æbler, pærer og bananer sammen i én stor frugtskål.
Skal vi indføre borgerløn, så alle får det samme beløb, skal alle have 30.000 kr. om måneden?
Men det ønsker vi ikke i Dansk Folkeparti.
Vi ønsker selvfølgelig, at man skal belønnes for at gå på arbejde, uanset om man har en høj uddannelse eller en mindre uddannelse, eller man er deltidsbeskæftiget, eller hvad man nu er.
Men det nytter ikke noget at stikke folk blår i øjnene ved at sige: Nu vil vi foreslå, at I skal kunne få 30.000 kr. om måneden for at gå hjemme.
Det er ikke noget, der skaber motivation og arbejdsglæde og lyst til at gå ud og søge sig et arbejde, det er noget, der skaber en sovepudementalitet hos mange, og det er noget, der vil gøre, at når folk så får et job, vil de ikke føle, at de får ekstra penge i lønningsposen ved at stå op om morgenen og gå på arbejde og tage alle de gener, som følger med det.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-12:
Det er et stort problem, at mange lønmodtagere får deres indtægt halveret, hvis de bliver fyret og havner på arbejdsløshedsdagpenge.
Sagen er, som det også er blevet nævnt, at dagpengenes dækningsgrad i forhold til den tidligere indtægt har været faldende gennem en efterhånden lang årrække, og det betyder, at den danske flexicuritymodel er i fare.
Og når der er for lidt security, så bliver der også for lidt fleksibilitet.
Det kan man f.eks. se ved, at et fagforbund som Dansk Metalarbejderforbund er begyndt at rumstere med krav om længere opsigelsesvarsler som en reaktion på, at dagpengene er for små.
Så man kan sige, at for at prøve at undgå det og i virkeligheden prøve at hjælpe erhvervslivet, men altså også hjælpe de arbejdsløse, så er der behov for at styrke den danske flexicuritymodel, og det kunne bl.a. ske ved en vis forhøjelse af dagpengene.
Når det så er sagt, er jeg også nødt til at sige, at Enhedslistens forslag er et klart overbud.
Det er svært at beregne det her, fordi der mangler tilstrækkeligt statistisk materiale, men vi har prøvet at regne på, hvad vi mener, det her vil koste inden for a-kasse-systemet, og vores skøn viser, at det nok vil koste omkring 11-13 mia. kr. ekstra årligt.
Det er utrolig mange penge.
Enhedslistens forslag udmærker sig desværre også ved, at der ikke står noget om, hvor pengene skal komme fra.
Der er så også et andet problem med Enhedslistens forslag, og det er, som det også er blevet nævnt, at de mange penge vil blive skævt fordelt.
En lavtlønnet med en timeløn på 110 kr. vil kun få ca. 2.000 kr. mere i dagpenge om året, men hvis man er vellønnet og tjener 360.000 kr. eller mere årligt, så vil man som arbejdsløs på dagpenge få et beløb på 171.500 kr. ekstra om året – det er altså næsten en fordobling i forhold til i dag.
Og det er slet ikke tiden til at gøre det, når der ikke er lavet en finansieringsplan.
Det ville være ideelt, jævnfør det som jeg sagde i starten, hvis man kunne finde penge til at hæve den maksimale dagpengesats, og i SF har vi også lagt hovederne i blød, men vi må også være ærlige og sige, at vi desværre ikke har fundet den rigtige model endnu.
Vi vil altså stemme imod Enhedslistens forslag, som vi betragter som et urealistisk overbud.
Per Løkken (KF), 2009-11-12:
Jeg skal gøre opmærksom på, at ordføreren igen ikke kan være til stede i dag, og at jeg derfor læser ordførerens tale op: Forslaget, som vi skal behandle, er af meget høj populistisk karakter; forslaget indebærer, at den gennemsnitlige dagpengesats på 15.700 kr. skal hæves til 30.000 kr. i månedlig ydelse – et forslag, man kan forholde sig til, og man kan sige: Der er ingen smalle steder i Bredgade.
Jeg vil ikke påstå, at dagpengeydelsen, som den er i dag, er for høj, overhovedet ikke.
Derfor ser jeg det også som en mulighed for dem, der vil sikre sig, at de kan tegne en tillægsforsikring, der sikrer den enkeltes minimumssats – ca. 75.000 kr.
Et sådant forslag vil medføre uoverstigelige konsekvenser for samfundsøkonomien og have en negativ betydning for det fleksible arbejdsmarkedssystem, som vi ellers er enige om er et af de mest robuste i verden.
Forslaget understreger med al tydelighed, at forslagsstillerne ikke har gennemført nogen form for beregning, men at det igen alene er et spørgsmål om at fyre endnu et forslag af med et signal til omverdenen om, at vi har store sager at behandle i Folketinget.
Forslaget medfører også, at interessen for en stor del af arbejdstagernes vedkommende ikke vil være til stede, og det vil medføre en stigende arbejdsløshed og et stigende lønpres. Kan det i virkeligheden være i Enhedslistens interesse at sætte alt over styr, hvad angår økonomi og arbejdsmarkedspolitik i landet?
Ser man helt nøgternt på, hvordan forslaget ellers vil ramme de arbejdsløshedsforsikrede, vil man se, at det vil få en betydelig social slagside, som er helt uacceptabel for såvel Det Konservative Folkeparti som regeringen.
Det Konservative Folkeparti støtter derfor ikke forslaget.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-12:
Godt ord igen, fristes jeg næsten til at sige, efter min konservative kollegas ordførertale, ikke mindst fordi det jo, siden regeringen kom til, er under skiftende konservative økonomiministre, vi har måttet se konkurrenceevnen i det danske erhvervsliv sive år efter år, og derfor bør der måske være overvejelser i Det Konservative Folkeparti om også at gribe lidt i egen barm.
Men jeg og Det Radikale Venstre kan heller ikke støtte forslaget her fra Enhedslisten.
Der har været fremført en række argumenter, som jeg kan tilslutte mig, og derfor vil jeg bare igen henvise til, at vi i Det Radikale Venstre har et forslag om en dagpengereform.
Vi håbede sidste år, da regeringen startede på det, at vi kunne være kommet videre, men nu er det, som om ethvert mod i forhold til en dagpengereform er totalt fordampet.
Vores forslag er altså, at vi kommer ned på et skandinavisk niveau i forhold til dagpengeperiodens længde, men samtidig er vi også godt klar over, at det er vigtigt, at vi fortsat gør det attraktivt at forsikre sig mod ledighed.
Det kan man jo gøre, som Enhedslisten foreslår her, ved at kigge på kompensationsgraden.
Der er også andre muligheder.
Man kan jo kigge på, hvor dyrt det er at forsikre sig mod ledighed, og der så vi altså gerne, at man tog Arbejdsmarkedskommissionens forslag om at ændre lidt på balancerne, sådan at det bliver billigere at forsikre sig mod ledighed og til gengæld dyrere at være medlem af efterlønsordningen, til efterretning.
Det er også en anden måde at sørge for, at det fortsat er attraktivt at forsikre sig mod ledighed, også selv om dagpengeperioden er kortere.
Peter Juel Jensen (V), 2009-11-12:
Jeg nød lidt den store forklaring omkring flekslånene, at dem havde man været inde og sikre.
Ud fra som jeg forstod det, så kunne jeg konstatere hernede fra min stol, at ordføreren fra SF mener, at dem, der har flekslån, ikke er lønmodtagere.
Kan ordføreren bekræfte det?
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-11-12:
Ja, det er vi enige i.
Problemet er jo bare, som ordføreren også siger, at der især med den her finanskrise er mange mennesker, som er begyndt at modtage kontanthjælp, fordi de ikke har været medlemmer af en a-kasse.
Derfor falder de igennem, og så er det jo godt nok, at vi har et socialt system, der gør, at folk har en indtægt, mens de står uden for arbejdsmarkedet.
Men jeg så gerne, at folk, hvis de ikke er sociale klienter, er medlemmer af en a-kasse.
Line Barfod (EL), 2009-11-12:
Jeg synes, det er rigtig godt, hvis SF vil være med til at kigge på de voldsramte kvinder, men jeg forstår ikke helt det her argument med, at forslaget skulle undergrave, at folk melder sig i en a-kasse.
For så skulle man jo også i forhold til dem, der ikke er gift, sige, at det, at man kan få kontanthjælp, undergraver, at folk melder sig i en a-kasse.
Jeg går ud fra, at SF er enig i, at det er rigtig vigtigt, at vi har et socialt sikkerhedsnet i Danmark, og at vi sådan set burde have et mere finmasket socialt sikkerhedsnet, end vi har i Danmark i dag, altså at det er afgørende for, at vi har en velfærdsstat, at vi har et socialt sikkerhedsnet, så folk ikke risikerer at komme til at stå helt uden indkomst.
Jeg går ud fra, at SF sådan set er enig i det.
Inger Støjberg (V), 2009-11-12:
Først og fremmest vil jeg sige, at jeg og regeringen jo netop går ind for frit valg, vi tvinger ikke folk til at gifte sig, men det kan jo selvfølgelig være noget nyt i Enhedslistens program.
Det skal jeg jo ikke kunne stå og sige noget om i dag.
Artiklen i Information har da også gjort indtryk på mig, og derfor har jeg også bedt om at få undersøgt tingene lidt nærmere.
Så jeg er glad for at kunne sige, at tingene ikke helt hænger sådan sammen, som det er beskrevet i Information i går.
Hvis manden nægter at forsørge konen i et ægteskab, som det er tilfældet i den her artikel, og hun ikke kan forsørge sig selv, er det jo netop sådan, at det offentlige går ind og hjælper.
Det kan være i form af kontanthjælp, men det kan også være i form af enkeltydelser.
Så derfor hænger tingene i virkeligheden ikke sådan sammen, som der står at læse i Information fra i går.
Line Barfod (EL), 2009-11-12:
Enhedslisten har ikke nogen planer om at tvinge nogen til at gifte sig, vi mener bare, at man skal have frit valg, så det ikke kun er de rige, der har det frie valg til at gifte sig, men at også de fattige skal have ret til at gifte sig, hvis de gerne vil det.
I forhold til det om kvinder, der bliver ramt af vold, og hvis mand f.eks. er flyttet til udlandet, synes jeg da, at det lyder rigtig godt, at ministeren er enig i, at de kvinder skal kunne have en indkomst.
Det synes jeg kunne være fint, at der i hvert fald kommer det ud af den her debat.
Inger Støjberg (V), 2009-11-12:
Det glæder mig da, at Enhedslisten nu har fundet et sted, hvor de ikke vil tvinge folk til noget, nemlig det med, at man selv må beslutte sig for, om man vil gifte sig eller ej.
Men det er jo netop, som jeg sagde, sådan, at kommunen bl.a. kan gå ind og give enkeltydelser.
Og på den måde vil kommunen jo så efterfølgende kunne få dækket sine udgifter.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-12:
I forlængelse af diskussionen om voldsramte kvinder vil jeg gerne spørge ministeren, om ministeren også har haft lejlighed til at undersøge det problem, som har været rejst af flere, nemlig det, at voldsramte kvinder jo ofte er nødt til at opholde sig på hemmelige steder af frygt for deres voldelige ægtemænd.
Det viser sig, at der har været problemer med at få udbetalt hjælp – også den hjælp, de var berettiget til og var tildelt – fordi de ikke havde en adresse i folkeregisteret, som enhver kunne slå op, og derfor har situationen ikke været hensigtsmæssig for dem, fordi de altså opholdt sig på et hemmeligt sted.
Og der vil jeg bare spørge ministeren, om der er taget initiativer fra ministeriets side til at få undersøgt, hvad det er for en praksis, og hvad der kan gøres for at løse det helt åbenlyse problem.
Jeg har måske lidt svært ved at forstå det sidste, altså hvorfor det skulle forhindre en i at søge et nyt arbejde, at dagpengereglerne er, som de er, medmindre man tror, man bliver fyret, fordi man søger nyt arbejde.
Men det er klart, at det er en kæmpe fordel, hvis alle er medlem af en a-kasse – det er der ingen tvivl om – og derfor må man opfordre alle til at melde sig ind i en a-kasse.
Vi kan se, at det er gået helt hen over hovedet på den ungdomsårgang, som vi har adresseret med vores forslag, måske fordi de er kommet ind på arbejdsmarkedet på et tidspunkt, hvor det virkelig gik godt, og hvor de har tænkt, at det nu var dejligt med alle de her rare penge, som de tjente som murerarbejdsmand, eller hvad det var.
Det er måske rarere at få en lidt større bil og så til gengæld ikke at skulle betale for det her a-kassemedlemskab hver måned.
Det er så dem, der bliver ramt af en boomerang nu, og der kan jeg også godt forstå, at nogle siger, at det virkelig er urimeligt, for det skulle de have tænkt på, dengang de købte den fine bil.
Men situationen er jo bare den, at vi kan se, at det gælder fire ud af fem unge.
Jeg håber, at det, hr. Eigil Andersen sagde, var, at SF nu har taget det her forslag under overvejelse, for jeg ved, at man tidligere var afvisende over for det, og jeg ville synes, at det var stærkt, hvis oppositionen kunne stå samlet bag Socialdemokraterne og Det Radikale Venstres forslag.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-12:
Nej, der må jeg jo sige og også give ministeren ret i, at det jo er klart, at der blandt lønmodtagere naturligvis er en hel del, der både er bankkunder og flekslånere.
Alt det dér er i sin helt gode orden, men sagen er jo bare den, at når der her bliver sagt, at det for enhver pris skal være 1 år, man skal have haft arbejde, og at man skal have været medlem i 1 år, er det jo helt rigtigt, at der så er et misforhold mellem det og så den store tjeneste, man f.eks. har gjort flekslånere og f.eks. bankkunder, som har store beløb, som de har garanti for at de ikke under nogen omstændigheder minister.
Og så er det igen, at jeg synes, det er ubegribeligt, at man så også fra Venstres side siger til den danske befolkning, at når det så kommer til lønmodtagere og selvstændige erhvervsdrivendes rettigheder i forhold til a-kasser, kan der absolut ikke foregå noget som helst, ingen forbedringer.
Peter Juel Jensen (V), 2009-11-12:
Så må jeg jo konstatere, at man allerede har været ude at hjælpe.
Man har været ude at sikre, at folk ikke skulle gå fra hus og hjem, og man har været ude at sikre, at den enkelte lønmodtager har mulighed for at have så meget luft i sin økonomi, at lønmodtageren kan melde sig ind i en a-kasse.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-12:
Jamen altså, a-kassekontingentet er hen over årene steget meget.
Statsbidraget er sat voldsomt op, og det er i sig selv en forhindring for nogle.
Det vil jeg sige at det er.
Sagen er jo den, at selv om man er flekslåner, har man altså ikke noget at betale med, hvis man havner på 0 kr. i indtægt.
Men mennesker er jo i forskellige situationer, og jeg kan kun sige, at når det er sådan, at man ekstraordinært kan hjælpe millionæren, som sætter pengene i banken, og give fuldstændig sikkerhed til ham eller hende, så må der være en eller anden form for retfærdighed til stede, så almindelige mennesker, som ikke er i den situation, også kan få en ekstraordinær hjælp, ligesom de grupper, jeg har nævnt, har fået det.
Der må være en rimelighed og en retfærdighed, og det er der ikke nu.
Per Løkken (KF), 2009-11-12:
Jeg skal starte med at gøre opmærksom på, at ordføreren ikke kan være til stede, og derfor læser jeg ordførerens tale op:
I Det Konservative Folkeparti er vi af den opfattelse, at det nuværende system, hvor man skal være medlem af en a-kasse i 1 år, giver en rigtig tidsramme.
Forslagsstillerne vil sænke tidsrammen til 26 uger.
Forslagsstillerne bygger deres argumenter på, at der er en stigende arbejdsledighed, og at der er mange af de nye ledige, som ikke er forsikret.
Det er ikke en reel begrundelse, da det ikke har været holdt hemmeligt, at tidsrammen for medlemskab også i de gode tider har været 1 år.
Hvad mon forslagsstillerne ville anvende af argumenter over for gruppen, som har forsikret sig og taget vare på deres egen situation i tilfælde af ledighed, såfremt forslaget ville blive vedtaget?
Det bliver forslaget ikke, men argumentet kunne være, at forslaget er genbrug af SF's forslag fra maj måned 2009, beslutningsforslag nr. B 169.
Forslaget ville ligeledes medføre, at medlemsbidraget ville falde bort for denne gruppe, som har 6 måneders opsigelse, uden at dagpengeudgifterne faldt tilsvarende.
Det er igen et forslag fra Enhedslisten, som kun påfører staten øgede udgifter, og som gør, at den enkelte ikke skal vurdere sin egen situation med hensyn til at forsikre sig såvel i opgangstider som i de mindre gunstige beskæftigelsessituationer.
Det Konservative Folkeparti vil fastholde de nuværende regler, der sikrer, at ledige, som modtager dagpenge, har et varigt og stabilt tilhørsforhold til arbejdsmarkedet – og til arbejdsløshedsforsikring for den sags skyld.
Der skal også i fremtiden være frihed til at forholde sig til sin egen personlige risikovurdering, men det skal ikke være en fordel at køre på frihjul frem for at være forsikret.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-12:
Som jeg allerede var inde på i mit spørgsmål til ministeren, støtter Det Radikale Venstre heller ikke beslutningsforslaget, ligesom vi ikke støttede SF's forslag i foråret.
Det gør vi ikke, fordi vi har et andet forslag til dagpengereform.
Vi ønsker en dagpengereform, der bringer Danmark i overensstemmelse med resten af Norden, dvs. med en kortere dagpengeperiode.
Vi ønsker altså et dagpengesystem, der er med til at bidrage til at løse de monumentale problemer, som regeringen p.t. lader stå uløste hen, med hensyn til holdbarheden i dansk økonomi på sigt, og vi er bange for, at det forslag fra Enhedslisten, som ligger her, på linje med det, der kom fra SF i foråret, vil trække i den forkerte retning, fordi det vil trække arbejdskraft ud af arbejdsmarkedet.
Når det er sagt, anerkender vi også, at vi står i en økonomisk krise, som man burde gøre langt mere ved, end regeringen også med det nuværende finanslovforslag har gjort.
Vi har, som også ministeren var inde på, lavet en aftale om en ungeindsats ved siden af globaliseringsaftalen, og den er vi meget glade for, fordi den følger nogle af de ideer, vi har haft om, hvordan man skal lave en håndholdt og fremrykket indsats for de ledige, og det gør vi altså nu for de unge.
Det er jo godt, hvis man er blevet ledig, som alt for mange unge er, at der bliver gjort en indsats for, at man kommer tilbage i job.
Men der var et af de forslag, som vi havde med til forhandlingerne, som regeringen ikke ville være med til, og det er vi kede af.
Det var det forslag, der havde til formål at forsøge at tage hånd om rigtig mange unge mennesker, som ikke får glæde af frigivelsen af SP-midlerne, fordi de ikke har optjent noget særligt pensionsbidrag, og som ikke har været på arbejdsmarkedet så længe, at man på samme måde som for alle dem, det her forslag vedrører, med nogen ret kan sige, at de burde have tænkt mere over deres medlemskab af en a-kasse.
Det er dem, som i alt, alt for høj grad nu kommer til at stå helt uden et indkomstgrundlag, fordi fire ud af fem i den her gruppe af dem under 25 år altså ikke er medlem af en a-kasse.
Det vil vi gerne gøre midlertidigt – vi har foreslået det sammen med Socialdemokraterne – som et led i den her kriseindsats.
Men det er vigtigt, at det er midlertidigt, fordi det er en ekstraordinær situation, hvor vi oplever, at ledigheden stiger i et historisk uset tempo.
Derfor er det et forslag af en helt anden karakter end det fra Enhedslisten, som ligger her, og som vi altså ikke kan støtte, fordi vi har vores eget forslag til en egentlig dagpengereform, men også med henvisning til at vi altså har et konkret forslag, der er målrettet den gruppe, der er mindst forsikret, nemlig de unge.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-12:
Altså, man kan sige, at De Radikale sammen med Socialdemokratiet har det her forslag, som blev nævnt nogle gange, og som lemper adgangskravene til a-kasserne for unge mere, end det her forslag faktisk indebærer.
Det er et meget underligt system, at de ufaglærte unge, som er arbejdsløse i mere end ½ år, bliver sat ned på en halv dagpengesats, som det er umuligt at leve af, når de er under 25, selv om de betaler fuldt kontingent i en lang periode.
Jeg vil gerne spørge De Radikale, som gerne vil gøre noget for de unge, om de så også i den forbindelse vil ophæve den halve dagpengesats for unge og sige, at de skal have fulde rettigheder.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-12:
Jeg synes ikke, man kan sige, at den ydelse, der er til unge, betyder, at de ikke har fulde rettigheder.
Faktisk må man sige, at netop det forslag om den særlige sats for unge jo var noget af det, som vi indførte i 1990'erne, og som sådan set var med til at modvirke den ungdomsarbejdsløshed, som på det tidspunkt var voldsom.
Vi synes ikke, at det skal være sådan, at man er voldsomt meget bedre stillet, hvis man går ledig, end hvis man tager en uddannelse – som vi jo sådan set er enige om at alle unge burde – hvor man ville kunne få SU.
Derfor synes vi, at det er fornuftigt, at der er den her graduering, men af samme grund synes vi også, at man, når man står i den her situation med en historisk stigning i ledigheden, kunne sidestille de unge med dem, som dimitterer fra en uddannelse, og dermed give dem en rettighed efter en måned.
Der kunne jeg jo, fordi hr. Eigil Andersen har en chance igen, spørge, om det var et forslag, der efter nærmere eftertanke kunne finde nåde for SF's blik.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-12:
Det må vi i givet fald have en dialog om.
Jeg vil pege på, at det forslag, som vi fremsatte i foråret, og som gik på ½ års medlemskab, jo også ville gøre det lettere for unge, og så ville man behandle alle ens.
Så det har da i hvert fald en fordel.
Vi lægger jo stor vægt på dynamik i vores samfund, og den dynamik er bl.a. til stede derved, at hvis jeg sidder i et job og har lyst til at skifte til et andet, ville jeg være usikker på, om jeg kunne klare det andet job; men jeg ville også vide, at hvis det gik galt med det andet job, havde jeg ret til dagpenge.
Det er der altså så en halv million mennesker, der ikke har.
Jeg har derfor et andet spørgsmål til ordføreren fra Det Radikale Venstre, og det er: Kan det ikke bekymre ordføreren, at vi har et system, hvor så mange ikke har ret til dagpenge og har svært ved at komme ind i systemet?
For det kan jo få det resultat, at man trykker sig og lader være med at søge et nyt arbejde og dermed skabe dynamik i samfundet?
Inger Støjberg (V), 2009-11-12:
Jeg vil gerne sige, at det generelle billede faktisk er, at samarbejdet mellem kommunerne og krisecentrene fungerer godt, men er der nogle ting, der skal undersøges nærmere, jamen så må vi jo undersøge dem nærmere.