runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-12-14:
Satspuljen er jo en meget stor forhandling – som Enhedslisten altså så ikke deltager i – hvor der bliver givet til mange forskellige ting, og nogle af projekterne, eller faktisk mange af dem, er vi Konservative stolte af og meget glade for har fået støtte.
Så er der også nogle steder, hvor vi ikke får vores vilje igennem; sådan er det jo for alle politiske partier, der deltager: Det er én stor aftale, hvorom der er enighed på Beskæftigelsesministeriets område.
Sådan forholder det sig også på de andre områder, hvor man satspuljeforhandler, og sådan er politik, nemlig at man er enig om satspuljen, og at det er en samlet pakke, og i den her sammenhæng må vi så sige, at et flertal af satspuljeforhandlerne har ment, at det her var et støtteværdigt projekt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-12-14:
Det er jo ikke godt med alle de mennesker, der bliver så kede af det.
Men til gengæld kunne jeg godt tænke mig at få præciseret, hvad hr. Jakob Axel Nielsen egentlig mener.
Så vidt jeg har forstået, mener hr. Jakob Axel Nielsen, at det her forslag ikke hjælper, men alligevel vil De Konservative stemme for forslaget.
Jeg har også forstået på hr. Jakob Axel Nielsen, at han mener, at de her satspuljemidler er beregnede til at hjælpe nogle af de svageste.
Hvorfor bruger man penge på noget, som ikke hjælper?
Anne Baastrup (SF), 2006-12-14:
Jeg var oven i købet også i fjernsynet med hr. Jakob Axel Nielsen, hvor vi sådan nærmest blev enige om, at det her da vist var et problem, og det synes jeg også hr. Jakob Axel Nielsen sagde for åben skærm.
Så jeg er meget ked af, at De Konservative har en sådan socialpolitik, når det drejer sig om de unge mennesker, som har det rigtig, rigtig dårligt; det er jeg meget, meget ked af at høre.
Irene Simonsen (V), 2006-12-14:
Jeg kan i hvert fald sige helt klart og tydeligt, at for lige præcis den gruppe af mennesker er det ikke til skade; det kan ikke skade noget, og det kan ikke sinke noget for den gruppe mennesker.
Så vil jeg godt analysere lidt på hr. Jørgen Arbo-Bæhrs pædagogiske evner.
Jeg hører hr. Jørgen Arbo-Bæhr sige, at vi er enige om, at der skal gøres noget og tages hånd om de mennesker.
Så tror jeg, vi har en pædagogik, vi kan mødes om, og lad os så gøre det.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-12-14:
Jeg skal ikke trætte Folketinget med at gentage det, de andre ordførere har sagt, men blot bemærke, at også her har vi altså en aftale, som der, selv om det er uden for velfærdsreformområdet, står 158 mandater bag.
Det vil sige, at regeringen, Dansk Folkeparti, De Radikale og senest Socialdemokraterne har tilsluttet sig, og det giver i sig selv en ekstra styrke, at der er så brede aftaler.
Det her styrker den arbejdsmiljøreform, som blev lavet sidste år, og med smiley-ordningen sker der en bedre målretning af problemområderne.
Indsatsen bliver ikke så automatiseret, men man målretter der, hvor der er nogle problemer.
Og så foretager man screeninger, hvor man også medtager det psykiske arbejdsmiljø.
Og jeg vil sige, som den radikale taler sagde lige før: Jeg glæder mig til, at der er konservative stemmer, der står bag.
Bent Bøgsted (DF), 2006-12-14:
Vi skal sikre et bedre arbejdsmiljø, hvilket arbejdsmiljøreformen fra 2004 var starten på.
Det vil efter vores skøn betyde, at arbejdsmiljøet bliver bedre, da virksomhederne vil gøre en ekstra indsats for at leve op til kravene og dermed også kan få en mere tilfreds medarbejderskare.
Der sker en ændring i de gældende rådgivningspåbud, problem- og periodepåbud.
Fremover bliver der tale om rådgivningspåbud ved komplekse og alvorlige arbejdsmiljøproblemer; rådgivningspåbud, når virksomheden har mange arbejdsmiljøproblemer; og rådgivningspåbud ved gentagne problemer.
Det vil betyde en mere målrettet indsats.
Smiley-ordningen justeres og udvides med et nyt, særligt symbol til virksomheder, der har gjort en ekstra indsats for arbejdsmiljøet.
Det betyder, at alle, der ikke har noget udestående med Arbejdstilsynet, får en grøn smiley.
Det er altså en klar forbedring.
Der bliver også mulighed for at stille krav om brug af autoriserede arbejdsmiljørådgivere til undersøgelse af arbejdsmiljøforhold inden for det psykiske område.
Det er et meget svært område for folk, der ikke har den rette uddannelse at rådgive ud fra, og derfor det her tiltag.
Det er så også et af de store belastningsområder i virksomhederne i dag, så der får vi jo gjort en ekstra indsats.
Men som det fremgår af lovforslaget, er der tale om en klar forbedring, og Dansk Folkeparti støtter selvfølgelig forslaget.
Jens Vibjerg (V), 2006-12-14:
Da vores ordfører på lovforslaget, fru Charlotte Antonsen, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes og Venstres vegne sige følgende: Forslaget er jo et led i den store arbejdsmiljøreform, regeringspartierne sammen med De Radikale og Dansk Folkeparti gennemførte i 2004, hvor vi nu foretager justeringer, og jeg er glad for, at Socialdemokraterne tilslutter sig reformen med de justeringer, vi foretager her.
Der er fire hovedpunkter i justeringerne.
For det første lægges der op til, at den screening, som Arbejdstilsynet er i færd med af alle landets virksomheder, skal forbedres.
Det skal herefter være sådan, at Arbejdstilsynets screeningsbesøg fokuserer på at tage fat i de virksomheder, der har reelle arbejdsmiljøproblemer og derfor får behov for et ekstra besøg.
Hidtil har det ved en lang række virksomhedsbesøg vist sig, at Arbejdstilsynet kun er nået til at konstatere, at virksomheden ikke havde udfyldt sin arbejdspladsvurdering, APV’en.
Herefter har man forladt virksomheden igen uden at gennemgå, hvad der ellers kunne være af arbejdsmiljøproblemer.
Det bliver nu rettet op, så alt vedrørende arbejdsmiljøet bliver gennemgået, første gang Arbejdstilsynet kommer på besøg.
For det andet bliver de gældende rådgivningspåbud specificeret, så indsatsen her bliver mere rettet mod at forebygge nye arbejdsmiljøproblemer.
For det tredje lægges der op til nogle småændringer af smiley-ordningen.
Og så kommer der en ny kategori af smileys, hvor det fremgår, at en virksomhed har gennemført en særlig indsats for at forebygge arbejdsmiljøproblemer.
Endelig og for det fjerde strammes der op på rådgivningen vedrørende det psykiske arbejdsmiljø.
Arbejdstilsynet vil fremover kunne stille krav om, at de rådgivere, som en given virksomhed skal benytte sig af, skal have særlig ekspertise.
I Venstre er vi meget tilfredse med den arbejdsmiljøreform, vi gennemførte for et par år siden, hvor vi prioriterede en effektiv arbejdsmiljøindsats over for de virksomheder, der har de største arbejdsmiljøproblemer.
De forbedringer, regeringen nu lægger op til, vil blot gøre vores indsats for et godt arbejdsmiljø endnu bedre.
Anne Baastrup (SF), 2006-12-14:
Nu er det jo ikke lang tid siden, vi havde en forespørgselsdebat om Forebyggelsesfonden, og jeg vil naturligvis henvise til den debat, vi havde der, og også henvise til det løfte, jeg gav, nemlig at vi en gang om året skal have mulighed for at diskutere Forebyggelsesfonden, således at hele Folketinget bliver involveret i, hvordan pengene skal fordeles, og således at hele Folketinget og offentligheden får kendskab til, hvad det er for nogle prioriteringer, der ligger.
For noget af det, som jo bl.a. var kritikpunkterne, er: Hvordan kan man være sikker på, at man på en mindre virksomhed rent faktisk får mulighed for at finansiere nogle arbejdsmiljøtiltag?
På den måde er der en lang række spørgsmål, som jeg også oprindelig stillede under forespørgselsdebatten, og det vil jeg ikke trætte Tinget med.
Det er selvfølgelig også meget, meget fint, at vi på nuværende tidspunkt kan se, at regeringen, efter at den har eksisteret i 5 år, er begyndt at overveje, om ikke man kan forbedre arbejdsmiljøet, er begyndt at overveje, om ikke der skal gøres en indsats på det her område, således at mennesker, der er på arbejdsmarkedet, ikke bliver slidt ned før tid.
Jeg tror ikke, at den her rose er vokset i regeringspartiernes og Dansk Folkepartis have – slet, slet ikke.
Den er vokset på baggrund af de voldsomme protester, der var udefra, og derfor var det selvfølgelig fint, at Socialdemokratiet og også Det Radikale Venstre nu tog det spørgsmål op.
For det er jo et helt afgørende spørgsmål, uanset hvor meget man udsætter efterlønsalderen.
Hvad er det, Dansk Folkeparti har regnet efterlønsalderen ud til nu?
Den stiger til 70 år, og så stiger folkepensionsalderen til 74 år – er det sådan, det er?
Jeg tror nok, det var det, hr. Bent Bøgsted her forleden dag mente med indeksering, men nok om det.
Det, vi i hvert fald kan konstatere, er, at regeringen har forstået, at forudsætningen for, at vi kan få flere på arbejdsmarkedet nu og ikke om 50 år, er, at arbejdsmiljøet bliver bedre.
Elisabeth Geday (RV), 2006-12-14:
Det er svært at stå her og være andet end rigtig godt tilfreds.
Det fremgår af velfærdsaftalen, som vi Radikale jo står bag, at vi nu skal til at starte en forebyggelsesfond med 3 mia. kr. i pengetanken.
Fonden skal støtte projekter, som forebygger og forhindrer fysisk og psykisk nedslidning på de enkelte arbejdspladser, projekter, som tilbyder bedre genoptræning og nedbringer rygning, alkoholmisbrug og fedme.
Det er forhold, som i særlig grad gør danskerne syge og afkorter livet for mange.
Det er svært at være en sur oppositionspolitiker i dag.
Det må jeg indrømme.
Problemet er ellers alvorligt nok.
Sagen er jo, at danskere i tusindvis hvert eneste år langtidssygemeldes, førtidspensioneres eller sendes i fleksjob, fordi deres arbejde har slidt dem ned fysisk eller psykisk.
Hver dag melder op mod 35.000 danskere sig syge, eksempelvis på grund af stress, og i de seneste 5 år er der sket mere end en fordobling af det antal mennesker, som invalidepensioneres fra deres private forsikring på grund af stress.
Nedslidning betyder altså ud over de menneskelige omkostninger, at vi mister folk i tusindtal på arbejdsmarkedet i en tid, hvor der i forve jen mangler hænder.
På den måde skaber nedslidningsproblemet sin egen onde cirkel.
Derfor er det på høje tid med en ekstraordinær indsats, sådan som Forebyggelsesfonden er udtryk for.
Jeg er godt tilfreds med, at Forebyggelsesfondens arbejde fokuseres målrettet på de arbejdspladser, som i særlig høj grad nedslider de ansatte såvel fysisk som psykisk.
I 2007 vil 80 mio. kr. af de 200 mio. kr., som er til rådighed, gå til projekter i hjemmeplejen og i døgninstitutionerne, altså plejehjemmene, og der vil også være penge målrettet til fængselspersonalet.
Derudover vil de øvrige arbejdspladser kunne søge i omegnen af 120 mio. kr. til deres projekter, som forebygger nedslidning af enhver art og arbejder med genoptræning, rygestop og mere.
De brancher, som er peget ud, er peget ud på et objektivt grundlag, så objektivt som muligt, nemlig ved at tage udgangspunkt i sådan nogle ting som langtidssygefravær, afgang til fleksjob, efterløn og førtidspension.
Hvis vi ikke får nye penge, sikrer vi nemlig heller ikke det løft af indsatsen, som Forebyggelsesfonden skal sikre.
Vi er også meget opmærksomme på, at der skal være en rød tråd i forebyggelsesarbejdet.
Der bør ligge en national strategi til grund for, hvilke projekter der skal have penge til genoptræning og rehabilitering, ligesom der er en national strategi på arbejdsmiljøområdet, »Arbejdsmiljø 2010«.
Det er den, der bør udgøre fundamentet for prioriteringerne på arbejdsmiljøområdet, også når det gælder Forebyggelsesfonden.
Endelig er det afgørende for os, at fondens projekter evalueres og opsamles og resultaterne formidles, så erfaringerne ikke bare kommer projektdeltagerne til gode, men også det generelle arbejdsmarked.
Samlet set er det en meget tilfreds ordfører, der står her i dag.
Jeg er rigtig glad for det her lovforslag og glæder mig til, at de radikale stemmer kan lægges til.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-12-14:
Se, der er ikke noget, der er så skidt, at det ikke er godt for noget.
For år tilbage var der en konservativ arbejdsmarkedsordfører, som blev ved med at tale om behovet for velfærdsreformer, tale om, at hvis vi i fremtiden skal have et solidt og ordentligt velfærdssamfund, hvor der er plads til alle, så skal vi have indført nogle velfærdsreformer.
Der blev grinet af ham, og han blev kaldt tonedøv, men det endte ikke desto mindre med, at der i dag er 158 mandater bag en velfærdsreform.
Der er som sagt ikke noget, der er så skidt, at det ikke er godt for noget.
Det var altså hr. Lars Barfoed, som var så meget oppe på dupperne, og som var så forudseende.
Men der er ikke noget, der er så skidt, at det ikke er godt for noget, og jeg er jo på det punkt også glad for at få sådan en kapacitet tilbage i min folketingsgruppe.
Det er altså endt med, at der er 158 mandater bag en god, glimrende velfærdsaftale, som alt andet lige betyder, at når man lever længere og den naturlige konsekvens er, at så skal man også arbejde længere, må vi også sikre, at folk kan arbejde på en god måde, på en ordentlig måde, så de ikke bliver nedslidte.
Derfor er det en del af velfærdsaftalen, at der er afsat 3 mia. kr. til at forebygge såvel fysisk som psykisk nedslidning, at der er afsat midler til rehabilitering af de mennesker, der er blevet nedslidte, og til, hvordan vi finder ud af få dem gjort bedre, så de får et bedre liv og eventuelt kommer tilbage til arbejdsmarkedet.
Så er der også afsat midler til forskning, søsætning af projekter, der kan give os en ny viden.
Alt i alt er det et meget godt forslag, som er helt i harmoni med de intentioner, der ligger bag velfærdsreformen, om, at længere levetid betyder, at vi skal arbejde lidt mere.
De Konservative støtter forslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2006-12-14:
Forslaget her er jo en del af velfærdsaftalen, og der bliver en fond, der får en kapital på 3 mia. kr., der udmøntes med 200 mio. kr. i 2007 og 350 mio. kr. i årene efter.
Formålet er, at indsatsen skal forebygge og forhindre fysisk og psykisk nedslidning og dermed medvirke til en senere tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet.
Kort sagt skal vi alle sammen blive længere på arbejdsmarkedet, og derfor skal der ske mindre nedslidning, så vi kan holde til et længere arbejdsliv, men også efterfølgende få et længere liv.
Fonden skal give støtte til projekter, som skaber forebyggelse mod nedslidning, og være med til at fastholde medarbejdere, der har et dårligt helbred.
Fonden skal ligeledes støtte projekter til genoptræning og rehabilitering af syge mennesker og mennesker med handicap.
Desuden skal fonden støtte projekter, der er med til at oplyse, og dermed mindske risikoen for sygdom i forbindelse med rygning, alkohol, fedme og fysisk inaktivitet.
Alt i alt er det et godt forslag, som Dansk Folkeparti selvfølgelig støtter.
Elisabeth Geday (RV), 2006-12-14:
De ændringer af arbejdsmiljøloven, som her foreslås, er Det Radikale Venstre rigtig godt tilfreds med.
Vi er ligefrem stolte af som forligsparti at have været med til at formulere ændringerne bag henholdsvis arbejdsmiljøforliget og velfærdsaftalen.
Der er navnlig tre ting, som vi glæder os over.
Indsatsen for et godt psykisk arbejdsmiljø bliver nu styrket, og det er på tide, for et dårligt psykisk arbejdsmiljø er det hurtigst voksende arbejdsmiljøproblem, vi har i Danmark i dag.
Det er jo desværre hverdagskost på nogle arbejdspladser, at ansatte bliver overfuset af utilfredse kunder, eller at chefen ignorerer stress og underbemanding.
De ændringer, der her bliver foreslået, betyder, at de brancher, som generelt har problemer med mobning, eller hvor arbejdspresset kan være særlig belastende, fremover skal have en plan klar for, hvordan problemerne forebygges for den enkelte medarbejder.
Og har de ikke det, ja, så kan Arbejdstilsynet træde til med vejledning eller i sidste ende med en sur smiley.
Det er en opstramning, som jeg håber vil blive til glæde for rigtig mange danskere.
Forslaget betyder også, at der kommer større fokus på arbejdsmiljøet i de mindre og mellemstore virksomheder, hvor de fleste danskere jo er ansat.
Virksomhederne får nu en håndsrækning i form af udvidet vejledning om f.eks. psykisk arbejdsmiljø og vil kunne få en grøn og glad smiley, hvis Arbejdstilsynet ingen anmærkninger har efter et besøg.
Endelig vil jeg fremhæve, at Arbejdstilsynet nu får 70 mio. kr. ekstra.
Arbejdstilsynet får flere penge til at levere en langt bedre rådgivning end hidtil og kan dermed komme flere pressede danskere til undsætning.
Op mod 100 ekstra tilsynsførende skal arbejde for et bedre arbejdsmiljø.
Det er alt sammen noget, som jeg håber og tror på vil motivere arbejdsgiverne til at opprioritere indsatsen for et godt arbejdsmiljø.
Jeg er glad for, at Socialdemokraterne nu efter flere års hård kritik med velfærdsaftalen har valgt at tilslutte sig kredsen af partier bag arbejdsmiljøforliget.
Det tror jeg vil skabe mere ro omkring området sådan rent politisk og sikre en stabil udvikling, som vil være til gavn for det forebyggende arbejdsmiljøarbejde ude i virksomhederne.
Så lad mig slutte med at byde Socialdemokraterne velkommen tilbage i forligskredsen.
Anne Baastrup (SF), 2006-12-14:
Det her lovforslag er et skridt i den rigtige retning, og jeg er specielt meget glad over, at Det Radikale Venstre er med i den her udvikling, da vi jo i hvert fald var nogle stykker, der var lidt kede af, at Det Radikale Venstre var kommet i skidt selskab her i forbindelse med arbejdsmiljøreformen sidst.
Det, der selvfølgelig er ganske interessant, er, hvad forskellen på den grønne og den røde smiley er.
Det, der også kunne være interessant at vide, er, hvordan vi kan få de autoriserede arbejdsmiljørådgivere til i højere grad at få indblik i, hvad der sker i virksomheden.
Jeg har også et par andre spørgsmål, men samlet set er det altså o.k.
Samlet set synes jeg, at regeringen sammen med Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet er ved langsomt igen at bygge det op, der blev smadret, da beskæftigelsesministeren startede i 2001.
Da gik det nemlig hurtigt, der havde vi i og for sig fået en udbygning af BST.
Vi var kommet i gang med, at BST også skulle ud på sygehusene, vi var kommet i gang med en lang række meget, meget fornuftige ting.
Det gik gruelig galt, efter at beskæftigelsesministeren kom til.
Nu begynder man så stilfærdigt at bygge det op.
Så alt i alt er det ikke så ringe, som det kunne have været, men der er naturligvis nogle småting, som vi lige skal have ordnet i forbindelse med lovforslagets behandling, således at vi har helt styr på, hvad fortolkningen kommer til at blive.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-12-14:
Jeg tror, vi alle sammen er enige om, at der skal gøres mere for at hjælpe de mennesker, men jeg har stadig ikke rigtig fået svar på, om fru Irene Simonsen mener, at det er en fordel for de mennesker, forslaget omhandler, at de får en højere ydelse.
Det er egentlig bare det, jeg spørger om
: Mener Venstre, at det er en fordel for de mennesker, eller mener Venstre, at det ikke er en fordel for de mennesker?
Det skulle man nok kunne svare på.
Irene Simonsen (V), 2006-12-14:
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr mener, at han har mere forstand på mine pædagogiske evner, end jeg selv har.
Det skal jeg ikke gøre mig til dommer over, men det kan godt være, hr. Jørgen ArboBæhr kan se tingene meget bedre, end jeg kan ud fra mit udgangspunkt.
Jeg siger igen, at vi støtter forslaget, fordi der er et flertal for det, og fordi vi brænder for, at den gruppe mennesker, vi taler om her, skal have den hjælp, de har behov for.
Når mere end 90 herinde nu siger, at de tror, det kan hjælpe dem i deres situation, siger vi: O.k., så går vi positivt ind i arbejdet med det.
Men vi ville gerne gøre mere, og det ville være dejligt, hvis hr. Jørgen Arbo-Bæhr ville samarbejde om det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-12-14:
Jeg synes egentlig, fru Irene Simonsens pædagogiske evner er lysende klare, for jeg kan jo forstå, at Venstre støtter forslaget, fordi der er flertal for det.
Det eneste, fru Irene Simonsen ikke har afsløret, er, hvad Venstre mener om forslaget, for
Men jeg vil godt spørge, om Venstres ordfører ikke mener, at det, at de unge mennesker, det drejer sig om, får en højere kontanthjælp, betyder et fremskridt for dem.
Irene Simonsen (V), 2006-12-14:
Nej, jeg synes ikke, det er noget sludder, jeg siger.
Jeg belyser bare, at der er flere aspekter i sagen, og samtidig siger jeg, at det ville være dejligt, hvis forslaget alene kunne løse de unge menneskers problemer.
Men det gør det bare ikke, og i Venstre tror vi fortsat ikke, at det kan gøre det.
Men nu er der jo et flertal, der ønsker det, og så siger vi i Venstre, at vi også vil gå positivt ind for det, for hvis der er noget, vi brænder for, er det helt bestemt at tage hånd om de mennesker, som står i en meget, meget vanskelig situation.
Vi går positivt ind i arbejdet, og det ville da være dejligt, hvis fru Anne Baastrup ville tage imod, at vi går positivt ind for det i stedet for bare at brokke sig som sædvanlig.
Anne Baastrup (SF), 2006-12-14:
Ja, undskyld mig, men det er altså noget forfærdeligt sludder, for dengang vi vedtog beslutningsforslaget, vidste fru Irene Simonsen – eller burde i hvert fald vide det – at der var et flertal bag beslutningsforslaget, før det kom i salen anden gang.
Det handlede om at tælle til 90, og der var flere end 90, der stemte for det, for ellers var det ikke blevet vedtaget.
Så er det, jeg spørger: Hvordan kan det være, at Venstres folketingsgruppe nu stemmer for lovforslaget?
Forklaringen er, at fordi der er et flertal bag, stemmer Venstre for lovforslaget, men Venstre stemte ikke for beslutningsforslaget, selv om der også var et flertal bag det, og helt ærligt: Er fru Irene Simonsen ikke enig med mig i, at det er noget sludder, hun siger?
Irene Simonsen (V), 2006-12-14:
Det, der er sket – og nu gentager jeg igen mig selv med fare for, at man vil sige, at jeg ikke svarer på spørgsmålene, men det er der så ikke noget at gøre ved – er: Der var et flertal her i salen, som troede, at det kan løse disse unge menneskers problem ved at give dem mere i kontanthjælp.
Det lyttede vi til, og så sagde vi, at det er klart, at vi også vil gå positivt ind arbejdet, når et flertal mener sådan.
Sådan er det danske demokrati, og det ved fru Anne Baastrup med sin meget længere erfaring end min meget mere om.
Man går positivt ind i arbejdet og vil bestemt også kigge positivt på sagen, men vi siger bare, at det ikke må stå alene.
Anne Baastrup (SF), 2006-12-14:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Thomas Adelskov og fru Elisabeth Geday i, at det her ikke er en måde at svare på.
Sådan som jeg forstår fru Irene Simonsen, handler det om, at fru Irene Simonsen stemmer for forslaget, fordi fru Irene Simonsen kan forstå, at det skal man gøre, fordi et flertal i øvrigt vil stemme det igennem, og så spørger jeg: Det var en betænkning, der lå til grund for beslutningsforslaget, og hvorfor stemte fru Irene Simonsen så ikke for beslutningsforslaget i foråret?
Det fatter jeg ikke.
Der må da ligge en eller anden overvejelse bag, at man ikke stemte for det dengang, men gør det nu, og hvad er det, der er sket?
Irene Simonsen (V), 2006-12-14:
Så må jeg gentage, hvad jeg sagde før.
Jeg er ked af, at jeg ikke har de fornødne kommunikative evner, så fru Elisabeth Geday kan forstå, hvad jeg siger, men jeg prøver en gang mere.
Jeg tror ikke, at forslaget her alene løser problemet, og derfor er jeg meget glad for, at regeringen tager hånd om de mennesker, men problemet skal ses i et bredt perspektiv.
Elisabeth Geday (RV), 2006-12-14:
Fru Irene Simonsen siger fra talerstolen, at det ikke er nok, og det kan vi jo være fuldstændig enige om.
Et menneske, som lider af skizofreni, bliver ikke rask af at få en kontanthjælpssats på 11.800 kr., og det er der heller ikke nogen her der har givet udtryk for.
Der skal behandling til, der skal medicin til, der skal ro til, og der skal alt muligt andet til, for at vedkommende forhåbentlig kan blive rask.
Men jeg synes dog trods alt, det er en indrømmelse til mig – og jeg håber, der vil være andre ordførere her i salen, som vil tage det op – hvis fru Irene Simonsen vil sige på Venstres vegne, at det, at vi retter op på ydelsen, så de ikke længere har økonomien at bekymre sig om, i det mindste kan være en del af løsningen.