runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carsten Bach (LA), 2016-04-19:
Tak for det.
Med forslaget sikrer vi, at rigsfællesskabet således også kan leve op til de internationale forpligtelser og regler om sikkerhedskontrol med nukleart materiale i Grønland med henblik på fredelig udnyttelse.
Derfor er det jo også meget glædeligt, at Grønlands og Danmarks regeringer for nylig har indgået en aftale om de meget særlige forhold, der knytter sig til det her område, en aftale, der gennem et tæt samarbejde mellem Grønland og Danmark skal sikre de bedst mulige kontrolforanstaltninger og sporingsmekanismer i overvågning af anvendelsen af det eventuelle nukleare materiale.
Dermed følges der op på uranrapportens anbefalinger, og der skabes tryghed om rammerne for en eventuel fremtidig håndtering og eksport af nukleart materiale fra Grønland.
Fremsættelsen af lovforslaget giver mig så også en god anledning til at efterlyse regeringens samlede udenrigspolitiske strategi.
Liberal Alliance venter jo i spænding på Peter Taksøe-Jensen-udvalgets udredning, der jo i den grad må være på trapperne, medmindre den som så meget andet af regeringens arbejde også er udskudt til efteråret, for uden en samlet udenrigs- og sikkerhedspolitisk strategi kan det jo være lidt vanskeligt for Danmark at navigere og prioritere vores indsats.
Men i første omgang vil jeg nu bare nøjes med at erklære, at Liberal Alliance støtter L 155.
Christian Juhl (EL), 2016-04-19:
Tak for det.
Imperialistiske termer er det nu ikke.
Altså, rigsfællesskabet er jo det tætteste, man kommer på selvstændighed overhovedet i den proces, der har været.
Tog man de gamle kolonitider, hvor Danmark var koloniherre i Grønland og på Færøerne, kunne jeg endda forstå det.
Nu har vi da heldigvis fået en selvstyrelov, som sikrer, at Grønland og Færøerne kan bestemme, hvornår de vil være selvstændige.
Det er jo en helt anden situation.
Men derfor er jeg enig i, at vi skal tage så vide hensyn som muligt.
Vi har bare formuleret det sådan i Enhedslisten, at der findes to-tre meget, meget afgørende sikkerhedspolitiske emner, hvor vi er nødt til at deles om det her ansvar.
Og der må det her hensyn vige i denne situation.
Og atomvåben er altså et af de væsentlige.
Jeg var godt klar over, at Alternativet var imod, at man gravede uran.
Jeg troede, at de vidste, at det er et så afgørende specielt stof, at det kan sætte kloden på den anden ende, hvis man har nok af det, og hvis man bruger det forkert.
Jeg var også godt klar over, at Alternativet mener, at det er farligt for mennesker og for miljø.
Derfor forstår jeg det slet ikke.
Hvis det er sådan, at man er imod det her, men alligevel baner vejen for, at det godt kan gøres, er man så ikke en slags politisk hæler, som ligesom baner vejen og siger, at man af forskellige grunde alligevel er nødt til at bane vejen for det, sådan at det kan blive en realitet, at man får den modsatte udvikling af, hvad man gerne ville have, endda på et afgørende, kan vi kalde det, eksistentielt område for menneskeheden?
Karsten Hønge (SF), 2016-04-19:
Så det vil sige, at Enhedslistens politik fastlægges ud fra nogle principper, som man står meget hårdt på, indtil man synes, at principperne skal laves om, fordi et eller andet er tilstrækkelig alvorligt til, at man ikke lige tør overlade det til grønlænderne.
Jeg mener: De sociale udfordringer i Grønland er så massive, at der kunne man lige så vel sige: Okay, der er 5.000 udsatte børn og unge i Grønland, og det er vi simpelt hen nødt til at gribe ind over for.
Men det vil man normalt afvise, hvad jeg i øvrigt også synes er rigtigt.
Så jeg forstår simpelt hen ikke det her.
Pludselig er det nu Enhedslisten ordfører, hr. Christian Juhl, der bruger rigsfællesskabet.
Hvad er dog for nogle imperialistiske termer, man pludselig benytter sig af i Enhedslisten?
SF anerkender selvstyrets ansvar for Grønlands udvikling, og vi respekterer også grønlændernes beslutninger vedrørende en eventuel minedrift.
En eventuel eksport af uran skal jo så kontrolleres og reguleres af internationale aftaler, og det lovforslag, der ligger, giver rammerne for, at en eventuel minedrift i Grønland ikke bidrager til, at uran kommer i hænderne på parter, som kunne bruge materialet til militære formål.
SF er meget skeptiske over for en eventuel kommende minedrift efter uran, men vi anerkender grønlændernes ret til at beslutte det.
Som sagt vil SF ikke blande sig i Grønlands interne forhold, men vi vil dog sige, at vi også synes, at det er en problematisk demokratisk situation, selvstyret har bragt sig i, med en meget snæver afstemning om så vidtgående forhold, som vi taler om her.
Thumbs up til IA, som det vist må hedde på moderne grønlandsk
, og i SF sætter vi vores lid til en forhåbentlig kommende folkeafstemning.
Skulle det trods indsatsen fra bl.a. IA alligevel blive besluttet at hente uran ud af Kvanefjeldet, vil det her lovforslag trods alt sikre, at det vil ske under forholdsvis trygge forhold, og at der kun kan sælges uran til fredelige formål.
SF støtter aftalen mellem Danmark og Grønland og dermed lovforslaget, men vi håber så samtidig på, at den aldrig vil blive brugt.
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Det vil da være spændende at se, hvad resultatet af sådan en folkeafstemning vil blive, og det vil i hvert fald give den grønlandske befolkning en maksimal indflydelse på sagen.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-04-19:
En indenrigspolitisk bekymring eller diskussion i Grønland er jo det her om en folkeafstemning, og selv om det ikke er en del af det her, kan en kommentar fra min side i hvert fald være, at det jo kunne være med til at sikre en mere sådan fremtidssikret indsats i forhold til, hvad det er Grønland gerne vil, i forhold til uranudvinding.
Så det er mere en kommentar fra min side.
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Jeg går ud fra, at fru Aaja Chemnitz Larsen tænker på de forpligtelser, vi har internationalt, og i kraft af de regler, vi skal leve op til i internationale organisationer, og det er det svært at sige noget håndfast om.
Hvis vi lever op til alle de internationale aftaler fra rigsfællesskabets side, og hvis man estimerer de mængder, der i givet fald kan blive tale om, så er det jo ikke sådan, at Grønland vil blive storeksportør af uran, og det vil primært blive til fredelige formål, så vidt jeg har forstået intentionerne. Men det er svært at svare helt præcist på spørgsmålet, før vi kender den konkrete kontekst, den konkrete producent og de konkrete mængder.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-04-19:
Mange tak.
Jeg deler ordførerens skepsis i forhold til, om projektet kan realiseres, og det er jo et element, kan man sige.
Men nu er der en politisk behandling af det her lovforslag, og ordføreren nævner jo selv, at der kan være en række udenrigspolitiske komplikationer.
Kunne man forestille sig, at det også kunne give en række udenrigspolitiske komplikationer for Danmark i forhold til nogle internationale relationer?
For det er jo noget nyt, at Danmark så bliver uraneksporterende.
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Det er helt indlysende, men det synes jeg også er det, der ligger i lovforslaget her og også i det næste.
Det er da helt indlysende, at Danmark skal bestræbe sig på at sikre, at hvis vi kommer i den situation, at der skal eksporteres uran fra Grønland, så skal det ske efter alle kunstens regler og efter alle internationale regler, sådan at vi er sikre på, at den uran ikke bliver spredt til steder, vi ikke ønsker den spredt til.
Christian Juhl (EL), 2016-04-19:
Hvis Danmark ikke er i stand til at levere i forhold til de internationale aftaler, hvad jeg er i tvivl om, meget i tvivl om, når man ser, hvor hullet systemet i forvejen er for alle de store atomstater, bør man så ikke her eller i regeringen eller andre ædruelige steder sige: Hey, det her kan vi ikke levere på, kære Grønland; det er I nødt til at vente med, til vi finder ud af et system, som vi kan levere på?
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Det står i hvert fald enhver frit for at sige, hvad vedkommende mener, og det gav jeg også selv lige udtryk for.
Men der er noget, som undrer mig lidt ved Enhedslistens holdning her.
Beslutningen om, hvorvidt Grønland skal udvinde uran og forsøge at eksportere det, er Grønlands.
Det har så en række implikationer, som hr. Christian Juhl har helt ret i også har betydning for Danmark, nemlig at det er rigsfællesskabet og dermed Danmark på vegne af rigsfællesskabet, der har ratificeret en række internationale aftaler på det her område, og som derfor skal stå på mål for det.
Og det er derfor, vi har haft den forhandling, som gør, at vi skal sikre os, at hvis det kommer dertil – hvad jeg i al beskedenhed, må jeg sige, tvivler på – at der virkelig kommer investorer, som er klar til at investere på det her område, er det selvfølgelig også i klar dansk interesse, at vi så lever op til alle de internationale aftaler, som der måtte være på området.
Christian Juhl (EL), 2016-04-19:
Nu er det vel ikke helt sandt, vil jeg sige til hr. Martin Lidegaard, at det alene er Grønlands ansvar og Grønlands beslutning.
Altså, der er jo en grund til, at vi også skal tage stilling i den her sal.
Der er jo en grund til, at der i det materiale, vi har fået udleveret i lovforslagene, er beskrevet en ret væsentlig rolle for den danske regering og ministeriet.
Det er jo os, der formelt set har det store ansvar over for de internationale aftaler.
Det er jo derfor, vi skal behandle det her.
Og det vil sige, at det ikke er rigtigt, at det alene er Grønlands ansvar, for det er jo et delt ansvar, må man nok sige – det er det i særdeleshed, for ellers skulle vi slet ikke behandle det her i salen.
Derfor er det vel fair nok, at vi også siger vores mening om det og siger, om Danmark kan levere på det.
Det vil sige, at hvis man siger ja til det her, har vi vel også sagt: Ja, Danmark kan levere på det her og stå inde for det – tage ansvar og det hele.
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Fra radikal side kan vi støtte dette forslag, ligesom vi kan støtte det næste forslag, L 158.
Det er såmænd ikke, fordi ideen om at udvinde uran i Grønland er vokset i den radikale baghave.
Hvis jeg lige tog min energipolitiske hat på, ville jeg måske tillade mig at tvivle både på realismen, når vi kigger på verdensmarkedet, men også på, hvor meget der er i det for det grønlandske samfund.
Det, der er sagen vedkommende, er det, som flere ordførere har givet udtryk for, nemlig at hvis man vælger at give selvstyre til Grønland, så bliver man også nødt til at tage de grønlandske beslutninger alvorligt, uanset om man er enig i dem eller ej.
Det gælder på dette område, det gælder på en række andre områder.
Det er sådan, det er at have selvstyre.
Så tager man politisk ansvar for sit eget land og sin egen fremtid.
I det her tilfælde har vi så at gøre med et område, og det er ikke nogen hemmelighed, som både Grønland og Danmark har brugt en hel del energi på at forhandle, fordi det selvfølgelig har udenrigspolitiske komplikationer, når vi skal til at overveje en eventuel eksport af uran fra Grønland,
simpelt hen fordi der er en række internationale konventioner, man skal leve op til for at sikre, at man har styr på sikkerheden og spredningen af uran.
Derfor har det selvfølgelig være helt betimeligt, at der har været et samarbejde mellem Grønland og Danmark med henblik på at få styr på de sider af sagen.
Men den grundlæggende beslutning om, hvorvidt det er en god idé eller ej at udvinde uran i Grønland, er og bliver med selvstyreloven en beslutning, der er lagt i grønlandske hænder, og som grønlandske politikere må tage ansvar for.
Det gør de jo også, skal jeg hilse at sige.
Det ser man, når man følger debatten i Grønland.
Men igen vil jeg sige, at det er noget, som Grønland selv må tage vare på.
Det gælder også spørgsmålet om, hvad der sker, hvis flertallet skifter, så der lige pludselig er et flertal imod udvinding af uran i Grønland.
Det kan jo sagtens ske.
Det har vi set før.
Men hele den grønlandske debat må vi have respekt for i Danmark.
Den må vi respektere at grønlænderne tager og et grønlandsk flertal finder frem til, og så må vi i den sydlige del af rigsfællesskabet forsøge at levere det, der skal til, for at de beslutninger kan eksekveres.
Det er på den baggrund, at vi støtter de to forslag.
Det er i respekt for det grønlandske selvstyre.
Jeg synes, det er svært at komme til anden beslutning, uanset hvad man personligt mener om udvinding af uran i Grønland.
Nikolaj Amstrup (ALT), 2016-04-19:
Jeg er fuldstændig enig i, at vi skal bruge den her dialog, og jeg synes også godt, at vi som politikere i Danmark kan udtrykke vores holdning til uranudvindingen i Grønland, og at vi kan udtrykke vores holdning eller vores støtte til en proces, som gør det muligt at lave en folkeafstemning i Grønland om spørgsmålet.
Det vil jeg synes er den rigtige vej at gå.
Christian Juhl (EL), 2016-04-19:
Jeg kan afsløre, at hvis Tysklands miljøaktivister spurgte, om jeg ville hjælpe dem med at blokere for et urantog, så tror jeg, at jeg ville tage ned og hjælpe dem med det, fordi jeg synes, at det er så essentielt.
Selv om det ikke er dansk politik, synes jeg, det er så essentielt, at man også nødt til at gå til yderligheder og hjælpe sine nabolandes kollegaer.
Her har vi en særlig situation, idet vi er meget nære venner med grønlænderne og kan have en dialog på civiliseret vis i den her sal og uden for salen og i Grønland og alle mulige steder.
Skulle vi ikke bruge den til at prøve at forhindre den katastrofe, der kan opstå i kølvandet på de her to forslag?
Nikolaj Amstrup (ALT), 2016-04-19:
Nu synes jeg, at udtrykket politisk hæler måske er lige skrapt nok i den sammenhæng.
Vi har diskuteret det meget, og vi har også valgt at se på det på den måde, at hvis situationen var omvendt og det grønlandske selvstyre havde taget en beslutning, vi var rigtig, rigtig glade for i Alternativet, eller andre i øvrigt var glade for, og man så i det danske Folketing begyndte at lave lovtekniske benspænd for det, er jeg da sikker på, at også hr. Christian Juhl ville modsætte sig det på det kraftigste.
Så set i lyset af det og set i lyset af respekten for det grønlandske selvstyre har vi altså valgt at støtte forslaget.
Christian Juhl (EL), 2016-04-19:
Ja, det kunne man godt høre, hvis man valgte at sige, at det var et emne ligesom alle andre.
For os er det et meget, meget særligt emne, at Danmark og Grønland sammen går ud og bliver uraneksportør – af den særlige grund, at uran kan bruges til atomvåben, et af de farligste og vildeste våben, menneskeheden har opfundet.
Hvis man går ud på et marked, som ikke er sikkert og tæt, skal man tænke sig rigtig godt om, og der er vi nødt til at sige: Det er hamrende vigtigt, at vi også tager ansvaret på os i Danmark, for udenrigspolitikken er jo et rigsfællesskabsanliggende.
Derfor skal vi tage ansvar, og derfor skal vi – alle politikere her – tage stilling: Vil vi være uraneksportør sammen med Grønland – ja eller nej?
Hvis man siger ja, har man taget ansvaret for det efter min mening.
Det er det, der gør det helt særligt.
Peter Juel Jensen (V), 2016-04-19:
Tak for det.
Da Venstres ordfører på området, hr. Marcus Knuth, ikke havde mulighed for at være til stede i salen, læser jeg hermed hans tale op:
Med nærværende lovforslag ønsker Danmark, at nukleart materiale fra Grønland udnyttes til fredelige formål, og at Danmark lever op til sine internationale sikkerhedsforpligtelser.
Da Grønland i 2013 besluttede at ophæve sin nultolerancepolitik, betød det, at forbuddet mod udvinding og eksport af uran og andre radioaktive stoffer blev ophævet.
Grønland sagde med andre ord god for, at uran fremover kan udvindes i Grønland.
Med henblik på at undersøge konsekvenserne af ophævelsen blev der nedsat en uranarbejdsgruppe, som i deres rapport i oktober 2013 slog fast, at der var behov for et system til at implementere de internationale forpligtelser til at føre sikkerhedskontrol med det nukleare materiale.
Derfor er lovforslaget en opfølgning på uranarbejdsgruppens rapport og resultatet af en aftale mellem Danmark og Grønlands Selvstyre.
Som ansvarlig for Grønlands udenrigs-, forsvars- og sikkerhedspolitik er det nemlig Danmarks opgave at sikre, at det radioaktive stof ikke havner i diktatorers våbenprogrammer eller i hænderne på terrorister.
Danmarks internationale forpligtelser følger først og fremmest af traktaten om ikkespredning af kernevåben, IAEA's sikkerhedskontrolaftale og den tilhørende tillægsprotokol.
Danmark er ifølge konventionerne ansvarlig for, at uran fra rigsfællesskabets områder ikke spredes ureglementeret.
Der vil med lovforslaget blive indført et sikkerhedskontrolsystem, hvor der er anmeldelses- og rapporteringsforpligtelser knyttet til at besidde og udnytte nukleart materiale.
Derudover vil eksporten af uran ske på baggrund af en bilateral aftale indgået mellem modtagerstaten og Udenrigsministeriet.
Aftalen vil indebære en juridisk bindende forpligtelse for modtagerstaten til kun at bruge det nukleare materiale til fredelige formål.
Venstre mener, at det er nødvendigt at få aftalen mellem Grønland og Danmark på plads, og derfor stemmer Venstre for forslaget.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-19:
Det kan jeg sådan set godt se, og jeg har også selv undret mig over, at det skal være delt i to.
Men ikke desto mindre mener jeg, uden dermed at have sagt, at Dansk Folkeparti på nuværende tidspunkt mener, at der skal udvindes uran på Grønland, at såfremt andre udenom Dansk Folkeparti – eller med Dansk Folkeparti, såfremt det kan ske under betryggende forhold – beslutter, at der skal udvindes uran på Grønland, så må det da være i alles interesse at sikre, at det i det mindste sker under betryggende forhold.
Christian Juhl (EL), 2016-04-19:
Det er jo næsten logik.
Ordføreren taler om, hvad man vil gøre, hvis det skulle ske.
Men er vi ikke også sat i de her stole for at tage stilling til, om det er godt eller skidt?
Altså, jeg ser de her to forslag som direkte sammenhængende, og jeg undrer mig over, at vi skal have to runder med de her forslag, for det er to sider af samme sag, og de kan jo ikke fungere hver for sig.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-19:
Som sagt ser jeg ikke nærværende forslag som værende et brud med nultolerancepolitikken.
Det handler alene om, at hvis der skulle være et flertal, som beslutter sig for at udvinde uran, så kan det ikke stride med Dansk Folkepartis interesser, at det så i hvert fald skal ske under betryggende forhold.
Christian Juhl (EL), 2016-04-19:
Som jeg husker det, har Dansk Folkeparti støttet nultolerancepolitikken, da det var god tone i Grønland.
Var det ikke ud fra en politisk og strategisk overvejelse, at man støttede det, eller var det bare, fordi det var smart at støtte?
Hvad var grunden til det, og hvorfor skifter man så nu?
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-19:
Det kan jeg levende sætte mig ind i ordførerens undren over.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-04-19:
Mange tak.
Fra IA's side siger vi klart nej til uran, og vi ser jo heldigvis også, at selv dem, der siger ja til uran, begynder at stille sig sådan lidt mere kritisk over for det.
Man siger netop, at det ikke kan lade sig gøre, medmindre det er miljømæssigt forsvarligt, og medmindre man kan sikre sundheden for befolkningen.
Vi ved jo så også, at den her VVM-rapport, der skal beskrive de miljømæssige konsekvenser, er indleveret for næsten 5 måneder siden til Grønlands selvstyre.
Vi står derfor også i en situation, hvor vi undrer sig lidt over, at man ikke får den her offentlige høring i gang.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-19:
Der er jo ingen tvivl om, at radioaktivt materiale er et særlig følsomt emne, og affaldet herfra kan være forbundet med meget store både miljømæssige, men også sundhedsmæssige risici.
Og det er klart, at hvis man skal begive sig ud i et mineeventyr af den her kaliber, skal vi være meget grundige i de vurderinger, der er af både de miljømæssige og de sundhedsmæssige konsekvenser for de områder, hvor minedriften skal finde sted.
Det er ganske naturligt.
Det skal ikke være på bekostning af naturen og menneskene, at vi skal drive minedrift.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-04-19:
Nu er det også sådan, at det er Grønland, der har kompetencen til at give en udnyttelsestilladelse, når vi når dertil.
Men DF har jo også udtrykt bekymring for den sårbare natur, og der er jo et særligt miljø, kan man sige, i Grønland, som man er nødt til også at tage stilling til.
Vi taler jo i tilfældet Kvanefjeldet i hvert fald om en åben mine i baghaven, som jeg kalder det, altså en mine meget tæt på en by med ca. 1.300 indbyggere.
Vi taler også om et sted, hvor der holdes får, og om, at meget af det her affald skal ud i en sø meget tæt på, hvor befolkningen er.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren udtrykke lidt mere, hvad det er for en bekymring, man har i forhold til den grønlandske natur.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-19:
Tak for det.
L 155 skal skabe rammerne for, at der kan drives miner med radioaktivt materiale på Grønland under betryggende forhold.
Ydermere sikres det, at Udenrigsministeriet skal indgå bilaterale aftaler med de modtagerlande, som der ønskes eksporteret til.
Disse aftaler skal sikre den fredelige anvendelse af det radioaktive materiale.
I det store hele kan Dansk Folkeparti tilslutte sig lovforslaget.
Vi stiller os dog noget undrende over for § 10, stk. 2, som giver udenrigsministeren mulighed for at dispensere fra reglerne om de bilaterale aftaler.
Jeg skal i øvrigt meddele, at DF's positive indstilling til forslaget ikke er det samme som en endelig støtte til drift af miner med radioaktivt materiale på Grønland.
Den beslutning kan først træffes, når konsekvenserne heraf er fuldt belyst.
Kasper Roug (S), 2016-04-19:
Jeg anbefale spørgeren fra Enhedslisten at stille samme spørgsmål, når vi behandler L 158, for der kommer vi lige præcis til at debattere det her.
Lovforslaget omfatter ca. 37 sider og omkring 200 siders bilag, og det synes jeg går ret minutiøst ned i de sikkerhedsproblematikker, der selvfølgelig også er, ved at man risikerer en eksport af nukleart materiale.
Og det går sådan set også meget i detaljer med, hvad der skal ske, når den kommer op af jorden, og hvad der skal ske derfra.
Christian Juhl (EL), 2016-04-19:
Det centrale er lige præcis, vil jeg sige til ordføreren, hvad vi skal gøre, hvis grønlænderne vælger at grave uran op af jorden, som kan sælges på det sorte marked og bruges til atombomber.
Det er derfor, at vi som udenrigspolitikere skal tage stilling til det her spørgsmål, fordi vi er medansvarlige, hvis uranen ryger over på det sorte marked til nogle, vi ikke synes om.
Det er derfor, vi skal tage stilling til det.
Det har ikke noget at gøre med, hvordan man graver det op, eller hvilke maskiner man skal bruge.
Det skal de nok selv finde ud af.
Det her er hardcore udenrigspolitik og sikkerhedspolitik.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-04-19:
Vi ønsker fra IA's side, at man også tager stilling til uranpolitikken i Grønland på længere sigt.
Inatsisartut har for ikke så lang tid siden åbnet sin samling og behandlet det her forslag.
Men vi ved også, at der er tre forslag, som handler om folkeafstemning.
Peter Juel Jensen (V), 2016-04-19:
Er vi ikke enige om, at grunden til, at vi behandler dette og det efterfølgende lovforslag, er, at der har været et ønske fra Grønland om at have denne mulighed?
Nu vil spørgeren gerne have, at jeg blander mig i grønlandsk indenrigspolitik.
Jeg holder altid meget af, når de grønlandsk valgte folketingsmedlemmer ikke blander sig i dansk indenrigspolitik, så skulle vi ikke holde den der?
Karsten Hønge (SF), 2016-04-19:
Jeg tror egentlig ikke, jeg har hørt noget, som hr. Christian Juhl har sagt, som jeg strengt taget ikke sådan indholdsmæssigt er enig i.
Jeg er enig med hr. Christian Juhl i stort set alt, hvad hr. Christian Juhl har sagt, men jeg bliver simpelt hen nødt til at spørge ind til, hvad det er, der adskiller det her område fra alle mulige andre områder, hvor vi diskuterer grønlandske forhold, og hvor hr. Christian Juhl jo, endda overordentlig nidkært, forfølger ethver indblanding fra Danmarks side i interne grønlandske forhold.
Så kan man argumentere med Grønlands befolkningsgrundlag, og man kan diskutere alt muligt andet, men en række andre kæmpestore udfordringer af social karakter f.eks. vil hr. Christian Juhl jo almindeligvis afvise at Danmark skal blande sig i.
Jeg synes, jeg hører sådan nogle postkoloniale holdninger fra ordførerens side.