Brian Mikkelsen (KF), 2011-05-05:
Det her forslag er jo endnu et element i den samlede konkurrencepakke, vi fik igennem før påske, som skal fremme konkurrencen og produktiviteten i såvel den private som den offentlige sektor.
Vi vil sikre en mere effektiv og målrettet anvendelse af Klagenævnet for Udbuds ressourcer.
Klagenævnet har jo som bekendt til opgave at håndhæve offentlige ordregiveres overholdelse af udbudsreglerne.
Forslaget skal ses i lyset af, at sagsbehandlingstiden i Klagenævnet for Udbud er lang, til gene for både ordregivere og virksomheder, og antallet af klager til klagenævnet har været støt stigende gennem de seneste år.
Forslaget indeholder i alt fire forslag, som vil effektivisere sagsbehandlingen i klagenævnet.
For det første foreslås det, at klagenævnet alene fremover skal tage stilling til de påstande, som en part har nedlagt, og alene skal tage hensyn til de forhold, som parten har gjort gældende.
Det indebærer, at sagsbehandlingen i klagenævnet vil være kendetegnet ved en domstolslignende procedure, og det vil svare til den praksis, der generelt er kendetegnende for Konkurrenceankenævnet.
Det er vigtigt at understrege, at forslaget ikke ændrer ved, at klagenævnet er underlagt forvaltningslovens vejledningspligt, dvs. at klagenævnet skal stille spørgsmål og yde vejledning til parterne i fornødent omfang på samme måde som domstolene i civile sager.
For det andet foreslås det, at klagenævnet fremover kan afvise en klage, som er uegnet til at danne grundlag for sagsbehandling.
Det er ikke hensigten, at klagenævnet skal afvise en klage på rene formalia.
Klagenævnet er som tidligere nævnt fortsat underlagt en vejledningspligt.
Klagenævnet kan give klager en frist til at udforme klagen, så den kan behandles af klagenævnet.
Dermed gives klager mulighed for at justere sin klage, i stedet for at den blot afvises. For det tredje foreslås det, at der som udgangspunkt skal medvirke en dommer som den sagkyndige ved afgørelsen af en sag i klagenævnet.
I dag medvirker der to sagkyndige.
Dommerens stemme er afgørende, hvis der er stemmelighed.
Hvis der er tale om særlig komplekse eller principielle sager, kan formanden for klagenævnet i lighed med i dag udvide antallet af medlemmer, som kan deltage i afgørelsen af den enkelte klagesag.
Dette sikrer den nødvendige sagkundskab.
Jeg mener dermed, at forslaget sikrer en hensigtsmæssig balance mellem en effektiv anvendelse af klagenævnets ressourcer, og at sagkyndige inddrages i sagsbehandlingen.
Endelig foreslås det for det fjerde, at det eller de medlemmer fra formandskabet, som deltager i den enkelte sag, kan træffe afgørelse uden medvirken af sagkyndige medlemmer.
Det gælder udelukkende i sager, der afgøres på skriftligt grundlag, og som ikke er af principiel karakter.
Det kan f.eks. være tilfældet, hvor der foreligger klar praksis på et område.
Det er f.eks. tilfældet i den situation, hvor en ordregiver accepterer et tilbud, der er indleveret efter fristens udløb.
En sådan overtrædelse er i strid med udbudsreglerne, og praksis på dette område er klar.
Formanden for klagenævnet er allerede i dag tillagt denne kompetence.
Det nye er, at kompetencen også gives til næstformændene i nævnet.
Som nævnt skal disse ændringer af klagenævnets behandling af klagesager fremme en hurtig og effektiv sagsbehandling, hvilket vil være til gavn for både de offentlige ordregivere og virksomhederne.
Jeg ser frem til den videre behandling af lovforslaget.