Karen Ellemann (V), 2016-01-19:
Tak for det, formand.
Vi tager nu hul på behandlingen af det første af fire beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti.
Forslaget går for det første ud på, at personer, der har behov for hjælp til at stemme til et valg, selv skal kunne vælge, hvilken hjælp de ønsker. I dag er det sådan, at alle vælgere, der ønsker at få hjælp til at afgive sin stemme, skal have hjælp af to personer.
Med det her forslag skal vælgeren selv kunne vælge, om der også skal medvirke en myndighedsperson ved stemmeafgivningen, når vælgeren har valgt at få hjælp af en personligt udpeget hjælper.
Den anden del af forslaget går ud på, at der skal stilles specielle eller elektroniske hjælpemidler til rådighed i stemmeboksen, når der er valg.
Meningen med det er, at det skal være lettere for personer med handicap at kunne afgive deres stemme uden hjælp fra andre personer, dvs. myndighedspersoner og personligt udpegede hjælpere.
Vi kommer til at støtte forslagets indhold, men jeg er også nødt til at sige, at det ikke er fuldstændig ukompliceret, og at det derfor ikke vil være muligt praktisk at nå at fremsætte lovforslaget i den her samling.
Det vil praktisk være muligt at fremsætte det i det næste folketingsår, men det vender jeg tilbage til.
Jeg håber i hvert fald, at vi samlet her i Folketinget vil kunne finde fælles fodslag, både om forslagets indhold, men så sandelig også om udmøntningen af forslaget.
Lad mig starte med den første del af forslaget, som handler om hjælpen til selve stemmeafgivningen.
Det er sådan i dag, at når en vælger har brug for hjælp til at afgive sin stemme, skal hjælpen, som det er nu, altid ydes af to personer.
Det skal altså enten være to myndighedspersoner eller en myndighedsperson og en personligt udpeget hjælper.
Der er sådan set argumenter for, at reglerne er udformet, som de er, og det var da også et meget bredt flertal, som stod bag de regler, som vi har i dag.
Ved at der altid er en myndighedsperson til stede, modvirker man risikoen for, at vælgeren bliver udsat for utilbørlig påvirkning.
Det er så også med til at sikre den offentlige tillid til vores valgsystem.
Men i langt de fleste tilfælde, hvor en vælger har valgt en personlig hjælper, vil denne risiko for utilbørlig påvirkning slet ikke være til stede.
Man må nemlig gå ud fra, at vælgeren i langt de fleste tilfælde vælger en person, som han eller hun har tillid til kan hjælpe sig, f.eks. ægtefællen, et familiemedlem eller en god ven.
Regeringen er enig med forslagsstilleren i, at det kan virke intimiderende for den enkelte vælger, at der altid skal være en myndighedsperson med inde i stemmeboksen, når vælgeren har behov for hjælp.
Erfaringerne med reglerne har faktisk også vist, at en del vælgere ikke ønsker en myndighedsperson til stede.
Regeringen mener på den baggrund, at der er nogle mindst lige så tungtvejende hensyn, hvis ikke mere tungtvejende hensyn, der taler for at få ændret de her regler.
Derfor er vi indstillet på at ændre reglerne sådan, at hvis vælgeren direkte og utvetydigt over for en valgstyrer eller en tilforordnet vælger tilkendegiver, at vælgeren alene ønsker hjælp fra sin personligt udpegede hjælper, så skal der ikke også medvirke en myndighedsperson.
Hvis ikke vælgeren kan tilkendegive det, skal hjælpen ydes som hidtil.
Når det så handler om den del af forslaget, der vedrører det med at stille specielle eller elektroniske hjælpemidler til rådighed i stemmeboksen, så kan jeg kun sige, at det forslag er som taget ud af min egen mund, for fra regeringens side er vi sådan set stærkt optaget af, hvordan man får forbedret mulighederne for personer med handicap eller funktionsnedsættelse for at kunne afgive deres stemme ved egen hjælp.
Før regeringen kan fremsætte et sådant lovforslag, er det selvfølgelig vigtigt, at vi også får gennemført en dialog med relevante handicaporganisationer, sådan at vi sammen kan finde løsninger, som rent faktisk kan hjælpe de personer, som har behov for det.
Og det er vigtigt, at de løsninger, som vi finder frem til, er praktisk anvendelige, men også at de tager højde for befolkningens tillid til selve valghandlingen.
Så vi er i gang med at se på, hvilke muligheder der findes, og hvilke erfaringer der også er blevet gjort andre steder.
Jeg kan sige, at embedsmændene i ministeriet allerede så småt har taget hul på den her dialog med de relevante handicaporganisationer.
Afslutningsvis vil jeg gentage, at det er et godt forslag, eller to gode forslag i et, og vi støtter det.
Med hensyn til tidspunktet for fremsættelsen af lovforslaget kan jeg berolige med, at det næste planlagte valg jo altså er det kommunale og regionale valg, som skal afholdes i november 2017.
Så lovændringerne vil altså kunne træde i kraft i god tid før dette valg, selv om fremsættelsen så først sker til næste folketingsår.