Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-22:
Jamen der ligger jo en slet skjult kritik i det hastværk, som Det Radikale Venstre har.
Der er jo allerede en lang række bevaringsprojekter i gang derude, og hvis vi ser på danmarkskortet, er der betydelige arealer, som allerede er reserveret på den ene eller anden måde.
Forslaget om nationalparker ligger godt for Det Konservative Folkeparti.
Vi siger jo: at forandre for at bevare.
Det rammer lige ned i nogle kernekonservative værdier.
Bevaring af naturværdier er en konservativ mærkesag.
Vi skal aflevere naturen i en bedre stand, end vi har modtaget den.
Vi har en kontrakt med de kommende generationer, og det betyder, at vi skal tage ansvar for at forbedre naturtilstanden.
Vi ønsker at stoppe arternes tilbagegang, og kun ved at skabe store sammenhængende naturområder kan vi være med til at sikre levesteder for flora og fauna og alt det, vi kalder rødlistearterne.
Vi vil bevare naturværdierne og give befolkningen adgang til information om udviklingen i dansk natur.
Forslaget lægger op til en forbedring af kvaliteten af den danske natur og ikke til etablering af naturtivoli.
Formålet for os er at skabe og sikre større sammenhængende naturområder, hvor naturen frit kan udvikle sig.
Det er også en tidligere konservativ minister, der har lagt navn til det arbejde, der ligger til grund for dagens drøftelse, nemlig Wilhjelmudvalget.
Wilhjelmudvalget blev nedsat af den daværende regering og kom i 2001 med grundlaget for en national handlingsplan for biologisk mangfoldighed og naturbeskyttelse.
Wilhjelmudvalget betegnede områderne som nationale naturområder, og det er i virkeligheden en meget bedre betegnelse end nationalparker, fordi den fokuserer på naturen og ikke så meget på alt det andet, og det er det, der er vigtigt for os.
Det er egentlig en bedre betegnelse, som jeg siger, idet nationalparker giver associationer til store uberørte naturområder.
Enhver, der bevæger sig rundt i Danmark, ved jo, at vi ikke har store ubeboede områder, så nationalparkbegrebet passer måske ikke så godt.
Men det har vi valgt, fordi det er en kendt betegnelse.
Udpegningen af nationalparker er sket gennem de syv pilotprojekter og de tre græsrodsprojekter, og derudover er der en national følgegruppe, som har fulgt arbejdet.
Udpegningen af pilotprojekterne er jo sket på basis af lokal forankring, og Friluftsrådet har medvirket i græsrodsprojekterne.
Vi har jo diskuteret det her en gang før i Folketingssalen i forbindelse med redegørelsesdebatten i maj 2006, og nu har vi så en rammelov.
De lokale lodsejere har tidligere her i dag været diskuteret.
Ingen lodsejer skal jo kunne forhindre oprettelsen af en nationalpark, men det er klart, at hvis man vil lave tiltag på hans ejendom, gælder der frivillighed, og det vil sige, at man må gå ind i frivillige aftaler, og der kan man naturligvis erstatte for tab af brugsret, hvis der kan findes en sådan aftale.
Vi har sagt en, to, måske tre nationalparker i første omgang, og det er ikke noget lavt ambitionsniveau eller en minimumsløsning, som det har været beskrevet i dag.
Det er starten på det at oprette nationalparker i Danmark.
Jeg har også noteret mig Friluftsrådets ønske om, at der skal være et nationalt nationalparkråd, og vi vil heller ikke på forhånd udelukke nogen af de ti projekter, som er i spil, men se dem alle sammen under et og dér finde den bedste løsning.
Nationalparker er altså en konservativ mærkesag og noget, der kan få stor værdi.
Jeg har selv medvirket, været med på udvalgets tur til nationalparker, og jeg har et meget stort personligt engagement i den her sag og håber meget, at den får et godt forløb fremover.