runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Mach (SF), 2009-05-15:
Mange tak.
I SF er vi ikke overraskende grundlæggende positive over for at etablere en energimærkningsordning for forbrugerelektronik.
Vi er varme tilhængere af en mærkningsordning, der omfatter produkter som mobiltelefoner, blendere, fjernsyn, toastere osv.
Vi ved jo godt, at den eksisterende mærkningsordning på hårde hvidevarer har været en stor succes, som har givet forbrugerne mulighed for at vælge energirigtigt.
Ikke mindst har den været en succes, fordi forbrugerne kender mærkningsordningen og finder den forståelig og gennemskuelig.
Vi ved, at hvis vi skal nå vores egne energisparemål og EU's mål om en 20 pct.s forøgelse af energieffektiviteten inden 2020, ja, så skal der tages en mangfoldighed af midler i brug.
Og det er ikke specielt indviklet at se, at en oplagt og god måde at få forbrugerne med på, det være sig den individuelle såvel som institutionerne, er ved på en gennemskuelig måde at påføre produktet oplysninger om, hvad energiforbruget eller energibesparelsen er ved brugen af produktet, og om andre relevante og vigtige miljøegenskaber.
I Dagbladet Information kunne man for et par dage siden netop læse, at mange borgere rent faktisk vælger energibesparende løsninger i forbindelse med deres bolig, fordi der er økonomiske besparelser at hente for dem, snarere end ud fra et mere ideelt hensyn til miljøet, så hvorfor egentlig tøve med en omfattende mærkningsordning?
Man når stort set alle forbrugere på den måde.
Ikke desto mindre er der i vores øjne plads til forbedring i det foreliggende forslag.
Eksempelvis er kravet om, at mærkningen skal gennemføres inden klimatopmødet, lettere urealistisk, om end meget sympatisk.
Vi vil fra SF's side foreslå, at frem for at påbegynde indførelsen af en dansk energimærkeordning, som jo under alle omstændigheder vil blive overflødiggjort, når EU-lovgivning gennemføres om måske 3 år, går vi i stedet sammen med de store forhandlere og de relevante brancher og laver i samarbejde med dem en frivillig aftale om at arbejde med de her mærkninger inden.
Den model har man jo med stor succes brugt tidligere i forhold til hårde hvidevarer.
Der lavede man frivillige ordninger og uddannelse af sælgerne, så kunderne kunne få en ordentlig vejledning nede i butikken til at gøre de mest energibesparende og miljøvenlige køb.
Så det mener vi faktisk er den måde, vi på den korte bane kan sætte ind på, nemlig i form af en frivillig aftale og uddannelse.
Det er oplagt at tage fat på de områder, som er længst nede på EU's to do-liste, og hvor det altså kommer til at gå langsomt i den fælleseuropæiske indsats.
Og lad mig til sidst benytte lejligheden til at bede ministeren om at få en oversigt over, hvilke områder der er i pipelinen i EU, og hvilke der ikke er.
På den måde kan vi få klarlagt, hvor det er mest oplagt, at Danmark går foran, hvilket vil sende nogle gode signaler i forbindelse med klimatopmødet, men hvor vi også kan være med til at bidrage til, at EU's mærkningsordning bliver mest omfattende og mest effektiv.
Ikke mindst vil det også være et godt signal til både forhandlere og producenter om deres del af opgaven allerede nu.
Lars Christian Lilleholt (V), 2009-05-15:
Det er da en mulighed også at opfordre til, at importørerne mærker deres varer så godt som overhovedet muligt.
Det er der i øvrigt mange fabrikanter der i forvejen gør, men jeg tror generelt, at kræfterne kan bruges bedre på, at vi presser på i EU for at få en fælles mærkningsordning gennemført så hurtigt som overhovedet muligt.
Margrethe Vestager (RV), 2009-05-15:
Det har været meget tankevækkende at lytte til debatten om forslaget, specielt set i lyset af at alle synes, at forslaget er en god idé.
Alle synes, at det er en rigtig, rigtig god idé, at forbrugerne får mulighed for at tage stilling til, hvilket apparat de vil købe ud fra den energimærkning, apparatet har.
Det er sund fornuft.
Det er en stor hjælp, når man skal tage stilling til, hvad det er for et apparatur, man gerne vil anskaffe sig.
Det skal så blive til en diskussion om Socialdemokratiets mere eller mindre helhjertede EU-tilslutning.
Det synes jeg er helt i hegnet.
Det, der er baggrunden for det, er, at der er en forskel i vurderingen af, hvor hurtigt Europa-Kommissionens, Parlamentets og Rådets arbejde kan gå for at sikre, at vi får en europæisk mærkningsordning.
Det skal så blive til, at den her debat, som er en debat, der burde være præget af det sunde og fornuftige i at give forbrugerne mulighed for at lade sig rådgive af en energimærkning, skal blive en debat om, hvorvidt man er mere eller mindre helhjertet EU-tilhænger.
Det synes jeg er paradoksalt.
Derfor synes jeg, at det er en god idé, hvis der som en udløber af det her forslag bliver skrevet en beretning om, hvad der er forventningen, og så ministeren kan oplyse, hvor langt arbejdet er kommet, så der kan blive en rimelig og afklaret forventning til, hvornår det her kan gennemføres.
Vi ved, hvor stort et energiforbrug der er ved nogle af de mindre apparater, som folk har stående rundtomkring, og som kører enten i deres standbyposition eller også ved den måde, de i øvrigt fungerer på.
Flere af ordførerne har været inde på eksempler på, hvad det handler om.
Det gælder både pc'er og toastere, og hvad vi ellers har af maskinpark i hjemmet.
Derfor synes jeg, at det ville have klædt debatten, at der havde været en samlet opbakning til det, der er forslagets entydige intention, nemlig at give forbrugerne mulighed for at tage stilling, så de kan købe det apparat, der belaster klimaet mindst muligt.
I den forstand tager Det Radikale Venstre meget positivt imod forslaget, og vi håber, at der også kan blive en noget mere konstruktiv debat i udvalget om forslagets fremtid, for vi tror, at det vil være en stor fordel for alle at få en energimærkning på forbrugerelektronikken.
Ib Poulsen (DF), 2009-05-15:
Bedre sent end aldrig.
Da Dansk Folkepartis energiordfører, hr. Morten Messerschmidt, ikke kan være til stede i dag, skal jeg på hans vegne fremføre følgende om B 161.
Der er et stort behov for, at vi finder mekanismer, hvorved vi kan spare på energien, og heldigvis findes der allerede i dag mange teknologier hertil, og i fremtiden vil der komme stadig flere af disse.
Et væsentligt element heri er jo uden tvivl at højne forbrugernes bevidsthed herom.
Hvis ikke forbrugeren har kendskab til produktets energivenlige indretning, vil effekten på købeadfærden selvsagt være begrænset.
Spørgsmålet er imidlertid, hvordan sagen bedst gribes an.
På boligområdet har lovgivere valgt at lade energimærkning være lovpligtigt.
Det er alligevel stærkt omdiskuteret, hvad effekten heraf er.
Derfor er det ikke en naturgiven nødvendighed, at lovkrav om energimærke fører til det ønskede resultat.
Det er på den anden side heller ikke udelukket.
Dansk Folkeparti opfordrer derfor regeringen til at indkalde branchen til en konstruktiv dialog om, hvordan en eventuel mærkningsordning kan organiseres med det bedste resultat til følge.
Det er væsentligt, at vi i Danmark ikke først opfinder et sæt og derefter pålægges at gennemføre en række helt andre standarder af EU.
Det vil give både en urimelig udgift for erhvervslivet, der skal gennemføre og betale for disse mærker, og det vil skabe forvirring blandt forbrugerne.
I Dansk Folkeparti deler vi som sagt visionen for dette forslag.
Derfor må det ikke hastes igennem.
Vi må have fuld klarhed over, hvad branchen mener, og derefter skabe et system, som flugter med, hvad der kan forventes fra EU's side.
Det vil Dansk Folkeparti fokusere på i udvalgsarbejdet.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-15:
Men jeg må så også indrømme, at det altså åbner hele spørgsmålet - og det lyder, som om hr. Benny Engelbrecht behændigt bevæger sig uden om den varme grød - om, hvorvidt Socialdemokraterne helhjertet går ind for det europæiske samarbejde, når de nu to dage i træk faktisk kommer med forslag og vil støtte forslag, hvor det anbefales, at Danmark skal gå enegang i forhold til EU-samarbejdet.
Det synes jeg absolut er interessant, og jeg mener da i hvert fald også, at borgerne, nu hvor der er valgkamp op til europaparlamentsvalget, jo også må have krav på et klart svar fra Socialdemokraterne på, om det er blevet en vane, man har fået, at gå enegang i forhold til det europæiske samarbejde.
Det vil vi gerne vise vores påskønnelse af.
Hvorvidt vi vil deltage i en beretning synes jeg er svært at svare på.
Mit fokus er faktisk på, at Socialdemokraterne igen er klar til at gå enegang, og der skiller vandene, for i Det Konservative Folkeparti mener vi, at der er nogle ting, man klarer bedst igennem EU-samarbejdet og ikke ved, at vi laver særregler i Danmark, og det gælder bl.a. det her.
Benny Engelbrecht (S), 2009-05-15:
Jeg synes, at vi lige skal se bort fra EU-spørgsmålet, som vi drøftede rigeligt i går aftes, og i stedet gå ind og blive lidt konkrete med hensyn til det, der faktisk er meget positivt i hr. Per Ørum Jørgensens ordførertale, nemlig at også De Konservative vil være med til at understøtte en god og fornuftig udvikling.
Er det, jeg hører, at vi måske netop i denne sammenhæng kunne blive enige om eksempelvis at udarbejde en beretning på baggrund af det forslag, der ligger her, hvor vi også peger på muligheden for at lave en frivillig ordning, som også hr. Per Ørum Jørgensen understreger?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-15:
Tak for det.
I Det Konservative Folkeparti vil vi gerne anerkende de intentioner, der ligger bag dette beslutningsforslag fra Socialdemokraterne om at indføre et energimærke på forbrugerelektronik.
Det, der måske undrer mig lidt, er, at Socialdemokraterne nu igen er klar til at gå enegang i forhold til EU.
Jeg synes absolut, at det er yderst interessant, men Socialdemokraternes ordfører kan jo redegøre for, hvorvidt man går helhjertet ind for et europæisk samarbejde, og hvilke dele man mener EU skal tage sig af, også når det gælder forbrugerpolitikken.
Det synes jeg ville være meget, meget relevant nu, hvor der er fokus på EU, i relation til at vi er midt i en valgkamp til Europa-Parlamentet.
Det synes jeg ville være meget, meget konkret at få nogle bud at få.
Det skal forankres i EU, og vi synes også - og der er jeg egentlig på linje med SF's ordfører - at det er at foretrække, at det foregår ad frivillighedens vej, så vi ligesom roser og understøtter den indsats, som mange danske virksomheder gør på det her område ved at tage et ansvar i forhold til klimaet.
De kan faktisk godt se, at det er en god forretning at markedsføre sig på, at man tager klimaet og det samfundsansvar, man har som virksomhed, alvorligt.
Den ansvarsfølelse vil vi faktisk gerne understøtte og egentlig også den ansvarsfølelse, som ligger hos den borger, som ønsker at foretage indkøb, som imødegår den udfordring, vi har på klimaområdet.
Men jeg må indrømme, at det, der står tilbage hos mig, er, at Socialdemokraterne igen er klar til at lave danske særregler, at Socialdemokraterne igen bryder ud af det europæiske samarbejde og vil gå enegang, oven i købet her midt i en valgkamp.
Jeg synes, at det er yderst besynderligt.
Benny Engelbrecht (S), 2009-05-15:
Jeg kan godt forstå, hvis hr. Per Ørum Jørgensen ikke kan tage stilling til det nu.
Det er fair nok, at det er noget, vi må tage i udvalgsarbejdet.
Vi prøver at være konstruktive i forbindelse med det her, hvilket jeg ligesom prøver at lægge op til, og det håber jeg også at hr. Per Ørum Jørgensen vil være.
Det er fair nok, at man gerne vil have en EU-debat, ikke mindst fordi der er ganske kort tid til et europaparlamentsvalg, men i denne sammenhæng prøver vi faktisk at skabe en løsning, som er relevant og aktuel, og som netop kan sikre, at vi kan spare noget energi og dermed også spare den almindelige danske borger for nogle penge.
Det går jeg også ud fra er De Konservatives og hr. Per Ørum Jørgensens interesse.
Så mit spørgsmål skal selvfølgelig også være, om hr. Per Ørum Jørgensen er indstillet på i det mindste at tage en aktiv diskussion om det her under udvalgsarbejdet.
Det handler meget om den indgangsvinkel, man har til spørgsmålet.
Vi håber selvfølgelig, at også De Konservative vil være velvilligt indstillet til en positiv dialog.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-15:
Jeg faktisk glad for, at fru Mette Gjerskov i forbindelse med det her forslag konstaterer, at finansieringen ikke holder, for det gør det jo let for alle partier at afvise det.
Der er jo ingen, der aner, hvad konsekvenserne vil blive af det her, hvad det vil koste, så det er jo en gratis omgang for hr. Per Clausen, kan man jo sige, og selvfølgelig er han velkommen til det.
Så til det der med at være indebrændt: Jeg synes ikke, det er fair at sige, at jeg ligefrem skulle være indebrændt, »forundret« synes jeg er et bedre ord.
Vi har konsensus om energipolitikken i Danmark, vi har en fælles energiaftale, og Barack Obama fremhæver Danmark som værende et foregangsland og roser Danmark for sit lederskab, Al Gore roser Danmark, FN's generalsekretær Ban Ki-moon roser Danmark, alle undtagen oppositionen roser Danmark.
Så jeg vil ikke sige indebrændt, tværtimod er jeg faktisk glad og lidt stolt over, at Danmark har den her position i verden, og det er jo ikke tilfældigt.
Det er jo ikke noget, de finder på at sige, bare for at glæde Danmark og den danske regering, men de siger det, fordi de mener, at Danmark er et foregangsland.
Per Clausen (EL), 2009-05-15:
Altså, det afhænger jo bl.a. af noget, som jeg også godt ved at hr. Per Ørum Jørgensen også har lidt svært ved altid at fastlægge med stor sikkerhed, nemlig hvad kvotepriserne vil være i fremtiden.
Der har været mange teorier om, hvad de vil være.
Der er ikke ret mange af de teorier, der holder vand.
Så hr. Per Ørum Jørgensen har helt ret i, at for at det her skulle kunne blive til et forslag, der for alvor kunne bære igennem som et lovforslag, ville det kræve en grundig bearbejdning.
Men jeg synes jo sådan set, at det må være sådan her i Folketinget, at vi kan tage en debat om nogle forslag til, hvordan vi kan indrette systemet, uden at vi har en forventning om, at politiske partier uanset størrelse skal levere et færdigt lovforslag med alle de beregninger, som regeringen normalt bruger et ret stort embedsapparat til at udføre.
Pointen er, at et flertal i Folketinget i dag har sagt, at de ikke vil det her, fordi de er imod det, fordi det ødelægger det vidunderlige ved kvotesystemet, nemlig at det ikke alene sætter en begrænsning af, hvor stort CO2-udslippet kan være, men at det også sørger for, at CO2-udslippet ikke kommer under den bundgrænse, man har sat.
Det system synes man er så vidunderligt, at man ikke vil rokke ved det.
Det er fint nok, at hr. Per Ørum Jørgensen starter med at indrømme, at han vrøvler, det er fint nok, hvorefter han så fortsætter, for så siger hr. Per Ørum Jørgensen, at Enhedslisten ikke har stemt for energiaftalen.
Jeg vil sige til hr. Per Ørum Jørgensen, at energiaftalen ikke har været til afstemning i Folketingssalen.
Der har været en række forskellige forslag, og nogle af dem har vi stemt imod, andre har vi stemt for, og andre har vi undladt at stemme til.
Vi har jo ikke nogen aftale, og derfor har vi behandlet dem efter fortjeneste, og jeg tror faktisk, der er andre partier her i Folketingssalen, der havde ønsket, at de også havde haft den samme mulighed.
Men det er sådan, det er med det.
Jeg har bare gentagne gange sagt, at Enhedslisten gerne deltager i forhandlinger, også om energiaftaler.
Om regeringen vil snakke med os eller ej, bestemmer regeringen fuldstændig selv - jeg betragter det lidt som en ros, at vi ikke bliver inviteret - man skal bare ikke bagefter komme og sige, at vi ikke vil påtage os noget ansvar.
Med hensyn til det sidste vil jeg sige, at hr. Per Ørum Jørgensen også på det område bekræftede det, jeg sagde, nemlig at det er sådan, at hvis man lever op til regeringens ønsker om at spare den der ton, kan man være sikker på, at den ton bliver brugt et andet sted i Europa.
Jeg tror, at mange mennesker føler sig lidt til grin, når de har sparet den ton og så får at vide, at det var da dejligt, for så kan de bruge lidt mere nede i Polen.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-15:
Parlamentarisk oplever vi jo først og fremmest hr. Per Clausen som en forholdsvis munter type, og derfor må jeg indrømme, at det da gjorde ondt at se hr. Per Clausen sådan småfornærmet over, at Enhedslisten ikke var inviteret med til energiforhandlingerne.
Jeg har ikke noget ansvar for at sende invitationer ud i den henseende, men jeg mindes i hvert fald, at Enhedslisten ikke har stemt for de lovforslag, der har tilknytning til energiaftalen, hr. Per Clausen kan så rette mig, hvis jeg tager fejl, og derfor ikke som mange andre partier Socialdemokratiet, SF, De Radikale, Dansk Folkeparti og regeringspartierne - har lavet en fælles energistrategi.
Så det er et parlamentarisk vilkår, at det er sådan.
Nu har jeg ikke meget tid til også at svare på det med hensyn til CO2-kvotesystemet, men det er jo rigtigt, at hvis man nedbringer ét sted, kan man gøre noget mere et andet sted.
Men der, hvor det er væsentligt, er selvfølgelig hvor overliggeren ligger, så vi konkret sikrer, at de klimamål, der bliver sat, også bliver opfyldt.
Per Clausen (EL), 2009-05-15:
Jeg vil bare spørge hr. Per Ørum Jørgensen, om han ikke en gang for alle kan bekræfte, at det er noget vrøvl, når han gentagne gange siger, at Enhedslisten ikke har ønsket at påtage sig ansvaret for energiaftalen.
Er kendsgerningen ikke den, at vi ikke blev inviteret til forhandlingerne og derfor naturligvis ikke har haft noget mulighed for at påtage os noget som helst ansvar for den aftale?
Den ville selvfølgelig være blevet langt bedre, hvis Enhedslisten havde været med, det er jeg helt med på.
Det var vel også derfor, vi ikke blev inviteret med, for hr. Per Ørum Jørgensen ønskede ikke at lave en bedre aftale.
Jeg synes bare, det er lidt trivielt, at vi skal høre på det her med, hvad vi ikke vil påtage os ansvar for, når kendsgerningen er, at hr. Per Ørum Jørgensen ikke ønsker at tale med os andre steder end i Folketingssalen.
Det kommer han så til.
Så bare et enkelt lille spørgsmål til hr. Per Ørum Jørgensen: Er det ikke en kendsgerning, at kvotesystemet fører til, at de mennesker, der lever op til regeringens ønske om, at man skal spare på sit forbrug, kan være sikre på, at det, de sparer, bruges i CO2-udslip andre steder i Europa?
Trine Mach (SF), 2009-05-15:
Nu brugte jeg faktisk ikke ordet fiasko, men det er næppe nogen hemmelighed, at SF mener, at succesen med kampagnen er til at overse.
Det er ganske rigtigt, at kendskabet til kampagnen er voldsomt udbredt, og det vil vi gerne kvittere for.
Men pointen er jo stadig væk, at man ikke kan overlade ansvaret til den enkelte alene, men at der skal gøres en samlet indsats i samfundet.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-15:
Tak for det.
Jeg forstår det ikke, for De Radikale er jo i hvert fald kendt for gerne at ville drøfte principper og drøfte, hvorvidt man via EU-samarbejdet kan løse fælles udfordringer i Europa.
Derfor undrer jeg mig egentlig lidt over, at fru Margrethe Vestager problematiserer, at det er et tema.
Jeg synes da, det er væsentligt, at man med det her forslag meget, meget klart lægger op til, at Danmark skal gå enegang med noget, som egentlig burde reguleres via EU.
Jeg er nødt til at høre fru Margrethe Vestager, om De Radikale virkelig vil støtte det her forslag og bidrage til, at Danmark går enegang frem for at regulere det her gennem EU.
Det er i forhold til det, som SF's ordfører udtalte om 1 t mindre-kampagnen.
Men kan SF's ordfører ikke bekræfte, at der faktisk er 90 pct. af danskerne, der har fået kendskab til den her kampagne, og at en meget stor og væsentlig del af danskerne faktisk på baggrund af den her kampagne har foretaget adfærdsændringer, så man altså tænker mere på klima og energi i dagligdagen?
Er det en fiasko set med Socialistisk Folkepartis øjne?
Det undrer mig voldsomt.
Trine Mach (SF), 2009-05-15:
Nej, vi er ikke så begejstrede for autopiloter, og det er klart, at der er en forskel på de to folkepartier - også i diskussionen om klimaministerens kampagne.
Men som sagt vil jeg gerne kvittere for, at kendskabet til kampagnen faktisk er voldsomt udbredt, og det synes vi er rigtig godt.
Der er heller ikke noget i vejen med kampagnen som sådan, men dens succes er jo ikke altomfattende, og den kan under ingen omstændigheder stå alene.
Pointen er, som hr. Per Ørum Jørgensen selv var inde på, at det ikke er nok, at der kun er en enkelt sektor, der gør noget.
Det er ikke nok, at staten eller virksomhederne eller borgerne gør noget.
De tre aktører skal spille sammen.
Det var sådan set pointen.
Som sagt synes vi, at kampagnen er fin, men den kan på ingen måde stå alene.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-15:
Nu ved jeg ikke helt, hvad hr. Per Clausens mission er i forbindelse med den her debat.
Selvfølgelig kan jeg godt forstå, hvis hr. Per Clausen har et ønske om at fremstille Enhedslisten som et ansvarligt parti.
Det skal ikke komme hr. Per Clausen til skade, at det er en intention.
Det må så være op til vælgerne, når tiden kommer, at vurdere, om Enhedslisten er det.
Men det er jo sådan set også lidt af dagsordenen at mistænkeliggøre den energiindsats, der gøres ude i de danske hjem.
Det at bakke op om og sige, at det på alle måder er fornuftigt, at folk sparer på energien, synes jeg var en meget mere konstruktiv tilgang i stedet for den mistænkeliggørelse og den her dagsorden med, at det egentlig er lige meget, om folk sparer på energien eller ej.
Det synes jeg ikke hr. Per Clausen vinder ret meget ved.
At spare på energien er fornuftigt i forhold til klima, og det er fornuftigt i forhold til folks privatøkonomi; på alle måder er det egentlig en win-win-situation, hvis folk indtænker klima og energi i deres gøren og laden hjemme i deres huse.
Vi skal jo også tænke på, at der er noget, der hedder forsyningssikkerhed, og jo mindre energi vi bruger, jo mindre energi har vi brug for.
Sådan er det jo, og derfor forstår jeg ikke rigtig hr. Per Clausens ærinde med det her forslag.
Mette Gjerskov (S), 2009-05-15:
Jeg kan godt høre, at hr. Per Ørum Jørgensen er begyndt at blive lidt indebrændt, men vi andre kan jo ikke gøre for, at regeringen ikke har højere ambitioner end at leve op til EU-kravene.
Altså: Regeringens ambition på klimaområdet - også miljøområdet for den sags skyld - er at leve op til EU-kravene.
Vi ville gerne være gået længere, og vi agter at gå længere, når vi kommer til at sidde med regeringsmagten, men det er jo en politisk uenighed, det er ikke noget, der er nogen grund til at blive indebrændt over.
Det var den ene ting.
Det er vores to kommentarer til forslaget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-15:
Det, jeg kan udlede af hr. Per Clausens svar, er, at man ikke ved, hvad det her reelt koster i kroner og øre for de danske skatteydere.
Man fremsætter et forslag, og så må vi se, hvad det kommer til at koste for skatteborgerne.
Man kan faktisk risikere, at dem, der gør en indsats og egentlig sparer penge på elregningen, fordi de gør en indsats og agerer fornuftigt og klogt og indtænker klima og energi i deres husholdning, måske får spist den gevinst, de får økonomisk på baggrund af Enhedslistens forslag her.
Er det virkelig korrekt, at man ikke aner, bare sådan cirka, hvor meget et sådant forslag vil koste for danske skatteborgere?
Per Clausen (EL), 2009-05-15:
Det ville ikke være teknisk vanskeligt at sætte nogle kriterier, der gjorde, at man ville være i stand til at måle det her.
Så skulle man ikke gøre, som ministeren sagde, nemlig at man skulle vurdere, om folk sparede energi ud fra en eller anden moralsk opfattelse af at ville spare på CO2 eller for at tjene penge i det lange løb.
Så måtte man forholde sig konkret til denne ekstraordinære indsats, der blev ydet, og sige, at det var afsættet.
Hvad angår finansieringen, er der jo gang på gang af Enhedslisten i forbindelse med finanslovforslaget fremsat en række forslag til en finansiering, som også kunne finansiere det her.
Det er så helt indlysende, at hvis vi skulle forhandle om finansieringen sammen med hr. Per Ørum Jørgensen, ville det jo være spild af tid, fordi han går imod forslaget også af alle mulige andre grunde.
Men hvis vi skulle forhandle det med de øvrige oppositionspartier i en situation, hvor vi havde flertal, kan det godt være, vi også kunne finde nogle andre finansieringsmodeller.
Det er jeg sikker på vi kunne finde ud af.