runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Stine Brix (EL), 2015-02-03:
Tak for det.
Nu sagde SF's ordfører lige, at det her lovforslag ikke handler om at forbyde løs snus, men det er jo lige præcis det, det handler om.
Det er faktisk det, som er formålet med lovforslaget.
Vi er ikke enige i fra Enhedslistens side, at løs snus skal forbydes, og derfor stemmer vi selvfølgelig også imod.
Vi så sådan set også gerne, at portionspakket snus også blev lovliggjort i Danmark.
Det er jo fuldstændig korrekt, som flere af høringssvarene også peger på, at snus er sundhedsskadeligt.
Det er nok ikke nogen overraskelse for nogen.
Det er cigaretter og pibetobak og cigarer jo også, men de er alle sammen lovlige i dag.
Snus har så den, kan man sige, fordel i forhold til røgtobak, at der ikke er nogen passiv rygning, og det tyder også på, at snus er mindre sundhedsskadeligt end tobak, som ryges, med færre kræfttilfælde, end vi ser traditionelt.
Der er i hvert fald ikke et sundhedsfagligt argument, hvis man sammenligner med alle mulige andre former for tobak, for særskilt at forbyde snus.
Så handler den her sag jo for mig at se i højere grad om Danmarks forhold til EU, og jeg savner, at regeringen i langt højere grad har turdet lægge arm med EU i det her spørgsmål.
Der har jo været et synspunkt her i Folketinget i Danmark om, at snus bør være lovligt.
Der har også været den opfattelse, at snus er lovligt ifølge den gældende tobaksvarelovgivning, men alligevel har vi altså set, at regeringen ikke har taget den kamp.
Det vil regeringen så ikke.
Det har der hidtil været et flertal her i Folketinget for at fastholde at man skulle gøre alligevel, og jeg kan kun beklage, at Venstre ryster på hånden, nu hvor vi nærmer os målet.
Men ikke desto mindre vil vi fastholde, at det er vigtigt, at Danmark af og til tør udfordre EU både på de synspunkter, hvor vi ikke mener EU regulerer korrekt, men sådan set også i diskussionen om, hvor detaljeret EU skal regulere.
Vi havde et europaparlamentsvalg sidste forår, hvor en stor del af debatten handlede om, at EU blander sig i alt, alt for meget og i alt, alt for mange detaljer.
Jeg synes, det her er et rigtig godt eksempel på, at man går alt for langt i spørgsmål, som sagtens kunne afgøres nationalt.
Jeg synes egentlig, at flertallet her i Folketinget i dag overhører det signal, der var fra befolkningen, om at skrue lidt ned for EU-reguleringen på en række af de felter, som er nemme at regulere lokalt.
Men bundlinjen er altså, at vi stemmer imod det her lovforslag.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-03:
Det forslag, vi behandler i dag, er ikke et forslag, der handler om at være for eller imod snus.
Det handler derimod om, at vi vil leve op til den lovgivning, vi har været med til at vedtage i EU-regi.
Det lader til, at de fleste eksperter ifølge regeringen er enige om, at det er i strid med EU's tobaksvaredirektiv, at Danmark endnu ikke har indført et forbud mod salg af løs snus i Danmark.
Den gamle danske fortolkning konkluderede, at løs snus ikke var omfattet af forbuddet, fordi det kunne betragtes som et traditionelt tobaksprodukt, men den fortolkning har vist sig ikke at være korrekt.
Den undtagelse fra snusforbuddet, Sverige har, er af en anden slags, og den fik de allerede ved deres indtræden i EU.
Det gældende EU-forbud mod snus blev indført i ændringsdirektivet til tobaksvaredirektivet i 1992, men fra dansk side havde man ikke været opmærksom på, at forbuddet også betød et forbud mod salg af løs snus.
Derfor har Danmark aldrig implementeret forbuddet i dansk lovgivning.
Det var først, da Europa-Kommissionen henvendte sig, man ifølge regeringen blev opmærksom på problematikken.
Forslaget, som vi behandler i dag, forbyder salg af løs snus og er på den måde med til at sikre overensstemmelse mellem tobaksvareloven og tobaksvaredirektivet.
Et lignende lovforslag blev fremsat i april 2013, dengang SF havde sundhedsministerposten.
Dengang stemte vi for, fordi vi mente, at Danmark skulle leve op til sine EU-retlige forpligtelser og undgå at tabe en eventuel traktatkrænkelsessag ved EU-Domstolen, men forslaget blev ikke vedtaget, da oppositionen var imod.
SF støtter stadig forslaget om at implementere snusforbuddet, fordi vi mener, at Danmark bør leve op til den lovgivning, vi har været med til at vedtage på EU-plan.
Vi er dog glade for, at man har udskudt ikrafttrædelsestidspunktet, så man tager hensyn til forhandlerne, så de ikke lider unødige tab.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2015-02-03:
Jeg har fornøjelsen af at læse en tale op fra Liberal Alliances europapolitiske ordfører, fru Mette Bock, som desværre ikke har mulighed for at være her – men jeg skal nok stå på mål for al vores politik lige meget hvad.
Tak til udenrigsministeren for redegørelsen af udviklingen i EU-samarbejdet i 2014.
I redegørelsen understreges det, at medlemskab af EU ikke blot er vigtigt i forhold til vores sikkerhed, men også spiller en afgørende rolle i at sikre Danmarks velstand.
I de kommende 20 år fordobles verdens økonomi, og den globale magtstruktur vil forskyde sig i retning af udviklingen i de nye vestøkonomier, nej vækstøkonomier, desværre ikke det første, i Asien, Latinamerika og Afrika.
Derfor skal vi sikre et økonomisk stærkt Europa.
Det er så sandt, som det er skrevet.
Ikke mindst på det bagtæppe var det bemærkelsesværdigt at lytte til næstformanden for Kommissionen, Frans Timmermanns, der i sidste uge gæstede Folketinget.
Han refererede til Barrosos ikoniske udtalelser om, at EU skal være stor i forhold til de store spørgsmål og lille i forhold til de små spørgsmål.
Derfor var socialdemokraten Timmermanns meget optaget af, at de hundredtusindvis af små og mellemstore virksomheder i EU ikke længere, som nu, skal opfatte EU som en mastodont, der ustandselig lægger hindringer i vejen for aktivitet og vækst.
Nej, nu skal alle disse virksomheder bringes til at forstå, at EU vil fjerne forhindringer og fremme væksten.
Tak, tak og tak.
Men lad os nu se, om ordene bliver til virkelighed.
Hvis målet skal realiseres, må den danske regering uanset partifarve begynde at tænke kritisk, smalt og fokuseret i EU-politikken.
I dag beskæftiger EU sig med alt fra skolefrugtordning over plastikposer til kønskvoter og bankunion.
Det manglende fokus viste sig sidste år i den kraftige fremgang for EU-skeptikere ved parlamentsvalget.
Borgere i medlemsstaterne ser stadig tydeligere, at aktivistiske EU-politikere og bureaukrater ganske enkelt er ved at glemme de oprindelige formål med samarbejdet, nemlig fred, frihed og frihandel.
Vi ser også den tiltagende EU-skepsis i Danmark.
Det er næppe på grund af manglende samtaler, at det ikke er lykkedes for de såkaldte EU-positive partier at nå til enighed om en fælles EU-aftale i 2013 eller i 2014.
Partiernes baglande deler helt tydeligt ikke folketingsgruppernes EU-jubel, og det bliver spændende at følge udviklingen.
I Liberal Alliance støtter vi fortsat medlemskab af EU, men vi ønsker et smalt og fokuseret EU.
Vi hilser det velkommen, hvis der bliver udskrevet folkeafstemninger om alle forbehold, og vi ønsker tillige en folkeafstemning om deltagelse i bankunionen.
Til gengæld anbefaler vi et nej til afskaffelse af forbeholdene, bortset fra forsvarsforbeholdet, og et nej til tilslutning til bankunionen.
Pia Adelsteen (DF), 2015-02-03:
Jeg har blot en kort kommentar.
Det er måske netop også, fordi jeg synes, man skal diskutere det her EU noget mere.
Og så kan jeg jo ikke lade være med at komme med en kommentar til ministerens kommentar.
Det irriterer mig lidt, at ministeren siger, at det godt kan være, at der var nogle EU-skeptiske partier, der gik frem, men at det jo kun var i nogle få lande.
Det svarer lidt til, at hvis Socialdemokraterne og De Radikale vinder næste folketingsvalg, så kan jeg stå her og sige: Det var jo desværre ikke i alle kommuner, I vandt, så vi må hellere lave en analyse af, hvad der gik galt, sådan at vi kan få helt styr på det.
Det synes jeg et eller andet sted også er at underkende det valgresultat, der trods alt kom, og hvor man jo kan se, at de skeptiske partier trods alt fik flere mandater end sidst.
Jeg er godt klar over, de ikke har flertal, men de fik da trods alt flere mandater end sidst, og det viste da i hvert fald en tendens.
Det var blot en kort kommentar.
Martin Lidegaard (RV), 2015-02-03:
Ja, men jeg må bare sige, at jeg synes, det var vigtigt at gøre opmærksom på, at to tredjedele af medlemmerne i Europa-Parlamentet trods alt stadig er EU-positive partier, men jeg vil ikke underkende, at samlet set fik den EU-kritiske blok flere medlemmer af Europa-Parlamentet.
Det anerkender jeg, og jeg anerkender også, at det er udtryk for noget, man skal tage alvorligt.
Sophie Løhde (V), 2015-02-03:
Jamen Liberal Alliance har fortsat en god allieret inden for den liberale familie.
En enkelt kommentar til det med, at det er ærgerligt, at vi ikke tør være med til at sætte foden ned: Det var nøjagtig det, vi gjorde, da vi her i Folketingssalen stemte imod det lovforslag, som jeg på stående fod erindrer hed L 189.
Dengang sagde vi sammen med et flertal, at vi pålagde regeringen at tage sagen op ved EU-Domstolen.
Såfremt vi måtte tabe den, var det Venstres synspunkt, at vi ville være forpligtet til at bringe dansk lovgivning i overensstemmelse med EU-retten.
Så Venstre har ikke givet op.
Men regeringen har givet op, ikke bare én gang, men to gange.
Når vi derfor i dag står i den situation, at vi kender det tobaksvaredirektiv, hvordan det ser ud og dermed også den fremadrettede situation, men at vi også ved, at regeringen startede med at give Kommissionen ret på forhånd, hvordan i alverden skulle vi så have en jordisk chance for efterfølgende at kunne vinde en sag?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2015-02-03:
Det håber jeg heller ikke at vi har på det generelle plan.
Det tror jeg ikke at vi har, men om ikke andet så i den her sag.
Det, vi diskuterede før det her forslag, var regeringens EU-politiske redegørelse, og jeg kunne forstå, at der er mange af de såkaldte EU-positive partier, der er bange for, at de er ved at miste den folkelige opbakning til EU-projektet.
Det her er jo i virkeligheden et godt eksempel på hvorfor, for det viser både regeringens handling og måske også det, at man ikke tør være med til at prøve at sætte foden ned og prøve at gå imod i EU og se, hvad der ville ske.
Det værste, der kunne ske, er jo sådan set bare, at det ender, som det ender med det her forslag; det er det allerværste, der ville kunne ske.
Er det ikke lidt trist, når nu Venstre for en gangs skyld var med på at tage kampen op imod EU-bureaukraternes ønske om at bestemme over os andre, at man så giver op på halvvejen?
Jeg synes faktisk, det er lidt ærgerligt – for at sige det sådan – for der var jo et utal af medlemmer af Venstres folketingsgruppe, der deltog sidst, vi havde det her på.
Hvorfor skal Danmark endnu en gang være duks og overimplementere, og hvad ved jeg?
Det kunne jo være, at vi efter et folketingsvalg får en regering, der er lidt mere fornuftig, så vi ikke allerede nu behøver at give det her mandat til den regering, der har handlet imod Folketingets ønsker, som ordføreren så korrekt refererede.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2015-02-03:
Det vil sige, at vi altså taler om den regering, som ikke gjorde det, Folketinget bad den om, hvilket jo er en parlamentarisk interessant ting i sig selv, og vi taler om den regering, som Venstre mener fejlfortolkede det tidligere tobaksdirektiv, og som nu er vores sandhedsvidne på, at vi ikke kan gøre noget ved det nye tobaksdirektiv, men hvorfor skal vi tro på dem i anden runde?
Sidst, da vi diskuterede det her, sagde regeringen også, at det daværende tobaksdirektiv gjorde, at vi ikke kunne gøre det, som det daværende flertal ville sammen med Venstre.
Nu henviser ordføreren så til bemærkningerne i lovforslaget og siger, at nu siger regeringen igen, at det kan vi ikke med det nye, men det kunne jo være, at vi kan.
Finn Sørensen (EL), 2015-02-03:
Altså, EU har været repræsenteret i den trojka, som har dikteret grækerne de krav, de skulle opfylde for at få hjælp til at betale gæld af til nogle banker.
Det er vel et faktum.
Så tror jeg ikke, vi kommer så meget længere i det i dag.
Det er jo et spørgsmål om at se i øjnene, at den politik, man har ført over for Grækenland og over for de sydeuropæiske lande, har ført dem endnu længere ud i sumpen og forårsager en social katastrofe.
Jeg kan desværre nok ikke få ministeren til at indrømme, at det er et produkt af den politik, som det store flertal af EU-landene er enige om, og som jo også er nedfældet i det traktatlige grundlag.
Martin Lidegaard (RV), 2015-02-03:
Jamen først vil jeg gerne takke for præciseringen: at det ikke er et håb, at vi skal få et stort tab til næste folketingsvalg.
Og så vil jeg gerne sige, at man i den grad skal tage – det skal man altid – de bevægelser, der foregår i de europæiske befolkninger meget alvorligt.
Min pointe var ikke at forsøge at lægge afstand til den politik, EU har ført over for Grækenland, for den kan jeg bekræfte at den danske regering har stået bag.
Min pointe var, at det ikke er EU som institution.
Det ville svare lidt til, at man skulle være imod den danske grundlov eller det danske Folketing, fordi man ikke var enig i al den politik, der blev gennemført herinde.
Det, der foregår i øjeblikket, er jo netop et udtryk for, hvad den danske regering, den tyske regering, den britiske regering og et stort flertal af regeringerne i EU synes er den rigtige politik, og det vil jo ændre sig, hvis de forskellige parlamenter, herunder Europa-Parlamentet, ser anderledes ud ved næste valg.
Det var bare det, der var min pointe.
Det er jo en politisk ramme, og den politik, der bliver ført der, er meget afhængig af, hvilke partier der er ved magten.
Jeg anerkender, at det ikke er den menige græker, der er skyldig.
Men jeg tror bare, man gør Grækenland en kæmpe bjørnetjeneste, hvis man ikke gennemfører de økonomiske reformer, der kan rode bod på det, der har bragt landet helt derud, hvor landet er i dag.
Finn Sørensen (EL), 2015-02-03:
Og tak for udenrigsministerens kommentarer.
Jeg satte nu ikke nogen dato på, hvornår regeringen ville blive ramt af den skæbne, som er overgået de gamle partier i Grækenland.
Jeg sagde ikke, at det var ved næste folketingsvalg, og det vil jeg da personligt heller ikke håbe at det bliver, for så er der jo nogle andre, der kommer til, og det tror jeg ikke er til fordel for den danske befolkning.
Så det ville jeg lige præcisere.
Men min bemærkning gik selvfølgelig på, at hvis man ikke vil lytte til befolkningen og ikke se i øjnene, at der jo er en voksende kritik i befolkningen af den politik, man fører – den økonomiske politik, man fører, den stadig tættere binding til EU's finanspolitik – så kommer det til at gå, ligesom det gik de gamle partier i Grækenland.
Og så vil jeg bare gerne have, at ministeren bekræfter, at den danske regering jo har stået helt og fuldt bag EU's krav til den græske regering om de ting, der skulle gøres, for at Grækenland kunne få de såkaldte hjælpepakker, nemlig krav om privatisering, krav om fyringer af tusindvis af offentligt ansatte, krav om indgreb i overenskomsterne, så lønningerne blev trykket nedad – for bare at nævne nogle af de eksempler i den hestekur, som den græske befolkning har været udsat for – hvorved man har ramt millioner af mennesker, der jo bestemt ikke har levet over evne.
Det vil jeg også gerne have ministeren til at forholde sig til – om han virkelig mener, det er den menige græker, der har soldet det hele væk, og at det derfor er fuldstændig rimeligt, at de bliver straffet med fattigdom og arbejdsløshed i voldsom målestok.
Martin Lidegaard (RV), 2015-02-03:
Men svaret på det er jo ikke at pumpe yderligere penge ind i et system, der ikke kan stå på egne ben.
Det er da at hjælpe patienten på fode igen og give vedkommende mulighed for at leve en anstændig tilværelse.
Og jeg hæfter mig ved, at Grækenland ser ud til at få en positiv vækst for første gang i mange år i 2015.
Karsten Lauritzen (V), 2015-02-03:
Så der er ikke tale om – og det er jeg glad for at ministerens slår fast – at man på nogen måde begrænser adgangen til at få asyl i Danmark.
Der synes jeg måske at Socialdemokraternes argumentation er en smule dobbeltmoralsk, og det synes jeg at ministeren justitsministeren skulle erkende her, og måske skulle hun bede sine partifæller om at lade være med at klandre Venstre for noget, som Socialdemokratiet og regeringen selv gør sig skyldige i.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-02-03:
Prøve kan man jo altid; jeg skal gøre mit bedste.
Hvis jeg husker ideen med den her spørgetime, er tanken jo den, at den indledes med, at statsministeren giver en status på regeringens position, men den handlede så om Venstre.
Og så er der noget, der falder på plads for mig, for jeg så jo i går, at statsministeren var i fødevareBanken, og jeg tænkte: Hvor kommer den her pludselige interesse for ting, der er gået over sidste salgsdato, fra?
Men det står mig jo klart nu, for hvis man skal diskutere politik, skal man åbenbart diskutere Venstres politik, som er det aktuelle, for regeringen er åbenbart kun leveringsdygtig i noget, der er gået over sidste salgsdato.
Men lad os da snart få den her salgsdato på plads.
Lad os da få det valg, i stedet for at vi hver gang skal stå hernede og underholde hinanden med, hvad det er for en politik, der ville blive ført, hvis jeg skulle blive statsminister.
Men lad os da så give det et skud, eller lad os bruge mellemtiden på noget fornuftigt.
Og det er egentlig det, jeg gerne vil spørge justitsministeren om.
Det er selvfølgelig muntert og interessant for mig at komme herned hver tirsdag og få spørgsmål fra statsministeren, men det ville være mere interessant, hvis vi tirsdag for tirsdag kunne høre, hvad regeringen vil, og hvis regeringen tog nogle initiativer.
Statsministeren antydede i sin nytårstale, at der er brug for flere vækstinitiativer.
Statsministeren sagde for nogle spørgetimer siden, at sådan nogle ville man komme med på et tidspunkt.
Derfor vil jeg egentlig bare spørge: Hvornår er det, vi kan forvente, at vi bliver indkaldt til forhandlinger om vækstinitiativer?
For ja, så kan jeg bekræfte, at blandt flere ting vil Venstre tage med sig et ønske om at få genindført boligjobordningen.
Det kunne vel også have en god prognose.
Sidst regeringen sammen med Enhedslisten afskaffede boligjobordningen, lykkedes det jo at få den genindført, da vi sad ved vækstforhandlinger.
Så det kan jo være, at det kan lade sig gøre igen.
Det tror jeg ville være til glæde for de 550.000 danskere, der har gjort brug af den her ordning.
Så mit spørgsmål er i virkeligheden: Hvornår kan vi forvente at få en indbydelse til vækstforhandlinger i Finansministeriet?
Jo før vi kommer, jo lettere bliver det også at finde den finansiering, der skal til, for at den her ordning kan genindføres med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2015.
Mette Frederiksen (S), 2015-02-03:
Altså, det, forslaget gør – og det bliver forhåbentlig snart vedtaget, så det også kan få mulighed for at komme til at virke; vi er jo blevet en lille smule forsinket, fordi Folketinget ikke ville være med til at hastebehandle forslaget som foreslået fra regeringens side – er, at der bliver indført et midlertidigt begreb, hvad angår folk, der ikke er individuelt forfulgt.
Det betyder ikke, at man ikke kan komme hertil og få vores beskyttelse, hvis man har et behov derfor, men det betyder, at vi arbejder med et midlertidigt begreb, hvorfor man ikke kan forvente at få beskyttelse i længere tid, end man reelt har behov for det.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-02-03:
Jeg bemærker også, at hr. Kristian Thulesen Dahl smyger sig uden om det spørgsmål, som vedrører Dansk Folkepartis politik, og som jo er det grundlæggende: Hvorfor er det, at Dansk Folkepartis store mærkesag, deres eneste mærkesag, er at støtte en hr. Lars Løkke Rasmussen, som står for nulvækst i den offentlige sektor, som hr. Kristian Thulesen Dahl er imod?
Det er et relevant spørgsmål, og det lykkes mig aldrig at få et svar på det.
Konkret med hensyn til asylansøgere vil jeg sige, at det kan undre lidt, at man går ind i de her tal, for vi har jo videreført den asylpolitik, som vi overtog fra den tidligere regering, som var støttet af Dansk Folkeparti.
Det betyder, at vi først nu laver de første stramninger i 12 år.
Jeg vil sige, at flygtningestrømmen jo havde været præcis den samme og kostet præcis det samme, hvis der var nogle andre, der havde siddet i regeringskontorerne.
Så hr. Kristian Thulesen Dahl tager fejl; han taler, tror jeg, imod bedre vidende, og han bruger igen igen formen i den her debat til at undlade at svare på det vigtige spørgsmål: Hvorfor er Dansk Folkepartis mærkesag nr. 1 den, at hr. Lars Løkke Rasmussen skal være statsminister i Danmark?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2015-02-03:
Den her regering har jo næsten opnået at skabe 40.000 nye job med støtte fra SF, og det står jo i skærende kontrast til, at de borgerlige, da de sad på magten, i de sidste par år netop mistede 200.000 job.
Derfor synes jeg også, at statsministeren lader Lars Løkke Rasmussen slippe alt for nemt.
Når Venstre foreslår, at man skal lave boligjobordningen og lave job lige nu og her, mener jeg sådan set, at statsministeren bør gribe chancen.
Det vil skabe arbejdspladser her og nu og være med til at understøtte dansk økonomi.
Derfor er jeg helt enig med Lars Løkke Rasmussen i, at vi hurtigst muligt skal genindføre boligjobordningen.
Så jeg synes egentlig, at statsministeren skal gribe lejligheden og indkalde Lars Løkke Rasmussen og partierne bag vækstpakke I til forhandlinger for også at synliggøre, om Venstre er villig til at finde pengene til at lave en boligjobordning.
For man kan jo kigge på den og vælge at sige, at vi viderefører den i 2 år mod en sænkning af den selskabsskattelettelse, som Venstre og de borgerlige partier fik ind i vækstpakke I.
Så kan vi udskyde selskabsskattelettelserne i samme periode.
De to ting koster stort set det samme.
Men hvor en boligjobordning skaber i tusindvis af job, så skaber lettelserne af selskabsskatten meget få ekstra job.
Jeg tror, der er tale om 50 stk. Det siger svaret fra Finansministeriet.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren, om regeringen vil indkalde forligspartierne bag vækstpakke I til en drøftelse af en genindførelse af boligjobordningen og en udskydelse af selskabsskattelettelserne.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-02-03:
Det er ikke helt korrekt, at det var Venstre, der fik selskabsskattelettelserne ind i vores forslag.
Det var faktisk noget, som SF og Radikale og Socialdemokraterne, da vi sad i regering sammen, foreslog.
Så vi foreslog selv selskabsskattelettelser dengang, og det har været en rigtig, rigtig god idé, for det har også givet tillid til danske virksomheder.
Så det var en god idé, og jeg takker selvfølgelig SF for, at de var med til det i sin tid.
I forhold til boligjobordningen er det jo ikke noget, som jeg eller regeringen har et ideologisk problem med.
Vi var jo selv med til at videreføre den, og det var det rigtige værktøj på det tidspunkt.
Men tiden er løbet fra det værktøj nu.
Det er dyrt.
Det er også skævt.
Det er jo dem, som tjener allermest, der bruger boligjobordningen.
Af dem, der tjener over 700.000 kr., er det fire ud af ti, der bruger den.
At dem, der tjener under 350.000 kr., er det en ud af ti, der bruger den.
Så det er faktisk også en lidt skæv ordning.
Og ud over det giver den ikke specielt mange job.
Det er blevet beregnet, at med de effekter, der er frem og tilbage, og den dødvægt, der er, så er det omkring 1.500 job, vi taler om.
Jeg synes, at det er rigtig mange penge for ikke så mange job, og så er det i øvrigt en ordning, som falder lidt skævt.