Leif Mikkelsen (LA), 2013-02-28:
Tak for det.
I sidste valgkamp lancerede Liberal Alliance som en af sine fire mærkesager større personlig frihed, altså færre regler og mindre bureaukrati.
Efter at jeg har siddet her i dag og lyttet til debatten, er jeg ret overbevist om, at den kan vi også bruge i næste valgkamp, uden at den vil opleves som værende slidt, desværre.
Og det blev egentlig forstærket lidt af, at jeg hørte ministerens besvarelse af forespørgslen her, som egentlig i den første del bar lidt karakter af en minister, der på en eller anden måde har givet op over for maskinen, altså ruller hele historien ud om, hvor galt det egentlig var gået, hvor længe, og hvor mange nye regler der var kommet, og at selv om man ingen penge havde, stod man tilbage med reglerne.
Det kan vi så egentlig indsnævre i dag, for det her går meget målrettet på den offentlige sektor og dets bureaukrati, selv om vores mærkesag jo i høj grad gik videre, altså til den personlige frihed og den måde, vi lever på som mennesker i det hele taget.
Men det handler om det offentlige bureaukrati, og alle vedkender sig ligesom et ansvar for, at den maskine ruller: Vi har alle et ansvar, og om ikke andet kan man altid kalde en minister i samråd på en enkeltsag, så skal enten oppositionen eller ministeren vise muskelkraft, og så får vi en ny regel og sådan.
Det er jo en meget kendt øvelse her på Christiansborg.
Så det er jo ligesom ikke lykkedes, heller ikke med den formulering i regeringsgrundlaget, at ændre på den opfattelse.
Jeg står ikke her i dag og skyder skylden på den nuværende regering, når nu historieforløbet er så langt, men hvordan vi så gør noget ved det, er jo et fælles ansvar.
Derfor vil jeg gerne spørge lidt ind til ministerens forventninger eller visioner på hele området frikommuneforsøg.
For hvis vi nu skal være konkrete, kan det jo være en vej ind i det, til virkelig alvorligt at få markeret, at der er større frihedsgrader.
Større frihedsgrader betyder også færre regler, mindre bureaukrati og en lettere gang på jord.
I dag skal frikommuner jo dokumentere og undersøge, og det er jo meget godt, fordi det er et forsøg, så vi kan se, om forsøget også lykkes.
Men spørgsmålet er jo: Hvad er visionen og intentionen med det?
Er målet det, vi kan se i dag, hvor frikommuner laver forsøg på at være mere frie?
Er tanken, at hvis ikke der dukker resultater op, der taler imod det, så skal det så hurtigt som muligt omfatte alle kommuner?
Er det ideen med det?
Vi savner en klar signalgivning om, hvad meningen er.
Nu er det jo kun på et antal områder, og er visionen, at volumen også kan udvides, at det kan blive noget, der omfatter flere, eller skal vi afvente det der bureaukratiske offentlige systems afdækning af, om det lykkes, inden man tør gå videre?
Så hvis ministeren vil leve op til sine egne formuleringer i regeringsgrundlaget, vil det nok være ved at forcere den proces, få signaleret, at det nytter noget at køre forsøg med det, at man lynhurtigt vil analysere resultaterne, udvide det til resten af kommunerne i Danmark, og at man ønsker at få de forsøg udvidet, så der er flere emner og områder, der kommer ind i den pulje.
Det kunne være en vej til, at vi kunne holde en forespørgsel om et par år, hvor vi havde et helt andet resultat, end vi har i dag, i stedet for at vi bare i dag står sådan og taler lidt i overskrifter.
Jeg synes, vi skulle blive konkrete.
Vejen er frikommuneforsøgene.