runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-03:
Jamen det synes jeg er et fantastisk godt spørgsmål.
Jeg har faktisk flere artikler, som jeg godt vil vise ordføreren efterfølgende, som viser, at flere af de store detailhandelskæder går ud og siger, at de selvfølgelig modtager betaling fra producenterne for de varer, der vises i katalogerne.
Sådan er det jo.
Det interessante er faktisk, at de tjener tre gange omkostningerne for den reklame, de skal sende ud til forbrugerne.
Jeg har egentlig ikke det store problem med de 14 dage, for jeg vil jo lave skiltet om til et ja tak-skilt, og så er der jo ikke nogen problemer.
Men de, der ønsker at fastholde nej tak-skiltet, siger jo hele tiden, at de gerne vil gøre det nemmere, lettere og bedre og alt sådan noget, og hvis man kan gøre det bedre og nemmere, så er jeg lydhør.
Så kommer jeg bare med et eksempel, og det handler om de 14 dage, men jeg vil lade være med at finde hår i suppen.
Lad os bare gøre det til et ja tak-skilt, så har vi ikke problemet.
Kim Christiansen (DF), 2010-12-03:
Nu er avisartikler jo ikke nogen dokumentation for, at det her er den skinbarlige sandhed om, hvorvidt nogen skulle tjene penge på disse reklamer.
Men jeg har et andet spørgsmål.
Skulle det på et eller andet tidspunkt komme til et regeringsskifte efter et valg, må jeg sige, at jeg allerede her fornemmer en lille regeringskrise, for jeg kan høre, at der er en smule uenighed om, hvorvidt man vil det her.
Og jeg synes da, det er vigtigt for de 80 pct. af befolkningen, der gerne vil have reklamer, at vide, om det er noget, som SF og De Radikale ønsker at trumfe igennem, hvis der skulle komme et rødt flertal.
Jeg synes da, at det er vigtigt, at borgerne har fuldstændig styr på det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-03:
Der skal ikke være nogen tvivl her.
Hos SF arbejder vi aktivt for at få et ja tak-skilt til reklamer – også efter et kommende valg, hvor vi forhåbentlig har fået en regering af en anden kulør.
Det skal der ikke være nogen tvivl om.
Og jeg har også noteret mig, at Venstre og Konservative kan være uenige om visse sager, for ellers ville De Konservative vel være kommet igennem med flere skattelettelser, gætter jeg på.
Det siger de jo er deres politik, og hvis det er deres politik og regeringen altid skal stå sammen, var de vel også kommet igennem med det.
Så der er forskel på partierne.
Men det her er en sag, SF synes er vigtig, og den vil vi selvfølgelig arbejde for.
Jeg tror ikke, det vil komme til en regeringskrise, for her mener jeg ikke, at potentialet i emnet er stort nok.
Med hensyn til det med at tjene penge på reklamer vil jeg sige, at det er rigtigt, at avisartikler ikke nødvendigvis har den store dokumentationsværdi.
Men jeg regner da med, at citater fra udtalelser af COOP-chefer eller chefer i Dansk Supermarked, som netop udtaler sig til de her artikler, må være en slags dokumentation.
Og når de siger, at dagligvarebranchen tjener penge på det her, så tror jeg faktisk, de har ret.
Jeg lytter til dem, der ved noget om det.
Henriette Kjær (KF), 2010-12-03:
Udvalget skal så også analysere fordele og ulemper ved at begrænse antallet af reklamer via eksempelvis kvoter.
Men forslagsstillerne må selv have gjort sig nogle tanker om, hvordan de kunne forestille sig sådan nogle kvoter indført.
Skal det være sådan, at man tildeles X antal kilo, som man må fremstille og få udbragt om året, eller er det antal enheder, eller er det antal udgivelser, måske kun 48 om året, eller hvad ved jeg?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-03:
Nu opfatter jeg hr. Karsten Nonbo som liberal.
Og jeg vil gerne have, hr. Karsten Nonbo forklarer mig, hvordan det kan være, at man som liberal mener, at folk ikke aktivt skal tilmelde noget, men at de aktivt skal vælge fra.
Man skal altså have stoppet noget ned i halsen, og så kan man stoppe det.
Burde det ikke ifølge en sand liberal være sådan, at man aktivt tilvælger noget, man gerne vil have?
Det kan man vel som klog og aktiv og oplyst forbruger, som ministeren jo siger at vi alle sammen er.
Så behøver man vel ikke at proppe det ned i halsen på folk, så kan folk vel selv vælge det til.
Det er folk vel kloge nok til.
Jeg tror, at det, der ville være godt at sige til folk, der skal være i det her lovforberedende udvalg, ville være at sige, at der kan være forskellige modeller, herunder en kvotemodel, og vi vil gerne have jer til at kigge på det.
Det er jo ikke, fordi vi har lagt os fast på, at det skal være en kvotemodel.
Vi vil gerne have udvalget til at undersøge det nærmere.
Det kunne jo f.eks. være, som ordføreren selv er inde på, den her variation af modeller.
Vi vil ikke lægge os fast på en model.
Det, der er interessant, er, at vi faktisk gerne vil gennemføre regeringens affaldshierarki, som en tidligere miljøminister, Connie Hedegaard, kæmpede igennem, nemlig at vi skal forebygge affald.
Det vil sige, at vi skal have mindre af det.
Det står SF bag, og det betyder altså også, at vi skal have færre reklamer.
Kim Christiansen (DF), 2010-12-03:
Det er jo en fantastisk retorik, som fru Pia Olsen Dyhr kan få fremmanet på sådan en fredag her, at Dansk Folkeparti nu lige pludselig også skulle være ligeglade med pensionisterne, fordi Anna Larsen i en tredjesalslejlighed har problemer med at komme af med sine reklamer.
Altså, vi vil meget gerne hjælpe Anna Larsen, personligt kunne jeg da godt hjælpe med at udfylde kuponen.
Men da fru Pia Olsen Dyhr jo tilsyneladende har et ganske godt kendskab til den pågældende Anna Larsen, vil jeg da foreslå, at fru Pia Olsen Dyhr gør en god gerning og så hjælper fru Anna Larsen med at få tilmeldt sig den her ordning.
Så er det problem løst.
Jeg mener ikke, vi skal stå her i Folketinget og behandle enkeltsager.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-03:
Jeg vil tillade mig at spørge på vegne af en forbruger, som jeg kender ganske godt, som bor i en treetagesejendom, og som hedder fru Anna Larsen.
Hun er 83 år gammel og pensionist, og hun har svært ved at gå op og ned ad sine trapper, men hun klarer det alligevel ret godt i sin dagligdag.
Hun har prøvet at tilmelde sig det her Nej tak-noget, og det har været enormt kompliceret og enormt vanskeligt for hende, og hun er endt med ikke at få noget Nej tak-skilt.
Men hun får stadig væk de her hobe af reklamer, hun gerne vil slippe for, og hun skal altså slæbe dem ned fra anden sal.
Vil ordføreren ikke anerkende, at det er et problem, og vil ordføreren ikke gøre noget for, at fru Anna Larsen skal have et nemmere liv?
Eller er Dansk Folkeparti i virkeligheden ligeglade med folkepensionisterne?
Karsten Nonbo (V), 2010-12-03:
Jamen det kan de da også.
Nu har jeg det sådan, at jeg mere ser det her som et stalinistisk princip, hvis man siger til folk, at de selv skal søge om at få reklamerne.
Det er sådan mere det stalinistiske princip, at reklamerne er forbudt, indtil man søger om tilladelse til at få dem.
Jeg har det fint med, at markedet kan sende reklamer ud som et tilbud, og det tilbud kan man så sige nej tak til, lige så vel som man kan gå forbi butikken, når man går og ser på de flotte julelys, der er.
Så jeg har det helt fint med det.
Det er ganske liberalt, at man kan vælge fra, hvad der kommer ind ad døren.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-03:
Så vi stopfodrer altså folk med ting, de ikke nødvendigvis vil have.
Når der nu er 10 pct. af forbrugerne, der i dag siger, at de får reklamer, de helst ikke vil have, men at de synes, det er alt for besværligt at vælge fra – de vil virkelig ikke have dem, og det er jo egentlig spild af papir – hvad vil ordføreren så gøre for, at de 10 pct. slipper for at få de reklamer?
Ordføreren mener, at de i virkeligheden skal have dem stoppet ned i halsen, men hvis de nu alligevel ikke vil have dem, så kan vi godt hive dem op igen, men vi skal jo gøre det nemmere for dem.
Hvad vil ordføreren gøre for at sikre det, hvis vi tror på det der med det aktive tilvalg og fravalg?
Karsten Nonbo (V), 2010-12-03:
Det synes jeg egentlig at jeg sagde i min ordførertale.
Tag dog ansvar for dit eget liv, vil jeg sige til borgeren, og hvis det er det største problem, du har her i livet, at prøve at lære, om du kan finde ud af selv at vælge noget fra, du ikke vil have, jamen så er det da et vigtigt skridt på vejen til at få en succesoplevelse.
Og omkostningerne ved, at man ikke får succes, er jo ikke andet, end at man så fortsat får reklamerne.
Så kan man prøve igen – så kan man prøve igen.
De små succesoplevelser kan mange gange medføre nogle større, og hvis ikke man orker at melde fra, så har man altså mange problemer, der er større.
Kim Christiansen (DF), 2010-12-03:
Lad mig starte med at sige, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte dette beslutningsforslag.
Forslaget vil indskrænke især detailhandelens muligheder for markedsføring.
Det ønsker Dansk Folkeparti ikke at medvirke til.
Vi er store tilhængere af den frie konkurrence og erhvervslivets muligheder for at gøre opmærksom på sig selv.
Vi har i dag to velfungerende ordninger for et nej til reklamer, og Dansk Folkeparti støtter ikke forslagsstillernes idé om at vende det hele på hovedet, således at folk aktivt skal tilmelde sig en ja tak-ordning for at modtage reklamer.
Det er vores opfattelse, at det vil blive vanvittigt bureaukratisk i forhold til den ordning, vi har i dag.
Vi vil til gengæld meget hellere være med til at kigge på den nuværende ordning, når den på et tidspunkt skal evalueres.
Der kan selvfølgelig godt være nogle ting, man kan kigge på: Kunne det gøres nemmere at tilmelde sig ordningen?
Er det nødvendigt, at man skal forny sit Nej tak-skilt hvert andet år?
Ministeren har været inde på, at over 90 pct. af den danske befolkning rent faktisk læser de her reklamer.
Jeg har hæftet mig ved nogle punkter i bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Så kunne jeg ikke lade være med at trække lidt på smilebåndet og tænke, om vi så skal til at handle med reklamekvoter, ligesom vi handler med CO2-kvoter.
Man kunne måske forestille sig, at Bilka her op mod jul havde brugt deres kvote og ringer til Coop.
Jeg kender næsten svaret fra Coop.
De vil nok sige nej.
Men der var måske små butikker, som af økonomiske årsager kunne tvinges til at sælge deres kvoter og glide helt væk i glemselen.
Der står også i bemærkningerne, at det er en dårlig forretning.
Det synes jeg da at man skal lade de enkelte aktører, som sender de her aviser ud, nemlig hovedsagelig detailbranchen, vurdere, hvorvidt det er en god eller dårlig forretning.
Man skriver også i bemærkningerne, at det isoleret set er direkte tabsgivende.
Jamen reklame koster jo penge.
Det ved vi alle sammen.
Sværere er det jo ikke.
Det er jo ikke atomfysik.
Jeg tror dybest set, at nogle af bemærkningerne måske mere beror på manglende indsigt i detailbranchens vilkår, end det egentlig er af ond mening, at man har skrevet det.
Til gengæld er der også noget positivt i det.
Der står, at der bliver omdelt mellem 10 pct. og 30 pct. færre reklamer end for få år siden.
Det må da om ikke andet glæde forslagsstillerne, for så går det da i den retning, som de ønsker.
Med disse få, men velvalgte ord, vil jeg gentage min indledning: Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Bente Dahl (RV), 2010-12-03:
Tak for det.
Ordføreren nævnte vigtigheden af erhvervslivets muligheder for at kunne gøre opmærksom på sig selv.
Javist, men der er jo flere medspillere i det her end erhvervslivet.
Jeg tænker her på forbrugerne, jeg tænker på, hvordan forbrugerne er stillet i den her sammenhæng.
Mener ordføreren ikke, at forbrugerne er en gruppe mennesker, der skal tages alvorligt i den her sammenhæng?
Er det udelukkende erhvervslivets interesser, ordføreren står og varetager her?
Er ordføreren ikke bekymret over privatlivets fred?
Bekymrer det ikke ordføreren, at det er så besværligt at tilmelde sig Nej tak-ordningen?
Ordføreren nævnte faktisk i sin tale, at det ville Dansk Folkeparti godt være med til at se på.
Vil Dansk Folkeparti det?
Kim Christiansen (DF), 2010-12-03:
Jeg sagde ikke i min tale, at det var besværligt.
Jeg sagde, der var enkelte, der opfattede det som besværligt, og kunne der findes nemmere løsninger, ville vi da gerne medvirke til det.
Men altså, jeg synes ikke, det er besværligt i dag at gå ned på posthuset og udfylde en lille formular eller gå ind på sin pc og tilmelde sig via internettet.
Det er altså at vende tingene en lille smule på hovedet, synes jeg.
Vi varetager meget gerne forbrugernes interesser.
Det er da, synes jeg, meget forbrugervenligt.
Men vi vil omvendt ikke være med til at gå ind og regulere på virksomhedernes mulighed for at markedsføre sig selv.
Bente Dahl (RV), 2010-12-03:
Så må jeg forstå det sådan, at Dansk Folkeparti tager forbrugerne som gidsel for erhvervslivets muligheder for at kunne gøre opmærksom på sig selv.
Dansk Folkeparti vil ikke være med til at regulere eller lave reguleringsmekanismer, der kunne gøre det lidt nemmere at være forbruger i det her land.
Ordføreren nævnte, at det var en dårlig forretning.
Javel, der er vi igen inde på karambolagen mellem erhvervslivets og forbrugernes interesser, og i den anledning vil jeg gerne spørge ordføreren, hvem ordføreren tror der betaler de 130.000 t reklamer, der bliver husstandsomdelt om året.
Hvem er det, der betaler?
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at jeg og Det Radikale Venstre mener, at det er forbrugerne, der betaler, for det bliver jo lagt på prisen – hvor ellers?
Kim Christiansen (DF), 2010-12-03:
Jeg er lidt ked af, at når der er spørgsmål fra fru Bente Dahl, bliver jeg ligesom taget til indtægt for nogle ting, jeg ikke har sagt, og min tale bliver udlagt på en anden måde.
Jeg skal gerne fremsende den skriftligt, så fru Bente Dahl kan sætte sig ned i ro og mag og forstå indholdet af den, for det er tilsyneladende et problem.
Jeg har ikke på noget tidspunkt taget nogen som gidsel, og jeg mener heller ikke, det er at tage forbrugerne som gidsel, når man har en rigtig god og velfungerende ordning, hvor forbrugerne har mulighed for at sige nej tak til reklamer.
Det er da meget forbrugervenligt.
Jeg sagde heller ikke, at det var en dårlig forretning.
Jeg refererede blot til bemærkningerne til beslutningsforslaget, hvor forslagsstillerne selv gør sig til talsmand for og åbenbart ved, at det her er en dårlig forretning, uden at have undersøgt det nærmere.
Med hensyn til hvem der skal betale for de her reklamer, vil jeg sige: Jamen i første omgang er det jo producenter af varer, der typisk betaler spalteplads i de her reklameaviser til den enkelte indkøbskæde, den enkelte butik, og i sidste ende, i anden omgang, er det jo så butikkerne eller butikskæderne, der betaler for reklamen.
Men det er da fuldstændig korrekt, at der kun er en til at betale slutregningen, og det er forbrugeren.
Pia Adelsteen (DF), 2010-12-07:
Det, der er hele princippet ved, at vi fastholder, at vi skal have forbeholdet, er, at det altid er det siddende flertal i Folketinget, som ligesom siger ja eller nej til nogle ting.
Sådan er det.
Det betyder også, at når vi selv bestemmer, når vi har et forbehold, kan vi også altid gøre, som vi vil.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-07:
Det kommer til at være sådan, at når vi definerer en opt in-model, så vil europapartierne, de fem partier fra Venstre, Konservative, Radikale Venstre, Socialdemokratiet og SF jo sætte sig sammen og diskutere, hvad det er for nogle principper, vi lægger for en opt in-model.
Der vil lægges nogle principper.
Men så må vi jo også forholde os helt konkret fra sag til sag.
Det må vi jo erkende.
Nu er der næsten gået 20 år, siden vi indførte vores forbehold, og vi som fødselshjælpere for forbeholdene kan jo se, at virkeligheden er vokset fra dem, så vi er nødt til at finde en anden model, og vi foreslår altså den britiske model, som er sådan en aktiv tilvalgsordning.
Det er vist det korrekte danske ord.
Omkring tolderne vil jeg sige, at jeg synes, at det er interessant, at Dansk Folkeparti henviser til Schengen.
Altså, jeg vil bare notere mig, at det er den her regering, der har skåret i antallet af toldere, og at de vel at mærke har gjort det med Dansk Folkepartis stemmer.
Det kan godt være, at Dansk Folkeparti vil give nogle andre skylden, det er fair nok, men det er den her regering, der har skåret i det, og de har gjort det med Dansk Folkepartis stemmer.
Pia Adelsteen (DF), 2010-12-07:
Jeg bliver simpelt hen nødt til at rette en misforståelse, for mig bekendt er antallet af toldere ved grænsen skåret ned, i forbindelse med at man er indgået i Schengensamarbejdet.
Det er der, antallet af toldere er beskåret.
Jeg vil også sige, at i forbindelse med finanslovaftalen for næste år har Dansk Folkeparti været med til at få indført, at der kommer flere toldere.
Det er altså noget, vi gerne vil.
Det er også et spørgsmål om økonomi, og der er vi jo altså også økonomisk ansvarlige.
Det er vi slet ikke i tvivl om.
Men jeg synes bare, at jeg lige ville rette den misforståelse, at det altså ikke er Dansk Folkeparti, der har fjernet tolderne ved grænsen.
Nu er der et andet flertal, der er en anden holdning.
Det var det, borgerne ville.
Vi vil gerne ud igen.
Kan det lade sig gøre?
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-12-07:
Nu siger ordføreren, at SF klart har sagt, hvad de mener.
Jeg vil da gerne for klarhedens skyld citere hr. Villy Søvndal fra Information, og hr. Villy Søvndal siger: Vi kan ikke leve med, at regeringen løbende kan beslutte, hvilke dele af asylpolitikken den kan tilslutte sig.
Dem, der har rykket sig, er SF, for de går væk fra at sige, at de ikke kan støtte den her fritvalgsordning.
Derimod lægger de sig fladt ned nu og siger: O.k., vi støtter Socialdemokraterne, vi vil gerne vinde valget, derfor annullerer vi simpelt hen vores holdning.
Det er det, man har gjort i SF, man har i al fald skiftet holdning, ligesom andre skifter tøj.
Jeg synes, det er sådan lidt signalforvirring, og det synes jeg måske ordføreren skulle gøre lidt ekstra ud af at forklare vælgerne, for jeg tror faktisk, der er mange vælgere, der føler sig en anelse frustreret over, at vi nu gentagne gange i Folketinget har oplevet, at SF simpelt hen skifter politik, alt efter hvad de vil.
For nogle få år siden ville man nedlægge hjemmeværnet, nu sidder SF og er med i det seneste forsvarsforlig.
Det er godt nok en stor gradbøjning af politik.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-07:
Det vil være en aftale blandt de fem partier, og den aftale står SF selvfølgelig inde for.
Jeg tror faktisk, vi kan finde sager fra alle partier, hvor partierne har været nødt til at indgå kompromisser.
Et eksempel kunne jo være, at Dansk Folkeparti igen og igen påstår, at de vil lukke grænsen og sende flere toldere, og jeg ved ikke hvad, ned til grænsen, samtidig med at de sidder og skærer i antallet af toldere og inden for SKAT.
Det er jo sådan lidt tankevækkende, at Dansk Folkeparti igen og igen siger det, men så løber fra det, når det kommer til stykket.
Sådan er det faktisk ikke tilfældet med SF på det her område.
Vi har sagt, det er vigtigt for os, at vi får en ændring i forhold til retsforbeholdet, og at vi får afskaffet forsvarsforbeholdet.
Det er meget vigtigt, for vi ved, Danmark står uden for vitale områder af EU-samarbejdet, som betyder, at vi f.eks. ikke kan bekæmpe den russiske mafias hærgen og kriminalitet inden for EU's grænser.
Det ved jeg godt Dansk Folkeparti er sådan lidt ligeglade med, for de skal bare opretholde deres festlige forslag om grænsekontrol og lignende.
Vi tager faktisk problemet alvorligt, vi vil gerne løse det.
Man løser kun problemet ved at gøre det i fællesskab, og det er det, vi har lagt op til.
Vi kunne ikke, da vi diskuterede med de fem andre EU-partier, nå frem til en anden model end en opt in-model, men det er da også et væsentligt skridt på vejen.
Helle Sjelle (KF), 2010-12-07:
Jeg er bekymret for, at der kommer et rødt flertal, ja, det må jeg indrømme at jeg er bekymret for.
Og der er jeg også bekymret for vores udlændingepolitik.
Pia Adelsteen (DF), 2010-12-07:
Jeg skal prøve at gøre det kort og gentage, hvad jeg har spurgt om tidligere.
Hvis vi får sådan en tilvalgsmodel, er fru Helle Sjelle så bekymret over, at den udlændingepolitik, der er ført gennem de sidste 9 år, vil blive ændret markant?
Helle Sjelle (KF), 2010-12-07:
Jeg kan sige, at fra konservativ side har vi ikke nogen intentioner om at ændre den udlændingepolitik, som har været ført indtil nu – det er derfor, vi har ført den.
Pia Adelsteen (DF), 2010-12-07:
Jeg tænker selvfølgelig på det i forhold til situationen, hvis der kommer et andet flertal i Folketinget, hvor S og SF sidder og har et flertal.
Så er min bekymring i hvert fald ganske alvorlig, for jeg er ikke helt sikker på, at den udlændingepolitik, som vi sammen har ført igennem 9 år, vil fortsætte.
Derfor spørger jeg: Er ordføreren bekymret?
Kim Mortensen (S), 2010-12-07:
Enhedslistens synspunkter er jo velkendte, og dem skal jeg ikke trætte med.
Men jeg har et spørgsmål til hr. Per Clausen, nemlig om hr. Per Clausen ikke er enig i, at med den situation, vi har i dag, har forbeholdet på det retlige område en markant anderledes betydning, end det havde, da det blev beskrevet, formuleret og vedtaget i 1993.
Hvis hr. Per Clausen er enig i det, hvad er det så, der er i vejen for i den her nye ændrede situation at spørge vælgerne om, hvad de synes?
En ting er, at hr. Per Clausen synes, at vi skal bevare det, som det var i 1993, men hvad er det, der er i vejen for at spørge vælgerbefolkningen, den danske befolkning: Nu har vi en helt anden situation, vi har en helt ny betydning af retsforbeholdet, der har nogle helt andre konsekvenser, end vi troede det havde 1993, hvad synes I?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-07:
Der er ingen slinger i valsen hos SF.
Vi har klart sagt, at vi støtter en opt in-model, og det gør vi, ud fra at vi har en landsmødebeslutning om det, og vi har også haft en diskussion med de andre EU-partier i Folketinget.
Vi har jo noteret os, at det var meget vigtigt for Venstre at få en opt in-model.
Det var noget, den tidligere statsminister, Anders Fogh Rasmussen, lagde yderst meget vægt på i forhold til en fortsættelse og en diskussion af retsforbeholdet.
Så er det sådan, når man indgår forhandlinger, at man også laver aftaler, og det kan måske godt nogle gange være med til at ændre noget i forhold til det startpunkt, man var på.
Jeg vil sige, at det jo også er sådan i politik, at der sker noget i løbet af 20 år.
Jeg ved godt, Dansk Folkeparti stadig væk sidder fast i Morten Korch-tiden, men resten af partierne i Folketinget er jo nødt til at forholde sig til den virkelighed, vi lever i.
Så bliver jeg nødt til at sige i forbindelse med opt in-modellen, at det jo er sådan, at vi, der sidder i Europaudvalget og deltager i Europaudvalgets møder, jo godt ved, at vi løbende tager stilling til forskellige sager; om Danmark skal være med, eller om Danmark ikke skal være med, om Danmark skal være aktiv, om Danmark skal stemme for eller imod.
Det vil være præcis det samme, der gør sig gældende på retsområdet, det vil bare i virkeligheden blive henvist til mere normale tilstande, end det var tidligere.
Lone Dybkjær (RV), 2010-12-07:
Jeg vil gerne spørge, om det er noget, man sådan seriøst har drøftet, altså konsekvenserne af det, i DF's folketingsgruppe.
Det går jeg ud fra, for man kan jo ikke bare slippe af sted med at sige, at det er grænsekontrollen.
Jeg ved ikke, om det er grænsekontrollen nede ved Padborg, og så er der hele lufthavnen.
Og hvad med alle vores havne rundtomkring?
Så må der jo også være udstationeret politi dér.
Hvad er det, man mener med at sige: Så luk dog grænserne?