Bertel Haarder (V), 2010-05-07:
Siden arilds tid har danskerne i stigende grad klumpet sig sammen i byområder – måske med undtagelse af en kort periode omkring landbo-reformerne og ophævelsen af landsbyfællesskabet.
Det betyder, at der er nogle danskere, som får lidt længere til naboen, og vores opgave er, at der ikke må blive for langt til lægen for borgerne, at der ikke må blive for langt til skole, ikke for langt til uddannelse og frem for alt ikke for langt til arbejdspladser.
Derfor er det vigtigt med den håndsrækning til landbrugserhvervet, som har været drøftet her i dag, og så er der i øvrigt også masser af statslige puljer og EU-puljer, som man kan bruge i den forbindelse.
Der har været talt om lægehuse, og da jeg også er sundhedsminister, vil jeg sige lidt om sundhedsområdet.
Det er der en bred accept af.
Det rejser så spørgsmålet om, hvad vi gør der, hvor der bliver længere til et hospital.
Det har topprioritet for regeringen og for Dansk Folkeparti, som har aftalt at afsætte 600 mio. kr. til engangsudgifter til sikring af et akutberedskab i områder langt fra de nye, store hospitaler.
Når det gælder lægehusene, de praktiserende læger, er det rigtigt, at der er nogle borgere i udkantsområderne, som i dag ikke kan få en fast læge, og der er udsigt til, at problemet med lægemangel i landdistrikter kan blive værre.
Derfor er det godt, at vi har denne pulje, hvoraf eventuelt en del kan bidrage til at sikre udbygning af lægehuse, så der kan være en sygeplejerske eller to ekstra, for derved bliver det muligt for de pågældende læger at have betydelig flere patienter.
Der er jo læger nok i Danmark, som hr. Henrik Rasmussen sagde, men de har også en tendens til at klumpe sig sammen i store byer, og derfor er det godt, at vi giver et skub til, at lægehusene kan tage flere patienter, ved at de udbygges, også med sygeplejersker.
Og der er måske også brug for at finde nye veje til, at man uden for de store sygehuse kan løse flere opgaver, end man gør i dag.
Mangelen på lære- og praktikpladser har været nævnt.
Den er desværre landsdækkende, men jeg er førstehåndsvidne på, at der er aftalt indtil flere meget brede forlig, senest den 27. november, hvor vi besluttede, at regioner og kommuner skulle oprette 1.650 nye praktikpladser.
Den sag holder regeringen under skarpeste opsyn.
Jeg vil så i øvrigt sige til slut, at det har været dejligt at høre, at der indimellem har været ordførere, som har talt om muligheder i stedet for kun at tale om problemer og begrædeligheder.
Gid Danmarks Radios uendelige føljeton, som kun kan skabe mismodighed og opgivelse, ville blive suppleret med eksempler på nogle, der gør det godt, landsbyer, der blomstrer, initiativer, som tager fat i den nye it-udvikling.
Det tror jeg skal være en del af strategien.
Jeg har haft besøg af Landdistrikternes Fællesråd, som præsenterede mig for initiativet Blomstrende landsby, og jeg forstår, at den første blomstrende landsby er blevet Bregninge på Ærø, men der er utallige kandidater til den titel.
Tidligere har Landsforeningen Landsbyerne i Danmark udnævnt årets landsby.
Det er også en god måde, hvorpå man kan få fokus på dem, der gør en indsats for at skabe sammenhold, for at der bliver liv i landsbyen, og for at der også bliver erhvervsliv i landsbyen.
Så min afsluttende bemærkning skal være: Lad os nu også huske at få fokus på gode eksempler, på opmuntrende eksempler, på folk, der lokalt gør en kæmpe indsats for at få ting til at gro og blomstre.
Det er jo det, der er vejen, og ikke, at man stirrer sig blind på nogle af de problemer, som kan være vanskelige at gøre noget ved, fordi – som jeg startede med at sige – der sker en afvandring fra land til by.
Sådan har det været i 1.000 år.
Det gælder bare om at afbøde konsekvenserne af det og sikre, at Danmark ikke knækker over, og at man fortsat kan leve en tilværelse på lige fod med alle andre, selv om der er blevet lidt langt til naboen.