Mai Mercado (KF), 2015-05-06:
Det er jo en genfremsættelse af et tidligere beslutningsforslag, og det kommer nok heller ikke som den store overraskelse, at Det Konservative Folkeparti heller ikke har skiftet holdning.
Noget af det, som er blevet problematiseret i debatten, er det her spørgsmål om, om man kan have offentligt ansatte, som ikke vil hilse og give hånd.
Og den nyeste udvikling er tilsyneladende, at den censor, som ikke ville give hånd til en kvindelig studerende i den sag, som var i Ligebehandlingsnævnet, fortsætter med at undlade at give hånd.
Nu giver man så ikke hånd til nogen overhovedet.
Så kunne jeg godt tænke mig måske lige at trække det sådan lidt skarpt op, for en ting er jo den her censor, og at man kommer ind til eksamen.
Det betyder jo, at man så ikke får givet det håndtryk.
Så er det, at mit modspørgsmål skal være: Står man så til en fyring efterfølgende i den offentlige sektor?
Nej, det mener vi jo ikke i Det Konservative Folkeparti, og det tror jeg egentlig også godt at Dansk Folkeparti kan se, altså at man ikke kan gå ind og motivdefinere, om det var, fordi vedkommende havde sager i hånden og havde nogle papirer i favnen, eller det var, fordi vedkommende simpelt hen ikke ville give den her hånd.
Min pointe skal være, at det er uhyggelig svært at sætte danske værdier på formel, og dermed bliver det også svært at styrke danske værdier gennem signallovgivning.
Og det er jo på mange måder signaler, som det her forslag handler om.
En rigtig god dansk værdi er sådan set, at man træffer beslutninger så tæt som muligt på de parter, der berøres, og derfor må det jo også være forældrebestyrelserne i daginstitutioner, som beslutter, om der bliver spist svinekød eller ej.
Det samme gælder jo på landets plejehjem.
Og hvad betyder det egentlig, altså det her med, at det bliver op til de lokale?
Jamen det fordrer faktisk et aktivt medborgerskab, og det synes jeg egentlig er positivt.
Det betyder, at så bliver man nødt til at engagere sig i forældrebestyrelserne, sådan at ens stemme bliver hørt.
Nu vil jeg komme med et meget aktuelt eksempel fra forleden fra min egen søns vuggestue.
Vi fejrede en 2-årsfødselsdag.
Vi spurgte, om vi måtte have boller med.
Nu er det jo en daginstitution her i hovedstadsområdet, og der er man sådan en smule sukkerforskrækket, kan jeg godt afsløre.
Det var de også i min søns daginstitution, og der fik vi jo så at vide efterfølgende, at vi ikke havde det udvidede hygiejnekursus.
Det betød, at vi hverken måtte komme med boller eller udskåret frugt.
Jeg forudser, at det til næste år, når vi skal fejre fødselsdag i den daginstitution, bliver forholdsvis vanskeligt at komme med noget, så man rent faktisk kan få en fejring ud af det.
Men hvad betyder det så?
Ja, det betyder bare, at så har jeg som forælder et ansvar for, at næste gang der er valg til forældrebestyrelsen, må jeg jo stille op til et kampvalg for at sikre sukkeret og den fynske brunsviger tilbage i daginstitutionerne.
Og sådan er det jo også, når det handler om svinekød. Så det her betyder faktisk, at det netop skal fordre det lokale demokrati, den lokale selvbestemmelse, og at det så ikke skal lulles ind i en forvisning om, at staten nok skal træffe beslutningerne for os, og at den ved, hvad der er bedst for os – for det gør den ikke.
Når nu vi ikke ønsker at være med til at lave symbollovgivning på det her, betyder det så, at vi synes, at det her ikke er vigtigt?
Nej, vi synes faktisk, at det her er en rigtig vigtig diskussion, som Dansk Folkeparti rejser.
Men i stedet for bare at lade det blive ved signaler, skulle vi så ikke i stedet tage og styrke de danske værdier, som vi gerne vil, for så kunne det jo godt være, at der var flere, som kæmpede for dem ude i de lokale institutioner.
Der har vi jo peget på en række forskellige ting.
Vi har peget på, at det skal være obligatorisk at have kristendomskundskab.
Det er i høj grad danske værdier, det handler om.
Det synes vi ikke der er nogen der skal fritages for.
Det er et spørgsmål om KLM på læreruddannelsen, altså kristendomskundskab, livsoplysning og medborgerskab.
Vi skal sikre, at man fortsat blive undervist i det, og at vi altså ikke skærer ned på det fag – og så 1 time mere i kristendomskundskab om ugen.
Det ville faktisk betyde, forhåbentlig, at man ville få en generation, som ville vokse op med et stærkere værdigrundlag end det, vores generation, hr. Martin Henriksens og min egen generation, er udstyret med i dag, og dermed ville vi stå stærkere på de holdninger og de beslutninger, som skal træffes ude lokalt.
Så på nuværende tidspunkt kan vi ikke være med til at støtte det her beslutningsforslag, men vi synes, at emnet er vigtigt.
Det må bare være reel lovgivning og ikke signalpolitik og symbollovgivning, som man vil lave i stedet.