Jacob Jensen (V), 2013-01-15:
Tak for det, og tak for debatten, som jeg egentlig synes har været udmærket, i den forstand at vi i hvert fald har fået vendt nogle synspunkter om det her vigtige emne, og vi vil jo lige om et øjeblik komme til en forespørgselsdebat, der som sagt er lidt bredere.
Det er ret afgørende, tror jeg, hvis man skal have et effektivt udbud, at man så selvfølgelig både får sendt opgaven i udbud, konkurrenceudsat den, og at man så også derefter får de tilbud ind, som rent faktisk er dem, som er de bedste og de billigste, økonomisk mest hensigtsmæssige, eller hvordan man vælger at formulere det, og dermed også får beskrevet de kriterier, hvorefter man ønsker at afgøre den konkurrence.
Vi så gerne, at det var mere, det vender vi også tilbage til efterfølgende.
Men som sagt er det vigtigt, tror vi, at man kender spillereglerne fra virksomhedernes side.
Vi har i hvert fald hørt fra erhvervsorganisationer og enkeltstående virksomheder, som er tilbageholdende med overhovedet at give tilbud, bruge de ressourcer, de midler, den tid, det kræver at få beskrevet det her udbud og give et tilbud med de kriterier, der nu skal være for at blive godkendt, at de simpelt hen ikke ved efterfølgende, om de så også bliver bedømt ud fra de kriterier, der ligger, eller om kommunen så efterfølgende går ud og siger, at det ville den alligevel ikke ud fra såkaldte saglige kriterier.
Det tror jeg sådan set nok at man er, men det er psykologi, og det er en barriere, som man skal have nedkæmpet.
Jeg tror, at der ikke sådan set er – det er der måske nogle steder – politisk modstand, men vi kan i hvert fald sige, når vi kigger ud over landet, at det er meget forskelligt, hvordan andelen af opgaver bliver konkurrenceudsat, og der kan man ikke tegne et entydigt billede af, at eksempelvis de blå kommuner konkurrenceudsætter mere, og de røde kommuner konkurrenceudsætter mindre.
Det billede giver mig indtryk af, at der så ligger nogle andre barrierer, herunder de psykologiske barrierer, at man er nervøs og usikker på det ukendte.
Kommer der overhovedet nogen tilbud?
Er det overhovedet umagen værd fra kommunens side at bruge den tid, det selvfølgelig også kræver fra kommunens side eller regionens side at få beskrevet den opgave, som der ligger, eller vil det bare være rene udgifter.
Og omvendt som sagt vil virksomhederne i visse tilfælde være tilbageholdende, og allerværst vil det være den bedste virksomhed, som er tilbageholdende med at give det tilbud, og dermed går vi jo som borgere, som skatteborgere, glip af det i sidste ende.
Så derfor er det som sagt, at vores forslag går ud på, at de tildelingskriterier ikke bare er nogen, man sådan sender frem, og så prøver man at stikke fingeren i jorden, men at man faktisk også bliver bundet op på, at de kriterier så også efterfølgende vil være bindende.
Men vi vil også godt i samme åndedrag sige, at der kan være en idé i at kigge på proceduren for, hvordan man så kan klage efterfølgende, både som kommune og som virksomhed, og dermed kan man sige, at man kan give noget til begge parter, altså at kommunen måske ser, det har jeg i hvert fald forstået at de gerne så, at klageproceduren var lidt smidigere, at der måske var knap så stor adgang til at kunne klage på den ene side, og på den anden side hensynet til virksomhederne om, at man så i højere grad er sikker på, at kriterierne bliver fulgt.
På den måde har man måske afvejet synspunkterne og dermed højnet tilliden til, at man så også kan få det her til at fungere.
Økonomien i Danmark kræver, at vi får mest for pengene.
Skatteborgerne kræver det, danskerne, som skal opleve servicen, kræver det også, så vi får den bedst mulige kvalitet, og det er derfor, at vi sådan set tror på, at det her forslag kunne have været med til at højne kvaliteten blandt de tilbud, der kommer ind, og dermed også højne kvaliteten i den service, som bliver givet efterfølgende.
Men jeg takker for bemærkningerne og opfordrer selvfølgelig til, at vi efterfølgende får en beslutning om, at det kan blive vedtaget.
Tak for det.
Som jeg lige var inde på under behandlingen af det tidligere forslag, er vores økonomi i en situation, hvor vi bliver nødt til at vende hver 25-øre – hvis de stadig væk fandtes, men ellers kan man sige hver 50-øre eller hver krone, eller hvordan man nu ser på det.
I hvert fald bliver vi nødt til at sikre, at vi får mest for de penge, vi nu engang bruger på den offentlige service.
Det skal man selvfølgelig altid, men man skal det i særdeleshed, når riget fattes penge, både af hensyn til økonomien og af hensyn til den kvalitet, som borgerne oplever, når de har brug for den offentlige service.
Heldigvis har vi efterhånden opbygget en del gode erfaringer.
Og dårlige erfaringer kan også vise sig at være gode, i den forstand at man jo ikke skal gøre de dårlige ting om.
Dermed vil jeg også understrege, at ca. 25 pct. af alle offentlige opgaver bliver konkurrenceudsat i dag.
Og det er jo nogle erfaringer, som vi skal bygge videre på.
Konkurrencestyrelsen kom med en rapport her lige før jul, hvor de konkluderede meget entydigt, at offentlige myndigheder kan høste betydelige gevinster ved at skabe mere og bedre konkurrence ved offentlige udbud.
Mange flere opgaver kan rent faktisk efter Konkurrencestyrelsens opfattelse sendes i udbud – det er en opfattelse, som vi deler i Venstre – og indkøberne kan blive endnu bedre til at sikre, at der så er en reel konkurrence ved udbuddene.
Der er store gevinster at hente ved konkurrenceudsættelse af opgaverne, 20-25 pct. har man anslået i forskellige analyser.
Og når man tænker på, at udgifterne i kommuner og regioner samlet set fylder en meget, meget stor del af vores lands budget, er det altså rigtig, rigtig mange penge, som man kan hente, og som man så efterfølgende kan vælge at sige at man vil bruge på at højne kvaliteten – eller man kan bruge dem på noget andet, på skattelettelser, eller hvad ved jeg.
I det hele taget bør man sikre, at man får en mere effektivt drevet offentlig sektor gennem at have testet markedet for de her opgaveløsninger.
Gevinsten består sådan set både i, at man får en bedre leverandør end den eksisterende, hvis det er tilfældet, og i beskrivelsen af de interne procedurer, som den eksisterende, offentlige leverandør laver – man får gennemgået sine arbejdsgange, man får beskrevet, hvad det er for en opgave, man egentlig ønsker skal løses.
Og hele den procedure viser sig i tilfælde, hvor det faktisk er den offentlige leverandør, der er den bedste, at betyde, at man måske oven i købet kan gøre det mere hensigtsmæssigt, billigere eller bedre eller begge dele, og at det er den offentlige leverandør, der vinder opgaven.
Derfor vil jeg også gerne understrege her til en start, at fra Venstres side er det ikke afgørende – vi har ikke hejst de ideologiske faner helt op under loftet – at sige, at det er en privat leverandør, der skal have opgaven, eller for den sags skyld at det skal være en offentlig, som jeg måske tror andre har en tendens til at mene.
For vores vedkommende er det bare vigtigt, at man sikrer, at den, som kan levere den mest hensigtsmæssige løsning ud fra de kriterier, man nu politisk vælger at stille op, også har mulighed for at få opgaven.
At de her gevinster findes, er som sagt ikke noget, jeg står og finder på.
Konkurrencestyrelsen konstaterede som sagt, at konkurrencen om offentlige opgaver kan give betydelige gevinster i form af mere effektive løsninger, højere kvalitet og nytænkning i den offentlige sektor.
Staten må vi heller ikke glemme.
Regionerne og kommunerne udbyder i dag som sagt kun omkring en fjerdedel af de opgaver, som rent faktisk er egnede til udbud ifølge Konkurrencestyrelsen – man kunne mene, at der er potentiale til forbedringer.
Tendensen er desværre den, at man har set en stagnerende tendens, andelen af opgaver flader ud, der har ikke været den stigende tendens, som vi gerne havde set.
Derfor er det for vores vedkommende ærgerligt, når vi ser, at regeringen efter vores opfattelse løfter foden fra speederen ved bl.a. at ophæve en række af de, man kan sige, fælles målsætninger, man har haft for kommunerne, om, at en vis andel, højere end den, der kendes i dag, skal udsættes for konkurrence.
Jeg har forstået det sådan, at man har sat nogle andre tiltag i gang, bl.a. ved at kigge på klagesystemet.
Det synes jeg er positivt.
Det vil vi gerne gå ind i.
Vi har nogle bekymringer i forbindelse med nogle af de anbefalinger, der er kommet, men kan vi være med til at fjerne nogle af de centrale krav og de centrale regler, som kan være hindrende for, at kommunerne ønsker at udsætte deres opgaver for konkurrence, eller omvendt være med til at fjerne krav, der hindrer, at virksomhederne ønsker at byde ind på det, er vi selvfølgelig med på det, både af hensyn til de offentlige budgetter og af hensyn til skatteborgerne, som skal betale, og ikke mindst af hensyn til de borgere, som skal modtage service.
Det er begrundelsen for, at vi gerne ser denne forespørgselsdebat foretaget.