runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bente Dahl (RV), 2011-01-12:
Jeg har et spørgsmål, der drejer sig om begrebet one health, som er et begreb, der er udsprunget af en stigende erkendelse af, at sygdom og sundhed hos dyr og mennesker er filtret sammen i et skæbnefællesskab.
På flere områder bliver det mere og mere tydeligt, at der er behov for, at læger og dyrlæger arbejder tæt sammen for at styrke sygdomsbekæmpelsen.
Inden for fødevareområdet har man i mange år tilrettelagt kontrollen af produktionen med henblik på at undgå overførsel af sundhedsfarlige bakterier, og med indførelsen af fra jord til bord-princippet bliver den forebyggende indsats på besætningsniveau sammenkædet med nogle hygiejnetiltag i virksomheder og detailforretninger.
Stigende problemer med overførsel af antibiotikaresistente bakterier har også medvirket til at øge fokus på samspillet mellem dyr og mennesker.
Der er et område, hvor sammenhængen mellem dyrs og menneskers sundhed er tydelig, og det er den direkte smitte fra dyr til mennesker; 60 pct. af alle infektionssygdomme hos mennesker stammer fra dyr, mens 75 pct. af alle nye sygdomme hos mennesker stammer fra dyr.
Det øgede fokus på det her område, som er i vækst, udmøntes bl.a. i, at der her i februar afholdes den første internationale kongres i Melbourne, som handler om at afdække, forebygge og præsentere den nyeste viden.
Og mit spørgsmål til ministeren er helt enkelt, om ministeren agter at sende en repræsentant eller måske selv agter at deltage i den kongres i Melbourne her i februar 2011.
René Christensen (DF), 2011-01-12:
Det er det.
Jeg kunne godt høre før på nogle af de tidligere spørgere, at vi var inde i en god gænge, og der forstod jeg også at ministeren henviste til det lovforslag, der hedder L 12, om husdyrbrug.
Det er i forbindelse med det, jeg har nogle spørgsmål til ministerens holdninger.
Det er sådan, at det er fuldstændig rigtigt, at det er et lovforslag, der har været meget fokus på, og det er faktisk sådan, at der er stillet 96 spørgsmål, og der mangler at blive svaret på de 11.
Alligevel, selv om der er stillet så mange spørgsmål og givet så mange svar, står jeg stadig væk tilbage med nogle spørgsmål, og det er dem, jeg vil stille ministeren.
Den lovgivning, som vi eventuelt kommer til at vedtage, får store konsekvenser også i fremtiden, og hvis vi nu kigger 15-20 år frem, hvad er det så for nogle konsekvenser, den har?
Når jeg ser på de svar, som ministeren har givet, ser jeg, at vi om 15-20 år vil få områder i Danmark, hvor man vil komme ud for, at man ikke længere kan få de her miljøgodkendelser.
Der lægges selvfølgelig op til, at man skal tage den samlede udledning af ammoniakfordampningen, samtidig med at vi jo arbejder meget for at få dyrene ud af staldene.
Vi vil gerne øge de økologiske arealer, og derved får vi også en højere fordampning.
Der er mit spørgsmål til ministeren, om ministeren har taget med i sine overvejelser, hvordan det her vil påvirke de her yderområder.
Man er vant til, at man har en cyklus, hvor landbruget sætter deres materiel i stand, staldene bliver løbende moderniseret, og derfor er der jo mange af de her bierhverv, som vi så tit snakker om at landbruget også genererer, der simpelt hen vil forsvinde i de her yderområder, hvor man ikke skal ud og foretage de her store investeringer i forhold til nybyggeri.
Jeg vil spørge om, hvad ministerens holdning er til det, og hvordan man vil håndtere den del, når vi når 15-20 år frem i tiden, hvor der faktisk vil være store arealer, hvor man ikke vil kunne udbygge igen.
Henrik Høegh (V), 2011-01-12:
Jeg må gentage, at jeg ikke kan give garantier på det her område.
Jeg er nødt til at have et tæt samarbejde med de tyske myndigheder.
Det er deres ansvar, og vi agerer på alle de meldinger, vi får, på alle de pile, der peger i retning af Danmark, og som vi får.
I øvrigt kan jeg oplyse, at vi har et åbent samråd i Fødevareudvalget her efter kl. 14, hvor vi får lejlighed til at komme yderligere til bunds i denne sag, og hvor jeg selvfølgelig vil fremlægge handlingsforløbet.
Det klare svar er: Det har jeg ikke noget overblik over.
Om vi har en medarbejder på vej, eller om der er en, der har sagt ja til det her, kan jeg desværre ikke svare på.
Men i øvrigt er jeg enig i, at det er meget vigtigt, at der arbejdes med at begrænse risikoen for, at antibiotikaresistente bakterier overføres fra dyr til mennesker.
Bente Dahl (RV), 2011-01-12:
Det svar er jeg for så vidt helt tilfreds med, fordi det er sådan lidt fremtidsorienteret, altså om 14 dage.
Men problemstillingerne vil jeg gerne diskutere principielt her i dag.
Det forventes jo, at klodens befolkningstal i 2050 er nået op på 9 milliarder, og at tilvæksten hovedsagelig vil ske i byerne, hvor mennesker ofte lever under forholdsvis dårlige hygiejniske forhold i sameksistens med husdyr.
Det betyder meget, fordi vi har fået hurtigere og hurtigere trafikforbindelser på tværs af kontinenterne, og sammenholdt med klimaændringerne gør det altså, at smitten flyttes meget hurtigt.
Jeg anerkender, at ministeren og sundhedsministeren har fremlagt en plan, et fælles udspil, forrige år, men mener ministeren, at det er tilstrækkeligt med de øgede udfordringer, som jeg her skitserer, og som jeg hører ministeren anerkende som nogle store udfordringer?
Henrik Høegh (V), 2011-01-12:
Jeg er fuldstændig enig med spørgeren i, at øget globalisering og øget turisme medvirker til, at smittespredningen vil gå hurtigere og hurtigere i fremtiden.
Vi har også en del danskere, der tager til Sydeuropa som turister, og vi oplever, at de kommer hjem med farlige, smitsomme bakterier.
Så sent som i går har jeg sammen med indenrigs- og sundhedsminister Bertel Haarder haft et møde med kommissær Dalli, kommissæren for sundhed, og har sagt, at vi agter at sætte fokus på det her under det danske formandskab i 2012: om vi kan lave en plan for, hvordan vi kan reducere risikoen for, at de her bakterier spredes yderligere.
Bente Dahl (RV), 2011-01-12:
Det er den første af sin slags.
Men jeg vil spørge ministeren, om han er indstillet på at samle den viden sammen, der måtte blive præsenteret på den her kongres i Melbourne om 14 dage.
Henrik Høegh (V), 2011-01-12:
Jeg er enig med sundhedsministeren i, at det her er et meget vigtigt emne.
Jeg vil meget nødig stå her og love, at vi sender folk af sted til de forskellige kongresser, men vi vil prioritere det her emne i et samarbejde i tiden, der kommer, og derfor vil det være oplagt med det, som fru Bente Dahl foreslår, nemlig at vi selvfølgelig også skal holde os orienteret om den videnskabelige udvikling på det her område.
Vi sætter i hvert fald fokus på det i Danmark med bl.a. gult kort-ordningen, som jeg er sikker på at spørgeren kender alt til, vi sætter fokus på det i Europa, og jeg skal love at være opmærksom på det i det internationale aspekt.
Kristen Touborg (SF), 2011-01-12:
Nu mener jeg jo nok, at det er ministerens ansvar, om der er dioxinfoder i Danmark eller ej.
Så synes jeg også, at ministeren slipper lidt for let omkring spørgsmålet om, hvad der ellers kan være.
Sagen er jo, at vi ikke har mange analyser.
Et af de svar, ministeren kunne have givet, var, at vi skulle gennemføre mange flere analyser for at sikre forbrugerne.
Men jeg vil godt spørge: Det dioxinholdige restprodukt fra biodieselproduktionen er ifølge firmaet i årevis blevet iblandet kyllinge- og svinefoder, og når vi ved, at der bliver leveret store mængder dyrefoder fra Tyskland direkte til landmændene, altså uden om foderstofvirksomhederne, er ministeren så ikke noget nervøs for, at dioxinproblemet er langt større end beskrevet af Plantedirektoratet?
Henrik Høegh (V), 2011-01-12:
Som spørgeren siger, er vi ude at tage nogle ekstra prøver af tyske importerede fødevarer, og der vil min holdning være, at vi, hvis vi overhovedet finder noget, så selvfølgelig tager kontakt til dem.
Derudover kan jeg sige, at man også har taget kontakt til i hvert fald en enkelt af de foderimportører, vi har her i landet, for, som spørgeren netop siger, at bede dem kigge på det her: Prøv lige at kigge det her igennem en gang ekstra; er der, med den viden, vi nu har, hvad angår Tyskland, noget af det, som I har arbejdet med, der overhovedet kan relateres til nogen af de forbindelser, der nu er kortlagt i Tyskland?
Så det er sådan, vi arbejder i øjeblikket, og hvad angår det konkrete omkring besætningen i Herlufmagle, ja, så tager vi selvfølgelig prøver af alt, hvad der kommer fra de pågældende tre stalde.
Benny Engelbrecht (S), 2011-01-12:
Jeg håber, at ministeren også kan bekræfte, at den virksomhed i Herlufmagle, som konkret har været på tale på grund af nogle partier, som de uforvarende er kommet til at importere, faktisk har været en meget aktiv medspiller i forhold til afklaringen og løsningen af problemerne omkring den her konkrete sag – det er i hvert fald den opfattelse, jeg har fået af den orientering, som ministeren har givet skriftligt – og det er også derfor, jeg mener, at industrien, virksomhederne, faktisk selv har en interesse i at være aktive medspillere på det her område.
Et naturligt spørgsmål er selvfølgelig også, om ministeren eller ministerens myndigheder har et overblik over, hvor mange virksomheder der rent faktisk totalt set importerer enten foder eller fødevarer direkte fra Tyskland.
Henrik Høegh (V), 2011-01-12:
I forhold til samrådet i eftermiddag er det sådan, at fødevareberedskabschefen deltager, og der tror jeg vi skal tage noget af det lidt mere specifikke.
Jeg kan ikke svare nøjagtigt på, om vi har fuldstændigt overblik over, hvor mange der importerer fødevarer fra Tyskland.
Umiddelbart er det måske et meget, meget stort netværk med den store samhandel, man har, men det synes jeg er et af de spørgsmål, som vi kan få afdækket under samrådet.
Så er jeg i øvrigt fuldstændig enig med spørgeren i, at vi skal understrege, at det er industrien, virksomhederne, dem, der omsætter de pågældende produkter, der til enhver tid, når sådan noget her kommer op, har ansvaret for at sikre sig, at man ikke sælger eller lancerer noget på markedet, som ikke overholder de pågældende krav.
Så er det selvfølgelig vores ansvar at gøre alt, hvad vi kan, for at skabe den yderligere tryghed og kontrollere alle de steder, hvor det er muligt, og det er det, vi er i fuld gang med i øjeblikket.
Benny Engelbrecht (S), 2011-01-12:
Skal jeg forstå det således, at det, ministeren også taler for her, er, at også de virksomheder, der måtte sidde og følge denne debat eller i øvrigt følge sagen i medierne, har et naturligt ansvar for – selv hvis det er en virksomhed, der importerer fra Tyskland – at vende de sager, de har?
Altså, er det, vi sender herfra netop nu, med andre ord en direkte opfordring til virksomheder, som importerer fødevarer eller foder fra Tyskland, om, at de helt naturligt varetager den opgave at få vendt bunkerne og se, om der eventuelt kunne være nogle problemstillinger i forhold til de konkrete produkter, som netop de importerer?
Henrik Høegh (V), 2011-01-12:
Det er klart, at det er industrien, det er forarbejdningsvirksomheder, det er detailleddet, alle, der forhandler produkter, som man kan have en mistanke om relaterer til det her, der har et ansvar i forhold til dette.
Det er jo derfor, at vi har de såkaldte rapid alerts.
Det er jo ikke noget lukket.
De ryger på hjemmesiden, de ryger ud til oplysning alle steder, hvor vi kan udvirke det, med det samme, for alle har et ansvar for deres produkter i sådan en sag her.
De skal netop tjekke deres forbindelser i forhold til det, der så er offentliggjort, med hensyn til hvor kilden er henne, og hvad det er for nogle produkter, det eventuelt kunne handle om.
Benny Engelbrecht (S), 2011-01-12:
Tak, formand.
Jeg vil vende tilbage til spørgsmålet om dioxin, som den foregående spørger var inde på.
Vi mødes jo fra tid til anden i politisk sammenhæng med et argument fra især virksomheder, der går på, at vi nogle gange har en for restriktiv kontrol i Danmark, og vi må vel sige, at netop dioxinsagen vel er et meget godt eksempel på, at der i hvert fald er andre lande, hvor der kan sås tvivl om, om de lever op til den standard, som vi må forvente af vores kolleger inden for det europæiske samarbejde.
Ministeren har selv været inde på spørgsmålet om ansvaret for det her, men jeg vil i virkeligheden godt fortsætte lidt ud ad det spor, nemlig ved samtidig at rose det initiativ, der faktisk er taget i forhold til at udtage prøver af specifikke tyske produkter, som forbrugerne kan møde i køledisken.
Det synes jeg faktisk er et godt initiativ, og vi skal også huske at rose det, når der bliver lavet noget fornuftigt.
Men når vi netop taler om, at dette er et tysk ansvar, mener jeg samtidig, at vi i Danmark også bør udvise rettidig omhu – det er et godt initiativ at tage – og derfor mener jeg sagtens, at vi kan supplere det at udtage ekstraordinære prøver med, at fødevaremyndighederne tager en direkte kontakt til de virksomheder i Danmark, som man ved importerer fødevarer fra Tyskland, der eksempelvis kan være baseret på æg, på fjerkræ eller på svin.
Det er selvfølgelig også et spørgsmål om at bede de virksomheder, der eventuelt måtte importere foder, om ekstraordinært at vende de bunker, de har, og endnu en gang lige få vendt, om der kunne være spørgsmål, som kunne være problematiske, ved at vende tilbage til deres leverandører.
Jeg håber, at ministeren vil være med til at tage sådan et initiativ.
Karen Ellemann (V), 2011-01-12:
Det er jo helt korrekt set, at lovforslaget, L 12, som det hedder, bl.a. handler om ammoniakbelastningen fra landbrug i følsomme naturområder.
Det er sådan set et af fokuspunkterne.
Der er også mange andre vigtige elementer også i det her lovforslag, som handler om netop dyrevelfærd, som handler om mere konkretiserede områder, nemlig hvor det er, vi har de følsomme ammoniakområder.
Når vi ser på prognoserne over antallet af landbrug i Danmark, ser vi, at vi kommer til at se færre, men større brug i fremtiden.
Man kan sige, at det her lovforslag er med til at skubbe den udvikling i den retning, for det siger sig selv, at når man gerne vil udvide, skal det ske i områder, der naturmæssigt set kan tåle det.
Det er sådan set det, det her lovforslag bl.a. går ud på, nemlig at vi spørger, hvor det er, væksten kan ske på en miljømæssigt forsvarlig måde.
Det er alt det, der nu skal belyses.
Det er korrekt, at der er stillet en lang række spørgsmål, og det er vigtige spørgsmål, for netop at få belyst, hvordan man går ind og revurderer sagerne, hvordan man går ind og sikrer, at der selvfølgelig gives mulighed for at tjene penge på de investeringer, der er foretaget, og at man også udvider de steder, hvor det rent faktisk er muligt at udvide fremadrettet.
René Christensen (DF), 2011-01-12:
Jeg vil da gerne starte med at kvittere for, at der selvfølgelig også er rigtig mange gode elementer i det forslag, som ligger, og som hedder L 12.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg har også i de svar, der er givet, set – hvad ministeren var inde på her til sidst – at de investeringer, der er blevet gjort nu, og som vil blive gjort i de kommende år, også skal have lov til at forrente sig, inden man går ud og nedlægger de her erhverv.
Men jeg ser endnu længere frem, og det er der, jeg bliver nervøs.
For hvad er det, der sker i de områder her?
Det er jo rigtigt, som ministeren siger, at det, der bliver lagt op til her, er, at der er områder, hvor man siger at naturen ikke kan optage den her mængde kvælstof, der kommer.
Samtidig med bruger man utrolig meget linjeplads på BAT-ordningen, altså den bedst tilgængelige teknologi.
Der må man bare sige, at det altså er svært, når vi nu gerne vil have dyrene ud af staldene; det er svært, når forbrugerne gerne vil have Lærkevangmælk, hvor koen kommer ud på græs; det er svært, når vi gerne vil have økologiske grise, som går ude på marken.
Der er teknologien ikke så nem at få fat i i forhold til at begrænse ammoniakfordampningen.
Og der er spørgsmålet, og det er der ikke rigtig kommet nogen svar på endnu: Hvordan løser vi også den udfordring i fremtiden?
Karen Ellemann (V), 2011-01-12:
Igen er vi lidt tilbage ved det store spørgsmål, at miljøkrav jo stadig væk skal stilles på en sådan måde, at vi ikke fuldstændig lukker et erhverv ned.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Det skal ske i den her balance.
Noget, som vi er rigtig gode til i Danmark, og som jeg i høj grad også tror på, når vi taler om fremtidsperspektiverne i det her, er lige præcis at udvikle miljøteknologi, som ikke kun kommer Danmark til gavn, men som sandelig kommer hele verden til gavn.
Og det er så i virkeligheden også, når vi taler om eksportmuligheder og muligheder for dansk errhverv for at sælge det på de store markeder.
Men lad os nu blive i den danske muld så at sige og netop fokusere på, hvad det her lovforslag handler om: Det handler om at få den korrekte kortlægning af, hvor det er, naturen er for sårbar i forhold til den ammoniakbelastning, der er, og hvordan vi kan sikre, at det ikke er de steder, vi vedbliver med en udvikling, men at vi i højere grad sikrer, at ammoniakbelastningen sker på steder, der kan tåle det.
Samtidig med det synes jeg jo også, det er vigtigt at holde øje med den miljøteknologiske udvikling, de miljøteknologiske landvindinger, som gør, at man jo i højere grad kan blive nogle steder ved at få nedbragt ammoniakudledningen.
René Christensen (DF), 2011-01-12:
Det, jeg kan forstå ministeren siger og desværre bekræfter mig i, er, at vi på sigt vil se, at der er områder, hvor man simpelt hen afvikler muligheden for at have hold af dyr, og derved vil der også være områder, som ikke vil opleve den vækst, der er i det, og den mulighed for at skabe nye arbejdspladser både i forhold til at drive landbrug og i forhold til at udvikle landbruget.
Her tænker jeg jo på smede, murere og andre, som er ude at lave de her investeringer for landbruget.
Der kan jeg forstå på ministeren, at der nu vil være ret store områder i Danmark, hvor den udvikling simpelt hen vil gå i stå om 15-20 år.
Der vil man kunne se, at yderområderne igen vil blive klemt i forhold til arbejdspladser.
Karen Ellemann (V), 2011-01-12:
Helt så dystert et billede er jeg slet ikke enig i er konsekvensen af det her lovforslag, slet ikke.
For det, vi netop også gør med det her lovforslag, er at få udpeget, hvor det er, de sårbare områder er.
Og der er blevet – må jeg ærligt indrømme – kørt en skræmmekampagne, som skulle give et billede af, at det nærmest var alle arealer i Danmark, som var ammoniakfølsomme områder.
Nej, slet ikke.
Det er jo også korrekt, når vi netop går ind og ser på prognoserne i forhold til at tale om færre, men større brug – ergo er det et erhverv, der stadig væk har masser af udviklingsmuligheder – at det er det, det her handler om.
Det handler om at skabe udviklingsmulighederne lige præcis der, hvor vores land kan holde til det.
Og der er steder – og det er der også blevet redegjort fuldstændig klart for – som ikke holder til, at der kommer kæmpestore brug og en kæmpestor ammoniakbelastning.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-01-12:
Jeg vil rigtig gerne diskutere noget bæredygtighed med fødevareministeren – bæredygtighed i landbruget og bæredygtighed i Danmarks natur.
Det er jo et emne, der bliver sagt rigtig meget om.
Landbrugets bæredygtighed er præget af, at landbruget har en gæld på 350 mia. kr., som vitterlig tynger likviditeten og driften rigtig meget.
Naturen har det heller ikke godt.
Jeg står her med en artikel, som siger, at hver fjerde art betegnes som truet i Danmark, og det gælder både dyre- og plantearter.
Hvordan er det så lige, tingene kobles?
Jo, det gør de, fordi miljøministeren siger i Jyllands-Posten i dag, og jeg citerer: »Landbruget er en vigtig del af løsningen af miljøproblemerne og naturproblemerne, fordi landbruget forvalter op mod to tredjedele af Danmarks areal. Samtidig skal man huske på, at den danske regering arbejder på at flytte landbrugsstøtten fra individuelle landbrug til miljøformål for på den måde at kunne fremme en indsats for at forbedre biodiversiteten.«
Mit spørgsmål til fødevareministeren er: Hvad er det, Danmark og regeringen har gang i på det her område?
Jeg forstod lidt på miljøministeren tidligere i dag, at det er noget, der foregår i EU-regi, men det er jo sådan, at Danmark har muligheden for selvstændigt at flytte midler fra den direkte hektarstøtte til driftsjord til at lave en omlægning, så man giver en højere støtte til de særlig miljø- og naturfølsomme arealer.
Jeg synes jo, det må være rigtigt, når bæredygtigheden i såvel landbrug som natur virkelig er under pres, at man prøver at få tingene forbundet, får tænkt fornuftigt og får skabt nogle incitamenter i landbruget til at tage de særlig miljø- og naturfølsomme arealer ud.
Hvad sker der i Danmark? vil jeg spørge fødevareministeren.
Henrik Høegh (V), 2011-01-12:
Jeg kan ikke garantere for, hvilken udvikling der har været i Tyskland.
Det er de tyske myndigheders ansvar, det er de tyske foderstofleverandørers ansvar, at det, de producerer og sender ud, lever op til de internationale standarder, der er på de her områder.
Jeg kan garantere, at vi har reageret på de meldinger, vi har fået fra Tyskland, angående de to partier foder, som er blevet importeret til Danmark.
Det er et rigtig interessant spørgsmål, hr. Flemming Møller Mortensen stiller.
Det er uhyre vigtigt, at man tænker sig rigtig godt om, når man skal finde ud af, hvordan man skaber denne samhørighed mellem et bæredygtigt landbrug, som jeg også opfatter som økonomisk bæredygtigt – det er sådan jeg forstår spørgsmålet – og de opgaver, vi har med at beskytte naturen.
Det er vel en af de vigtigste årsager til, at forligsparterne omkring »Grøn Vækst« besluttede at sende en del af de opgaver, der ligger – her tænker jeg især på kvælstofreduktion – i udvalg og tænke os rigtig godt om og prøve at finde nogle intelligente løsninger.
Jeg tror, der er to overskrifter på det her.
Den ene er at gøre indsatsen for miljøet mere specifik og målrettet.
Til dato har vi med en række af vores opgaver gjort det generelt og gjort det ensartet på alle hektarer i landet, men jeg tror, vi i fremtiden skal gøre det mere specifikt og målrettet.
For mig at se
er den anden overskrift: Hvordan kan vi koordinere nogle af de her opgaver?
Her tænker jeg selvfølgelig på, hvordan vi kan koordinere opgaverne, især i forbindelse med f.eks. fjernelse af kvælstof, med de opgaver, vi har i forbindelse med klimaet.
Så kan vi måske med de samme midler slå to fluer med et smæk og her vælge, at man i udvalgene har fokus på bl.a. vores lavbundsjorde og ser på, om vi her kan hente forskellige former for biomasse, som samtidig er med til at hæmme udvaskningen af kvælstof.
Det er to overskrifter, som jeg synes er vigtige i det fremtidige arbejde.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-01-12:
Ja, at man skal tænke sig godt om, når man laver politik, tror jeg må være en grundregel for os alle her i salen.
Men hvor lang tid skal man tænke sig grundigt om?
Nu sidder regeringen på tiende år, og man har ikke gjort noget.
Landbruget kommer til at skylde flere og flere penge, gælden bliver større og større, og listen over plante- og dyrearter, der får det dårligt og er truet på livet i Danmark, bliver længere og længere.
Hvornår er det, regeringen vil handle rettidigt?
Har man gjort noget ligesom Socialdemokraterne, hvor vi i vores finanslovforslag har sat 500 mio. kr., altså en halv milliard kroner, af fra lige nøjagtig den faste støtte over til at lave miljøfremmende formål og initiativer?
Henrik Høegh (V), 2011-01-12:
Nu kommer det her efterhånden meget tæt på miljøministerens ressort, må jeg sige.
Det synes jeg er en aktiv måde at anvende alt, hvad vi overhovedet kunne trække hjem fra EU under søjle 2, altså de modulerede midler, plus den medfinansiering, det kræver fra Danmark.
Det er i hvert fald et udtryk for, at man er helt opmærksom på det her, og at man ønsker at bruge de ressourcer, man kan, til det.
Jeg forstod for lidt siden på hr. Flemming Møller Mortensen, at landbrugets gæld er bekymrende, og det er jeg sådan set enig i at det er.
Men jeg tror, der har været andre elementer end regeringens politik fra 2001 og frem til i dag.
Der har været værdistigninger, der har været priser på afgrøder, og der har været forskellige prisgarantier fra EU, der har været med til at værdisætte jord.
Det skyldes ikke alene regeringens handlinger, så det er et bredt felt, hvis vi skal til at afdække det.