Karsten Hønge (SF), 2010-10-26:
Vi er bombet 10 år tilbage.
Så mange år skal vi tilbage for at kunne konstatere, at så få mennesker i Danmark får en ungdomsuddannelse.
Der er simpelt hen færre i dag, der gennemfører, end der var for 10 år siden, og der er kun to lande i OECD, der har oplevet samme glidebane.
Efter 9 år med VKO er der på det her område i høj grad brug for en genopretningsplan.
Mindre kan åbenbart gøre det, og i dag gælder det et af forslagene om at øge bonus til arbejdsgivere, der påtager sig en uddannelsesforpligtelse.
Uddannelse er jo fuldstændig nødvendigt for den enkelte for at kunne få et bedre liv, flere valgmuligheder og mere frihed.
Men uddannelse er også vejen til vækst i samfundet, og faglige uddannelser bliver jo langt hen ad vejen også brugt som et solidt fundament, for at man kan tage en videregående uddannelse.
Der er store styrker i det vekseluddannelsesprincip, vi har i de faglige uddannelser, hvor noget af tiden bruges på skole og noget af tiden bruges i praktik i virksomhederne.
Så der er store styrker ved det, men der er også nogle store omkostninger.
En af omkostningerne ved at have en vekseluddannelse er, at kvaliteten i de ordinære lærerhold ude i virksomhederne er meget svingende.
En anden omkostning er, at antallet af praktikpladser går meget op og ned.
Det system stiller nogle meget store og ofte meget urimelige krav til den enkelte unge.
For den situation, vi er endt i, er jo, at noget, der egentlig er en samfundsopgave, fællesskabets ansvar, altså det at skabe uddannelse til de unge, bliver en privatiseret og individualiseret opgave for den enkelte unge, der bliver sendt ud på en ørkesløs vandring i jagten på en praktikplads.
Ungdommen, der har brug for en hjælpende hånd, får alt for ofte smækket en dør i hovedet.
For SF er der flere værktøjer, der skal bringes i spil, hvis vi virkelig skal gøre et indhug i forhold til de over 8.000 unge, der i dag leder efter en praktikplads.
Om det forslag, der ligger på bordet her, siger direktøren for Danske Erhvervsskoler, Lars Kunov: Det er et økonomisk ambitiøst forslag, men der er ingen nytænkning i det.
Der er altså absolut brug for mere strukturelle løsninger snart, for vi har nogle unge, som ikke får praktikpladser, og vi har nogle virksomheder, som om føje tid mangler faglært arbejdskraft.
Praktikpladsbonus løser ikke alle problemer, det er helt sikkert.
Dansk Arbejdsgiverforening har i deres høringssvar også sagt, at de foreliggende data viser, at effekten af præmieordningen har været marginal og har begrænset betydning i forhold til virksomhedernes indgåelse af uddannelsesaftaler.
Men der er også brug for andre værktøjer, og vi vil bringe andre ting i spil, i debatten i hvert fald – først og fremmest det, at praktikpladser kommer til veje, ved at der er arbejdspladser.
Gennem vækst i samfundet og gennem offentlige investeringer, bl.a. i energirenoveringer, kan man få skabt arbejdspladser og derigennem praktikpladser.
Vi foreslår, at vi fra politisk hold tager et initiativ over for alle offentlige myndigheder – det er staten, det er regionerne, og det er kommunerne – om, at de til deres leverandører skal stille krav om, at hvis de ønsker at levere ydelser af den ene eller den anden art til det offentlige, skal de selvfølgelig forpligte sig til at bringe unge i uddannelse.
Vi foreslår, at Folketinget tager kontakt til pensionskasserne og på samme måde laver en aftale med pensionskasserne om, at de til deres leverandører stiller de samme krav.
Det gælder også boligselskaber, og det gælder også de selvejende institutioner.
SF mener også, at vi skal have en skolepraktik som tilbud til de unge, der ikke finder en praktikplads, men det skal være en skolepraktik af høj kvalitet.
Det skal være en skolepraktik, der skal kunne konkurrere med de ordinære lærepladser.
Og vi synes, at man i en skolepraktik skal have lov til at lave en egentlig produktion.
Så jeg vil altså som konklusion sige, at SF støtter det forslag, der ligger – dog lige med et par enkelte yderligere bemærkninger.
Den ene er, at vi kan se fra både Dansk Arbejdsgiverforenings og AER's høringssvar, at de godt kan se, at der her er en præmiering, der især hjælper til at få længere uddannelsesaftaler på plads, men alligevel mener de, at der nok fortsat er en skævvridning, sådan at man måske unødigt stadig væk støtter korte læreaftaler.
Den anden er, at Dansk Arbejdsgiverforening har en indvending, med hensyn til at uddannelsen skal være påbegyndt senest efter 3 måneder.
Jeg synes faktisk, at Dansk Arbejdsgiverforening har en god pointe i at sige, at de jo oplever virksomheder lave aftaler med unge på et meget tidligt tidspunkt, faktisk før de starter på grundforløbet, og hvis de gør det, bliver de forhindret i at få bonussen.
Men det kan være godt for den enkelte unge at være sikker på at have en praktikplads, og det kan være et godt samarbejde mellem den unge og en praktikvirksomhed, at man, allerede inden man starter på grundforløbet, er garanteret at få et læreforhold siden hen.
Jeg synes, at man her skal tage højde for Dansk Arbejdsgiverforenings indvending.