runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-10-12:
Regeringen har jo bebudet, at vi vil skaffe finansiering til bl.a. bedre velfærd ved f.eks. at hæve skatter og afgifter på usunde fødevarer.
Alt i alt har vi sagt, at hævede skatter og afgifter kan bidrage med 5 mia. kr. til at øge det offentlige forbrug.
Regeringen har endnu ikke lagt sig fast på, hvilke afgifter og skatter der vil blive sat op, men det, der er det vigtige for regeringen – og det kan jeg ikke understrege kraftigt nok – er, at den samlede fordelingsprofil af vores skattepolitik skal være rimelig, både når det handler om finansiering af øget offentligt forbrug, og også når det handler om en kommende skattereform.
Vi lægger stor vægt på en rimelig social balance, og det regner jeg heller ikke med at spørgeren er i tvivl om.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-10-12:
Jeg må starte med at sige, at jeg bliver sådan lidt nervøs, når en skatteminister fra SF siger, at der er mange måder at skrue på skatteog afgiftsskruerne på.
Det er jeg helt sikker på at vi kommer til at se utallige eksempler på.
Jeg er også nødt til lige at sige, at betoningen af, at det skal kunne betale sig at arbejde, deler vi jo i høj grad i Venstre.
Så kan man jo – og det ligger så lidt uden for skatteministerens ressort – være noget bekymret, hvis nu regeringen på et tidspunkt lever op til løfterne om at fjerne kontanthjælpsloftet og afskaffe starthjælpen, for så har vi i hvert fald gjort, at det, hvad angår en lang række personer, bliver meget vanskeligt at leve op til målet om, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Jeg ville egentlig gerne høre, om ikke skatteministeren kunne prøve at komme det lidt nærmere sådan niveaumæssigt.
Der står i regeringsgrundlaget, at regeringen ønsker at gennemføre en reform af skattesystemet og sikre en markant reduktion af skatten på arbejdsindkomst, og at reformen skal være fordelingsmæssigt afbalanceret.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvilket niveau vi sådan taler om.
Nu har vi talt om 2004-, 2007- og 2009-skattereformerne, hvor skatten på arbejde er blevet reduceret med henholdsvis 10, 10 og ca. 30 mia. kr.
Det kunne være rart, hvis skatteministeren kunne prøve at løfte sløret for ambitionsniveauet.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-10-12:
Tak for spørgsmålet.
Det giver mig lejlighed til igen at reklamere lidt for den skattereform, vi har bebudet, nemlig en skattereform, der markant skal sænke skatten på arbejde, have en rimelig social balance og være fuldt finansieret.
Det er faktisk ekstremt vigtigt for regeringen, at det kan betale sig at gøre en ekstra indsats, for vi mener, at det faktisk er de hårdtarbejdende danskere, der skal få Danmark ud af krisen.
Vi mener også, at det er fornuftigt, at vi i mindre omfang end i dag beskatter arbejdsindkomst og i højere grad beskatter f.eks. forurening og sundhedsskadelige fødevarer.
Men den eksakte udformning af reformen kommer til at blive udarbejdet i en forhandling forhåbentlig også med oppositionen, og regeringen har endnu ikke lagt sig fast på den konkrete udformning.
For os er det vigtigt ikke at lægge os fast på konkrete forslag på forhånd, fordi det er et stort arbejde, der ligger foran os, og hvis vi bliver for konkrete på nuværende tidspunkt, er jeg nervøs for, at vi ikke får en tilpas gennemtænkt og gennemarbejdet proces.
Men målet står klart, og det er, at vi vil omlægge skatterne på en klog og bæredygtig måde.
Man skal så huske på, at der er mange måder, man kan dreje på skatteskruerne på, og det er meget vigtigt for regeringen, at det bliver gjort på en måde, der har en rimelig social balance.
Vi ønsker ikke at gentage den tidligere regerings strøm af skattelettelser til de rigeste.
Vi har sat et helt klart mål om, at resultatet af skattereformen skal være at øge arbejdsudbuddet med 7.000 personer.
Det vil også øge den finanspolitiske holdbarhed med 3 mia. kr. Jeg håber – og det vil være min opfordring til hr. Torsten Schack Pedersen – at vi også kan sikre en bred dialog om og drøftelse af en fremtidig skattereform her i Folketinget.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-10-12:
Kan ministeren uddybe, hvad »en markant sænkelse« af skatten på arbejde betyder, samt hvorledes formuleringen i regeringsgrundlaget om, at en skattereform skal styrke de offentlige finanser med 3 mia. kr. varigt, skal forstås?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-10-12:
Når vi synes, det er vigtigt at øge afgifterne på de usunde fødevarer, handler det jo også om, at det dels har en adfærdsregulerende effekt, dels er et ansvarligt middel til at sikre finansieringen af bedre sygehuse til os alle sammen og giver mulighed for at investere i forebyggelse.
Og både gode offentlige sygehuse og en ny satsning på forebyggelse vil have en positiv effekt for lavindkomstgrupper.
Preben Bang Henriksen (V), 2011-10-12:
Ja, det er jeg helt enig i, at der kan være en vis adfærdsregulerende effekt i at lægge afgifter på usunde ting og usunde fødevarer.
Men hvis man så samtidig vil have en rimelig social balance i det – og det tolker jeg da ministerens udtryk som at man vil – betyder det vel trods alt, at der skal gives en eller anden form for kompensation til lavindkomstgrupperne.
Giver de to ting så ikke ministeren anledning til underlige overvejelser?
Altså, man kompenserer lavindkomstgrupperne, men man skal jo ikke have læst ret meget om ulighed i sundhed for at vide, at det netop er lavindkomstgrupperne, der lever mest usundt.
Det vil sige, at de får en kompensation, så de fortsat kan leve lige så usundt.
Er det ikke lidt underligt?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-10-12:
Jeg kan sige meget klart, at der vil være tale om en rimelig social balance, både når det handler om øgede skatter til offentligt forbrug, og når det handler om vores skattereform.
Det hører også med til historien, at mange af de her afgifter på f.eks. usunde fødevarer og cigaretter jo også har en adfærdsregulerende effekt, og det er faktisk meget bevidst.
Vi mener, at det at øge afgifter på cigaretter og usunde fødevarer faktisk kan være med til at forbedre vores allesammens levevis og gøre os sundere, og at det faktisk også har en særlig stor betydning for lavindkomstgrupper.
Men du har ret i, at afgifter på forbrugsprodukter kan have en social slagside, og det skal vi så opveje i andre skattepolitiske elementer og den resterende økonomiske politik i øvrigt.
Preben Bang Henriksen (V), 2011-10-12:
Nej, jeg forstår netop, at man lægger vægt på en rimelig social balance.
Nu skal man jo altså hente de her i hvert fald 5 mia. kr. ind, forstår jeg, og det har jo tidligere været fremme i S og SF's udspil, at der skal hentes i hvert fald 3,9 mia. kr. på usunde fødevarer, cigaretter osv., så det, man vil tage fat i, vil vel være i samme boldgade, og sådan har jeg også forstået regeringens udspil.
Jeg er derfor nødt til at spørge: Bliver de lavindkomstgrupper, vi har, kompenseret for de afgiftstigninger, som de får?
Jeg forstod godt, at det skulle have en rimelig social afbalancering, men kan ministeren ikke sige, om der direkte sker kompensation for de pågældende afgiftsstigninger?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-10-12:
Jamen jeg vil indledningsvis lige understrege, at flytrafikken yder et meget væsentligt bidrag til CO2-udledningen, og samtidig er priserne på at flyve faldet betydeligt gennem de seneste år.
I regeringsgrundlaget har vi sagt meget klart, at vi vil gennemføre en fuldt finansieret skattereform, der sænker skatten på arbejde markant, og som også har en rimelig social balance.
I parentes bemærket
håber jeg naturligvis, at oppositionen vil være indstillet på at samarbejde om det mål.
Men i forbindelse med finansieringen af en sådan reform skal vi bl.a. ind og se på indførelse af mulige nye afgifter og også afgiftsforhøjelser.
Men på nuværende tidspunkt er det for tidligt at sige, hvilke afgiftsinstrumenter der konkret vil kunne indgå i en kommende skattereform, og derfor kan en klimaafgift på flytrafik ikke udelukkes på forhånd.
Men det er meget væsentligt at understrege, at forslaget om en klimaafgift på flytrafik på lige fod med alle andre forslag skal underkastes en nærmere vurdering af den forventede effekt, før det eventuelt vil kunne kandidere som et finansieringselement i den kommende skattereform.
Mads Rørvig (V), 2011-10-12:
Tak for det.
Det er et ja- eller nejspørgsmål, så det kan vi gøre relativt hurtigt.
Finder ministeren det rimeligt at indføre en passagerafgift på 75 kr. pr. billet?
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-10-12:
Mener ministeren, at gennemførelsen af forhøjelsen af topskattegrænsen i 2014 er fuldt finansieret som en del af den tidligere regerings skattereform, forårspakke 2.0 – eller mener ministeren, at der skal findes ny finansiering for at leve op til den nye regerings regeringsgrundlag?
Margrethe Vestager (RV), 2011-10-12:
Spørgeren har selvfølgelig fuldstændig ret i, at det er meget tidligt.
Alle skal jo finde deres ben at stå på i deres nye positioner.
Det gælder både for spørgeren og for undertegnede.
Jeg er sikker på, at vi får det tilrettelagt på en ordentlig måde, og jeg håber selvfølgelig, det er noget, alle Folketingets partier vil interessere sig for, for uanset om man går ind for to eller for tre led, håber jeg, at alle går ind for, at der skal være høj faglighed i opgaveløsningen, og at det skal ske så effektivt som overhovedet muligt.
Leif Mikkelsen (LA), 2011-10-12:
Nu fremgår det af regeringsgrundlaget, som ministeren også henviste til, at der skal foretages en evaluering.
Nu er regeringen jo knap kommet i gang, kan vi konstatere – dag for dag går, uden at man måske egentlig kommer i gang.
Kan ministeren løfte sløret for tidsrammen, altså give en tidsramme for denne evaluering og for, hvornår man kan regne med, at der er klarhed over, hvordan fremtiden skal se ud?
Margrethe Vestager (RV), 2011-10-12:
Jeg tror, vi gavner den offentlige opgaveløsning ved at se meget fordomsfri på det og spørge: Får vi den rigtige balance mellem faglighed og omkostninger, og hvordan skal vi så placere opgavernes løsning?
For risikoen er jo, at vi endte i den samme situation, som vi kom fra, nemlig for små kommuner til for mange opgaver.
Så fik vi større kommuner, men med endnu flere opgaver.
Derfor er det klart, at risikoen er, at man ender det samme sted, som de daværende kommuner var på, nemlig at der bliver stadig flere fælleskommunale løsninger, hvor det bliver stadig sværere for borgerne at se, hvor ansvaret egentlig skal placeres.
Hvordan kan vi bruge vores stemmeret til at belønne dem, der gør det godt, og til at sige, at vi vil have nogle andre til det, hvis vi synes, at nogle gør det skidt?
Leif Mikkelsen (LA), 2011-10-12:
I forbindelse med den kommunalreform, som vi nu lever under, blev kommunerne gjort større.
Det vil sige, at der var et klart signal fra lovgivernes side om, at der skulle lægges større opgaver på kommunerne, altså at de kunne løse større opgaver.
Det var en væsentlig del af kommunalreformen.
Dermed var der også et sigte på, at man kunne løse større fælles opgaver, hvilket også er blevet lagt ud til kommunerne i den her periode.
I det lys kan der vel også peges på, at sundhedsområdet så også passende kunne ligge et andet sted, fordi der ikke var flere nødvendige opgaver til regionerne end sundhedsområdet.
Derfor er det interessante spørgsmål jo, om der i ministerens tanker om det at bevare de tre led ligger, at der skal lægges yderligere opgaver ud til regionerne, eller om vi skal holde dem der i fremtiden, at der er meget fokus på sundhedsområdet.
Margrethe Vestager (RV), 2011-10-12:
Som sagt er det, vi er optaget af, to ting, nemlig den faglige kvalitet og den effektive opgaveløsning.
Jeg tror, at de to ting meget ofte rigtig fint kan følges ad.
Man kan sagtens have en effektiv drift og en høj faglighed.
Det, jeg synes er meget vigtigt, er at gå fordomsfrit til det.
Man skal hente de effektiviseringsgevinster, der er, de steder, hvor de melder sig, hvis man ser nøje efter.
Jeg synes, man skal få et overblik, før man gør det, i stedet for at sætte sit sparemål op først og så lave evalueringen bagefter.
Jeg tror, man skal danne sig overblikket først og så se, hvor man kan gøre det her på en måde, så borgerne oplever, at der bliver taget hånd om opgavernes løsning, og sådan at skatteyderne oplever, at det her bliver gjort på en effektiv måde.
Leif Mikkelsen (LA), 2011-10-12:
Nu er ministeren jo også økonomiminister, og de beregninger, der lå i forbindelse med de tidligere udtalelser eller signaler fra den tidligere regering om at gå fra tre til to led i et land med kun 5 millioner indbyggere for at forenkle den offentlige struktur, viste, at der også var penge at spare, nemlig ½ mia. kr. Vi kender alle balancen mellem de offentlige og private udgifter i Danmark, og de offentlige udgifter er meget store.
Vil det sige, at indenrigsministeren ikke interesserer sig for det, økonomiministeren måske burde interessere sig for, nemlig at finde enhver mulig besparelse i den offentlige sektor i den her sammenhæng og dermed gå fra tre til to led?
Margrethe Vestager (RV), 2011-10-12:
Som det fremgår af regeringsgrundlaget, vil vi foretage en evaluering af kommunalreformen og dermed også af den nuværende arbejdsdeling mellem kommuner, regioner og stat.
Regeringspartierne var i sin tid for at sige det lidt på jysk skeptiske over for den opgavefordeling, som blev resultatet af kommunalreformen, altså som vedrører fordelingen af amternes opgaver.
Nu vil vi gerne se på, hvordan det er gået, før vi træffer nye beslutninger.
Det synes jeg generelt er en meget fornuftig ting.
I evalueringen vil bl.a. indgå hensynet til at sikre den faglige kvalitet af opgavernes løsning og selvfølgelig også effektiv drift.
Når evalueringen foreligger, må vi se, om der er brug for at lave nogle justeringer i den måde, opgaverne er fordelt på.
Vi ser på det helt fordomsfrit.
Saglige, faglige vurderinger må lægge til grund, og der er dermed heller ikke på forhånd taget stilling til, om opgaver skal flyttes den ene eller den anden vej.
Det, som ligger fast, er, at evalueringen af kommunalreformen skal have særligt fokus på sundhedsområdet, det specialiserede sociale område, miljøområdet, forvaltningen af naturområder, den regionale udvikling samt organiseringen af den kollektive transport.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-10-12:
Først og fremmest velkommen til den nye skatteminister.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-10-12:
Tak for velkomsten.
Jeg skal svare kort: Med forårspakke 2.0 vedtog den forhenværende regering jo ganske rigtigt at forhøje topskattegrænsen allerede fra 2011.
Da det så viste sig, at Danmark havde et alt for stort underskud på de offentlige finanser, valgte den forhenværende regering at udskyde topskattelettelserne til 2014.
Den nye regering vælger nu at trække en streg i sandet.
Vi tager udgangspunkt i den virkelighed, der er, og så vil vi med friske øjne gennemføre en ny skattereform, der skal gøre skattesystemet bedre og mere retfærdigt, og som samtidig styrker de offentlige finanser.
Vi agter i modsætning til tidligere, kunne man fristes til at sige, ikke at bruge penge, som vi ikke har.
Men i forhold til det stillede spørgsmål er det klart, at kun fremtiden vil vise, om den finansiering, som den tidligere regering har sagt forårspakke 2.0 vil indbringe, rent faktisk kommer.
Mads Rørvig (V), 2011-10-12:
Finder ministeren det rimeligt at indføre en passagerafgift på 75 kr. pr. billet?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-10-12:
Jeg kan jo kun gentage, at vi har trukket en streg i sandet og forholder os til den virkelighed, der nu engang gælder, efter at regeringen har overtaget ansvaret for landet.
Men i modsætning til den tidligere regering er vi jo faktisk parate til at sikre en ansvarlig finansiering af vores nye prioriteringer ved krone for krone at finansiere nye tiltag.
Og det er også derfor, at vi lægger op til at hæve visse skatter og afgifter for at finansiere målrettede forbedringer af det offentlige forbrug.
Og det er klart, at det er en meget mere ansvarlig tilgang til det at lave forbedringer af velfærdssamfundet, end vi tidligere har oplevet, og det forsigtighedsprincip, som vi har kaldt det, vil vi holde fast i benhårdt, og det vil man også se afspejlet i finanslovforhandlingerne inden længe.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-10-12:
Jeg er nødt til så igen at nævne forsvarsministeren, som, da han var Socialdemokratiets skatteordfører, sagde i Politiken den 15. april: Regeringen efterlader et kæmpe hul, og det skal der bare rettes op på.
Hvis man giver skattelettelser, så skal man enten lave mere omfattende reformer, besparelser eller skattestigninger andre steder.
Citat slut.
Det gik på diskussionen om, hvorvidt topskattegrænsen skulle hæves i 2014, hvilket jeg jo er glad for at skatteministeren bekræfter også vil være tilfældet fremadrettet.
Men det er bare lidt besynderligt, at man har et medlem af den nuværende regering, som mener, at for at gennemføre forhøjelsen af topskattegrænsen i 2014 skal man enten lave reformer, besparelser eller skattestigninger andre steder, men at det mener den nuværende skatteminister åbenbart ikke.
Han mener dermed, at den daværende skatteordfører for Socialdemokratiet tog fuldstændig fejl, i forhold til at de forhøjelser, der sker af topskattegrænsen i 2014, er finansieret som en del af forårspakke 2.0.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-10-12:
Sagen er, at der jo ikke er et flertal i Folketinget for en yderligere forlængelse – nedfrysning er vist Venstres begreb for den her sag – og derfor er det klart, at der stilles markant større krav til den skattereform, vi vil gennemføre, og jeg håber da selvfølgelig også på, at oppositionen vil være med til at samarbejde.
I forhold til det, som ordføreren bliver ved med at kredse lidt om i de indledende bemærkninger, om finansiering eller ej, vil jeg sige, at ordføreren har helt ret i, at der er enighed om, at forårspakke 2.0 er markant underfinansieret i de første mange år, og det er derfor, jeg bliver ved med at understrege, at vi jo har til gode at se, om finansieringen af topskattelettelsen rent faktisk findes, sådan som den tidligere regering påstod, men det kan kun fremtiden vise; det er ikke noget, som skatteministeren nødvendigvis kan slå fast.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-10-12:
Nu gik spørgsmålet på forårspakke 2.0 og ikke på de tidligere, og jeg skal gerne gentage en debat, jeg og partikollegaer har haft utallige gange her i Folketingssalen med skatteministeren, om, at der selvfølgelig var finansiering til de tidligere lempelser af skatten på arbejde.
Grunden til, at jeg bliver forvirret, er, at den nuværende forsvarsminister i sin tid som skatteordfører for Socialdemokratiet udtalte – det var tilbage i oktober 2010 – at den seneste skattereform i sit udgangspunkt var fuldt finansieret, og så er det bare lidt vanskeligt stadig væk at skulle lægge ryg til, at det kniber for skatteministeren at forstå, at den var finansieret.
Men grunden til, at forvirringen jo er total, er bl.a., at statsministeren som formand for Socialdemokratiet i Politiken den 14. april 2011 gjorde det klart: Vi arbejder frem mod 2020 med et meget stramt budget, og i den situation er der ganske enkelt ikke råd til, at vi gennemfører de skattelettelser.
Det er ikke rimeligt, når man har en meget stram udgiftsstyring af den offentlige sektor, for det bliver det også med vores plan, at man så samtidig giver skattelettelser.
Men hvad er det, der så gør, at man har trukket en streg i sandet nu, som bryder med det, som den nuværende statsminister udtalte i april?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-10-12:
Jeg vil gerne gentage, at vi trækker en streg i sandet, og at vi betragter virkeligheden, som den er.
Det betyder også, at det kun er fremtiden, der kan vise, om den finansiering, som VK-regeringen anviste, rent faktisk vil være der.
Men i forhold til spørgsmålet om ufinansierede skattelettelser er svaret: Ja, jeg mener, at den tidligere regering gennemførte ufinansierede skattelettelser.
I 2004 indførte V og K forårspakken – ikke forårspakke 2.0, men bare forårspakken – som samlet lettede skatten på arbejde med cirka ca. 10 mia. kr., og VK-regeringen henviste til, at skattelettelserne var finansieret med det, man kaldte for det finanspolitiske råderum ifølge 2010-planen.
Det er præcis det samme som at bruge penge, man ikke har.
VK håbede på, at pengene ville komme hjem, og satsede på at sprænge alle økonomiske teorier og ride på en bølge af evig højkonjunktur.
Hvis man kan huske så langt tilbage, vil man huske, at den forrige regering jo håbede på at købe hele verden.
I 2007 indførte VK-regeringen igen ufinansierede skattelettelser med reformen »Lavere skat på arbejde«, hvor der ikke var fundet fuld finansiering af de knap 10 mia. kr., som V og K lettede skatten for.
V og K henviste til, at indekseringen af energiafgifterne og overskuddet fra Arbejdsmarkedsfonden ville være finansieringskilder.
Igen var det meget konkret og usikkert, og på ingen måde havde man penge i hænderne.
Så bare for at slå det fast er det, som er den nye regerings skattepolitiske linje, at vi vil gennemføre en fuldt finansieret skattereform, der markant sænker skatten på arbejde.
Med hensyn til de markante lempelser af topskatten, som spørgeren bliver ved med at spørge ind til, er det jo kun fremtiden, der kan vise, om den forhenværende regerings påståede finansiering rent faktisk er til stede.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-10-12:
Jeg havde håbet på et klarere svar fra skatteministeren, for det, der jo har været mantraet fra S og SF's side, da partierne var i opposition, var en kritik af, at den daværende regerings skattereform ikke var finansieret.
Derfor er det lidt besynderligt, at man nu kan konstatere, at den nye regering – glædeligt for dansk økonomi – vil fastholde den forhøjelse af topskattegrænsen, som den tidligere regering har aftalt og lagt op til.
Så er det jo i forhold til de meldinger, der tidligere er kommet fra S og SF, sådan set ret centralt at vide, om den nuværende regering så betragter den forhøjelse af topskattegrænsen i 2014 som fuldt finansieret eller ej.
For hvis ikke den er finansieret, hvad skatteministeren jo også lidt polemisk forsøgte at signalere, så må der vel komme en anden finansiering.
Ellers er forsigtighedsprincippet vel fuldstændig indholdstomt, hvad vi jo allerede har fået flere eksempler på i dag.
Så det må være nemt for skatteministeren at komme med et klart svar på, hvorvidt skatteministeren betragter den tidligere skattereform som fuldt finansieret eller ej.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-10-12:
Først må jeg jo hellere skynde mig at sige, at du slet ikke behøver at være nervøs for at have en SF'er som skatteminister.
Det skal nok gå godt alt sammen, og du behøver ikke miste din nattesøvn af den grund.
Vi har faktisk gjort en stor dyd ud af at fremlægge meget klart, hvad det er, vi vil på det skattepolitiske område – dels vil vi målrettet hæve skatter og afgifter for at sikre en ansvarlig finansiering af en bedre velfærd, investering i sygehuse og uddannelse, dels vil vi samtidig gennemføre en ambitiøs skattereform.
Nu kommer vi så ind til dit spørgsmål, nemlig hvor ambitiøs den her skattereform er.
Den er meget ambitiøs.
Jeg synes faktisk, at det er et ganske udmærket sigtepunkt at have en markant sænkelse af skatten på arbejde som et mål, og når man så oven i købet siger, at den samfundsøkonomiske effekt skal være et øget arbejdsudbud på 7.000 personer, får man jo et billede af omfanget, så det er en ambitiøs skattereform, vi lægger op til.
Jeg som skatteminister er altså også fuld af ydmyghed og ved, at det bliver et stort arbejde, men jeg håber jo på en bred forhandlingsvilje her i Folketinget.