runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Orla Hav (S), 2010-04-20:
Igen skal jeg fra socialdemokratisk side sige, at vi faktisk synes, det er et udmærket forslag, som Enhedslisten har fremsat.
Vi ved, at der desværre er rigtig mange mennesker, der i disse år oparbejder gæld, også til det offentlige.
Vi har i dagens debat om fattigdom med al ønskelig tydelighed fået illustreret, at det er et problem i det danske samfund.
Derfor er det også afgørende, at der er gennemskuelige og kendte regler for, hvordan inddrivelse af gæld skal foregå.
Så forekommer det også os lidt underligt, at der gælder forskellige regelsæt i i øvrigt sammenlignelige situationer.
Er gælden opstået i forhold til kommunen, gælder der ét sæt spilleregler, og er gælden til det offentlige opstået over for staten, gælder reglerne om det, der med et meget langt ord hedder restanceinddrivelsesmyndighed.
Forskellen er, så vidt jeg har kunnet konstatere, at i den ene situation, nemlig hvis det er gæld til staten, skal man lave en beregning på, om der er det nødvendige rådighedsbeløb for den enkelte familie, mens man ikke er forpligtet til det, når det er gæld til kommunen.
Vi synes, det er ret afgørende, at man tager udgangspunkt i den enkelte families tarv og ve og vel.
Muligvis kan det jo være årsagen til en del af de udsætninger, der finder sted i hele boligsektoren, at man ikke har en forpligtelse til at se efter, at der er det nødvendige rådighedsbeløb, så familien kan klare dagen og vejen.
Ingen har en interesse i, at familier udstødes af deres boliger, men alle har en interesse i, at man finder mindelige ordninger, som sikrer, at familier kan klare dagen og vejen og de forpligtelser, der følger med.
Det er jo hævet over enhver tvivl, at man selvfølgelig skal tilbagebetale det, man ikke har fået med hjemmel i lovgivningen, men der skal tages hensyn til børn og til, at familien kan bevares intakt.
Vi synes, det er lidt ærgerligt, at regeringen og tilsyneladende også Venstres ordfører sætter sig lidt op på den høje hest og siger, at det her har vi bare regler for, når der givet er uhensigtsmæssigheder.
Så vi vil sådan set gerne være med til at støtte Enhedslisten i at nå så langt frem med det her som overhovedet muligt.
Og er det ikke muligt i den her regerings tid, kan vi jo håbe på bedre tider efterfølgende.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-20:
Det fremgår af inddrivelsesloven på en lang række områder, at de her kommunale fordringer kan inddrives ved lønindeholdelse.
Det drejer sig eksempelvis om kontanthjælp, børnefamilieydelse, boligstøtte, boligtilskud og sygedagpenge.
F.eks. kan der normalt ikke foretages lønindeholdelse af kontanthjælp, starthjælp, introduktionsydelser, pensioner og orlovsydelser.
I Dansk Folkeparti vil vi trods alt godt stå på mål for den nuværende lov på området, og vi mener ligesom ministeren, at det faktisk allerede i dag er muligt for kommuner at bestemme en rimelig afdragsordning med respekt for skyldnernes p.t. økonomiske situation, også i de sager, hvor det drejer sig om uberettiget boligstøtte og manglende betaling for brug af kommunale daginstitutionsordninger.
Med de ord kan Dansk Folkeparti ikke støtte Enhedslistens beslutningsforslag.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Jeg ville bare gerne høre forklaringen fra Dansk Folkepartis ordfører på, hvorfor Dansk Folkeparti mener, at det er rimeligt, at man, når det gælder modregning i børnefamilieydelse og boligstøtte, ikke skal følge de regler om inddrivelse, der gælder i alle andre sammenhænge.
F.eks. i forhold til restskat, i forhold til for meget udbetalt kontanthjælp og i forhold til en række andre ydelser, folk har fået for meget udbetalt af, skal der ses på den enkeltes tilbagebetalingsevne, men lige præcis når det gælder boligstøtte og børnefamilieydelse, har man altså sagt, at her skal der overhovedet ikke ses på, hvilken betalingsevne den enkelte har.
Jeg skal bare høre, hvorfor Dansk Folkeparti støtter den forskel.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-20:
Jamen jeg synes jo egentlig, at jeg har prøvet at svare på det spørgsmål, som fru Line Barfod stiller endnu en gang.
Det har jeg jo gjort ved at sige, at sådan som jeg har forstået den nuværende lovgivning, har kommunerne faktisk allerede i dag mulighed for at lave ganske sobre afbetalingsordninger for de personer, som uretmæssigt har benyttet sig af eksempelvis de to forhold, som fru Line Barfod nævner, nemlig boligstøtte eller det, at man ikke har betalt for at få sine børn passet i daginstitution.
Jeg kan ikke lade være med at nævne, at vi jo har mange kommuner, hvor man styrker indsatsen imod netop den her type socialt bedrageri.
Senest har jeg læst, at en kommune som Fredericia Kommune jo faktisk i 2009 har inddrevet 8 mio. kr. ved at gå ind og kigge på de her ting ved at samkøre registre og sikre sig, at man ikke har så meget økonomisk svindel med de sociale kasser.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Hvis Dansk Folkepartis ordfører mener, at de her tilbagebetalingskrav opstår på grund af socialt bedrageri, så kan jeg bedre forstå holdningen hos Dansk Folkeparti, men det er jo en meget, meget lillebitte del af kravene, der skyldes socialt bedrageri.
Når folk ikke er i stand til at betale for deres daginstitutionsplads eller ikke får det gjort, er det meget, meget sjældent, at det er socialt bedrageri.
Der er nogle få sager, og dem skal vi forfølge.
Men i langt de fleste tilfælde er det jo, enten fordi folk ikke har råd, eller fordi de har kludder i betalingerne.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-20:
Som jeg også sagde i min ordførertale, synes jeg, der er god og sund fornuft i det her, bl.a. hvad angår det, som spørgeren også selv nævner, nemlig at man vælger ikke at betale for sine børns pasning i daginstitution.
For mange af dem, som netop er i en social situation, hvor de ikke har mulighed for at betale, sådan som spørgeren siger, så er der jo faktisk en ganske udviklet friordning, hvor de får enten en friplads eller en delvis friplads til deres børn, som bliver passet.
De her persongrupper får jo af gode grunde ingen regning, når de enten har gratis daginstitutionsplads eller betaler nedsat takst.
Så jeg anerkender ikke spørgerens indgangsvinkel til det her.
Jeg synes, at det må være sund fornuft, at man skal betale tilbage, hvis det viser sig, at man ikke har betalt sine regninger, og at man ikke har til sinde at overholde eksempelvis reglerne om boligstøtte, med hensyn til om det er noget, man skal have.
Man skal jo også med den oplysningspligt, der er, gøre opmærksom på det, hvis man lige pludselig stiger i løn og dermed uretmæssigt har fået boligsikring.
Så er det logisk, at man selvfølgelig skal betale den boligsikring tilbage.
Det synes vi ligger ganske klart defineret i den nuværende lovgivning.
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Lad mig starte med at sige, at jeg faktisk ikke synes, at det her beslutningsforslag lige var så nemt at gennemskue, med hensyn til hvad det var, man egentlig ville opnå fra Enhedslistens side.
Men da jeg også sad i salen det meste af dagen i går, og det gjorde fru Line Barfod også, benyttede jeg mig af lejligheden til lige at høre, hvad det var, der lå bag forslaget.
Lad mig derefter tilkendegive, at jeg er helt på linje med ministeren, men det oplever jeg egentlig også at forslagsstillerne er, med hensyn til at naturligvis skal for meget udbetalt ydelse betales tilbage.
Der, hvor problemet opstår, er i forhold til boligstøtte, hvor forslagsstillerne ikke mener, at der finder en vurdering af betalingsevnen sted.
Når jeg går ind og studerer det her lidt nøjere, synes jeg rent faktisk, at der står i alle de her regler, at kommunerne har mulighed for at tage visse hensyn til borgerens økonomi ved at fastsætte en rimelig afdragsordning.
Så i virkeligheden skulle alt jo i bund og grund være i den skønneste orden.
Så helt overordnet må jeg sige, at jeg ikke kan støtte forslaget, som det ligger her, men jeg vil meget gerne i udvalgsarbejdet være med til at se på og spørge, om ministeren eventuelt over for kommunerne kunne præcisere den her regel med, at kommunerne har mulighed for at tage visse hensyn til borgerens økonomi ved at fastsætte nogle rimelige afdragsordninger.
Hvis det kan være til nogen nytte, deltager jeg gerne i det.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Jamen det er fint nok at spørge kommunerne, om de ikke nok vil tage nogle større sociale hensyn.
Det, jeg ikke helt forstår, er, hvad ordføreren mener er begrundelsen for, at man lige præcis på de to områder – boligstøtte og børnefamilieydelse – skal have nogle helt andre regler end på alle de andre områder.
Hvorfor er det, at man, når det gælder tilbagebetaling til det offentlige af restskat, af kontanthjælp, af en række andre ydelser, skal tage hensyn til den enkeltes betalingsevne, men at man, lige præcis når det gælder boligstøtte og børnefamilieydelse, ikke skal tage hensyn?
Jeg er med på, at man kan tage hensyn, men man skal ikke tage hensyn, og der spørger jeg bare: Hvorfor mener ordføreren, at der skal være den forskel?
Kim Christiansen (DF), 2010-04-20:
Tak for det.
Jeg er selvfølgelig glad for ministerens positive tilgang til forslaget, og jeg er også bekendt med, at der sker relativt få ulykker med busser på grund af spiritus.
Det vidner jo om en meget høj grad af selvjustits inden for branchen, og det synes jeg er godt.
Men jeg håber også, ministeren er enig med mig i, at det i det her tilfælde mest er af forebyggende karakter, netop med baggrund i ulykkesstatistikken, og en gang imellem må vi vel også sige, at det er bedre at forebygge end at komme med efterfølgende lovtiltag og lovstramninger osv.
Her har vi altså ikke med privatbilisme at gøre, men med nogle mennesker, i hvis varetægt vi betror offentlig transport af mange tusinde danskere hver dag, og jeg synes måske, det kunne være en god ting at have det her som et forebyggende element.
Karsten Nonbo (V), 2010-04-20:
Nu er der noget, jeg lige vil præcisere – for jeg vil i hvert fald ikke beskylde hr. Flemming Møller Mortensen for citatfusk eller fordrejninger.
Når Færdselssikkerhedskommissionen anbefaler noget, og den har 104 anbefalinger, så er det jo ikke, fordi det som sådan skal vedtages.
Det kan hr. Flemming Møller Mortensen ikke vide, det kan hans partifælle hr. Poul Andersen vide, for han sidder i Færdselssikkerhedskommissionen.
Der sidder jo en fra hvert parti, og så sidder der en masse interesseorganisationer, så når vi laver en anbefaling, er vi sådan et bruttohold, og vi er ikke nødvendigvis enige, for hvis vi skulle være det, ville antallet af medlemmer sikkert ikke være så højt.
Det er sådan et slags idékatalog.
Så derfor vil jeg lige korrigere: Det er ikke sådan, at alle medlemmerne i Færdselssikkerhedskommissionen har siddet og sagt god for et forslag.
Men alle andre må gerne stjæle det, og hvis det er sådan, at der er nogle forslag, der kan skaffes flertal for, jeg var lige ved at sige uden om oppositionen eller uden om regeringen, og de kan blive vedtaget, så ligger de der til fri afbenyttelse.
Det er det, der er meningen med det.
Så som sådan kan man ikke sige, at Færdselssikkerhedskommissionen kan tages til indtægt for alle 104 forslag i enighed.
Det var bare lige en forbrugeroplysning til hr. Flemming Møller Mortensen.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-04-20:
Jeg ville som færdselsordfører rigtig gerne sidde i Færdselssikkerhedskommissionen, det ville jeg synes kunne give mig god indsigt, og det ville give mig megen mening.
Men jeg vil da sige, at når Færdselssikkerhedskommissionen har udtalt sig, som de har, så synes jeg også, man skal give det den vægtning, som en sådan udtalelse fortjener, og derfor synes jeg også, det var på sin plads at referere det her i dag.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-04-20:
Det er helt uacceptabelt at køre beruset.
Det er ikke i orden at køre derude med alkohol i blodet; det er til fare for os alle, og der er stadig masser af mennesker, der desværre gør det.
Så der skal trækkes en streg i sandet.
Det her er jo en genfremsættelse af et tidligere forslag, hvilket den tidligere ordfører også var inde på.
SF var, da forslaget blev behandlet første gang, meget kritisk over for forslaget, fordi det kun omhandlede busser.
Jeg vil nu bløde vores indstilling til Dansk Folkepartis forslag lidt op og sige, at vi stadig væk ikke er begejstrede for, at forslaget kun handler om busser.
Vi synes, at det, der er problematisk, er, at man udvælger én særlig gruppe og gør opmærksom på, at de måske har et problem.
Hvis man skal indføre tvungen alkolås, synes vi, at man skal diskutere erhvervskørsel generelt eller kørsel i trafikken generelt og ikke pege på én gruppe som særlig problematisk.
Men så er vi alligevel i den retning, at vi siger, at Folketinget er nødt til at kigge på, hvordan man kan benytte sig af alkolåse, og vi vil derfor også gerne gå ind i en åben debat i Trafikudvalget i den videre behandling.
SF ser jo gerne, at vi også diskuterer, hvordan man kan sikre, at alkolåse på sigt bliver en del af standardudstyret i alle biler og egentlig også i alle erhvervskøretøjer.
Det handler jo om, at ligesom man har airbags og andre sikkerhedsforanstaltninger – som godt nok ofte er henvendt til selve bilisten – så kunne det også diskuteres, om alkolåse ikke også burde være et sikkerhedselement at få installeret i bilen.
Så SF er mere bløde eller mere åbne i vores tilgang til det her forslag, men mener stadig væk, det er problematisk, at vi kun taler specifikt om busser.
Jeg mener, at vi på den måde lidt er med til at pege fingre ad de buschauffører, der er derude.
Jeg synes, det er tankevækkende, at dem, der er involveret i ulykker, jo stadig væk er privatbilister, og at det er der, vi har det helt store problem.
SF er derfor lidt afventende, hvad det her forslag angår.
Vi vil indgå i en positiv behandling i udvalget og prøve at diskutere det nærmere med Dansk Folkeparti.
Jeg skal derudover på Det Radikale Venstres vegne, da deres ordfører ikke kunne være til stede i dag,
fortælle, at Det Radikale Venstre ikke kan støtte forslaget.
De mener selvfølgelig også, det skal være ulovligt at køre påvirket, men at man særligt udvælger én gruppe og derudover mistænkeliggør folk, som egentlig ikke har nogen domme for at køre spritkørsel, mener de er problematisk.
Jeg skal i den forbindelse henvise til hr. Johs. Poulsens tidligere tale fra for et år tilbage.
Tom Behnke (KF), 2010-04-20:
Ja, det gør der helt sikkert.
Men det, jeg prøver at italesætte, er, at når det gælder forebyggelse, vil det være mest hensigtsmæssigt, hvis vi laver en forebyggelse, der alene er rettet mod dem, der er problemet, og ikke mod alle borgere.
Det er måske meget ideologisk, men jeg vil gerne prøve at holde fast i, at fordi der er nogle få, der ikke kan opføre sig ordentligt, hvorfor skal vi så belemre alle borgere med besværligheder og bøvl?
Hvorfor skal vi det?
Hvorfor nøjes vi ikke med at holde fokus på dem, der er problemet?
I lige nøjagtig det her tilfælde er argumentationen – det er formentlig også derfor, at vi om nogle år kommer til at se, at det her bliver en obligatorisk ordning – at det er svært på forhånd at vide, præcis hvem det er, der er en risiko for vil køre spirituskørsel.
Derfor er det den nemmeste måde.
Men det er hele tiden et spørgsmål om indgrebets karakter i forhold til gevinsten ved at gøre det.
De to ting må man hele tiden holde op mod hinanden, når vi taler om f.eks. den personlige frihed, som jo altså vejer temmelig tungt hos os.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-04-20:
Det er jo rigtigt, at det er ideologi, og det skal der bestemt også være plads til her i salen.
Og vi ved jo godt, at den personlige frihed er noget, som Det Konservative Folkeparti taler meget for.
Vi taler nu også meget om personlig frihed og ansvarlighed i Socialdemokratiet.
Det, som jeg gerne vil spørge ordføreren om, er: Frivillighed bliver jo fremhævet som det eneste rigtige og det bedste, men på miljøområdet og sundhedsområdet har Venstre og De Konservative jo alligevel måttet sande, at vi ikke når i mål med frivillighed.
Derfor har man nu besluttet sig for at lave bindende regler på flere og flere områder.
Er det det, hr. Tom Behnke mener også kommer på det her område?
Når vi så har ventet og ventet og ventet, er man så også på det her område villig til at anbefale og støtte, at vi laver en regulering?
Tom Behnke (KF), 2010-04-20:
Det, vi hele tiden skal måle op mod hinanden, er altså den gene, vi udsætter almindelige borgere for, i forhold til den gevinst, vi kan opnå ved at lave et eller andet indgreb.
Det sidder vi hele tiden og afvejer og vurderer.
Der er det sådan, at tingene udvikler sig, f.eks. er prisen på en alkolås raslet ned, så det ikke er noget problem at gå ud og investere i sådan en i dag.
Det har menigmand råd til at gøre, men det havde man ikke for 5 år siden, så der sker også en udvikling, hvad det angår.
Jeg tror bare meget mere på, at vi for at ramme dem, der er problemet, skal bruge meget mere energi og ressourcer på den forebyggende kampagneindsats.
Jeg kan da huske fra min ungdom, hvor der kørte de her kampagner med, at Kurt kan lide kubik, og Kurt kan lide rør og peddigrør osv., at de kampagner gjorde, at min generation stort set ikke kører spirituskørsel.
Der er ikke nogen i mit alderssegment, der kører spirituskørsel.
Det gør man ikke.
Det er så begyndt at komme lidt igen, og det er et problem, og det skal der tages hånd om.
Men jeg tror, at alene det, at f.eks. Rådet for Sikker Trafik i øjeblikket kører en kampagne, der stiller spørgsmålet, »Tør du standse en spritbilist?«, langt hen ad vejen er bedre – altså, at man siger til en, som man har været til selskab med: Er du sikker på, at du kan køre hjem?
Bare det lille spørgsmål kan forhindre en spritbilist.
Det synes jeg et langt stykke hen ad vejen er meget bedre, end at vi alle sammen skal påtvinges en alkolås.
Kim Christiansen (DF), 2010-04-20:
Jeg vil indledningsvis sige tak for alle de positive ord.
Det er jo dejligt, at vi, et år efter vi havde forslaget sidste gang, kan se, at der trods alt er folk, der rykker sig i det her spørgsmål.
Det synes jeg er godt at opleve.
Det er godt for folkestyret.
Jeg synes, fru Pia Olsen Dyhr havde en god pointe med hensyn til, hvad andre lande har gjort i forbindelse med det her.
Det synes jeg er noget, vi skal prøve at spørge lidt ind til under udvalgsarbejdet.
Jeg synes, det måske er det, vi skal prøve.
Man kan så sige, at der ikke sker de store ulykker.
Jeg vil godt lige mane i jorden, at det her er, fordi vi vil skabe mistillid til buschauffører.
Det handler bare om, at vi har at gøre med nogle mennesker, som har ansvaret for andre mennesker .
Der synes jeg, man godt kan gå ind og kræve alkolåse for at eliminere problemet.
Det er ikke for at sige, at der er nogen, der ikke selv kan finde ud af det, men det er ganske enkelt, fordi man så har udelukket et element.
Jeg er da glad for at høre, at hr. Tom Behnke er faldet lige ned i en årgang, som ikke kører spirituskørsel – det kunne så være, vi skulle skele til det fødselsår, når vi ansætter buschauffører – men det er måske lidt, hvad hedder det, selvrosende at sige, at man er fra en årgang, hvor spirituskørsel ikke forekommer.
Det tror jeg simpelt hen ikke passer.
Hr. Tom Behnke var også inde på L 179, hvor regeringen tager fat i det her med alkolåse, men der er det jo som et strafelement.
Her handler det om, at det skal være et forebyggende element, og det synes jeg gør en væsentlig forskel.
Det var også hr. Tom Behnke, der var inde på, at vi ikke skulle belemre alle mennesker med det her.
Vi belemrer allerhøjst nogle busselskaber, og det har jeg egentlig et rimelig afslappet forhold til, for det er nu engang vores ret som lovgivere at gå ind og sætte nogle regler for, hvordan vi mener der er størst passagersikkerhed, i det her tilfælde i forbindelse med busserne.
Vi må så se, hvordan det er i forhold til EU-ret osv. Jeg ser meget frem til et konstruktivt arbejde i udvalget og tror på, at vi kan lande en eller anden fornuftig løsning, hvor vi i hvert fald også på det her område arbejder os frem mod noget med alkolåse.
Tak for en positiv tilgang – mener jeg at kunne fornemme – fra alle partier.
Karsten Nonbo (V), 2010-04-20:
Også jeg vil ligesom ministeren takke for, at Dansk Folkeparti sætter fokus på trafik og alkohol.
Det er jo to ting, der absolut ikke hører sammen.
Det gælder, at af samtlige dødsulykker er der indblandet spiritus i 25 pct., så der er jo virkelig en opgave.
Jeg vil tage et par små brudstykker at bore lidt i.
Jeg kan ikke lade være med at more mig lidt over, at da vi havde debatten sidst – ikke fordi det som sådan er en munter debat – sagde Enhedslistens ordfører, at når han endelig havde chancen for at være enig med ministeren, ville han gribe den og afvise forslaget, som han gjorde sidst.
For som Enhedslistens ordfører, hr. Per Clausen, sagde: Skal man indføre alkolåse, er busser det sidste sted, man skal gøre det.
En ulykke, hvor der er spiritus indblandet, er selvfølgelig én for meget, men vi skal lige bevare proportionerne.
Nu har jeg før drillet den tidligere transportminister og den tidligere justitsminister med, at vi havde gode statistikker over, hvor mange der døde, men vi havde bare ikke gode statistikker over årsagerne til, at de døde.
Derfor har jeg selv fået lavet et register, som fortæller noget om det.
Jeg vil bare lige minde om, at i de sidste 5 år, hvor der jo desværre er slået 2.000 ihjel i trafikken, har der været busser indblandet i 36 dødsulykker.
Og af dem, vil jeg påpege, er det kun de seks, dvs. en om året stort set, hvor buschaufføren har været skyld i ulykken.
Af dem drejer det sig om tre højresvingsulykker, en ulykke, hvor bussen kører ud for ubetinget vigepligt, en ulykke, hvor man bakker og rammer en ældre dame, og en ulykke, hvor man påkører et busskur.
Det samme gælder tre ulykker med fodgængere og to front end-kollisioner.
Og så er der 23 ulykker, hvor jeg godt vil påstå at buschaufføren har været uden skyld.
I to tilfælde er chaufføren selv blevet dræbt, og i de ti er det den klassiske med en bil, der kommer over i den modsatte side af vejen og rammer bussen.
Og så er der den mest mærkelige ulykke, hvor der var spiritus indblandet, fordi det var en fuld fodboldfan, der steg ud af bussen, mens den kørte.
Altså, vi skal lige have proportionerne på plads med hensyn til buschaufførernes andel af dødsulykker, og heldigvis kan vi konstatere, at der ikke har været spiritus indblandet.
Men det er også rigtigt, som forslagsstillerne skriver, at cirka seks gange er en buschauffør i et bestemt selskab blevet afholdt fra at køre, så det er ikke sådan, at jeg negligerer problemet.
Så der er virkelig godt styr på busserne.
Ministeren har lovet, at vi ser på en beretning, og med dette løfte i mente kan jeg godt sige, at Venstre ikke kan støtte forslaget, som det ligger her, men at vi er villige til at indgå i en beretning, som ministeren har lovet.
Hans Christian Schmidt (V), 2010-04-20:
Jeg er helt åben over for intentionen, og jeg synes også, at forslagsstillerne skal roses for at sætte fokus på det her problem, for det er vigtigt, at vi gør det.
Jeg ser bare nogle problemstillinger, hvis vi skulle føre forslaget igennem, som det ligger her, og det er udelukkende der, min reservation er.
Ellers er jeg fuldstændig enig i, at det bestemt er godt at forebygge, og at det bestemt er godt at gå ind og bruge kræfterne på at sætte fokus på det.
Så det er jeg sådan set meget enig i.
Kim Christiansen (DF), 2010-04-20:
Nu nævnte ministeren problemerne i forhold til eksempelvis EU, og der vil jeg da bare lige høre ministeren, om det kan have sin rigtighed, at det skulle være et problem i forhold til EU, at man af hensyn til passagersikkerhed og trafiksikkerhed laver nogle forebyggende foranstaltninger.
For så mener jeg sådan set, det er EU, der har et problem, og ikke os.
Hans Christian Schmidt (V), 2010-04-20:
Jeg vil bare gentage, at det over for mig er oplyst, at et egentligt lovkrav om alkolåse i busser også vil skulle godkendes i EU.
En afvigelse fra de generelle regler kræver, at vi kan påvise, at vi i Danmark har et helt særligt problem med alkohol blandt buschauffører, og det mener jeg heldigvis ikke vi har.
Sådan skulle det forstås.