runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-05-17:
Tak for det.
Jeg er også blevet spurgt om det tidligere af forskellige journalister, og jeg tror, at det er det, man kalder en klassisk Søren Pind-bemærkning.
Det er sådan, at hr. Thomas Hammarberg gentagne gange tidligere har været meget markant i sine budskaber, også så markant, at jeg synes, at man også godt kan tillade sig, at der kommer, skal vi kalde det markante og lidt på spidsen-svar den anden vej.
Man åbner selv en gang imellem banehalvdelen, når man er sådan lidt kontant i sine udmeldinger, og det har hr. Thomas Hammarberg været tidligere. Så det er ikke, fordi jeg selv måske ville bruge de ord, men jeg har forståelse for, at ministeren gjorde det.
Pernille Frahm (SF), 2011-05-17:
Mange tak.
Ordføreren fik sagt rigtig mange gode ting, synes jeg, om Europarådet.
Det er også mange ting, jeg er meget enig i, bl.a. delen om Rusland-Georgien-konflikten.
Men jeg bemærkede, at ordføreren sprang lidt hurtigt hen over menneskerettigheder.
Der er det jo sådan, at ordføreren ligesom jeg sidder i monitoreringskomiteen, der skal holde øje med, at europarådsstaterne lever op til deres ansvar.
Også Danmark bliver der af og til kigget på, ikke bare af vores udvalg, men f.eks. af menneskerettighedskommissæren.
Det er jo også noget, som vi frivilligt alle sammen har været med til at få bygget op.
Derfor skal jeg høre, om ordføreren er enig med sin partifælle, integrationsministeren, i, at menneskerettighedskommissæren er en idiot, når han kommer med nogle anmodninger til Danmark om at leve op til vores fælles ansvar.
Jeg spørger jo, fordi ordføreren fik sagt, at menneskerettigheder, demokrati og retsstaten har det præcis, som det skal være her i Danmark.
Her er alt godt, ingen problemer.
Og når der så kommer en lille bemærkning og en lille opfordring fra menneskerettighedskommissæren, så får han at vide, at han er en idiot.
Jeg synes ikke rigtig, at ordføreren fik svaret på, om han var enig i, at menneskerettighedskommissæren er en idiot.
Jeg fik nogle beskrivelser af integrationsministerens karakter og hans måde at ytre sig på, men jeg fik ikke at vide, om ordføreren er enig i, at man er en idiot, når man udfører den opgave, man er blevet bedt om at påtage sig.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-05-17:
Det var et meget vigtigt spørgsmål, der lige kom med i slipstrømmen af det tidligere emne.
Men lad mig lige slutte den første del af først.
Ministeren gjorde det meget klart, at det var i forhold til budskabet fra hr. Thomas Hammarberg om, at vi skulle være på kant med konventionerne med den politik, som vi har i Danmark.
Der må jeg indrømme, at der er jeg helt enig med ministeren om, at det er vi ikke.
Og hvis der er nogle, der mener, at vi skulle være på kant med konventionerne, har vi jo domstolen til at vurdere den situation.
Og så vil vi selvfølgelig tage en hvilken som helst dom fra domstolen til efterretning og agere derudfra.
Men når man begynder at politisere, som jeg synes hr. Thomas Hammarberg gør og har gjort tidligere, kræver det altså, at vi måske også en gang imellem ikke er så diplomatiske, men måske lidt mere politiske i vore svar.
Hvad angår, hvad vi skal gøre med den stigende sagspukkel, mener jeg, at det er nødvendigt, at vi går ind og kigger på muligheden for at lave reformer på området.
F.eks. er jeg ikke afvisende over for, at vi går ind og måske får indført en form for gebyr, sådan at det ikke bare bliver en normsag, at man altid kan skrive en klage til domstolen, for så har man klaget til alle instanser osv. osv.
Det er den ene ting.
Den anden ting her på falderebet er, at vi skal ind at kigge på, hvad vi gør med de lande, som er de store skyldnere i forbindelse med domstolen, f.eks. Rusland, som vi må presse endnu mere, så de begynder at agere inden for de rammer, som Europarådet har ifølge sine værdier.
For hvis de gjorde det, ville der heller ikke være rejst så mange sager over for dem.
Mogens Jensen (S), 2011-05-17:
Det er jo altså ikke et folketingsmedlem, der skriver noget på sin Facebookside, eller et folketingsmedlem, der sidder hjemme i sin stue, det er en minister, der offentligt går ud og bruger udtrykket idiot om en person i en vigtig institution i forbindelse med Europarådets arbejde.
Jeg kan se, at ordføreren smilede lidt af det før.
Synes ordføreren virkelig ikke, at det fortjener ord med på vejen og ikke blot et smil og lidt overbærenhed?
Er det ikke rimeligt, at man også siger til en minister som hr. Søren Pind, at det der er utidigt og det er manglende respekt over for det arbejde, som hr. Michael Aastrup Jensen jo selv er med til at udføre, når man betegner en person i en institution i Europarådet på den måde?
Jeg mener, at det bør kalde på mere end et smil fra Venstres ordførers side, når det er en af partifællerne og en repræsentant for regeringen, der siger noget sådant.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-05-17:
Nu kender jeg jo ministeren særdeles godt, jeg har kendt ham gennem mange år, og jeg ved, at ministeren nærer samme dybe følelser for det store arbejde, som Europarådet gør i forbindelse med udbredelse af demokrati og ytringsfrihed, som jeg.
Hr. Thomas Hammarberg lægger ikke skjul på, at han er uenig i den flygtninge- og udlændingepolitik, som den her regering har, og som bakkes op af et meget stort flertal i Folketinget.
Derfor giver han udtryk for det på en lang række måder og på en række forskellige områder.
Nu har jeg desværre ikke citaterne, men dem kan man se, hvis bare man søger på det, og hr. Thomas Hammarberg har selv åbnet op for, skal vi kalde det et mere konfrontatorisk dialogsprog?
Når man først har åbnet for den politisering, må man også forvente noget tilbage en gang imellem.
Mogens Jensen (S), 2011-05-17:
En ting er jo, at menneskerettighedskommissæren har noget at kritisere Danmark for.
Det må man så se på.
For jeg går ud fra, at ordføreren er enig med mig i, at hvis Danmark har nogle regler eller en praksis, som strider mod menneskerettighedskonventionen, skal det laves om, og så er menneskerettighedskommissæren i sin gode ret til at pege på det og sige: Det her er ikke i orden.
Noget andet er jo, at man offentligt går ud – det er blevet nævnt i mange internationale medier – og kalder menneskerettighedskommissæren en idiot.
Det mener jeg altså Venstres ordfører må tage klar afstand fra, hvis man vil være et ansvarligt parti i forhold til den måde, man driver diplomati på i det her land.
Nu nævnte man Menneskerettighedsdomstolen.
Så jeg vil bare spørge ordføreren: Hvad foreslår Venstre regeringen gør for at få bugt med de problemer, der er med de mange sager, der venter nede ved Menneskerettighedsdomstolen?
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-05-17:
Det er den måde, som jeg agerer på.
Så er der andre, der har andre måder at agere på, og det skal stå dem frit for.
For budskabet er jo stadig væk meget klart, nemlig at hvis man mener, at den lovgivning, som vi har, skulle være brud på nogen som helst menneskerettigheder, så er der jo en domstol til at tage fat i sådan nogle sager.
Der synes jeg, at vi står meget klart og meget flot i forhold til de domme, der kommer fra Menneskerettighedsdomstolen, hvor vi ligger rigtig flot i forhold til så godt som alle andre lande i Europarådets regi.
Så jeg mener ikke, at vi har noget at være flove over, og jeg synes, at hr. Thomas Hammarberg politiserer lidt rigeligt i den måde, han har haft fokus på Danmark på i fortiden.
Derfor er dialogen nogle gange lidt hård.
Lene Espersen (KF), 2011-05-17:
Men det er da et interessant spørgsmål, hr. Per Dalgaard stiller – meget ned i detaljen i forbindelse med den debat, der har været – og derfor vil jeg også her foreslå hr. Per Dalgaard at stille et skriftligt spørgsmål, så vi alle sammen kan få svaret på det meget, meget interessante spørgsmål.
Pernille Frahm (SF), 2011-05-17:
Jeg fik ikke sagt så meget om domstolen i mit indlæg, men jeg gjorde det faktisk indirekte, da jeg var på talerstolen, for jeg spurgte om det med de rapporter, der kommer til ministerkomiteen.
Når domstolen får så mange sager, er det, fordi domstolen er en kæmpe, bragende succes.
Og så kan man gå to veje: Enten kan man give flere penge, så de kan klare flere sager, eller også kan man gøre noget andet, så der kommer færre sager.
Venstres ordfører var inde på, at man kunne gøre det sådan, at folk skulle betale for at få deres sager for domstolen.
Men der er også en anden mulighed, og det er at sørge for, at landene begynder at opføre sig sådan, at der simpelt hen bliver færre sager, og dér kommer jo f.eks. sådan noget som komiteen til forebyggelse af tortur ind.
En af måderne at gøre det på er jo, hvis landene gennemfører nogle af de henstillinger, der kommer.
Det er derfor, jeg spørger, hvad der sker med de rapporter, der kommer til ministerkomiteen; det er jo derfra, forandringerne skal komme.
Lene Espersen (KF), 2011-05-17:
Jeg vil sige til hr. Per Dalgaard, at der har været et fokus, også fra menneskerettighedskommissærens side, på romaerne og romaernes forhold, men de spørgsmål, som hr. Per Dalgaard stiller nu, er jeg simpelt hen ikke i stand til at svare på her fra talerstolen.
Jeg kender slet ikke de dokumenter så meget i detaljer, at jeg vil være i stand til at give et fyldestgørende svar, så jeg vil foreslå hr. Per Dalgaard at stille et skriftligt spørgsmål, så hr. Per Dalgaard får et fyldestgørende svar på de meget detaljerede spørgsmål, han stiller.
Pernille Frahm (SF), 2011-05-17:
Ja, for sagen er jo, at mange af medlemslandene har implementeret det i deres lovgivning.
Deres lovgivning kan være fin nok, men i virkelighedens verden sker der noget andet, og det er jo derfor, vi har den her monitorering.
Vi har bl.a. Komiteen til Forebyggelse af Tortur og menneskerettighedskommissæren osv. osv. for at følge op på, hvordan lovgivningen – når man har lavet den – virker i praksis, og at give nogle råd og at give nogle henvisninger.
Derfor vil jeg nærmest opfordre til, at ministeren er med til at sætte en bevægelse i gang i Ministerkomiteen, sådan at man der tager debatterne.
Man behøver ikke at gå til hinanden, så man går sure fra hinanden bagefter, men viser i Ministerkomiteen, at den her monitorering er noget, man tager alvorligt, og at man selvfølgelig først og fremmest gør det for menneskerettighedernes skyld og dernæst også for at få nedbragt de sager, der kommer til domstolen.
Lene Espersen (KF), 2011-05-17:
Parlamentarikerforsamlingen vedtog i år en opfordring til ministerkomiteen om at effektivisere sit arbejde og tage hårdere midler i brug over for de medlemslande, der ikke efterlever domstolens afgørelser.
Det, man har valgt at gøre nu i ministerkomiteen, er faktisk at ændre sine arbejdsmetoder, så der nu kommer en tovejsprocedure, der betyder, at selve overvågningsproceduren, med hensyn til om medlemslandene så ændrer deres praksis, bliver der altså fulgt hurtigere op på.
Så man har i hvert fald valgt at sige, at der skal et øget fokus på overvågning af medlemslandenes efterlevelse af domstolens afgørelser, og her kan tovejsproceduren være en af de måder, hvorpå man kan få sat yderligere skub i tingene.
Så det er i hvert fald vigtigt at få fremhævet her.
Men jeg tror godt, at jeg kan sige til fru Pernille Frahm, at det er det første skridt.
Jeg tror, det stadig væk er vigtigt, at vi holder det på dagsordenen.
Lene Espersen (KF), 2011-05-17:
Jamen jeg tror sådan set, at det vigtigste, man kan gøre, er, at medlemsstaterne selv efterlever de monitoreringsmekanismer, som man har sat i gang, for realiteten er jo den, at når domstolen er kommet med en afgørelse, skal man jo sørge for at implementere den i national lovgivning, for at der ikke kommer en ny sag om det samme emne.
Og her er det altså ikke tilstrækkeligt, at man bare laver en implementering af menneskerettighedskonventionen i national lovgivning; den skal jo også efterleves i praksis.
Det er en af de ting, der nu vil blive sat fokus på i det fremadrettede arbejde, altså en større implementering af menneskerettighedskonventionen på nationalt plan fremover, så man bliver bedre i stand til, om jeg så må sige, at tage de resultater, man har fra domstolen, og sørge for, at de bliver ført ud i livet.
Det tror jeg da er noget af det, der i høj grad kan være med til, at vi undgår, at så mange sager ender ved domstolen, sådan at man ikke, om jeg så må sige, forstyrrer domstolen med nye sager, som kunne have været undgået, hvis man måske bare havde sørget for at tilrette sin praksis til det, som domstolen har fortolket.
Per Dalgaard (DF), 2011-05-17:
Jeg vil også lige først takke for rapporten.
Jeg synes, at den er ganske fin og meget informativ.
Der var et par steder, som jeg har nogle spørgsmål til.
Der er noget, der hedder den europæiske pagt om regionale sprog eller mindretalssprog, og der er med et par eksempler vist eller beskrevet, hvordan man skal transmittere på tysk i radio og tv i Sønderjylland.
Så står der som en pind 3: skabe klarhed over den traditionelle tilstedeværelse af romasprog i Danmark.
Altså, en traditionel tilstedeværelse, hvad er det?
Efter sådan 4, 5, 6 år er den traditionel, og så skal man til at lave de samme tiltag med hensyn til tv-udsendelser og radioudsendelser på et romasprog, som jeg faktisk ikke aner hvad er og hvordan lyder.
Er det virkelig det, der er hensigten med det?
Der står også om romaerne lidt længere omme, at man så skal have et træningsprogram for romamediatorer.
Altså, hvad er det egentlig for noget?
For mig at se er det sådan et af de områder, hvor man efterhånden breder sig ud over noget, som ikke direkte har med kerneopgaverne for Europarådet at gøre.
Lene Espersen (KF), 2011-05-17:
Det kan jeg bekræfte.
Menneskerettighedskommissæren er jo uafhængig af Ministerkomiteen, og hans mandat er at sikre en effektiv efterlevelse af menneskerettighederne og assistere medlemslandene med at sikre, at Europarådets standarder også bliver gennemført.
Kommissæren besøger medlemslandene for ved selvsyn at få et overblik over, hvordan menneskerettighedssituationen er, og der kan menneskerettighedskommissæren sådan set tale med hvem, han har lyst til, og komme med de råd, han ønsker.
Det er så op til medlemslandene selv, naturligvis, at lytte til rådene, og så vurdere, om det er råd, de finder rigtig gode eller måske knap så gode, men hans afrapporteringer er genstand for dialog, og hans anbefalinger tillægges faktisk stor betydning i Ministerkomiteen.
Så jeg synes det er vigtigt, at vi har en sådan kommissær.
Som jeg sagde til fru Pernille Frahm, synes jeg faktisk også, at der kan være folk, man er uenig med, og folk, der har en anden mening end en selv, men jeg synes faktisk, at det er en vigtig pointe i sig selv at være åben over for, at hvis man ønsker, at nogle skal være kritiske over for andre, skal de også have en mulighed for at være kritiske over for en selv.
Mogens Jensen (S), 2011-05-17:
Det andet spørgsmål drejer sig om Menneskerettighedsdomstolen.
Det er jo rigtigt, at de reformer, der nu er indført, gør, at man har mulighed for at lave en enkeltdommerbedømmelse af sager, og man arbejder også med nogle procedurer for at kunne, om man så må sige, forproducere nogle sager, så der kan komme en hurtig afgørelse, og også lave pilotdomme, der gør, at man også kan få en hurtig eksekvering.
Men på trods af, at nogle af de her ting allerede er indført, og at der var en effektivisering på 16 pct. i 2010, så har vi altså stadig væk i dag 161.000 sager, der venter på afgørelse.
Tror ministeren ikke, at der skal mere til end det, der nu er blevet gjort, for at effektivisere?
Er vi simpelt hen ikke nødt til at lægge nogle flere ressourcer ind i den domstol?
Og så må vi finde de ressourcer et sted, hvis vi fortsat skal have respekt om domstolens arbejde og man ikke skal vente 7-8 år på at få en sag behandlet.
Lene Espersen (KF), 2011-05-17:
Jeg har det som hr. Mogens Jensen, nemlig at det selvfølgelig er dybt frustrerende, at sagsophobningen har været så stor, men det er jo en kæmpe udfordring at have et domstolssystem, som 800 millioner mennesker kan klage til.
Derfor er det måske heller ikke så mærkeligt, at der er så mange klagesager.
Som hr. Mogens Jensen selv var inde på, vil man også lave et lidt mere smidigt system, et enkeltdommersystem.
Også det at indføre et nyt system med vejledende udtalelser kan være noget af det, der kan være med til, om man så må sige, at få høvlet nogle af bunkerne væk.
Men jeg vil i hvert fald sige, at på Izmir-konferencen, der var her 26.-27. april, var det netop noget af det, man havde fokus på, og som gerne skulle medvirke til, at vi på længere sigt for alvor kan få høvlet af på sagsmængden.
Det, jeg tror er væsentligt, er, at vi fortsat bredt fra dansk side holder fast i, at vi vil have gjort noget ved det her, og at vi er villige til at bruge mange forskellige effektive instrumenter til at få det gjort, så de mennesker, der virkelig har en sag, der fortjener domstolens behandling, også får den behandlet hurtigt.
Mogens Jensen (S), 2011-05-17:
Tak for replikken fra ministeren.
Det er sjældent, at man som folketingsmedlem får ros fra en minister, og det har vi næsten alle fået, og det skal man jo lappe i sig, og det gør man så.
Men jeg vil godt stille udenrigsministeren et spørgsmål.
Nu kommer udenrigsministeren ikke så meget ind på menneskerettighedskommissærens arbejde, men jeg vil godt høre, om ikke udenrigsministeren er enig i, at det, at vi har fået oprettet den institution, som menneskerettighedskommissæren er, er et vigtigt aktiv for arbejdet med menneskerettigheder, altså at der er en person, der rejser rundt og har mandskab til at kunne lave en overvågning og rådgive landene og komme med henstillinger til landene, når man kan se, at de overtræder menneskerettighederne.
Jeg håber og tror, at ministeren er enig i det, men hun kunne måske give et par ord om det.
Jeg synes næsten, det lå implicit i det, udenrigsministeren sagde, nemlig at når man selv synes, at man kan tillade sig at kritisere andre, skal man også selv kunne tage imod kritik på en ordentlig måde.
Jeg håber, at det også indebærer, at man har respekt og tiltaler de institutioner, herunder altså menneskerettighedskommissæren, som man samarbejder med på regeringsplan, med respekt.
Jeg vil godt spørge udenrigsministeren, om hun er enig i det.
Det kunne være rart, hvis ministeren klart sagde, at det må være det, vi i Danmark skal være kendt for, nemlig at vi har en ordentlig diplomatisk adfærd og ikke bruger ukvemsord om folk, der i øvrigt gør et godt stykke arbejde, bl.a. for menneskerettighederne.
Det håber jeg ministeren vil bekræfte.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2011-05-17:
Det er jo velkendt og hverken overraskende eller nytænkende, at ligestilling for Dansk Folkeparti i bedste fald er en flot overskrift uden mening bag, men på den anden side ved man da, hvor partiet står – og så måske alligevel ikke.
For hvad er det egentlig, Dansk Folkeparti forstår ved begrebet ligestilling?
Når nye medborgere kommer til Danmark, snakker Dansk Folkeparti altid om at værne om danske værdier.
Hvis man så ønsker det uddybet, nævner DF altid ligestilling mellem kønnene, og vi kunne da ikke være mere enige, og derfor undrer beslutningsforslaget desto mere.
Det er da også en underlig form for gradbøjning af ligestillingsbegrebet, som man finder hos Dansk Folkeparti, for her er man stærkt optaget af at lade statsmagten gribe ind i selvstændige kvinders ret til at gå med tørklæde, men samtidig vil man ikke bruge det eneste reelle redskab, som vi ved kan sikre kvinder lige muligheder, når poster skal besættes.
Det er da fremragende, at staten både går forrest med det gode eksempel og udnytter et potentiale, som ellers aldrig var kommet til sin ret.
Det er jo faktisk det eneste konkrete initiativ, som regeringen har iværksat i hele sin levetid på ligestillingsområdet, men det vil regeringens tro væbner så have afskaffet.
I bemærkningerne til forslaget står det nævnt, at man skal finde de bedst kvalificerede, og selvfølgelig skal man det, det kan man vel ikke være imod.
Problemet ligger i, at alt for mange erfaringer viser, hvordan kvinder forfordeles, når poster skal besættes.
Det betyder jo, at selv når kvinder objektivt set er de mest kvalificerede, forbigås de og får dermed aldrig muligheden for at bevise deres værd.
Men lad os for tankens skyld sige, at DF har ret, lad os sige, at samtlige poster altid og uden undtagelse besættes af de bedst kvalificerede, så er det vel det samme som at sige, at mænd er dygtigere end kvinder i en lang række tilfælde, for ude i virkeligheden er det jo sådan, det har forholdt sig i alt for mange år, for mænd er stærkt overrepræsenteret og må jo så ganske enkelt være dygtigere.
Det ville da være befriende, hvis DF i stedet for blot utvetydigt ville indrømme, at man åbent og reelt mener, at det er sådan, det forholder sig.
Fra SF’s side kan vi selvfølgelig ikke støtte beslutningsforslag.
I vores optik vil det selvsagt være et tilbageskridt for ligestillingen, og vi tager selvfølgelig afstand fra initiativer som at ændre på en lov, der i det mindste er et skridt i retning af reel ligestilling.
Louise Schack Elholm (V), 2011-05-17:
Beslutningsforslaget er et tilbageslag for ligestillingen.
I Venstre mener vi, det kan være nødvendigt at hjælpe, så man tænker i begge køn i forbindelse med udvalgsposter.
Det kan i nogle tilfælde være en udfordring, at mænd automatisk tænker på mænd, når der skal besættes udvalgsposter.
Reglen om, at man skal indstille både en mand og en kvinde, sikrer, at organisationerne undersøger, hvad de kan finde af kvindelige talenter.
Det giver både en større dyrkelse af de kvindelige talenter og en fornyelse i udvalgene, da man er nødt til at søge mere bredt efter udvalgsmedlemmerne.
Reglerne er nemlig fleksible.
Det betyder, at man kan se bort fra reglerne, hvis der er et sagligt grundlag for det.
Derfor findes der også en række udvalg og råd, der har en anden kønsmæssig fordeling, end reglerne ellers foreskriver.
Det er dog stadig vigtigt, at vi i så høj grad som muligt fastholder udviklingen mod mere fokus på kvindelige talenter.
På den baggrund kan Venstre ikke støtte beslutningsforslaget.
Lykke Friis (V), 2011-05-17:
Og ministeren for ligestilling.
Beslutningsforslag nr. B 91 har til formål at pålægge regeringen inden udgangen af 2011 at fremsætte forslag til lov om ændring af ligestillingsloven.
Beslutningsforslaget får den virkning, at myndigheder og organisationer ikke længere skal indstille både en mand og en kvinde til en post i offentlige udvalg, kommissioner og lignende.
Derudover foreslås det at fjerne den bestemmelse, der tilsiger ministre at lade en udvalgspost stå tom, hvis der ikke indstilles både en mand og kvinde, medmindre der angives en saglig begrundelse herfor.
Regeringen kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Det kan vi ikke, for vi vurderer, at reglerne, som de er i dag, virker efter hensigten.
De nuværende regler sikrer, at de indstillende myndigheder og organisationer medvirker til at gøre deres yderste for at gøre op med vanetænkning, og at de gør en indsats for at tænke bredt og afsøge hele feltet af kvalificerede kandidater, når de skal besætte en post i et offentligt råd, nævn eller udvalg.
På den måde sikrer vi, at kandidatfeltet afdækkes, og at vi får de bedst kvalificerede repræsenteret i vores offentlige råd, nævn og udvalg.
De offentlige råd, nævn og udvalg har ofte en stor samfundsmæssig betydning, og derfor er det særlig vigtigt, at både kvinders og mænds kvalifikationer bliver synliggjort, og at alle talenter bringes i spil.
Desværre er det bare sådan, at det ikke sker af sig selv.
Det er noget, som vi alle må tage et ansvar for at sikre, og det mener jeg at de nuværende regler i ligestillingsloven er med til.
Der er altså i dag tale om en ren metodik til at opnå, at de bedst kvalificerede blive udpeget til vigtige opgaver af samfundsmæssig betydning, og det mener jeg er sund fornuft.
Derfor må regeringen afvise beslutningsforslaget.