Jan E. Jørgensen (V), 2014-04-24:
Det handler om Cityringen, altså udbygningen af metroen i København og på Frederiksberg, og det handler om, at klageadgangen for selvfølgelig primært naboerne bliver afskaffet.
Helt konkret bliver det nu op til transportministeren frem for de to kommuner at gennemføre en supplerende VVM, altså en vurdering af virkningerne på miljøet og en miljøvurdering af ændringer i byggeriets anlægsfase.
Så vil man fremover skulle lave en sammenhængende og generelt fastsat regulering af den forurening og de gener, der er ved metrobyggeriet, i stedet for, som det har været hidtil, at hver enkelt byggeplads for sig har skullet reguleres individuelt efter miljøbeskyttelsesloven.
Reguleringen af forurening og de gener, der er ved byggeriet, skal udstedes som bekendtgørelser, og det er også noget, som transportministeren får til opgave, og det skal så baseres på resultater af den supplerende VVM og de politiske beslutninger, der træffes i Københavns Kommune og i Frederiksberg Kommune.
Tilsynet med selve byggeriet vil fortsat ligge i de to kommuner, altså København og Frederiksberg, men som jeg nævnte indledningsvis, vil miljøbeskyttelseslovens regler ikke længere finde anvendelse, og det, som der har været mest opmærksomhed om, er jo så vedrørende klageadgangen til Natur- og Miljøklagenævnet.
Den afskaffes fremover, hvad angår disse byggepladser.
For vi kan sige, at man jo så er lige vidt, hvis man vil ud og kompensere ved f.eks. at flytte et andet sted hen.
Hvis man bliver trukket i sin kontanthjælp, har man ikke mulighed for det.
Alt i alt er det et rigtig godt lovforslag.
Men når vi står her i dag, må man jo også sige, at det egentlig er ærgerligt, at vi står her i dag, for den her lov burde jo et eller andet sted have været vedtaget, allerede før metrobyggeriet gik i gang.
Det har mildest talt ikke været kønt at se på, at det har været så vanskeligt for Københavns Kommune til dels også Frederiksberg Kommune at følge landets lovgivning.
Det er ikke de to kommuners skyld.
Vi taler altså bl.a. om Danmarks største kommune, som har rigtig mange dygtige embedsmænd siddende.
Men når vi i denne sag et eller andet sted har formået at strikke en lovgivning sammen, som er så kompliceret, at det altså har været muligt for naboer dygtigt bistået af advokater at stikke den ene kæp i hjulet efter den anden på metrobyggeriet, så må vi altså også konstatere, at den lovgivning, vi har, er unødigt kompliceret.
Jeg synes, vi burde tage den her sag som et eksempel på, at miljøbeskyttelsesloven bør ændres, så det bliver mere klart, hvad man har af rettigheder som nabo, og hvad man har af muligheder som bygherre.
Jeg kan godt forstå, at mange af naboerne synes, at det her har været en meget mærkelig proces.
Og det er ikke noget, der tjener vores folkestyre.
Men nu får vi repareret på det.
Jeg vil også godt rose den nye transportminister, som jeg synes har taget problemstillingen meget alvorligt, sådan meget billedrigt, ved at han bl.a. overnattede i en lejlighed op til en af metrobyggepladserne.
Det tror jeg sådan set var et godt initiativ, som var med til at give noget troværdighed, og som var med til at vise, at man tager naboerne alvorligt.
Men omvendt må vi jo altså også sige, at det er et kæmpestort projekt.
Det er det største anlægsprojekt i København, siden Christianshavn i sin tid blev anlagt.
Det er et kæmpe projekt, og hvis det bliver forsinket, vil det være til stor skade og gene for Danmarks hovedstad.
Det vil betyde, at de ulemper, der er ved byggeriet – store lastvognstransporter osv. – vil komme til at trække ud, og det vil alt andet lige skabe større gener for flere mennesker, end det vil, hvis vi bliver færdige med byggeriet så hurtigt som muligt.
Jeg kan ikke adressere dem alle sammen, for så mange har der været.
Men en af dem går på, at det her skulle medføre øget natarbejde og øget døgnarbejde.
Det er altså ikke tilfældet.
Det natarbejde, der hele tiden har været planlagt, er også det natarbejde, som vil komme fremover.
Jeg håber, at vi får vedtaget loven.
Jeg tror, at det bliver svært, for der er en meget stor mistro over for myndighederne hos mange naboer.
Det kan jeg sådan set godt forstå.
Men der bør i hvert fald gøres en indsats for at få øget informationsindsatsen.
Og så regner jeg også med, at vi i forligskredsen sætter os sammen og får en drøftelse efter førstebehandlingen, så vi kan se, om der eventuelt skulle være anledning til at foretage justeringer i den lov, som vi forhåbentlig snart vedtager.