Morten Bødskov (S), 2013-04-23:
Tak for det, formand.
Beslutningsforslaget pålægger regeringen i indeværende folketingsår at sikre, at den nuværende frist for sletning af fingeraftryk i Danmark bibeholdes.
Baggrunden for forslaget er, at regeringen som bekendt agter at gennemføre de regler, som en konservativ justitsminister tilbage i 2009 tilkendegav at ville gennemføre, og som et flertal i Folketinget bestående af samtlige partier på nær Dansk Folkeparti siden tilsluttede sig, regler, der går ud på, at der på baggrund af en dom fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol skal fastsættes nye frister for, hvor længe politiet kan opbevare fingeraftryk vedrørende personer, der har været sigtet, men ikke er dømt.
Men meget kan jo ske på få år, og jeg kan med beslutningsforslaget her i hånden i hvert fald konstatere, at Det Konservative Folkeparti, som i sin tid stod bag forslaget, nu har skiftet mening.
Men lad mig i den forbindelse med det samme trygt forvisse alle om, at den her regering sådan set mener det samme om emnet, som da vi stemte om det i Folketingssalen sidst.
Vi mener fortsat, at der skal gælde ens regler på dette område, og det er også derfor, jeg netop har sendt et udkast til bekendtgørelse herom i høring.
Af samme grund kan regeringen ikke stemme for beslutningsforslaget.
Lad mig indledningsvis kort redegøre for, hvad der egentlig er op og ned i forhold til det her spørgsmål.
I 2010 vedtog Folketinget en ændring af dna-registerloven; det skete med opbakning fra samtlige partier i Folketinget, men som sagt med undtagelse af Dansk Folkeparti, som jo altså valgte at stemme imod.
Med ændringen blev der indført en frist på 10 år for politiets opbevaring af oplysninger om dna-profiler for sigtede, men ikke dømte personer.
Baggrunden for, at man vedtog de her nye regler om dna-profiler for personer, der har været sigtet, men ikke er dømt, var, som det også fremgår af beslutningsforslaget, helt rigtigt en dom afsagt af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol tilbage i december 2008.
Med dommen fastslog Menneskerettighedsdomstolen, at Storbritannien havde krænket artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention om retten til respekt for privatlivet og også familielivet.
Dommen fra Menneskerettighedsdomstolen fastslog, at der skal være en rimelig balance mellem på den ene side hensynet til politiets arbejde med at efterforske og opklare forbrydelser og på den anden side hensynet til borgernes privatlivs beskyttelse, og den balance fandt domstolen ikke at den britiske lovgivning levede op til.
Overtrædelsen bestod i, at Storbritanniens regler bl.a. indebar en tidsubegrænset opbevaring af dna-profiler og fingeraftryk fra personer, der havde været sigtet, men altså ikke var blevet dømt, for noget strafbart.
Reglerne om opbevaring af fingeraftryk svarede – og svarer stadig i dag – nemlig helt til de daværende regler om opbevaring af dna-profiler.
Det var derfor vurderingen, at den omtalte dom fra Menneskerettighedsdomstolen nødvendiggjorde en tilsvarende ændring af reglerne om fingeraftryk, og det er altså de regler, som den daværende konservative justitsminister tilkendegav man ville lave om, og som vi nu har sendt i høring.
Udkastet, som er sendt i høring, indebærer, at også fingeraftryk vil blive slettet efter 10 år, i det omfang der er tale om en person, der har været sigtet, men altså ikke er dømt.
Hermed tilpasses reglerne om fingeraftryk til den dom fra Menneskerettighedsdomstolen, som jeg tidligere har været inde på.
Lad mig samtidig sige, at jeg naturligvis godt er klar over, at der bag beslutningsforslaget gemmer sig et helt anerkendelsesværdigt ønske om, at politiet skal have de bedst mulige arbejdsbetingelser; det synspunkt deler regeringen selvfølgelig også.
Sagen er bare den, at det hensyn ikke kan stå alene.
Som jeg var inde på tidligere, skal der være en rimelig balance mellem på den ene side hensynet til politiets arbejde med at efterforske og opklare forbrydelser og på den anden side hensynet til borgernes privatlivs beskyttelse.
Det følger af Menneskerettighedsdomstolens praksis, og det er vel desuden også et princip, vi i hvert fald alle burde kunne være enige om.
Den balance mente et bredt flertal i Folketinget i lyset af dommen fra Menneskerettighedsdomstolen for relativt kort tid siden at have fundet med 10-årsfristen for opbevaringen af dna-profiler og fingeraftryk vedrørende sigtede, men altså ikke dømte personer, og det er den balance, som det udkast til bekendtgørelse, som jeg omtalte før, og som vi netop har sendt i høring, også er udtryk for.
Med beslutningsforslaget lægges der jo sådan set op til at ændre den her balance.
Det betyder selvfølgelig også, ud over det, der er nævnt i indledningen her, at regeringen ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Men som sagt er det en handleplan, der er aftalt.
Der er enighed om den.
På de betingelser, som ligger til grund for den her del af forslaget, så er vi fra regeringens side trygge ved, at det er et instrument, som man både lokalt og i dialog med Rigspolitiet og i øvrigt med klubberne, skal vi huske, kan finde ud af at anvende.
Der er enighed i kredsen om det, og jeg synes, at det er en vigtig brik i det meget store forslag, som regeringen har fremsat i dag.