runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Due (DF), 2016-05-31:
Vi kan godt snakke grindedrab.
På Færøerne er de blevet meget bedre til netop at aflive de her grindehvaler på en mere human måde.
Så ja.
EU skal blande sig, når det er noget, der går ud over dyrene; når det er noget, der helt klart viser, at det her er ren og skær dyremishandling.
Alle dyr har krav på at blive aflivet på en human måde, og sådan foregår det jo ikke her.
Kristian Jensen (V), 2016-05-31:
For det første ved hr. Christian Juhl godt, da hr. Christian Juhl deltog i førstebehandlingen, at det ikke bare er et bogholderi og et kontor.
Det er den folkelige måde at gøre opmærksom på, hvordan man sikrer, at man helt fra udvindingen til deponeringen har styr på, hvor det uran, der måtte udvindes i Grønland, befinder sig henne, og at det alene bruges til lovlige, fredelige formål.
Det er en del af Danmarks og det danske kongeriges udenrigspolitik.
Og udenrigspolitikken føres af kongeriget gennem Udenrigsministeriet i Danmark.
Det betyder, at det aldrig har været et spørgsmål om, at en del af det her område med at føre kontrol med atomare produkter har været noget, som Grønland har fået selvstyre på.
Derfor er det ikke sådan, at man bare kan påstå, at det er noget, vi har taget tilbage, for det har vi ikke.
Det ville være fejlagtigt.
Og det er sådan, at man som minister er underlagt en sandhedspligt, så jeg kan ikke bare stå og sige, selv om det ville være meget nemmere, og påstå noget, når det, hr. Christian Juhl ønsker jeg skal påstå, er lodret forkert.
Christian Juhl (EL), 2016-05-31:
Jo længere jeg diskuterer med udenrigsministeren, jo mere forvirret bliver jeg.
Nu prøvede jeg netop at ironisere over det bogholderisnak, han havde før, fordi det er ret alvorligt.
Det er en ret omfattende kontrol, der skal foregå.
Det er efter min mening et spørgsmål om, hvorvidt Danmark eller Grønland alene har kapaciteten til det, når man ser på, at der faktisk er uran, der forsvinder på det internationale marked.
Selv blandt de dygtigste folk, der skulle passe på det, forsvinder der altså uran.
Der er flere tusinde tilfælde, hvor uran er forsvundet.
Derfor er det hamrende alvorligt.
Men jeg synes, det er at snakke udenom at sige, at den kontrol ikke er flyttet fra den grønlandske myndighed til den danske myndighed, for det er fakta.
Og det er der ingen grund til at skjule.
Sådan er det.
Kristian Jensen (V), 2016-05-31:
Jeg kan ikke skjule, at det altid har været sådan, at kontrollen med atomare produkter har ligget i udenrigstjenesten i den del, der er blevet i Danmark, og ikke i den del, der er flyttet over i selvstyret.
Det er sådan, at den kontrol, der er, foretages af tilsynsmyndigheden, som er Beredskabsstyrelsen, og IAEA, Det Internationale Atomenergiagentur, medvirker hertil.
Så der er en meget nøje kontrol med, at vi har styr på, hvor de uranholdige materialer, der måtte blive udvundet fra minen i Grønland, er, hele vejen igennem fra det bliver udvundet, til det bliver deponeret.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-05-31:
Mange tak.
Fra IA's side er vi udmærket klar over, at det er Grønland, der har ansvaret for uranudvinding, og jeg synes også, det er vigtigt at slå fast, at vi fra IA's side siger klart nej til uran, og det er selvfølgelig derudfra, vi forhandler. I forhold til det sikkerhedspolitiske siger vi jo også, at vi gerne ser, at der bliver samarbejdet mellem Grønland og Danmark for at finde nogle løsninger – det sagde jeg også i ordførertalen.
Kunne det tænkes, at der kunne være nogle andre måder, man kunne samarbejde på i forhold til at sikre de højeste internationale standarder, i stedet for at man går ind og laver de her uranaftaler uden om det grønlandske parlament?
Kristian Jensen (V), 2016-05-31:
Jeg anerkender ikke, at det er uden om det grønlandske parlament.
Vores samarbejdspartner på det her område er den grønlandske regering, der handler på baggrund af en beslutning, som det grønlandske Landsting tog den 24. oktober 2013.
Hvordan de interne forhold i Grønland så er i forhold til størrelse af flertal og inddragelse af partier i udmøntningen af beslutningen fra den 24. oktober, synes jeg faktisk ikke er det danske Folketings opgave at blande sig i eller min opgave som udenrigsminister at blande mig i.
Det må være sådan, at Grønland selv finder ud af, hvorledes man vælger at lave sin egen parlamentariske opbygning.
Det er noget, Grønland selv vælger at gøre.
Jeg ville gerne vende spørgsmålet om, hvis jeg kunne – nu ved jeg godt, at man ikke rigtig kan spørge den anden vej rundt her fra talerstolen – og spørge: Ville det ikke være mærkeligt, hvis vi skulle vælge at sige, at der er et flertal i Landstinget, der har truffet en beslutning, at der er en samarbejdspartner i form af den grønlandske regering, der beder os om at udføre et stykke arbejde, noget kontrol, og at vi så skulle vælge at sige, at det vil vi ikke følge, og at den grønlandske beslutningsproces skulle have været en anden end den, man har valgt at den skal være på Grønland?
Det ville jeg personligt føle var meget mærkeligt.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-05-31:
[Lydudfald]
... erkende, at man kan stå i en situation, hvor det bliver et andet parti, som har majoriteten i det grønlandske parlament.
Og ønsket fra IA's side er jo bl.a. at sikre en holdbar løsning, både for det grønlandske samfund – ikke mindst for befolkningen – men også i forhold til råstofprojekterne, altså hvordan man kan sikre, at man skaber nogle mere stabile rammer i forhold til råstofprojekterne.
Og ja, det er selvfølgelig et internt anliggende, og en del af den kritik, som jeg kom med fra talerstolen, er også rettet mod Grønland, kan man sige.
Jeg tog tidligere ordet til det andet lovforslag om eksportkontrol i forbindelse med uran, og noget af det, som jeg har været meget optaget af i forbindelse med det her, har været, at det jo i virkeligheden er en dynamisk liste, og derfor bliver det også i mine øjne sådan lidt en blankocheck, man udskriver fra Grønlands side med hensyn til at afgive noget ansvar i forhold til eksportkontrol.
Kristian Jensen (V), 2016-05-31:
Altså, som politiker forstår jeg godt lysten til at debattere politiske beslutninger, der er truffet, men det er ikke min opgave som udenrigsminister at blande mig i, hvordan en beslutning er truffet i Grønland.
For et øjeblik siden havde vi en afstemning her, der endte 53 stemmer mod 55, så det var et snævert flertal, der afgjorde udfaldet af den afstemning.
Skulle man så vælge at sige: Jamen det er for snævert til, at vi skal respektere det?
Skulle jeg vælge at sige, at en beslutning truffet i Grønland om, hvorvidt man skal udvinde uran eller ej, er for snæver til, at vi vil respektere den?
Jeg tror faktisk, de fleste ville synes, at det ville være meget mærkeligt, hvis vi skulle til at kvalificere, hvor stort et flertal der i givet fald skulle til, for at vi ville respektere en beslutning.
Vi vil respektere de demokratiske spilleregler, som man har valgt at følge i Grønland, herunder at man fra Grønlands side med et snævert flertal har valgt at sige, at man gerne vil udvinde uran.
Vi har lavet en aftale, jeg har været tilfreds med samarbejdet, jeg anbefaler, at vi vedtager det.
Christian Juhl (EL), 2016-05-31:
Når nu ministeren siger, at ja, det er rigtigt nok, at så administrerer vi bogholderiet, er det jo en meget pæn måde at sige på, at en meget kontroversiel kontrol, som skal foregå, af både opgravning af, transport af, handel med og brug og slutdeponering af et af verdens farligste stoffer, fordi det kan bruges til at lave atombomber, ligger på et kontor i København under administration af Udenrigsministeriet.
Så er det vel ikke forkert, som IA har sagt, at der sker en flytning af en kompetence, for også tvivlsspørgsmål bliver jo afgjort i den sammenhæng, og også ansvaret over for internationale organisationer ligger i det danske udenrigsministerium.
Er det ikke rigtigt?
Det er derfor, jeg ikke rigtig forstår, at regeringen ikke siger det, som det er, at jo, det er rigtigt nok, vi tager og administrerer en del af grønlændernes kompetence, og det har vi aftalt med dem.
Det ville da være meget mere fair og reelt.
Så ville der være klare linjer.
Finn Sørensen (EL), 2016-05-31:
Vi har det jo sådan, at vi stemmer imod det her lovforslag under alle omstændigheder.
Vi synes godt, vi kan finde mange andre problemer i lovforslaget, hvilket jeg også har givet udtryk for under førstebehandlingen.
Det behøver jeg ikke gentage her.
Jeg vil bare rose de partier, der har været på talerstolen her, og sige, at det her spørgsmål om højskolerne skal på plads.
Jeg støtter deres synspunkter, og jeg er da glad for, at vores meget genstridige nejstemme – sådan opfatter nogle det nok – kan bruges til noget i den her situation.
Jeg bliver rigtig glad, hvis det kan føre til, at lovforslaget bliver forbedret, og hvis ministeren lever op til de løfter, hun kom med under førstebehandlingen, hvor vi alle sammen, da den var færdig, havde det klare indtryk, at det ikke bliver noget problem.
Selvfølgelig kan vi det.
Det bliver interessant at høre, om ministeren vil komme herop og forklare, hvorfor det pludselig er et stort problem og man ikke kan gennemføre det.
Vi hører jo ikke til den søde klub.
Vi var ikke venlige over for lovforslaget og har derfor ikke været inviteret med til de der forhandlinger.
Så vi vil da gerne indvies i, hvad problemet er.
Så held og lykke til alle de kampivrige.
Vi bakker dem varmt op i den her sag.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-05-31:
Nu er der jo sket noget siden sidste år – eller det troede jeg i hvert fald der er – dels har vi jo fået en ny regering, og heldigvis for det da, selv om man faktisk nogle gange bliver lidt i tvivl, om man skal sige heldigvis, men måske ikke i den her sag, dels har vi også haft en migrantkrise.
Vi har haft en udvikling i Tyrkiet, som bestemt ikke har været befordrende for, kan man sige, Tyrkiets vej mod demokrati og frihedsrettigheder – dem er der ikke mange af.
Derfor synes jeg også, at det er meget relevant at diskutere det her i dag.
Mener ministeren ikke – sådan hånden på hjertet – at det ville være meget relevant at spørge borgerne, når det drejer sig om at optage et land, der på det tidspunkt formentlig vil være større end det største land i EU, nemlig Tyskland?
Søren Søndergaard (EL), 2016-05-31:
Nej, hr. Hummelgaard Thomsen er bestemt ikke til eksamen.
Det er en politisk meningsudveksling, og hr. Hummelgaard Thomsen fremlægger sine synspunkter.
Og de skal altså forstås på den måde, at når det gælder NATO-medlemskabet, er det i orden, at der sker fundamentale krænkelser af menneskerettighederne, der er så alvorlige, at det er helt sikkert, at Tyrkiet ikke i årtier kan blive medlem af EU.
Det er i orden.
Bare det er i vores sikkerhedsmæssige interesse, så kan vi godt acceptere det i NATO, som jo er sat i verden for at forsvare demokrati osv.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-05-31:
Nej, det er ikke i orden, og det er ikke en undskyldning for den udvikling, vi ser i Tyrkiet.
Jeg kunne jo omvendt spørge ordføreren, som jeg har hørt snakke mange gange og meget varmt om Europarådet, om det er i orden, at Tyrkiet er medlem af Europarådet med de krænkelser, der foregår; jeg kunne spørge ordføreren, om det er i orden, at Rusland er medlem af Europarådet; jeg kunne spørge, om det er i orden, at en lang række forskellige lande er medlemmer af Europarådet.
Og sådan kunne vi sikkert få en hel dag til at gå, det kunne være meget hyggeligt.
Men nej, jeg mener ikke, Tyrkiets NATO-medlemskab til trods, at det retfærdiggør den negative udvikling, der er på menneskerettighedsområdet i Tyrkiet.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-05-31:
Tak for det.
Jeg kunne næsten godt ønske for hr. Kenneth Kristensen Berth, at han skulle få lov til at udfolde sig i en folkeafstemning om tyrkisk medlemskab af EU, men jeg er bange for, at der vil gå så lang tid, at hr. Kenneth Kristensen Berth måske end ikke sidder i Folketinget til den tid, for det har lange udsigter.
Men hvordan skal vi forholde os til Tyrkiet indtil da?
Jeg tror, det er meget vigtigt, at vi ikke skubber Tyrkiet fra os, men tværtimod trækker Tyrkiet til os.
Man kan se, hvordan udviklingen i et land som Iran har været.
Det var op til revolutionen, hvor Ayatollah Khomeini kom til, et forholdsvis vestligt og sekulært samfund, og det har jo udviklet sig i en fuldstændig forkert retning.
Jeg har da en frygt for, at noget af det samme kunne ske i Tyrkiet, og derfor er det vigtigt, at vi har en dialog med Tyrkiet, og at medlemskab af EU er noget, som er en, omend fjern, mulighed.
Så har vi også nogle principielle udfordringer i forhold til at skulle lægge spørgsmål som det her ud til folkeafstemning.
Altså, forestiller man sig så, at samtlige medlemslande skulle afholde folkeafstemninger?
Det giver altså nogle udfordringer.
Vi har senest set i Holland, hvor galt det gik, da man skulle stemme om noget så forholdvis uskyldigt som en samhandelsaftale med Ukraine.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-05-31:
Nu ville det jo, hvis Venstre ellers ville støtte det her forslag, ikke være første gang, man fra Venstres side har udstedt løfter med meget lang rækkevidde.
Altså, jeg kan huske, at der var det her når solen brænder ud-løfte.
Derfor forstår jeg heller ikke det forbehold, at man ikke kan binde nogen for meget, meget lang tid, fordi man ikke kan.
Altså, hvorfor kan man det godt i den ene situation, men ikke i den anden?
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig at vide.
Der er en anden ting, jeg også godt kunne tænke mig at vide: For mig at se virker det, som om ordføreren sådan dybest nede tilkendegiver, at den dialog, der er med Tyrkiet, om optagelsesforhandlinger i virkeligheden er en dialog, der foregår på skrømt, hvor man stikker Tyrkiet blår i øjnene, i forhold til at der er et perspektiv om optagelse, som i ordførerens forstand i virkeligheden ikke rigtig er der.
Er det rimeligt?
Er det i virkeligheden rimeligt at have sådan en dialog med et land, som ønsker at blive optaget i EU?
Jan E. Jørgensen (V), 2016-05-31:
Men den udvikling, der er i Tyrkiet, og som også nogle af de tidligere talere har været inde på, med krænkelser af ytringsfriheden, krænkelser af parlamentarikeres frihedsrettigheder, går jo i den forkerte retning.
Men det er op til Tyrkiet.
Det er sådan set kun tyrkerne, der i virkeligheden kan påvirke det her.
For hvis Tyrkiet ændrer sig og Tyrkiet bliver et andet samfund, kan jeg ikke se, hvorfor Tyrkiet ikke skulle kunne blive medlem af EU, hvor man måske har lidt på fornemmelsen, at Dansk Folkeparti mener, at så længe Tyrkiet er Tyrkiet og ligger, hvor Tyrkiet ligger, kan det aldrig nogen sinde blive medlem af EU.
Der er vi altså ikke enige.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-05-31:
Nu synes jeg sådan set, det er logisk nok, at et land, hvis territorium for under 5 pct.s vedkommende ligger på det europæiske kontinent, som sådan ikke betragtes som europæisk, men jeg er glad for den præcisering, der kom fra hr. Jan E. Jørgensen, om, at der er et perspektiv med optagelsesforhandlingerne, og at Tyrkiet på et tidspunkt kan blive medlem af EU.
Så er det bare, jeg spørger: Mener hr. Jan E. Jørgensen så ikke, det ville være en god idé at spørge danskerne til råds, når det på det tidspunkt drejer sig om et land med måske 80 millioner indbyggere, som med en optagelse får fri adgang til eksempelvis det danske arbejdsmarked?
Kim Christiansen (DF), 2016-05-31:
Ja, det gør jeg, selv om det her langt hen ad vejen bliver en gentagelse af det, som mine to medforslagsstillere har sagt her fra talerstolen, og nu lader det åbenbart lidt til, at Socialdemokratiet mener, at det bedste forsvar er et angreb, og det kan man jo have en holdning til.
De kriminelle handlinger, der er foregået derude, er jo foregået lang tid forinden, og lad mig gøre opmærksom på, at det ikke handler om, om der er begået noget ulovligt, når det gælder de retssager, der ligger, det handler udelukkende om strafudmåling.
For når man kører rundt uden et erhvervskørekort og fragter personer rundt mod betaling, så er det altså et brud på reglerne, og så skal man have et erhvervskørekort.
Så det her handler ikke om at sidde og forhandle noget i forhold til Uber; i den nye taxalov kommer ordet Uber slet ikke til at indgå, medmindre det står i samme linje som »forbudt«, hvis DF skal være med, og det ved transportministeren også godt.
Uber er en flok pirater, der ligger og kører ulovligt og på nogle vilkår, som er ulige konkurrence.
Der bliver ikke betalt de ting, der skal, man bryder taxalovgivningen, og vi må så bare erkende her i dag, at et flertal her i Folketinget er parat til at blåstemple sort arbejde og manglende skattebetaling, og at man i øvrigt bare kan agere, som det passer en.
Man skal ikke rette sig efter den lovgivning, der er ude i samfundet, nej, man kan bare lade være, og jeg tror, der blev nævnt, at der skulle nytænkning til.
Men det er jo ikke nytænkning at lade være med at betale skat og lave sorte penge; det er der masser af kioskejere der har gjort i årevis.
Så det er jo ikke nytænkning, og mig bekendt har vi da ikke ændret loven på nogen områder, sådan at det pludselig er blevet tilladt at drive kiosk med tysk importerede sodavand og at lade være med at betale moms og skat osv.
I har sammen med 3F været ude at skose bl.a. Dansk Folkeparti for, at vi ikke ville gøre noget i forhold til social dumping og Uber, men I udstiller jo jer selv i dag, og det er tom snak.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-05-31:
Nu ved jeg ikke, om jeg er til eksamination her, men min umiddelbare analyse vil være, hvilket også er rigtigt, at vi som alliance har en sikkerhedspolitisk interesse i, at Tyrkiet er med.
Jeg ved ikke, om ordføreren er uenig i det, men det vil jeg da trods alt – med alle de mange forskellige udviklinger, der er, også den grimme – stadig væk påstå er i vores interesse.
Søren Søndergaard (EL), 2016-05-31:
Jeg forstod på ordføreren, at det især er krænkelserne af menneskerettighederne – fundamentale rettigheder, som ordføreren vist udtrykte det – der er årsagen til, at man overhovedet ikke kan forestille sig, at Tyrkiet bliver medlem af EU inden for en forudsigelig fremtid.
Hvad er egentlig grunden til, at Tyrkiet er medlem af NATO?
Kristian Jensen (V), 2016-05-31:
Jeg er en varm tilhænger af det repræsentative demokrati, nemlig det demokrati, hvor borgerne vælger repræsentanter til at træffe afgørelser i de forskellige sager, der er, og hvor man med jævne mellemrum får mulighed for at skifte Folketinget og dermed også regeringsmagten ud.
Om de vil holde fast i det repræsentative demokrati, vi har gjort brug af i de andre tilfælde, når der først i EF og siden EU, siden den danske tiltrædelse i 1973 og deltagelse derfra og fremefter, har været tale om at udvide fællesskabet.
Uanset det har været med det ene eller det andet land eller de 10 østeuropæiske lande, er det sket, ved at Folketinget har truffet den beslutning.
Og jeg vil ikke foruddiskontere, hvad et kommende Folketing og en kommende regering skal træffe af beslutning, og på hvilken måde man måtte vælge at ratificere, hvis det nogen sinde bliver aktuelt.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-05-31:
Det synes jeg er mærkeligt.
Jeg tror også, at det var den erkendelse, som Wolfgang Schüssel, den tidligere østrigske forbundskansler, var nået til, da han over for den østrigske befolkning erklærede, at han stod på mål for, at det østrigske folk ville blive hørt forud for en optagelse af Tyrkiet i EU.
Jeg synes egentlig, det er ærgerligt, at regeringen ikke vil komme med det samme løfte.
Der er jo ellers givet masser af løfter – når solen brænder ud, og jeg ved ikke hvad – og jeg synes det ville være relevant også at give danskerne det løfte, at de fik mulighed for at give deres besyv med i sådan en situation.
Kristian Jensen (V), 2016-05-31:
Den største udvidelse, der er sket af EU, var den, der skete med ti østeuropæiske lande ved den glædelige udvidelse, vi fik gennemført i starten af 00'erne.
Jeg synes, at det er den mest afgørende ændring, man kan forestille sig, af det europæiske samarbejde.
Lad mig så bruge taletiden til at sige noget andet.
Det Tyrkiet, vi kender i dag, det Tyrkiet, vi snakker om, også det Tyrkiet, vi snakkede om for et år siden, vil aldrig nogen sinde kunne blive medlem af EU.
Det mangler fundamentalt at få rettet op på en lang række problemstillinger, herunder omkring menneskerettigheder og ytringsfrihed.
Og hvis man i Tyrkiet nogen sinde skal gøre sig håb om at blive medlem af EU, kræver det en grundlæggende anden model for Tyrkiet end den, vi kender i dag.
Karsten Hønge (SF), 2016-05-31:
Så let som ingenting kunne der skabes en bred aftale.
Det kunne der oven i købet ved at gribe i noget af det, der har været med til at gøre Danmark til det samfund, vi er så glade for i dag.
Højskolerne har givet mange mennesker lige det skub i den rigtige retning, de havde brug for.
Skal SF støtte det her lovforslag, skal vi tage en af de bedste danske traditioner med os, nemlig at bruge højskolerne, og ellers må vi være imod.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-05-31:
Tak for ordet.
Det er lige det der med at kæmpe sig ud af sin plads.
Først og fremmest vil jeg selvfølgelig anerkende, det skal man jo altid gøre, forslagsstillerne for beslutningsforslaget her. Når det er sagt, er der nogle enkelte ting, jeg i hvert fald på Socialdemokratiet vegne godt vil gøre fuldstændig klart.
Først og fremmest anser vi det ikke – det er i virkeligheden også det, ministeren sluttede af med at sige – for at være realistisk, hverken nu eller i nogen som helst fremtid, man kan se for sig, at Tyrkiet kan være i stand til at opfylde de krav, som vi har opstillet, for at et land kan blive medlem af EU.
Det er rigtigt, som det både fremgik af debatten lige før, og som vi også har diskuteret tidligere her i Folketingssalen, at man som en del af den aftale omkring flygtningefaciliteten for Tyrkiet har åbnet kapitel 33, særligt om budgetforhold osv., men der er altså stadig væk rigtig, rigtig mange andre kapitler, der fortsat er lukket.
Og der er rigtig, rigtig mange krav, som Tyrkiet ikke lever op til.
I forhold til en række af de vel nok mest afgørende krav, Tyrkiet skal leve op til, nemlig hvad angår åbenhed, hvad angår demokrati, hvad angår menneskerettigheder osv., går det i den forkerte retning i dag i Tyrkiet, så derfor anser vi det ikke lige nu for under nogen omstændigheder at være realistisk overhovedet at diskutere en eventuel optagelse af Tyrkiet i EU.
På den baggrund finder vi det også lidt nytteløst at skulle støtte et forslag til folketingsbeslutning, som binder fremtidige Folketing og for den sags skyld regeringer langt ud i fremtiden til, hvordan man præcis skal forholde sig til det her spørgsmål.
Det er også derfor, vi har tænkt os at afvise det i dag.
Men det er ikke ensbetydende med, at vi ikke deler den bekymring, der er, for udviklingen i Tyrkiet.
Det handler ene og alene om, at vi synes vi er så langt væk fra det, at det ikke giver mening overhovedet at binde fremtidige Folketing og fremtidige regeringer til at skulle udskrive folkeafstemning om noget, der er relativt hypotetisk.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-05-31:
Jamen det glæder mig da selvfølgelig, at hr. Peter Hummelgaard Thomsen ikke synes, at Tyrkiet er parat til at blive medlem af EU i dag.
Men det er det »i dag«, der hele tiden, kan man sige, skurrer lidt i ørerne.
Så er det jo indlysende, at når man har den indstilling, er der ligesom også en grænse for, hvor lang tid man vil lade sig føre rundt i manegen.
Jeg tror, det er klart for enhver, at det er der, Erdogan er ved at trække, kan man sige, grænsen nu.
Derfor synes jeg også, det vil være befordrende, hvis Socialdemokratiet ville tilkendegive, at – når vi nu på et eller andet tidspunkt når dertil, hvor Tyrkiet kræver medlemskab af EU –
danskerne fik lov til at blive hørt, for jeg har simpelt hen ikke fantasi til at forestille mig, at et flertal her på Christiansborg vil stemme nej, hvis det er sådan, at der faktisk ligger en aftale med Tyrkiet om optagelse.
Kan hr. Peter Hummelgaard Thomsen sige noget om det?
Vil Socialdemokratiet overveje at stemme nej, i det øjeblik der ligger sådan en aftale?