Jacob Jensen (V), 2008-11-25:
Det er jo et vigtigt emne, som vi diskuterer her på foranledning af Enhedslisten, og jeg kan allerede starte med at annoncere, at Venstre ikke kan støtte de to beslutningsforslag, som vi behandler samlet.
Enhedslisten er jo selvfølgelig i sin gode ret til at fremsætte alle de forslag her i Folketingssalen.
Det er jo en del af demokratiet, folkestyret, men så skal man selvfølgelig også være klar over, at man sender en pris videre til danskerne, hvis en unødig forlængelse af sådan en proces, som vi jo er i i øjeblikket, kan gå hen at skabe en unødig uro på det danske finansielle marked.
Herhjemme ved vi jo godt, at når man har en aftale, som er bredt funderet i Folketinget med omkring 90 pct. af stemmerne, er det selvfølgelig en aftale, som holder vand.
Er der nogen usikkerhed omkring det?
Kan det skabe uro?
Kan det skabe ustabilitet?
At skabe aktivitet kræver selvfølgelig investering, og det kræver kapital, og derfor skal der være en tillid på lånemarkedet både internt mellem bankerne og mellem bankerne og udlandet.
Det er det, som den nye finansielle pakke har været med til, som ministeren også var inde på for et øjeblik siden.
Vi oplever jo, at nye lån begynder at strømme bankerne imellem, så pakken, som vi har vedtaget her med et meget bredt flertal, er altså begyndt at virke.
Nu ønsker regeringen så at søge tilslutning i Finansudvalget til to såkaldte aktstykker, som drejer sig om henholdsvis Roskilde Bank-sagen og om det, man kalder en statslig genudlåning til det såkaldte afviklingsselskab.
Det skal jeg komme ind på om et øjeblik, men jeg kan allerede her sige, at det selvfølgelig er en tilslutning, som Venstre også gerne vil give regeringen.
Og der føler vi, at balancen faktisk er fundet her, bl.a. fordi branchen jo i betydelig udstrækning er med til at tage en del af ansvaret selv og dermed også en del af risikoen.
Derudover har man så også lagt en tidsbegrænsning på den her statsstøttegaranti, sådan at man ikke bare kan sige, at det fortsætter i det uendelige.
Så hele finanspakken, herunder etablering af afviklingsselskabet, vil efter vores opfattelse medføre, at der måske bliver en lidt mere ydmyg tilgang til det at drive virksomhed i Danmark med betroede midler, end der har været tidligere, bl.a. på grund af det, som ministeren også var inde på, om opstramning af udbyttemuligheder, udbyttebetalinger, bonusordninger osv. i den 2-årige periode.
Vi skal ikke ud i, at sunde forretninger ikke kan fortsætte.
Vi skal ikke ud i, at fornuftige investeringsprojekter bliver stoppet.
Det vil bringe mange job i fare og dermed grundlaget for rigtig mange familier, og derfor er vi nødt til at genskabe tilliden til det finansielle system, og det sker bl.a. gennem det, at vi nu giver Finanstilsynet skærpede beføjelser til at vurdere, hvorvidt de deltager i den indskyderordning, som vi har gennemført, og lever op til kravene om ansvarlighed.
Det er bl.a. derfor, at det såkaldte afviklingsselskab bliver etableret, så nødlidende pengeinstitutter kan blive afviklet på en fornuftig og hensigtsmæssig måde, uden at markedet går helt amok, eller i øvrigt at indskydernes indskud kommer i fare.
Det vil skabe ro, og det vil skabe stabilitet.
Der er meget psykologi forbundet med det finansielle marked, det medgiver jeg, og derfor er tillid og ikke uro helt afgørende for, hvor investorerne placerer deres investeringer.
Derfor er vi eksempelvis også meget opmærksomme på mindre bankers udfordringer i forhold til at skaffe ansvarlig lånekapital.
Så det er også noget af det, som vi vil følge nøje i den kommende tid.
Sluttelig vil jeg sige, at grunden til, at vi kan lave en sådan markedsbaseret ordning, som vi gør her, faktisk er, at det helt tilbage fra 1990'erne og op gennem VK-regeringens tid har været en meget fornuftig og afbalanceret, sund økonomisk politik, der har været ført af skiftende regeringer.
Så vil jeg her til sidst i øvrigt rose forligspartierne for den ansvarlighed, man viser på tværs af Folketinget.
Jeg synes, at det er rigtig flot i en utrolig svær situation for samfundet under et, at man så viser det ansvar, der ligger i at støtte op om en aftale.