runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2013-02-26:
Jeg kunne godt høre på Enhedslisten, at det, Enhedslisten måske er lidt vred over, er, at der er løftebrud fra regeringens side i forbindelse med de her kørselsafgifter.
Jeg var heller ikke et øjeblik i tvivl om, at de mente det rigtig meget, og de havde endda afsat 2,7 mia. kr., men jeg synes alligevel ikke, at Enhedslistens ordfører skal være så ærgerlig over det.
Det er i hvert fald godt for Danmark, og det er en god dag for Venstre.
Så om ikke andet kan Enhedslistens ordfører glæde sig over det. Men det, der gjorde, at jeg vil spørge Enhedslistens ordfører, var, at Enhedslistens ordfører blev ved med at sige: Nu regner jeg så med, at det kommer op i forligskredsen, og nu regner jeg med, at man tager sig af det.
Jamen har hr. Henning Hyllested selv rejst det i milliardærklubben?
Jeg vil bare godt vide, om hr. Henning Hyllested selv, når han nu opfordrer os andre til at gøre det i den kreds, vi sidder i, har rejst det blandt de venner, der virkelig har økonomisk mulighed for det, nemlig milliardærklubben.
Mike Legarth (KF), 2013-02-26:
Tak, hr. formand.
Jeg skal undlade at fortælle medlemmerne om hele sagsforløbet, men igen til Enhedslisten sige, at den her sag jo er sympatisk, hvad angår indholdet og omfanget.
Vi er jo alle sammen interesseret i, at vi får så velfungerende havne som overhovedet muligt i hele landet.
Regionalt er det en mærkesag alle steder, at vi får så meget trafik over på bane og skibe som overhovedet muligt for at løse trængselsproblemerne, miljøproblemerne og meget andet, så det er såmænd en dagsorden, vi alle sammen er enige om.
Men når Enhedslisten så bringer sagen i Folketingssalen og forsøger at overhale de almindelige processer indenom, må vi fra konservativ side sige stop til at støtte det.
Den her sag hører jo rettelig hjemme i forhandlingerne om transportforhold, trafikforhold i de kredse, vi normalt forhandler i, og det er jo dér, hr. Henning Hyllested må vise sin forhandlingsstyrke og få den prioriteret.
Det er jo en kendt sag, at Enhedslisten og Dansk Folkeparti er medlemmer af det, der hedder miliardærklubben, og nu må vi jo så se, hvor stærk en forhandlingsposition Enhedslisten har der, og så få prioriteret de sidste manglende millioner i de forhandlinger.
Pengene er afsat, over 10 mio. kr., og man venter nu på lokal finansiering, VVM-redegørelse og EU-midler, og så kører det her på skinner.
Leif Mikkelsen (LA), 2013-02-26:
Nu er der jo nogle, der har etableret deres egen lille milliardærklub – har taget pengene og brugt til bestemte formål, og der må de jo så finde ud af, hvordan de bruger dem.
Jeg peger bare på, at når nu et fremtrædende medlem af milliardærklubben kommer her med et forslag, som man gerne vil have igennem, og når vedkommende er ordfører på baneområdet, som jo er det kollektive, og det var det, der var ideen med at bruge den her milliard, så er det mærkeligt, at man ikke kigger i egen stue, inden man peger på, at andre absolut skal løse den opgave.
Det er sådan set det eneste, jeg siger.
Mette Gjerskov (S), 2013-02-27:
Jeg vil gerne sige – og kald mig bare fantasiforladt – at jeg altså simpelt hen ikke har fantasi til at forestille mig, at Danmark ikke skulle få nogle vandplaner.
Det er en klar betingelse fra EU, at der skal laves vandplaner.
De planer blev vældig meget forsinket under den sidste regering; den nuværende miljøminister prøvede at få det hurtigt på plads, fordi hun stod til at få en sag fra EU på nakken, men det blev efterfølgende underkendt, fordi høringsperioden havde været for kort, og det retter hun nu op på.
Men det er jo ikke ensbetydende med, at vi ikke får nye vandplaner – selvfølgelig får vi vandplaner.
Så derfor vil der komme vandplaner, og når der er vandplaner, kan der også udbetales randzonekompensation, lige så snart vi har fået den bekræftelse fra Kommissionen.
Så jeg mener sådan set, at vi skal tage problemerne i den rækkefølge, de måtte opstå.
Jeg synes ikke, at vi skal sige til folk, at der ikke kommer nogen vandplaner, for det gør der.
Henrik Høegh (V), 2013-02-27:
Alligevel er det altså for embedsmændene og NaturErhvervsstyrelsen nødvendigt at tage det her forbehold, og man må jo sige, at der er en reel risiko for, at det ikke er på plads, og at kompensationsgrundlaget ikke er reetableret.
Vil ministeren være parat til at gå til finansministeren eller på anden måde sikre, at landmændene får en kompensation for deres randzoner?
Nu er det jo sådan, som jeg har forstået miljøministeren, at det i øjeblikket overvejes, om der skal være en 8-ugers høringsfrist, når man igen udsender vandplanerne, eller der skal være ½ år.
Det er ligesom de to muligheder, der er, afhængig af hvilken vej man har ændret i vandplanerne.
Hvis nu miljøministeren vælger at sige, at vi gør det grundigt, og der skal være ½ års høringsfrist, kan vi jo allerede nu regne os frem til, at vi i hvert fald kommer meget tæt på det tidspunkt, hvor kompensationen skal udbetales.
Det må vel så betyde, at der ikke er etableret et finansieringsgrundlag vedrørende de her randzoner.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-02-27:
Der er noget at leve op til.
Jeg vil gerne stille et spørgsmål angående et pressemøde, der har været tirsdag i Statsministeriet.
Der er en artikel her fra Politiken med overskriften »Løfte fra regeringen: Stop for nye afgifter«, og så er indenrigs- og økonomiminister Margrethe Vestager citeret for at sige følgende: »
Vi sender et meget klart signal: Regeringen vil ikke pålægge erhvervslivet nye generelle forhøjelser af skatter og afgifter.
Der er brug for ro, og der er brug for stabilitet,« sagde Vestager.
« Jeg blev rigtig glad, da jeg læste referatet fra pressemødet, for det er sød musik i en Venstremands øre, fordi det også er vores konklusion, at hvis der er noget, erhvervslivet har brug for, så er det fred, ro og stabilitet.
De skal vide, at det, de har nu, kan de regne med ikke bliver værre, der kommer ikke nye skatter og afgifter.
Men da jeg så fik nærlæst citatet, og det skal man jo nogle gange, kunne jeg se, at der står, at man ikke vil pålægge erhvervslivet nye generelle forhøjelser, og så kommer der alligevel en nagende tvivl, for er der så åbnet for, at man godt kan gå ind og pålægge nogle dele af erhvervslivet nogle forhøjelser, altså forhøjelser, der ikke rammer alle erhverv, men går ind og rammer nogle erhverv?
Specifikt vil jeg gerne spørge fødevareministeren: Kan vi også tage det her som en garanti for, at i den del af erhvervslivet, der ligger under fødevareministerens ressort, vil man heller ikke opleve nye forhøjelser af skatter og afgifter?
Altså, landbruget vil ikke få nye afgifter, de fødevareproducerende virksomheder vi ikke få nye afgifter, butikker, restauranter osv., der forhandler fødevarer, vil heller ikke opleve nye skatter og afgifter.
Kan vi få en sådan garanti?
Mette Gjerskov (S), 2013-02-27:
Loven om randzonerne, er det vigtigt at holde fast i, er en rigtig god lovgivning, som giver os noget på adskillige parametre: Vi får mindre sprøjtegift, vi får mindre kvælstofudledning, mindre fosforudledning, og vi får mere sammenhængende natur.
Jeg medgiver, at netop fordi vandplanerne blev kendt ugyldige, har der været en periode, hvor man juridisk har skullet finde ud af, hvordan vi så egentlig kan kompensere for randzonerne.
Men det er jo min klare holdning, at der skal kompenseres for randzonerne.
Jeg mener ikke, at den kritik, jeg har kunnet læse, og den tvivl, der har været rejst, er berettiget.
Det er helt praktisk sådan, at hver gang man laver den slags støtteordninger, skal man have en godkendelse af Kommissionen, og når nu vandplanerne i en periode er ugyldige, skal vi bare have genbekræftet den her godkendelse af Kommissionen.
Og det er det, vi venter på lige nu.
Det er min forventning, at vi i god ro og orden vil kunne få vedtaget vandplanerne, og at vi dermed også vil have grundlaget for at betale kompensationen for randzonerne.
Jeg synes ikke, at der på nuværende tidspunkt er nogen grund til at skabe tvivl og søvnløse nætter hos landmændene.
Det er min klare forventning, at vandplanerne bliver vedtaget i god tid, at Europa-Kommissionen godkender ordningen, som de plejer at gøre – altså genbekræfter den, det er jo ikke en ny ansøgning – og at landmændene så får deres kompensation.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-02-27:
Jeg er godt klar over, at fødevareministeren er fødevareminister, og det var derfor, jeg spurgte specifikt til de erhverv, der ligger inden for fødevareministerens ressort.
Jeg læser det, der blev sagt på pressemødet, op, for jeg var heller ikke selv til stede på pressemødet, men hvis vi går ud fra, at det er korrekt refereret, at økonomi- og indenrigsministeren har sagt, at regeringen ikke vil pålægge erhvervslivet nye generelle forhøjelser af skatter og afgifter, så vil jeg stille regeringens repræsentant inden for fødevareområdet et spørgsmål: Betyder det så også, at der heller ikke kan komme specifikke afgiftsforhøjelser på fødevareerhvervene?
Jeg vil også gerne stille et supplerende spørgsmål: Hvad med byrder?
For en ting er skatter og afgifter, det er selvfølgelig rigtig, rigtig vigtigt, men skal det her også tolkes som et byrdestop, altså at der ikke kommer nye administrative byrder på den del af erhvervslivet?
Eksempelvis var man i forbindelse med hestekødssagen ude at tale om, at der nu skulle sættes alt muligt nyt i værk, og det kan måske også være meget fornuftigt, men det vil jo være en byrde på erhvervslivet.
Nye skatter og afgifter – gælder det generelt?
Ja, det gør det, for det siger økonomi- og indenrigsministeren, men gælder det også specifikt for enkelterhverv, som ligger under fødevareministerens ressort, og kan det også tolkes, som at det også gælder nye byrder, så vi altså heller ikke får nye byrder på erhvervslivet?
Mette Gjerskov (S), 2013-02-27:
Jeg synes sådan set, at min kollega økonomi- og indenrigsministeren har sagt det meget klart, og jeg synes da, det er ærgerligt, at det første, vi skal høre fra oppositionen, er: mere, mere, mere, mere.
Vi har fremlagt en vækstplan, som er ufattelig ambitiøs.
Vi har også i regeringen droppet vores kæpheste og sat ind på alle de områder, vi overhovedet kunne se kunne give arbejdspladser, fordi vi er optaget af én ting, og det er arbejdspladser.
Det, der på mit område har været særligt fokus på, mens jeg har været minister, som har været en belastning, har været fedtafgiften.
Den er væk.
Det har været sukkerafgiften.
Den er droppet.
Det har været lastbilafgiften.
Den er droppet.
Så kom spildevandsafgiftsændringen, som jo også har været en stor usikkerhed.
Den er også droppet.
Kunne vi ikke glæde os over det?
Og så tror jeg også bare, jeg må sige, at jeg ikke tror, man kan forvente at få større garantier af nogen som helst regering end det, økonomi- og indenrigsministeren har sagt.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-02-27:
Jeg glæder mig også over alle de kæpheste, der er blevet slagtet, jeg håber så ikke, de ender i kødet i kølemontrene i supermarkedet.
Så er der jo også sket noget negativt.
Det har været sådan lidt en zigzagkurs, hvor man har fjernet nogle afgifter, men er så til gengæld kommet med nogle andre.
Men nu læser jeg det som noget nyt, altså nu vil man ikke længere zigzagge, nu vil man ikke fjerne noget den ene uge og komme med nyt den næste uge, nu vil man kun fjerne, men ikke komme med noget nyt.
Derfor spørger jeg: Gælder den her garanti, som jeg tolker det som, det her løfte fra regeringens side, kun, om jeg så må sige, generelt, sådan at der ikke kommer nye afgifter og skatter, der pålægges alle dele af dansk erhvervsliv, eller kan det også læses sådan, at de enkelte sektorer enkeltvis også friholdes?
Specifikt er det naturligvis kun på fødevareministerens ressort, jeg forventer at fødevareministeren kan svare.
Mette Gjerskov (S), 2013-02-27:
Jeg vil gerne starte med at sige, at regeringen er meget stærkt optaget af landbrugets økonomi, af fødevareindustriens økonomi.
Jeg bruger hver vågne time på at prøve at skabe optimisme, og det mener jeg sådan set også vi har gjort med den her vækstplan, men jeg tror ikke, der er mange regeringer, der kan gå længere end til den udtalelse om generelle forhøjelser af skatter og afgifter, som man vil undgå.
Jeg har i hvert fald ikke tænkt mig at gå længere.
Dermed skal der ikke skabes tvivl om regeringens ønske om virkelig at tage vare på landbrugserhvervet, tage vare på fødevareerhvervet, skabe de rammevilkår og vækstvilkår, der er behov for, og det synes jeg faktisk vi har gjort med fedtafgiften, med sukkerafgiften, med lastbilafgiften, med spildevandsafgiften.
Jacob Jensen (V), 2013-02-27:
Jeg vil så, måske ikke så overraskende, gerne holde lidt fast i det, som hr. Jan E. Jørgensen var inde på, for vi anerkender også de afgiftssænkninger, som også ligger i det udspil fra regeringen, der kom i går.
Det har vi fra Venstres side kvitteret for, og det er det, vi egentlig har ønsket en del tid, og det er vi positive over for.
Men når vi så forhåbentlig får lavet en aftale med regeringen om at få sænket byrdeniveauet for danske virksomheder, herunder også de fødevareproducerende, er det jo lige så væsentligt – er min vurdering – eller i hvert fald er det vigtigt, at vi så også sender signalet derefter til virksomhederne: Så har I det niveau, og det er det, I kan regne med i en rum tid.
Og med en rum tid antager jeg, at det gælder hen til et folketingsvalg, hvor vi så igen kommer med nye forskellige signaler.
Det er derfor, vi sådan set relativt stilfærdigt, men også konkret blot beder fødevareministeren om at bekræfte det, som vi antager er rigtigt, når økonomi- og indenrigsministeren udtaler det ved pressemødet i går, og at det så er det niveau, vi kan regne med, og der ikke kommer nogen nye generelle afgifter.
Altså, vi laver et lavere niveau, det håber vi vi kan få en aftale omkring, og kan vi så derefter få håndslag fra fødevareministerens side på, at det så er det niveau frem til et kommende folketingsvalg, som de fødevareproducerende, herunder landbruget, kan regne med?
Mette Gjerskov (S), 2013-02-27:
Jamen det synes jeg sådan set er et udgangspunkt, som Venstre må gå til forhandlingerne med.
Jeg tror, hr. Jacob Jensen selv har prøvet at blive spurgt om, hvorvidt en eller anden ting aldrig nogen sinde skulle blive ændret i indeværende valgperiode, og jeg mindes også Venstres skattestop, som jo handlede om alligevel at kunne flekse inden for skattestoppet.
Jeg synes bare, at det her er en diskussion, som måske ikke helt hører hjemme i Folketingssalen i dag, altså dagen efter et udspil er fremlagt, men måske snarere ved forhandlingsbordet.
Jeg skal lige minde hr. Jan E. Jørgensen om, at jeg er fødevareminister.
Så jeg håber, at der vil være forståelse for, at jeg ganske enkelt ikke har set det pressemøde, som hr. Jan E. Jørgensen refererer til.
Men det, jeg kan sige, er, at regeringen har fremlagt en vækstplan, som er til stor fordel for både landbruget og for fødevareerhvervet.
Lastbilafgifter, spildevandsafgifter – der er rigtig mange gode elementer for både landbrug og fødevarer i den vækstplan.
Henrik Høegh (V), 2013-02-27:
Tak for det.
Mit spørgsmål går på kompensationen for randzoner.
Der kan være en række problemer med, hvor de her randzoner skal ligge, i og med at svarene på de forslag, som landmændene har haft til ændringer, endnu ikke er kommet fra NaturErhvervsstyrelsen, men lad det nu ligge.
Jeg vil koncentrere mig om støtten i dag.
Når man indberetter marknummer, og når man indberetter størrelsen af randzonen og trykker »Send«, kommer der en bemærkning fra NaturErhvervsstyrelsen om, at man har modtaget ansøgningen osv. om den her hektarstøtte og randzonekompensation, og så kommer der den her bemærkning: »Bemærk dog at tildeling af støtte er betinget af, at området er omfattet af en gyldig vandplan, og at det EU-finansieringsmæssige grundlag på den baggrund kan reetableres.«
Jeg vil gerne spørge ministeren: Betyder det her ikke, at der er usikkerhed med hensyn til, om landmændene kan få den nødvendige kompensation?
Astrid Krag (S), 2013-02-27:
Jamen regeringens skattepolitik er jo helt klar.
I forhold til diskussionen om, hvordan vi kan indfri vores høje ambitioner fra regeringens side om fortsat at kunne have et stærkt offentligt sundhedsvæsen, der tager hånd om alle danskere, høj som lav, rig som fattig, må jeg sige, at jeg ikke tilhører den gruppe af mennesker, der siger, at enten må vi hæve skatterne, eller også må vi indføre brugerbetaling, eller også må vi reducere i, hvad det er, vi tilbyder.
Det er der mange sundhedsøkonomer der stiller op, som om det er et af de tre valg, vi har.
Der er jeg grundlæggende ikke enig i, og det vil jeg godt sige lidt mere om, hvis jeg får lejlighed til det i mit næste svar.
Sophie Løhde (V), 2013-02-27:
Ja, man kan sige meget om regeringens skattepolitik, men at den er klar – det var det udtryk, ministeren brugte – er måske en lettere overdrivelse, men o.k., det er sådan set fint nok.
Nu sagde ministeren, at det var kendt, at SF's ordfører havde nogle andre synspunkter – jeg tror, det var sådan, ministeren formulerede det – end regeringen.
Vil det så sige, at når det gælder sundhedsområdet og dermed også spørgsmålet om, hvorvidt det her område skal finansieres på den ene eller på den anden måde, taler SF's ordfører ene og alene på egne vegne; det er ikke et udtryk for regeringens politik, at man agter at hæve skatter og afgifter, svarende til det beløb, som i dag er brugerfinansieret?
Og så kan ministeren måske også opklare, om det heller ikke er udtryk for SF's politik, eller om det også er sådan, at SF arbejder for det, men at regeringen bare har en anden holdning på nuværende tidspunkt.
Astrid Krag (S), 2013-02-27:
Som sagt har jeg ikke set det tv-indslag, som fru Sophie Løhde refererer til, og derfor kan det jo være svært at vurdere, hvad der præcis er blevet sagt, og hvad præmisserne har været.
Lad mig bare gøre det helt klart: Modsat fru Sophie Løhdes parti mener jeg, det er en forkert vej at gå at indføre brugerbetaling i vores sundhedsvæsen.
Jeg køber ikke den grundlæggende præmis om, at vi enten kan lade skatterne stige, indføre brugerbetaling i vores sundhedsvæsen eller slække på kvaliteten, tilbyde dårligere eller mindre behandling.
Jeg mener, det handler om at prioritere, jeg mener, det handler om at udvikle vores sundhedsvæsen, så det følger med.
Det handler om at bruge de nye muligheder, vi får, f.eks. med hensyn til telemedicin, hvor vi jo har iværksat en telemedicinsk handleplan, der betyder, at f.eks. psykiatriske patienter, der lider af moderat angst, af moderat depression, skal kunne tilbydes telepsykiatrisk behandling, hvor man ikke skal møde op på sygehuset.
Vi ved fra England, og vi ved fra Sverige, at her kan man hjælpe fire gange så mange patienter for de samme ressourcer.
Det viser jo for mig, at det er muligt at gå den vej og altså sørge for, at vi hverken skal hæve skatterne eller skal indføre brugerbetaling, som jo er den vej, den tidligere regering gik, for at kunne bevare det, som jeg mener er grundpillen i vores velfærdssamfund, nemlig den frie og lige adgang til sundhed.
Sophie Løhde (V), 2013-02-27:
Det ville måske være fremmende for forståelsen, hvis ministeren redegjorde for, hvad regeringen mener, og så måske også for, hvad SF mener, i stedet for at bruge al tiden på at fortælle om, hvad andre mener, og så måske have et lige lovlig frisk syn på det spørgsmål.
Jeg spørger helt klart, og det er fair nok, at ministeren ikke har haft lejlighed til at se indslaget.
Altså, der er en tv-vært, der på tv spørger SF sundhedsordfører, om hun mener, at de ting, der i dag bliver betalt via brugerbetaling i det danske sundhedsvæsen, i stedet for skal betales i skat, og dermed at alle de ting bliver dækket over skattebilletten, og at de skatter og afgifter så skal hæves i stedet.
Der svarer ordføreren så, at hvis man skulle køre hendes idé fuldstændig lige ud, ja, så ville det være det mest optimale, men det er der jo ikke flertal for.
Derfor spørger jeg blot: Er det regeringens holdning, at der skal hæves skatter og afgifter svarende til 26 mia. kr. for at finansiere ordførerens idé – det kan ministeren bare svare ja eller nej til – eller er det SF's politik, at man skal hæve skatter og afgifter med 26 mia. kr., eller er det alene udtryk for, at det er en ordfører, der udtaler sig stik imod, hvad regeringen mener, og stik imod, hvad SF mener?
Astrid Krag (S), 2013-02-27:
Først vil jeg da undskylde over for fru Sophie Løhde, hvis det ikke er skægt at blive konfronteret med sin egen politik, men ikke desto mindre er der da god grund til at sige, at man fra fru Sophie Løhdes partis side ikke var bleg for at gå brugerbetalingsvejen.
Og der synes jeg jo bare man skal stå ved, med åben pande og rank ryg, at man ikke på samme måde værnede om den frie og lige adgang som et grundprincip i vores velfærdssamfund.
Men det gør jeg.
Jeg synes sådan set, det er helt afgørende for, at alle i det her samfund kan have en grundlæggende tryghed i deres liv, at de ved, at får de brug for hjælp, ja, så har vi indrettet os sådan, at vi griber hinanden, når vi falder, og at man kan få behandling.
Jeg tror sådan set godt, at fru Sophie Løhde kender den, og ellers kan jeg sige, at den er ganske offentligt tilgængelig.
Hvad angår brugerbetalingen, sagde jeg også i min oprindelige besvarelse, at det sådan set er min klare ambition,
at der, hvor vi kan gå ind og gøre noget ved det, fordi det typisk har en meget, meget skæv profil, fordi det har social slagside, ja, der skal vi gå ind og gøre noget ved det.
Men det er ikke noget, som vi kommer til at kunne gøre over hele linjen eller hurtigt; det er også en urealistisk ambition.
Men man vil jo som den opmærksomme ordfører, man er, kunne se, at regeringen har taget skridt i de finanslove, den har gennemført, og det vil vi fortsat gøre.
Sophie Løhde (V), 2013-02-27:
Mener ministeren, at det offentlige skal udvide det fastsatte serviceniveau i lov om kunstig befrugtning og yde gratis hjælp til flere behandlingsforsøg, og vil ministeren i så fald oplyse, hvilke nye tiltag regeringen planlægger at indføre, og hvordan regeringen agter at anvise finansiering herfor?
Astrid Krag (S), 2013-02-27:
Det kunne ellers være friskt, hvis jeg havde kaldt Venstres ordfører i salen.
Nogle gange kunne det være rart at have muligheden.
Som vi netop har debatteret i forbindelse med det tidligere spørgsmål, er det efter min opfattelse en af de helt afgørende grundpiller i vores velfærdssamfund, at alle danskere kan regne med en hurtig, ordentlig behandling i vores sundhedsvæsen, og at det ikke er pengepungen, der afgør, hvilken behandling du kan få, og at du ikke skal have dankortet op af lommen, når du står nede ved lægen, men sygesikringskortet.
Det er også derfor, at regeringen fører en sundhedspolitik, der er baseret på princippet om fri og lige adgang til sundhedsvæsenet, og retter blikket mod de steder, vi kan se der er en ulighed i vores sundhed og en ulighed i vores behandling.
Det gælder selvfølgelig også området for kunstig befrugtning.
Den egenbetaling, som VK-regeringen, altså ordførerens eget parti og nabopartiet, indførte på området, mener jeg var med til at skabe en social ulighed og en diskrimination; folk med færre penge på lommen blev simpelt hen stillet ringere i forhold til at modtage behandling.
Samtidig er vi også nødt til i forlængelse af spørgerens spørgsmål at anerkende, at der ikke er mange økonomiske ressourcer til rådighed, og derfor bliver vi nødt til at prioritere.
Hvis vi skal sikre den nødvendige prioritering af ressourcer i sygehusvæsenet og i øvrigt sikre en rimelig balance mellem prioriteringen af et offentligt tilbud om kunstig befrugtning, og hvad vi ellers også gerne vil i forhold til behandling i sygehusvæsenet, så er det, vi gør, at tilbyde behandling mod barnløshed.
I det ligger jo altså også, at det er til første fælles barn.
Det synes jeg faktisk er en god balance at ramme, og jeg har ingen aktuelle planer om at ændre på de behandlingstilbud, der er for nuværende med kunstig befrugtning i det offentlige sundhedsvæsen.