Søren Espersen (DF), 2016-03-04:
Og tak til statsministeren.
Jeg synes, det var en god tale, og jeg anerkender også de ting, der er blevet gennemført, bl.a. med støtte fra Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet i de sidste måneder.
Jeg vil vende tilbage til det, som egentlig er blevet omdrejningspunkt inden for de sidste uger, nemlig den serie, som TV 2 kører om Grimhøjmoskeen.
Med skjult kamera fortælles, hvad der prædikes, i modsætning til hvad de selv samme imamer forklarer, når de udtaler sig officielt, hvor de skruer dialogmasken på og taler sødt og indsmigrende.
Sagt i al beskedenhed er vi nogle, der har vidst det i årevis.
Vi har nemlig læst og forstået skildringer fra frafaldne som Ahmed Akkari og Ayaan Hirsi Ali, hvor de forklarer, hvordan det foregår.
De blev dog hurtigt fejet til side og glemt, for så var det lige godt mere hyggeligt at tro på imamerne, som jo smilende forklarede, at det slet ikke passede, og at de i øvrigt bare vil fred og dialog.
Men nu må det selv for de allermest naive og godtroende stå
Når Abu Bilal tror sig alene med sin ulykkelige flok af hjernevaskede religiøse stakler, så kommer hele svineriet: Hyldesten til enhver tænkelig og utænkelig form for vold og død, halshugning, stening, piskeslag.
Alle dialogpolitikerne her i huset og på Aarhus Rådhus springer rutinemæssigt rasende op og skælder ud på imamerne, men tro mig, der vil gå ganske kort tid, så falder de alle sammen ned igen, og så begynder bortforklaringerne støttet af alle de selvudråbte eksperter.
Imamer vil stå frem og forklare, at de blev misforstået, og at den arabiske oversættelse ikke var korrekt, og at det var taget ud af en sammenhæng, og at han i øvrigt bekender sig til fred og dialog.
Og mon så ikke man i Aarhus Kommune, som man plejer, finder et par millioner til nogle dialogprojekter?
Det tror jeg.
Men sagen glemmes, nemlig at Grimhøjmoskeen danner rammen om en voldsog dødsforherligende kult; en pest over Danmark.
Som sådan er den en første ud af mange, der burde opløses og forbydes.
Men tør Folketinget gøre det nødvendige, og tør regeringen?
Det vil vise sig i forbindelse med det forslag til vedtagelse, som jeg lige om lidt skal præsentere.
Jeg tvivler.
For sagen er jo, som jeg nævnte i min begrundelse, at dansk kultur i dag er rystende svag, efter at vi gradvis er holdt op med at hævde den, efter at vi er holdt op med at sætte rammer for udefrakommende mennesker.
Her tænker jeg specielt på dem, der bekender sig til islam, idet det generelt sagt netop er tilhængere af denne religion, der er dårligst til at tilpasse sig det moderne Danmark og derfor stiller stadig mere urimelige krav.
Og det går deres vej.
For når nogle forsøger at hævde dansk kultur, får vedkommende hele parnasset på nakken og bliver betegnet som tilbageskuende, reaktionær, højreekstrem, provinsiel, racistisk, intolerant.
Sidst var det sagen fra Randers, hvor byrådet slog fast, at svinekød er en væsentlig del af dansk madkultur.
Tænk engang, at noget så selvfølgeligt gav anledning til, at byrådet skulle udsættes for offentlig spanking.
Det var så frikadellen; det var så halalkyllingen; det var så kønsopdelt svømmeundervisning; det var så krybespillet op til jul; det var så boligforeningens juletræ; det var så fritagelse for lejrskole; det var så det ene, og det var så det andet.
Hver gang trækker vi lidt på skuldrene og siger: nå, ja, det er jo en lille ting, den betyder ikke så meget.
I øvrigt, som jeg sagde, har vi jo en meget, meget stærk kultur, der ikke lader sig hvirvle omkuld.
Men den er under pres.
Den hvirvles rundt i universet i de her år.
Kulturværdierne står ikke fast.
Kulturværdierne er alene menneskeskabte af generationer før os, og kulturen bæres videre af os, som er heldige at være her lige nu.
Et par generationer, som ikke længere hævder dansk kultur – og dansk kultur findes ikke længere.
Dansk kultur kan kun overleve, hvis der er mennesker, der hævder den og forsvarer den.
Det er her, Christiansborg må gå forrest.
Jeg ser frem til debatten og skal på Dansk Folkepartis vegne fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget pålægger regeringen som en foreløbig foranstaltning at opløse Grimhøjmoskeen og efterfølgende – i overensstemmelse med grundlovens § 78, stk. 2 og 3 – anlægge sag imod den til moskeforeningens endelige opløsning.«