Søren Espersen (DF), 2014-05-20:
Det er jo ikke ofte, at det sker, at vi i Dansk Folkeparti møder frem til en førstebehandling af et væsentligt lovforslag og ikke ved, hvordan vi skal stille os, for på den ene side vil vi jo gerne medvirke til en proces, som angiveligt vil kunne give Grønland en forbedret økonomi, men på den anden side indebærer storskalaloven et væld af problemer, som giver dårlige fornemmelser.
Så vi er i Dansk Folkeparti i den grad i vildrede, og jeg formoder egentlig, at man i de øvrige partier, hvis man ellers turde være ærlig, ville have den samme dårlige fornemmelse, ambivalens og betænkelighed over for det, og der er et væld af spørgsmål, som vi håber at få svar på i dag og ved den videre behandling i udvalget.
Det er først, når vi har fået svar på dem, at vi i DF vil træffe vores endelige beslutning.
Det bør jo egentlig være med stor ulyst, at Folketinget nu går ind i en formulering af og en beslutning om det mærkelige kludetæppe, som storskalaloven er.
Og jeg må indlede med at sige, at jeg finder hele konceptet både særdeles udansk og særdeles ugrønlandsk, for sådan gør vi simpelt hen ikke i kongeriget, eller rettere sådan har vi ikke gjort det hidtil.
Lad mig lige prøve at ramme lovforslaget ind med nogle billeder af, hvad det egentlig er, der anbefales skal finde sted i kongeriget Danmark i 2014.
Man ser for sig en klondykelignende lejr midt i det grønlandske landskab, hvortil i tusindvis af kinesiske mænd er blevet fragtet fra den anden ende af verden, en lukket enklave, hvor ingen udefra må komme ind, og hvor ingen indefra må bevæge sig ud.
Man ser et hastigt opført skur, hvorfra et par danske politibetjente i samarbejde med et par halvt hundrede hårdhændede medlemmer af et kommunistkinesisk vagtselskab skal opretholde lov og orden.
Man ser et kinesisk feltlazaret, som med nødtørftig førstehjælp skal betjene 5.000 mennesker i en arbejdslejr, hvor arbejdet er farligt, og hvor der arbejdes 24-7.
Og man spørger sig, hvilket hospital der skal modtage de kvæstede.
Er det Dronning Ingrids Hospital i Godthåb, hvor læger og sygeplejersker allerede nu som følge af ubesatte stillinger farer rundt for blot nogenlunde at klare dagligdagen?
Næppe, mon det ikke i realiteten bliver Rigshospitalet, hvortil de kvæstede kinesere skal flyves.
Hvem skal fragte dem?
Og anslået hvor meget ekstra vil alt dette ikke alene koste, men også belaste sygehusvæsenet i både Danmark og Grønland? Man ser for sig nogle arbejdsforhold, som vil ligge milevidt fra de forhold, som kendetegner kongeriget.
Det er muligt, at kineserne får grønlandsk mindsteløn, men hvad der fratrækkes denne løn ved jo kun de kinesiske arbejdsgivere.
Realiteten er jo, at vi taler om social dumping i den helt store stil; om organiseret løndumping, officielt sanktioneret og blåstemplet af Folketinget, som selv den socialdemokratiske ordfører i dag aldrig ville drømme om skulle indføres i Danmark.
Man ser for sig, ikke mindst hvis ét storskalaprojekt bliver til flere, en nødtvungen optrapningen af søværnets indsats.
Med i hundredvis af sejladser i de grønlandske farvande af kommunistkinesiske skibe, hvor civil skibsfart er totalt sammenblandet med militær skibsfart, vil USA med garanti forlange, at det danske søværn optrapper, ellers skal vores amerikanske venner nok ordne det selv.
Er regeringen parat til at betale, hvad det koster at fordoble eller firedoble søværnets tilstedeværelse i Grønland?
Til Sandholmlejren?
Hvor og hvordan skal den rent grønlandske arbejdskraft, som efter planen skal stå for madlavning, kantinedrift og rengøring på projekterne, bo?
Kinesere må ikke rejse til Danmark, men hvordan kan man vide, om de gør det, hvis der ikke bliver indført paskontrol mellem Grønland og de andre nordiske lande?
Vi har vel mindst 25 andre relevante spørgsmål, som vi agter at stille regeringen i den fase, som der nu efter førstebehandlingen sættes i gang, heriblandt om det meget essentielle problem med uran og specielle mineraler, som giver store udenrigspolitiske og sikkerhedsmæssige udfordringer.
Overordnet og sluttelig vil jeg sige, at vi i Dansk Folkeparti så langt ville have foretrukket, at den udvinding af grønlandske ressourcer, som inden for det kommende år formodentlig sættes i gang, ville have foregået i et tæt og fortroligt samarbejde inden for rigsfællesskabet.
Vi ville så langt have foretrukket, at regeringen i tide aktivt var gået ind i en proces, som havde til formål at skaffe danske og nordiske investeringer i udvindingsprocessen for således at sikre grønlandske, danske og nordiske arbejdspladser under ordentlige og ordnede forhold.