Connie Hedegaard (KF), 2007-05-03:
Tak for forslaget om en styrket indsats mod hormonforstyrrende stoffer.
Det er et område, som regeringen prioriterer højt, og det er et område, som skal prioriteres højt.
Derfor har det jo også en fremtrædende plads i den kemikalieaftale, som samtlige partier indgik her i Folketinget forrige år.
I forlængelse af det indeholder den nationale strategi for de hormonforstyrrende stoffer også initiativer på en række af de områder, der ligesom skitseres i det beslutningsforslag, vi nu behandler.
Jeg har netop sendt en status for arbejdet over til Folketinget, så der er altså en lang række ting i gang.
Når vi så alligevel ender med ikke at kunne anbefale det forslag, der ligger her, er det, fordi det på nogle strækninger har nogle problemer i sig, som vi ikke kan deltage i, bl.a. fordi vores viden om de hormonforstyrrende stoffer ikke rækker til en meget detaljeret regulering på alle strækninger, og fordi vi ikke har tilstrækkelig viden om alternative stoffer til, at vi kan fjerne hormonforstyrrende eller andre uønskede stoffer fra en række produkter.
Det lyder jo mærkeligt, når vi her har et alvorligt område, som der er store problemer med.
Vi ville enormt gerne vide alt, men det er bare sådan, den moderne verden også somme tider er.
Det grundlag skal vi så først have etableret.
Det er selvfølgelig klart, at den store omfattende kemikalieregulering, der nu er lavet i EU, REACH, jo vil hjælpe os med nogle af de her ting.
For jeg tror, det står klart for alle, at de her problemer kan vi ikke klare alene i Danmark.
Vi har i Danmark med EU og med REACH valgt, at reguleringen skal ske gennem EU og ikke nationalt.
Vi skal så selvfølgelig gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at påvirke EU, så vi får den bedste regulering.
Når det er sagt, så lad mig kort kommentere de specifikke områder, som forslagsstillerne kommer ind på.
Først er der det med skoleudstyr med ftalater.
Jeg er selvfølgelig helt enig i, at der ikke skal være en risiko fra ftalater eller andre kemiske stoffer i skolematerialer.
De øvrige skolematerialer har jeg bedt kemikalieinspektionen om at følge op på, og jeg vil arbejde for, at skoleudstyr til børn bliver omfattet af EU-forbuddet mod ftalater.
Så er der et andet område, som blev diskuteret sidste efterår.
Det er bisfenol-A, der også nævnes her.
Fødevarestyrelsen ser altså derfor ikke noget behov for yderligere begrænsninger af bisfenol-A i sutteflasker.
Altså, når vi lægger den nyeste viden til grund, er vi ligesom på den sikre side her i Danmark.
Med hensyn til hormonforstyrrende stoffer i kosmetik er det jo også et område, som Danmark arbejder på at få reguleret i EU.
Der er allerede forbud mod stoffer, der er vurderet til at have effekter på fostre og forplantningsevne, og en yderligere udfasning vil kræve sikker viden om, hvilke stoffer der udgør en risiko, og om der findes alternativer, der ikke gør det.
Jeg arbejder for, at der kommer forslag om begrænsning af visse parabener og solfiltret 4MBC i år, medmindre der inden fremlægges nye data, der kan dokumentere, at det er sikkert at anvende det.
Hvad forslaget om at lægge afgift på hormonforstyrrende stoffer i kosmetik angår, går jeg ud fra, at vi er enige om, at det kun giver mening, hvis det rent faktisk har en effekt på forbruget.
Der må man jo sige at der er et problem, for kiloprisen på færdige kosmetikprodukter er jo ofte så eksorbitant høj, at en afgift på råvarerne ikke har betydning for salgsprisen.
Den er nemlig langt mere styret af prisen på udgifterne til effektiv markedsføring.
Derfor tror jeg heller ikke, at en afgift på kosmetik kan have nogen adfærdsregulerende effekt lige på det her punkt.
Det Radikale Venstre foreslår så at hæve den eksisterende afgift på pvc og ftalater.
Den nuværende afgift blev i sin tid sat på et niveau, der fordoblede prisen på ftalater, og det gjorde prisen på alternativerne konkurrencedygtig.
I april sidste år kunne jeg derfor orientere FMPU om, at brugen af ftalater i blød pvc var faldet med 15 pct., og det nuværende afgiftsniveau er efter regeringens opfattelse tilstrækkeligt til at have den ønskede effekt.
Men alligevel er der for tiden et arbejde i gang i Skatteministeriet, hvor også spørgsmålet om afgifter og en eventuel regulering af deres størrelse indgår.
Med hensyn til pvc og ftalater i medicinsk udstyr og lægemidler kan der ikke umiddelbart sammenlignes med f.eks. legetøj.
Man er nødt til at opveje de eventuelle negative effekter mod de gavnlige og nogle gange livsvigtige virkninger, og man skal have en sikker viden om alternativerne.
For en udfasning af ftalater, som vi jo godt alle sammen kunne ønske os, må jo ikke føre til en forringelse af patientsikkerheden og kvaliteten af den behandling, patienterne får.
Sådan er den virkelige verden jo også, at der er nogle forskellige hensyn, der skal vejes op mod hinanden.
EU's videnskabelige komité om medicin og medicinsk udstyr er ved at vurdere brugen af ftalater i lægemidler og medicinsk udstyr og også, hvad der så i givet fald er af mulige alternativer.
Bedømmelsen ventes offentliggjort i den nærmeste fremtid, og på baggrund af udtalelserne og Europa-Kommissionens reaktion på dem vil regeringen gøre sin holdning op, for så vidt angår det videre arbejde med ftalater i sundhedssektoren.
Men her er jeg meget enig i, at vi skal gå så langt, som vi overhovedet kan.
Indenrigs- og Sundhedsministeriet er i gang med en kortlægning af den nuværende brug af ftalater og mulige alternativer, og resultatet af denne kortlægning vil blive stillet til rådighed for regionerne om nogle få måneder, så de kan anvende dette i arbejdet på at få udfaset brugen af ftalatholdigt medicinsk udstyr overalt, hvor det overhovedet er muligt.
Der var en undersøgelse i 2002, der viste, at der kun var tre danske sygehuse, der til behandling af for tidligt fødte børn anvendte sonder indeholdende ftalater.
Nu er der netop færdiggjort en ny undersøgelse, som har vist en meget positiv udvikling, nemlig at også de sidste tre sygehuse har udskiftet de ftalatholdige sonder med ftalatfrie alternativer.
Herudover er Indenrigs- og Sundhedsministeriet ved at undersøge brugen af andre typer medicinsk udstyr, som anvendes til de for tidligt fødte børn, og hvis der afdækkes områder med brugbare alternativer til ftalatholdigt medicinsk udstyr i behandlingen af for tidligt fødte børn, vil ministeriet tage initiativer over for sygehusene med henblik på udskiftning af det ftalatholdige udstyr.
En række af de relevante stoffer, hvor der er tilstrækkelig viden, er allerede dækket af EUreguleringen, og i forbindelse med udbuddene af de statslige indkøbsaftaler vil vi se på mulighederne for herudover at undgå konkrete hormonforstyrrende stoffer, altså, hvor videngrundlaget er i orden.
Og jeg vil også inddrage emnet i drøftelserne med kommunerne i partnerskabet for offentlige grønne indkøb, når vi skal drøfte nye miljømål for det samarbejde her til efteråret.
Det sidste, jeg vil sige, er, at hvad forskningen angår, er der givet mange penge til området – det er der både i Danmark og i EU.
På EU-plan når det vel nærmest op på 1 mia. kr., og det vil fortsat være et prioriteret område også i Danmark.
Og EU's syvende rammeprogram for forskning udbyder nye midler til fortsat forskning på området.
I Danmark blev der tilbage i 2003 afsat 40 mio. kr. specifikt til forskning i hormonforstyrrende stoffer i en 3-årig handlingsplan, og af globaliseringspuljen er der nu afsat 144 mio. kr. til strategisk forskning i miljøteknologi, herunder i år og de kommende 2 år til det, der hedder substitution af miljø- og sundhedsskadelige kemikalier, som jo altså også dækker de hormonforstyrrende stoffer.
Så jeg synes altså faktisk, at vi har en lang række initiativer i gang.