Per Clausen (EL), 2015-02-24:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at Enhedslisten kan støtte det lovforslag, der er fremsat her, og hvis man skulle sige noget kritisk om det, er det vel i virkeligheden, at det er alt for lidt vidtgående.
Vi så faktisk gerne, at man også havde gennemført den her ændring i forhold til de produktionsafgiftsfonde, som jo får lov til at fortsætte uændret.
Når vi gør det, er det, fordi de her fonde og den måde, de er styret på, jo er noget, der har været diskuteret i årevis.
Jeg har tilbragt ganske mange timer med at diskutere med folk, der har siddet i de her bestyrelser, og som har givet udtryk for den klare opfattelse, at de faktisk synes, det var en kæmpe udfordring og et kæmpe problem, at landbruget, altså erhvervet, havde så stor, ja, nærmest enevældig, indflydelse på, hvordan de penge blev brugt.
For det var den klare opfattelse, at nogle mere helhedsorienterede synspunkter, nogle synspunkter i forhold til fornyelse og forandringsprocesser, ofte blev afvist til fordel for, at man fordelte pengene internt til formål, som man i landbruget og i erhvervsorganisationer selv syntes var relevante.
Det fremgår sådan set også af Landbrug & Fødevarers eget høringssvar, at en af de ting, man er bekymret for, er, om der nu også vil blive afsat penge nok til overhead fremadrettet.
En af henvisningerne er, at man sådan set har noget drift i det, man så kalder, jeg tror, det er Videncentret for Landbrug, som jo er sådan en smuk betegnelse for Landbrug & Fødevarers interessevaretagelse.
Og der er man lidt bekymret for, at driftsmidlerne vil blive udtørret, fordi man ikke i samme udstrækning som nu kan trække overhead ud af det her system.
Så fra Enhedslistens side skal der ikke være nogen tvivl om, at vi sådan set synes, at der har været problemer med, at det har været landbrugets organisationer, som administrerede og styrede uddelingen af midler til udvikling af det danske landbrug, både i forhold til spørgsmål om habilitet og også spørgsmål om at kunne få pengene anvendt til bredere samfundsmæssige formål, herunder forbrugerens interesse i bæredygtigt producerede fødevarer, og om landbrugets udvikling.
Selv om man selvfølgelig godt kan undre sig over, hvorfor det kommer, kunne man jo godt vende tilbage til Natur- og Landbrugskommissionen, som alle var så begejstrede for.
For der lagde man faktisk op til, at landbrugsfondene skulle ændres, så der kom fokus på bredere samfundsmæssige udfordringer, dvs. jordbrugsproduktion, f.eks. natur-, miljø- og klimarelaterede projekter, at man skulle koncentrere midler og aktiviteter om tværgående udviklingsorienterede udfordringer, og at det bl.a. kunne ske, ved at de to fonde opprioriterede støtte til disse aktiviteter frem for produktions- og afsætningsaktiviteter.
Man henviste også til, at de offentlige og samfundsmæssige interesser i fondsbestyrelserne skulle styrkes, og at det kunne ske, ved at de offentlige interesser blev sikret en ekstra plads i bestyrelserne for produktionsafgiftsfondene og Fonden for økologisk landbrug, og at formanden for promilleafgiftsfondene blev personligt udpeget af fødevareministeren.
Altså, det er jo ikke, fordi der ikke har været rigtig mange argumenter fremme for, at den her forandring var vigtig og var fornuftig.
Jeg synes måske, at dem, som var så begejstrede, dengang Natur- og Landbrugskommissionen kom med sin betænkning, skulle have læst lidt grundigere på den.
Det tror jeg er dumt, når man skal rose sådan nogle redegørelser og rapporter, altså hvis man ikke får dem læst helt igennem; det tror jeg er uhensigtsmæssigt.
Der er også nogle af dem, der er meget positive over for de øvrige elementer i lovforslaget, som er en smule betænkelige ved, om man nu kan sikre, at der kommer en tilstrækkelig ikkebureaukratisk administration af det her.
Altså, høringsparter, som i og for sig er enige i, at det er en dårlig idé, at det ligger i Landbrug & Fødevarer, fordi det giver en form for skævhed, synes måske også, det kan være problematisk, at det kommer over i styrelsen, og har også været kritiske over for det.
Jeg vil bare sige, at det i hvert fald er en af de ting, vi vil lægge meget vægt på i de spørgsmål, vi vil stille i udvalgsarbejdet, altså at få sikret, at få præciseret, at det stadig væk er sådan, at det er bestyrelsen, der laver strategien, at det er bestyrelsen, der fordeler pengene, at det er bestyrelsen, der bestemmer, hvor meget der skal gives til overhead, og at det også er bestyrelsen, der ligesom beslutter, hvordan pengene skal gives, og dermed kan opretholde en administration, som ikke er unødvendig bureaukratisk.
Det tror jeg er vigtigt at være opmærksom på, for det skulle jo nødig være sådan, at det her, som efter vores opfattelse indeholder en række fornuftige forandringer, som også er udtryk for forbedringer, fører til, at man på grund af sådanne tilbøjeligheder til bureaukrati i statsadministrationen taber de positive elementer, der ligger i det her, på jorden.
Det tror jeg godt vi kan sikre i det udvalgsarbejde der skal være, altså at det vil ske på en fornuftig måde.