runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 2009-11-03:
Realiteterne bag L 53 er drøftet i Udvalget for Forretningsordenen og med gruppeformændene gennem lang tid.
Og det, der skal oplyses her, er, at lovforslaget har til formål at sikre det formelle grundlag for, at Folketinget kan stille en supplerende bolig til rådighed for medlemmer af Folketinget.
Man kan også i dag med de eksisterende regler stille en supplerende bolig til rådighed, men i dag er det undtagelsen, fremover bliver det hovedreglen – det er derfor, vi lovgiver.
Dermed skabes der mulighed for, at nyvalgte medlemmer med længere rejsetid kan koncentrere sig om det politiske arbejde fra første dag i Folketinget, når de er nyvalgt, i stedet for at de først skal finde bomuligheder.
Jeg kan oplyse, at tilsvarende boligordninger bl.a. findes for medlemmer af den svenske Riksdag og for medlemmer af det norske Storting.
Forslaget indebærer, at Folketinget kan stille en supplerende bolig vederlagsfrit til rådighed for et medlem, hvis den samlede rejsetid mellem bopælen og Folketinget gør det rimeligt, at medlemmet overnatter i København.
Den personkreds, der kan få stillet en bolig til rådighed, svarer således til den personkreds, som efter de gældende regler er omfattet af refusionsordningen.
Det er hensigten, at der ved den nærmere udmøntning af ordningen i bekendtgørelsesform vil blive taget højde for den eksisterende praksis, således at også medlemmer med bopæl på Sjælland vil få mulighed for at få stillet en bolig til rådighed i situationer, hvor medlemmets rejsetid til Folketinget svarer til rejsetiden for medlemmer med bopæl uden for Sjælland.
Den hidtidige ordning udfases gradvis.
Og folketingsmedlemmer, der før dette lovforslags ikrafttræden modtager godtgørelse for boligudgifter, kan fortsætte på den nuværende refusionsordning.
Den nye boligordning indebærer etableringsomkostninger og afledte omkostninger, men på sigt forventes de nye omkostningstyper at blive modsvaret af de akkumulerede besparelser på refusionsomkostningerne under den hidtidige ordning med besparelse til følge.
Ved samme lejlighed stiller vi forslag om, at folketingsmedlemmer kan få godtgjort udgifter ved kørsel i egen bil i stedet for at få godtgjort udgifter ved kørsel i taxa og dermed bidrage til at reducere Folketingets samlede udgifter til medlemmernes indenlandske transport.
For forslaget indebærer, at et medlem kan vælge at få udbetalt en godtgørelse, som er fastsat af Skatterådet, jævnfør ligningslovens § 9 B, ved kørsel i egen bil ved befordring mellem bopælen og den for medlemmet mest hensigtsmæssige offentlige transportforbindelse til og fra Folketinget, i stedet for at man får betalt en taxa.
Jeg skal her takke for den brede tilslutning, der er i Folketingets partier til, at vi får gennemført ordningen, og ser også frem til udvalgsbehandlingen i Udvalget for Forretningsordenen.
Sophie Løhde (V), 2009-11-03:
Lovforslaget, vi nu behandler, indeholder som bekendt en række ændringer af de gymnasiale uddannelseslove på baggrund af det forlig, som samtlige partier på nær Enhedslisten og Liberal Alliance i april 2009 indgik aftale om vedrørende justeringer af gymnasiereformen fra 2005.
Begrebet reform bliver jo ofte anvendt i mange forskellige sammenhænge, men bliver ikke desto mindre i almindelig sprogbrug ofte tillagt betydning som tiltag for ændringer til det bedre.
Og hvis den tydning af begrebet er korrekt, må man jo sige, at en reform – og reformen i sig selv – vil medføre betydelige fremskridt for ændringer til det bedre.
Det er i hvert fald, hvad vi i Venstre mener at vi med endnu en justering af gymnasiereformen fra 2005 har opnået med det seneste forlig, hvor vi endnu en gang fik rettet op på en række uheldige konsekvenser af reformen.
Da vi i starten af det nye år modtog en lang række af rapporter om omfattende evaluering af gymnasiereformen efter dens vedtagelse i 2005, og herunder også en lang række spændende anbefalinger, som vi i Venstre var særdeles positive over for, gav det os et godt grundlag for politisk at kunne justere gymnasiereformen i en bedre retning.
For det første fik vi mulighed for at se reformens virkninger i et helhedsperspektiv, og for det andet fordi vi gennem en række gode og konstruktive anbefalinger fik kvalificeret grundlaget for at justere gymnasiereformen væsentligt.
I Venstre er vi derfor meget tilfredse med, at vi i dag førstebehandler det lovforslag, som udmønter en række af de ændringer af de gymnasiale uddannelser, som vi i forligskredsen er blevet enige om, og som set med Venstres øjne retter op på netop en række af de problemer i reformen, som også lærere, elever og skoleledere har givet udtryk for, og som vi dermed også demonstrerer at vi rent faktisk har lyttet til.
Om end vi i Venstre ikke kom igennem med alle vores ønsker til ændringer, glæder vi os især over, at andelen af almen studieforberedelse i stx reduceres til 200 timer og muligheden for at skrive i ét fag i studieretningsprojektet.
Vi glæder os også over, at både sprog og naturvidenskab med lovforslaget her bliver styrket og gøres mere attraktivt, bl.a. gennem en øget anvendelsesorientering, således at elevernes motivation for at vælge de pågældende fag forhåbentlig bliver styrket fremadrettet.
I den forbindelse skal jeg da også nævne, at vi synes, at det er yderst positivt, at der fremover bliver givet karakterer i naturvidenskabeligt grundforløb og almen sprogforståelse, om end vi i Venstre gerne havde set, at karakteren også var blevet medtællende på eksamensbeviset i stedet for som i aftalen alene at blive anført på eksamensbeviset uden den reelle værdi.
Men det ønske må vi have til gode at få indfriet, måske.
Alt i alt ligger der jo omfattende rapporter og evalueringer til grund for rækken af de ændringer, som vi i dag førstebehandler i Folketinget, og som vi i Venstre gerne vil takke forligskredsen for konstruktivt at kunne opnå enighed omkring.
Jeg skal på den baggrund meddele, at vi i Venstre kan støtte det fremsatte lovforslag og ser frem til den videre udvalgsbehandling.
Bertel Haarder (V), 2009-11-03:
Jeg vil gerne igen sige tak for den brede opbakning til forslaget.
Det er trist, at det skal være nødvendigt med sådan et forslag, men det er det altså.
Det er forebyggelse.
Jeg vil også godt takke for, at forslaget om digitalisering kan smutte med.
Det er en lille sag, men det er jo et led i en forenkling af arbejdsgangen og giver også en lille besparelse.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-03:
Dansk Folkeparti har været med hele vejen fra gymnasiereformens indledende forhandlinger til dens ikrafttrædelse i 2005, men med tiden har vi kunnet se, at reformen har haft behov for servicetjek og justeringer, således at vi sikrer en stærk reform til gavn for både eleverne, lærerne og skolelederne.
Således bygger dette lovforslag på det forlig, som Dansk Folkeparti har indgået med et bredt flertal i Folketinget – et forlig, vi indgik i april i år.
Dansk Folkeparti har lagt vægt på en styrkelse af kernefagligheden, en reduktion af de tværfaglige forløb samt en styrkelse af historiefaget, bl.a. på hf.
Det er i den grad tilfredsstillende, at historieopgaven på hf nu genindføres efter krav fra Dansk Folkeparti.
Historieopgaven på hf genindføres med henblik på at højne fagets status og give de studerende øvelse i skriftlige opgaver.
Det har endvidere haft betydning for Dansk Folkeparti, at forslagene baserer sig på evalueringer foretaget af Danmarks Evalueringsinstitut samt på forslag fra gymnasiereformens følgegruppe og på drøftelser både i Monsterudvalget og med repræsentanter for ledelse og lærere på hx og htx.
Lovforslaget medfører bl.a., at antallet af prøver sættes ned, og at timetallet til almen studieforberedelse, det vil sige det, der kaldes AT, reduceres med henholdsvis 40 og 35 timer for stx og hf.
De resterende timer vil så i stedet blive brugt på de enkelte fag, hvilket vi i Dansk Folkeparti bakker op om.
Det er utrolig vigtigt, at man er inde i det faglige stof i de enkelte fag for at kunne bruge dette hensigtsmæssigt i den almene studieforberedelse, som jo er tværfaglig.
I Dansk Folkeparti så vi gerne, at der blev sat mere fokus på gymnasiereformens mangler i forhold til faglige færdigheder.
Et flertal af gymnasielærerne mener, at elevernes faglige færdigheder er blevet ringere under gymnasiereformen.
I Dansk Folkeparti bekymrer vi os om netop dette, og vi så helst, at der blev indført flere initiativer, som kan styrke elevernes faglige færdigheder.
Men vi i Dansk Folkeparti kan selvfølgelig støtte forslaget.
Vi har indgået et forlig, og det holder vi os selvfølgelig fuldt ud til, og derfor vil vi medvirke positivt til arbejdet i udvalget, men vi vil også fortsat i forligskredsen have fokus på, hvordan vi kan styrke elevernes faglige færdigheder.
Villum Christensen (LA), 2009-11-03:
Med lovforslaget justeres en række elementer i gymnasiereformen, som trådte i kraft den 2. august 2005.
Ændringerne foretages for en stor dels vedkommende på baggrund af de erfaringer, en række evalueringer har synliggjort.
De foreslåede ændringer om større fleksibilitet og større frihed til skolernes tilrettelæggelse af fagudbuddet falder i naturlig forlængelse af selvstyreformen, hvor en række tværgående hensyn skal kunne opvejes over for hinanden, og hvor centrale bindinger absolut ikke er hjælpsomt.
Vi skal selvfølgelig væk fra en ordning, hvor vi tvinger de unge til valg, de ikke er parate til at tage, og hvor skolerne ikke er i stand til at udnytte særlige lokale behov og forudsætninger som følge af lærerkorpsets sammensætning, fysiske rammer osv.
Vi støtter forligspartierne i forbindelse med både store og små justeringer af gymnasieloven, primært fordi de er udtryk for større frihed for den enkelte skole.
For vores skyld kunne vi sagtens leve med et større indhug i den centrale styring.
Bertel Haarder (V), 2009-11-03:
Jeg vil gerne sige tak til samtlige ordførere for en meget konstruktiv tilgang til det, vi har drøftet, og især selvfølgelig tak til alle, undtagen Enhedslisten, for de meget konstruktive drøftelser, vi har haft i ministeriet gennem mange, mange møder.
Det er jo ikke første gang, vi justerer gymnasiereformen, og det er nok heller ikke sidste gang.
Nogle af os ville gerne være gået lidt videre, som enkelte af ordførerne har sagt, men jeg vil godt understrege: Det foreliggende er en rigtig stor forbedring set fra regeringens synspunkt.
Vi er glade for det, og vi er også glade for, at vi med disse justeringer imødekommer ønsker fra såvel lærere, elever som rektorer.
Jeg mener, at de justeringer, vi nu vedtager inden så længe, vil styrke fagligheden på en række måder.
Det styrker fagligheden, at vi nu bruger mindre tid på læseferier og mere tid på undervisning.
Det styrker også fagligheden – i hvert fald set fra mange læreres synsvinkel – at fagene nu kun skal afgive 200 timer i stedet for 240 timer til almen studieforberedelse.
Det styrker fagligheden, at hvis man vælger en tung naturfaglig retning, kan man klare sig med lidt mindre sprog; og omvendt, hvis man vælger en tung sproglig retning, kan man klare sig med lidt mindre naturfag.
Midt i det hele har vi også en lille hf-reform, som efter min mening også vil styrke fagligheden, og det samme gælder den klarere profil på hhx og htx.
Jeg synes, vi har lyttet så godt, vi kunne, både til hinanden og til lærernes, elevernes og rektorernes ønsker, og derfor har jeg en forventning om, at den gymnasiereform, der står, efter at det, vi behandler i dag, er blevet vedtaget, både kan holde en rum tid og skabe den tillid, som skal til, for at man tager hver enkelt element alvorligt og får ført det hele ud i livet på en måde, så man ikke skal have uendelig usikkerhed og mødevirksomhed, og så vi ikke får et administrativt monster, fordi der er for mange uafklarede spørgsmål.
Så alt i alt er regeringen meget tilfreds, og jeg vil godt takke ordførerne for de konstruktive drøftelser, vi har haft, og for, at de blev så resultatrige.
Selv om vi er nogle, der godt på visse punkter kunne være gået lidt videre, så er vi alligevel glade for det, der ligger her.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-11-03:
Dette lovforslag berører altså fire forskellige områder, og det er sådan, at jeg lige vil berøre et par stykker af dem.
Med forslaget vil vi sikre, at tredjelandes statsborgere også tilbydes en gratis erhvervsuddannelse, men det er vigtigt, at erhvervsuddannelserne er med til at uddanne til nutidens og fremtidens arbejdsmarked, også i andre lande.
Det gør ikke noget, de kommer til Danmark, men nogle unge har ikke forudsætninger for at gennemføre en almindelig ungdomsuddannelse, og for disse unge er et egu-forløb et meget velegnet tilbud.
Det er nemlig tilpasset den enkelte elev på bedste vis.
Vi har nogle tal, der viser, at vi i 2008 på landsplan havde 952 elever, som var påbegyndt en egu; det var en stigning i forhold til 2007, men det er fortsat under den målsætning, som er et ønske.
Vi ønsker, at antallet af egu-forløb kommer op på 1.200 forløb om året og allerhelst op på 3.000 forløb om året.
Det er høje mål, men der er garanteret også mulighed for at nå dem, når vi nu kommer i gang med omlægningen af finansieringsmodellen for egu.
Omlægningen kommer til at give kommunerne et større incitament til at igangsætte disse egu-uddannelser, og det vil bidrage til at højne det faglige niveau på erhvervsuddannelsernes skoledel.
nej, det er noget sludder.
Vi stopper bare her.
Venstre støtter forslaget.
Carsten Hansen (S), 2009-11-03:
Det, jeg ikke kan finde ud af, må jeg sige til fru Anne-Mette Winther Christiansen
, er, om Venstre anerkender, at der er et problem her.
Altså, vi har jo nogle fælles målsætninger – jeg forstår, at forliget ikke er helt opsagt endnu, og det tager vi et andet sted – om at nå 95 pct.
Og hvis det er rigtigt, hvad Det Radikale Venstre skriver i deres udmærkede beslutningsforslag, så drejer det sig om ca. 3.000 unge, der hvert år på den ene eller den anden måde får forringet deres forhold og måske må droppe ud.
Er vi ikke enige om, at vi har en fælles udfordring, som vi jo løste i SU-forligskredsen i sin tid?
Er det ikke rigtigt, at hvis der er en udfordring, skal det jo ikke være tekniske hindringer et eller andet sted, der blokerer?
Og hvis de partier, der er til stede i Folketingssalen i dag, faktisk siger ja, burde vi også kunne finde en løsning.
Bertel Haarder (V), 2009-11-03:
Vi har nok verdens højeste lærlinge- og elevlønninger i dag, men vi har også verdens højeste uddannelsesstøtte, og uddannelsesstøtten har vi forbedret så meget for studerende med børn, at der nu er opstået en urimelighed i forhold til uddannelsessøgende, som får løn i stedet for uddannelsesstøtte.
Det er sådan, at når man får løn, får man sine løn- og arbejdsforhold reguleret ved aftale mellem arbejdsmarkedets parter, og i den forbindelse kan der ikke lægges uddannelsesstøtte ovenpå.
Sådan er det, og sådan har det altid været.
Hvis man vil forbedre vilkårene for erhvervsskoleelever med børn, skal man henvende sig til arbejdsmarkedets parter, og så er der jo flere muligheder.
Man kan tænke sig, at arbejdsmarkedets parter, som i forvejen har opbygget en barselfond, kan klare problemet ad den vej.
Vi har også en AER-fond, altså Arbejdsgivernes Elevrefusion, som i teorien kunne klare problemet.
Det kan da være, at forslagsstilleren, fru Marianne Jelved, og jeg skulle tage hinanden i hånden og tale med arbejdsmarkedets parter om det.
Jeg er ikke på nuværende tidspunkt og med det, der foreligger, klar til at bryde et godt, gammelt princip om, at hvis der skal skabes forbedringer på arbejdsmarkedet, sker det ved forhandling mellem arbejdsmarkedets parter.
Det er jo ikke noget, som kun arbejdsgiversiden lægger vægt på; det er faktisk også noget, arbejdstagersiden lægger vægt på.
Vi politikere skal ikke udtømme forhandlingsemnerne for parterne.
Så gør vi det ikke lettere for dem at nå til enighed.
Derfor tror jeg, at den kloge måde at få løst denne urimelighed på, som der er mellem uddannelsessøgende, som er i erhvervsuddannelse, og som har børn, og uddannelsessøgende andre steder, som er på SU, er, at vi går til arbejdsmarkedets parter og prøver, om det kan blive et led i nogle forhandlingsoplæg ved næste overenskomstforhandling, som jo ikke ligger så langt borte.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-03:
Det, som vi forestiller os fra Dansk Folkepartis side, er, at vi kigger helt nøgternt på, hvilke økonomiske muligheder de her forsørgere på erhvervsuddannelserne har inden for det nuværende system.
Vi ved jo, at de får elevløn.
De har mulighed for som forsørgere også at få det her børnetilskud.
Man kan få børnecheck, men der kan man sige, at det jo er noget, som alle får.
Men jeg synes faktisk, at vi skal behandle det i de forskellige forligskredse, for som fru Anne-Mette Winther Christiansen fra Venstre også var inde på tidligere, er det her inde over en hel del forlig om AER, om velfærd, om SU, og der mener vi i hvert fald i Dansk Folkeparti, at vi gerne vil bidrage positivt til, at vi ser på det her med hensyn til forsørgerne i de forskellige forligskredse.
Carsten Hansen (S), 2009-11-03:
Vi har gjort det for enlige forsørgere på SU, altså alle de fine uddannelser.
KVU'erne, MVU'erne og DLVU'erne, alle de længerevarende og mellemlange uddannelser, har vi jo sikret, og det er en kæmpesucces.
Jeg vil bare sige, at den der argumentation om, at man kan få forhøjet børnetilskud, og man kan få huslejen på socialkontoret osv., er den samme argumentation, som vi havde, inden vi gennemførte ordningen på SU-området.
Det blev en enorm succes, og vi har fået rigtig mange igennem den vej rundt.
Var det ikke rimeligt, at de andre også fik de muligheder?
Det kan godt være, at det skal give sig lidt hist og pist, men kunne vi ikke aftale, at vi i Uddannelsesudvalget efter den her første behandling får ministeren til at skrive en beretning sammen med Folketingets partier, der kundgør vores gode vilje, så vi får løst problemstillingen?
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-03:
Nu siger hr. Carsten Hansen, at vi jo har været med til at sikre enlige forsørgere bl.a. et rigtig flot tillæg, hvis de er SU-modtagere, dvs. studerer på længerevarende uddannelser.
Hr. Carsten Hansen siger også, at det er nogle fine uddannelser, men nu vil jeg også gerne agitere for – for jeg er selv erhvervsuddannet, jeg er kontorassistentuddannet – at det at have en erhvervsuddannelse også er en fin uddannelse.
Vi bliver uddannet til rigtig, rigtig mange gode ting, så det vil jeg lige nævne.
Når det så er sagt, vil jeg også sige, som det er, at Dansk Folkeparti ikke står og blankt afviser, at vi skal gøre noget for forsørgerne på erhvervsuddannelsesområdet.
Vi siger netop, at det her er en god anledning til, at vi kan få drøftet det her i de forskellige forligskredse for at se på helt nøgternt, hvordan de økonomiske rammer og forhold er for de forsørgende på erhvervsuddannelserne, således at vi kan gå ind og se, hvordan vi bedst kan skrue noget sammen, hvis der er behov for det.
Nanna Westerby (SF), 2009-11-03:
Det undrer mig bare lidt, fordi ordføreren, fru Marlene Harpsøe, siger om de her elever på erhvervsuddannelserne, at hvis man er forsørger, så kan man søge en lang, lang række tilskud, og at man f.eks. kan få boligsikring eller børnecheck.
Men det er vel ikke så meget anderledes, end hvad eleverne på de videregående uddannelser kan, bortset fra at de så får en dobbelt SU, at de så får en meget højere indtægt.
Nu siger ordføreren, at erhvervsuddannelserne er lige så fine som de videregående uddannelser, men hvorfor er det så, at studerende på universitetet skal være bedre stillet og have en højere indkomst end elever på erhvervsuddannelserne?
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-03:
Jeg beklager, hvis jeg ikke har fået sagt tydeligt nok omkring børnecheck og boligsikring, at det er noget, som alle kan søge om.
Jeg vil gerne manifestere nu, at det selvfølgelig er rigtigt, som fru Nanna Westerby siger, at det kan man søge om, uanset hvem man er.
Når det så er sagt, så kom fru Nanna Westerby også ind på de fine uddannelser, som man nogle gange taler om, når man taler om de videregående uddannelser.
Der er jo ikke nogen uddannelser, som ordføreren også var inde på, der er bedre end andre.
Vi har alle sammen en funktion i det her samfund, og vi har alle sammen lige gode uddannelser, og derfor skal det selvfølgelig også sikres, at man, hvis man er forsørger, hvis man er mor eller far, så skal have nogle ordentlige økonomiske rammer, lige meget om man er på en videregående uddannelse eller på en erhvervsuddannelse, så man sådan set både kan sørge for, at man kan varetage sit barns tarv og også fortsætte på den uddannelse, som man går på.
For som vi også tidligere har været inde på flere gange, så har vi en målsætning om, at 95 pct. af en ungdomsårgang skal tage en ungdomsuddannelse.
Den målsætning vil vi gerne fastholde i Dansk Folkeparti.
Nanna Westerby (SF), 2009-11-03:
Jamen det vil vi så sandelig også gerne i SF.
Det er helt rigtigt, som ordføreren påpeger, at jeg virkelig ikke synes, at erhvervsuddannelser er mindre fine end universitetsuddannelser eller velfærdsuddannelser, jeg kan bare ikke rigtigt få det til hænge sammen, for lige nu er det sådan, kan man se af det beslutningsforslag, som De Radikale har gjort en rigtig godt stykke arbejde med og har lagt frem, at der er forskel på elever på velfærdsuddannelser og studerende på universiteter og på de lange videregående uddannelser.
De sidste er bedre stillet end eleverne på velfærdsuddannelserne, hvis de får et barn.
Og så er det bare, at jeg ikke forstår, at når nu Dansk Folkeparti går så meget op i, at erhvervsuddannelserne er lige så fine som de videregående uddannelser – og det er jeg helt enig i – hvorfor er det så, man ikke vil være med til at ligestille de to grupper af studerende?
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-03:
Jeg synes rent faktisk, at Dansk Folkeparti nu her på talerstolen bliver angrebet meget mere, end der egentlig er behov for, for det, vi jo faktisk siger, er, at vi går positivt ind i det her og siger, at vi meget gerne vil være med til at se på de økonomiske forhold, som forsørgerne på erhvervsuddannelserne har.
Dem vil vi meget gerne se på.
Nanna Westerby (SF), 2009-11-03:
Jeg vil først sige tak til De Radikale for at tage den her problemstilling op.
Jeg skal være helt ærlig og sige, at vi i SF faktisk ikke har været opmærksomme på, at det er så omfattende en problemstilling, som det er.
Det, vi taler om, er jo, at når elever på erhvervsuddannelserne går fra grundforløb til hovedforløb, mister de en række ekstra støttemuligheder, som man har, når man er SU-modtager, dvs. som dem på de videregående uddannelser har.
Det gør, at man i nogle tilfælde mister over halvdelen af sin indtægt, og det er anslået ca. 3.000 unge, der bliver ramt af det her.
Det synes jeg er ret mange, og vi har jo altså ikke været opmærksomme på, at det er så omfattende.
Så det er vi rigtig glade for.
Det er jo helt urimeligt, at de skal stilles anderledes end unge på de videregående uddannelser.
Som det også er blevet sagt af Socialdemokratiets ordfører, har vi jo rigtig længe på de videregående uddannelser haft fokus på at sikre bedre forhold og indtægtsgrundlag for forsørgere for at sørge for, at de også kan fortsætte med deres uddannelse.
Det er en helt, synes jeg, naturlig ting i et velfærdssamfund, og det er helt oplagt for at øge antallet af unge, der tager en uddannelse.
Jeg synes, at det er oplagt at have det fokus også på erhvervsuddannelserne, så vi støtter det her lovforslag.
Så vil jeg bare også sige, og det synes jeg også at vi skal bide mærke i, at jeg har hørt fra – indtil videre i hvert fald – Venstre og Dansk Folkeparti, at man gerne vil arbejde videre med den her problemstilling.
Jeg synes, det er ærgerligt, at beslutningsforslaget ikke kan blive vedtaget, men det synes jeg da at vi skal holde de to partier op på, og jeg synes også, at det er rigtig positivt, at der kommer de trods alt så imødekommende udmeldinger, som der gør.