Morten Bødskov (S), 2013-01-25:
Tak for det, formand.
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at regeringen ligesom forslagsstilleren lægger stor vægt på, at der er retssikkerhed for personer under værgemål, og at det i den forbindelse er vigtigt, at man som værge har det fornødne kendskab til den person, der er under værgemål.
Lad mig i forlængelse heraf samtidig understrege en anden væsentlig pointe for debatten i dag, nemlig at værgens opgave består i at varetage konkrete opgaver af retlig karakter.
Den faste værge er således ikke nogen omsorgsperson.
Det er vigtigt at holde sig for øje, når man taler om, hvor meget eller hvor lidt kontakt der bør være mellem værgen og den, der er under værgemål.
Hvis jeg i øvrigt kort bare lige skal ridse op, hvad der gælder i forhold til faste værger, er det følgende:
Der blev samtidig udsendt en cirkulæreskrivelse om antagelse af faste værger til de daværende statsamter – det, der nu hedder statsforvaltningerne.
Af cirkulæreskrivelsen fremgår det, at statsforvaltningerne, når de fastlægger antallet af værger, skal tage hensyn til, at det bliver muligt at opnå en ordning, hvor værgen vil kunne tilrettelægge sit arbejde med varetagelse af værgemål på en rationel måde.
Tanken er imidlertid også, at værgen gennem antallet af værgemål kan opnå den fornødne ekspertise, men omvendt skal det også sikres, at de faste værger kun har værgemål i et sådant omfang, at de kan have kendskab til de enkelte personer under værgemål og selvfølgelig også deres forhold.
Spørgsmålet om antallet af værgemål pr. værge er ikke reguleret yderligere.
Der er således ikke i dag en øvre grænse eller et loft, om man vil, for antallet af værgemål, som den enkelte værge kan varetage.
Det afgørende vil dog altid være, at værgen har et sådant kendskab til personen under værgemål og dennes forhold, at værgen kan varetage sit arbejde i overensstemmelse med værgemålslovens regler.
Rammerne er således fastlagt tilbage i 1997, som jeg sagde, og det manglende loft har ikke hidtil givet anledning til problemer.
Værger står under tilsyn af den statsforvaltning, hvor den, som er under værgemålet, bor.
Hvis der bestyres midler i en forvaltningsafdeling, står værgen tillige under forvaltningsafdelingens tilsyn.
Civilstyrelsen, hvilket flere af dem, der er med i debatten her i dag, temmelig sikkert vil vide, har det øverste tilsyn med værgemål.
Civilstyrelsen kontrollerer løbende, at statsforvaltningerne og forvaltningsafdelingerne fører det fornødne tilsyn med værgerne.
Statsforvaltningernes og forvaltningsafdelingernes afgørelse kan i øvrigt påklages til Civilstyrelsen.
Undersøgelsen blev iværksat efter den medieomtale, der var i slutningen af 2011, om værgers kontakt til personer under værgemål.
Det fremgik heraf, at en navngiven person under værgemål aldrig havde mødt sin værge.
Undersøgelsen, som altså er oversendt til Folketinget, viser, at de faste værger i gennemsnit varetager 34 værgemål.
Gennemsnittet er stort set ens i statsforvaltningerne, bortset fra Statsforvaltningen Hovedstaden, hvor gennemsnittet er 47.
Herudover fremgår det, at 89 af de i alt 94 faste værger, der var på tidspunktet for undersøgelsens gennemførelse, generelt møder de pågældende, umiddelbart efter at værgemålet er etableret.
Herefter er der besøg efter behov.
Herudover skaffer og vedligeholder værgen sit kendskab til personen under værgemål ved kontakt til personer, som har kendskab til den pågældende.
I de få tilfælde, hvor værgen ikke har mødt personen under værgemål, skyldes det, at værgen er blevet frarådet det af personalet og pårørende, under henvisning til at det ikke kan antages at være til gavn for personen under værgemål.
Ud over disse få tilfælde viser undersøgelsen, at 5 ud af de 94 værger ikke havde en fast rutine med at besøge alle de personer, som de var værger for.
Begrundelsen for de manglende besøg kendes ikke, men i to tilfælde har værgerne vurderet, at der ikke nødvendigvis var behov for et besøg, hvis der alene var tale om et økonomisk værgemål.
De fem værger, som var værge for henholdsvis 83, 57, 50, 40 og 18 personer, blev af statsforvaltningerne pålagt at besøge de personer, som de ikke tidligere havde truffet.
I undersøgelsen konkluderer Civilstyrelsen, at der i lyset af de allerede iværksatte tiltag ikke er grundlag for at foretage videre i forhold til de tilfælde, hvor værgen ikke har mødt personen under værgemål.
I forhold til det spørgsmål, som er temaet for dagens debat, nemlig spørgsmålet om at indføre et loft over antallet af værgemål, som en enkelt værge kan varetage, synes jeg, at der er grundlag for lige at fremhæve Civilstyrelsens konklusioner i den førnævnte undersøgelse, for efter Civilstyrelsens opfattelse er det af hensyn til at sikre værgens nødvendige kendskab til personer under værgemål således hverken nødvendigt eller hensigtsmæssigt at fastsætte en grænse for antallet af værgemål, som en fast værge må varetage.
Det kan således ikke på baggrund af undersøgelsen konkluderes, at der er en sammenhæng mellem antallet af værgemål, som værgen varetager, og manglende besøg.
Herudover er der ifølge Civilstyrelsen intet, der tyder på, at en øvre grænse for antallet af værgemål, som den enkelte må varetage, vil øge kvaliteten af værgens arbejde.
Dette skal ses i lyset af de store forskelle i karakteren af værgemålene og værgernes forhold.
Omfanget og karakteren af værgemålene er således meget forskellige, hvorfor omfanget af værgens arbejde ikke nødvendigvis kan vurderes på baggrund af antallet af værgemål, som værgen varetager.
Hertil kommer som sagt, at værgernes forhold er forskellige.
For nogle faste værger er arbejdet som værge en del af deres professionelle job, ligesom jobbet som fast værge for enkelte er det eneste, værgen beskæftiger sig med, mens jobbet som værge for andre er et job, som værgen varetager ud over et andet professionelt job.
Så kunne man jo spørge, om der ikke burde indføres et loft sådan bare for en sikkerheds skyld, for så kunne man jo undgå enhver risiko for, at en værge fik et værgemål for meget.
Men vi plejer jo normalt at have det sådan, at vi ikke skal regulere bare for at regulere.
Det synes jeg at vi skal fastholde i den her sammenhæng, for hvor skulle grænsen for et loft i givet fald være?
Forslagsstillerne peger på et loft på 25, men forslagsstillerne kommer jo ikke nærmere ind på begrundelserne for lige nøjagtig det valgte antal på 25.
Hvorfor ikke 30, 40, 10 eller 5?
Tallet 25 synes at være grebet ud af den blå luft.
Hertil kommer, at forslagsstillerne slet ikke skelner mellem forskellige typer værgemål og de store forskelle, der er i karakteren af værgemålene.
Det afgørende er igen ikke et bestemt tal.
Det afgørende er derimod, at værgen har det tilstrækkelige kendskab til personen, som han eller hun er værge for.
Civilstyrelsen har således også i forlængelse af den undersøgelse, jeg har refereret til et par gange, som altså stammer fra maj 2012, i et brev til statsforvaltningerne bl.a. betonet vigtigheden af, at statsforvaltningen tilrettelægger tilsynet med de faste værger, således at det sikres, at en værge til stadighed har det fornødne kendskab til den person, han eller hun er værge for.
En fast værge kan, som det fremgår af brevet, kun helt undtagelsesvis antages at have det fornødne kendskab til en person under værgemål, hvis værgen ikke har mødt den pågældende.
Herudover fremhæver Civilstyrelsen i brevet, at det i de enkeltstående tilfælde, hvor det af hensyn til personen under værgemål er velbegrundet, at værgen ikke besøger eller holder møder med den pågældende, påhviler værgen at udvise særlig omhu med at tilvejebringe og vedligeholde det fornødne kendskab til personen under værgemål på andre måder.
Det kan f.eks. ske ved kontakt til familie, plejepersonale eller lignende.
For regeringen er og vil det være afgørende, at det ikke på baggrund af Civilstyrelsens undersøgelse kan konkluderes, at der er en sammenhæng mellem antallet af værgemål og manglende besøg.
Herudover er der intet, der tyder på, at en øvre grænse for antallet af værgemål vil øge kvaliteten af de faste værgers arbejde.
Det skal selvfølgelig ses i lyset af de store forskelle på værgemålene og værgernes forhold.
Vi i regeringen kan selvfølgelig tilslutte os Civilstyrelsens konklusioner, og der er ikke efterfølgende kommet nye oplysninger frem, som betyder, at regeringen vil ændre opfattelse af dette.
Men det er jo ikke det samme som at sige, at vi er ligeglad med dem, der er under værgemål, bestemt ikke.
Og for at sikre et aktivt tilsyn med statsforvaltningernes administration af værgemål vil det derfor også fremover være sådan, at statsforvaltningerne en gang årligt skal afrapportere til Civilstyrelsen om de faste værger, herunder om antallet af værgemål og værgernes kendskab til den enkelte.
Samtidig vil Civilstyrelsen i første kvartal af 2015 gennemføre en ny undersøgelse af de faste værger svarende til den undersøgelse, der blev gennemført i første kvartal sidste år, altså i første kvartal 2012.
I den undersøgelse vil resultatet af de årlige afrapporteringer fra statsforvaltningerne naturligvis også indgå.
Civilstyrelsen og statsforvaltningerne vil således fremadrettet følge området og vil selvfølgelig gribe ind, hvis der viser sig kritisable forhold i relation til en bestemt værge.
For at opsummere: Regeringen lægger ligesom forslagsstillerne stor vægt på, at der er retssikkerhed for personer under værgemål.
Det er i den forbindelse vigtigt, at man som værge har det fornødne kendskab til den person, der er under værgemål.
Det er imidlertid også vigtigt at holde sig for øje, at værgernes opgave består i at varetage konkrete opgaver af retlig karakter.
Den faste værge er således ikke nogen omsorgsperson.
Det kan ikke på baggrund af Civilstyrelsens undersøgelse konkluderes, at der er en sammenhæng mellem antallet af værgemål og manglende besøg.
Der er heller ikke noget, der tyder på, at en øvre grænse for antallet af værgemål vil øge kvaliteten af de faste værgers arbejde.
Et loft på f.eks. 25 synes at være grebet ud af den blå luft.
Og Civilstyrelsen har i maj 2012 i breve til statsforvaltningerne fulgt op på undersøgelsen.
Civilstyrelsen og statsforvaltningerne følger fremadrettet aktivt området, og Civilstyrelsen vil bl.a., som jeg sagde, gennemføre en ny undersøgelse i første kvartal 2015.
Så hvis det ikke allerede er fremgået, håber jeg, at jeg her har fremført rigeligt med argumenter for, hvorfor regeringen ikke kan støtte forslaget.