Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-12-08:
Socialdemokraterne arbejder for at mindske udbredelsen af illegale stoffer og hjælpe stofafhængige til et værdigt liv.
Det kræver en bred, helhedsorienteret indsats, hvis færre skal udvikle stofmisbrug, og flere skal ud af deres afhængighed, samtidig med at skaderne af det misbrug, der trods alt finder sted, begrænses.
Der er fortsat rigtig store udfordringer på narkotikaområdet.
Antallet af stofmisbrugere i Danmark er steget fra 28.000 til 33.000 bare fra 2006 til 2009, og antallet af mennesker, der fortsat dør med relation til narkotika, er ligeledes steget igennem årene til 276 dødsfald i 2009, et tal, der heller ikke blev sænket markant i 2010.
Udviklingen viser, at den danske narkotikapolitik har brug for at gå nye veje.
Det er hverken tilfredsstillende, at antallet af narkotikarelaterede dødsfald fortsat er voldsomt højt, eller at antallet af stofmisbrugere er stigende.
Derfor er det tid til at gå nye veje.
Vi mener, at stofafhængighed både er et sundhedsmæssigt og et socialt fænomen.
For mange stofmisbrugere er afhængigheden en kritisk overgangsfase, som kan overvindes med den rette hjælp.
Narkotikapolitikken skal derfor støtte den proces frem for at hæmme den.
Det gælder også forebyggelsesindsatsen.
Det er nok en af de vigtigste indsatser i narkotikapolitikken.
Illegale stoffer er nemlig mest udbredt blandt helt unge under 25 år, som oftest indtager hash, amfetamin og ecstasy, og som den tidligere ordfører også var inde på, ja, så er fantasien jo, kan man sige, stor, når det omhandler de mennesker, som laver stoffer til det her marked.
Det kan ske i garager, det kan være andre steder, hvor man eksperimenterer med at lave nye spændende kemiske ting, som man derefter sender på markedet med argumentet, at det jo fortsat er legalt, fordi det ikke er blevet stoppet.
Udbredelsen af de illegale stoffer ligger nogenlunde stabilt, men særlig er der et stigende antal unge, der har et aktuelt kokainmisbrug, og det vidner om, at vi skal lave en større forebyggende indsats i de kommende år, og at vi også skal nytænke denne indsats.
Dette lovforslag gør det som sagt muligt at nedlægge forbud mod hele grupper af ensartede stoffer, så man også kan forbyde andre stoffer i samme gruppe, der formodes at have en euforiserende virkning.
Forudsætningen for, at man kan forbyde hele grupper af stoffer, er, at det sker efter indstilling fra Sundhedsstyrelsen eller kommer i internationalt regi, og vi reviderer loven igen efter nogle år.
Jeg synes, det er et vigtigt tiltag, fordi det gør, at vi kan springe hurtigere til og sende klare signaler til de unge om, at de her stoffer både er farlige og illegale, men jeg synes også, det må siges, at det ikke er et forslag, der kan stå alene i den danske narkotikapolitik.
Vi har behov for, at vi i stigende grad laver en forebyggelse, der baserer sig på tillid blandt unge til, at man kan få hjælp og rådgivning hos sin lærer, i sin skole, hos politiet, hos sundhedsmyndighederne, på Giftlinjen og andre steder.
Hvis man er i tvivl om noget, hvis man er i tvivl om, at det, man nu bliver tilbudt, er noget, der kan være farligt, hvis man er bange for, at ens venner er på vej ud i noget, der ikke er godt, så skal man altid have tillid til, at der er hjælp at hente, og at der er rigtig vejledning og støtte at hente, og at man ikke bare bliver slået oven i hovedet, hvis man kan sige det sådan.
Der har været – og er stadig væk – alt for mange historier om unge, der er bange for at søge hjælp, fordi de er bange for, at politiet skal anholde dem eller give dem en bøde, eller at det skal komme deres forældre for øre.
Mit håb er også, at vi ikke alene med det her lovforslag, men også i fremtiden kan gøre det bedre og mere sikkert for unge at melde sig selv, hvis man kan sige det sådan, og at modtage rådgivning og hjælp, når det handler om illegale stoffer, hvad enten der er tale om hash, kokain eller – som i det her tilfælde – helt nye stoffer, som først lige er ved at blive udviklet.
Tak for ordet.