Karen Hækkerup (S), 2009-11-04:
Så får jeg mulighed for måske at fortsætte dialogen, som blev lidt brat afbrudt.
Vi har fra Socialdemokraternes side været positive over for at lave en skærpende lovgivning, som skulle kunne give mere fred i gaderne, når klimatopmødet skal løbe af stabelen.
Omvendt må man også sige, at kigger man på, hvilke bestemmelser man allerede i dag har, så har vi jo rigtig mange bestemmelser og muligheder for politiet til at gribe ind.
Det er jo ikke sådan, at Danmark i dag er uden en straffelov, og at vi, fordi vi skal have et klimatopmøde, skal starte forfra.
Vi har en straffelov; vi har bestemmelser, man kan blive tiltalt efter; vi har muligheder, som politiet kan bruge, hvis demonstrationer løber løbsk, og de muligheder skal man selvfølgelig også anvende.
Jeg har tidligere udtalt, at jeg ikke har meget sympati for voldsturister, som kommer hertil fra udlandet for at smadre og hærge.
Men det, der virkelig gør mig bekymret ved det her lovforslag, er for det første, at det ikke vil komme til at virke, fordi den måde, det er sammensat på, ikke er særlig logisk.
Dernæst er det også et problem i forhold til nogle af vores fundamentale retsprincipper.
Retten til at forsamles bliver på en eller anden måde trådt under fode; det er i al fald et spørgsmål, der bliver rejst, og det synes jeg man bliver nødt til at forholde sig til, også fra regeringens side.
Det her kommer ikke kun til at virke under klimatopmødet.
Det her lovforslag bliver, når det er vedtaget med stemmer fra Dansk Folkeparti, også en lov, som kommer til at gælde, når der er fodboldoptøjer, og når der er andre uroligheder.
Vi har bare et problem med den her lov, fordi vi ikke er sikre på, at det ikke også er de forkerte, man vil komme til at fange ind.
Det plejer jo at være sådan, at for at man kan blive dømt for at have forstyrret den offentlige ro og orden – altså dømt efter § 134 a – så skal man selv have deltaget i begivenhederne.
Det, regeringen gør med det her lovforslag, er at gå skridtet videre og inddrage, at man bare skal have været passiv.
Det skrives desuden i bemærkningerne, at bare man har været til stede i området, på pladserne ved siden af, på vejene, som løber væk, og som kan bruges som flugtveje, også selv om demonstrationen evt. er opløst og urolighederne er hørt op – eller før begivenhederne er startet – så vil loven også kunne komme i anvendelse.
Man vil kunne lave aktioner, knibtangsmanøvrer, som vi så det med Ungdomshuset, og selv om det jo er en rar og positiv måde for politiet at få ryddet gaden på, når der virkelig er brand i den, så ender man altså også nogle gange med at få fanget de forkerte folk ind.
Så lang tid vi ikke kan få nogen garanti for, at den her lov ikke kommer til at ramme de forkerte, så kan vi ikke lægge stemmer til den.
Selv om vi gerne vil sende signaler, og selv om vi gerne vil sørge for, at der bliver ro i gaderne, så har vi ingen garanti for, at den her lov ikke kommer til at blive en ny knivlov – forstået på den måde, at man fra Folketingets side rigtig gerne vil gøre det godt og grundigt.
Vi lavede jo med våbenloven, med knivloven, en bestemmelse, hvor vi gav en straf på 7 dages hæfte som minimum for at gå med kniv.
Efterfølgende så vi jo, hvordan mange uskyldige mennesker, som selvfølgelig ikke var uskyldige, for de havde jo haft en kniv på sig, blev fanget ind; mennesker, vi ikke havde tænkt skulle dømmes.
Det risikerer vi også kommer til at ske, hvis man gennemfører den her lov, som den ligger.
Så Socialdemokraterne er meget i tvivl.
Vi vil selvfølgelig prøve at påvirke regeringen til at ændre lovforslaget, så vi også kan være med, for vi vil gerne være med.
Derfor har vi bl.a. bedt om, at der bliver indkaldt til en høring, hvor vi kan få afklaret nogle af de spørgsmål, der er i forbindelse med den her lovpakke.
For selv om hr. Kim Andersen siger, at der er indkommet høringssvar, så har høringsfristen været så kort, at nogle af høringssvarene såmænd først kom i går, og de rejser mange både principielle og praktiske spørgsmål om, hvordan fængslingen skal finde sted, hvor folk skal være henne, og om der overhovedet er kapacitet, økonomi og ressourcer til det.
Der er i øvrigt rigtig mange spørgsmål, som går ud over, hvad der ellers ligger i det, og som handler om, hvad det her betyder for den faglige kamp efterfølgende, når klimatopmødet er overstået, og den her lov bare kommer til at gælde.
Der er rigtig mange spørgsmål både rent principielle og rent praktiske, som ikke er besvaret.
Derfor ønsker vi en høring, og så vil vi melde tilbage, om vi synes, at vi har mulighed for at lægge stemmer til.