runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Uffe Elbæk (UFG), 2015-03-10:
Jeg har bare et enkelt spørgsmål til ordføreren, som jeg anser for at være en særdeles fornuftig herre, som på en lang række felter er nuanceret i sine holdninger.
Vi skal ikke blande tingene sammen, selv om vi ved, at de er blandet sammen, og at mange af vores sportsudøvere også føler, at de står i et dilemma, når de deltager i den her type arrangementer i værtslande, som undertrykker menneskerettighederne, og når de netop ønsker – faktisk også for at kunne udøve deres sport og for at kunne se sig selv i øjnene – at Danmark klart markerer en holdning og siger: Det her er ikke i orden.
Så det bliver faktisk fra spillernes side oplevet som en støtte til, at de kan udøve deres sport på det højeste niveau, at Danmark faktisk siger: Det her er ikke i orden, men vi deltager selvfølgelig.
Søren Espersen (DF), 2015-03-10:
Prøv så at vende det om, hr. Jørgen Arbo-Bæhr.
Prøv at vende det, for tænk hvis nu Saudi-Arabien, Yemen og Qatar boykottede et arrangement i Danmark, fordi vi tillod, at Muhammedtegningerne kunne vises.
Ville det så være i orden, for de ser jo på det på en helt anden måde, end vi gør?
Eller skulle vi ikke bare sige, at lad os lige dyrke sport der, hvor vi nu er?
Hvis vi er i Saudi-Arabien, så dyrker vi sport, og så spiller det danske landshold der.
Og hvis Saudi-Arabien er så venlige at komme og spille her hos os, så gør de det.
Men hvis man begynder allerede nu at relativere det ved at sige, at der er nogle lande, vi ikke kan være i, fordi de ser på alting helt anderledes, end vi gør, så vend det om og spørg, om vi ville acceptere det.
De synes måske, at vores system er en vederstyggeliged, men jeg synes da, at de skal komme og spille bold alligevel.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-03-10:
Jeg tror, at vi er lodret uenige.
Hvem er det, som ikke betaler løn?
Er de fattige?
Nej, det er et rigt land.
Så er det os, eller er det Qatars emir, som i virkeligheden blander sport og politik sammen?
Søren Espersen (DF), 2015-03-10:
Men det er jo netop derfor, jeg mener, at det går galt i det forslag til vedtagelse, som flertallet har fremsat.
For det er jo politisk i den grad, at man netop vælter politik ind over sport.
I det siger man: menneskerettighedskonventionerne, de danske værdier som demokrati, gennemsigtighed og menneskerettigheder.
Hvad hvis det er et sted, hvor der slet intet demokrati er og slet ingen gennemsigtighed, skulle man så ikke være der?
Altså, flertallets forslag til vedtagelse gennemsyres af politik – krænkelse af menneskerettigheder, internationale idrætsorganisationer skal arbejde for demokrati og gennemsigtighed.
Men hvad med sporten?
Man har som udgangspunkt, at man ikke vil blande sport og politik sammen, og hvad gør man så?
Man blander sport og politik sammen.
Og det er det, jeg synes det forslag til vedtagelse, som vi har fra den borgerlige side, er så dejlig fri for.
Det drejer sig om sport, og det drejer sig om at sige, at det er sportsorganisationerne, der har ansvaret.
Hvad man så lægger af pres efterfølgende, er en politisk sag, som ikke kommer spillet ved.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-03-10:
Tak til hr. Søren Espersen for talen.
Jeg synes, det var sådan en hyggelig tale, men han sagde meget lidt om politik.
Så jeg vil prøve at spørge ind til den forskel, der er på vores forslag til vedtagelse og jeres forslag til vedtagelse.
Så derfor vil jeg gerne høre hr. Søren Espersen om, hvad hr. Søren Espersens mening er, når der er menneskerettighedsproblematikker i f.eks. Qatar eller Azerbaijan, for jeg synes, at vi bliver nødt til at tage stilling til det.
Jeg vil bare høre, hvad hr. Søren Espersen mener om det.
Flemming Møller Mortensen (S), 2015-03-10:
Tak for det.
Der tænker jeg jo, at det er rigtig godt, at vi har debatten og dialogen her i dag, fordi intet kan jo udtrykkes tydeligere politisk noget sted end fra denne talerstol, og så må jeg bare håbe, at de håndboldspillere hører vores debat, og at vores debat i dag får et liv, sådan at idrætsorganisationerne bringer de politiske holdninger frem til deres medlemmer.
Men ellers synes jeg jo, at noget af det, de kan, og det, jeg synes de bør gøre, og det, jeg også nævnte, er, at eksempelvis Danmarks Idrætsforbunds etiske komité, altså det liv, de har, den pligt, de har, jo skal være noget, der står højt på en dagsorden, når der diskuteres politik ud fra eksempelvis Danmarks Idrætsforbund.
Uffe Elbæk (UFG), 2015-03-10:
Jeg er meget enig i det svar, jeg har fået her, men har også noteret, og det var så specifikt i kølvandet på VM i håndbold i Qatar, at der var flere spillere, der i pressen gav udtryk for, at de faktisk savnede, at vi som politikere var tydeligere i vores kritik af værtslandet, og dermed også efterlyste et endnu større pres på deres egne idrætsorganisationer.
Hvad tænker ordføreren om det?
Flemming Møller Mortensen (S), 2015-03-10:
Tak til hr. Uffe Elbæk for spørgsmålet.
Det er et rigtig godt spørgsmål, og jeg kan sige det ligeud fra egne erfaringer.
Når vi taler om en kritisk dialog, når man er sammen to diplomater, mener jeg, at vi på helt samme vis kan tale om kritisk dialog, når vi f.eks. som idrætsordførere er i dialog med bestyrelser eller formænd eller medlemmer fra de store idrætsorganisationer.
Det tror jeg er med til at gøre, at de er meget mere omhyggelige i også at få talt om den dagsorden, for vi kan jo sige menneskerettigheder, ja, men vi har jo også haft situationer i Danmark, hvor idrætsorganisationer er blevet kritiseret for at have været homofobiske eksempelvis, og hvor den diskussion er blevet taget på dansk jord, men det er jo nøjagtig det samme, der gælder, hvis de er med til at lave idrætsarrangementer i nationer, hvor værtslandet har en politik, som ikke er i flugt med menneskerettighederne.
Uffe Elbæk (UFG), 2015-03-10:
Tak for Socialdemokratiets ordførers kommentarer og holdninger, som jeg jo af gode grunde er meget enig i, altså de overvejelser, som hr. Flemming Møller Mortensen kommer med på det her spørgsmål.
Det, jeg har lyst til at spørge om, er: Hvordan kan vi som politikere, som Folketing bakke endnu bedre op i forhold til vores idrætsorganisationer, så de tager de her udfordringer endnu mere alvorligt?
For det er jo ikke noget, som de så bare gør, og vi skal også respektere, at de er uafhængige organisationer, selv om mange af dem jo som sagt får offentlige bevillinger.
Hvordan kan vi yderligere være med til at rejse den her debat internt i idrætsorganisationerne?
Søren Espersen (DF), 2015-03-10:
Nu roser hr. Uffe Elbæk jo SF's ambitionsniveau, men jeg er nødt til at spørge om, hvad det så er, man kunne forestille sig at man ville.
Altså, USA's regering, som jeg sagde, bad faktisk dengang ved OL i 1980 sportsudøvere om at blive hjemme.
Det var dengang, USA holdt med Taleban, det holdt de så op med, men da bad de dem om at blive hjemme.
Kunne man nogen sinde se for sig en lignende situation?
Altså, kunne man se for sig en dansk regering eller et dansk Folketing bede danske sportsudøvere om at blive hjemme, hvis det nu var på stadioner, hvor der slet ikke var nogen som helst form for bæredygtighed og klimating, og hvad det ellers var, fru Annette Vilhelmsen nævnte?
Anders Samuelsen (LA), 2015-03-10:
Det var godt nok rigtig, rigtig mange ord – og så på en eller anden måde om en helt unaturligt opdyrket konflikt.
Jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at vi var enige om, hvor meget der kunne effektiviseres.
Vi er jo enige med Produktivitetskommissionen, altså regeringens egen kommission, om, at man kan gøre det for 10 pct., og det kan godt lade sig gøre, uden at det koster noget på servicen.
Det er regeringen så uenig i.
Det, der var mit spørgsmål og min indgang til det her, var, at vi er enige om, at der kan effektiviseres.
Spørgsmålet er så bare hvor meget.
Det er da rigtig interessant – og jeg tror ikke, der er så mange ude i befolkningen, der er klar over det – at den her regering faktisk også mener, der kan effektiviseres, uden at det koster noget på serviceniveauet.
Den eneste uenighed, der er mellem os, er jo så, hvor meget man kan gøre det, og der står vi på ryggen af regeringens egen kommission, der siger 10 pct., og regeringen siger så, at det ikke kan lade sig gøre, uden at velfærdssamfundet falder sammen.
Men hvorfor ikke tage fat i den kommission og tage det udgangspunkt, at vi kan gøre noget her, og så reservere midlerne til at sænke skatterne, sådan at vi kan komme derhen, hvor vi løser det grundlæggende problem for de mennesker, som har været så meget i fokus i de her uger, nemlig at de skal flyttes fra en overførselsindkomst og i beskæftigelse.
Det er der, vi effektivt kan bruge de sparede midler i den offentlige sektor – sænke skatterne, øge beskæftigelsen.
Det giver en langt højere indkomst, og så er vi egentlig fri for at diskutere, hvor meget man får ud af at være på en overførselsindkomst.
For så kan vi begynde at diskutere, hvor meget man får ud af at være i arbejde.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-10:
Når jeg morede mig, var det, fordi hr. Anders Samuelsen var lidt frisk, synes jeg, i at konkludere, at vi var enige om, at man bare kunne effektivisere løs i den offentlige sektor, uden at det kunne mærkes.
Bare for at gøre det helt klart for hr. Anders Samuelsen vil jeg sige, at jeg tror, vi er uenige om, hvor meget man kan effektivisere i den offentlige sektor, uden at det kan mærkes.
Det er rigtigt, at vi lægger op til, at man også i højere grad, end man har gjort hidtil, skal vende hver krone i den offentlige sektor; vi lægger op til, at man kan effektivisere.
Men vi lægger ikke op til, at man kan gøre det i den størrelsesorden, som Liberal Alliance lægger op til, for det mener vi rent faktisk vil forringe servicen i den offentlige sektor.
Vi lægger heller ikke op til, sådan som Liberal Alliance er optaget af, at vi kan undvære hver tiende i den offentlige sektor, for det mener vi også vil kunne mærkes på serviceniveauet.
Så når jeg morede mig lidt, var det, fordi jeg syntes, hr. Anders Samuelsen var lidt hurtigt til at konkludere, at vi var enige, for det er vi absolut ikke.
Jeg mener, at hvis man går for hårdt til den i forhold til effektiviseringer, vil det forringe serviceniveauet.
Hvis man undværer hver tiende i den offentlige sektor, vil det selvfølgelig også kunne mærkes i forhold til serviceniveauet.
Så vil jeg i forhold til registreringsafgiften, som jo egentlig var det, Liberal Alliance spurgte om, lige sige, at hvis man fjerner registreringsafgiften, vil de penge jo mangle til at finansiere vores velfærd.
Og der må Liberal Alliance jo selv stå til regnskab for, hvordan de vil finde de penge, eller hvor meget mindre velfærd vi skal have i den offentlige sektor.
Og sådan som det er beregnet, drejer det sig om 18 mia. kr. om året.
Hvis man så lægger det oven i det, som jeg også kan forstå der er et beslutningsforslag fra Liberal Alliance om, nemlig lige at fjerne brotaksten fra Storebæltsforbindelsen, så begynder der at mangle nogle milliarder i kassen, og det vil jo selvfølgelig gå ud over velfærden.
Og det, der vil klæde Liberal Alliance, er bare at sige det ærligt til vælgerne.
Anders Samuelsen (LA), 2015-03-10:
Altså, det kan hurtigt ende ud i noget polemik, men statsministeren ved udmærket godt, at vi ikke agter at fyre nogen i den offentlige sektor; man kan klare sagerne ved naturlig afgang.
Men jeg er glad for, at vi som udgangspunkt har et ens syn på, at man godt kan effektivisere uden at forringe serviceniveauet.
Det bekræftede statsministeren.
Statsministerens egne tal viser jo, at man vil spare ½ pct., at man vil effektivisere for ½ pct.
Det var de 12 mia. kr., som statsministeren selv lige talte om i svaret.
Jeg kan ikke helt forstå, hvorfor statsministeren griner over sit eget svar, men det er så åbenbart en ny tilgang, når nu man ikke vil svare på spørgsmålet.
Men mit spørgsmål er så bare: Kunne det ikke være en god idé at føre nogle af de her penge tilbage til at løse den problemstilling, som faktisk er blevet rejst fra Venstres side, men som vel egentlig også ligger regeringen på sinde, nemlig hvordan vi får skabt nogle flere arbejdspladser, hvordan vi får flere i arbejde?
Og der viser tallene jo bl.a., at den mest effektive måde, man kunne gøre det på, var at bruge den her besparelse i den offentlige sektor på at sænke registreringsafgiften på biler.
Det er faktisk mere effektivt end at hæve niveauet for, hvornår topskatten sætter ind, eller at lette skatten i bunden osv.
Det her er noget, der virkelig giver noget i forhold til nye arbejdspladser.
Kunne vi ikke blive enige om at bruge pengene på det i stedet for bare at opfinde nye opgaver i den offentlige sektor, som regeringen ikke engang i dag ved hvad skal være?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-10:
Det kommer an på, hvor meget man vil effektivisere den offentlige sektor.
Altså, vi har lagt op til et beløb på 12 mia. kr., og Liberal Alliance lægger, så vidt jeg husker, op til et beløb på 80 mia. kr.
Jeg føler mig helt overbevist om, at hvis man effektiviserer den offentlige sektor for 80 mia. kr. og i øvrigt fyrer hver tiende ansatte i den offentlige sektor, så vil det kunne mærkes på serviceniveauet.
Anders Samuelsen (LA), 2015-03-10:
Jeg vil egentlig gerne starte med at sikre mig, at statsministeren og jeg er enige om én ting, nemlig at det godt kan lade sig gøre at effektivisere den offentlige sektor uden at forringe serviceniveauet.
Er det ikke rigtigt, at det ser regeringen og Liberal Alliance som udgangspunkt helt ens på, altså at det godt kan lade sig gøre?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-10:
Altså, det er sådan lidt underligt, for jeg får altid vide, at jeg ikke svarer på spørgsmålene, men jeg svarede jo rent faktisk på spørgsmålet.
Jeg svarede, at hvis man skal have en dommerkendelse, skal der være en konkret mistanke om terror eller et andet strafbart forhold.
Det, der er sagens kerne her, er, at man ikke vil bruge tilfældighedsfund, men man vil målrettet kunne gå ind og aflytte en person, selv om der ikke er konkret mistanke om terror.
Det vil sige, at man er på et stadie i en afklaring af en situation, hvor man ikke kan få en dommerkendelse.
Det er derfor, vi gerne vil have den mulighed for, at man – selv om man ikke har mulighed for at få en dommerkendelse, fordi der ikke nogen konkret mistanke om terror – kan holde øje med, hvem den person kommunikerer med.
Alt andet er jo udenomssnak.
Fru Johanne Schmidt-Nielsen må sige, at den mulighed synes hun ikke vi skal have.
Jeg mener, at man skal have den mulighed, og jeg synes, at jeg svarer meget klart: Man har ikke tilstrækkeligt på det tidspunkt til at kunne få en dommerkendelse, og man vil gerne undersøge, hvem de her mennesker kommunikerer med, selv om de er danskere så at sige.
Fru Johanne Schmidt-Nielsen er i sin gode ret til at være uenig i det synspunkt.
Jeg synes bare, at det er det rigtige redskab at have i det danske værn mod terror.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-03-10:
Det er slet ikke til diskussion, at det at overvåge mennesker, som kunne være i gang med at planlægge angreb på Danmark, naturligvis er et vældig fornuftigt redskab.
Det, der tales om, og det, diskussionen handler om, er, hvorvidt sådan en overvågning skal forbi en dommer.
Det er helt fundamentalt for en retsstat, at man selvfølgelig ikke bare lader Forsvarets Efterretningstjeneste eller PET eller politiet lave indgreb over for borgere, uden at man får en dommer ind over.
Jeg synes, det er ærgerligt, at statsministeren ikke sådan svarer på, hvad problemet er i at få det forbi en dommer.
Jeg ved, at statsministeren tidligere har været ude med en historie om, at med de nuværende regler så er Forsvarets Efterretningstjeneste nødt til at afbryde en telefonaflytning af udlændinge, hvis der kommer en dansker på linjen.
Den oplysning er blevet undsagt af en række eksperter.
Statsministeren har så afvist over for min kollega, fru Pernille Skipper, at svare i Folketinget på, om statsministeren fastholder den her oplysning, eller om statsministeren erkender, at hun lige fik strammet skruen.
Det synes jeg egentlig er mærkeligt.
Og derfor vil jeg gerne spørge: Erkender statsministeren, at det ikke er korrekt, at Forsvarets Efterretningstjeneste i dag er nødt til at afbryde en aflytning, hvis der kommer en dansker på linjen?
Eller vil statsministeren under ministeransvar gentage, at det er tilfældet?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-10:
Først til kommentarerne om hr. Lars Løkke Rasmussen og Venstres brug af tal.
Jeg morer mig ikke over det; jeg synes, det er alvorligt.
Jeg synes, det er underligt, at Venstre, som jo gerne vil lede den næste regering, har en kampagne, som vedrører 1.000 familier.
Man vil ikke anerkende, at det er sådan, det er, altså at man målretter en kampagne mod en gruppe, som jo i forvejen ikke er de stærkeste i vores samfund.
Så det er jeg sådan set enig i, og jeg synes ikke, det er sjovt overhovedet, så jeg har ikke trukket på smilebåndet.
I forhold til det konkrete spørgsmål om krav om retskendelse.
Altså, for det første synes jeg, at vi skal have vores grundlag på plads om, hvad udfordringen er.
Udfordringen er, at der er nogle mennesker, der er vokset op i Danmark, de såkaldte foreign fighters eller fremmedkrigere, eller hvad man nu vil kalde dem, som desværre udgør en væsentlig del af den terrortrussel, der er rettet mod Danmark.
Det er den situation, vi står i nu, og det er en helt særlig situation.
Derfor mener vi, at der er behov for, at vi får endnu bedre muligheder for at værne os selv imod den terrortrussel.
I forvejen er det sådan, at FE kan følge udenlandske ekstremister i Syrien, og de skal selvfølgelig også have mulighed for at følge danske ekstremister i Syrien.
Og det skal de gøre på et tidligere tidspunkt, end man normalt ville kunne få en dommerkendelse på; altså i dag skal der foreligge en konkret mistanke imod en eller anden person, en ekstremist, eller et andet strafbart forhold.
Og man må jo sige, at i den tidlige fase, hvor vi ønsker at kunne overvåge folk mere, vil der ikke nødvendigvis foreligge en konkret mistanke eller et tidligere strafbart forhold.
Derfor er det her det rigtige redskab i en situation, hvor vi også må erkende, at foreign fighters er en del af truslen mod os.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-03-10:
Nu står vi sådan og pjatter lidt med hr. Lars Løkke Rasmussens, synes jeg, ret usaglige brug af tal i den politiske debat – i virkeligheden er det jo ret alvorligt.
Jeg må sige, at det kan vi godt grine af, men det er faktisk dybt alvorligt.
Jeg havde håbet på et mere klart svar i forhold til de her ekstremt aggressive internationale flyselskabers angreb på lønmodtagernes rettigheder.
Jeg har jo faktisk fået et ret klart svar af statsministerens svenske kollega, men jeg vil skifte spor.
Jeg vil spørge til den diskussion, som er nu, om det er okay at aflytte uden dommerkendelse.
Der er blevet rejst en ret hård kritik af regeringens terrorpakke, fordi den vil lade Forsvarets Efterretningstjeneste aflytte danskere i udlandet, uden at indgrebet skal godkendes af en uafhængig domstol.
Den her kritik er kommet fra en række ledende juridiske eksperter, som jo altså siger, at det her simpelt hen er at pille ved magtens tredeling, fordi det er fuldstændig fundamentalt eller centralt i et demokrati, en retsstat, at man selvfølgelig skal forbi en dommer.
Og jeg synes, det er vældig fornuftigt og klogt at bruge overvågning som redskab i den her kamp mod terror – alt andet ville være tåbeligt – men jeg kan simpelt hen ikke se problemet i, at man lader en dommer komme ind over.
Man har oven i købet mulighed for at gøre det med tilbagevirkende kraft.
Mit spørgsmål er: Gør det slet ikke indtryk på statsministeren, at de fremmeste juridiske eksperter har kritiseret regeringens forslag voldsomt for simpelt hen at være i strid med retsstatens principper?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-10:
Der er adskillige eksempler på, at det er lidt fiffigt med Venstre, og at de har et lidt afslappet forhold til tallene.
Så tak til fru Johanne Schmidt-Nielsen for at nævne det.
I forhold til Norwegiankonflikten, som fru Johanne Schmidt-Nielsen berører, vil jeg først sige, at min grundholdning er den, at det arbejde, der udføres i Danmark, selvfølgelig skal udføres på ordentlige løn- og arbejdsvilkår.
Det er det, vi kan i Danmark; det er det, vi er kendt for.
Det skal udføres på ordentlige løn- og arbejdsvilkår.
Men jeg tror også, at vi skal have respekt for, at det er og bliver en vigtig del af den danske arbejdsmarkedsmodel, at regeringen ikke blander sig i arbejdskonflikter.
Der er tale om en arbejdskonflikt, og som alle andre gange, hvor der har været en arbejdskonflikt, mener jeg ikke, at regeringen skal blande sig, og det vil jeg heller ikke gøre i forbindelse med den her konflikt.
Det er jo stadig lidt pudsigt, at vi skal lade, som om vi er enige.
For vi siger, at det er et langt mindre beløb, man kan effektivisere for.
Liberal Alliances siger, at man kan effektivisere for rigtig mange penge, og selvfølgelig vil det have en konsekvens for serviceniveauet i den offentlige sektor.
Det, som jeg synes er underligt, er, at vi skal prøve at forestille os, at vi er enige om det spørgsmål, for det er vi ikke.
Det er egentlig meget fint, at LA lægger sin konkrete politik frem, men der er bare den grundlæggende forskel, at regeringen jo i de kommende år ønsker at udvikle velfærden, og Liberal Alliance ønsker at skære ned på velfærden.
Det er jo egentlig ganske, ganske enkelt.
Det, der ville klæde Liberal Alliance, var at prøve at lade være med at sløre forskellen; det var det, jeg syntes der var en lille tendens til.
Og så har jeg lidt svært ved at forstå, at hr. Anders Samuelsen ikke mener, at han får svar på sit spørgsmål om registreringsafgiften, for det gør han jo.
Vi synes, det er en dårlig idé.
Det drejer sig om et mindre provenu for staten på 18 mia. kr., og Liberal Alliance har jo stadig til gode at fortælle befolkningen, hvor det er, der så skal spares; hvor de penge skal komme fra.
Mai Mercado (KF), 2015-03-10:
Jeg synes, det virker rigtig mærkeligt, når statsministeren vælger at lave så hårdt et angreb på Venstre i forbindelse med et spørgsmål stillet af Enhedslisten.
Jeg synes bare, det ligger lidt uden for nummer, at man på den måde angriber partier, som ikke selv kan tage til genmæle.
Det synes jeg bare lige at jeg ville sige.
Jeg synes også, det er lidt mærkeligt, at der ikke er andre partier, som sådan rigtig kommer ind og adresserer det rigtig ulykkelige terrorangreb, som Danmark oplevede.
Sidste gang blev spørgetimen jo aflyst som følge af de tragiske hændelser, men hvis vi skruer tiden endnu længere tilbage til før terrorangrebet, var statsministeren og jeg jo i direkte debat.
Det var en vigtig politisk debat startet af Dansk Folkeparti, hvor jeg jo bl.a. stillede spørgsmålet: Er det godt nok, det beredskab vi har?
Er det godt nok, og er vi sikre nok? spurgte jeg oven på det terrorangreb, der var i Paris, og oven på det, der siden hen blev afværget i Belgien.
Da svarede statsministeren: Ja, det er godt nok.
Der kan jeg jo ikke lade være med at fremhæve, at Det Konservative Folkeparti i efteråret i vores 2020-plan, som vi også har diskuteret en gang, netop har sagt, at vi ønsker mere politi, at vi ønsker flere nærpolitistationer, og at vi ønsker, at de imamer, som prædiker had og død og vold i Danmark, ikke får lov til at komme ind.
Nu har vi så fremlagt en ambitiøs plan, som selvfølgelig er fuldt finansieret – en antiterrorpakke til 3,4 mia. kr., som indeholder flere ressourcer til politiet, efterretningstjenesten og redningsberedskabet.
Men regeringen er jo desværre ikke helt så ambitiøs.
Og det bliver jo egentlig også sådan lidt svært at finde ud af, hvad det er, regeringen rent faktisk vil, for indtil nu har regeringen jo fundet 80 mio. kr. i nye penge.
Og der bliver vi så ovre i Justitsministeriet forsikret om, at det er godt nok, også selv om det beløb faktisk bliver forhøjet, hver eneste gang vi møder op til nye forhandlinger.
Så jeg vil egentlig bare gerne have et klart svar på, hvor mange nye kroner regeringen vil være med til at afsætte til terrorbekæmpelse.