Henning Hyllested (EL), 2013-11-28:
Lad mig starte med det, som selvfølgelig er det centrale i dag, nemlig det her betingede objektive ejeransvar, som allerede er centralt placeret i debatten.
Jeg vil gerne sige indledningsvis, at Enhedslisten fra starten af har været meget betænkelig ved at indføre det betingede objektive ansvar og også har udtrykt en betydelig skepsis.
Men når vi alligevel ender med at stemme for det her lovforslag, og det gør vi, har det selvfølgelig sammenhæng med, at politiet og justitsministeren jo har udtrykt en bekymring, endda en temmelig alvorlig bekymring, for, at når man nu styrker fartkontrollen med nye fotovogne – og det skal ses i sammenhæng med, at det er det, man gør – og med den aftale, vi nu har lavet med justitsministeren, om, at der også skal etableres fartkontrol ved hjælp af stærekasser, altså ubemandet fartkontrol, så vil den store stigning i antallet af sager gøre, at det simpelt hen ikke bliver effektivt nok, og så kommer man måske i virkeligheden i karambolage med de tidsgrænser, man selv sætter op. Vi synes jo, folk har krav på en forholdsvis hurtig sagsbehandling, men vi synes også, det er nødvendigt, at man sætter ind over for de mange tilfælde, hvor bøder ikke kan idømmes, fordi billedmaterialet, kan man sige, har været for dårligt.
Det er 10-12 pct. af alle ATK-hændelser, som ender med, at der ikke kan idømmes bøde.
Det er 36.000, og det tal kan man selvfølgelig forvente stiger ganske voldsomt, i og med at bødeantallet i det hele taget stiger voldsomt på grund af den øgede fartkontrol.
Det synes vi altså at man er nødt til på en eller anden måde at tage hensyn til.
Og det er klart, at når vi så ender med at sige, at det her går vi ind for, er det selvfølgelig, fordi vi vejer de enkelte elementer imod hinanden ihukommende vores betænkelighed.
Formålet med det hele her er jo at få farten bragt ned i trafikken, og man kan selvfølgelig have et eller andet naivt håb om, at hvis det virker, altså hvis det øgede kontroltryk begynder at virke, og det har vi da en forhåbning om, så vil det jo egentlig også på sigt begynde at betyde faldende bødemængder.
I udvalgsarbejdet vil vi sætte ind på, at vi får en mulighed for at evaluere det her efter nogle år, for vi vil se, om det virkelig er så stort et problem, som politiet gør det til.
Dermed er vi nødt til at gøre os de erfaringer, og derfor er vi med på, at vi ruller lovgivningen ud, men så prøver at evaluere det i løbet af nogle år, og det har vi tænkt os at spørge om i udvalgsarbejdet.
Det kan være, jeg allerede nu kan spørge justitsministeren, om han er indstillet på at lave sådan en evalueringsklausul i tilknytning til lovforslaget, eller hvordan det nu kan gøres.
Jeg vil også gøre opmærksom på, at dem, som ikke vedtager en bøde, altså stadig væk har muligheden for en domstolsprøvelse.
Så kan hr. Tom Behnke jo godt sige: Jamen hvordan kan domstolen dømme anderledes, når nu loven siger, at der er et objektivt ansvar?
Det er selvfølgelig rigtigt nok, men domstolsprøvelsen giver selvfølgelig mulighed for at rulle hele bevisførelsen, og hvad ved jeg, ud, og det er efter min mening en reel domstolsprøvelse, der dér finder sted.
Man kan selvfølgelig spørge, om oplysningspligten i færdselslovens § 65 ikke er nok.
Vi betragter i hvert fald i høj grad det her som en eller anden form for skærpelse af oplysningspligten, og derfor er vi om end betænkelige, så ikke så betænkelige, at vi ligefrem vil stemme imod lovforslaget.
Som sagt sætter vi ind på, at vi efter nogle år får mulighed for at evaluere på, om det her viser, at det er så stort et problem, som politiet vil gøre det til, og skulle det ikke være det, er vi også parat til til den tid at droppe det igen, hvis det bliver nødvendigt.
Og jeg må bare konstatere, at ting – ja, helt bogstaveligt – ting tager tid.
Demokrati tager tid, og det tager også tid for et nyt folketingsmedlem som mig, som blev valgt ind ved sidste valg for Enhedslisten, at erkende, at der skal et par beslutningsforslag til, før erkendelsen og fornuften breder sig.
Det betyder selvfølgelig også, at man kan sige, at revolutionen gennemført med demokratiske midler ikke er lige om hjørnet, det kan jeg jo regne ud, og tidshorisonten er nok mere end 20 år.
Men jeg må sige, at mine kolleger i 3F, som arbejder som vej- og asfaltarbejdere, kan se frem til en mere sikker arbejdsplads, hvor de ikke helt så meget skal frygte for liv og førlighed, når de arbejder på og ved vores veje.
Og der er ingen tvivl om, at det også er sket som følge af det pres, som hele branchen, arbejdsgivere og fagbevægelse, har lagt på os i den her forbindelse, og jeg vil da gerne ønske dem et stort tillykke med, at det nu er lykkedes at komme igennem med det.
Med hensyn til evalueringen vil vi, som jeg sagde, i udvalgsarbejdet gå efter at få en eller anden form for garanti for, at der finder en evaluering sted.
Om det skal skrives ind i loven, eller om det skal være i form af et svar fra ministeren under ministeransvar osv. osv., går vi ikke så højt op i.
Fotoudstyret udvikler sig selvfølgelig hele tiden, men vi må bare konstatere, at i hvert fald dér, hvor vi er i dag, er der rigtig, rigtig mange tusinde, der slipper for bødestraf, og det tal kan jo altså som bekendt forventes at stige kraftigt, i og med at vi øger kontroltrykket og får flere bøder ind, i hvert fald i den første periode.