Marianne Jelved (RV), 2008-01-18:
Vi ved fra talrige undersøgelser foretaget af bl.a. Danmarks Evalueringsinstitut, EVA, at der er en tæt sammenhæng mellem undervisningen og de prøver og eksamensformer, der følger det undervisningsniveau, der nu er tale om.
Vi har set en analyse - jeg kan ikke huske årstallet, men den er fra her i det nye århundrede, mens Venstre og De Konservative har haft regeringsansvaret - hvor EVA påviser, at de prøveløse fag i folkeskolens 9. klasse ikke har den samme vægtede prestige i omsorgen fra skolens side, som prøvefagene har, og at 9. klasse faktisk bruges meget målrettet til at øve i at gå til de prøver, som følger af de fag, man kan komme til prøve i i 9. klasse.
Derfor er Det Radikale Venstre også krøbet til korset, om man så må sige, og har været med til at anbefale, at man kunne have prøver i alle fag i folkeskolens 9. klasse, og at man trak lod.
Den del af den nuværende politik vedrørende folkeskolen er vi enige i.
Men den viden betyder bare, at arbejdsformer og undervisningsformer, også i form af gruppearbejde, får en helt andet vægt, hvis det ikke er noget, der afspejles eller har mulighed for at blive afspejlet i prøven, og det er det, der er pointen, når vi diskuterer prøveformer, og det er der, hvor jeg synes, at regeringspartiernes ordførere svarer meget lidt præcist.
Alle var enige i, at på de skoler, der levede op til det her, kom der et regulært løft i indlæringen i matematik, i det faglige niveau hos eleverne.
Det er jo sådan set logisk nok, for i det øjeblik, hvor man er nødt til at formulere sig mundtligt om nogle faglige spørgsmål, bliver man faktisk også bedre til det faglige, man udtaler sig om.
Men det er klart, at når det ikke længere er en del af prøveformen i mundtlig matematik, at man kan komme op på den måde, får det en mindre vægt, fordi man øver sig i at gå til prøve på den måde, man går til prøve på, og efter de regler, der gælder i prøveformerne.
Jeg har hørt de borgerlige partiers ordførere her fra talerstolen tale om, hvordan vidensamfundet og nye arbejdspladser osv. kræver samarbejde - og det er jeg enig i - og at det er vigtigt, at man bliver god til at forklare sig og formidle sin faglige viden til andre, som har en anden type faglighed.
Det er en del af den måde, vi skaber ny viden og nye løsninger på, og det er det, vi skal leve af i fremtiden.
Det er også vigtigt, at vi er gode til at tage ansvar sammen med andre om et projekt og et udviklingsarbejde - det skal børn og unge lære.
Man kan være nok så fagligt dygtig, men mangle den kunnen, at man netop kan samarbejde med andre på den måde, og det kan man efter min opfattelse ikke aflæse af et eksamensbevis, uanset på hvilken måde man går til eksamen.
Det kræver en helt anden indsats i det daglige arbejde, hvis man ved, at man kan komme til prøve i gruppe med andre, og dermed får det en anden alvor, en anden vægt.
Man skulle jo tro, at det med lidt åndelig adræthed kunne lykkes at give rum for en udvikling, hvor facit ikke er givet på forhånd - det var en venlig henstilling til ministeren om at tænke over det - og man skulle tro, at uddannelsesinstitutionernes bestyrelser, der afspejler aftagerinteresser, kunne have frihed til at udvikle uddannelsesinstitutionerne efter aftagerinteresserne.
Men så god er verden åbenbart ikke.