Lars Barfoed (KF), 2010-04-15:
Jeg vil gerne starte med at sige tak for en god debat, hvor vi kom vidt omkring i de muligheder, der er, for at gøre en indsats mod farlige hunde eller snarere gøre en indsats for at undgå, at mennesker og andre dyr skal blive angrebet og bidt af hunde, som er farlige.
Ikke mindst tak til de partier, som har været overvejende positive over for lovforslaget om at ændre hundeloven og dyreværnsloven.
Lovforslaget indebærer en række ændringer af hundeloven, som jo i høj grad er foranlediget af den debat om farlige hunde, som der har været, og hvor der er sat spørgsmålstegn ved, om den lovgivning, vi har i dag, og den indsats, vi gør i dag, er tilstrækkelig.
Jeg vil gerne slå én ting fast, som jeg synes fremgik meget klart af den debat, der har været nu blandt Folketingets medlemmer, og det er, at der på det problem, som vi taler om, ingen lette løsninger er.
Der er ikke én løsning, som gør op med farlige hunde, og som løser det problem, at nogle bliver bidt af hunde, skamferet af hunde.
Der er ingen lette løsninger, men der er muligheder for at sætte ind, så vi begrænser de problemer så meget som muligt.
Og jeg tror, at uanset hvad vi vedtager, vil vi komme tilbage til den her debat, belært af de erfaringer, vi har med det, vi nu gør, og måske indføre yderligere tiltag på sigt.
Som bekendt indebærer lovforslaget bl.a., at der indføres et forbud mod besiddelse og avl af en række farlige hunderacer og krydsninger mellem dem, eller hvori disse racer indgår.
Listen over de forbudte hunderacer svarer til den liste, som er opstillet af et flertal i udvalget om hunde, og jeg er helt opmærksom på – inden nogen nu tager ordet for at belære mig om det – den modstand, der har været i udvalget mod sådan et forbud, men skulle sådan et forbud indføres, har vi jo så også fået nogle anvisninger på, hvordan udvalget mener at det skal gøres, og hvilke hunderacer der skal omfattes af det,
og det har vi lyttet til.
Derudover er der i lovforslaget en række skærpelser af reglerne for hold af hunde, uanset hvilken hunderace der er tale om.
Det foreslås jo bl.a. i den forbindelse, at der sker en udvidelse af politiets muligheder for at meddele pålæg efter hundeloven, hvis en hund har forvoldt skade eller der er grundlag for at antage, at hunden kan være farlig.
Der fastsættes også regler om umiddelbar aflivning af hunde, der skambider mennesker eller andre hunde.
Det er regeringens vurdering, at vi med det lovforslag, der ligger her, har fundet frem til en løsning, som vil betyde, at antallet af og problemerne med farlige hunde vil blive reduceret gradvis i Danmark i de kommende år.
Der har været forskellige overvejelser i debatten.
Der har været tale om en positivliste.
I regeringen har vi lyttet til, at der har været det ønske, og vi vil i den vejledning, der bliver lavet, etablere sådan en positivliste, især en positivliste, hvor de hunde, som kunne ligne nogle af dem, som er på den forbudte liste, er opregnet, sådan at vi især i tvivlstilfældene kan vejlede folk bedre, når de anskaffer sig en hund.
Der har også været en diskussion om en observationsliste, og også det er noget, som jeg gerne vil lytte til.
Vi kan jo drøfte det videre under udvalgsbehandlingen, for selvfølgelig vil man kunne fremhæve andre hunde end dem, som vi nu har på listen, som man kunne argumentere for også skulle have været med, og der er det selvfølgelig naturligt at holde disse hunderacer under observation.
Jeg har så forstået, at Socialistisk Folkeparti mener, at store dele af forslaget er SF-politik, og jeg synes da, det er dejligt, at SF er enige i store dele af forslaget.
Så er man, kan jeg forstå, fra Socialistisk Folkepartis side uenig i, at der skal være et forbud mod visse hunderacer.
Det er jo et standpunkt, man kan have, og det kan man godt argumentere for; der er argumenter for og imod alting her.
Men jeg kan undre mig over, at Socialistisk Folkeparti næsten i samme åndedrag gør en masse ud af, at det er for dårligt, at der ikke bliver sat flere ressourcer ind på at håndhæve det her forbud; altså, på den ene side vil man ikke have et forbud, og på anden side siger man, at det dog er for dårligt, at der ikke bliver sat mere ind for at håndhæve det forbud.
Det er en interessant sammensætning af synspunkter, men det er jo typisk i disse tider, at man fra Socialistisk Folkepartis side gerne vil mene det hele, for nogle mennesker mener én ting, andre mennesker mener noget andet, og Socialistisk Folkeparti vil gerne holde med dem alle sammen.
Så derfor kan man meget passende sige: Vi er imod et forbud.
Og så er man enig med alle dem, der imod det.
Og så siger man samtidig: Vi synes, det er for dårligt, at man ikke sætter flere ressourcer ind på at håndhæve det her forbud.
Og så har man også lige fået talt til dem, som gerne vil have et forbud.
Det er meget symptomatisk for SF's politik for tiden.
Jeg forstår, at hr. Christian H. Hansen er meget imod det her forbud, men alligevel yderligere har nogle hunde, som burde have været på listen, og jeg forstår på hr. Christian H. Hansen, at han har hørt om et tilfælde, hvor der også var en gravhund, som har bidt et menneske.
Jeg mener at erindre, at det var en garder, der var tale om ved den lejlighed.
Men altså, observationslisten kan vi diskutere.
Om gravhunde ligefrem skal på den, vil jeg nok sætte spørgsmålstegn ved, men selvfølgelig kan vi diskutere observationslisten.
Jeg ser frem til udvalgsbehandlingen af lovforslaget, og Justitsministeriet står naturligvis til rådighed, hvis det er sådan, at udvalgsarbejdet måtte give anledning til opklarende spørgsmål, og naturligvis også for en drøftelse af elementerne i forslaget.
Hvis der er gode ideer til, hvordan vi kan fintune forslaget, lytter vi da også gerne til det.