runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Jeg vil respektere Selvstyrekommissionens selvstændighed og integritet og ikke blande mig i kommissionens arbejde.
Jeg har fuld tillid til, at der blandt kommissionens medlemmer vil blive opnået enighed om en løsning, der tilfredsstiller begge parter.
Når så kommissionen har afleveret sin betænkning, vil det grønlandske landsstyre og den danske regering indbyrdes drøfte, hvordan vi så tackler den betænkning, der er kommet fra kommissionen.
Jamen vi ønsker bestemt det bredest mulige flertal, også bag udlændingepolitikken, herunder den politik, der vedrører behandlingen af asylansøgere, og jeg vil gerne sige, at det bestemt også ligger regeringen meget på sinde, at børn i asylcentre har de bedst tænkelige forhold.
Det er jo også grunden til, at vi i flere omgange har gennemført forbedringer af forholdene for børn i asylcentrene.
I 2006 bevilgede vi omkring 36 mio. kr. til forskellige forbedringer for børnene.
Det betyder bl.a., at der tilbydes kvalificerede pædagogiske aktiviteter for børnene i centrene; man gør alt, hvad man kan, for at deres tilværelse, om jeg så må sige, bliver så normal som overhovedet muligt.
Margrethe Vestager (RV), 2007-10-04:
Jeg ved ikke, om statsministeren har været i et asylcenter.
Det ville jeg egentlig godt vide, fordi jeg synes, det er rigtigt, at man som politisk ansvarlig chef for området ved, hvad det er for en effekt de fysiske vilkår og de afgørelser har på mennesker.
Jeg vil gerne medgive, at der er sket forbedringer i de fysiske forhold.
Men regeringens egne myndigheder har konstateret, at det jo ikke er de fysiske forhold, der fører til en tredobling af sundhedsudgifterne og en tidobling af udgifterne til døgnanbringelser, det er ventetiden, der gør det.
Og derfor synes jeg stadig væk, det er påkrævet at finde ud af, hvad der er statsministerens holdning, når vi ved fra Socialforskningsinstituttet, Lægeforeningen, Danske Psykologer, Institut for Folkesundhed, at det er opholdstiden, der gør det.
Hvor står statsministeren selv i den her sag?
Det er jo en konkret måde at vise, hvordan man gør værdier til virkelighed.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Ja, der blev i 2005 gennemført en undersøgelse af Rambøll, som viser, at trivslen blandt asylansøgere er blevet bedre på asylcentrene som følge af den undervisnings- og aktiveringsreform, som regeringen gennemførte i 2003.
Det er klart, at ventetiden selvfølgelig er en stor psykisk og mental belastning,
det kan vi da sagtens blive enige om.
Nu skal man bare lige huske, hvad der er baggrunden.
Baggrunden er jo, at det er asylansøgere, som har fået afvist deres ansøgning om asyl og ikke vil rejse hjem, og vi må vel holde fast i i en retsstat, at når myndighederne har truffet en afgørelse om, at man skal rejse ud af landet, så skal man rejse ud af landet.
Og grunden til, at der bliver et langt ophold i centeret, er, at det vil man ikke.
Margrethe Vestager (RV), 2007-10-04:
Jeg synes, det er meget svært at finde en sammenhæng mellem den meget værdiladede og meget sådan kraftfulde tale, statsministeren holdt på åbningsdagen, og så henvisningen til formaliteterne og systematikken i vores asylsystem.
Den vurdering, FN er kommet med af de vilkår, som hjemvendte irakere måtte stå over for, hvis de vender tilbage, synes jeg gør at man bliver nødt til at tage det politiske standpunkt, man har, op til revision, hvis man vil kunne sige, at man gør sine værdier til virkelighed.
FN siger meget klart, at hvis ikke man kan tilbyde de mennesker asyl, så må man tilbyde dem andre former for beskyttelse.
Gør det ikke indtryk på en statsminister, som gerne vil sætte værdier højt på dagsordenen?
Gør det ikke sådan et indtryk, at man bliver nødt til at overveje hele det system, som statsministeren henviser til?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Jo, det gør det bestemt, og jeg synes da også, det er et problem, at ganske mange afviste irakiske asylansøgere ikke vil eller ikke føler, at de kan rejse tilbage til Irak.
Det er jo også grunden til, at vi har vedtaget et særligt program, som betyder, at afviste irakiske asylansøgere så kan udnytte tiden til uddannelse og arbejde, så de bliver holdt i gang.
Men jeg vil også sige til fru Margrethe Vestager: Jeg synes også, det er et problem, hvis man indfører et system, hvor mennesker ved at afvise at rejse hjem, når de får besked om, at det skal de - og det er uafhængige myndigheder, der har truffet afgørelsen; det er jo ikke regeringen, det er så at sige en uafhængig retslig instans, der har truffet den afgørelse - om jeg så må sige kan tilkæmpe sig en opholdstilladelse, bare ved at nægte at følge myndighedernes afgørelser.
Det kan man da ikke i en retsstat; så behandler man jo mennesker forskelligt.
Naser Khader (NY), 2007-10-04:
Jeg vil også gerne tage fat i asylansøgerne.
Altså, de, der ikke vil rejse hjem, er også dem, der ikke kan vende hjem.
Det er primært de afviste irakiske asylansøgere.
Mit spørgsmål er: Hvor længe skal de blive ved med at bo i de her asylcentre?
Er det, så længe der er uro i Irak?
Det er det ene.
Det andet er: Regeringen har lavet en aftale med den irakiske regering om at tage imod de afviste asylansøgere, som har begået kriminalitet.
Det har man lavet en aftale om.
Hvorfor kan man ikke lave samme aftale om de andre 500 afviste asylansøgere?
Og hvis man ikke kan lave den aftale, skal de så ikke have amnesti og blive her, så længe der ikke er fred og ro i Irak?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Jo, jeg ville meget gerne, at der kunne indgås en sådan generel aftale med den irakiske regering, og det har sandelig ikke skortet på bestræbelserne på at gøre det.
Jeg kan jo ikke give hr. Naser Khader et svar på, hvor længe der vil eller kan gå, før det bliver muligt for de pågældende at vende tilbage.
Flygtningenævnet har modtaget genoptagelsesanmodninger fra Dansk Flygtningehjælp i 188 sager vedrørende afviste asylansøgere fra det centrale og sydlige Irak.
Endelig kan jeg oplyse, at der også i helt særlige tilfælde kan gives opholdstilladelse til afviste asylansøgere, hvis udsendelse ikke har været mulig i mindst 18 måneder, hvis udlændingen har medvirket ved udsendelsesbestræbelserne, og hvis udsendelse må anses for udsigtsløs.
Naser Khader (NY), 2007-10-04:
Selvfølgelig skal afviste asylansøgere vende hjem, hvis de har fået et afslag, men vi har helt konkret nogle, der ikke kan vende hjem.
Mit spørgsmål er: Hvilken forskel gør det, at de, mens de venter på at blive sendt hjem, kommer ud i samfundet og bor blandt os andre?
Så mit spørgsmål er: Hvor længe skal de blive ved med at bo i de der centre?
Hvorfor kan de ikke bo blandt os andre?
Den dag, man kan sende dem hjem, skal de selvfølgelig også hjem.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Det er jo netop i lyset af det problem, hr. Naser Khader dér rejser, at vi har besluttet et program, som betyder, at afviste irakiske asylansøgere kan arbejde, kan uddanne sig, i det hele taget kan opkvalificere sig, sådan at de bliver holdt i gang og ikke går i stå.
Og nu synes jeg, at vi skal iværksætte, gennemføre og vurdere det program.
Jeg håber, at det kan være med til at løse en række af problemerne.
Jeg tror ikke, der er nogen af os, der synes, at det er særlig tilfredsstillende, at mennesker skal sidde år ind og år ud i asylcentrene, men jeg er bare nødt til at gentage, at det, der jo er baggrunden, er, at en af regeringen uafhængig instans har truffet beslutning om, at der ikke er grundlag for, at de kan få asylstatus og dermed ophold i Danmark.
Derfor må udgangspunktet jo også være, at de skal rejse hjem.
Jeg går ud fra, at Flygtningenævnet inddrager alle relevante faktorer i bedømmelsen af, om mennesker kan få asyl i Danmark.
Naser Khader (NY), 2007-10-04:
Jeg har to korte spørgsmål, som jeg håber statsministeren vil svare på.
Det første er: Hvad er regeringens hovedbegrundelse for, at asylansøgere skal bo i centre, mens de venter, i modsætning til i mange andre lande?
Jeg kunne godt tænke mig at få at vide, hvad hovedbegrundelsen er for, at de skal bo i de der centre.
Det andet spørgsmål er: Vil statsministeren bede sin integrationsminister om at invitere partierne til forhandlinger, sådan at vi kan få en plan for, hvad vi kan gøre for de afviste asylansøgere, der ikke kan vende hjem, i forhold til deres fremtid?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Jeg må sige til hr. Naser Khader, at vi jo faktisk her i foråret har haft politiske forhandlinger om netop det her problem med, hvad vi kunne gøre i den ulykkelige situation, det er, at en del afviste irakiske asylansøgere har været så lang tid i asylcentrene.
Det var det, der førte til beslutningen om at iværksætte et program, som giver mulighed for, at man kan arbejde, og som giver mulighed for, at man kan uddanne sig.
Så det er jo ikke sådan, at regeringen har afvist problemstillingen - tværtimod.
Vi har taget den op, vi har forhandlet politisk.
Selvfølgelig følger vi hele tiden situationen, men jeg synes ærlig talt ikke, at der er noget nyt i forhold til situationen i foråret.
Må jeg så generelt sige om hr. Naser Khaders synspunkt om, at man skal lukke alle asylcentrene på nær et: Når jeg er betænkelig ved det forslag, er det, fordi jeg synes, det vil være meget betænkeligt, hvis vi indfører et system, som betyder, at asylansøgere, der kommer til Danmark, pludselig skal ud, havde jeg nær sagt, i samfundet, uden at de er blevet sluset ind, uden at have forudsætningerne for at begå sig i det danske samfund.
Jeg synes faktisk også, det ville være betænkeligt, hvis de skulle komme ind og så gå foran i køen og optage boliger, som danskere har stået på venteliste til i måske lang tid.
Line Barfod (EL), 2007-10-04:
Det blev efterhånden tydeligt for enhver, at der var masser af penge.
Vi fremsatte også et finanslovforslag, hvor vi tydeligt påviste, at der var over 100 mia. kr., man kunne flytte rundt på, hvis man gerne ville finde penge til velfærd.
Nu forsøger statsministeren og regeringen i stedet at sige, at der ikke er mennesker nok til at sørge for arbejdet.
Derfor vil jeg gerne høre, om statsministeren tror, at det kan have betydning for, om mennesker vælger at arbejde i den offentlige sektor, hvad de får i løn, hvad de har for nogle arbejdsvilkår, om de skal løbe alt for stærkt, og om de bliver behandlet som mennesker i stedet for at blive behandlet som robotter og får ret til at behandle dem, de skal tage sig af, som mennesker i stedet for at blive tvunget til at skulle behandle dem som robotter.
Margrethe Vestager (RV), 2007-10-04:
Jeg har set, at statsministeren har fulgt debatten omhyggeligt hele dagen, og derfor kan det jo kun være med vilje, at statsministeren ikke forholder sig til den debat, vi har haft om asylbørnenes vilkår.
Og da statsministeren jo siger, at befolkningen har krav på at vide, så må det også gælde den her dagsorden. Jeg synes, det står meget klart, at der er partier, faktisk alle andre partier end VKO, der er optaget af at finde en pragmatisk, ordentlig, menneskelig løsning for de børn, og derfor vil jeg selvfølgelig gerne vide, hvad det egentlig er, statsministeren drømmer om.
Jeg ved godt, at statsministeren er bundet op på det flertal, han regerer med.
Men drømmer statsministeren om at fortsætte med det flertal med VKO, så man kan fortsætte den asylpolitik, der føres i øjeblikket?
Eller drømmer statsministeren i virkeligheden om at kunne bruge det flertal, der er, og det flertal, der givetvis også vil være efter et valg, til at gøre noget, som er i orden, og som er rimeligt, på det her område?
For det betyder ganske meget, tror jeg, for folk at få klar besked om, hvor statsministeren står i den her sag.
Høgni Hoydal (T), 2007-10-04:
Kan jeg så gå ud fra, at statsministerens selvstændighedshjerte også vil banke, når det kommer til den kommende EU-traktat?
For det her får jo også konsekvenser for Færøerne og Grønland.
Mit sidste spørgsmål går på, om statsministeren også vil love - efter sin nylige omvendelse på det her punkt - at man heller ikke vil drage Færøerne og Grønland ind i en uberettiget krig fremover.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Jeg synes, det er en forkert udlægning at tale om en nylig omvendelse, for det er nu et grundsynspunkt, jeg har haft, ja, altid, men som jeg altså også meget klart har givet udtryk for lige fra min første dag som statsminister.
Det tror jeg ikke at hr. Høgni Hoydal er i tvivl om.
For så vidt angår forholdet til EU-traktaten, må jeg sige, at jeg ikke ser nogen som helst problemer i forhold til Færøerne og Grønland, men det er selvfølgelig noget, som vi til enhver tid vil drøfte med de færøske og grønlandske politiske myndigheder - det siger sig selv.
Men jeg ser ingen problemer.
For så vidt angår rigsfællesskabets udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitik, er det jo netop et rigsfællesskabsanliggende, og så længe vi har et rigsfællesskab, ja, så er det jo et fælles anliggende.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-10-04:
Statsministeren holdt som sædvanlig en meget polemiserende tale her i Folketinget, og jeg kan konstatere, at statsministeren valgte at bruge 15-20 min. på at polemisere over den socialdemokratiske skattepolitik.
Jeg får jo lejlighed til at stå der lige om lidt, og så vil jeg selvfølgelig gerne redegøre for enkelheden i Socialdemokraternes skattepolitik.
Jeg tror desværre, at statsministeren også gjorde sig skyldig i en citatfejl, og det håber jeg naturligvis at man vil rette efterfølgende, for vores politiske ordfører har ikke på noget tidspunkt sagt, at nu går vi væk fra skattestoppet.
Så jeg tror simpelt hen, at statsministeren selv har begået en fejl nu, og det håber jeg selvfølgelig bliver rettet.
Det andet er, at jeg også godt ved, at når statsministeren taler om alle de her ting, er det formentlig, fordi statsministeren er irriteret over, at al den virkelighed skal snige sig ind på Christiansborg.
Det har vi jo prøvet før.
Vi har talt om hindbær og togforsinkelser; så fik man øgenavne, Hindbærhelle osv. Jeg synes, at det næste, som statsministeren og hans parti kan kalde mig, kunne være Ventelistehelle eller måske Rengøringshelle.
For jeg kunne godt tænke mig at høre statsministerens kommentar til, at der i dag, i 2007, stadig er mennesker, der dør på ventelister, når de venter på behandling for kræft, at der stadig er mennesker, der har problemer, når de står på venteliste til hjertebehandling, og at der stadig er så møgbeskidt på landets hospitaler, at man risikerer at blive syg af at være indlagt.
Hvad mener statsministeren egentlig?
Hvordan synes statsministeren egentlig at det går i det danske sundhedsvæsen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Jeg må lige sige, at der er forvirring om Socialdemokraternes skattepolitik.
Det er i hvert fald åbenbart og selvklart.
Og jeg er ikke den eneste, der har fået det klare indtryk, at skattestoppet blev opsagt på den socialdemokratiske kongres.
Det var det, der klart fremstod også af mediernes reportager derfra.
Jeg skal lige sige til fru Helle Thorning-Schmidt, at jeg aldrig nogen sinde har givet øgenavne til nogen som helst.
Med hensyn til ventelister vil jeg gerne sige, at i denne regerings tid er ventelisterne blevet kraftigt reduceret.
Det er selvfølgelig ikke acceptabelt, hvis ventelister fører til, at liv kommer i fare, eller at liv går tabt.
Det er jo også grunden til, at regeringen fortsætter indsatsen med yderligere reduktion af ventetiderne, og det er grunden til, at regeringen igen tager fat på kræftområdet, som vi har taget fat på i flere omgange.
Jeg tror lige så godt, at man kan se i øjnene, at på sundhedsområdet sker der hele tiden nyt; lægerne bliver dygtigere, der kommer nye behandlingsmetoder, der kommer ny medicin.
Så det vil være en evig indsats fra politikernes side at gøre det stadig bedre.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-10-04:
Det er rigtigt, at der hele tiden sker en ny udvikling i sundhedsvæsenet, og derfor er det også rigtigt, at man hele tiden øger antallet af operationer.
I perioden fra 1997 til 2001 steg antallet af operationer med 15,5 pct., og i perioden fra 2001 til 2005 steg det med 14,9 pct. Så det er altså rigtigt, at regeringen har formået at skabe en stigning, som er næsten lige så stor som den, vi skabte, da vi sad i regering.
Men det ændrer jo ikke ved, at nogle af de problemer, som statsministeren gik til valg på at løse helt tilbage i 2001 - at sikre, at mennesker kommer i behandling, når de lider af en livstruende sygdom - er det ikke lykkedes at løse.
Det er ganske enkelt ikke lykkedes.
Der er mennesker, der har kræft, som muligvis dør, når de er på venteliste.
Er det i orden, vil jeg spørge statsministeren.
Eller kunne det hænge sammen med, at man jo har haft en historisk lav vækst i den offentlige sektor?
Lige meget hvor meget statsministeren slynger om sig med milliardbeløb - 37 mia. kr. - er faktum jo, at der har været en historisk lav vækst i den offentlige sektor, og at selv samme historisk lave vækst skal fortsætte ifølge 2015-planen.
Det er fakta, og derfor kunne det jo godt hænge sammen med, at man faktisk ikke formår at løse de kæmpe problemer, vores sundhedsvæsen står over for.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Den påståede historisk lave vækst, som fru Helle Thorning-Schmidt omtaler, er dobbelt så stor som den vækst, den socialdemokratiske regering havde lagt op til.
Den socialdemokratiske regering afleverede en økonomisk plan, der sagde, at den årlige vækst højst måtte være 1 pct.
Den er blevet 2 pct.
Så det, fru Helle Thorning-Schmidt kalder en historisk lav vækst, er det dobbelte af det, som Socialdemokraterne selv havde lagt op til.
Med hensyn til kræftbehandling vil jeg sige, at der er sket klare fremskridt, selv om det bestemt ikke er tilfredsstillende endnu.
Der gennemføres flere kræftoperationer, der gennemføres flere strålebehandlinger, og overlevelseschancen er bedre, end den var før.
Men der er stadig væk ting, der skal være bedre, og det er klart, at når mennesker får konstateret en risiko for kræft, skal der være akut handling, og det er det, regeringens nye kræftplan går ud på.
Så vil jeg lige sige til fru Helle Thorning-Schmidt: Før 2001 var det sådan, at folk ikke havde nogen som helst chance for at slippe væk fra ventelisterne, medmindre de var rigtig rige, så kunne de nemlig betale for at komme til udlandet.
Vi har indført et socialt retfærdigt frit valg, hvor folk kan vælge et alternativ her i landet eller i udlandet, hvis de ikke kan blive behandlet inden for 2 måneder, og nu er det 1 måned.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-10-04:
Jeg synes, det er herligt, at statsministeren nu også synes, at kræft skal behandles som en akut sygdom.
Måske var det, fordi vi andre havde ført en kampagne - også på busserne - hvor vi sagde, at det skulle være nu.
Der er så ikke afsat nogen penge til det, men vi må jo se, hvor langt vi kommer i den her sag.
Men jeg kunne da stadig godt tænke mig at vide, hvad statsministeren mener med de vækstprocenter.
For i perioden 1994 til 2001 er der en vækst i de offentlige udgifter på 2,1 pct.
Så går det ned ad bakke fra 2002 til 2008 til 1,5 pct., og så lander vi ifølge regeringens egen 2015-plan helt nede på 0,9 pct.
Det kunne jo godt være, at der var en sammenhæng mellem historisk lave vækstprocenter og meget ringe løsninger på helt åbenbare problemer i den offentlige sektor.
Eller anerkender statsministeren slet ikke, at der er den sammenhæng?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Nej, det gør jeg ikke, for den økonomiske plan, som jeg omtalte, er jo den, som Socialdemokraterne selv lagde frem.
Da vi overtog regeringsansvaret i 2001, overtog vi en økonomisk plan, hvor Socialdemokraterne havde lagt op til, at den årlige vækst højst måtte være 1 pct.
Den er blevet det dobbelte.
Det, vi nu bliver kritiseret for, er en dobbelt så høj vækst som den, Socialdemokraterne selv havde lagt op til.
Så vil jeg i øvrigt sige, at i den periode, vi har siddet som regering, er det offentlige forbrug praktisk talt vokset i samme takt som samfundsøkonomien.
Det offentlige forbrugs andel af den samlede økonomi er nogenlunde uændret fra 2001 og til nu, og det viser, at det offentlige forbrug har fået del i den almindelige velstandsstigning i samfundet.
Villy Søvndal (SF), 2007-10-04:
Jeg har jo efterhånden fået det faste job at passe på statsministeren, når han er ved at rode sig ud i noget snavs.
Det er ikke et let job.
Der er måske nogle, der tror, at det er noget, man bare sådan kan passe ved siden af, men det er det ikke; det er nødvendigt, at man konstant er på og konstant holder øjnene åbne.
Statsministeren havde en enkelt sætning, som jeg håber Venstre vil huske, når valgkampen starter - måske om kort tid.
Statsministeren sagde: Nedskæringer er ikke dagsordenen rundtomkring.
Det sagde statsministeren.
Nedskæringer er ikke dagsordenen rundtomkring.
Det var dog utroligt!
Stort set hver eneste kommune er i gang med en kombination, der hedder enten at hæve skatten eller/og samtidig sænke servicen for at få økonomien til at hænge sammen.
Jeg håber virkelig, at der ikke er ret mange, der hører den her debat, for statsministeren får frygtelige problemer, næste gang han vover sig uden for huset her.
Han vil simpelt hen blive holdt op på den sætning, der hedder: Statsministeren har trukket stikket ud i forhold til virkeligheden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Det, jeg beskæftiger mig med her, er mangelen på arbejdskraft, og det, jeg kommenterede, var påstanden om, at der blev skåret ned i personalet.
Det vil sige, at det problem, som de offentlige institutioner står med, er overhovedet at kunne få rekrutteret afløsere nok.
På sygehusafdelingerne mangler man sygeplejersker, på plejehjemmene mangler man social- og sundhedsassistenter, og andre steder mangler man andre personalegrupper.
Og ja, det er jo et produkt af, at det går så rigtig godt i Danmark, at der er fuld beskæftigelse, og at der er mere end det: Der er rigtig fart på.
Det er derfor, jeg siger til hr. Villy Søvndal, at det hovedproblem, man har mange steder, er overhovedet at få arbejdskraft nok; det er ikke, at der skal fyres folk, det er at få ansat nok.
Villy Søvndal (SF), 2007-10-04:
Jeg bliver stadig mere bekymret for statsministeren, men det gør jo kun, at jeg med endnu større ildhu skal kaste mig over opgaven.
Jeg synes næsten, det minder om, at statsministeren har samme sans for virkeligheden, som finansministeren har for de offentligt ansattes lønninger - som er korrekt, siger finansministeren.
Det er jo igen den her fantastiske situation, hvor vi har en regering, der nu belærer de offentligt ansatte om: I ved ikke, hvad I tjener.
Vi har en statsminister, der belærer hele Danmark om, at det, at der skæres ned rundtom i kommunerne, kun er noget, man tror; det er ren fiktion, det er ikke virkelighed.
Det er fantastisk!
Jo, man kan da.
Hvorfor ville Venstre ikke være med til det, SF foreslog, om, at de, der er på deltid i den offentlige sektor, får ret til fuldtid?
51 pct. af BUPL’s medlemmer arbejder mindre end 37 timer.
FOA er forbundet for offentligt ansatte, og FOA’s beregninger viser, at hvis de, der gerne vil, fik lov til at arbejde på fuldtid - man skal selvfølgelig have ret til nedsat tid, hvis man vil det - så ligger der over 8.000 stillinger dér.
Hvorfor samler man ikke de indlysende muligheder op, der er, hvis man vil noget i forhold til det her?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Den indgik vi før sommerferien, og jeg har gentaget det i åbningstalen.
Punkt 6 i den tipunktsplan, som jeg præsenterede i tirsdags, er netop, at der skal være bedre mulighed for at gå fra deltid til fuldtid.
Vi tvinger ikke nogen; det er en mulighed.
Så hr. Villy Søvndal er lidt sent ude.
Villy Søvndal (SF), 2007-10-04:
Må jeg godt spørge statsministeren: Betyder det, at den offentligt ansatte får en ret til at komme på fuldtid?
Det er jo det, vi diskuterer.
Det var det, vi foreslog for et år siden, hvor Venstre ikke ville være med.
Det er meget let at svare på: Får de offentligt ansatte en ret til fuldtid - ja eller nej?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-04:
Vi har aftalt med de faglige organisationer, hvordan det skal gribes an, således at når der opstår jobmuligheder rundtomkring, giver man tilbuddene til dem, der er på deltid, hvis de ønsker at komme på fuldtid.
Jeg ved godt, at hr. Villy Søvndal gerne vil have tvangsforanstaltninger, men vi ønsker altså, at det skal udvikle sig ved frivillighed rundtomkring.