Lars Barfoed (KF), 2011-04-15:
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne for debatten om lovforslaget.
Jeg synes, at det har været en interessant debat, vi har haft om det.
Der er også pludselig kommet overraskende synspunkter frem fra nogle af partierne i Folketinget, som tilsyneladende er ved fuldstændig at skifte kurs i kriminalpolitikken – det skal jeg vende tilbage til.
Forslaget vil jo i mine øjne styrke Kriminalforsorgens muligheder for at hjælpe de indsatte tilbage i en kriminalitetsfri tilværelse.
Det er jo vigtigt, at vi kombinerer en stram retspolitik og hårde straffe, som vi har, og som vi fortsat vil have, med en tillid til, at mennesker kan forbedre sig.
Det synes jeg er en god, rigtig og også humanistisk balance i forhold til retspolitikken.
En udvidelse af »noget for noget-ordningen« – for det er jo netop ikke en ny ordning, vi indfører; det er en ordning, vi har, som vi så udvider – som altså nu skal omfatte arbejdstræning, vil medvirke til at lette kapacitetspresset på Kriminalforsorgen, og lovforslaget vil på den måde være til gavn for både myndigheder og for de indsatte, som ønsker at yde en særlig indsats under afsoningen.
Som det fremgår af lovforslaget, har »noget for noget-ordningen« vist sig at være meget velfungerende, og ved at udvide ordningen er det min forventning, at vi vil kunne motivere endnu flere indsatte til at yde en særlig indsats for at modvirke, at de vender tilbage til kriminalitet.
Vi belønner altså dem, som vil gøre en indsats for at komme fri af kriminalitet, og vi giver flere mulighed for nu at gøre den ekstra indsats og dermed blive belønnet for det.
Jeg synes så, at debatten som sagt har været interessant.
Jeg har med tilfredshed noteret mig – og det er ikke det, jeg er blevet overrasket over – at både ordførererne fra Venstre og Konservative, hr. Kim Andersen og hr. Tom Behnke, har støttet lovforslaget.
Jeg har også noteret mig på samme vis opbakning fra Det Radikale Venstre og fra Liberal Alliance, fra hr. Manu Sareen og hr. Villum Christensen, og jeg mener også, at jeg kunne konstatere, at Enhedslistens fru Line Barfod var positiv over for forslaget.
Flere beder så om uddybende betragtninger og vil stille spørgsmål under udvalgsarbejdet, men altså: opbakning.
Det er jeg glad for.
Så ved jeg ikke, hvad der nu er sket med Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti.
Jeg sad og tænkte på, om det er inspiration fra en studiegruppe om Djengis Khans samlede værker sidste weekend, der har ført til, at der nu sker det markante skifte i retspolitikken fra Socialdemokratiet og SF's side.
Man skal lægge mærke til de toner, der er kommet her i dag.
Jeg synes, det er beklageligt, at man tilsyneladende forlader en humanistisk retspolitik, som vil belønne folk, der vil gøre en indsats, med, at de kan blive tidligere frisat fra fængsel, men det må jo være det, som man er på vej til, siden man har den meget kritiske indstilling til det, som man har.
Det synes jeg er beklageligt.
Fru Karen Hækkerup siger, at straffen skal virke og være effektiv.
Det skal den selvfølgelig være, men det er det her forslag jo netop et udtryk for, nemlig at det afgørende og det vigtigste er, at vi bekæmper kriminaliteten og årsagerne til kriminaliteten.
Og når der er nogle, som gør en indsats for at komme fri af kriminalitet, mens de er i fængsel, så bliver de belønnet.
Det er da om noget at prøve at gøre straffen effektiv og virksom, og så stiller man sig stærkt kritisk over for det.
Det er fuldstændig uforståeligt, at man har den indstilling.
Det samme gælder den indstilling, som fru Karina Lorentzen Dehnhardt gav udtryk for.
Jeg noterede mig så dog, at fru Karen Hækkerup sagde, at det, at vi nu har kapacitetsproblemer i Kriminalforsorgen, er et resultat af øgede bevillinger til politi og domstole.
Det kvitterer jeg så for.
Så tak for den opbakning til den del af det.
Jeg noterede mig også en række betragtninger, der gik på, at det her havde med kapacitetsproblemerne at gøre.
Det er jo ikke sådan en afsløring, der pludselig kommer her, altså at det her har med kapacitetspresset at gøre, for det står i lovforslaget, at de to ting hænger sammen.
Det er derfor, vi kommer med forslaget nu.
Efter de 7 års erfaringer, vi nu har med »noget for noget-ordningen«, kan vi konstatere, at den kunne man godt udbygge også med arbejdstræning, fordi det er et udtryk for, at nogle gerne vil vende tilbage til et liv uden kriminalitet.
Det skal vi så høre er et problem fra dem, som ellers før i tiden gik ind for forebyggelse og for en humanistisk retspolitik.
Det er historisk og beklageligt, hvis det er sådan.
Jeg håber, at Socialistisk Folkeparti og Socialdemokratiet vil ende deres åbenbart meget svære overvejelser med at støtte lovforslaget.
Ja, det tror jeg var nogenlunde de bemærkninger, jeg havde.
Jeg vil sige, at vi selvfølgelig fra regeringens side er – eller jeg er – parat til at drøfte forslaget yderligere i udvalget og svare på de spørgsmål, der måtte være.
Jeg har hæftet mig ved de problematiseringer, der har været af det her med allerede at løslade efter 2 måneder mod før 4 måneder, i kombination med, at vi har en »noget for noget-ordning«.
Det har vi jo også kommenteret grundigt i lovforslaget, og vi mener at kunne håndtere det med de erfaringer, vi nu har efter 7 år med det her.
Der bliver jo også lagt op til en særlig måde at administrere det på, så det ikke er så ressourcebelastende, og så man altså mere konkret ude i de enkelte fængsler kan træffe de afgørelser.
Dermed skulle de problemer være løst, der kunne knytte sig til, at man har en mulighed for allerede at løslade efter 2 måneder.
Men jeg håber som sagt på en positiv behandling i Retsudvalget, og jeg håber da også på, at det er sådan, at man i sidste ende støtter forslaget.
Med hensyn til hvilke kriterier der ligger til grund for løsladelse, som hr. René Christensen fra Dansk Folkeparti var inde på, vil jeg sige, at det jo også er ganske grundigt beskrevet i lovforslaget, altså hvad det er for nogle kriterier, det drejer sig om.
For det er jo ikke bare sådan, at man bliver løsladt, fordi man har fået arbejdstræning; der er en lang række andre vurderinger, der gør sig gældende, inden man løslader folk, derunder, naturligvis, at det ikke må støde retsbevidstheden.
Altså folk, der har begået meget alvorlige forbrydelser, kan jo ikke bare blive løsladt, hvis det er sådan, at det støder retsbevidstheden, at de bliver løsladt.
Det er betinget af, at hensynet til retshåndhævelsen ikke taler imod det, står der i lovforslagets bemærkninger, og der er så yderligere uddybet, hvad det er for nogle kriterier, der ligger i det, men naturligvis vil vi også gerne uddybe det og svare på spørgsmål om det under udvalgsbehandlingen.
Og så håber jeg også, at Dansk Folkeparti vil støtte forslaget i sidste ende.