runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Jensen (S), 2008-12-18:
Jeg må sige, at nu trækker hr. Jesper Langballe jo den her debat ned på et efter min opfattelse særdeles usagligt plan.
Jeg kan give hr. Jesper Langballe ret i, at der har været en meget mærkelig debat her i dag.
Den har været ført ovre fra Dansk Folkepartis pladser, og den har handlet om, hvad der foregår nede i Venstres folketingsgruppe, hvordan Venstres folketingsgruppe indretter sig selv, hvordan de har tænkt sig at stemme, og hvordan de i øvrigt indretter sig i deres parti.
Sådan en diskussion ville jeg meget gerne udsætte Dansk Folkepartis mærkelige partiform og måder at køre deres parti på for.
Det skal jeg undlade at gøre her i Folketingssalen, det skal jeg gerne tage med hr. Jesper Langballe bagefter.
Med hensyn til ægteskabet tror jeg ikke, at der, i hvert fald ikke fra socialdemokratisk side, er nogen her, der ønsker at anfægte ægteskabet som institution eller på nogen måde overhovedet forsøger at lægge familien for had.
Men det er rigtigt: Ting udvikler sig.
Det gør ægteskabet, og det gør familiesituationerne også.
Man tilpasser sig tiden, de nye måder, vi arbejder, lever og har fritid på, og det antager så nogle former, hvorefter familielivet selvfølgelig også ændrer sig.
Så hr. Jesper Langballe skal ikke høre ét ord fra mig om, hvorvidt ægteskabet ikke fortsat skal stå til troende.
Det afgørende er bare: Anerkender hr. Jesper Langballe ikke, at et ægteskab altså også kan foregå mellem to personer af samme køn?
Jesper Langballe (DF), 2008-12-18:
Det har jo været en mærkelig debat, men sådan set ikke overraskende.
Blandt alle de tankeløse slagord, der er forekommet, var der en ytring fra hr. Kamal Qureshi, der som ordfører for SF sagde, at Dansk Folkeparti jo her i Folketingssalen havde været imod alle forbedringer for homoseksuelle.
Jamen det hænger jo sammen med, at alt det, som hr. Kamal Qureshi kalder forbedringer - at homoseksuelle skulle kunne vies i kirken, at de skulle kunne få kunstig befrugtning, og at der kunne blive tale om fremmedadoption - er skåret over præcis den samme læst.
Det er jo forslag, der er snydt ud af næsen på hinanden.
Der har været noget besynderligt argumentresistent ved det her, hvor man hele tiden har talt om homoseksuelles egnethed i forhold til heteroseksuelle.
Men det er overhovedet ikke det, sagen drejer sig om, og det er ikke det, nogen af os overhovedet har lagt vægt på.
For sagens substans i den her debat er jo egentlig slet ikke de homoseksuelle og deres forhold.
Sagens substans er ægteskabet.
Når vi siger nej til det her, er det ikke, fordi vi ikke under de homoseksuelle alt muligt godt, men det er, fordi vi vil bevare ægteskabet som den bærende familieretlige institution i Danmark.
Ægteskabet har jo faktisk siden 1500-tallet i den form, vi kender det, været den bærende familieretlige institution, og det har været et frihedens ikon, fordi ægteskabslovgivningen rundt om familien og dermed det enkelte familiemedlem har skabt en urørlighedszone.
Her var et sted, hvor staten ikke kunne blande sig.
Den britiske historiker Paul Johnson har i en strålende analyse af netop det spørgsmål, vi diskuterer her i dag, gjort opmærksom på, hvordan friheden i USA er gået i opløsning, fordi familien på statens foranledning er gået i opløsning, ved at man har accepteret, at et homoseksuelt parforhold er et ægteskab på linje med et ægteskab mellem en mand og en kvinde.
Dermed har man nedbrudt det entydige familiebegreb, som har skabt urørlighedszonen omkring den enkelte, og man har svækket familierne, og man har svækket hele det amerikanske folk.
Det er Paul Johnsons konklusion.
Det, det her drejer sig om, er jo at bevare den familie, som vi kender, i stedet for at gøre familielivet til et stort eksperimentallaboratorium.
Jeg synes, at vores egen ordfører, hr. René Christensen, ganske udmærket skildrede, hvordan man hele tiden skal være med på en eller anden ny mode.
Så skal man f.eks. være single hele livet.
Det hele har drejet sig om at lægge familien for had.
Min konklusion på alt det her, og det har egentlig været min konklusion, hver gang vi har haft tilsvarende drøftelser i Folketinget, er, at det, der dybest set ligger bag en aktion som det her beslutningsforslag, i virkeligheden er had til familien.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2008-12-18:
Derimod har alle børn krav på kærlige og omsorgsfulde voksne.
Det er simpelt hen et minimum, og derfor må hele den her diskussion baseres på barnets tarv: Hvad er i børnenes interesse?
Lad mig her at citere fra et afsnit i beslutningsforslagets bemærkninger.
Der står: »Millioner af børn i verden lever under kummerlige forhold, og kun en stor indsats imod fattigdoms- og ulighedsproblemer kan afhjælpe dette.
Men den foreslåede ændring af adoptionslovgivningen vil være et positivt skridt, således at nogle af disse børn kan tilbydes en tryg og kærlig opvækst.
Homoseksuelle er lige så egnede som heteroseksuelle til at give børn et stabilt hjem og den nødvendige kærlighed og omsorg.
Det er derfor i barnets interesse, at det får mulighed for en opvækst i en god og tryg familie.«
Det kan formentlig siges på en anden måde, men ikke meget mere præcist.
Det er det, det her forslag skal testes på, og det vil være mit bedømmelsesgrundlag.
Hvis dette forslag, hvis det bliver vedtaget, lever op til at gøre verden en lille smule nemmere for bare ét barn, så er jeg med.
Min vinkel er altså: Hvad fremmer børnenes muligheder for at få en så god opvækst som overhovedet muligt?
Jeg lægger altså ikke så stor vægt på ligestillingsperspektivet.
Jeg mener ikke, at det i denne sag er afgørende at ligestille voksne.
Det er langt mere afgørende at søge at ligestille eller i hvert fald bare imødekomme nogle børn, som alternativt overhovedet ikke har nogen voksne - hverken en far eller en mor.
Når man så bedømmer pars muligheder for at udfylde omsorgsrollen, spiller det selvfølgelig også en rolle, om parret er i stand til ud over de rent praktiske og fysiske materielle ting at give kærlighed og også at give de nødvendige rollemodeller, som præger børn under opvæksten.
Jeg mener, at det er af betydning, at der er rollemodeller, som både repræsenterer det kvindelige og det mandlige.
Det vil efter min mening være væsentligt, at det indgår i bedømmelsesgrundlaget.
Det afgørende for mig er, om vi med dette forslag kan bane vejen for, at bare ét barn, der alternativt bor på et børnehjem eller måske oven i købet er henvist til et eller andet gadehjørne, kan få et trygt voksenmiljø at vokse op i.
Så er jeg med.
Det vil være ud fra den vinkel, at jeg vil undersøge forslaget og afvente udvalgsbehandlingen.
Jeg mener, at vi tjener sagen bedst ved fuldstændig at glemme voksenperspektivet og alene forfølge barnets tarv.
Det handler ikke om homoseksuelle kontra heteroseksuelle.
Det handler om at give børn den bedste opvækst.
Og det bedste i alle verdener vil selvfølgelig være, at far og mor er der hele vejen igennem, og at de leverer kærlighed, omsorg og de materielle fornødenheder.
Det er det ideelle.
Men virkeligheden er jo desværre anderledes for mange børn, og nogle børn er henvist til en kummerlig, forhutlet tilværelse.
Kan vi for bare ét barn afhjælpe de kummerlige forhold, og kan vi have udsigt til at afhjælpe forholdene for børn i de vanskelige situationer, så har man i hvert fald god grund til at regne med min stemme.
Anders Samuelsen (LA), 2008-12-18:
Det er så tomt et spørgsmål, at jeg simpelt hen ikke burde svare på det.
Det er jo så meningsløst et spørgsmål, og det er decideret provokerende.
Vi sidder jo - selv de folk, som man måske fra Dansk Folkepartis side ikke har ret meget respekt for, som stemmer for det her forslag, og som gerne vil støtte det her forslag, og som hver dag hjemme hos sig selv, de fleste endda i almindelige heteroseksuelle parforhold, for nu at blive i den argumentationsform, som man har brugt fra De Konservatives og fra Dansk Folkeparti side - og kæmper for at få en traditionel familie til at hænge sammen i en stresset og alt mulig andet hverdag.
Så lad dog være med at forsøge at lægge mig ord i munden om, hvorvidt jeg kæmper for den store tomhed, eller at alt er ligegyldigt eller andet.
Det er jo ikke det, der er på spil her.
Det, der er på spil her, er, at vi er inde i en adoptionsdiskussion, og ved adoption bliver man bedømt på, om man er egnet eller ej.
Her er spørgsmålet så, om der er nogle, som ikke skal have mulighed for at blive bedømt som egnede eller ej.
Dansk Folkeparti mener, at der er nogle, som ikke skal have mulighed for det.
Vi andre siger, at det skal de, som har lyst til at blive vurderet, have mulighed for at blive vurderet for.
Mogens Jensen (S), 2008-12-18:
Men igen vil jeg stille hr. Langballe et spørgsmål.
Hr. Langballe sagde, at vi skal forsøge at bevare ægteskabet som institution.
Der er jo intet som helst i det her forslag eller for den sags skyld de forslag, der ellers har været her i Folketingssalen i forhold til at sikre homoseksuelles ligestilling, som anfægter ægteskabet som begreb, på ingen som helst måde.
Det handler blot om, at ægteskabet reelt også kan komme til at omfatte to af samme køn, og det er det, jeg vil spørge hr. Langballe om han har noget imod.
Martin Henriksen (DF), 2008-12-18:
En gang imellem kommer man jo til at afsløre sit ærinde.
Når nu hr. Simon Emil Ammitzbøll forsøger at overbevise andre om, at det i høj grad handler om børnene, kan hr. Simon Emil Ammitzbøll så forklare, hvorfor han, når han bliver bedt om at sige, hvad det handler om, så laver en prioriteringsliste og siger, at det for det første handler om ligestilling, og at det for det andet handler om børnene?
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2008-12-18:
Ethvert forbud skal være begrundet, også dette, vil jeg sige til fru Marlene Harpsøe.
Jeg vil sige det på den måde, at jeg har en tostrenget strategi i forhold til at hjælpe verdens fattige børn.
Den ene handler om at hjælpe dem i de lande, hvor de bor.
Det kan vi gøre igennem frihandel og ulandsbistand, og det håber jeg at Dansk Folkeparti også en dag vil være med til at prioritere, for så kan vi komme meget længere.
Men der er en række lande, herunder Sydafrika, som flere har været inde på, hvor der er utrolig store problemer med forældreløse børn på grund af den skrækkelige hiv/aids-epidemi, der har været i mange afrikanske lande.
Og for de lande synes jeg at det bedste er, at de børn, som ikke kan få nye familier i deres egne lande, kan komme til andre lande, få nye forældre og få en mulighed for en tryg opvækst, en kærlig opvækst, en omsorgsfuld opvækst, så de kan få de bedste betingelser.
Men sandheden er måske, at man i virkeligheden er imod adoption af børn fra andre lande.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-12-18:
Altså, nu synes jeg, at hr. Simon Emil Ammitzbøll taler udenom, men lad det nu være.
Jeg vil endnu en gang spørge hr. Simon Emil Ammitzbøll: Hvad vil ordføreren gøre for, at nogle af de børn, som nu engang bor på børnehjem, bliver frigivet til, at homoseksuelle par i Danmark kan adoptere de her børn?
Det er jo det, som hr. Simon Emil Ammitzbøll inderst inde gerne vil med det forslag, som ordføreren har fremsat, og hvis det ikke kan lade sig gøre i virkeligheden, er der så overhovedet brug for, at ordføreren fremsætter det her beslutningsforslag?
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2008-12-18:
Først og fremmest har jeg jo i modsætning til spørgerens parti igennem hele min politiske karriere arbejdet for, at man skal hjælpe folk i ulandene.
Det har altid været en prioritering for mig, kan jeg vel sige med ro i sjælen.
Det vigtigste er jo at hjælpe folk til at få en bedre tilværelse, ikke at sørge for, at der er en stor eksport fra ulandene til ilandene af adopterbare børn, som spørgeren sagde.
Dernæst er det selvfølgelig sådan, at der er en række lande i verden, hvor der bl.a. er udbredte hiv/aids-epidemier, og hvor antallet af forældreløse børn er så massivt, at valget ikke handler om, om de skal have gode forældre i deres hjemland eller ej.
Det handler om, om de skal på børnehjem i deres hjemland, eller om de skal få gode forældre.
Der vælger jeg det sidste.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-12-18:
Jeg er udmærket godt klar over, at der er rigtig, rigtig mange børn, der har det skidt, som bor på børnehjem, men som endnu ikke er kommet i en situation, hvor de kan adopteres.
Der er mange lande, der ikke rigtig bryder sig om det af en eller anden underlig årsag.
Så mit spørgsmål til ordføreren er: Hvad vil hr. Simon Emil Ammitzbøll egentlig gøre for, at der er flere børn, der kan blive frigjort til adoption?
Det, som hr. Simon Emil Ammitzbøll gerne vil, er jo at sørge for, at der er nogle homoseksuelle par, der kan få lov til at adoptere, men når der nu ikke er nogen børn at adoptere, hvordan vil hr. Simon Emil Ammitzbøll så sikre, at der bliver det?
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2008-12-18:
Det er altid en fornøjelse at blive klogere, og nu har jeg lige lært, at der i hvert fald er et medlem fra Dansk Folkeparti, der mener, at det er en god idé at give penge til Afrika og hjælpe de stakkels afrikanere, der er i nød.
Nu er det jo ellers Dansk Folkeparti, der med brask og bram hvert eneste år til finansloven kommer med forslag om at skære endnu mere i ulandsbistanden - hvert eneste år er det et krav fra hr. René Christensens parti.
Så jeg synes, at hr. René Christensens dobbeltmoral lyser så meget ud gennem tv-skærmene, at det nærmest ikke behøver yderligere kommentarer.
René Christensen (DF), 2008-12-18:
Det bliver også sagt, at børn har behov for tryghed og kærlighed.
Det vil sige, at det kan de ikke få i de hjemlande, som de kommer fra.
Og det vil så sige, at der herfra bliver sagt til alle de borgere, som tit og ofte, når der kommer folk rundt med raslebøsser, putter en tyver eller hundredkroneseddel ned i den, fordi vi skal hjælpe de stakkels børn rundtomkring i verden, at det ingenting hjælper.
Det er ikke det, der hjælper de børn.
Det, der hjælper de børn, er at få dem op til Danmark - et for et og meget langsomt - til de homoseksuelle par.
Det er det, der hjælper børnene nede i Afrika.
Jeg tror, at det er en meget bedre hjælp at sende pengene derned i stedet for at bruge penge på det her.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2008-12-18:
Der er ingen, der har ret til at få dækket et behov for at have børn.
Sådan er det.
Det har jeg lige sagt, og det vil jeg gentage til alle de medlemmer af Folketinget fra Dansk Folkeparti, som har lyst til at spørge mig - og for den sags skyld også til de øvrige folketingsmedlemmer.
Derfor er svaret nej.
Der er for mig to elementer i det her, nemlig at antallet af potentielle adoptivforældre skal være så stort som muligt, så børnene får de bedste forældre, og så er der også ligestillingselementet.
Jeg nævnte begge dele i min ordførertale, og begge dele er argumenter fra min side.
René Christensen (DF), 2008-12-18:
Jeg lagde mærke til, at hr. Simon Emil Ammitzbøll sagde, at vi i den her sag skal passe på ikke at tage børnene som gidsler.
Det synes jeg faktisk netop at man gør, for man bruger i sin argumentation, at der er mange fattige børn udeomkring i verden, som har det rigtig skidt, og dem skal vi hjælpe.
Men er det ikke noget helt andet, det drejer sig om?
Drejer det her sig ikke om, at der er nogle homoseksuelle par - mænd som kvinder - som siger, at de også vil have børn, at de også vil have ret til at få børn, at de vil have dækket deres behov for at give kærlighed til børn?
Er det ikke det, det i bund og grund drejer sig om?
Det er de voksnes behov, der bliver kigget på, og så bliver det pakket ind i nogle fine ord om, hvordan børnene har det.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2008-12-18:
Prioriteringslisten eksisterer kun i hr. Martin Henriksens hoved, intet andet sted.
For intet voksent menneske har ret til et barn - ikke ét voksent menneske.
Børn har ret til omsorg, til kærlighed og tryghed og til en ordentlig opvækst.
Det er og bliver mit udgangspunkt.
Hvad enten det handler om adoption, hvad enten det handler om tvangsfjernelser, hvad enten det handler om, hvorvidt forældre må slå deres børn, eller hvad ved jeg, så er det barnets tarv, der er vigtigt for mig, og som er mit udgangspunkt.
Og hr. Martin Henriksen kan prøve at mase mine ord på alle de måder, han har lyst til, men jeg kommer ikke til at mene det, som er hr. Martin Henriksens fordomme om mig.
Beklager.
Martin Henriksen (DF), 2008-12-18:
Man kan vel lige så godt sige, at for hr. Simon Emil Ammitzbøll er det, det handler om - det går jo igen, og det er der også andre ordførere som har været oppe og tale om i forbindelse med det her beslutningsforslag ligestilling.
Det, det handler om, er, at der er nogle, der skal have nogle rettigheder, som man mener at de ikke har i dag.
Det er vel det, det handler om.
Punkt 1: Kan hr. Simon Emil Ammitzbøll ikke bekræfte, at det først og fremmest er det, det handler om?
Og punkt 2: Skal jeg så forstå det sådan, at hr. Simon Emil Ammitzbøll tager afstand fra den prioriteringsliste, som hr. Simon Emil Ammitzbøll selv har skitseret i ritzautelegrammet?
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2008-12-18:
Jeg går ud fra, at ordføreren i matematiktimerne i de små klasser også har lært, at faktorernes orden i visse tilfælde kan være ligegyldig
jeg blev spurgt om det samme på tv i går aftes og sagde det i omvendt rækkefølge - så jeg kan berolige ordføreren helt med, at der ikke ligger nogen speciel markering af, at det var en prioriteret rækkefølge.
Martin Henriksen (DF), 2008-12-18:
Jeg synes bare, at det ville være fint, hvis hr. Anders Samuelsen stod ved det, som hr. Anders Samuelsen sagde, som jeg i hvert fald hørte det.
Anders Samuelsen (LA), 2008-12-18:
Jeg fik bekræftet for ikke så længe siden, synes jeg selv i hvert fald så må den konservative ordfører modsige mig, hvis jeg overfortolker - at det, som den konservative ordfører påpegede, at det, der var det væsentlige, det vigtigste, trods alt, uanset diskussionen om far og mor, var en tryg og en god opvækst.
Vi taler om, hvorvidt folk, der er egnede som forældre, skal have mulighed for at blive forældre, og at børn, som mangler forældre, skal have mulighed for at komme i nærheden af de egnede forældre.
Morten Østergaard (RV), 2008-12-18:
Det er fair nok.
De undersøgelser findes ikke.
Og det er jo det, der gør, må jeg sige til fru Vivi Kier, at vi ender i en situation, hvor Det Konservative Folkeparti kommer til at fremstå, som om de mener, at statsmagten skal bestemme, hvem der er gode forældre, og hvem der er dårlige forældre, for der er ikke sagligt belæg for det.
Hvis der var sagligt belæg for det, skulle man næsten forvente, at De Konservative ville have det synspunkt, at man så skulle ud og ligesom se, hvor der egentlig lever børn i den her forfærdelige situation med homoseksuelle forældre.
Men der er ikke sagligt belæg for det synspunkt, og derfor er der jo kun tilbage at spørge Det Konservative Folkeparti: Har man den opfattelse, at homoseksuelle er dårlige forældre?
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Det kan jeg så ikke stå og svare på lige her og nu.
Jeg har ikke den dokumentation, men jeg vil meget gerne have og beder om at få den dokumentation frem, så vi kan se de forskellige undersøgelser.
Når hr. Morten Østergaard peger på en høring, som partiet arrangerede for halvandet år siden, er jeg desværre bare nødt til at erkende, at da var jeg ikke valgt ind i Folketinget, så derfor havde jeg ikke mulighed for at deltage.
Morten Østergaard (RV), 2008-12-18:
Nu var ordføreren så venlig at sige, at ordføreren er enig med den konservative minister på området, og det kommer selvfølgelig ikke som noget chok.
Men ministeren var jo inde på, at der var problemer med barnets tarv og det ene og det andet.
Er Det Konservative Folkeparti overhovedet klar over, at f.eks. Børns Vilkår jo har anbefalet, at man giver adgang til, at homoseksuelle får ret til adoption, fordi, som de siger, alle undersøgelser viser, at børn af homoseksuelle enten klarer sig lige så godt som - eller endda bedre end - børn af heteroseksuelle, både fysisk, mentalt og socialt.
Når jeg spørger, er det jo, fordi Det Konservative Folkeparti sammen med Venstre og Dansk Folkeparti glimrede med deres fravær ved den høring, der var i Folketinget for halvandet år siden, i forbindelse med at Det Radikale Venstre havde fremsat et lignende forslag.
Og derfor synes jeg jo bare, at det er væsentligt at få frem, og må spørge: Kan vi ikke en gang for alle få lagt det argument på hylden?
Der er ingen form for dokumentation for, at det, at et barn vokser op med homoseksuelle forældre, fører til, at barnets tarv forringes.
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Jamen det er jeg også glad for at kunne læse af referatet, for jeg ved, at jeg sagde, at det var et sammenrend eller et krydsfelt af de her ting, for det ene udelukker jo ikke det andet.
Hvis der er en far og en mor, betyder det så, at de ikke er gode, kærlige og omsorgsfulde?
Jeg synes, det er et helt urimeligt spørgsmål.
Jeg anser det som et både-og: Der er både en far og en mor, og de er gode og kærlige - det er ikke sådan, at er man en far og en mor, så kan man ikke være gode og kærlige, men det er der en hel masse andre der kan.
Selvfølgelig skal forældre være gode og kærlige.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2008-12-18:
Mange tak, hr. formand.
Jeg vil bare sige til ordføreren, at Det Konservative Folkeparti nu entydigt har placeret sig alene som det eneste parti i Folketingssalen, der ikke kan svare på spørgsmålet, om det er vigtigst med gode og kærlige og omsorgsfulde forældre, eller det er vigtigst med en far og en mor.
Selv ordføreren fra Dansk Folkeparti var så rimelig, at det blev sagt, at det vigtigste selvfølgelig var kærlighed og omsorg.
Da ordføreren fik det spørgsmål før, blev der sagt, at nej, det var søreme forskellige forhold, der skulle vægtes i forhold til hinanden.
Det kan vi se af referatet, så man behøver ikke at stå og ryste på hovedet.
Kan vi ikke få et klart svar på, at det selvfølgelig er kærlighed og omsorg, der er det vigtigste, og at homoseksuelle forældre selvfølgelig også kan give det?
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Allerførst vil jeg da vælge at tage den første kommentar som en kompliment, for ministeren og jeg er medlem af det samme parti, og så er det jo sådan set rigtig godt, at vi måske tænker lidt på samme måde.
Men jeg har jo siddet og fulgt debatten de sidste par timer, og det er jo lidt sådan, at for de partier, som kommer og er lidt positive over for forslaget, er alt jo lutter idyl, men det er det ikke med os andre, som tillader os at sige, at vi har en anden indgangsvinkel til det, og at sige, hvorfor vi siger nej.
Jeg synes, jeg har forholdt mig til det: Jeg siger nej til, at homoseksuelle par skal have mulighed for at kunne blive godkendt som adoptivforældre og stå på en liste.
Man vil gerne have det sådan i lighed med andre lande, men der er endnu ikke et eneste barn, som er blevet bortadopteret til et homoseksuelt par.
Så det er sådan lidt en tom retorik.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2008-12-18:
Ordføreren har talt om gode og onde.
Ordføreren har talt om, at spørgsmålene ligner hinanden meget.
Det er jo ikke det, der er det væsentlige.
Sagen handler om, at jeg med det her forslag ønsker at give adgang til, at homoseksuelle i registreret partnerskab kan ansøge om at blive godkendt som adoptivforældre, sådan at vi udvider antallet af folk, der kan blive godkendt, og derved sikrer, at børnene får de bedste forældre.
Vil ordføreren ikke forholde sig til det? Ordføreren