Maja Panduro (S), 2012-01-27:
Tak for det.
Jeg skal love for, at Venstre er kommet i opposition.
Nu har man i 10 år haft magten også på socialområdet, og nu stiller man sig op og tordner og siger, at der ingenting sker, på trods af at vi har en minister, som har fremsat en stribe af forslag på præcis de områder, som ordføreren nævner.
Værdikamp er jo præcis det rigtige ord at bruge på det område.
Der er jo netop tale om en værdikamp.
Venstres ordfører efterlyser en seriøs debat i stedet for en følelsesladet debat.
Kan ordføreren så ikke bekræfte, at det lovforslag, hvor man fra den tidligere regerings side netop indførte de her fodlænker, var noget, man gjorde, i sammenhæng med at man sænkede den kriminelle lavalder, og at det var noget, man gjorde som et led i en finanslovaftale med Dansk Folkeparti?
Kan ordføreren ikke også bekræfte, at al sagkundskab, den daværende regerings egen ungdomskommission, samtlige høringssvar dengang og nu frarådede begge forslag, frarådede, at man sænkede den kriminelle lavalder, og frarådede de her fodlænker til børn, fordi det netop ikke er et pædagogisk værktøj?
Det er en straf, og det kan virke decideret konfliktoptrappende.
Kan ordføreren ikke bekræfte de her ting?
Jeg har glædet mig rigtig, rigtig meget til i dag, og det har jeg, fordi jeg selv var ordfører på den tidligere regerings forslag, dengang den indførte det, at man nu skulle kalde det at sætte elektroniske fodlænker på børn ned til 12 år for et pædagogisk redskab.
Det gjorde man jo, og jeg tror, det er vigtigt at huske, når vi er her i dag, at man gjorde det som led i en finanslovaftale, som man lavede med sit støtteparti, Dansk Folkeparti, og man gjorde det, samtidig med at man sænkede den kriminelle lavalder til 14 år.
Man gjorde det, på trods af at den kommission, man selv har nedsat, med alle landets fremmeste eksperter i forhold til ungdomskriminalitet og kriminalpræventivt arbejde frarådede begge dele.
Om den kriminelle lavalder sagde de, at det ville risikere at have en direkte negativ kriminalpræventiv effekt.
Det betyder på dansk, at det risikerer at virke stik modsat.
Og om fodlænkerne her sagde de, at selv hvis det måtte kunne have nogen som helst form for effekt, ville det overhovedet ikke stå mål med de ressourcer, man ville skulle bruge på det.
Det sker i virkeligheden relativt tit, når vi behandler sager her i Folketingssalen, at høringsparterne er enige, og det var de både dengang, hvor den tidligere regering indførte de her fodlænker, og nu, hvor vi afskaffer dem.
De siger, at det ikke er et pædagogisk værktøj at sætte fodlænker på 12-årige børn.
Kommunernes Landsforening, som er dem, man forestillede sig skulle sanktionere det her, siger, at de ikke vil have opgaven, at det her ikke er en kommunal opgave, at det ikke er en social opgave, men at det er en ren politiopgave.
Derfor stillede jeg også en række spørgsmål i sin tid, da man indførte det her, som handlede om, hvordan det her helt praktisk skulle implementeres, og fik ingen svar fra den daværende minister.
Det handlede om, hvad der skulle ske, hvis nu barnet sagde nej.
Det skulle jo forestille at være frivilligt, men hvad hvis barnet siger nej?
Hvad er sanktionen så?
Det kom der ikke rigtigt noget svar på.
Hvad hvis kommunerne ikke vil bruge det?
Vil man så tvinge dem til det?
Men jeg er jo spændt på at høre fra de partier, som håber på at kunne genvinde regeringsmagten, om man vil genindføre dette, hvis man får chancen, og om man i så fald vil tvinge kommunerne til at udføre den opgave, som de ikke vil have, som politiet ikke har ressourcer til at hjælpe dem med, og som al ekspertise og alt socialfagligt personale fraråder.
Venstres ordfører sagde før, at jeg var i defensiven på det her lovforslag.
Det er jeg ikke.
Jeg er en glad ordfører i dag.
Det bliver en meget lang rejse, men jeg glæder mig virkelig meget til den, og det her er et af de første skridt.