runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-05-04:
Jeg har ikke sagt, at jeg var ekspert på området.
Det kan godt være, at der er nogle folketingsmedlemmer, der synes, at jeg fortjener den titel, men det synes jeg ikke jeg gør.
Det er rigtigt, at jeg har arbejdet med den her gruppe mennesker, men det synes jeg ikke gør mig til ekspert.
Men jeg har til gengæld hørt på, hvad eksperterne har sagt.
Og der kan man jo se, at de siger, at man er i en risikogruppe, hvis man f.eks. vokser op i en familie, hvor der har været selvmord, og man føler, at det er en måde, man kan løse problemet på, og man ikke har lært andre måder at løse sine problemer på, eller hvis man f.eks. har en depression; der er også nogle ting, der kan forstærke det.
Det er det, jeg har hørt eksperterne sige, og derfor synes jeg også, det er at have en meget, meget underlig tilgang til mennesker at sige, at hvis vi giver dem en ret, er der flere, der vil have hjælp, og derfor giver vi dem ikke den ret, så de ikke kan få hjælp.
Det synes jeg er et meget, meget underligt menneskesyn.
Preben Rudiengaard (V), 2010-05-04:
Nu vil jeg ikke ligefrem kalde mig ekspert, til trods for at jeg har studeret selvmordets epidemiologi igennem mange år, og derfor vil jeg gerne spørge ordføreren, om ordføreren ikke er enig i, at det kan være meget vanskeligt at identificere de der mennesker.
Hvis de udsender signaler, skal de selvfølgelig hjælpes, og vi har jo et system, lige fra den praktiserende læge over psykiatriske skadestuer osv., som kan træde til og hjælpe de her mennesker.
Men jeg ved ikke, hvordan ordføreren har tænkt sig at man skal gå ud og lave opsøgende arbejde, for da jeg i min tid som retsmediciner, undersøgte fuldbyrdede selvmord, må jeg da helt klart sige, at mange af dem kom som et lyn fra en klar himmel, og at ingen havde forventet det.
Så derfor er det et spørgsmål, om det er hensigtsmæssigt med denne form for opsøgende effekt og behandlingsgaranti.
Er det ikke bedre, at det behandlingssystem, vi har i dag, får lov til at blive brugt optimalt, og at man ikke bliver sendt hjem, men bliver henvist til psykiater eller henvist til et velfungerende socialt niveau, så man kan blive hjulpet, og så selvmordet på den måde kan forebygges?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-05-04:
Altså, hvis vores eksisterende system fungerede, lå Danmark jo heller ikke der, hvor det gør på kurven.
Danmark ligger stadig væk som et af de lande, hvor der er en rigtig, rigtig høj forekomst af selvmordsforsøg og selvmord.
Og derfor er vi jo bare uenige.
Jeg synes ikke, man gør det godt nok, og som forslagsstillere mener vi, at man kan gøre det bedre, men det mener Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti ikke.
Men jeg synes ikke, det er et område, hvor man kan gå ind og satse på folks liv, og i forhold til risikogrupper er det jo sådan, at vi ved, at der er nogle risikogrupper, hvor man kan lave opsøgende arbejde.
Vi ved i forhold til dem, der har mistet pårørende, at de er i en risikogruppe, og vi ved, at ældre mennesker har en rigtig høj forekomst af selvmord og er i en risikogruppe, samtidig med at nogle med psykiske lidelser kan være det.
Vivi Kier (KF), 2010-05-04:
Jeg må sige, at SF jo får det til at lyde, som om de er det eneste parti, der faktisk vil gøre noget for den her gruppe mennesker; man vil redde menneskeliv.
SF formår også at få det til at lyde, som om der overhovedet intet er sket på det her område.
Så vil jeg blot bede ordføreren bekræfte, at der i de sidste 2 år faktisk er sat to projekter i gang, som netop skal styrke det forebyggende arbejde i forbindelse med mennesker, der har forsøgt at begå selvmord.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-05-04:
Sundhedsstyrelsen siger så, som jeg kan forstå det: Nej, det er det ikke, for det vil jo gøre, at flere inden for en bestemt gruppe måske vil prøve at begå selvmord, fordi der nu er den her ret.
Jeg må bare sige, at jeg er uenig med Sundhedsstyrelsen så.
Det er ikke, fordi jeg tror, at Sundhedsstyrelsen ikke kan lave ordentlige vurderinger.
Jeg tror på de mennesker, der arbejder med det her område, og de siger, at det er deres erfaring, at hvis man opsøger de her mennesker, dem, som er i risikogruppen, og hvis man kan følge dem over til behandling, så er der en meget lille risiko for, at de prøver at begå selvmord igen.
Liselott Blixt (DF), 2010-05-04:
Jeg undres over en ordfører, der, hver gang ordføreren rejser sig op, skal være så nedvurderende over for de mennesker, der står på talerstolen.
Jeg synes faktisk, det er utidighed at opføre sig på den måde i Folketingssalen.
Vi har lavet en aftale, og når vi har lavet en aftale, står vi fast ved den.
Vi lavede en aftale med ministeren og satspuljepartierne for 5 måneder siden.
Ordføreren hentyder til, at man ikke tager selvmordstruede alvorligt.
Jeg kender en pige på 13 år, som så sin mor, der havde taget piller og havde prøvet at begå selvmord.
Den pige var mig.
Jeg havde en bror, hvis kæreste hoppede ud fra en bro for 3 år siden, og hun døde desværre af det.
Sådan kunne jeg faktisk blive ved, så hvis der er noget, man ikke skal tage gas på, er det lige det.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-05-04:
Ordføreren er rigtig, rigtig presset, og det forstår jeg faktisk udmærket godt.
Det her handler jo om, at ordføreren har muligheden for at stemme for et forslag, der simpelt hen direkte redder liv.
Dansk Folkeparti har i pressen sagt, at de gerne vil have behandlingsret for de selvmordstruede inden for 48 timer, men når det kommer til stykket, vil de ikke stemme for det.
På godt gammelt dansk ville man kalde det noget bestemt, men det vil jeg så ikke sige herfra; det tror jeg godt man selv kan gætte sig til.
Er det derfor ikke et massivt svigt fra Dansk Folkepartis side, når Dansk Folkeparti igen og igen svigter de mest udsatte grupper – i dette tilfælde selvmordstruede mennesker – ved, at Dansk Folkeparti vælger ikke at stemme for et forslag, som de i øvrigt selv i pressen utallige gange har sagt var en god idé?
Jeg synes, at jeg virkelig vil opfordre til, at man fra talerstolen siger, hvad der står i det her beslutningsforslag, og ikke begynder at digte sine egne beslutningsforslag.
Hvis ordføreren gjorde sig den ulejlighed at bladre om på side 2, ville ordføreren jo også se, at vi har anslået, at 48 timers hjælp vil kunne gennemføres for ca. 25 mio. kr. årligt.
Så når ordføreren siger, at der ikke er blevet sat en eneste krone af til det her forslag, synes jeg, at det er rigtig, rigtig pinligt.
Det var det ene.
Det andet er, at det her forslag jo selvfølgelig er finansieret.
Så kan det godt være, at ordføreren synes, at det er rigtig underholdende at snakke om mennesker, der prøver at begå selvmord, men det er faktisk alvor.
Jeg kan godt se, at ordføreren synes, at det her er rigtig, rigtig sjovt.
Jeg tror ikke, at dem, der prøver det, eller deres pårørende synes, at det sjovt, at man står og gør grin med dem.
Sophie Løhde (V), 2010-05-04:
Jeg startede faktisk min tale med at sige, at jeg synes, at det her emne er alt for alvorligt til, at man som visse oppositionspartier, herunder Socialistisk Folkeparti, bare lover guld og grønne skove uden at gøre sig den anstrengelse at afsætte så meget som en eneste krone til det her.
Når jeg tillod mig trække på smilebåndet, var det, fordi ordføreren fra Socialistisk Folkeparti bad mig om at læse på side 2 i beslutningsforslaget.
Ja tak, det har jeg gjort.
Jeg har det liggende foran mig, og det fremgår, at det anslås, at forslaget vil koste 25 mio. kr. årligt.
Så vil jeg selvfølgelig rose Socialistisk Folkeparti for, at de kommer med en vurdering af, hvad det koster årligt, men når man har med penge at gøre, plejer man, i hvert fald der, hvor jeg kommer fra, at fortælle, hvor de skal komme fra.
Det er jo ikke nok bare at fortælle, at et forslag koster x antal kroner, man må også sige, hvor pengene skal tages fra.
Den anstrengelse har man altså ikke gjort sig i Socialistisk Folkeparti.
Det gjorde man heller ikke for et år siden, og det er derfor, jeg synes, at det er useriøst at stå her og diskutere et forslag, som man ikke har gjort sig anstrengelsen at anvise en eneste krone for.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-05-04:
Det er meget interessant, at ordføreren efterlyser en hel beregning på, hvor vi tager alle kroner og øre fra.
Det kan jeg sagtens sende til ordføreren.
Det er jo bare en helt anden praksis, end når vi ellers behandler beslutningsforslag her i Folketingssalen.
Det ved ordføreren da udmærket godt.
Men handler det her om, at vi skal sidde og mundhugges om, hvor pengene kommer fra?
Eller handler det her om, at der er rigtig mange mennesker, som prøver at begå selvmord?
For nogle lykkes det, for andre ikke, og der er flere tusinde mennesker, som er ramt af det her som pårørende.
Er det det, ordføreren vælger at bruge sin tid på i stedet for at sig: Hvad kan vi gøre for at sikre, at de kommer tilbage til livet?
Sophie Løhde (V), 2010-05-04:
Hvis ordføreren fra Socialistisk Folkeparti havde lyttet til min tale, ville hun kunne erindre, at jeg påpegede, at der var en stor faglig svaghed ved det her forslag, nemlig at en behandlingsret inden for 48 timer ifølge Sundhedsstyrelsen rent faktisk vil kunne tilskynde nogle sårbare unge mennesker til at forsøge selvmord alene for at få behandling.
En sådan faglig bekymring for forslaget tager vi dybt alvorligt i Venstre.
I relation til økonomien hævder man, at det er en helt ny praksis, at man fra oppositionens side skal begynde at fremsætte finansiering og anvise finansiering til sine beslutningsforslag, og der vil jeg sige, at jeg godt er klar over, at det er en ny praksis for Socialistisk Folkeparti.
Men det er det altså bare ikke, når vi i øvrigt diskuterer beslutningsforslag.
Så plejer man at fortælle, hvor pengene skal komme fra.
Jeg har da også gjort mig den anstrengelse at tjekke, om det her forslag så var finansieret et andet sted.
Det er det ikke i Socialistisk Folkepartis oplæg, heller ikke i deres finanslovforslag, så det er altså ikke korrekt.
Dermed er der ikke afsat en eneste krone.
Lone Dybkjær (RV), 2010-05-04:
Jeg vil sige om finansieringen, at det synes jeg sådan set ikke er det vigtigste her; jeg synes, vi skulle diskutere forslagets indhold.
Det er jo ret sædvanligt, at man, når man fremsætter et forslag, prøver at anslå, hvad det vil koste, og så har man selvfølgelig forpligtet sig til på den kommende finanslov – det er den måde, vi arbejder på – at få det finansieret.
Så jeg synes, at det er at dreje diskussionen hen i en anden retning.
Det er klart, at der ikke er nogen, der ved, præcis hvor meget det vil koste.
Det, vi kan gøre, er at prøve at få det finansieret via finansloven.
Det er i hvert fald den måde, Det Radikale Venstre arbejder på.
Så vil jeg gerne tilbage til argumentationen.
Jeg ved ikke, om man kan kalde det, som Sundhedsstyrelsen kommer frem med, en faglig vurdering.
Der er jo dybest set ikke rigtig nogen, der ved, hvordan mennesker, der er selvmordstruede, reagerer, og om de tænker på den her måde: Så kan jeg få en behandling.
Men i virkeligheden kunne man jo godt sige, at hvis det er tilfældet, så burde man måske også give en behandling til de mennesker, der er selvmordstruede.
Jeg er med på, at der er sket en del under satspuljen, men det er også klart, at der har været uenighed om, om det her er et godt forslag at tage i brug eller ikke.
Sophie Løhde (V), 2010-05-04:
I forhold til økonomien kan jeg da trøste fru Lone Dybkjær med, at i forhold til De Radikale er jeg selvfølgelig af naturlige årsager en lille smule mindre nervøs, men alligevel plejer det jo at være god praksis, at man anviser, hvor man vil finde pengene henne.
Hvis man godt kunne tænke sig at finde pengene i kommende finanslovforslag, kunne det måske også være en god ting at skrive.
Jeg synes bare ikke, det er rimeligt at fremsætte et forslag, som er identisk med et tidligere fremsat forslag, og som sidste gang havde en afsender, der hedder Socialistisk Folkeparti.
Her anden gang er der heller ikke anvist en eneste krone til det, og det var der jo heller ikke i det sidste finanslovforslag fra Socialistisk Folkeparti.
Og dermed holder argumentationen jo ikke.
Så er jeg også enig i, at vi selvfølgelig skal forholde os til indholdet, og det er derfor, jeg bare personligt siger, at når Sundhedsstyrelsen siger, at de vurderer, at det her forslag måske kan risikere at gå imod hensigten og det, der var tankerne bag det – som jo i øvrigt er sympatiske tanker, som man ikke kan være uenig i – så gør det bare indtryk på mig.
Det, jeg lyttede mig til, og som der sådan set var enighed om i satspuljekredsen, for ellers havde vi vel ikke indgået aftalen, var, at de gode erfaringer, vi havde – for det er ikke kun negative erfaringer, vi har i Danmark – på det her område fra Fyn, hvor man rent faktisk havde formået at etablere et knaldgodt tilbud, kunne vi i satspuljekredsen godt ønske os at få udbredt til at dække alle regionerne, så det ikke kun var koncentreret omkring Fyn.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-05-04:
Ordføreren snakker om, at hvis man går til en satspuljeforhandling og har nogle forslag, som ikke bliver til noget, så må man ikke foreslå det her i Folketingssalen, for det vil være et forligsbrud.
Det synes jeg simpelt hen ikke er rigtigt.
Men grunden til, at ordføreren gør det, er jo, at ordføreren for Dansk Folkeparti har et alvorligt problem.
For fra Dansk Folkepartis side har man utallige gange sagt i pressen – det kan godt være, det ikke direkte er ordføreren, men andre ordførere fra Dansk Folkeparti – at de gerne vil have en 48-timers-garanti; at inden for 48 timer skal der være hjælp.
Men er det ikke helt normalt, at Dansk Folkeparti siger noget i pressen og stemmer anderledes her i salen?
Liselott Blixt (DF), 2010-05-04:
Nej, nu hentyder ordføreren til noget, Socialistisk Folkeparti gør, nemlig at man går ud populistisk og siger det, befolkningen vil høre, og når man så hører stemningen vende, skynder man sig at lave det om.
Det har vi jo set gentagne gange fra Socialistisk Folkepartis side.
Ja, vi fremsatte et forslag, som jeg også lige har stået og sagt, et forslag, hvor vi nævnte de 48 timer, som Socialistisk Folkeparti, en uge efter at vi havde foreslået det, også fremsatte forslag om.
Vi gjorde bare det, at vi gik i en satspuljekreds, hvor vi aftalte, hvad vi skulle gøre.
Det hedder forhandling; det hedder politiske forhandlinger, når man sidder flere partier sammen og forhandler om, hvordan man kan finde en løsning på et problem.
Og så bliver man enige om nogle ting, og inden man så udmønter pengene, går man da ikke ud og laver et forslag igen oveni.
Lone Dybkjær (RV), 2010-05-04:
Ja, på denne tid af døgnet burde vi selvfølgelig alle sammen overholde det; det medgiver jeg formanden.
Jo, men det er trods alt en vurdering, det er trods alt en vurdering.
Derfor synes jeg, det da er værd at gå ind i en diskussion og sige: O.k., hvad kan vi så gøre for de mennesker, der har forsøgt selvmord?
Det er jo ikke for dem alle sammen sådan en historie som den, sundhedsministeren – helt sandfærdigt givetvis – kom med; der er jo altså også alvorligere tilfælde, og der er jo desværre også alvorligere tilfælde for folk, der prøver flere gange, og som det så til sidst lykkes for.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-04:
Grunden til, at jeg vil stille spørgsmålet, er sådan set det, som fru Line Barfod var inde på med hensyn til at give arbejdspladser.
Der vil jeg gerne spørge ordføreren, om ikke ordføreren også er indstillet på, at der kunne være en vis sund fornuft i prøve at bevare og forsvare de arbejdspladser, vi allerede har nu.
Altså, ordføreren bruger sin argumentation på, at det ikke giver nye arbejdspladser.
Kunne ordføreren ikke også prøve at give et billede af, hvad Enhedslisten synes om at bevare og forsvare allerede værende job.
Vi har jo nævnt tidligere, at der er 140.000 job, der er på spil i det her.
Så vil jeg gerne spørge om en ting mere, hvis jeg kan nå det.
Jeg tror faktisk, jeg vil vente – det tager lidt tid.
Som jeg har svaret flere, vil jeg sige, at det vel er bedre at give 500 mio. kr. i lettelser, end det er at inddrive 1,1 mia. kr. ekstra hos et erhverv, som det jo står klart defineret i S og SF's »Fair Forandring«, hvor man ønsker at tage penge fra de her virksomheder for at finansiere andre ting i det danske samfund.
Det må da være bedre at give penge til en sektor frem for at tage penge fra den.
Så vil jeg gerne sige, at når man ender med at tage penge fra en sektor, betyder det jo også, at sektoren har færre penge til netop at produktudvikle de varer, som de gerne vil sælge på eksportmarkederne.
Og man har selvfølgelig også færre penge til at omstille sin produktion til økologi.
Tingene hænger altså sammen, det er sund fornuft, og derfor er det her lovforslag også sund fornuft.
Vi hjælper en lang række danske virksomheder, vi hjælper et stort eksporterhverv, vi hjælper 140.000 medarbejdere, og det synes jeg også at oppositionen burde lære og tage til sig.
Rasmus Prehn (S), 2010-05-04:
Dansk Folkepartis ordfører sadler virkelig den høje hest i den her debat.
Når Dansk Folkeparti er med, er der virkelig garanti for, at alt er finansieret krone til krone osv.
Hvorfor er det så så uklart med finansieringen af det her lovforslag?
Hvorfor bliver det ikke lagt mere åbent og ærligt frem?
Hvorfor er det, at forslaget skal hastes igennem?
Hvordan finder man ud af det her, hvordan er finansieringen, og hvad giver det af muligheder for folk i landbruget?
Det er der heller ikke lavet beregninger på.
Men sagen er jo den, at når alt kommer til alt, tager man penge fra fællesskabet, man tager penge fra samfundet, som kunne være brugt på vores børns skoler, på vores børns børnehaver og på ældreomsorg – nogle af de områder, som i øjeblikket er ramt af besparelser.
De penge tager man så og bruger til målrettede skattelettelser til Venstres venner i landbruget.
Det er jo det, det handler om.
Der kunne jeg godt tænke mig at få et mere ærligt svar fra Dansk Folkeparti.
Hvorfor er man med på den her galej, hvorfor er man med til at finansiere sådan en skattefest for landbruget, når man ikke vil gøre så meget andet?
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-04:
Man kan jo i hvert fald konkludere, at Socialdemokraterne ikke har lyst til at være venner med de mange, mange medarbejdere, der er ansat i den forarbejdende industri, og med de mange mennesker, der er ansat inden for landbruget.
Det her er jo faktisk et lovforslag, som gør arbejdsvilkårene langt, langt bedre og giver en større sikkerhed for, at vi kan bevare mange af de her virksomheder i Danmark, mange af de her arbejdspladser i Danmark og mange af de eksportindtægter, vi har i dag, som er med til at finansiere den samlede velfærd i Danmark.
Der er det, man godt kan undre sig over, at Socialdemokraterne står her og kalder dem Venstres venner og Dansk Folkeparti's venner i stedet for at være seriøse om det, der faktisk er hele målsætningen, nemlig at skabe bedre vilkår for de her virksomheder, som har 140.000 ansatte her i Danmark.
Jeg synes ikke, Socialdemokraterne kan være det bekendt.
Rasmus Prehn (S), 2010-05-04:
Jeg synes heller ikke, at Dansk Folkepartis ordfører kan være bekendt ikke at svare på det, der bliver spurgt om.
Der var et meget klart spørgsmål om, om vi virkelig skal ud at reducere yderligere i den offentlige velfærd, om vi skal til at skære endnu mere ned på folkeskolen, på børnepasning og på ældreområdet, fordi der skal være råd til en målrettet skattelettelse til landbruget, vel at mærke en skattelettelse, som andre erhverv ikke får glæde af.
Hvorfor skal der være den forskelsbehandling, hvorfor er det kun landbruget, planteskoler og skovbrug og nogle andre, der skal have den her skattelettelse, mens hele byggebranchen ikke skal have nogen gunstige vilkår?
Det forklarer Dansk Folkepartis ordfører overhovedet ikke, og det synes jeg ikke Dansk Folkepartis ordfører kan være bekendt.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-04:
Det her lovforslag omhandler ét element ud af en lang række forskellige elementer, hvorved vi prøver at stabilisere det danske samfund og sikre os så godt, som vi nu kan, i den grimme situation, som landet står i på grund af en masse udefrakommende konjunktursvingninger.
Jeg går ud fra, at Socialdemokraterne er klar over, at krisen ikke bare er i Danmark, men at den faktisk er international.
Det håber jeg Socialdemokraterne er klar over, når de nu mener at være så egnede til at overtage hele landets styring.
Det, der er det grundlæggende, er selvfølgelig, at tingene skal være fuldt finansierede, og det her forslag er fuldt finansieret.
Vi har fået mange andre delelementer igennem, bl.a. forhøjelse af de anlægsinvesteringer, der ligger i kommunerne, og det var netop for at tilgodese byggeri og for at tilgodese energirigtige renoveringer osv. osv.
Der ligger en lang række delaftaler andre steder i den samlede samfundsøkonomi, som er til gavn og glæde for de pågældende områder.
Men det her lovforslag omhandler den her industri, og det er landbrug, det er skovbrug osv., og det er 140.000 arbejdspladser, og jeg kan så bare konstatere, at Socialdemokraterne ikke ønsker at bakke op om det, men ønsker at snakke om, hvem der er venner med hvem og så ellers være fløjtende ligeglad med danske arbejdspladser, som går til grunde på grund af dårlige konkurrenceforhold, og det er ikke rimeligt.
Flemming Bonne (SF), 2010-05-04:
Jeg tror da, Dansk Folkepartis ordfører er ved at skrue sig lidt for højt op i sine forventninger til, hvor mange arbejdspladser der kommer ud af det her.
Jeg går ud fra, at ordføreren er fuldt opmærksom på, at det her jo primært vil gavne de store jordbesiddere, dem med de store arealer.
Så kan ordføreren ikke sådan lige prøve at forklare, hvad det helt præcis er for en forventning, der er til arbejdspladserne?
Hvad er det for en type arbejdspladser, vi får flere af nu?
Hvordan vil det forholde sig med slagteriarbejdspladserne f.eks., får vi flere af dem?
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-04:
Altså, jeg har indtryk af, at det tilsyneladende ikke er gået op for Socialistisk Folkeparti, at danske arbejdspladser gennem de senere år er forduftet ud af Danmark.
Vi har på 1 år mistet ti gange så mange, som vi ellers har oplevet at miste på 1 år.
Nu er det så kommet til, at konjunktursituationen har gjort, at hele vores forarbejdningsindustri, hele vores landbrugssektor kører, hvad skal man sige, på maven.
De ligger nærmest ned, og mange af dem er tæt på at måtte dreje nøglen om.
Her er så et forslag, som prøver at give dem en hjælpende hånd, og det ønsker Socialistisk Folkeparti ikke.
Jeg vil sige til hr. Bonne, at det her ikke drejer sig om at skabe nye arbejdspladser.
Det vil vi selvfølgelig meget gerne, men det, der er grundlæggende i det her forslag, er at forsvare og bevare de job, vi allerede har.
Det er faktisk det allerførste succeskriterium for, at det her overhovedet skulle kunne forsvares og forklares.
Og det kan det heldigvis, for alt andet lige vil 500 mio. kr. mindre i regning til landbruget være 500 mio. kr. mere på bundlinjen til at sikre arbejdspladserne og sikre en god konkurrenceevne, også på eksportmarkederne.
Erling Bonnesen (V), 2010-05-04:
Tak for det.
Socialistisk Folkeparti forsøger lidt at tegne et billede af, at man gerne vil hjælpe landbrugserhvervet.
Det står bare fuldstændig i skærende kontrast til, hvad man selv skriver i sit oplæg, det såkaldte »Fair Forandring« fra Socialdemokraterne og SF.
Der står midt på side 18, at man vil pålægger erhvervet yderligere byrder, man vil direkte beskatte erhvervene ekstra med over 1 mia. kr.
Hvordan vil man fra Socialistisk Folkepartis side forklare de 140.000 danskere, at mange af dem står til at miste deres job, hvis Socialistisk Folkeparti får magt, som de har agt?
Flemming Bonne (SF), 2010-05-04:
Så vidt jeg husker teksten i vores oplæg »Fair Forandring«, handler det her om, at vi ruller nogle afgifter tilbage til et niveau, de har været på tidligere.
Vores tilgang til nye job og til at redde landbruget er, at vi skal i gang med en omstilling, således at vi både sikrer bedre natur og bedre dyrevelfærd og laver højkvalitetsprodukter.
Der tror vi ikke på, at det lovforslag, der ligger her, vil have nogen som helst virkning, tværtimod.