Peter Skaarup (DF), 2008-12-19:
Jeg vil på Dansk Folkepartis vegne sige, at vi selvfølgelig støtter det her lovforslag helhjertet.
Vi synes, at det er det bedst opnåelige i den nuværende situation.
Men det skal jo ikke være nogen hemmelighed, at hvis vi kunne bestemme hundrede procent, var den pågældende tuneser, som det her forslag reelt handler om, blevet udvist af Danmark.
Kurt Westergaard bruger jo humor, som vi heldigvis har meget af i Danmark, og som vi bruger flittigt.
Det skulle vel nok være muligt at have lov til det, uden at man bliver truet, og uden at der er nogen, der planlægger at myrde en.
Så er der selvfølgelig nogen, der vil sige: Ja, men hvis man måtte vælge at udvise den pågældende tuneser til Tunesien, ville han lide overlast, så kunne han blive tortureret osv. osv.
Jeg skal da gerne erkende, at Tunesien sikkert ikke er et af de lande, som lever hundrede procent op til det, vi står for her i Danmark.
Men vi har trods alt i Dansk Folkeparti bemærket os, at de muslimske lande i forbindelse med Muhammedsagen, som det her jo handler om - tegneren Kurt Westergaard tegnede tegninger i forbindelse med Muhammedsagen, og det var det, der var medvirkende årsag til, at vi fik den kæmpemæssige krise protesterede vildt og inderligt, herunder Tunesien.
Det var faktisk sådan, at den tunesiske indenrigsminister dengang opfordrede alle arabere og muslimske lande til at stå sammen mod tegningerne.
Desuden beslaglagde de tunesiske myndigheder udgaver af den franske avis France-Soir, som indeholdt optryk af Muhammedtegningerne, og under Muhammedkrisen indkaldte den tunesiske regering den danske ambassadør i landet og forlangte en undskyldning, ikke fra Jyllands-Posten eller fra statsminister Anders Fogh Rasmussen, nej, fra dronning Margrethe.
Så den der tro på, at den tunesiske statsborger ville lide vældig overlast, hvis han kom til Tunesien, deler jeg ikke nødvendigvis.
Det er også derfor, at vi i Dansk Folkeparti fortsat vil sige, at den tunesiske statsborger bør udvises.
Vi skal ikke finde os i, at man i Danmark huser personer, der planlægger at myrde fredelige tegnere.
Det skal vi ikke finde os i, og det må være den rigtige løsning på den her sag, når det kommer til stykket, altså i folketingsarbejdet.
Det er derfor, at vi i Dansk Folkeparti siger, at indtil man så kan gøre det, der er det rigtige, altså sørge for, at vedkommende bliver udvist, kan man i hvert fald gøre, hvad man kan for at yde Kurt Westergaard den tryghed, som han har krav på.
Da det viste sig, at dagbladet B.T. kunne fortælle, at tuneseren faktisk mod al fornuft boede tæt på Kurt Westergaards hjem - faktisk boede der, hvor han hele tiden havde boet var det, at vi råbte vagt i gevær og sagde til regeringen, at det var den simpelt hen nødt til at gøre noget ved.
Det er der så nogle - Socialdemokraterne - der her under debatten harcelerer vældigt over, for det er da forfærdeligt, at Dansk Folkeparti rejser sådan et krav.
Men vi siger, at enhver ansvarlig politiker da i den situation ville tage sådan en sag op og sørge for, at Kurt Westergaard kunne være tryg, og sørge for, at der skete nogle stramninger på det her område.
Og det er jo så bl.a. det, vi diskuterer i dag.
Der ligger et lovforslag, som sørger for, at der nu er meldepligt dagligt i Center Sandholm, man skal tage ophold i Center Sandholm, man skal overnatte i Center Sandholm.
Og så ved vi også godt, at i den periode, hvor tuneseren eventuelt vil besøge sin familie, hvilket han skal have dispensation til, vil der blive holdt godt øje med ham, og Kurt Westergaard vil i øvrigt være beskyttet.
Vi har det sådan i Dansk Folkeparti, at siger vi noget, gør vi det også; så sørger vi for, at det bliver gennemført, og det er det, der er sagen.
Derfor er det selvfølgelig overraskende for os, når andre i en så vigtig sag som den her ikke vil støtte os.
Men det bliver altså, som debatten tyder på, kun regeringen og Dansk Folkeparti, der støtter det her lovforslag, og det undrer jeg mig over.
Hvis vi kigger tilbage på, hvad der f.eks. blev sagt, efter at det kom frem, at der var tale om, at tuneseren boede tæt på Kurt Westergaard, ja, så kan vi se, at Socialdemokraterne sagde, at det var meget vigtigt, at der blev gjort noget nu.
Til Berlingske Tidende den 9. november sagde Karen Hækkerup, der er retsordfører for Socialdemokraterne, og jeg citerer
: Det er ikke meningen, at sådan en mand skal gå frit rundt i Århus.
Derfor støtter vi også et lovforslag om, at der kommer tjek på, om de mennesker virkelig opholder sig i Sandholmlejren.
Det sagde Karen Hækkerup.
Nu har Socialdemokraterne så slået en kæmpe kolbøtte.
Nu vil man ikke støtte det forslag, som man ellers lovede at støtte.
Under den høring, vi havde, og lige efter, hvor professor Henning Koch sagde, at det her forslag var grundlovsstridigt, og at de to ministre og embedsmændene ville kunne komme i fængsel, var Socialdemokraterne helt oppe at køre.
Jeg kan huske, at hr. Henrik Dam Kristensen var i TV-avisen og sagde, at det var helt forfærdeligt, og at han var rystet, at noget måtte der ske, og at nu måtte der samles underskrifter ind, for at forslaget kunne blive udsat, fordi det her var helt uoverskueligt.
Nu har vi så set et slagsmål i Folketingssalen i dag, hvor en række partier er på nakken af Socialdemokraterne, fordi Socialdemokraterne ikke vil være med til at udsætte forslaget, og fordi de ikke vil stå ved det, de sagde på det tidspunkt.
Så der har virkelig været gang i kolbøtterne hos Socialdemokraterne.
Der har sådan set også været gang i kolbøtterne hos De Radikale, for De Radikale støttede, i øvrigt sammen med Socialdemokraterne, i sin tid, efter terrorangrebet i USA, en lovgivning, der medførte administrative udvisninger af terrormistænkte, altså udvisninger uden dom.
Man stemte for administrative udvisninger af terrormistænkte sammen med regeringen og Dansk Folkeparti.
I dag løber begge partier langt væk fra det; det er der sandelig ikke behov for.
Det er helt forfærdeligt, det er jo nærmest i strid med grundloven, eller hvad man nu kan finde på at sige.
Det er altså fuldstændig umuligt at finde ud af, hvad de partier vil.
Og det er vel situationen, når man er i opposition, nemlig at så står man ikke rigtig til ansvar for det, der rent faktisk er sagen, for det, der bør gøres.
Der kan vi så være glade for, at regeringen er kommet med det her forslag, og vi er i Dansk Folkeparti tilfredse med, at det får den udgang, som det gør nu.
Så er der nogen, der siger: Jamen der sidder et udvalg og arbejder, og som den 1. februar 2009 kommer med et meget vigtigt grundlag, og så kan vi virkelig tage stilling.
Det gør Socialdemokraterne, det gør Socialistisk Folkeparti, det gør Enhedslisten og De Radikale.
De er meget uenige her i dag, men noget, som de måske kan blive enige om, er, at der kommer det her udvalgsarbejde, og så har vi et grundlag.
Så synes jeg jo, det er interessant, at man, når man så spørger de partier her i Folketingssalen, om de vil støtte et forslag, der indebærer, at man kan udvise tuneseren - det er jo det, udvalget bl.a. arbejder med - hvis man får lavet diplomatiske forsikringer, som England og Frankrig også har lavet, fordi de jo har haft terrorproblemerne meget tættere ind på kroppen, end vi har, så ikke kan få et svar.
Jeg har spurgt hr. Henrik Dam Kristensen som ordfører, det kom der ikke noget svar ud af.
Jeg har spurgt fru Astrid Krag fra Socialistisk Folkeparti, hun kunne heller ikke svare, for det er der vanskeligheder eller problemer ved.
Der kommer ikke noget klart svar, nemlig et ja eller et nej.
Og det er jo i virkeligheden sagens kerne, for selv om man så havde måttet vente med initiativer på det her område, til efter at udvalgsarbejdet var færdigt den 1. februar, og der måske kunne laves et lovgrundlag, ja, så ville der for det første ske det, at der sikkert ville være nogle af de partier, der ville sige: Det er grundlovsbrud, det er helt forfærdeligt.
Og Henning Koch ville komme til en høring og for 117. gang sige, at der er tale om grundlovsbrud.
Og Socialdemokraterne ville sige, at vi ikke måtte haste det her igennem.
Så vi kunne måske forestille os, at man med nød og næppe, inden Folketinget gik på sommerferie i juni måned, ville være med til at behandle forslaget i Folketinget.
Jeg interesserer mig meget for, om man vil, men jeg har ikke hørt noget som helst, der tyder på, at man vil tage et medansvar i den her sag.
Jeg hører et vildt splittet Socialdemokrati, og så hører jeg en vildt splittet opposition, der ikke aner, hvad den skal gøre.
Men vi har jo så heldigvis regeringen og Dansk Folkeparti, der gennemfører det her forslag.