runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Leif Lahn Jensen (S), 2009-10-21:
Jeg kommer selv fra et udkantsområde og står bare og tænker på, hvad der nu skal ske med de mange børn og unge, som har fået de her oplevelser, og som kommer fra sådan et område.
Hvor får de muligheden for at blive præsenteret for de her oplevelser, hvor kan de virkelig udvide deres horisont, når man fjerner den her ordning?
Har ministeren et bud på det?
Mogens Jensen (S), 2009-10-21:
Må jeg forstå det på den måde, at regeringen og dermed også kulturministeren ikke mener, det er vigtigt, at børn og unge får muligheder for at opleve kunst og kultur, ved at de får kunstnere ud og besøge sig og arbejde sammen med dem på institutionerne og i skolerne?
Det er ikke vigtigt, og derfor har man ikke afsat finansiering til det i 2010.
Vi har haft nogle positive evalueringer, men det var altså ikke så vigtigt, at regeringen, på trods af disse fantastiske evalueringer, hvor alle har været glade for det, har kunnet sige, at de 13 mio. kr. finder man også for 2010.
Så vigtigt er det åbenbart ikke for regeringen, og jeg må forstå, at så vigtigt er det åbenbart heller ikke for kulturministeren, at børn og unge får adgang til kunst og kultur gennem ordningen.
Det er i hvert fald ikke så vigtigt, at ministeren vil finde pengene til det, og så kan det jo sådan set være ligegyldigt.
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Jo, det kan jeg da sagtens forstå, og jeg er fuldstændig enig i det, hr. Leif Lahn Jensen siger.
Det er en rigtig god ordning, og det har været et rigtig godt forsøg, og det er jo positivt, når vi sætter nogle forsøg i gang fra Folketingets side, som man kan bruge aktivt ude i landet, at det så rent faktisk også er noget, der virker derude, og som bliver oplevet som godt og nyttigt for de mange, der får glæde og gavn af det.
Socialdemokraterne var selv med inde og aftale dengang, at det altså er for en afgrænset periode på 4 år, vi nu sætter det her i gang.
Lige nu er der en økonomisk svær situation her i landet, og derfor har vi ikke kunnet budgettere med ordningen på vores finanslovudspil for 2010, men det kan være, det ser anderledes ud til næste år.
Rasmus Prehn (S), 2009-10-21:
Ministeren giver udtryk for, at reglerne er fulgt, og det er jeg sådan set fuldstændig enig med ministeren i.
Det er netop det, der er problemet, altså at reglerne er forkerte her.
Jeg står med netop et svar på et spørgsmål stillet til Lyngby-Taarbæk Kommune – vi skal være opmærksomme på, at det jo altså er en konservativt styret kommune – hvori kommunen selv sort på hvidt fremlægger, hvordan de i hvert fald opfatter det her, og hvordan de regnskabsmæssigt og budgetmæssigt konterer de her ting.
Der giver de altså udtryk for, at det forhold, at de i løbet af sidste år har haft færre, som har valgt privat hjemmehjælp, gør, at de rent faktisk sparer penge, som de budgetterer som en besparelse.
Så hele den regnskabsmæssige forståelse, der er i den konservativt ledede Lyngby-Taarbæk Kommune, er altså, at det er dyrere at vælge privat, end det er at vælge offentligt.
De har så også sat nogle timepriser op, hvor de simpelt hen skriver, hvad timen koster.
Det, de giver udtryk for, er, at i deres timepris, også til det kommunale, er altså det, der hedder overhead, administrationsomkostninger, regnet ind.
Tager vi det, man kalder praktisk hjælp, så koster det i offentligt regi 285 kr., mens det i privat regi koster 312 kr.
Tager man personlig hjælp på hverdage, koster det i offentligt regi 343 kr., men det koster altså 370 kr., hvis det er privat.
Og så fremdeles.
Det, man regner sig frem til, er, at der i gennemsnit er en forskelsbehandling på 30 kr. pr. time.
Regner man så lidt på det, kan man sige, at der altså er 50.000 hjemmehjælpstimer i Lyngby-Taarbæk Kommune på 1 år.
Hvis vi ganger det op, får vi altså 1,5 mio. kr., som man bruger om året på overbetaling.
Det svarer altså til over 4.000 hjemmehjælpstimer, som man kunne have fået i stedet for at bruge penge på at betale ekstra.
Jeg har også set ministerens svar, hvori hun siger, at kommunernes overhead ikke er regnet med.
Men det er altså den måde, som alle kommuner gør det her op på.
De konterer det, så det er dyrere med det private frem for det offentlige, og de giver udtryk for, at administrationen også er medregnet i deres pris.
Så der er en forskelsbehandling på i gennemsnit 30 kr. pr. time.
Pernille Frahm (SF), 2009-10-21:
Nu er kulturskolerne jo dem, som retter sig mod de alleryngste brugere – helt ned fra 6 år – og det er måske derfor, man ikke har villet fokusere dem så meget fra starten.
Og jeg er sådan set enig i, at når man nu undervejs i forløbet har gjort sig nogle erfaringer, er det en god idé at bruge de erfaringer og måske målrette det lidt mere.
Jeg kunne så godt forestille mig, at man ikke bare nøjedes med at målrette det mod billedkunst, men stadig væk lod det være åbent også med hensyn til drama, med hensyn til bevægelsesfagene og andre ting.
Jeg ved, at forsøgene de steder, hvor man har haft dem – selv om ikke alle har været lige vellykkede – har efterladt folk med tilfredshed, med en god oplevelse af, at der her er noget, hvor vi virkelig kan få den sidste del af befolkningen med, få de helt unge med, som ellers ikke bruger vores kultur- og kunsttilbud.
Det her er et tilbud, som kommer ud til det enkelte barn, til det enkelte barns institution eller skole, og derfor er det så vigtigt at fastholde det her forsøg.
Jeg er godt klar over, at ministeren nu igen vil sige det her med, at det er et forsøg, og at forsøget er udløbet.
Men grunden til, at vi bliver ved med at bore i det, er, at når man nu har et forsøg og har fået nogle resultater og nogle vurderinger, som stort set er positive – jeg er klar over, at der er den der kritik vedrørende bredden i kulturskolerne, men ellers er det stort set positive erfaringer, vi får, også ud fra den geografiske fordeling; ganske mange af de her forsøg er foretaget uden for de helt store byer, så vi har også en god fordeling af det – så forstår vi ikke, hvorfor man slutter, holder op med det, der gik godt.
Hvorfor er det, når et forsøg er vellykket, at ministeren foretager en prioritering, der hedder, at det her stopper vi?
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Lad mig allerførst igen understrege, at der ikke er tale om, at jeg har standset bevillingerne til forsøg med kulturskoler.
Bevillingen blev afsat som en del af finanslovaftalen for 2006, og der var altså i den forbindelse enighed om, at den bevilling skulle løbe over 4 år.
Og igen: SF var selv med i aftalen og var med til at aftale, at den skulle løbe over 4 år, så det burde jo ikke komme bag på SF's ordfører, at det altså er nu, at aftalen udløber.
Der har som nævnt været tale om en forsøgspulje på 3 mio. kr. årligt over 4 år, og inden for den ramme har man altså både skullet lave forsøg med kulturskoler, forsøg med billedkunstneriske grundkurser og forsøg med grundkurser inden for andre kunstneriske discipliner.
Helt overordnet må man nok sige, at den her pulje på 3 mio. kr. har villet mange ting, og de forsøg, man har kunnet lave inden for rammen, har måske også været lidt sporadiske.
De 4 år er nu gået, og vi har gjort os nogle erfaringer med de her forsøg.
De mange gode erfaringer kan vi naturligvis kun glæde os over, men både Pluss Leadership-rapporten og Statens Kunstråd siger til os nu, at vi ikke bør køre videre med forsøgspuljen, som den ser ud i sin nuværende form.
Pluss Leadership-evalueringen anbefaler, at der i givet fald, hvis man vil køre videre med den, skal ske en fokusering af sigtet med selve ordningen.
Over for mig har Statens Kunstråd i et brev af 20. april 2009, som jeg ved, at de også har oversendt til Folketingets Kulturudvalg, pointeret, at Kunstrådets holdning er, at staten på nuværende tidspunkt primært skal styrke indsatsen i forhold til BGK'erne og altså i mindre grad til kulturskolerne.
Derfor: Når og hvis vi skal arbejde videre med kulturskolerne, så må vi nok forberede os på, at indsatsen skal være anderledes, end den har været under forsøgsperioden, og måske også mere fokuseret end den måde, vi har gjort det på med den nuværende forsøgspulje.
Men alt i alt som den økonomiske situation ser ud lige nu, så er der slet ikke mulighed for et sådant tiltag med kulturskoler.
Det er svære tider, og det er nu engang sådan, den økonomiske situation ser ud.
Til sammenligning kan jeg sige, at der i dag er musikskoler og musikalske grundkurser i alle landets kommuner, hvilket koster staten 112 mio. kr. om året, og derfor må det jo også stå klart for enhver, at man på ingen måde kan permanentgøre og udvikle kulturskolerne i hele landet ved at videreføre en forsøgspulje på 3 mio. kr. om året.
Pernille Frahm (SF), 2009-10-21:
Dertil behøver fru Pernille Frahm at få sine briller på: Vil ministeren redegøre for, hvorfor ministeren har valgt at standse bevillingerne til forsøg med kulturskoler, når Statens Kunstråd på baggrund af overvældende positive evalueringer har udtrykt et meget stærkt ønske om, at bevillingerne fortsættes?
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Det lyder næsten, som om hr. Mogens Jensen ikke kender processerne og arbejdsgangene herinde i Folketinget.
Jeg skal gerne ridse dem op for ham.
Lige nu er der jo finanslovforhandlinger, og det er jo her, partierne kan byde ind med deres ønsker og bud på og ikke mindst finansieringsforslag til kommende initiativer, man ønsker at sætte i søen.
Som sagt er der ikke flere penge til huskunstnerordningen.
De udløb med den aftale, som hr. Mogens Jensen selv var med til at indgå tilbage i 2006, med udgangen af 2009.
Hvis man skal køre ordningen videre, er der tale om et nyt tiltag, et nyt initiativ.
Der skal altså findes nye penge, hvis den her ordning skal permanentgøres eller føres videre.
Det er sådan noget, man må drøfte under finanslovforhandlingerne.
Regeringen har lavet deres afvejning.
Vi har siddet og prioriteret.
Der er mange initiativer, der skal finansieres på kulturens område.
Hr. Mogens Jensen kommer jo selv med mange, mange nye forslag til nye initiativer, han gerne vil have finansieret, hver eneste uge, og man må selvfølgelig prioritere.
Det kan være, vi kan gøre det senere hen, og der kan igen ske meget under finanslovforhandlingerne.
Mogens Jensen (S), 2009-10-21:
Ministeren siger, at ministeren er meget, meget optaget af den her ordning.
Men så optaget er ministeren alligevel heller ikke af den her ordning, der har været til gavn for over 15.000 børn udeomkring i landet, at den også kunne være det til næste år, for ministeren er så lidt optaget af det, at ministeren overhovedet ikke har gjort et stykke arbejde for at skaffe finansiering til den for 2010, så den kan fortsætte.
Jeg spørger helt konkret: Hvad har ministeren gjort for eventuelt at skaffe sig et politisk flertal for at skaffe finansiering til, at den her ordning kunne fortsætte?
Har ministeren ført drøftelser med forligspartierne, der var med til at starte ordningen?
Har ministeren ført drøftelser særligt med Dansk Folkeparti, som ministeren jo plejer at lave finanslovaftaler med?
Hvad har ministeren konkret gjort for at forsøge at skaffe finansiering til den her på finansloven for næste år?
Og vil ministeren i de forhandlinger, der nu pågår om finansloven, forsøge at skaffe penge, så den her ordning kan fortsætte, når ministeren nu siger, at det er så positivt, og at ministeren vil støtte det?
Ellers er det bare tomme ord, ministeren står og siger her.
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Jeg synes, det er en rigtig god ordning.
Det synes jeg bestemt vi skal følge op på.
Det kan godt være, at der så ikke lige er penge til at gøre det i 2010, men det betyder jo ikke, at der ikke kan være det i 2011 eller senere hen.
Jeg synes, det en god ordning.
Når jeg har været rundt i hele landet og snakke med kommunerne og snakke med de lokale institutioner osv., har jeg hørt, at de har været rigtig glade for ordningen.
Jeg oplever også, at man fra kommunernes side sådan set også gerne vil bidrage og medvirke til at bakke op omkring ordningen.
Så jeg er sikker på, at de erfaringer, man har gjort sig med den her ordning, lever videre.
Jeg vil også tænke dem ind i min kommende strategi om kultur for alle og kultur i hele landet, fordi jeg synes, det er en god ordning.
Det kan godt være, at den ikke kommer i 2010, men så kan det være, at den kommer senere hen.
Jeg er meget opmærksom på den.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-10-21:
Socialdemokratiet var med på det her forsøg.
Jeg synes bestemt også, det er et godt forsøg, og det var heller ikke det, jeg sagde.
Jeg sagde, og det var det, jeg ikke var enig med ministeren i: Hvorfor igen ødelægge sådan et forsøg, når det er så godt her, hvor regeringen er med til at lave en masse forsøg.
Vi var med.
Da forhandlede man åbenbart nok bare med Dansk Folkeparti og alle de sædvanlige venner, når man ikke ville have det her med.
Det mener jeg ikke vi er blevet hørt noget som helst omkring.
Erfaring og viden om den her ordning forsvinder ikke, siger ministeren.
Men hvad vil ministeren gøre for at få samlet det op?
Hvordan vil ministeren sikre, at de her erfaringer ikke forsvinder?
For det er jo tit sådan, at når der går nogle år, forsvinder de erfaringer stille og roligt med dem, som har været med i et eller andet forsøg i en eller anden ordning.
Man glemmer de her forsøg.
Man glemmer den viden.
Har ministeren en eller anden plan for at samle det her op, eller tænker man bare, at det nok går, og så står vi om nogle år og skal lave et forsøg mere, fordi så har regeringen vist, at de gør noget?
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Jeg undrer mig lidt over spørgsmålet, for det lyder næsten, som om Socialdemokraterne ikke kan lide forsøg.
Nu vil jeg bare lige minde om, at Socialdemokraterne er med i den her aftale, som jo er en forsøgsordning for huskunstnere.
Det var en fireårig aftale og netop en forsøgsordning, og den står Socialdemokraterne altså fuldstændig bag, så jeg går ud fra, at det må være en fortalelse, når man nu står her og siger, at man ikke bryder sig om at støtte forsøg, når det nu var det, det var.
Igen: Jeg synes, det er en positiv ordning.
Den har haft en god virkning i hele landet.
Masser af børn og unge har haft stor nytte af det.
Jeg tror også, at mange kunstnere har været glade for ordningen, fordi det også er en måde for dem at komme i beskæftigelse og komme ud at møde ikke mindst børn og unge på.
Jeg kan kun sige godt og positivt om ordningen.
Og igen: På sigt vil jeg gerne se på, om man kan etablere en mere permanent ordning, men der skal altså penge til.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-10-21:
Jeg hører, at ministeren bliver ved med at sige forsøg og forsøg, og at det er rigtigt, at det er et forsøg.
Jeg vil sige, at der med den her regering har været masser af forsøg, der har været masser af puljer.
Men vi ser også, at masser af de her forsøg og puljer stort set ikke bliver til mere.
Det kan vi se her, men vi kan også se det på undervisningsområdet og på beskæftigelsesområdet.
Det her er endnu et godt eksempel på, at man vil vise, at man gør noget.
Og hvad sker der så?
Ikke mere.
Der er over de seneste 5 år gennemført 490 projekter.
Omkring 15.000 børn og unge har haft et positivt møde med kunstnerne her.
Der er sket meget inden for kulturen, ja, men det her har da bestemt fyldt meget.
Så hvordan vil ministeren videreføre, som ministeren hele tiden siger, de her flotte tal uden denne ordning?
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Jamen det er jo ikke nok bare at tale om en ordning, og det er jo ikke nok, at den har givet positive resultater, eller at der er en positiv evalueringsrapport.
Det er jo selvfølgelig altid godt, for det viser selvfølgelig, at de penge, man har brugt, er givet godt ud.
Pernille Frahm (SF), 2009-10-21:
Jamen vi har jo snakket om den undervejs, og der er kommet en rigtig stor rapport undervejs, så det er jo ikke sådan, at der er kørt 4 år, hvor der ingenting er sket, og nu kan vi bare konstatere, at nu er ordningen udløbet.
Der har været diskussioner undervejs, vi har snakket om, hvor god den var, hvor glade alle var for den.
Alle har været ude at melde ud, og 97 pct. af de, der har haft berøring med den, altså forældre, pædagoger, kunstnere, børn og unge, siger, at den har været vellykket eller meget vellykket, så der har været talt om den.
Vi har også talt om den.
Vi politikere har jo talt om den, så jeg vil sige, at det ikke kan være nogen hemmelighed for kulturministeren, at ordningen her har alle gerne set fortsætte.
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Jeg skal gerne gøre et nyt forsøg på at forklare SF's ordfører, hvordan det her hænger sammen, selv om SF's ordfører jo i princippet burde kende sammenhængen udmærket, for SF har selv været en del af aftalen.
Det var sådan, at tilbage i 2006 besluttede partierne her i Folketinget, herunder SF, at man ville lave en 4-årig forsøgsperiode, og dengang fandt man altså pengene til at køre en huskunstnerordning på forsøgsbasis i 4 år.
De penge er brugt op nu.
Det er simpelt hen ikke flere penge, når vi når til udgangen af 2009, og det, man så skal tage stilling til, er så et nyt tiltag: Skal vi fra næste år introducere et nyt tiltag, der altså hedder en permanent huskunstnerordning, eller et nyt forsøg eller noget andet?
Det er altså nye penge, der skal til, fordi man dengang kun afsatte penge til 4 år, så det er jo ikke noget med, at jeg har siddet og skåret huskunstnerordningen væk eller har prioriteret i den forstand.
Den aftale, SF's selv var med i tilbage i 2006, er simpelt hen udløbet.
Pernille Frahm (SF), 2009-10-21:
Jeg synes, det er godt, at formanden tænker på den slags, så vi får lidt variation i debatterne.
Det er rigtigt, at vi kører i samme spor her.
Det er den samme ting, vi kører efter med alle de seks spørgsmål, vi tre ordførere tilsammen har stillet, og jeg forstår i virkeligheden heller ikke regnestykket.
For nogen tid siden havde vi en debat om besparelser på finansloven, og jeg kunne forstå, at samlet set var besparelserne ovre i Kulturministeriet på omkring 10 mio. kr.
Inde i de 10 mio. kr. ligger så også hele ordningen her plus formentlig et par ting mere, og så er det jo en meget, meget benhård prioritering, man har lavet.
I et relativt lille ministerium laver man en relativt stor besparelse og tager så lille en post, som huskunstnerordningen er, ud og siger, at den kan man også lige tage med i krukken med besparelser.
Det er jo en benhård prioritering, og det er derfor, jeg synes, det ikke er helt tilfredsstillende, at vi får det svar, at det handler om finansieringen.
Hvorfor er det finansieringen af lige præcis ordningen her, ministeren har slået ned på?
Carina Christensen (KF), 2009-10-21:
Jamen jeg kan garantere hr. Mogens Jensen for, at jeg er meget, meget optaget af, at der skal være god kunst og kultur til børn og unge i hele landet.
Det er jo netop derfor, jeg i de seneste par måneder har været rundt og besøge institutioner osv. i hele landet, og vi har forberedt en ny strategi for, hvordan vi kan sikre endnu flere og endnu bedre kulturtilbud til vores børn og unge.
Huskunstnerordningen har været en god ordning.
Der er mange, der har været glade for denne 4-årige forsøgsordning, og der er også mange, der har sagt til mig, at de sådan set godt kunne tænke sig, at man på sigt fik gjort en sådan ordning mere permanent.
Nu er den heldigvis ikke det eneste kulturtilbud, der er til børn og unge i det her land.
Der er nogle meget, meget dygtige, flittige og aktive kommuner derude, der sammen med de lokale kulturinstitutioner hver eneste dag løfter opgaven med at skabe gode kulturtilbud til vores børn og unge.
Selvfølgelig havde det været dejligt, hvis ordningen kunne have været videreført her og nu.
Det kan være, den kan føres videre på sigt, det er jeg absolut ikke afvisende over for, men vi har den bare ikke med på budgettet for 2010.
Karen Ellemann (V), 2009-10-21:
Det har borgeren da i høj grad mulighed for, fordi der netop er et privat marked, hvor man kan købe de her ydelser.
Det er uden tvivl regeringens målsætning at sørge for, at borgere får den hjælp, de har behov for, og at hjælpen er af en så høj kvalitet som overhovedet muligt.
Men vi mener ikke, at det som udgangspunkt bør være en målsætning for kommunerne at skulle tjene penge på det private marked f.eks. ved at tilbyde tilkøbsydelser, for tilkøbsydelser er ikke nødvendige for borgeren, i forhold til den hjælp som borgeren har behov for.
Det er der, vandene skilles, og det kan vi så være enige om, at vi er uenige om.
Rasmus Prehn (S), 2009-10-21:
Jeg oplevede det, der kom her, som en meget lang udenomssnak.
Men bundlinjen må altså et eller andet sted være, at man ideologisk er så fastlåst, at den offentlige sektor ikke engang må udvides med en enkelt støvsugningstime til Gerda Hansen.
Næ, det er vigtigere, at den offentlige sektor ikke bliver udvidet med en støvsugningstime til hende, end det er, at hun kan få lov til at vælge frit.
Det er jo ikke noget med, at vi ønsker at etablere et kæmpe tagselvbord, hvor folk bare kan tage ned fra hylderne, hvad de har lyst til.
Det er noget med, at vi siger, at o.k., vi er enige om, at der skal være nogle muligheder for at vælge.
Vi laver så et standardniveau, hvor vi så siger, at man kan få sådan og sådan.
Det er det, vi har råd til at betale i fællesskabet.
Har man så helt særlige præferencer, man vil f.eks. gerne have tørret de her paneler af, så kan man købe ekstra.
Der siger vi så til den offentligt ansatte: Du er ikke god nok.
Du må ikke sælge ekstra timer.
Det er kun, hvis du er i et privat firma.
Og vi siger til Gerda Hansen i Vejgaard, at hun ikke må beholde sin tidligere hjemmehjælper til at få det her.
Hun skal have en privat ind, hun skal have en ekstra person ind af døren med nøgler og alt det der.
Jeg synes, det er utryghedsskabende, og jeg synes, det er mere ideologi, end det er sund fornuft.
Karen Ellemann (V), 2009-10-21:
Se, der er jo forskellige måder at udlægge frit valg på.
Frit valg handler åbenbart i hr. Rasmus Prehns ører og øjne om, at det her bare skal være et uendelig stort tagselvbord for offentlige penge, og at man simpelt hen ikke har tillid til, at de ude i kommunerne, hvor visitationen foregår, rent faktisk vurderer, at der her er en borger, der har brug for hjælp i det og det omfang, så og så mange timer, hvad der nu end ligger i det tilbud.
At en borger så skulle ønske mere og siger, at man gerne vil købe mere, jamen så skal det da være borgeren frit for at gøre det, for der er et stort privat marked, hvor man kan foretage de her tilkøbsydelser.
Hvis vi skulle til at gøre det i det kommunale regi, så er det bare, at vi i hvert fald efter regeringens opfattelse kommer til at udvide den offentlige sektors aktiviteter i en fuldstændig ukontrollerbar retning.
Vi ønsker at holde fast i, at levering af personlig og praktisk hjælp altså bliver givet til de borgere, som ikke selv er i stand til at udføre disse opgaver.
Det er bestemt ikke noget, vi sidder og beslutter her på Slotsholmen hvad behovet er, op og ned.
Det vurderer man ude i kommunen.
Rasmus Prehn (S), 2009-10-21:
Jeg kan simpelt hen ikke lade være med at synes, at det altså er grove løjer her at høre en minister fra et såkaldt liberalt parti, som herinde på Christiansborg synes at vide, hvad det er borgeren har behov for.
Det har vi besluttet os for.
Vi ved lige præcis, hvad Gerda Hansen i Vejgaard i Aalborg Kommune har brug for.
Hvis hun giver udtryk for, at hun gerne vil have tørret paneler af, så ved vi, at det har hun ikke behov for.
Det har vi besluttet os for, det sidder vi og bestemmer på Slotsholmen.
Hun giver udtryk for, at hun gerne vil have tørret paneler af.
Hun har hørt, at regeringen har noget, de kalder frit valg: Kunne jeg ikke få lov til frit at vælge min kommunale hjemmehjælp til at gøre det her?
Nej, siger kommunen så, for regeringen har bestemt, at så skal du vælge en privat.
Men Gerda Hansen siger så: Men jeg vil ikke til at have en helt anden dame ind og gøre rent i min lejlighed.
Nu har jeg lige vænnet mig til hende, jeg har.
Hende er jeg godt tilfreds med.
Jeg synes, det skurrer lidt i ørerne.