Troels Ravn (S), 2012-03-23:
Lovforslaget her omhandler inklusion af elever med særlige behov i den almindelige undervisning: Hvordan kan vi løfte inklusionsopgaven endnu bedre?
Og lovforslaget omhandler også tilpasning af klagereglerne til en mere inkluderende folkeskole.
Inklusion: Hvad mener vi i det hele taget, når vi taler om at styrke inklusionen i folkeskolen?
Ja, det handler om barnets bedste, om at styrke fællesskabet i skolen, så alle børn kan rummes i skolen.
Inklusion er derfor ikke en metode, men inklusion omhandler derimod et børnesyn, et menneskesyn, et skolesyn, der er båret af tanken om, at alle mennesker har brug for at tilhøre et fællesskab; at være inkluderet betyder således, at barnet oplever sig som en naturlig og værdifuld deltager i et fællesskab.
Og en skole med et demokratisk og humanistisk menneskesyn og dannelsesideal må nødvendigvis bygge på, at børn i videst muligt omfang inkluderes i hjemklassen og den lokale skole.
Regeringen skriver da også i sit regeringsgrundlag, at folkeskolen skal være hele Danmarks skole.
Vi skal have en fagligt stærk folkeskole, der har plads til og er attraktiv for alle børn: en folkeskole, som skal sikre alle elever et højere fagligt udbytte af undervisningen, uanset hvilke forudsætninger for uddannelse det enkelte barn har; en folkeskole, hvor færre elever modtager specialundervisning og flere inkluderes i den almindelige undervisning med de nødvendige – og det er vigtigt at understrege – med de nødvendige støtteforanstaltninger og faglige udfordringer.
At børn inkluderes i folkeskolen er en opgave, Socialdemokraterne er meget optaget af, da det er en af grundstenene for, at vores børn udvikler så godt fagligt og socialt.
Jeg mener derfor, at det er en uhyre vigtig og rigtig kurs, der her bliver sat for folkeskolen, som den inkluderende skole, og samtidig må vi være bevidste om, at en styrkelse af inklusionsarbejdet i folkeskolen både er en meget ambitiøs målsætning og så vanskelig en opgave at løse, at den ikke kan løftes alene af politikerne her på Christiansborg eller i kommunerne, men at forældre, skoleledere, pædagoger og lærere nødvendigvis og ubetinget også skal være med og inddrages i løsningen af opgaven på forskellig vis.
At målsætningen om at skabe en mere inkluderende folkeskole skulle være et spareobjekt og et skalkeskjul for nedskæringer, må med det samme forkastes.
Lykkes det at øge inklusionen og dermed gøre det muligt at omfordele ressourcer for specialundervisningen og specialklasserne, må vi således kunne give hinanden håndslag på, at kronerne skal anvendes til at styrke den forebyggende specialundervisning og den generelle udvikling af folkeskolen.
Undersøgelser af effekten af specialundervisningen indikerer nemlig, at en stor del af de elever, der i dag visiteres til specialundervisning, vil kunne modtage kvalificeret støtte inden for rammerne af den almindelige folkeskole med en mere hensigtsmæssig indretning og udnyttelse af folkeskolen.
Med de rette pædagogiske og didaktiske indsatser kan meget få børn have behov for specialpædagogisk bistand, og inkluderes børn i den almindelige undervisning, har de langt større mulighed for senere at udvikle sig personligt og socialt og for at gennemføre en ungdomsuddannelse og blive inkluderet på arbejdsmarkedet.
Jeg ved, at der allerede i kommunerne rundtomkring foregår rigtig mange spændende udviklingsprojekter og for den sags skyld også på rigtig mange af skolerne rundtomkring i forhold til at blive endnu mere inkluderende.
Jeg mener, det er positivt, når kommune og folkeskole lokalt forud for inklusionsindsatsen sammen gør sig overvejelser i forhold til eksempelvis sikring af den grundliggende støtte af elevernes faglige og sociale udvikling, indretning af læringsmiljøer og læringslokaler, indkøb af materialer og hjælpemidler og ikke mindst opkvalificering af personalekompetencer.
Socialdemokraterne støtter lovforslaget.