Eigil Andersen (SF), 2012-11-02:
Det danske samfund har et problem.
Vi har ikke job nok.
Og det er et problem, som regeringen arbejder med.
Til næste år vil der være 21.000 flere job på grund af regeringens initiativer, end der ellers ville have været.
Den radikale ordfører gav en udmærket oversigt over de initiativer, som skaber de her har mange nye job.
Men vi må så også konstatere, at vi har 165.000 arbejdsløse, så selv med regeringens meget store indsats bliver problemet ikke løst.
Dagpengeperioden er så blevet forkortet fra 4 til 2 år.
SF stemte imod, men vi står over for, at 20.000 mennesker risikerer at miste dagpengeretten meget snart.
Nogle kan få kontanthjælp, andre – og det er også en stor gruppe – kan ikke få en krone i kontanthjælp, fordi de har en ægtefælle med en lønindtægt, en bil eller et hus med en friværdi.
Den gruppe af arbejdsløse vil så havne på 0,0 kr. i indtægt, altså ingenting.
Gad vidst, hvor mange her i Folketinget der kan leve af 0,0 kr. om måneden.
Det kan man selvfølgelig ikke, og det betyder, at mange familier kommer ud i en økonomisk ruin og må gå fra hus og hjem med kæmpemæssige økonomiske problemer, som i øvrigt let kan splitte en familie.
Det kan vi selvfølgelig ikke bare se stiltiende på, og derfor er lovforslaget om akutjob rigtig godt efter SF's mening.
For hvad er det bedste, der kan ske for en arbejdsløs?
Jo, det er naturligvis, at man kan få et job.
De langtidsledige, der ansættes i akutjobbene, skal selvfølgelig være kvalificerede.
Dertil vil vi klart sige i SF: Ja, det er rimeligt.
I den forbindelse er der så noget andet, man skal huske.
Det gælder også de borgerlige og deres kritik af det her.
Der er mange andre job i samfundet end de 12.500 akutjob.
Hvor mange job i Danmark skifter hænder, om jeg så må sige, i løbet af ½ år?
Det er et kæmpe antal.
Det betyder altså, at det kun er et lille udsnit, der bliver akutjob.
Det er 12.500 job ud af 350.000 job.
Det svarer med andre ord til 1 uges jobskifte ud af 26 ugers jobskifte i Danmark.
Det betyder også, at man kan se det her på to måder, som begge er rigtige.
Akutjobbene er meget, meget betydningsfulde for de arbejdsløse, som får en ekstra mulighed for at blive reddet fra at gå fra hus og hjem.
Det er den ene side af sagen.
Men den anden side af sagen, som også er rigtig, er, at for at alle andre kan få et job, er det et meget lille antal akutjob, der er tale om.
Det er meget trist, at Venstre, Danmarks største parti, tilsyneladende ikke har tilstrækkelig kapacitet til at tage stilling til det her lovforslag.
Jeg skal da love for, at Venstre har markeret, at man har placeret sig i hængekøjen, i hvert fald indtil videre.
Så er der en række borgerlige borgmestre, som skader deres egne borgere, fordi de er imod de nye akutjob.
Jeg vil ikke tøve med at kalde det for umenneskelig opførsel.
Det drejer sig bl.a. om Venstreborgmesteren Lars Krarup fra Herning, Carsten Kissmeyer fra Ikast-Brande Kommune og den konservative borgmester i Viborg, Søren Pape Poulsen.
De nægter at give kvalificerede langtidsledige fortrinsret til akutjob blandt de ansøgere, der er.
Hvad betyder det?
Det betyder, at disse borgerlige borgmestre støder arbejdsløse fra bl.a. deres egne kommuner ud i økonomisk ruin, så folk må gå fra hus og hjem.
Det er umenneskeligt og uhyrligt, at borgmestrene er ligeglade, og jeg må sige, at jeg er meget rystet over denne kynisme og mangel på solidaritet.
De her borgerlige borgmestre gør jo det samme, som strudsen gør.
De stikker hovedet i busken og lukker øjnene.
Men det får som bekendt ikke problemerne til at forsvinde, og det er mange mennesker, det drejer sig om.
Det er flere hundrede mennesker i alle de tre nævnte borgerligt styrede kommuner, som har en risiko for at miste dagpengeretten.
Nogle af dem vil selvfølgelig selv finde et arbejde, men det er helt sikkert, at der også vil være mange i de kommuner, som har brug for hjælp.
Derfor vil jeg sige: Det er simpelt hen for ringe, at de her borgerlige borgmestre ikke vil hjælpe bl.a. deres egne langtidsledige borgere på en ordentlig måde.