runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2010-12-14:
Jeg kan ikke mindes, at jeg tidligere har set en sag, hvor det er sådan, at man, når én minister er utilfreds med, hvad en anden minister gør, laver en lovgivning imod det.
Det er sådan lidt mærkeligt, at beskæftigelsesministeren og undervisningsministeren ikke har kunnet sætte sig sammen og snakke om det.
Der er rigtig mange mennesker, som gerne vil bruge deres tid til noget fornuftigt, mens de er arbejdsløse, mens de venter på, at der kommer et job, mens de venter på, at udviklingen vender, så de f.eks. kan komme i gang igen i byggebranchen.
De vil rigtig gerne tage noget uddannelse – noget uddannelse, som de tror på der er behov for.
Men det vil regeringen nu forbyde at de gør ved at lave det her prisloft.
Den officielle begrundelse har været, at det er, fordi priserne er blevet for høje, men det er undervisningsministeren, der fastsætter prisen, og derfor er det altså svært at forstå, hvorfor det skal gå ud over de arbejdsløse.
Nogle af de kurser, som vi nu får at vide efter beskæftigelsesministerens opfattelse er for dyre til at arbejdsløse må bruge deres tid på at tage, er kurser, som faktisk kvalificerer til nogle af de områder, hvor man på trods af arbejdsløsheden siger der stadig er flaskehalse, f.eks. kølemontørområdet.
Man synes altså ikke længere, at det er fornuftigt, at arbejdsløse uddanner sig inden for et område, hvor der er mangel på nogle, der har de kvalifikationer.
Det er meget, meget svært at forstå, hvorfor denne regering er så voldsomt imod, at folk uddanner sig.
Når man hører statsministeren, lyder det igen og igen, at det er viden, der skal til, men beskæftigelsesministeren mener altså, at det er helt forfærdeligt, hvis det er arbejdsløse, der uddanner sig.
Vi havde stilladsarbejderne i foretræde i Arbejdsmarkedsudvalget.
De fortalte om, at det jo er en branche, hvor der virkelig har været rigtig mange arbejdsulykker.
De har gjort en kæmpe indsats over flere år for at få nedbragt antallet af arbejdsulykker og sikret en bedre sikkerhed, og det at få uddannelse er en væsentlig del af det.
De har også i stilladsbranchen taget et kæmpestort socialt ansvar.
De er rigtig gode til at tage fat i rødder, som render rundt og laver ingenting eller laver kriminalitet, og i stedet få dem sporet ind på at få en uddannelse.
Men det kan man altså ikke fremover, når beskæftigelsesministeren gennemfører sin lovgivning mod undervisningsministeren.
De kurser vil så være omfattet af prisloftet, og man vil ikke længere kunne lave den indsats i stilladsbranchen.
Det samme gælder jo på en lang række andre områder, og det er altså svært at forstå, hvorfor Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti synes, at det er så svært og så forfærdeligt, hvis arbejdsløse uddanner sig.
Hvorfor er man ikke i stedet rigtig glad for, at mange arbejdsløse gerne vil bruge den tid, de går arbejdsløse, på at lære noget fornuftigt, der kan bruges, når de igen får et arbejde?
Hvis nogen skulle være i tvivl, er Enhedslisten lodret imod det her forslag.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-14:
Det er jo velkendt, at regeringen har sat sig for at finansiere en væsentlig del af sin genopretningsplan ved at skære ned på uddannelsesområdet, men det er nu alligevel overraskende, at man vælger at gøre det så målrettet dér, hvor det har et beskæftigelsessigte.
Den ene er, at der er for få personer på arbejdsmarkedet, og den andet er, at de, der så er på arbejdsmarkedet, i al for høj grad er ufaglærte, hvor der efterspørges flere kvalifikationer.
Jeg vil gerne referere fra det høringssvar, som Dansk Arbejdsgiverforening har indsendt den 24. november 2010 – og jeg citerer: »Det valgte prisloft på 3.500 kr. pr. uge eksklusiv moms for en række uddannelser ligger under den takst, som Undervisningsministeriet yder i driftstilskud til de uddannelsesinstitutioner, som udbyder undervisningen.
Det er det, arbejdsgiverne siger om regeringens forslag her.
Det forhindrer altså de ledige i at deltage i de mest jobrettede kurser.
Er det så bare nogle, der skyder med løst krudt?
Altså, ministeriet har nu oversendt et bilag til svaret på spørgsmål 18, hvor man kan se, hvad det er for nogle kurser i Undervisningsministeriets takstkatalog, der nu ligger over prisloftet – og jeg kan da bare nævne nogle enkelte.
Der er en lang række autolakeringskurser, f.eks. farvetoning; lasbilmonteret kran med forskellige certifikater; tagdækning på skrå tage; brandforanstaltninger ved tagdækkerarbejde; rensning og måling af oliefyrsanlæg; betonprøvning af konstruktionsbeton; mejerihygiejne; grundlæggende el-lære; sortering af plast til genanvendelse; reparation af elektronisk servostyring.
Det er altså konkrete kurser, som kunne være med til at øge de lediges kvalifikationer og gøre dem mere attraktive for arbejdsgiverne, og dem vil man altså med det her driftsloft nu forhindre at de ledige deltager i.
Det er en meget besynderlig strategi i beskæftigelsesindsatsen.
Det er jo velkendt, at der på en lang række punkter er intern uenighed i regeringen, men det er da alligevel mageløst, at Beskæftigelsesministeriet tyr til lovgivning mod Undervisningsministeriets takster på et område, som altså handler om at give ledige mulighed for at øge deres kvalifikationer, så de bliver mere attraktive for arbejdsgivere.
Derfor må jeg sige, at jeg synes, det er værd ved den her andenbehandling at opfordre regeringen til at overveje, om man har ramt hovedet på sømmet her, for det virker – også med arbejdsgivernes ord in mente – som om man er i gang med at gøre de ledige en gedigen bjørnetjeneste.
Torben Hansen (S), 2010-12-14:
Derfor forstår Socialdemokratiet simpelt hen ikke, at man laver det her driftsloft over 6 ugers selvvalgt uddannelse til ledige.
Det vil betyde, at mange ledige ikke kan få den opkvalificering, som bringer dem tilbage til arbejdsmarkedet, at den nødvendige opkvalificering svækkes, og at det, vi jo rent faktisk også vil få ud af det, vil være, at erhvervslivets konkurrenceevne svækkes.
Noget, som erhvervslivet ved Dansk Arbejdsgiverforening, Ledernes Hovedorganisation, Dansk Transport og Logistik og andre rent faktisk også gør opmærksom på i deres høringssvar, er, at det her bare ikke duer.
Det vil gøre, at erhvervslivets konkurrencevilkår generelt bliver forværrede, men det vil også være rigtig dårligt for de ledige og deres mulighed for at komme tilbage til arbejdsmarkedet.
Derfor virker det også helt tosset, at regeringen vil gennemføre det her forslag.
Siden vi har haft første behandling, har vi også fået svar på nogle af de spørgsmål, der er stillet.
Det, der bl.a. er yderst interessant, er, at vi kan se, at 70 pct. af den aktivitet, der udøves på 6 ugers selvvalgt uddannelse, rent faktisk er på AMU-centrene.
Oven i det har Beskæftigelsesministeriet også på baggrund af spørgsmål nu udarbejdet en liste, der viser, at over 800 uddannelser på AMU-centrene rent faktisk ligger over dette driftsloft.
Det betyder, at man fra regeringens side sammen med Dansk Folkeparti har lavet et driftsloft, som ligger så lavt, at de 800 uddannelser, som Undervisningsministeriet selv har fastsat taksten for, ude på AMU-centrene rent faktisk vil komme til at ligge over.
Der må være noget, som man ikke har tænkt over i de sene nattetimer, da man indgik det her finanslovforlig.
Man har i hvert fald ikke tænkt over, at det her er Undervisningsministeriet selv, der fastsætter taksten.
Man kan ikke have tænkt over, at der nu er over 800 uddannelser inden for 6 ugers selvvalgt uddannelse til ledige på AMU-centrene, som rent faktisk ligger over det her driftsloft, og som de får meget svært ved at tage.
Man kan heller ikke have tænkt over, at det også, som erhvervslivet siger, vil være en væsentlig byrde for deres konkurrenceevne, og man kan jo ikke anklage Dansk Arbejdsgiverforening eller Dansk Transport og Logistik for at være et kernerødt sammenrend, der normalt løber vores ærinde.
Man kan heller ikke have tænkt over, hvad det var, statsministeren rent faktisk sagde i sin nytårstale i år, hvor statsministeren sagde: Viden er det pureste guld i vor tid.
Det må man vist også have glemt i de sene finanslovforhandlinger, da man lavede det her driftsloft over 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Det, vi kan konstatere i Socialdemokratiet, er: 1. Det bliver meget, meget sværere for ledige at vende tilbage til arbejdsmarkedet.
2. Det her svækker erhvervslivets konkurrenceevne væsentligt.
3. Man tager i regeringen åbenbart ikke statsministerens egne ord alvorligt om, at viden er det pureste guld i vores tid, eller også kan vi konkludere, at guldprisen er kraftigt for nedadgående.
Desværre må vi konstatere, at det her kommer til at gå ud over de ledige, der ikke får de muligheder for opkvalificering, som de burde have.
Line Barfod (EL), 2010-12-14:
Et tidligere medlem af Folketinget hr. Jacob Haugaard sagde: Hvis arbejde er sundt, så giv det til de syge.
Og det lader til, at det med nogle års forsinkelse er nået frem til regeringen.
Det er, som om regeringen tror, at det er en mirakelkur, man har fundet – at hvis folk er syge, skal man bare sende dem i arbejde, og så bliver de lige pludselig raske.
Der er bare ikke rigtig noget belæg for den påstand.
Der er nogle grupper af syge, som har det sådan, at det kan være fornuftigt for dem langsomt at komme i gang med at arbejde, og at det kan være fornuftigt at blive ved med at have deltidsarbejde.
Men der er store grupper af syge, som bliver mere syge, hvis man tvinger dem på arbejde.
Og derfor virker det fuldstændig umenneskeligt, at man kan finde på at sige, at de her mennesker altså skal tvinges på arbejde.
Jeg er med på, at regeringen har lyttet til noget af kritikken, der har været, og at man går ind og siger, at kommunerne kan tage hensyn til folks sygdom, kan lade være med at tvangsaktivere dem og lade være med at tvinge dem til at gå på arbejde.
Og det er altså svært at forstå, at regeringen mener, at kommunerne skal være menneskelige, og bruger det – altså at kommunerne skal udvise menneskelighed – som forsvar for den lovgivning, man laver, men at kommunerne, hvis de udviser menneskelighed og tager hensyn til syge og ikke tvinger dem i arbejde, så får en dummebøde af staten.
Det er svært at forstå.
Vi er meget alvorligt bange for, at det her vil betyde, at mange mennesker, ikke mindst de mennesker, der har alvorlige sindslidelser, risikerer at blive endnu mere syge.
Mennesker bliver rigtig, rigtig bange for, hvad de kan blive tvunget ud i, som de slet ikke kan overskue.
Og derfor mener vi, at det er en helt forkastelig lovgivning, som vi absolut ikke kan støtte.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-14:
Sagen om Udbetaling Danmark synes at være utrolig lidt velegnet til sådan et stort, ideologisk bråvallaslag i Folketingssalen.
Først startede sagen i et udvalg, og så havde vi afstemninger i Folketingssalen om, hvilke udvalg den derefter skulle flyttes til, hvorefter flertallet gennemtrumfede, at den skulle parkeres i Arbejdsmarkedsudvalget og ikke der, hvor den helt åbenlyst hører hjemme, nemlig i Kommunaludvalget, da det handler om den kommunale organisering.
Det, vi selvfølgelig må forholde os til, er, om der er tale om en god idé, og hverken jeg eller Det Radikale Venstre vil da på nogen måde afvise, at der kan være ræson i at samle en række konkrete opgaveløsninger i et for kommunerne fælles center, hvor man så kan foretage det, der her kaldes objektiv sagsbehandling.
Det kan måske være en god idé, og det kan måske være noget, der kan være med til at spare på noget af den arbejdskraft, som vi senere kan få god brug for.
Men jeg må sige, at selv om man tager afsæt i et trods alt lidt positivt udgangspunkt, er der skabt endog ganske stor usikkerhed om, hvorvidt den konkrete udførelse også lever op til intentionerne.
Er der den tilstrækkelige sikkerhed for borgerne?
Er der tilstrækkeligt med økonomisk rationale i det?
Ja, det synes der jo at være.
Er der tid nok til det?
Ja, det kan man vist roligt sige.
Så det er mærkeligt, hvad det er, der gør, at regeringen har meget travlt med at klemme det her igennem i Folketinget og så travlt, at man endda majoriserer det over i et udvalg hen over hovedet på mindretallet.
Jeg synes, at man, hvis man er enig i, at det her ikke er egnet til, at vi nu tager et ideologisk bråvallaslag, der deler oppositionen op imod regeringsblokken, skal lytte til de bekymrede røster, der høres rundtomkring, tage sig god tid og ikke gennemtrumfe, at det her skal færdigbehandles inden jul.
Man skal i stedet for tage det tilbage i udvalget, så der sker en ordentlig og god behandling af forslaget, så vi kan være sikre på, at det, der til sin tid skal vedtages, ikke skaber al den usikkerhed, som blev skabt under denne behandling.
Derfor er opfordringen i al stilfærdighed til regeringen ikke at trykke på speederen, men i stedet at bremse lidt op og tage notits af de usikkerheder, der blev skabt i forbindelse med drøftelsen af det her forslag.
Meta Fuglsang (SF), 2010-12-14:
SF kan helt tilslutte sig de bekymringer, som Socialdemokraternes ordfører giver udtryk for på det her område.
Det, der er på spil her, er sikkerheden for borgerne og økonomien for kommunerne.
Sikkerheden for borgerne skulle gerne bestå i, at der skal være en sikker drift, og det, vi har fået at vide under behandlingen af lovforslaget her, rejser en berettiget tvivl om, hvorvidt der er sikkerhed for en sikker drift med det forslag, der ligger her, dels fordi der bliver langt til de regionale myndigheder, dels fordi man deler myndigheden mellem en regional og lokal myndighed, dels fordi personalesituationen efter gennemførelsen af det her vil være fuldstændig uafklaret og der er stor usikkerhed om, hvorvidt man kan få et kompetent personale i de her sager.
Så er der økonomien for kommunerne.
Det er sådan, at kommunerne bærer den fulde økonomiske risiko for det her projekt.
Til trods for at det procentvis er en meget lille besparelse, man kan opnå, har man påført kommunerne den fulde økonomiske risiko, hvilket virker urimeligt og giver en meget stor usikkerhed for kommunerne.
Det er også en gevinst, som skal indhentes i løbet af de kommende år, hvor vi ved, at økonomien i forvejen bliver svær at håndtere for kommunerne.
Faktisk er der undervejs i debatten blevet rejst diskussion om nogle andre muligheder for at opnå den samme effektivisering, bl.a. ved at kigge på de kommuner, der allerede har effektiviseret på området.
Det er noget af det, jeg synes er vigtigt at kigge på, inden man træffer en forkert beslutning.
Der har været meget usikkerhed om det, og høringen var i hvert fald et af de steder, hvor man fik rejst endnu flere spørgsmål, end der har været under behandlingen indtil nu.
Det er muligt, at regeringen mener, at man skal vise handlekraft ved at fortsætte det, man har sat i gang, men det er en forkert måde at vise handlekraft på at fremture med at træffe en beslutning, som der er rejst så berettiget tvivl om, og når der er så store spørgsmål, som der er på det her punkt.
Det eneste rigtige vil være at tage det tilbage og kigge på det igen eller overveje at finde en anden løsning.
Rasmus Prehn (S), 2010-12-14:
Mange tak.
Som jeg var inde på, har vi i Arbejdsmarkedsudvalget talt om, at vi er nødt til at trække det her forslag tilbage mellem anden og tredje behandling, for at vi kan skrive vores tillægsbetænkning.
Efter vi har haft en eksperthøring her i torsdags, har vi fået svar på vores spørgsmål, og man må sige, at den usikkerhed, som vi gav udtryk for under førstebehandlingen, er blevet bestyrket.
Der er desværre endnu større usikkerhed med hensyn til de fordele, som regeringen skitserer med det her forslag.
Det er altså stærkt usikkert, hvorvidt borgerne i fremtiden vil kunne få en tilstrækkelig god og personlig sagsbehandling, når de f.eks. søger om folkepension eller boligsikring.
Det er også meget tvivlsomt, om landets kommuner rent faktisk vil spare noget på den centralisering, der her lægges op til.
Eksperterne, som vi havde i høring i torsdags, talte ligefrem om fugle på taget.
Der er enkelte kommuner, der giver udtryk for, at hvor regeringen taler om, at det vil være en gevinst for dem, forestiller de sig, at de rent faktisk kan tabe penge på det.
Som det kom frem under eksperthøringen, var der også dem, der gav udtryk for, at der måske – og det er jo rimelig kynisk og uhyggeligt – kan være et større besparelsespotentiale i de borgere, der ikke får den ydelse, de er berettiget til, end der egentlig er i de administrative besparelser, som regeringen har talt så meget om.
Endelig står det ganske klart, at grundlaget for at rekruttere tilstrækkeligt kvalificerede medarbejdere til de fem nye, centrale centre også er usikkert.
Vi risikerer altså at komme til at stå i en situation, hvor der ikke er medarbejdere til at løse den her meget vigtige opgave.
Med det her lovforslag kan vi godt være meget nervøse for, at regeringen bevæger sig ind på en højst usikker vej.
Der er altså med andre ord risiko for, at situationen udvikler sig til en regulær skandalesag – som f.eks. hele situationen omkring den digitale tinglysning.
Vi skal huske på, at hvis det går galt her, er det altså ikke alene papir og penge, der kommer i klemme.
Kikser regeringen på det her område, er det mennesker af kød og blod, der risikerer ikke at få den folkepension, de skal leve af, eller den boligsikring, der gør, at de kan blive boende i deres lejlighed med deres børn.
Vi kan derfor på kraftig vis opfordre regeringen til her mellem anden og tredje behandling at få kigget på, om det er den rigtige vej, man er på vej ind på, og om der skal undersøges mere, inden man endelig vedtager det her.
Der er så mange usikkerhedsmomenter.
De svar, vi har fået, stiller endnu flere spørgsmål.
Den eksperthøring, vi har haft, understreger den usikkerhed, vi havde.
Så vi opfordrer regeringen til at overveje, om det er den her form, forslaget skal have, eller om der skal ske kraftige ændringer af det.
Efter at have arbejdet indgående med lovforslaget har vi i Arbejdsmarkedsudvalget opfordret til …
Anne Baastrup (SF), 2010-12-14:
I en normal folketingssamling med en normal regering ville man på baggrund af den konference, der blev holdt i 2009, stille og roligt have gennemarbejdet det her forslag, kaldt en vejmyndighed for en vejmyndighed og ikke blandet kommune, kommunalbestyrelse, og vejmyndighed sammen i en pærevælling.
Man ville have haft tid til stille og roligt at sende det her lovforslag i høring, og man ville seriøst have overvejet, hvordan man kunne ligestille grundejere med kommunen, når det drejer sig om at overtage veje.
Så skulle der af uransagelige grunde pludselig ske noget rigtig, rigtig hurtigt, og det betyder, at det her lovforslag, som nu står til at blive vedtaget i slutningen af den her uge, er gedigent lovsjusk.
Vi får stribevis af ændringsforslag lige op til det sidste.
Jeg kan se, at Kommunernes Landsforening er kommet med et høringssvar i allerallersidste øjeblik, som så også har fået ministeren til at komme med ændringsforslag.
Det her er bare ikke i orden.
Det er en meget, meget kompliceret lovgivning, vi kaster os ud i.
Det her drejer sig om mennesker, som muligvis/muligvis ikke kan få en vej.
Vi kan med den her lovgivningsproces risikere, at vi lander i en frygtelig masse retssager og en frygtelig masse klagesager, og det er bare ikke godt nok.
Jeg så meget gerne, at vi stille og roligt havde fået gennemarbejdet det her lovforslag, således at vi efter jul kunne have været sikre på, hvad det så er, der bliver vedtaget.
Men nej, fordi der er en enkelt kommune, der efter eget udsagn – og jeg tror, det er rigtigt – har brugt ca. 3 år på at finde ud af, hvordan de skal harmonisere deres veje og så valgte at harmonisere halvdelen af kommunens veje og ikke nåede den sidste halvdel, skal vi så skynde os.
Jeg forstår ikke helt hvorfor, men det er så den situation, vi står i nu.
I SF forventer vi naturligvis af kommunerne, når private skal overtage en vej, at denne vej er i ordentlig stand, selvfølgelig, og det så vi meget gerne at man gennemførte ved lovgivning, stille og roligt.
Vi så selvfølgelig meget gerne, at der var klageordninger.
Så derfor kan man godt blive lidt vemodig over, at det her så tilsyneladende skal være dansk lov og den måde, som vi i det danske Folketing vedtager love på.
Inger Støjberg (V), 2010-12-14:
Jeg har nu altid haft hr. Eigil Andersen mistænkt for ligefrem at ville opsøge mig, men at opsøge mig den 24. december kommer alligevel som en overraskelse.
, men lad os tage det, som det kommer.
Med hensyn til virksomhedsaktivering vil jeg sige, at der jo ikke er noget, der for mig tilsiger, at det her ikke er en rigtig god løsningsmulighed.
Faktisk er det jo tværtimod sådan, at andelen af virksomhedsaktivering er steget år for år med ca. 10 pct. hen over de seneste år, og det er det jo, fordi rigtig mange kommuner har set, at det her er en rigtig god form for aktivering.
Hvis man spørger virksomhederne, om de har lyst til at tage flere ledige ind, er svaret ja.
Men at det her ikke skulle være den rigtige vej, vi er på, kan jeg ikke se.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-14:
Nu er det jo kun andenbehandlingen, vi her er i gang med, men når vi når til tredjebehandlingen, vil vi stemme imod lovforslaget, som det ligger her.
Og det vil vi særlig, fordi vi er bekymrede for de svageste og mest udsatte ledige.
Det er dem, som har behov for nogle helt særligt tilrettelagte forløb; det er dem, der har de svageste kvalifikationer; og det er dem, hvor man kan frygte, at det incitamentsmæssige fokus, der er alene på ordinær uddannelse eller på virksomhedsrettet aktivering, vil efterlade dem på perronen, mens det nye system måske vil være til fordel for de stærkeste ledige.
Det er altså vores grundlæggende bekymring.
Når jeg så tager ordet her ved andenbehandlingen, er det, fordi der trods alt er et enkelt lyspunkt, og det er, at ministeren synes at være i bevægelse i forhold til diskussionen om netop definitionen af uddannelse, hvor det afgørende jo altså er, om det, hvis kommunerne visiterer de ledige til uddannelse, vil udløse den højere refusion, eller om de vil forblive på den samme refusion, som hvis kommunerne ingenting gjorde.
Der er kravet jo altså, at man skal være i ordinær uddannelse, men der har været nogen tvivl om, hvordan det begreb nu skulle forstås.
Der har været en lang række deputationer, bl.a. fra daghøjskolerne, hvor man er meget bekymrede for, at nogle af uddannelsestilbuddene til de allersvageste, de allermest bogligt ringe, dem med de allersvageste kvalifikationer, vil blive betragtet som værende ikkeordinær uddannelse og derfor ikke udløse den høje refusion, og at det derfor forventeligt også vil føre til en aktivitetsnedgang på det område i kommunerne.
Men der vil jeg gerne takke for det ændringsforslag, som jeg tillader mig at antage er en imødekommelse af de synspunkter, nemlig det ændringsforslag, hvor ministeren ændrer den bemyndigelsesbestemmelse, der er i forhold til uddannelsesområdet, til, at det nu ikke bare er et spørgsmål om at vise, hvilke lovforslag de uddannelser, der er omfattet af den høje refusion, har hjemmel i, men at det rent faktisk er en bemyndigelse til at beslutte, hvilke uddannelser der helt generelt er dækket af den høje refusion.
Og der kan man se af svaret på spørgsmål 15, at det bl.a. forventes, at ikke bare lov om almen voksenuddannelse og lov om erhvervsrettet grunduddannelse, men også lov om forberedende voksenundervisning vil være dækket sammen med en række flere.
Vi kan se, at det, der handler om danskundervisning til udlændinge, er faldet ud, og det håber jeg måske er en forglemmelse.
Men det, jeg bare vil bede ministeren om her ved andenbehandlingens afslutning, er at bekræfte, at det, vi søger her, altså er at få den bredeste vifte af uddannelsestilbud inden for det, man kunne kalde standardiserede uddannelsestilbud, således at kommunerne har et incitament til, at de ledige, som har de allerringeste kvalifikationer, og som har brug for uddannelse, også på et relativt lavt niveau, også bliver omfattet af den højere refusion.
For ellers får vi virkelig et system, der lader de svageste ledige i stikken.