Per Clausen (EL), 2011-02-10:
Når man ser på den fantastiske udvikling, der har været i medierne i de senere år, og det tempo, som de forandringer sker med, synes jeg i grunden, at man må konstatere, at det her beslutningsforslag ikke er udtryk for sådan unødigt hastværk, men måske et udtryk for, at også oppositionen bevæger sig forsigtigt fremad.
Det gør man selvfølgelig af gode grunde, fordi der er ting, vi ikke ønsker at slå ned ved at lave nogle forandringer.
På den anden side må jeg jo sige, at når ministeren siger, at han forventer, at der kan ske noget på området til efteråret, og der er nogle grænser for, hvor meget hurtigere det kunne gå, hvis man vedtog det her beslutningsforslag, så er det vel bedst sådan set at sige, at det er rigtig godt, at der er enighed om, at der nu skal ske noget på det her område, at der er enighed om, at hvis vi skal have kritiske, kvalitetsorienterede dansksprogede medier, ja, så er det nødvendigt med statsstøtte, og det er nødvendigt, at den statsstøtte fokuserer på, om jeg så må sige, kvaliteten og indholdet og substansen mindre end på formen og den måde, man formidler det på.
Den enighed synes jeg jo er vigtig, og så kan vi måske godt vente nogle måneder ekstra på, at det kommer på plads, selv om jeg da godt kan forstå, at de mennesker, som lever af og lever i den verden, som handler om de elektroniske medier eller it-orienterede medier, synes, at der er gået alt, alt for lang tid.
På den anden side må man jo også sige, at det, at der så er gået den tid, jo også har gjort, at vi om den gamle diskussion, hvor man uden at ryste på hånden kunne sige: Jamen støtten går til det område, hvor historierne produceres og skabes, og nyudviklingen sådan indholdsmæssigt sker, nemlig aviserne, jo i dag må konstatere, at selv om det er rigtigt, at aviserne stadig væk spiller en vigtig rolle i forhold til at lave baggrund og også at være dagsordensættende, så sættes der jo dagsordener hele tiden hver dag.
Tv-kanaler med et forholdsvis begrænset seertal er i stand til at sætte dagsordener, internetmedier sætter også dagsordener, og selv er jeg blevet belært af klogere og yngre mennesker end mig selv, når jeg er lidt småsur over kun at kunne komme på internettet, men ikke i den skrevne avis, at det kan jeg godt holde op med, fordi sandsynligheden for, at der er flere, der læser det, måske oven i købet af dem, som det er vigtigt at påvirke, måske er større, hvis det er på internettet.
Nu har vi også en rigtig god, synes jeg, saglig begrundelse for at sige: Jamen vi er nødt til at lave et skift, hvis det er indholdet, vi følger efter, både fordi en række af de dagblade, som er på internettet, faktisk i dag jo også prioriterer at lave en del af det, der er de nye historier, det, der er de dagsordensættende ting, på nettet, og fordi vi har set en række aktører, som jo har internetformidling af nyheder og debat osv. som deres vigtigste måde at agere på, og det ville være forkert at henvise til Altinget og Modkraft osv. og sige, at her sker der ingen ny udvikling, at der findes der ingen selvstændig journalistik, for det gør der jo.
Og derfor er det selvfølgelig nødvendigt og rigtigt og rimeligt, at vi ændrer på støtteordningerne.
Det synes jeg sådan set er den vigtige konklusion i dag.
Den anden vigtige konklusion er jo også at sige, at vi så får det problem, kulturministeren var inde på i sin tale, nemlig det med at distributionstiden var så dejlig, for så havde folk også mulighed for at vælge med fødderne, og at det gik til dem, som solgte flest aviser og sådan noget.
Og hvis man nu synes, at det er rigtig godt, så har det selvfølgelig sin fordel, men vi kommer ikke uden om, når vi snakker om internetbaserede nyheder osv., at vi kommer ind i at skulle foretage en eller anden vurdering af kvalitet.
Jeg er sådan set enig i, at det bliver en vigtig opgave at fastlægge det på en måde, sådan at man sikrer, at det ikke bliver sådan et slags idébaseret kontrolorgan, der kommer ind, men at det bliver noget, som handler om, at man sikrer de nyudviklinger og de elementer i journalistikken, som man gerne vil sikre.
Ellers er jeg jo glad for, når vi nu har den her debat i dag, at jeg, når vi kigger rundt på ordførerne og ministeren, kan konstatere, at der er andre til stede end mig, der kan huske, dengang mediebilledet var sådan forholdsvis langsomt og det, man skulle tage stilling til, når man skulle have en nyhed ud, var, om man skulle sende en pressemeddelelse med posten, om man skulle cykle ud med den, eller om det var breaking news, så man skulle forsøge at ringe og komme igennem til journalisten.
Jeg tænker somme tider tilbage på den tid som en glædens stund, for der havde man jo tid til at tænke sig om, inden man sagde noget og mente noget.
Den tid er jo forbi, og det er der selvfølgelig nogle, der håndterer bedre end andre.
Men uanset det synes jeg, det er rigtig godt, at vi i dag er enige om, at vi går videre med det her.
Så bliver det vel først til efteråret, og så er det tygget en gang mere i et udvalg, og det gør måske heller ingen skade, bare vi kommer videre og kommer til at handle.