runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2010-04-07:
Jeg har jo i virkeligheden i høj grad besvaret det, i og med at det nu er sådan, at handlingsplanens slutmål for 16 ud af de 17 sagstyper som lovet er leveret.
Vi har nedbragt sagspuklerne med 44.000 sager, og det er sket, ved at der er sat ekstra mandskab ind i Tinglysningsretten i Hobro, og i høj grad ved at medarbejderne i øvrigt har puklet hårdt, arbejdet over, arbejdet i weekenderne osv. for at få sagspuklen ned.
Der er simpelt hen sat ressourcer ind på at løse problemerne og få det manuelle arbejde, der skal gøres, gjort.
Derfor er vi nu i mål med handlingsplanen.
Vi har videre ambitioner.
Vi vil gerne ned på en gennemsnitlig sagsbehandlingstid på 5 dage.
Men her og nu drejer det sig om at få antallet af de matrikulære sager bragt ned, sådan at vi også der får en gennemsnitlig sagsbehandlingstid på 10 dage.
Det forventer vi kan nås den 31. maj.
Det er Tinglysningsrettens vurdering, at det kan man.
Det må jeg henholde mig til.
De har også fået ekstra ressourcer.
Det gøres simpelt hen ved at sætte ekstra ressourcer ind.
Med hensyn til at give nogen garanti vil jeg nok sige, at man skal passe meget på med at give garantier, men jeg kan ikke forestille mig, at der igen vil kunne opstå noget, der bare ligner de problemer, vi har haft i Tinglysningsretten, for nu er handlingsplanens mål som sagt nået.
Det betyder ikke, at der aldrig nogen sinde vil opstå et problem, men situationen vil blive fulgt meget nøje.
Maja Panduro (S), 2010-04-07:
Så skal jeg gøre det helt kort.
Som jeg forstår ministerens svar, og hvis vi skal holde os til det klare svar, siger ministeren altså: Nej, man er ikke og kan ikke nødvendigvis defineres som fattig, fordi man er afhængig af kirken for hjælp til mad, tøj og sko.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-07:
Det, som jeg i mit svar på spørgerens spørgsmål prøvede at beskrive, var, at jeg jo ikke kender baggrunden for de her familiers situation og for, hvorfor den er, som den er.
Som jeg også sagde i svaret, mener jeg ikke, at man altid udelukkende skal være afhængig af at få hjælp fra kirkerne til diverse livsfornødenheder, det mener jeg sådan set ikke er en varig løsning i nogen som helst situation.
Og der mener jeg jo, at det er væsentligt, at man også får afdækket boligsituationen, uddannelsessituationen, beskæftigelsessituationen og alle mulige andre ting.
Og der kender jeg ikke nok til de her familiers baggrund til at kunne komme med et klart svar.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-07:
Jeg tror slet ikke, hr. Benny Engelbrecht hører efter, hvad jeg siger.
Altså, jeg har flere gange – jeg har ikke engang tal på, hvor mange gange det er – sagt her, at jeg synes, at det er for dårligt, at det er dybt beklageligt, ikke mindst over for de mange borgere, der er berørt af de lange sagsbehandlingstider.
Det er ærgerligt, det er en møgsag, og det har jeg sagt mange gange, så når hr. Benny Engelbrecht spørger, om jeg ikke kan forstå, at man synes, det er utilfredsstillende, undrer det mig, at jeg skal svare på det en gang til, for hvis der er nogen, der synes, det er utilfredsstillende, er det mig.
Jeg synes, det er meget utilfredsstillende, så det håber jeg at vi ligesom har fået afklaret nu.
Vi er enige om, at det her er utilfredsstillende.
Med hensyn til placeringen af ansvar, som hr. Benny Engelbrecht er så optaget af, er det sådan, at Rigsrevisionen i øjeblikket er ved at analysere hele det forløb, der har været, og der skal jeg ikke som minister gå ind og foregribe, hvad Rigsrevisionen måtte nå frem til.
Der synes jeg, at vi må afvente, hvad Rigsrevisionen har at sige om det forløb, der har været, om der er grund til at bebrejde nogen noget.
Men jeg vil bare sige en ting: Jeg synes, der er en tendens til, at offentligt ansatte i den grad bliver udsat for at skulle stå til ansvar, når der bliver begået fejl – ud over alle grænser.
Selvfølgelig skal folk stå til ansvar for de beslutninger, de tager, og for det arbejde, de laver, men det er sådan, at nogle gange begås der fejl, og det er sådan, at hvis ikke man tillader nogen fejl at blive begået, er der ingen, der tør træffe nogen beslutninger.
Derfor skal man lige passe på, at man ikke overfalder offentlige medarbejdere, hver eneste gang der er problemer, og vil drage dem til ansvar.
Det viser sig bagefter at være en fejl, men det er altså nogle gange tilgiveligt at begå nogle fejl.
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-07:
Jeg går ud fra, at ministeren godt kan forstå den utilfredshed, der er meget bredt i samfundet, og som også gør, at vi står her.
Ministeren kalder det lidt sortsyn, men man må også sige, at det nu engang er oppositionens ansvar at holde øje med – det er det, som er vores opgave – at embedsførelsen hos regeringen foregår på en korrekt måde.
Derfor må ministeren vel kunne forstå, at der simpelt hen er en ekstrem utilfredshed med, at man kan se, at man har en regering, der tilsyneladende er blevet advaret imod de problemer, der ville opstå i forbindelse med den digitale tinglysning, men alligevel er gået ind ad den åbne dør og ud ad den vej med alle de her mange problemer, som har ført til det kaos, der har været i tinglysningen.
Ministeren kan vel forstå den utilfredshed, både i oppositionen og i den brede befolkning?
Jeg vil gerne indlede med at slå fast, at vi Socialdemokrater har den allerstørste og dybeste respekt for de medarbejdere, der er ansat i Tinglysningsretten.
De har haft en usædvanlig svær opgave.
Når vi er utilfredse med de mange sager, der er i systemet, som ikke er løst, er det først og fremmest en utilfredshed, som peger på beslutningstagerne og ikke på medarbejderne.
Det vil jeg godt slå meget tydeligt og klart fast.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ind til, hvor mange medarbejdere der for tiden er tilført tinglysningssystemet fra Kort- og Matrikelstyrelsen.
Hvor stor sagsmængde kan man forvente, at de medarbejdere er i stand til at løse?
Jeg må også spørge ministeren: Kan ministeren ikke forstå den utilfredshed, der er ikke blot hos os i oppositionen, men også i befolkningen, når vi oplever en regering, der tilsyneladende var blevet advaret imod de problemer, der kunne opstå?
De opstod, men alligevel fortsatte man altså ind i det her minefelt af problemer, der fulgte med den digitale tinglysning.
Jeg har svært ved at se, at man ikke skulle være blevet advaret på forhånd om de problemer, der kunne opstå.
Nu har der været en vis dækning af erstatningsspørgsmålet, kompensationsspørgsmålet, i både Dagbladet Børsen og TV 2-nyhederne i dagene omkring påske, og det tyder på, at der er et alternativt flertal i Folketinget, der eventuelt kunne være indstillet på at finde frem til løsninger.
Derfor vil jeg også godt høre, når vi nu taler om det fremadrettede, om det har ændret på ministerens synspunkt om at afvente svaret fra Rigsrevisionen og kammeradvokaten, før vi tager stilling til en eventuel kompensation for de berørte.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-07:
Jeg må først sige, at hvis hr. Benny Engelbrecht har den respekt for medarbejderne ved Tinglysningsretten i Hobro, så synes jeg, at hr. Benny Engelbrecht skulle afholde sig fra bruge udtryk som: Der ligger 21.000 sager og flyder.
Det er det, jeg mener er en disrespekt over for de medarbejderes arbejde.
De arbejder hårdt med dem, og de har styr på sagerne, men det tager altså tid for dem at komme i bund med dem.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvor mange medarbejdere der midlertidigt er overflyttet fra Kort- og Matrikelstyrelsen, så drejer det sig, så vidt jeg er orienteret, om fem medarbejdere, der er overflyttet til Tinglysningsretten.
Det er jo en balance, for hvis der kommer for mange nye medarbejdere, skal man bruge for mange ressourcer på at træne og uddanne dem, set i forhold til at de skal kunne gå direkte til at løse opgaverne.
Så der er sådan en balance: Man skal ikke have for mange og heller ikke for få.
Der forstår jeg, at man er ganske tilfreds med det antal medarbejdere, der nu assisterer med at få håndteret sagerne.
For så vidt angår hele erstatningsspørgsmålet, er det rigtigt, at vi afventer kammeradvokatens vurdering.
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-07:
Hvor mange medarbejdere er det konkret, der på nuværende tidspunkt er afsat til matrikulære sager i Tinglysningsretten?
Det, jeg sigter til her, er naturligvis, om det er realistisk at opnå den målsætning, der hedder 31. maj, i forhold til at få afviklet de lidt over 6.000 matrikulære sager, der ligger i systemet og, jeg skal med glæde lade være med at bruge udtrykket flyder, men så i hvert fald venter umådelig længe.
For tiden er ventetiden, som jeg kan forstå det ud af Tinglysningsrettens hjemmeside, 105 dage, og så kan det godt være, at sagerne ikke flyder, men så får de i hvert fald lov til at ligge meget, meget længe.
Det er klart, at jeg naturligvis ikke er særlig tilfreds med at høre, at der ikke kan komme et større skred i spørgsmålet om eventuel kompensation, men jeg har i hvert fald noteret mig ministerens svar.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-07:
Jeg bliver hr. Benny Engelbrecht svar skyldig på, præcis hvor mange medarbejdere der beskæftiger sig med matrikulære sager, og det er også muligt, at der er nogle, der både beskæftiger sig med de sager og med andre sager.
Så jeg bliver svar skyldig på, præcis hvor mange det drejer sig om.
Derudover er det heller ikke til, tror jeg, at sige – men det kan vi jo få undersøgt, og så kan jeg jo svare skriftligt på det, hvis der er ønske om det – hvor mange sager man kan ekspedere, for der kan være en matrikulær sag, som det tager en medarbejder flere dage at ekspedere, fordi den er uhyre kompliceret, og så kan der være andre af de matrikulære sager, som ikke tager så lang tid at løse, og hvor man måske kan løse flere på en dag.
Så jeg tror, det er svært at give noget præcist svar på det spørgsmål, og jeg har i hvert fald ikke svaret her.
For så vidt angår erstatningsspørgsmålet, synes jeg jo, det er rimeligt nok, at vi spørger kammeradvokaten, som så må vurdere erstatningsgrundlaget.
Kammeradvokaten har så igen villet afvente – og det synes jeg er helt naturligt – Rigsrevisionens vurdering af, hvad det rent faktisk er, der er foregået hen over efteråret i forbindelse med etableringen af systemet.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-07:
Æres den, der æres bør.
Sagen er den, at dygtige medarbejdere har bragt den her sagspukkel ned til 21.000.
Det er vi for så vidt enige om.
Ministeren er lige ved at fortælle Folketinget her, at det er hans skyld, at vi er kommet derned.
Jeg synes, at den ros skal tilfalde de dygtige medarbejdere, der har knoklet med det her.
Men sagen er jo den, at der var blevet advaret imod systemfejl.
Der var blevet advaret om, at det her system ikke fungerede.
Og bevares, det er måske ikke det første edb-system, der er blevet sat i verden hverken herhjemme eller i udlandet, der ikke har fungeret perfekt fra første dag.
Men det, der må være målet med at sætte sådan nogle projekter i gang, må vel være at minimere de fejl, der kan være der.
Det har jo haft en konsekvens, der er fatal for rigtig, rigtig mange familier, der ikke vidste, om de var købt eller solgt.
Og der er en kontant afregning, som de skal erlægge hver måned, indtil deres sager er klaret.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-07:
Altså, jeg synes, at det er lige vidtløftigt nok af hr. Bjarne Laustsen at sige, at jeg skulle bede om ros og gerne vil roses eller noget, der bare ligner, for det her.
Jeg har såmænd ikke nogen andel i, at det nu går godt.
Det er lige præcis, som hr. Bjarne Laustsen siger, medarbejderne ved Tinglysningsretten i Hobro, som har gjort et fantastisk stort stykke arbejde for at få det her system til at fungere og altså fået nedbragt sagspuklen.
Så det er dem, der skal have ros.
Det, jeg så før stilfærdigt tillod mig at sige, var, at jeg syntes, at både hr. Benny Engelbrecht og hr. Bjarne Laustsen så sådan lidt sort på livet og ligesom manglede noget lyssyn, et muntert sind, fordi man i den grad fokuserede på de negative ting.
Jeg ærgrede mig lidt over, at vi ikke i fællesskab kunne glæde os over, at det rent faktisk er lykkedes at nå handlingsplanens mål for 16 ud af 17 sager.
Tilbage er altså de matrikulære sager, hvor sagsbehandlingstiden ikke er nede på det, den skal være nede på.
Det var bare det, jeg sådan set tillod mig at filosofere lidt over.
Men nu er man altså nået dertil.
Med hensyn til placering af ansvar skal jeg ikke kunne sige, om man kan placere et ansvar,
men jeg forstår, at Rigsrevisionen kigger på sagen, og så må vi jo se og høre, hvad Rigsrevisionen har at sige om den sag, når de har afsluttet deres undersøgelse.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-07:
Jeg kan love regeringen, at vi Socialdemokrater vil regeringen det bedste, vi vil folk det bedste, vi vil gerne have, at der her efter påske kommer gang i hushandlerne, at ejendomsmæglerne kan sætte boliger til salg, og at dem, der gerne vil sælge deres boliger, kan få dem solgt, og dem, der gerne vil købe dem, kan købe dem.
Det, der er problemet her, er, at staten har sat et system i gang, som det godt kan være på lang sigt kommer til at virke ganske fornuftigt efter hensigten, men som foreløbig ikke har virket efter hensigten, og som kommer til at koste rigtig, rigtig mange penge for de implicerede og betyder, at de ikke ved, om de er købt eller solgt.
Hver eneste gang vi har spurgt til sagen, har man sagt, at nu har man lige fundet en løsning, og nu sker der sådan og sådan.
Man har jo forhalet problematikken.
Man kunne have sat flere ressourcer ind tidligere, når nu man havde erkendt, at problemet var der.
Så kunne vi have fået endnu flere handler over disken, og folk var blevet fri for at betale ekstra høje renter til banken.
Derfor er regeringen medskyldig i det her.
Det tror jeg også at kammeradvokaten vil komme frem til.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-07:
Jeg kan ikke forudskikke, hvad kammeradvokaten vil nå frem til, men kammeradvokaten beskæftiger sig slet ikke med det spørgsmål.
Kammeradvokaten beskæftiger sig med erstatningsspørgsmålet.
Det er Rigsrevisionen, der beskæftiger sig med spørgsmålet om, hvad der er gået galt, hvorfor, og hvem man eventuelt skal sige har ansvaret for det.
Men vi er jo enige om, at det er for dårligt, at tingene er gået så skævt, som de er.
Jeg synes, at det er meget beklageligt, ikke mindst for de mange borgere, der er berørt af de lange sagsbehandlingstider.
Det synes jeg er dybt beklageligt.
Når det så er sagt, vil jeg bare gøre opmærksom på, at det altså i dag er sådan, som jeg sagde før, at man har nået handlingsplanens mål, og 60 pct. af sagerne bliver behandlet på nærmest 0 sekunder.
De bliver i hvert fald behandlet på samme dag.
Det betyder, at ser vi bort fra de matrikulære sager, hvor der ligger godt 6.000 sager og venter, er den gennemsnitlige sagsbehandlingstid nu hurtigere, end den var, før vi indførte det her tinglysningssystem.
Så vi har altså i dag en situation, hvor tingene fungerer bedre, som det er nu, end da vi indførte tinglysningssystemet, bortset fra de matrikulære sager, hvor vi gerne skulle være nået dertil den 31. maj.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-08:
Det vil vi selvfølgelig også gøre, når vi nu får chancen for det lige om lidt, men man kan vel sådan forvente af et af de store oppositionspartier, som nu gerne vil i regering, hvis man får magt, som man har agt, at man også har nogle anvisninger på, hvordan man kunne gøre, og at man ikke bare henviser til nogle andre, for det kan alle jo gøre.
Alle kan jo finde ud af at sige, at de gerne vil have alle bolsjerne i hele butikken, bare nogle andre betaler for dem.
Og hvad angår de motorveje, som nu har været en del af det, så ja, det er i øvrigt en del af de aftaler, som vi har indgået, hvori der bliver lavet nogle opsamlingspuljer, og så er det, at vi, når vi nu lige præcis er nået til idéfasen, gerne vil foreslå f.eks. nogle motorveje i Jylland for en del af de puljepenge.
Det er jo en relevant måde at gøre det på, men når det er sådan, at man ikke engang selv er klar over det i sin egen argumentation, så er det jo helt tydeligt, at det er gennemhullet som en si, og så er vi jo tilbage ved ordet bluff.
Man kunne også sætte et andet på: Luftkasteller.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-04-08:
Jeg sagde ikke, at debatten er beskæmmende, jeg sagde, at det, der er beskæmmende, er, hvis man ikke vil forholde sig til det reelle problem og det, som det her lovforslag beskæftiger sig med, nemlig at vi har en meget urimelig rabatordning i dag på de videregående uddannelser, mens man på ungdomsuddannelserne har en, hvor der ikke er noget loft.
Det er sådan set det, vi diskuterer her i dag, altså om man er villig til at ændre på det eller ej.
Så vil jeg gerne sige til det her med, at der er nogle steder, hvor der så ikke er offentlig transport, at der jo faktisk også flere gange er blevet rejst spørgsmål herinde om fradrag, hvis man vil køre selv til uddannelsesstedet, og der har den tidligere undervisningsminister gang på gang afvist, at man kunne gøre noget ved det, for uddannelse var jo ikke det samme som arbejde, og det var kun, hvis man havde arbejde, at man kunne få det.
Hvis vi kan gå ind og kigge på det, synes jeg da bestemt, vi skal gøre det, men jeg synes, man skylder den her problematik at forholde sig til det konkrete forslag, der ligger her i dag, og ikke bare sige, at man vil have en arbejdsgruppe, og at man vil kigge på noget med fradrag, hvis folk vil køre selv.
Man må forholde sig til det konkrete forslag.
Karsten Lauritzen (V), 2010-04-08:
Jeg vil blot sige, at i det virkelige Udkantsdanmark – der, hvor jeg er født og opvokset – er der ikke mange offentlige transportmidler, så det her forslag vil ikke hjælpe ret mange, er jeg ked af at sige.
Men jeg hæfter mig ved, at fru Kirsten Brosbøl siger, at debatten er beskæmmende, og jeg vil godt lige grave lidt i det, for synes Socialdemokratiets ordfører på det område virkelig, det er beskæmmende, at vi har en debat om økonomisk ansvarlighed, og er økonomisk ansvarlighed ikke – man kan blot svare ja eller nej – at når man lægger et forslag frem, der koster penge, anviser man samtidig en finansieringskilde?
Ja eller nej?
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-08:
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, om ordføreren mener, det er god praksis fra Socialistisk Folkepartis side, at man laver et forslag, som ikke er finansieret, og om ordføreren ikke mener, at man burde have lavet det forarbejde, inden vi behandlede forslaget i Folketingssalen.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-04-08:
Nu har jeg jo af gode grunde ikke skrevet forslaget, så det har jeg ikke haft mulighed for.
Jeg siger bare, at vi er positive over for det her forslag; Socialdemokraterne synes, det er vigtigt, at vi får løst det her problem, og hvis vi er enige så langt – for jeg hører nu, at man siger, at man måske alligevel godt vil gøre noget ved det i regeringspartierne – synes jeg da, at vi i udvalgsbehandlingen skulle prøve at kigge lidt på, hvad det så er for nogle løsninger, vi kan finde frem til i fællesskab for at løse det her problem.
Det kunne da have været hensigtsmæssigt, for så havde vi undgået at få den debat her i dag, og så kunne vi måske have diskuteret det, der er substansen i forslaget, nemlig at vi er ved at få en skævvridning af Danmark med et Udkantsdanmark, hvor uddannelsesniveauet bliver lavere og lavere, mens de veluddannede flytter ind til byerne.
Det er det, jeg synes er problematikken, og det er det, jeg synes vi skulle have diskuteret her i dag, og ikke den her snak, som de borgerlige er meget optaget af i stedet for at forholde sig til det reelle problem.
Karsten Lauritzen (V), 2010-04-08:
Det synes jeg faktisk også, hvis jeg skal være helt ærlig, at ministeren gjorde.
Ministeren har redegjort for, at man faktisk, inden det her forslag blev fremsat, har forholdt sig til problemstillingen i arbejdsgrundlaget for den her regering, og man har sagt, at man kigger på det.
Det synes jeg man i oppositionen skylder at anerkende og at Socialdemokratiets ordfører skylder at anerkende.
Jeg synes også, at fru Kirsten Brosbøl skylder at anerkende, at når der bliver stillet et spørgsmål, et ja eller nej-spørgsmål, så svarer man på det.
Altså: Er det ikke økonomisk ansvarligt, når man lægger et forslag frem i Folketingssalen, der koster noget, at man samtidig anviser en finansieringskilde?
Er det ikke økonomisk ansvarligt, ja eller nej?
Det er meget simpelt.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-04-08:
Det, jeg synes er økonomisk ansvarligt, er, hvis man opnår de uddannelsesmålsætninger, man sætter sig, og at man på den måde kan forbedre de offentlige finanser årligt med 8,5 mia. kr.
Det her forslag vil bidrage til det, og derfor synes jeg, man bør se det i det lys.
Vi vil få flere i uddannelse, og dermed vil man bidrage til at opnå regeringens egne målsætninger.
Selvfølgelig skal man finansiere sine forslag, og derfor vil jeg også sige, at vi i udvalgsbehandlingen må kigge på det her og se, om vi så ikke kan finde fælles fodslag, for hvis jeg lytter mig frem til, at regeringspartierne sådan set i virkeligheden synes, det er vigtigt, at vi gør noget ved det, må vi jo kunne finde frem til en eller anden løsning.
Jeg ved ikke, om det var et spørgsmål eller mere en kommentar.
Jeg opfatter det ikke som et spørgsmål.
Jeg tror ikke, at jeg har mere at tilføje til den debat.
Jeg har svaret i mine tidligere bemærkninger, at vi stiller os positive over for forslaget, og at vi synes, der er nogle gode intentioner i det, så jeg synes, at spørgeren skal tage den debat med SF, som er forslagsstiller.
Mads Rørvig (V), 2010-04-08:
Og der står jo i lovforslaget, at det vil koste minimum 6,5 mio. kr.
Tidligere har hr. Ole Sohn fra Socialistisk Folkeparti, som Venstres ordfører også nævnte, udtalt, at han synes, det er urimeligt at forlange, at et parti skal præsentere finansiering af samtlige af sine forslag hvert år.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-04-08:
Jeg vil ikke stå og kommentere, hvad medlemmer af SF har sagt om det ene eller det andet.
Så det er jo heller ikke noget ukendt fænomen fra regeringspartiernes side, at man på den måde kommer med forslag i øst og vest, som man ikke finansierer.
Men jeg vil gerne tilkendegive, at det selvfølgelig, inden vi stemmer om et forslag, er nødvendigt, at man så har afklaret det.
Og derfor siger jeg, at vi har en udvalgsbehandling af det her forslag, og at vi jo må forsøge at sætte os ned og finde en løsning på det her, og hvis regeringspartierne er enige i, at der er et problem, så synes jeg ærlig talt, at man skulle gå konstruktivt ind i den debat.
Mads Rørvig (V), 2010-04-08:
Jeg må indrømme, at jeg også synes, ministeren gik konstruktivt ind i debatten og sagde, at det er noget, der skal kigges på.
Men jeg synes ikke, ordføreren forholdt sig til mit spørgsmål.
Nu er det ikke en tilfældig avis eller et sted, hvor man skyder i øst og i vest, som ordføreren nævner.
Man fremlægger en sag i Folketingssalen, og vi står i Folketingssalen og behandler et forslag, der minimum koster 6,5 mio. kr. uden den adfærdsændring, der så måtte være.
Er det rimeligt, at der ikke er anført finansiering i det her forslag?
Kirsten Brosbøl (S), 2010-04-08:
Jeg synes, at spørgeren skal tage den debat med forslagsstillerne.
Så må vi jo kigge på, hvordan vi kan finde den – synes vi – meget beskedne udgift, der ligger her, og vi så kan få en forbedring af uddannelsesmålsætningerne og på den måde kan få forbedret de offentlige finanser ved at opnå de uddannelsesmålsætninger.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-08:
Gode gamle professor Tribini kunne ikke have gjort det her ret meget bedre.
Man kommer næsten til at tænke på det.
Det her svarer jo til, at de åbner, og så ryger man ind ad den store dør, og så vil man selvfølgelig gerne prøve alle gyngerne og det hele.
Det kan også næsten svare til, at man derhjemme inviterer alle gadens unger med i Tivoli, og så, lige inden de skal til at hoppe ind i bilen, siger, at vi for resten ikke har nogen penge med til at prøve gyngerne alligevel.
Den bedste betegnelse for det er jo bluff – og det er det allerbedste, man kan sige om det her.
Alle vil jo gerne lave nogle forbedringer, og derfor er jeg også meget glad for, at ministeren har sagt, at vi lige præcis skal gå i retning af at få forhøjet de her mål, vi har, på undervisningsområdet, og det gør man jo skridt for skridt, når man også har nogle penge med til det.