Lars Barfoed (KF), 2010-03-04:
Det her beslutningsforslag vil pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag, som skærper straffen, når vi taler om voldtægt og samleje opnået ved anden ulovlig tvang end vold eller trussel om vold, når den forurettede også er offer for menneskehandel.
Af bemærkningerne kan man se, at forslagsstillerne gerne vil signalere, at samfundet hverken kan eller vil tolerere menneskehandel og den udnyttelse, som finder sted, af handlede kvinder – og mænd for den sags skyld.
Samtidig ønsker forslagsstillerne, og jeg citerer,
at: »tydeliggøre, at det er voldtægt, hvis en kunde er vidende om, at den prostituerede, som kunden køber sex hos, er offer for menneskehandel og derfor truet til at prostituere sig selv.«
Her vil jeg indledningsvis gerne understrege, at regeringen naturligvis har en meget stor sympati for den intention – jeg er faktisk helt enig i intentionen – at vi skal styrke indsatsen mod menneskehandel.
Jeg tror, at vi alle sammen kan dele den opfattelse.
Vi skal gøre alt, hvad der står i vores magt, for at bekæmpe menneskehandel, men den strafskærpelse, som foreslås her, er efter regeringens opfattelse ikke vejen frem til at nå det mål.
Det at købe sex hos en prostitueret, som er offer for menneskehandel, udgør jo efter de gældende regler og definitioner ikke i sig selv en voldtægt.
Noget andet er, at de konkrete omstændigheder i den enkelte sag kan indebære, at kunden vil kunne straffes for medvirken til voldtægt eller overtrædelse af straffelovens § 217 om samleje opnået ved anden ulovlig tvang end vold eller trussel om vold.
Efter omstændighederne vil der altså således kunne straffes for voldtægt eller medvirken hertil, hvis en kunde har samleje med en prostitueret med forsæt til, at den prostitueret ved vold eller trussel om vold er tvunget til dette samleje.
Som et eksempel kan man jo nævne den situation, at en kunde ved et besøg på et bordel kan se og måske også høre, at bordellets ejer ved trussel om vold tvinger en prostitueret til at have samleje med kunden.
Tilsvarende vil en kunde efter omstændighederne kunne straffes for overtrædelse eller medvirken til overtrædelse af straffelovens § 217, hvis kunden har samleje med en prostitueret med forsæt til, at den prostituerede er tvunget til dette samleje ved anden ulovlig tvang end vold eller trussel om vold, f.eks. ved trussel om frihedsberøvelse.
Det er der efter regeringens opfattelse gode grunde til.
Enhver voldtægt er en alvorlig forbrydelse, som jo indebærer en meget, meget grov krænkelse af offerets frihed til at bestemme, hvem han eller hun vil have et seksuelt forhold med, og derfor er der efter regeringens opfattelse ikke noget grundlag for at indføre en ordning, hvor visse former for voldtægt generelt anses for grovere end andre, heller ikke når det drejer sig om ofre for menneskehandel.
Tværtimod lægger regeringen stor vægt på, at strafudmålingen i voldtægtssager fortsat sker på grundlag af en konkret vurdering i hvert enkelt tilfælde af voldtægtens karakter og de øvrige omstændigheder, der knytter sig til det.
Hertil kommer jo så, at den bestemmelse, man foreslår om skærpet straf for voldtægt m.v., når offeret er offer for menneskehandel, efter regeringens opfattelse også rejser nogle vanskelige spørgsmål i praksis.
Man kan ganske vist pege på, at vi bl.a. har erfaring for, at ofre for menneskehandel i mange tilfælde er prostituerede kvinder fra en række andre lande, men det betyder jo ikke, at man i en straffesag sådan uden videre kan konkludere, at en gerningsmand har haft det fornødne forsæt, fordi vedkommende har været klar over, at offeret var prostitueret og kom fra et andet land.
Endvidere kan den pågældende menneskehandelsforbrydelse været begået på et tidspunkt, der ligger noget før – det kunne være ganske lang tid før – gerningsmanden kom i kontakt med offeret.
Så kan jeg oplyse, at Justitsministeriet har anmodet Straffelovrådet om at foretage en generel gennemgang af straffelovens kapitel 24 om forbrydelser mod kønssædeligheden, herunder voldtægt.
Straffelovrådet er i den forbindelse også blevet anmodet om at vurdere strafniveauet i sager om voldtægt med henblik på at vurdere, om der måtte være behov for nogle yderligere initiativer på det her område.
Jeg synes, det ville være naturligt at sende beslutningsforslaget, som vi nu behandler, til Straffelovrådet, således at det kan indgå i rådets overvejelser om en eventuel skærpelse af straffen for voldtægt.
Når alt det så er sagt, vil jeg gerne slå fast, at regeringen er helt enig med forslagsstillerne i, at den forfærdelige forbrydelse, som menneskehandel er, skal bekæmpes, men en skærpelse af straffen for voldtægt af handlede kvinder er altså efter min opfattelse ikke vejen frem til at nå til en bekæmpelse af menneskehandel.
Jeg kan så her fremhæve den handlingsplan til bekæmpelse af handel med mennesker 2007-2010, som regeringen har sat i gang for nogle år siden, og som jo slår fast, at der skal være en helhedsorienteret indsats for ofre for menneskehandel.
Det er en plan, der løber frem til udgangen af 2010.
Den indeholder både nogle forebyggende foranstaltninger, nogle støttende og nogle efterforskningsmæssige aktiviteter samt en øget koordinering af hele samarbejdet mellem de sociale organisationer og myndighederne.
Det overordnede mål med den handlingsplan er at øge bevidstheden i befolkningen om menneskehandel, at etablere en øget både national og international indsats, at ofrene i Danmark får støtte og hjælp, og at bagmændene bliver straffet.
Handlingsplanen bliver evalueret i løbet af 2010, og på den baggrund vil regeringen så tage stilling til, hvordan den fortsatte indsats til bekæmpelse af menneskehandel bliver tilrettelagt bedst muligt.
Partierne bag handlingsplanen vil blive orienteret om evalueringen, når den foreligger, men regeringen kan altså som sagt ikke støtte det foreliggende beslutningsforslag.