Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-01-17:
Tak for det, formand.
Og tak til statsministeren for muligheden for her i Folketinget i dag at have en stor debat om den vej, EU går, og om, hvor Danmark skal placere sig i forhold til EU-samarbejdet.
Det er jo en debat, vi anmeldte tilbage i slutningen af oktober sidste år, for vi har hele tiden haft den holdning, at Folketinget bør have en grundlæggende diskussion om de her spørgsmål.
At debatten først kommer nu, skal jo ikke betyde, at vi så ikke får en god debat; det håber vi meget vi får
Der foregår nogle ting ude i det europæiske landskab, som er meget interessante for Danmark.
Der foregår en diskussion i England i forhold til Storbritanniens tilknytning til et EU-samarbejde, hvor nogle lande – Tyskland og Frankrig – af hensyn til euroen ønsker et meget stærkere integreret samarbejde, specielt om det økonomiske, for at redde euroen.
Englænderne vil øjensynlig en form for mere fleksibelt samarbejde, hvor de kan have en løsere tilknytning i en eller anden sammenhæng.
Det er jo det, der diskuteres, og vi imødeser også den britiske premierminister David Camerons tale i morgen i Rotterdam i Holland om lige præcis de her spørgsmål.
Men det, der foregår derude, er jo noget, som gør det utrolig interessant at analysere, hvor Danmark så bør placere sig i forhold til hele den her udvikling og den diskussion, der er.
Vi har med stor interesse fulgt statsministerens gøren og laden i forhold til de her spørgsmål, og en af baggrundene for, at vi rejste den her debat, var jo også, at statsministeren var på en tur tilbage – kan man vel nærmest sige – til Europakollegiet i Brügge, hvor statsministeren med meget, meget stor begejstring holdt en tale og fik forklaret, at hun dér havde haft den bedste tid i sit liv.
Jeg må sige, at jeg spærrede øjnene lidt op, for jeg troede egentlig, den bedste tid for sådan et politisk dyr, der gerne vil forandre, var den tid, hvor man var blevet statsminister, og hvor man havde fået mulighed for at forandre de ting, man gerne ville have forandret.
Men nej, statsministerens bedste tid havde været tiden på kollegiet i Brügge.
Det falder jo fint i tråd med statsministerens forsikringer i starten af sidste år om, at statsministeren er »European at heart«.
Jeg havde måske troet, der ville komme noget dansk ind over, men det første, der kommer statsministeren i hu, er nok det europæiske.
Men alligevel sagde statsministeren i talen i Brügge også noget indholdsmæssigt interessant – altså ud over det med, hvor livet havde været bedst – for statsministeren sagde jo netop, at vi bliver nødt til nu at komme overens med det faktum, at EU er baseret på fleksibel integration.
Man kunne vel nærmest få den opfattelse, at statsministeren dér gjorde det klart, at det nok var udtryk for noget mere permanent, at der blandt EU-landene samarbejdes om forskellige ting og ikke nødvendigvis om det samme, altså at de ikke nødvendigvis skal ende det samme sted.
Se, det er jo lige præcis kernen af det, som vi også skal forholde os til i Danmark.
Og vi skal se det i forhold til det, jeg startede med, nemlig på den ene side det, der sker i Tyskland og Frankrig med hensyn til at redde euroen, og på den anden side det, der sker i England med den britiske premierminister David Cameron og udenrigsminister William Hague i spidsen, og den tale, der kommer i morgen.
Vi glæder os meget til debatten; vi ser frem til den og er glade for, at der uden tvivl er mange, der vil engagere sig meget i debatten her i salen.
For os er kernen i det indre marked, at vores virksomheder har mulighed for at eksportere deres produkter.
Det mener jeg at Danmark har en åbenlys interesse i, og derfor har vi den politik, at vi ønsker at bevare vores virksomheders adgang til de andres markeder.
Det siger da sig selv.
Det kan godt være, at Enhedslisten ikke er helt optaget af det på samme måde, men det er vi optaget af i Dansk Folkeparti, fordi vi mener, at det er det, der skaber indtjening til nationen.
Der er det bare, at jeg siger, at jeg i virkeligheden jo bare indbyder hr. Per Clausen og andre til en indholdsmæssig debat om de enkelte områder for at finde ud af, hvad der så er det bedste for Danmark.
Spørgsmålet her i dag er jo, om man er villig til at igangsætte den proces, eller om man ikke er.
For at man overhovedet kan komme videre med det her, skal der være villighed til at igangsætte processen ligesom i England.
Det synes vi at vi bør her i Danmark for at demokratisere processen, for at mangfoldiggøre det, for at sikre, at vi har et EU-samarbejde, der hviler på det bredest mulige folkelige mandat.