runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2008-04-11:
I 2001 var hr. Bent Bøgsted og Dansk Folkeparti med til at lave et indgreb i de overenskomster, hvor der stod, at man udelukkende kunne have fuldtidsarbejde.
Det skulle med en vis herres vold og magt være sådan, at den bestemmelse blev fjernet, så der stod, at der skulle være nogle flere deltidsjob, men nu kommer man og siger, at der skal være nogle flere fuldtidsjob.
Man er ansat 37 timer om ugen med ret til at blive sendt hjem, og det ændrer en trepartsaftale ikke noget som helst ved, uanset hvor mange aftaler der bliver indgået.
De handler kun om det offentlige arbejdsmarked.
Men det private arbejdsmarked ansætter de folk, de skal bruge, og når de ikke skal bruge dem længere, har de ret til at sende dem hjem.
Er man ikke klar over konsekvensen?
Line Barfod (EL), 2008-04-11:
Ønsker hr. Bent Bøgsted, at de også skal rammes af dette lovforslag, eller mener hr. Bent Bøgsted, at lovforslaget skal ændres, så de bliver holdt uden for og dermed fortsat har muligheden for at få arbejde?
Vi har kunnet se eksempler i pressen med f.eks. reservetjenere, og der har været en deputation af havnearbejdere i Arbejdsmarkedsudvalget osv.
Mener hr. Bent Bøgsted, at hvis man ikke har et ansættelsesforhold, men får en enkelt eller to dages arbejde, skal man også være omfattet af dette lovforslag?
Bjarne Laustsen (S), 2008-04-11:
Da vi behandlede det tidligere forslag, var hr. Bent Bøgsted ikke bekendt med, at der var lønmodtagere, der direkte blev snydt, fordi vi ikke var i stand til at lave en effektiv lovgivning, der sikrede, at de stramninger, der blev vedtaget herinde, også rent faktisk betød, at man fik sine G-dage.
Er hr. Bent Bøgsted klar over, hvem lovforslaget her helt totalt, ensidigt rammer?
Er det ikke korrekt, at det er kommuner som f.eks. Læsø og Bornholm og andre kommuner i yderområderne, der bliver meget hårdt ramt af forslaget?
Vi kan simpelt hen se, hvor det er, man modtager supplerende dagpenge.
Og er hr. Bent Bøgsted ikke også enig i, at det er bestemte industrier, der bliver ramt, og at det primært er kvinderne og de ufaglærte, der bliver ramt?
Jeg tror, hr. Bent Bøgsted er ganske udmærket bekendt med tallene fra 3F, som har landets største a-kasse.
Bent Bøgsted (DF), 2008-04-11:
Nu mener jeg ikke, at jeg i denne forbindelse har sagt noget om, at det er bedre at være fuldtidsarbejdsløs.
Det mener jeg ikke jeg har sagt, hverken i min ordførertale eller i mit svar til fru Line Barfod, men det kan vi jo se af referatet.
Jeg tror på, at arbejdsgiverne vil ændre adfærd, at de vil begynde at planlægge arbejdet på en anden måde, så vi vil se, at folk kommer på færre uger med supplerende dagpenge, så de, der er på supplerende dagpenge i dag, kan holde sig inden for 30 uger i den 104-ugers-periode, der er afsat.
Det tror jeg på, og det er derfor, vi er indgået i forhandlingerne om forslaget her og har sagt ja til det, netop fordi vi tror på, at arbejdsgiverne finder ud af at ændre adfærd.
Det hører vi også fra mange arbejdsgivere allerede i dag.
Line Barfod (EL), 2008-04-11:
Jeg er fuldstændig enig i, at ideen med dagpengesystemet, som jo i høj grad er bygget op af fagbevægelsen, er at sikre, at lønmodtagere har en eller anden minimumlevestandard, når de ikke er i arbejde.
Jeg synes, det ville være fint, hvis vi fik skabt en situation, hvor alle var i arbejde og arbejdsgiverne så måtte finde ud af, hvordan i alverden de fik løst deres problemer, når de fik brug for rigtig mange mænd eller kvinder på én gang.
Hvis de gør det flere gange på et år, så de når grænsen, mister de fuldstændig retten til supplerende dagpenge, og det vil sige, at en del af dem bliver nødt til at gøre op med sig selv, om de vil bruge muligheden for indimellem at komme ud og få noget arbejde, i håb om at det på et tidspunkt kan føre til fuldtidsarbejde, eller om de bliver nødt til at vælge at være fuldtidsarbejdsløse.
Jeg kan ikke helt forstå hr. Bent Bøgsteds holdning om, at så er det bedre, at de er fuldtidsarbejdsløse.
Bent Bøgsted (DF), 2008-04-11:
Nu er lovforslaget blevet, som det er, men det, fru Line Barfod skitserede, har vi jo også haft et eksempel på med et kongrescenter, hvor man sagde, at man havde behov for, at der stod en tjenerstab til rådighed, når man indimellem fik et arrangement.
Så skulle det være sådan, at der stod så og så mange tjenere til rådighed.
Men det er jo ikke det, dagpengesystemet er bygget op på.
Dagpengesystemet er bygget op på, at når man mister sit arbejde, har man mulighed for at få understøttelse, indtil man finder et nyt arbejde.
Det har aldrig været hensigten med dagpengesystemet, at det skulle være sådan, at dagpengesystemet skulle sikre, at der var et vist antal ledige.
Det optimale for os er jo, at alle får fuldtidsbeskæftigelse, og forslaget her vil være med til at skabe en adfærdsændring hos arbejdsgiverne, så de må begynde at planlægge arbejdet på en anden måde, så det sikres, at endnu flere kommer i fuldtidsbeskæftigelse.
Nu er det jo sådan, at hr. Bjarne Laustsen sikkert også er bekendt med, at der er foregået trepartsforhandlinger om at skaffe flere fuldtidsstillinger.
Jeg tror, at med de redskaber, der er lagt frem nu, og med de aftaler, der er indgået, vil vi se en adfærdsændring hos arbejdsgiverne og hos kommunerne, så der bliver oprettet
Som hr. Jens Vibjerg også var inde på, er de jo i Region Midtjylland i gang med at omlægge og skabe flere fuldtidsarbejdspladser, og det er det, der er hensigten.
Bjarne Laustsen (S), 2008-04-11:
Jeg kender udmærket den 14. april.
Sagen er den, at måden, man gør referenceperioden op på, står i lovforslaget, og den skal gælde fra den dag, og alle og enhver ved jo, at vi ikke kan nå at vedtage lovforslaget inden den dag.
Derfor spørger jeg igen, om der er et element af tilbagevirkende kraft i det her, om vi starter på en frisk, når loven træder i kraft, om det er fra den 14. april, eller hvilken dato det er.
Så vil jeg gerne bede ministeren om at bekræfte, om det er tilsigtet, at det, det handler om i dag, præcis rammer nogle bestemte grupper - det rammer de ufaglærte, det rammer kvinderne, det rammer yderområderne, og det rammer eksempelvis både havnearbejdere og fiskeindustrien.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-11:
Jeg vil gerne gentage, at baggrunden for forslaget er, at der er mangel på arbejdskraft.
Derfor har vi valgt at begrænse perioden, man kan få supplerende dagpenge i, til 30 uger, fordi vi jo anerkender, at der kan være brug for den fleksibilitet, men det, vi har villet sikre, er, at arbejdsgivere og lønmodtagere ikke har kunnet indgå en uhellig alliance ved permanent at indrette sig på supplerende dagpenge.
Og derfor vil jeg - for at forudskikke hr. Bjarne Laustsens næste spørgsmål - sige, at der jo er masser af stillinger, som man kan søge, og at man ikke kan reservere sin arbejdskraft til en bestemt virksomhed.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-04-11:
Er dette lovforslag efter ordførerens mening udtryk for, at regeringen nu har gjort det optimale for at sikre ligestilling på arbejdsmarkedet her i Danmark?
Louise Schack Elholm (V), 2008-04-11:
Lovforslaget præciserer definitionen for lige løn og sikrer derved en større klarhed om principperne bag reglerne for lige løn.
Det giver en klarhed, som den danske befolkning har krav på.
Lovforslaget udvider beskyttelsen mod forskelsbehandling til at gælde enhver form for ugunstig behandling, når der er blevet fremsat krav om lige løn.
Det sikrer altså i højere grad imod forskelsbehandling.
Lovforslaget definerer desuden en række former for chikaner, sexchikane m.v., i tydeligere formuleringer og skaber således en klarhed om denne politik.
Endelig bliver princippet om mainstreaming indført for alle offentlige myndigheder, der er dækket af ligelønslovens område.
Venstre støtter lovforslaget.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-11:
Det må vi jo se, når handlingsplanen bliver færdig.
Det er klart, at når man fremlægger en handlingsplan til nedbringelse af sygefraværet, vil den også koste nogle penge.
Men det vil jo så fremgå til sin tid, og det vil også fremgå, når vi skal indlede de politiske forhandlinger, hvor mange eller hvor få penge det drejer sig om.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2008-04-11:
Det er dejligt at høre, at ministeren så endelig har fundet ud af, at det forslag, som vi kom med i forbindelse med jobplanen, måske godt kan bruges til noget alligevel.
Men jeg fik ikke helt svar på det, jeg spurgte om: Den mindreudgift, der bliver, på de 183 mio. kr. i 2008 og 312 mio. kr. i 2009, vil den blive anvendt på det her område?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-11:
Det er jo netop det, vores udspil tager sigte på.
Jeg har jo haft møde med alle interessenter i den her sag, arbejdsgivere, lønmodtagere, kommuner, patientforeninger, pensions- og forsikringsselskaber osv., for at få alle ideer på bordet til, hvordan vi kan få vendt udviklingen i sygefraværet.
På baggrund af det arbejder vi i øjeblikket med en handlingsplan på området, og vi forventer at kunne præsentere handlingsplanen i midten af juni måned.
Det er sådan, at sygefraværet som bekendt er steget meget voldsomt, og der er i dag tre gange så mange, der er fraværende på grund af sygdom som på grund af ledighed, og derfor ved vi jo også, at det specielt er det langvarige sygefravær, vi skal sætte ind over for, og det er det, vi vil koncentrere os om i vores handlingsplan.
Vi vil ikke bruge mange kræfter på brækkede ben på skiferien, og når folk har fået en alvorlig kræftdiagnose, skal vi heller ikke bruge mange kræfter på at forstyrre dem med at diskutere tilbagevenden til arbejdsmarkedet.
Men der findes en meget stor gruppe, som ikke har nogen diagnoser, men har et sygefravær i lange perioder.
Der kan vi jo se det alvorlige problem, at der sker en voldsom udstødning fra arbejdsmarkedet.
Jeg tror, det er sådan, at efter 12 måneder er det fire ud af fem, der ikke vender tilbage, og analyser viser, at jo tidligere, vi griber ind, jo større mulighed er der for at sikre folk en tilknytning til arbejdsmarkedet.
Det er det, vores handlingsplan i juni måned vil beskæftige sig med.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2008-04-11:
Jeg har med stor tilfredshed hørt både ministeren og ordførerne fra de regeringsbærende partier udtrykke enighed om, at der er problemer med sygefraværet og med mangel på arbejdskraft i Danmark i dag.
Jeg kunne så godt tænke sig at spørge ministeren: Når nu det fremgår af lovforslaget, at der i 2008 vil være en besparelse eller en mindreudgift på 183 mio. kr. og i 2009 vil være en 312 mio. kr., vil ministeren så fremkomme med forslag til at bruge nogle af de her penge på at forbedre arbejdsmiljøet, mindske sygefraværet og dermed sikre flere hænder på arbejdsmarkedet - eventuelt i det udspil, der kommer i juni?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-11:
Nu debatterer jeg ikke de her ting til hverdag med fru Lone Dybkjær, men hvis vi gjorde det, så ville jeg jo også have fremhævet, at vi er kommet ret langt i den her regerings tid med at få svage grupper ind på arbejdsmarkedet.
Siden 2004 er 30.000 personer fra de såkaldte matchgruppe 4 og matchgruppe 5 kommet ind på arbejdsmarkedet.
Derfor er det ræsonnement, fru Lone Dybkjær kommer med, lidt forkert, for jeg tror, at tyskerne - og de skeler jo også lidt til Danmark - ser, hvor godt det går i Danmark med at få de grupper ind på arbejdsmarkedet.
Så helt tåbeligt bærer vi os jo altså ikke ad.
Det, jeg tror er afgørende her, er, at arbejdsgiverne arbejder med de her ting, og jeg kan sige, at vi i næste uge kommer med en stor analyse af sygefraværet i Danmark, hvor vi jo fremlægger, hvad vi ved om sygefravær.
Det tror jeg vil give anledning til en meget interessant og vigtig debat.
Så det er i allerhøjeste grad et emne, vi har fokus på, nemlig at reducere sygefraværet, som desværre er inde i en voldsom stigning i øjeblikket.
Lone Dybkjær (RV), 2008-04-11:
Det bliver jo ikke bedre af, at ministeren bliver ved med at læse sådan nogle præfabrikerede svar op, som siger det samme, som han allerede har sagt tidligere.
Ministeren kender jo udmærket situationen i andre lande, f.eks. i Tyskland, hvor der er meget dramatiske beskyttelsesregler - om man så må sige.
Det kan man jo godt, hvis man vil, kalde det her også - i en anden optik i hvert fald.
Der er det da klart, at det er virksomhedernes problem, at de står med store sociale byrder, når de skal ansætte folk, og at det derfor er svært at få ansættelse, fordi man skal tage alt det her ind.
Igen vil jeg sige, at ministeren jo sådan set bare kunne sige: Vi er nødt til at få det her finansieret, og vi har fundet, at det her var en god måde at finansiere det på.
Den der firkantethed, ministeren anvender, synes jeg er fuldstændig meningsløs, fordi ministeren jo i en anden situation ville have anvendt den stik modsatte argumentation.
Vi pålægger arbejdsgiveren en større byrde, og det gør det da alt andet lige mere risikofyldt at ansætte svage i virksomheden.
Nu snakker jeg ikke om de veldefinerede svage, om jeg så må sige.
Der er jo også, man kunne kalde det den grå zone, og det er da mennesker, der befinder sig der, som det bliver sværere for at få arbejde, fordi arbejdsgiverbyrden bliver større.
Louise Schack Elholm (V), 2008-04-11:
Det er min opfattelse, at vi hermed skaber et godt grundlag for, at arbejdsmarkedets parter kan nå videre i deres forhandlinger.
Det er normalt, at langt de fleste regler på arbejdsmarkedet bliver aftalt mellem arbejdsmarkedets parter.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-04-11:
Er det efter ordførerens mening ikke rigtigt, at det danske aftalesystem i visse tilfælde kan være en decideret hindring for ligestilling på arbejdsmarkedet?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-11:
Jeg takker ordførerne for den foreløbige tilslutning til lovforslaget.
Med lovforslaget gennemfører vi EU’s omarbejdede ligebehandlingsdirektiv på ligelønslovens område.
Direktivets formål er at forenkle, modernisere og forbedre fællesskabslovgivningen om ligebehandling af mænd og kvinder for dermed at gøre lovgivningen klarere og mere effektiv til fordel for borgerne.
Det sker bl.a. ved at gennemføre klare definitioner og indføre retten til generel godtgørelse på ligelønsområdet.
Som det er tradition, går lovforslaget ikke videre end direktivet, men indeholder kun de nødvendige lovmæssige tilpasninger.
Derved bliver der også størst frihed for arbejdsmarkedets parter til selv at implementere direktivet.
Arbejdsmarkedets parter har da også deltaget i den lovforberedende arbejdsgruppe, der netop har set på den bedst mulige implementering i dansk ret.
Som det fremgår af høringssvarene, er der mindre bemærkninger til de overvejende tekniske og sproglige ændringer, der er indeholdt i lovforslaget.
Omvendt mener jeg, at lovforslaget falder helt i tråd med den ændring, Folketinget vedtog, da vi gennemførte det ændrede ligebehandlingsdirektiv, som netop danner grundlag for denne omskrivning af samtlige EU’s ligestillingsdirektiver.
For så vidt angår spørgsmålet om positiv særbehandling, er der allerede i dag i ligebehandlingsloven regler om at indføre positiv særbehandling.
Der er ikke en EU-retlig pligt til at indføre regler om positiv særbehandling på ligelønslovens område.
Ligebehandlingslovens adgang til at indføre regler om positiv særbehandling vil dog også allerede dække positiv særbehandling med hensyn til ligeløn.
Jeg ser frem til udvalgsarbejdet og stiller naturligvis beredvilligt op til diskussion og belysning af lovforslaget.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-04-11:
Forslaget her forbedrer på nogle meget, meget små punkter den eksisterende lovgivning: definition af løn, fjernelse af loftet for erstatning ved afskedigelse og lovfæstelse af mainstreaming, og derfor kan Enhedslisten også godt støtte forslaget.
Men jeg bliver samtidig nødt til at sige meget, meget tydeligt, at vedtagelse af forslaget langtfra får den konsekvens, at kvinder fremover vil få samme løn som mænd her i Danmark.
Vi kan konstatere, at i dag får kvinder på det danske arbejdsmarked 18 pct. mindre i løn end mænd, og forskellen er vel at mærke steget med 3 pct., siden regeringen trådte til, så det er gået den forkerte vej, siden ligestillingsloven blev vedtaget i 1976.
Vi kan også konstatere, at visse såkaldte kvindefag i det offentlige som sygeplejerske, pædagog og social- og sundhedsassistent har en lavere løn end den, vi finder i de såkaldte mandefag med samme uddannelseslængder.
Det er også en af de pointer, som de faglige organisationer har påpeget, og den slags problemer kommer lovforslaget her ikke til at bidrage med en løsning på.
Det har imidlertid ikke haft nogen afsmittende virkning på lovforslaget her, men det passer meget godt med regeringens linje.
Da den for nogle år siden endelig fremsatte et lovforslag om lønstatistikker på det private arbejdsmarked, viste det sig jo, at virksomhedsstørrelsen betyder, at halvdelen af det private arbejdsmarked ikke omfattes af statistikken, og at virksomheder kan fravælge indberetningen.
Det vil med andre ord være helt fejlagtigt at se lovforslaget her som et udtryk for en vilje fra regeringens side til at gøre noget ved uligelønnen mellem mænd og kvinder på arbejdsmarkedet.
Vi kan støtte forslaget, men det betyder altså ikke, at der bliver ligeløn mellem mænd og kvinder.
Der skal mere til.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-11:
Der er en række forhold, der taler imod fru Lone Dybkjærs forudsigelse om en svækkelse af arbejdsgivernes sociale engagement.
Men netop derfor har man jo den særlige regel om, at arbejdsgiveren - hvis der er indgået en aftale herom - kan få refunderet sygedagpengene fra kommunen.
Der er i dag heller ingen arbejdsgiverperiode overhovedet, når der er tale om personer, der er ansat efter fleksjobordningen, der jo er målrettet de lidt svagere grupper.
Når situationen er den, at der er mangel på arbejdskraft, og at der er ubesatte stillinger, så har arbejdsgiverne efter min mening en tilstrækkelig tilskyndelse til at ansætte også de lidt svagere grupper på arbejdsmarkedet.
Et nærliggende alternativ ville nemlig i mange tilfælde være, at stillingen ikke kan besættes.
Derfor betragter jeg det som usandsynligt, at det her skulle få den konsekvens, som fru Lone Dybkjær forudser.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-04-11:
Det her forslag kunne jo have været så meget mere spændende og så meget bedre.
Det kan såmænd godt være, SF kan ende med at støtte det i sidste ende.
Det er måske et lille hop på stedet.
Det er jo, som vi har hørt tidligere ordførere gøre rede for, en gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv, som går ud på at gennemføre princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv.
Men hvis vi ender med at stemme ja til det her forslag, så er det absolut ikke det samme, som at vi siger: Huhej, hvor det går på arbejdsmarkedet i forhold til ligestilling.
Tværtimod.
Jeg synes, det er betegnende, at lovforslaget nævner de kønsopdelte lønstatistikker - et lovforslag, som har været forsinket i over 5 år.
Og når loven så endelig træder i kraft, er den så dårlig, at det kun er virksomheder med over 35 ansatte og kun virksomheder, hvor der er 10 af hvert køn, der udfører det samme arbejde, som skal udarbejde de her lønstatistikker.
Og ydermere kan man undgå at udarbejde lønstatistikkerne, hvis man i øvrigt laver en ligestillingsredegørelse.
Det er jo kummerligt, kan man sige.
Det er sådan, at Mainstreamingnetværket af 2005 har udsendt en pressemeddelelse.
Mainstreamingnetværket af 2005 er, hvis man ikke skulle vide det, Kvinderådet, 3F, FOA, Dansk Kvindesamfund, HK, Foreningen for Kønsforskning, Teknisk Landsforbund osv. osv., og de siger i deres pressemeddelelse noget, som jeg gerne vil læse op, for jeg kunne ikke have sagt det bedre selv: I Sverige og Norge har de en ombudsmand for ligestilling, men den danske regering har stadig ikke rørt en finger.
Der er ikke institutioner eller organisationer i Danmark, der kan løfte direktivets krav.
Det er altså utroligt, at vi konstant ser eksempler på manglende ligebehandling og ligestilling på arbejdsmarkedet i Danmark, og til trods for det har vi stadig væk en regering, som nægter at tage fat om det her problem i en meget, meget stor grad af falden på halen for den danske aftalemodel, som SF til hver en tid støtter, men når det kommer til ligestilling er vi nødt til at erkende, at vi også her er nødt til at sætte ind med initiativer fra Folketing og regering.
SF ser frem til udvalgsbehandlingen.
Det her forslag kan sagtens forbedres.
Bent Bøgsted (DF), 2008-04-11:
Lovforslaget gennemfører rådets direktiv om lige muligheder for mænd og kvinder, og det sammenskriver syv direktiver om ligebehandling af mænd og kvinder inden for beskæftigelsesområdet.
Det gennemføres som et minimumsdirektiv, og med forslaget indsættes en note om lovens EU-retlige baggrund.
Princippet om ligeløn præciseres i forhold til direktivets sprogbrug, og der indsættes definitioner om direkte og indirekte forskelsbehandling.
Princippet om mainstreaming indføres for offentlige myndigheder.
Der indføres en generel godtgørelse på ligelønslovens område, og beskyttelsen mod forskelsbehandling i § 3, stk. 1, udvides til også at gælde enhver anden ugunstig behandling fra arbejdsgiverens side, når der er fremsat krav om lige løn.
Der er gennemgående tale om præciseringer og definitioner, der gør gældende lov lettere forståelig, men alligevel synes jeg, at der rejses en del spørgsmål.
Et spørgsmål er det her med mainstreaming inden for offentlige myndigheder.
Når det siges, at det ikke har økonomiske konsekvenser, hvordan kan det så egentlig lade sig gøre, når maksimumsgrænsen for godtgørelse ophæves og der indføres en generel godtgørelse?
Hvor stor er den godtgørelse?
Der må jo være en eller anden økonomisk konsekvens for arbejdsgiverne, når man indfører en generel godtgørelse og man ophæver grænsen for godtgørelse.
Så der er nogle spørgsmål, der skal afklares i udvalget. Samtidig kan man spørge: Når det er beskæftigelsesområdet, hvorfor behandles det så ikke kun i det arbejdsretlige system?
Og i den forbindelse vil jeg også godt lige høre, hvordan forslaget tager hensyn til kollektive overenskomster.
Jeg håber, at ministeren under udvalgsarbejdet vil redegøre for svarene på de spørgsmål, jeg har rejst her.
Louise Schack Elholm (V), 2008-04-11:
Jeg mener, at det danske arbejdsmarkedssystem er utrolig godt funderet og virker rigtig godt.
Og jeg mener, at de overvejelser, der ligger bag, når man går til forhandlinger, om, hvordan man vil vurdere sine medlemmers vilkår, hvad man prioriterer højest, og hvordan man vil forhandle tingene, er et rigtig godt udgangspunkt for det danske samfund.
Mike Legarth (KF), 2008-04-11:
Da vores arbejdsmarkedsordfører, hr. Knud Kristensen, er forhindret i at være til stede i dag, skal jeg tilkendegive følgende på vegne af De Konservative: Lovforslaget medfører lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv. Lov om ligeløn til mænd og kvinder blev vedtaget i 1976 for at gennemføre ligelønsdirektivet, herunder også ligebehandlingsdirektivet, som sikrer lige adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse og forfremmelse samt arbejdsvilkår.
Loven er siden blevet ændret adskillige gange, senest i 2006, hvor kønsopdelt lønstatistik på større virksomheder og redegørelse om indsatsen for ligeløn blev indført.
Ligeledes har formålet også været at forenkle, modernisere og forbedre fællesskabslovgivningen om ligebehandling af mænd og kvinder for derved at gøre lovgivningen mere klar og mere effektiv til fordel for borgerne.
Af høringssvarene fremgår der kun mindre bemærkninger til de sproglige og tekniske ændringer, som er indeholdt i lovforslaget, og det vidner om, at tilpasningen af loven er reel og i balance med nutidens og fremtidens muligheder på det danske arbejdsmarked.
Med de bemærkninger støtter Det Konservative Folkeparti lovforslaget.