runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Brodersen (DF), 2016-01-22:
Jeg ved jo, at ordføreren har et stort engagement i forhold til Grønland, og derfor er det meget, meget skuffende at høre den indgangsvinkel, som ordføreren har til det.
Ordføreren snakker om store afstande, om nogle forhold imellem dem, der skal tage hånd om det, hvis forældrene ikke kan – at de kan have familierelationer, og at det som sådan kan være svært i de små samfund.
Jeg synes, det er rystende at høre.
Jeg har det på den måde, at om så der er en afstand, der er 30 gange rundt i Jorden, så må der ikke være børn, der lider overlast.
Og så er jeg sådan set ligeglad med afstanden.
Derfor vil jeg bare spørge ordføreren: Hørte jeg rigtigt, da ordføreren sagde, at der var hensyn at tage til de myndigheder og hjemmestyret og selvstyret, som har overset det her problem i årevis?
Vil man hellere tilgodese deres, hvad skal man sige, følelser eller deres kompetencer, frem for at hjælpe børn, der lider overlast konstant og hele tiden?
Karin Gaardsted (S), 2016-01-22:
Jeg mener ikke, at jeg har givet udtryk for, at der skulle tages hensyn til myndighederne i Grønland.
Det har i hvert fald ikke været min hensigt.
Jeg mener, at opgaven i den sammenhæng her ligger i Grønland hos de grønlandske myndigheder, i selvstyret og i kommunerne.
Og det er dem, der skal løse den her sag.
Vi kan fra dansk side tilbyde hjælp på mange forskellige fronter – det mener jeg faktisk også jeg nævnte i min tale.
Så vil jeg sige i forhold til det med de store afstande, at selv om ordføreren mener, det ikke skal være nogen hindring, så er det en faktuel hindring.
Det er ikke let at komme rundt i Nordgrønland.
Det er ikke nemt at sørge for, at uddannet personale, hvis man overhovedet kan få fat på det, også bliver på de steder, hvor man har behov for at det bliver.
Det betyder ikke, at man ikke skal arbejde med det; man skal arbejde rigtig meget og målrettet med det.
Henrik Brodersen (DF), 2016-01-22:
Jeg vil igen sige, at det jo er de store afstande og åbenbart manglende kompetencer, som ordføreren henviser til – altså, at så kan man ikke gøre noget ved det.
Jeg mener, at med det kæmpe bloktilskud, som Danmark rent faktisk giver til Grønland, var der da al mulighed for at afsætte nogle af midlerne til at lave nogle børnehuse, ansætte nogle rigtig kvalificerede medarbejdere og anbringe dem i en hvilken som helst lille bygd.
Altså, debatten er næsten lige gået i gang – vi har ikke stået her så forfærdelig længe – og der er alligevel et barn i Grønland, der er blevet misbrugt i den tid.
Derfor vil jeg bare spørge: Hvad vil ordføreren konkret gøre for at tage hånd om det her, for at pålægge regeringen, at nu sker der altså noget til fordel for de grønlandske børn?
Karin Nødgaard (DF), 2016-01-22:
Det er fint nok, at ordføreren siger, de skal bede om hjælp, men man kan jo også tilbyde hjælp, og det er det, som Dansk Folkeparti sådan set foreslår nu, nemlig at sige, at vi gerne vil tilbyde vores hjælp, fordi vi faktisk har nogle erfaringer på det område.
Nu har vi jo hørt Dansk Folkepartis ordfører, Søren Espersen, sige, at det her har stået på i adskillige år.
Der vil jeg da også gerne høre: Synes ordføreren, at man, da ordførerens eget parti sad i regering, egentlig gjorde noget for, at vi kunne imødekomme nogle ting i forhold til hele det her område?
Det synes jeg kunne være rigtig, rigtig interessant at høre.
Så vil jeg også sige til det der med, at ordføreren siger, vi skal respektere Grønland: Jeg vil gerne have, at vi skal respektere, at børn og unge får et godt liv, og det synes jeg faktisk ikke at vi gør lige nu.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-01-22:
Mange tak, og tak for at tage emnet op.
Jeg har jo selv været Grønlands første børnetalsmand og har italesat mange af de her ting, så jeg er egentlig glad for, at emnet bliver drøftet.
Men som jeg ikke overraskende vil sige, er det et grønlandsk ansvar, og det vil jeg selvfølgelig holde fast i.
Jeg synes også, det er vigtigt, at vi har en nuanceret og en løsningsorienteret debat, så derfor kunne jeg godt tænke mig at høre ordføreren for forespørgerne, om han anerkender, at Grønland selv har et ansvar i forhold til det folkeretslige, det, at man selv går ind og underskriver, ratificerer FN's børnekonvention, men også de områder, som Danmark varetager på vegne af Grønland.
Er der nogle områder, som ordføreren for forespørgerne mener at man også bør kigge på i forhold til at løfte det her område?
Søren Espersen (DF), 2016-01-22:
Jamen jeg anerkender fuldt ud, at Grønland i overensstemmelse med både hjemmestyreordningen, men også selvstyreordningen har det overordnede ansvar for, hvad der foregår også inden for socialområdet.
Det har jeg aldrig sagt var anderledes.
Det kunne være skønt, om man kunne løse de problemer, uden at man skulle involvere andre i det, og det håber jeg da sker, men jeg tror ikke på det.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-01-22:
Det handler om forældreansvar, og så handler det om, at der er det tilstrækkelige antal ansatte.
Noget af det, som Grønlands selvstyre selv påpeger i forskellige rapporter, er, at sagsbehandlere kan sidde med op til 300 sager pr. sagsbehandler, og det kan godt være, at man får hjælp i én sag, men så sidder man stadig væk med 299 andre sager.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre ordførerens kommentar til.
Søren Espersen (DF), 2016-01-22:
Jamen jeg er selvfølgelig også opmærksom på, at fru Aaja Chemnitz Larsen selv har lavet en glimrende rapport tidligere, mens hun var børnetalsmand, og der bliver også peget på forskellige artikler i børnekonventionen.
Jeg nævnte også i min tale, at der var flere paragraffer, eller hvad det nu hedder, som man havde peget på fra den nuværende børnetalsmands side, og det er bare med til at gøre det værre.
Som sagt har Grønland ansvaret, men det er en proces, som ikke ændrer sig.
Jeg håber ikke, det vil virke fornærmende, men jeg synes, fru Karin Gaardsted lyder fuldstændig som den grønlandske socialminister, der fortæller om store afstande, at der er vældige problemer, at der er små bygder, og at der er alt for mange sager osv.
Det er jo den jammer, som vi hører fra Grønlands Selvstyre og før det fra hjemmestyret, og som vi har hørt på i årevis.
Fru Karin Gaardsted siger, at hun har respekt for selvstyret.
Hvorfor har hun det?
Jamen altså, det kunne foregå ved, at man starter med at erkende sit ansvar.
Det mener jeg ikke at man gør.
Man henviser til, at det er Grønland, der har ansvaret, og så har man det overordnede ansvar, og skulle vi blive opmærksomme på noget, så ...
Det kunne gøres ved at sætte en del af selvstyreaftalen ud af kraft, det kan ske ved et simpelt flertal her i Folketinget inden for det område, det kunne ske ved, at man aftaler med den grønlandske regering, at man udruster en taskforce, som tager sig af problemerne, eller som arbejder med den.
Karin Gaardsted (S), 2016-01-22:
Jeg forstår det sådan, at ordføreren ønsker, at selvstyret faktisk skal ophæves på det område her, hvis ikke for evigt, så i hvert fald for en tid, og så skal der sendes en taskforce derop fra Danmark.
Jeg vil bare lige gøre ordføreren opmærksom på, at det jo er et land med enorme afstande, og jeg vil gerne høre, hvor mange mennesker ordføreren regner med at der skal sættes ind fra dansk side.
Søren Espersen (DF), 2016-01-22:
Jeg ønsker da ikke, at selvstyreaftalen skal sættes ud af kraft, jeg ønsker, at problemerne skal blive løst.
Jeg kan bare konstatere, at jeg har stået i den her situation mange gange før, at vi har haft forespørgsler om det her, at der er lovet bod og bedring, og at der sker ikke noget.
Hvordan det rent praktisk skal organiseres, skal jeg da gerne svare på, hvis jeg skulle blive spurgt om det en dag, når arbejdet går i gang, hvad jeg tvivler på, for
det vil gå, som det plejer: Et flertal af Folketingets medlemmer og regeringen vil sige, at det her kan de desværre ikke gøre noget ved, fordi de har berøringsangst.
Søren Espersen (DF), 2016-01-22:
Altså, sammenligninger med dansk socialpolitik er fuldstændig uhørt, og så kunne det tyde på, at hr. Christian Juhl overhovedet ikke sat sig ind i de rapporter, der er tale om.
De problemer, vi har, er vand i forhold til dem, som Grønland har.
Og der bliver taget hul på det, hvis man finder ud af, at der sker et eller andet.
Det har man gjort i talrige sager, som selvfølgelig også findes her – i Tøndersagen, Rebildsagen osv.
Man tager fat på problemerne.
Og så mener hr. Christian Juhl, at jeg er grebet af panik.
Så er det en meget langstrakt panik, der nu næsten har varet i 25 år.
Jeg ved ikke, om det er sådan særlig panisk.
Karin Gaardsted (S), 2016-01-22:
Jeg vil gerne sige, at der jo allerede nu er familiehuse i en række både byer og bygder i Grønland, og det er min opfattelse fra de besøg, jeg har haft der, at de er velfungerende.
Derfor skal vi arbejde på at styrke den indsats, som det grønlandske samfund selv kan yde over for de børn, der i den grad mistrives.
Pernille Bendixen (DF), 2016-01-22:
Tak for det.
Omsorgssvigt over for børn i Grønland er også vores ansvar.
Omsorgssvigt over for børn i Grønland er den danske stats ansvar, og det kan man ikke snakke sig udenom.
Så vil jeg bare sige, at den her rapport jo viser, at det er gået tilbage, det er gået tilbage, og det er gået tilbage.
Der er ikke sket nogen fremskridt overhovedet.
Så snakker ordføreren om, at vi skal i dialog med det grønlandske selvstyre.
Så vil jeg gerne høre, hvad det er for en slags dialog, man tror der hjælper, når det ikke har hjulpet de sidste 30 år.
Marcus Knuth (V), 2016-01-22:
Jeg mener ikke, at det løsningsforslag, som Dansk Folkeparti lægger op til, er det rigtige.
Der er ikke nogen snuptagsløsning, der er ikke nogen løsning med en taskforce, der bare tager op og løser det her.
Som Enhedslisten påpegede før, og det er jeg enig i, er sociale problemer ikke noget, man bare løser fra den ene dag til den anden.
Jeg mener, at på sigt er det selvstyret, der bedst kan løse det her problem med – i begyndelsen – støtte fra Danmark.
Karin Nødgaard (DF), 2016-01-22:
Ordføreren indleder med at sige, at Venstre deler Dansk Folkepartis bekymring.
Det er jeg sådan set glad for, men så synes jeg ikke rigtig, der kom så meget mere, som kunne følge op på noget af det, som Dansk Folkeparti egentlig gerne ser der sker.
Derfor vil jeg gerne høre ordføreren, om ordføreren ikke mener, at når man taler om 5.000 børn, der er udsatte, så er det et stort antal.
Så kan jeg godt være lidt bekymret, for jeg har faktisk oplevet at se nogle af de her børn, som er meget forhutlede.
Jeg har det bare sådan, at jeg tænker: Dem må vi bare kunne hjælpe på en eller anden måde.
Og så tænker jeg: Hvad har vi gjort i Danmark?
Det kan jeg da ikke forstå.
Hvis vi har gode erfaringer i Danmark med en taskforce, hvorfor kan vi så ikke også sende en taskforce til Grønland og hjælpe dem?
Marcus Knuth (V), 2016-01-22:
Jeg mener, at den danske regering skal støtte op om selvstyret, således at selvstyret udvikler de kompetencer, der nu engang er nødvendige til det her.
Uanset om ordet for det er taskforce, eller man bruger den på den ene eller den anden måde, så er det her et problem, som ikke bare kan løses i morgen.
Vi skal styrke selvstyrets evne til selv at løse det her problem.
Karin Nødgaard (DF), 2016-01-22:
Jo, men det er bare ikke sket.
Og som hr. Søren Espersen også var inde på, er det her jo en proces, der har stået på igennem adskillige årtier.
Vi forventer heller ikke, at der skal ske en revolution til i morgen på det her område, men vi vil gerne se forbedringer, og det er dem, vi ikke rigtig har set.
Der undrer det mig, at Venstre som toneangivende regeringsparti igennem flere perioder egentlig ikke har sat det mere på dagsordenen, og derfor synes jeg jo godt, vi kunne være sammen om det her for netop at støtte grønlænderne i at sikre, at de her børn får en bedre tilværelse.
For mig drejer det sig rigtig meget om respekten for børnene og børnenes liv og deres livskvalitet.
Marcus Knuth (V), 2016-01-22:
Jamen det er jo præcis det, vi vil gøre, nemlig tilbyde dem al den hjælp, som vi overhovedet har til rådighed.
Jeg sad selv med i Grønlandsudvalget sidste efterår, da Martha Lund Olsen besøgte udvalget, og hvor samtlige partier – i hvert fald alle, der var til stede i lokalet den dag – enstemmigt sagde: Danmark ønsker at gøre så meget, som vi overhovedet kan.
Jeg mener ikke, løsningen er at spole tiden tilbage og pålægge selvstyret en eller anden form for tvang.
Det styrker ikke selvstyrets evne til på sigt at løse det her problem.
Henrik Brodersen (DF), 2016-01-22:
Jeg deler jo ligesom fru Karin Nødgaard den opfattelse, at selv om ordføreren startede med at sige, at man sagtens kunne se de problemstillinger, som Dansk Folkeparti åbenlyst kunne se, så skete der ikke rigtig noget.
Selvstyret er åbenbart det, der er det vigtigste for ordføreren: Det her er noget, vi skal bakke op om; det er dem, der tager hånd om tingene; det er dem, der løser problemerne.
Det har bare vist sig, at det er det jo ikke.
Derfor må jeg bare høre ordføreren, hvorfor i alverden – når man kan se, at der er åbenlyse problemer og der ikke bliver taget hånd om det med den styreform, der er i Grønland – ordføreren ikke vil være med til at lave det om.
Marcus Knuth (V), 2016-01-22:
Jamen det er jo præcis det, vi tilbyder her.
Nu vil jeg ikke gentage alle de mange tiltag, som indenrigsministeren kom med før, både fra dansk side i forhold til dialog om udvikling af sagsbehandlingen og om udvikling af rådgivningen og fra grønlandsk side i form af mange tiltag.
Jeg mener, at man gør så meget, som man overhovedet kan lige nu, både fra dansk side og fra grønlandsk side.
Det er et meget omfattende problem, som kræver tid, og som kræver, at man samarbejder så tæt, som man overhovedet kan, mellem Danmark og Grønland.
Men det forslag, som Dansk Folkeparti kommer med om at spole tiden tilbage og sige, at så kan vi sidde her i København og fjernstyre en løsning, tror jeg bare ikke på.
Henrik Brodersen (DF), 2016-01-22:
Jeg må sige, at jeg synes, at ordføreren og Venstre svigter vores børn oppe i Grønland ved bare at sige, at det nok skal løse sig, at vi tager den hen over årene, at vi har sat nogle værktøjer i gang, og at der bliver taget hånd om det.
Det er hele tiden, det er konstant, at der er folk, børn deroppe, der ikke har tøj på kroppen, ikke får den mad, de kan spise, og bliver udsat for ting, som jeg slet ikke vil nævne.
Jeg synes, det er rystende.
Marcus Knuth (V), 2016-01-22:
Vi er jo rørende enige om situationens alvor; vi er rørende enige om, at der skal gøres så meget, som vi overhovedet kan.
Nu vil jeg nødig gentage mig selv og stå og opremse de tiltag, som er blevet taget, og hvor alvorligt den her situation bliver taget både af den danske regering og af det grønlandske selvstyre.
Men løsningen er som sagt ikke at tro, at man kan sidde her i København og komme med en løsning, der er meget bedre end den, som det demokratisk valgte grønlandske selvstyre nu engang kan komme med.
Søren Espersen (DF), 2016-01-22:
Men hvor lang er en langsigtet løsning?
Altså, nu er der gået 30 år – næsten.
Jeg kan gå tilbage til noget, jeg sagde i 1986, og finde præcis de samme problemer som nu.
Bare siden da er der gået temmelig lang tid, ikke?
Skal vi vente lige så lang tid i den anden ende?
For situationen er jo ikke blevet forbedret til trods for al mulig dialog, som der sikkert har været, handlingsplaner, små bygder og store afstande og alt sådan noget.
Skal vi vente yderligere 25 år, inden der kommer en løsning på det?
Marcus Knuth (V), 2016-01-22:
Jeg har tillid til, at den langsigtede løsning ligger i et samarbejde mellem Danmark og det grønlandske selvstyre, hvor vi styrker selvstyrets kompetencer, hvor vi styrker selvstyrets evne til at løse de her problemer.
Jeg erkender, at der er problemer lige nu, som selvstyret har svært ved at løse helt alene, og derfor tilbyder vi al den hjælp, al den assistance, som vi her og nu kan tilbyde.
Men den langsigtede løsning ligger ikke i at spole tiden tilbage.
Den langsigtede løsning ligger i at lade selvstyret styrke deres kompetencer, således at de selv kan løse det her problem på sigt.
Karin Gaardsted (S), 2016-01-22:
Jeg vil gerne sige endnu en gang, at vi bliver nødt til at respektere, at Grønland har selvstyre, og det faktum kan vi ikke komme udenom.
Vi kan arbejde med det og tilbyde vores hjælp i forhold til uddannelse, til viden, som der også er blevet sagt fra ministerens side.
Det bliver dét, vi kan.
Jeg kunne ønske mig, at der kunne blive mange flere uddannede grønlandske socialrådgivere, som kunne bosætte sig eller i hvert fald med meget jævne mellemrum kunne komme og hjælpe med at få ryddet op i nogle af bygderne, for det er jo rigtigt, hvad børnetalsmanden har givet udtryk for, at der er børn, der mistrives, og det skal vi have gjort noget ved.
Vi kan bare ikke sidde her i Folketinget og gøre det, medmindre vi tilslutter os hr. Søren Espersens forslag om, at vi skal sætte Grønland under administration.
Det tilslutter Socialdemokraterne sig ikke.
Pernille Bendixen (DF), 2016-01-22:
Så er jeg simpelt hen nødt til at få et helt klart svar på: Hvad er vigtigst for Socialdemokratiet?
Er det vigtigst at respektere det grønlandske selvstyre, eller er det vigtigst at hjælpe børn, der lider hver eneste dag?
Karin Gaardsted (S), 2016-01-22:
Sådan kan man ikke sætte det op, for det er uhyre vigtigt, at børnene bliver hjulpet på den måde, de skal hjælpes på, og hen over den periode, som det er nødvendigt at de bliver hjulpet i.
Det er det, jeg mener vi kan samarbejde med det grønlandske hjemmestyre eller selvstyre om at få ført ud i livet, for det er jo der, den halter.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-01-22:
Mange tak for indlægget.
Man kan sige, at det er forældrene, der ifølge FN's børnekonvention har det primære ansvar, men når forældrene svigter, er det vigtigt, at det offentlige griber ind.
Der har været nævnt forskellige tal, og du har selv nævnt de her 300 sager pr. sagsbehandler, som er Grønlands selvstyre egne tal, men det er op til 300 sager, og det kan være 100-300 sager.
Det synes jeg er tankevækkende, også med de her mange sagstal, og man er nødt til at forholde sig til, hvad det er, man konkret kan gøre.
Men jeg tror, at den primære opgave, vi har her, er at sørge for, at der sidder nogen hjemme i Grønland og lytter til den her debat og selvfølgelig tager det her meget alvorligt.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre en kommentar.
Karin Gaardsted (S), 2016-01-22:
Jeg har også læst det, som socialrådgiverforeningen har udtalt sig om, og en af de ting, man kan gøre, er at sørge for, at det uddannede personale, man har, præcis bliver brugt i de sammenhænge, hvor man netop har brug for uddannelsen som baggrund for, at man kan få handlet rigtigt.
Så det kunne da være en glimrende idé, at man tager socialrådgiverne væk fra at skulle lave alt for meget papirarbejde, men at de arbejder decideret med sagerne.
Men jeg vil stadig væk understrege, at man fra det grønlandske selvstyres og fra kommunernes side skal kunne forstå, at man er nødt til at have uddannet personale ud i bygderne, for ellers løses den sag her ikke til gavn for børnene.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-01-22:
Mange tak.
Ordføreren nævner også selv bygder, og den her rapport fra MIO understreger jo, at der er en række udfordringer i en række bygder.
Men jeg synes også, at det er rigtig vigtigt, at vi ikke får skåret alle over en kam, der hedder, at der er problemer i bygderne.
Jeg har været i dialog med den nuværende børnetalsmand, som siger, at det ikke er et isoleret problem i Nordgrønland, men at det er et generelt problem, som vi har en række steder i Grønland.
Hvis vi kigger på bygderne, tænker jeg, at der jo også er et ansvar her i forhold til kommunefogeder.
Karin Gaardsted (S), 2016-01-22:
Lige præcis det problem, der er med at skaffe kommunefogeder i alle bygderne, synes jeg er et af de områder, som vi skal arbejde videre med i Grønlandsudvalget.
For det er en rigtig stor udfordring, hvis man ikke har en person i bygden, som man kan henvende sig til, når der er nogle problemer af den ene eller den slags som f.eks. her, hvor det handler om børn, der bliver misrøgtet på den ene eller den anden måde.
Og så vil jeg gerne understrege, at det er rigtigt, at vi ikke bare kan sige, at det kun sker nordpå.
Men det, som børnetalsmanden har beskrevet her, handler om de nordlige bygder.
Marcus Knuth (V), 2016-01-22:
Mange tak.
Lad mig begynde med at sige, at jeg deler Dansk Folkepartis store bekymring i det her spørgsmål, og det tror jeg alle partier og alle folketingsmedlemmer gør.
Det er en forfærdelig situation, og det er jo også derfor, Danmark naturligvis skal være behjælpelig i det omfang, det overhovedet er nødvendigt og overhovedet er muligt.
Når det er sagt, er det sociale område nu engang et hjemtaget område.
Det vil sige, at Danmark selvfølgelig respekterer, at Grønland har ansvaret for at gøre den primære indsats.
Derfor er det også glædeligt, at vi ser, at der er gjort en øget indsats gennem de tiltag, som det grønlandske selvstyre har iværksat i de seneste år.
Rådgivningsenheder, ekstra midler på den grønlandske finanslov til at udvide tilsynet på socialområdet og på børne- og ungeområdet og en handlingsplan mod vold er blot nogle af de ting, som er blevet iværksat.
Betyder det, at vi fra dansk side skal være passive, når der stadig væk er en række problemer på det sociale område, som skal løses?
Nej, det gør det jo selvfølgelig ikke.
Vi skal bakke op om det grønlandske selvstyre og sørge for at tilbyde al den hjælp og vejledning, vi kan give, og dele al den viden, som vi ligger inde med på området.
Derfor støtter Venstre også den vedtagelsestekst, som opfordrer regeringen til en fortsat dialog og til et intensiveret samarbejde med selvstyret om de aktuelle udfordringer.
Jeg mener ikke, at løsningen er at begynde at spole tiden tilbage til, hvor vi var for nogle år siden.
Løsningen er at styrke det selvstyre, som vi nu støtter op om, for kun derigennem kan vi finde en langsigtet løsning.
Det er vigtigt, at Danmark følger op, så vi kan være behjælpelige i det omfang, det er muligt og nødvendigt.
Folketinget er opmærksom på de tiltag, selvstyret allerede har iværksat for at understøtte de grønlandske kommuner i deres indsats for udsatte børn og unge, herunder den centrale rådgivningsenhed, der skal rådgive og vejlede kommunerne om, hvordan de kan styrke kvaliteten af sagsbehandlingen.
Idet Folketinget respekterer den kompetencefordeling, der følger af selvstyreordningen for Grønland, opfordrer Folketinget regeringen til fortsat dialog og intensiveret samarbejde med selvstyret om de aktuelle udfordringer.
Regeringen opfordres til fortsat dialog med selvstyret, herunder til løbende at orientere sig om selvstyrets arbejde på det sociale område, navnlig for så vidt angår selvstyrets opfølgning på de aktuelle problemstillinger.«
Søren Espersen (DF), 2016-01-22:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om han har respekt for det grønlandske selvstyres evne til at løse de her problemer på en sådan måde, at han direkte kan sige: Ja, jeg har tillid til, at selvstyret nu kan løse de her problemer – til trods for at vi jo altså har haft en årrække forud, hvor det ikke har kunnet lykkes.
Har Venstres ordfører grundlæggende tillid til, at det nu bliver klaret?
Mette Abildgaard (KF), 2016-01-22:
I forhold til det med de hollandske plejehjem vil jeg sige, at det, jeg talte om, var en række private plejehjem.
Jeg er ikke sikker på, om det er det samme, hr. Finn Sørensen og jeg taler om, men det kan vi måske drøfte videre senere.
I forhold til den her klippekortsmodel synes jeg faktisk, det er fint, at kommunerne ude lokalt har mulighed for at prioritere og sige: Hvor er det, vi har de største problemer?
Er det vigtigste for os at øge bemandningen om aftenen, så der ikke er én vagt, der skal dække for mange på et plejehjem?
Er det der, skoen trykker hos os, eller har vi mulighed for at udvide klippekortsmodellen?
Det synes jeg er fint at kommunerne får frihed til at vælge, hvilket de jo gør med værdighedsmilliarden og med det her lovforslag.