runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Jeg synes jo, at flere skulle prøve, om de kunne frelse verden, hvis de er i stand til det.
Vi tror ikke på, at vores evner rækker helt så langt, men vi arbejder i den retning.
Jeg går ud fra, at hr. Kim Christiansen er fuldstændig enig i, at når vi indkøber granit til den næste etape af metroen, må de danske myndigheder sikre, at den bliver produceret på en måde, så de, der har stået i granitbruddet og efterfølgende har poleret granitten, ikke har fået stenlunger.
Er vi ikke helt enige om det?
Kim Christiansen (DF), 2007-02-20:
Jeg vil lige korrigere hr. Frank Aaen: Jeg hedder Christiansen, men det skal ikke skille os ad.
Jeg skal gerne svare på det alligevel.
Med hensyn til granitten fra Kina er det ikke et brud på ILO-konventionerne, eftersom Kina ikke er med på dem.
De er jo ikke med på de pågældende konventioner.
Jeg ved da godt, at det her vel dybest set for hr. Frank Aaen er et spørgsmål om at bringe globaliseringsdebatten ind i det her og forsøge endnu en gang at frelse hele verden.
Det mener Dansk Folkeparti ikke vi er sat i Folketinget for.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Hr. Kim Christiansen efterlyser konkrete eksempler.
Jeg kan bare give to på stående fod: Når vi tager metroen, så ved dem, der har prøvet den, at der er flot granit.
Men den granit er for en stor dels vedkommende produceret i Kina under nogle vilkår, hvor de ansatte har fået stenlunger, og det er helt klart en overtrædelse af ILO-konventionerne.
Et andet eksempel er, at et spørgsmål blev rejst over for DONG for et stykke tid siden.
Det gik ud på, om man var klar over, at man købte kul i en kulmine, hvor tillidsfolkene var blevet forfulgt af arbejdsgiverne.
Det sidste fik DONG til at undersøge sagen, og jeg må indrømme, at man svarede, hvilket var et tilfredsstillende svar på vores spørgsmål, at hvis der var hold i anklagerne, måtte man selvfølgelig reagere.
Så der er absolut sager.
Den ene er mig bekendt aldrig blevet løst.
Den anden blev der taget fat i, da vi stillede spørgsmål om den i Folketinget.
Selvfølgelig er der konkrete sager, og ville det derfor ikke, vil jeg spørge hr. Kim Christensen, være en god idé at give et signal fra Folketinget om, at sådan skal tingene være.
Kim Christiansen (DF), 2007-02-20:
På denne etiske dag skal jeg prøve at udvise så meget etik, at jeg ikke skal trække debatten yderligere i langdrag.
Meget har været sagt.
Dansk Folkeparti kan som udgangspunkt ikke støtte det her forslag.
Vi har stor sympati for forslagets udgangspunkt, nemlig at sikre grundlæggende arbejdstager- og menneskerettigheder, men til gengæld mener vi ikke, at det her forslag er den rette måde at gå frem på, for det er sikret gennem internationale konventioner og aftaler.
Dansk Folkeparti har i Folketinget arbejdet for at lette administrative byrder for erhvervslivet.
Som eksempler kan nævnes, at vi i indeværende samling har fremsat B 60 om samling af betalings- og indberetningsfrister, og i sidste samling fremsatte vi B 42 om mere rimelige muligheder for at få tilbagebetalt ulovligt opkrævede skatter og afgifter.
I forbindelse med finanslovforhandlinger ligger det ligeledes Dansk Folkeparti på sinde, at de aftaler, vi indgår, i videst mulig omfang ikke Fttmo055.fm Page 4080
Friday, June 15, 2007 1:58 PM
medfører ekstra administrative byrder for erhvervslivet.
Forslaget fra Enhedslisten lægger derimod op til mere bureaukrati, og gennemførelse af forslaget vil medføre, at både den offentlige sektor såvel som de virksomheder, der er leverandører til det offentlige, vil blive pålagt urimelig store administrative byrder.
Forslagsstillerne nævner selv ILO-konventionerne, men det er konventioner, som Danmark har tilsluttet sig og må formodes at overholde.
Jeg kan slet ikke se, hvordan forslagsstillerne forestiller sig, at man i yderste konsekvens skulle kunne kontrollere det, men det er jo nok med det her kæmpe apparat, man vil have stillet an.
Afslutningsvis kunne jeg godt tænke mig at spørge forslagsstillerne, om de har konkrete eksempler eller statistikker på, at der inden for det offentlige eller inden for det private forekommer brud på ILO-konventionerne, hvilket jo må være en forudsætning for, at der skulle være behov for yderligere lovgivning.
Som jeg i hvert fald husker mange lovforslag, der har været fremme, er Enhedslisten jo altid lidt fremme på banen med at sige: Jamen det skal vi have ordentlig belyst, vi skal have nogle statistikker, der belyser det, hvis vi skal ændre lovgivningen.
Det ville i hvert fald også være en forudsætning, at der var en klar dokumentation på det her område for, at vi overhovedet skulle kunne tage det her seriøst.
Så Dansk Folkeparti kan ikke støtte det.
Mette Gjerskov (S), 2007-02-20:
Vi Socialdemokrater ser meget gerne, at man arbejder i Folketinget på at få en etisk offentlig indkøbs- og investeringspolitik.
Vi har jo i dag talt meget om forbrugernes muligheder for at vælge, uanset om det har været et ernæringsmærke, eller om det har været etiske mærker.
Men det er jo vigtigt, at vi også holder fast i, at det ikke kun er den enkelte forbruger, som bærer ansvaret for, at varer produceres under acceptable forhold, offentlige indkøbere bør også gøre sig den ulejlighed.
Med acceptable forhold mener jeg jo ikke bare miljø, men også arbejdstagerrettigheder og menneskerettigheder.
I det hele taget savner vi, at regeringen tager arbejdstagerrettighedsspørgsmål alvorligt.
Det er jo faktisk sådan, at man er parat til at starte en krig for demokrati, men vi har intet hørt om arbejdstagerrettigheder i denne regerings historie.
Vi er også enige med Enhedslisten i, at ILO's konventioner og FN's menneskerettighedserklæring faktisk er gode udgangspunkter for politikken.
Vi ved, at der arbejdes på tilsvarende politikker rundtomkring, f.eks. ved jeg det fra min hjemegn i Sjællandsregionen.
Imidlertid ved vi også, at forslaget her indebærer, at vi taler om samtlige offentlige indkøb af varer og tjenesteydelser via kontrakter og udbud, der skal indeholde en social klausul inden for 5 år.
Det samme skal gælde for leverandører til offentlige aktieselskaber og institutionelle investorer som ATP og Lønmodtagernes Dyrtidsfond, der skal føres tilsyn, laves opfølgningsplaner, og hvis de ikke overholder dem, skal kontrakterne opsiges.
Det er sådan, vi forstår forslaget.
Men vi savner altså en nøjere undersøgelse af en række forhold, som vi gerne vil have drøftet i udvalgsarbejdet.
Der mener vi, at man for det første bør undersøge, hvad de økonomiske konsekvenser er.
Hvad med det organ, som skal overvåge og kontrollere det her?
Vi mangler nogle afgrænsninger af, hvem det præcis er.
Hvem er det præcis, det skal omfatte?
Der er også nogle muligheder for, at de institutionelle investorer kunne pålægges at oplyse, om de har en investeringspolitik, og komme første skridt den vej.
Vi er positive over for det her som slutresultat, men vi har brug for, at man drøfter lidt nærmere, hvordan man kommer derhen, hvor man gerne vil, nemlig at der i indkøbet af varer af det offentlige også tages hensyn til arbejdstagerrettigheder.
Det er jo vigtigt i en globaliseret verden, at vi ikke bare eksporterer vores miljøproblemer, eksporterer vores arbejdstagerproblemer og så bare har befolkningen i fattige lande til under miserable forhold at være lønslaver, for at vi skal spare en bukket femøre her i Danmark.
Så der er en masse ting, vi gerne vil have undersøgt, men konklusionen er altså, at vi synes, det er meget, meget positivt, at det offentlige går foran, at det offentlige går ind og siger: Vi vil gerne købe nogle varer, som er bæredygtige.
Vi vil gerne have nogle endelige oplysninger inden endelig stillingtagen, men vi vil gå meget positivt ind i udvalgsarbejdet med det her forslag.
Kim Christiansen (DF), 2007-02-20:
Det giver jo sig selv, at vi fra Dansk Folkepartis side ikke vil gå ind og blande os i, hvordan man disponerer, og hvor man køber sine produkter henne.
Jeg er da ret sikker på, at den sunde fornuft også råder rundtomkring, både i det offentlige og ude i virksomhederne.
Nu nævner hr. Frank Aaen en eksakt sag fra Kina.
Der er sikkert mange andre produkter, vi køber i Kina.
Det er bl.a. med til at skabe væksten i Kina.
Det er bl.a. med til at skabe væksten i masser af andre lande, som ikke er omfattet af de her konventioner.
Jeg ved ikke, om hr. Frank Aaen og hr. Rune Lund havde forestillet sig, at Danmark skulle sige, at nu stopper vi simpelt hen med at handle med lande, som ligger uden for ILO-konventionerne, uden for GPA-samarbejdet.
Er det bare for at få en eller anden bevæggrund for at kunne yde mere i ulandsbistand?
For det ville jo være resultatet af det.
Pia Larsen (V), 2007-02-20:
Jeg tror faktisk, at Danmark allerede nu er branded rigtig godt, hvad det angår, for nu at bruge hr. Rune Lunds udtryk.
Jeg tror faktisk ikke, at Danmark har et problem med det.
Jeg har ikke set nogen eksempler på, at de nuværende regelsæt, der er vedtaget i EU-regi og andre steder, konventioner af forskellig slags, som bliver overholdt, ikke bliver overholdt for danske virksomheders offentlige udbuds vedkommende.
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Jeg forstår det ikke.
Enten har man vedtaget det hele, eller også er der nogle ting, der mangler i forhold til det, Enhedslisten fremlægger.
Hvis nu man har gjort det hele og det fungerer enormt godt,
hvad er så problemet med at slå fast her i Folketinget, at det faktisk er den politik, man fører?
Jeg synes ikke rigtig, fru Pia Larsen svarede ordentligt på hr. Frank Aaens spørgsmål.
Pia Larsen (V), 2007-02-20:
Jo, men med bureaukrati følger jo også en omfattende kontrol og et regelsæt, som minutiøst skal efterfølges.
I bemærkningerne til beslutningsforslaget skriver hr. Frank Aaen jo også, hvordan man tænker sig, at det skal gennemføres meget minutiøst.
Når vi ikke ser behovet for det, fordi reglerne allerede er der med en lidt anden indgangsvinkel, men med det samme resultat, hvorfor så stemme for det her beslutningsforslag?
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Jo, jo, nu har vi diskuteret de andre forslag, dem er vi så ikke enige om.
Nu har vi et forslag selvstændigt her til behandling, og jeg kan ærlig talt ikke få øje på noget bureaukrati i det.
Der er bare den fastlæggelse af, at de krav, som jeg kan forstå vi er fuldstændig enige om, skal indgå i kontrakter, og de skal indgå i det offentliges investeringspolitik.
Det vil sige, at når man laver en ny kontrakt, sørger man bare for, at det er helt i orden.
Det kan jeg forstå at det allerede er.
Hvad er så bureaukratiet?
Kan vi ikke lige få det at vide?
Der må være en grund til, at man siger, at man ikke vil stemme for forslaget, når man hævder, at alt det, der står i forslaget, allerede er gennemført.
Pia Larsen (V), 2007-02-20:
Det kan jeg svare meget kort på.
Det er bureaukratiet.
Det virker jo nu.
Det virker jo meget godt nu, det står jo rimelig klart, også efter ministerens besvarelse.
Hvorfor så indføre et ekstra bureaukrati?
Det er skatteyderen, der kommer til at betale.
Der kommer ikke anderledes resultater ud af det.
handler det meste om, at Enhedslisten ønsker at indføre et bureaukrati, som vi ikke ønsker at indføre, fordi det ikke er nødvendigt.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Som jeg hører det, fru Pia Larsen siger som Venstres ordfører, er alt det, Enhedslisten har foreslået, gennemført.
Så kan jeg ikke forstå, hvorfor hun ikke bare kan stemme for det.
Hvis vi er helt enige om, at konventionerne skal overholdes, og det skal være gældende ret i kontrakter osv., hvad er det så, der ligger ekstra i Enhedslistens forslag, som man ikke kan støtte?
Kan vi ikke få det skåret ud i pap?
Hvad er det ekstra i Enhedslistens forslag, der gør, at man ikke kan støtte det?
Friday, June 15, 2007 1:58 PM
Pia Larsen (V), 2007-02-20:
Venstre kan ikke støtte Enhedslistens beslutningsforslag om at indføre en etisk offentlig indkøbs- og investeringspolitik, da vi i Venstre ikke mener, der er et behov for at indføre yderligere regler og tilsyn på området ud over, hvad der allerede findes.
Der findes allerede i dag en række instrumenter, som er medvirkende til at sikre, at leverandører og underleverandører i det offentlige lever op til de grundlæggende arbejdstager- og menneskerettigheder, og som giver gode muligheder for at tage hensyn til sociale aspekter i offentlige kontrakter.
Det offentlige har også selv i de senere år vist en stigende interesse for at tage sociale hensyn, når de indgår kontrakter, som ministeren netop har nævnt i sin besvarelse.
Jeg vil gerne understrege, at vi i Venstre er enige med Enhedslisten i, at staten, som forvalter borgernes skattekroner, naturligvis har et særligt ansvar for at sikre, at skattekronerne ikke anvendes til at støtte f.eks. børnearbejde eller andre brud på grundlæggende arbejdstagerrettigheder og menneskerettigheder.
Det er da også et ansvar, som Danmark allerede for længst har taget til sig og lever op til.
Danmark har ratificeret ILO's såkaldte kernekonventioner, så eksempelvis forbud mod tvangsarbejde, forbud mod diskrimination og de værste former for børnearbejde, ligeløn og ikkeforskelsbehandling efterleves.
Det er klart, at selv om EU's udbudsregler for offentlige kontrakter ikke indeholder specifikke bestemmelser om internationale konventioner, så skal udførelsen af en dansk offentlig opgave ske i fuld overensstemmelse med de regler, der gælder for det sociale område, også når der bruges underleverandører.
Det er Venstres opfattelse, at de offentlige myndigheder med hjælp fra de nuværende vejledninger selv er i stand til at vurdere, hvorvidt det kan være nødvendigt at tilføje en social klausul i forbindelse med offentlige udbud.
Så længe udførelsen af offentlige opgaver på det sociale område følger de grundlæggende internationalt anerkendte arbejdsstandarder, som ILO har vedtaget, og som også fremhæves i beslutningsforslaget, mener vi i Venstre, at der findes tilstrækkelige muligheder for at føre en etisk indkøbspolitik.
Vi kan derfor ikke tilslutte os beslutningsforslaget.
Elisabeth Geday (RV), 2007-02-20:
Det er jo ikke mere end 3-4 dage siden, der var et indslag i søndags-TV-avisen om det danske forsvar, som via en underleverandør brugte billig asiatisk arbejdskraft.
Vi har fået oplysninger om, at de ansatte arbejdede 12-16 timer om dagen, 7 dage om ugen, og at de i øvrigt ikke fik tilbud om at komme hjem, slet ikke efter samme regler, som danske soldater, der var udstationeret i Afghanistan, gjorde.
Jeg synes, at det er sådan et godt eksempel på, at der da må være et eller andet galt med de regler, vi har i dag.
Ikke at jeg går ind for Enhedslistens forslag, som det ligger, men jeg synes da, Enhedslisten må have en pointe i, at det umuligt kan fungere sådan, som vi gerne vil have det, altså, hvor det offentlige går ind og agerer politisk bevidst forbruger eller efterspørger, når sådan nogle forhold kan opstå.
Men jeg har fået oplyst fra Forsvarsministeriet, at forsvaret i kontrakten med Supreme Food Services har sikret, at ansættelsesvilkårene i øvrigt opfylder de til enhver tid gældende love.
Og når det er sagt, Fttmo055.fm Page 4077 Friday, June 15, 2007 1:58 PM må det stå klart, at hvis der er sket en overtrædelse af internationale konventioner i den sag, så skal det jo sikres, at det ikke sker igen.
Men ville det her ikke være sket, hvis det beslutningsforslag, som Enhedslisten har fremsat, var blevet vedtaget?
Kunne det her så ikke ske?
Jo, selvfølgelig kunne det det.
Det, der er vigtigt, er, at man griber ind over for det.
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Tror fru Pia Larsen ikke, at det, hvis det danske Folketing vedtog en sådan politik, ville sende et meget kraftigt signal til andre lande i verden, til andre mennesker, til fagforeninger, til organisationer, som arbejder for ordentlige arbejdsvilkår osv., til miljøorganisationer og til alle mulige mennesker, som gerne vil have, at det offentlige spiller en rolle i at købe ordentlige varer?
Det tror jeg.
Jeg tror, at det ville kunne brande Danmark helt fantastisk godt, hvis Danmark ligesom blev set som et land, som gjorde det her, sådan at når man tænkte Danmark, ville man tænke, at det er der, hvor det offentlige virkelig går forrest i kampen for at få ordentlige arbejdsforhold med hensyn til at bruge skatteborgernes penge på en ordentlig måde.
Kunne fru Pia Larsen ikke se, at der var noget perspektiv i at tænke på den måde?
Det kan ikke være rigtigt, at man bruger danske skatteborgeres penge på at understøtte elendige arbejdsforhold, hvis man har muligheden for at gøre det modsatte, nemlig understøtte varer, som er produceret under ordentlige forhold.
For derved vil vi jo også som forbrugere i form af det offentlige her i Danmark presse markedet i en retning, hvor det vil blive mere attraktivt at producere under ordentlige vilkår.
Jeg synes ikke, det er i orden, at kinesiske arbejdere får stenlunger, fordi vi skal have granit i metroen i København.
Så må vi købe noget andet stenmateriale et sted, hvor det er blevet produceret under ordentlige vilkår.
Det er det, der er hele pointen med det her, og det er derfor, vi synes, at det her forslag er så vigtigt.
Kim Christiansen (DF), 2007-02-20:
Så vil jeg bare lige høre hr. Rune Lund, om han kan garantere mig, at granit købt i eksempelvis Portugal ikke har affødt stenlunger hos nogle af arbejderne.
Der er jo ingen garanti mod et sygdomsforløb i forbindelse med det, og der er heller ingen garanti for asfaltarbejdere.
Der er ingen garanti for fodgængerne i København med hensyn til bilos.
Der gives ikke garantier for den slags ting.
Det er farligt at arbejde i et stenbrud.
Det er vi helt enige om.
Det tror jeg det er, uanset om det er i Kina eller et andet sted.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-20:
Jeg vil medgive hr. Kim Christiansen, at der er mange ting, der er farlige.
Hr. Kim Christiansen kan jo falde ned ad trappen, når han skal ned fra talerstolen, og det kunne give et uheld.
Men der må være nuancer i den farlighed.
Kan man ikke forestille sig, at hr. Kim Christiansen kan komme ud for at få oplyst et forhold om en vare, der skal bruges til et offentligt projekt i Danmark, som er så kritisabelt, at nuancen er så stor, at det er uetisk at bruge varen?
Kan man ikke forestille sig, at det så ville være en god handling at sige: Det her vil vi ikke finde os i, her kan vi godt gå ind og gøre noget?
Kan der ikke findes sådan et tilfælde?
Fttmo055.fm Page 4082 Friday, June 15, 2007 1:58 PM
Elisabeth Geday (RV), 2007-02-20:
Jeg kan forstå, og så må fru Mette Gjerskov korrekse mig, hvis jeg forstår forkert, at Socialdemokratiets tilslutning til det her beslutningsforslag er betinget af, at det ikke strider mod EUreglerne, altså, at det lovforslag eller det, som måtte munde ud i et lovforslag, altså ikke strider mod EU-lovgivningen.
Hvis jeg har forstået fru Mette Gjerskov så langt, må jeg også konstatere, at hvis det så viser sig, at Socialdemokraterne har ret i deres fortolkning af fællesskabslovgivningen i modsætning til det, som regeringen siger, så fjerner det jo også en væsentlig forhindring for, at Det Radikale Venstre eventuelt kunne stemme for den her lovgivning.
Men kan fru Mette Gjerskov løfte sløret for, hvorledes vi skal finde ud af, hvem der har ret i fortolkningen af EU-reglerne?
Er det regeringen, eller er det Socialdemokraterne?
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-20:
SF er helt enig i intentionen i forslaget, som er lagt frem af Enhedslisten.
Det offentlige bør om nogen gå foran med hensyn til at lægge de retningslinjer, der bør være på markedet.
Det her drejer sig jo om etiske retningslinjer i ILO-konventioner, og det gælder for både investorer og for offentlige indkøbere.
I debatten er der rejst usikkerhed om, hvor meget af det her der faktisk er gældende allerede, og det skal vi finde ud af i udvalgsarbejdet.
Den ting, som der også er, er: Hvor meget kontrol skal der føres med det?
Hvilken kontrolfunktion skal vi have?
Det må være der, der bliver snakket om administrativt bøvl, kunne jeg forestille mig.
Men hvordan skal der følges op?
Hvis man går ind for reglerne, skal man vel også gå ind for, at de holdes.
Og der kan vi diskutere rammer for, hvor intensivt det skal være.
Elisabeth Geday (RV), 2007-02-20:
Det Radikale Venstre vil gerne have, at det offentlige optræder som en bevidst politisk forbruger, som stiller krav til de varer og tjenesteydelser, som man køber.
Det er jo ikke noget nyt, og ministeren har også tidligere her i dag redegjort for, at man på en lang række områder allerede i dag indskriver krav om sociale klausuler i offentlige kontrakter.
Jeg synes, det er lidt uklart for mig, om der er behov for, at vi griber til yderligere handling, sådan som Enhedslisten foreslår, eller om de regler, der allerede er i dag, er tilstrækkelige og tilstrækkelig velfungerende.
Jeg synes, der er noget, der taler for både at vælge den ene og den anden vej.
Fttmo055.fm Page 4084
Friday, June 15, 2007 1:58 PM
Når vi finder ud af, at forsvaret anvender billig asiatisk arbejdskraft, som tilfældet er i Afghanistan, er det jo et af de tilfælde, hvor man spekulerer på, om der ikke er behov for, at der skal stilles mere præcise krav, i hvert fald i forsvarets kontrakter, til underleverandører.
Men jeg synes, at regeringen også har peget på, at man på en række områder allerede gør det.
Jeg synes ikke, at jeg vil stå her og sige, at vi med hundrede procents sikkerhed vil stemme for Enhedslistens forslag.
Jeg tror bare, jeg vil nøjes med at sige, at vi vil gå ind i udvalgsbehandlingen meget positivt ud fra en tankegang om, at når staten køber ind for i størrelsesordenen 100 mia. kr. om året – mere endda, tror jeg – er der ingen tvivl om, at det vil have en ganske betydelig effekt for at få fremmet en mere etisk forsvarlig bæredygtig udvikling hos en række leverandører til det offentlige.
Det er et redskab, man skal bruge, men selvfølgelig skal man bruge det med varsomhed, og jeg lytter også til regeringens bemærkninger om, at det skulle være unødvendigt eller overflødigt at vedtage yderligere lovgivning på det her område.
I sidste ende synes jeg, at det må være udvalgsbehandlingen, der må afklare, om der er behov for, at der bliver strammet yderligere op, eller om vi kan stille os tilfredse med de forskellige tiltag, som allerede er sat i gang.
Jeg kan forstå, at man under SR-regeringen tidligere har forsøgt sig med at stille krav til offentlige leverandører, eksempelvis om, at de skal levere et bestemt antal praktikpladser mod til gengæld at få offentlige kontrakter, og at det beslutningsforslag, som i sin tid også havde sin oprindelse i Enhedslisten, endte med at blive en henstilling i et cirkulære, som ingen desværre efterfølgende har fulgt op på.
Jeg vil da nødig komme i en situation, hvor vi endnu en gang vedtager et beslutningsforslag, der ender som et skuffepapir.
Målet må jo være, at det offentlige virkelig bliver en politisk bevidst forbruger, som fremmer en bæredygtig udvikling på både det sociale og det miljømæssige område.
Jeg vil sige, at vi er meget positive over for intentionerne med forslaget, og jeg vil næsten gå så vidt som til at sige, at vi er enige i intentionerne med forslaget.
Men om det lige præcis skal have den formulering og det indhold, som Enhedslisten lægger op til, og om der er behov for, at reglerne strammes op, tror jeg vi vil lade være op til udvalgsbehandlingen at afgøre.
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Så Det Konservative Folkepartis holdning er, at grunden til, at man ikke vil stemme for det her forslag, er, fordi vi gør det i forvejen, og at vi ikke udadtil vil signalere på en håndfast og en god måde, at det er det, vi gør.
Er det sådan, det skal forstås?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-02-20:
Når man hører hr. Rune Lund stille spørgsmål her eller komme med kommentarer, eller hvad han kom med, er det også et udtryk for, at det, Enhedslisten ønsker, er ren symbolpolitik; at man egentlig ikke respekterer og tager højde for, at vi altså her har et område, som fungerer ganske godt.
Så mener jeg altså, at det er helt overflødigt at lovgive på området.