runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2011-05-19:
Det er hårde ord, ministeren er ude med at sige her, og jeg synes nok, at det er lidt slående at opleve, at regeringen har gjort det til et selvstændigt mål at centralisere og styre tingene fra Slotsholmen; man vil bestemme stort set alt ned i mindste detalje, det gælder f.eks. sanktioner på beskæftigelsesområdet, og selv i forhold til parkering vil man bestemme alt ned i mindste detalje.
Fra oppositionens side kommer vi så med en fremstrakt hånd, som er et tilbud om hjælp til nogle kommuner, for der er kommuner, som er så pressede på økonomien, at de har været nødt til at lukke flere valgsteder, end de måske har haft lyst til at lukke, men de har lukket dem af rationelle hensyn, og sådan er der opstået den situation, at nogle vælgere for at komme hen at stemme og tilbage igen måske skal køre 15 km hver vej, hvilket vi af erfaring ved kan have en negativ virkning på folks valgdeltagelse.
Men når vi så kommer med sådan et positivt forslag, en fremstrakt hånd, skal vi høre fra ministerens side, at det er os, der vil detailstyre.
Det er mildest talt
hyklerisk.
Bør man ikke gøre noget ved det danske demokrati, når man kan se, at valgdeltagelsen er gået ned fra 76 pct. til nu 65 pct. i gennemsnit ved de kommunale valg, og at der er en sammenhæng mellem antallet af valgsteder, og hvor meget folk deltager?
Bør vi ikke stå vagt om det danske demokrati og sikre, at der er valgsteder, så folk kan komme frem?
Bertel Haarder (V), 2011-05-19:
Hvis nogen er i tvivl om, hvem det er, der vil bureaukratisere og centralisere, indskrænke det lokale selvstyre og blande sig mere og mere i kommunernes anliggender, skal de bare læse dette forslag.
Det pålægger regeringen at oprette en særpulje på 5 mio. kr. til genopretning af nedlagte afstemningssteder og opretning af nye afstemningssteder.
Men hvis man forestiller sig, at forslaget bliver vedtaget og der bliver givet penge til genopretning af afstemningssteder i en kommune, må man regne med, at det så sker med henblik på, at netop denne kommune skal genoprette et ganske bestemt antal afstemningssteder, og så må det jo samtidig være sådan, at de ikke kan nedlægge andre afstemningssteder; de skal spørge i ministeriet, hvis de overhovedet vil ændre på deres afstemningssteder.
Vi får altså en dyne lagt ned over kommunerne, så de nu også i en så udpræget lokal sag som spørgsmålet om, hvor man kan stemme, skal spørge på Slotsholmen.
Jeg vil minde om, at det altså er kommunalbestyrelsen, som tilrettelægger valgene.
Det er kommunalbestyrelsen, der udnævner valgbestyrelsen, sørger for lokaler, trykning af stemmesedler, opslag, rekruttering og instruktion af valgtilforordnede osv.
Det er kommunalbestyrelsen, der bestemmer, hvor afstemningsstederne skal placeres, og hvor mange der skal være, og det er der en god grund til, for det er jo den enkelte kommune, der har kendskabet til de lokale forhold og har erfaringerne fra de tidligere valg.
Det har vi heldigvis ikke mandskab til, og det skal vi heller ikke have.
Jeg kender et eksempel på en kommune, som har sammenlagt afstemningssteder, fordi vælgergrundlaget ikke var til stede.
Samtidig er der blevet oprettet større og bedre afstemningssteder og mobile valgbusser, og de nye afstemningssteder har gode parkerings- og handicapforhold, og der er mulighed for i fremtiden at anvende it-udstyr, helt i tråd med ministeriets anbefalinger.
Jeg ser ingen grund til, at staten blander sig i et ønske fra en kommunalbestyrelse om at nedlægge et afstemningssted, hvis vælgergrundlaget ikke er til stede, og hvis man har en model, som man mener er bedre for borgerne.
Regeringen har tiltro til, at kommunerne selv kan forvalte deres økonomiske ressourcer og etablere afstemningssteder, hvor deres erfaringer viser at det er mest hensigtsmæssigt.
Skulle der være en enkelt kommune, som mener, at den ikke har råd til at opretholde et afstemningssted, ja, så er der altså en særtilskudspulje til vanskeligt stillede kommuner, hvorved man også kan klare det problem.
Så regeringen er ikke bare imod forslaget; vi synes, hvis jeg må sige det, at det er et af de dårligste forslag, vi nogen sinde har set.
Tak, formand.
Orla Hav (S), 2011-05-19:
Jamen jeg vil sige til hr. Bent Bøgsted, at det eksempel, jeg giver, faktisk er fra arbejdsmarkedspensionsområdet, hvor det her problem i lige så høj grad er en problemstilling, som er relevant.
Vores hensigt har været at sikre, at dem, der sparer pengene op, reelt også får fornøjelsen af pengene, og så må vi indrette systemet efter det.
Og det er jeg sikker på at dem, der driver arbejdsmarkedspensionsordningerne, også vil have en entydig interesse i at være med til at bakke op om.
Det er jeg slet ikke et øjeblik i tvivl om.
Så ja, det er hele pensionsområdet, det drejer sig om, og der, hvor der opstår inaktive pensionsordninger, skal vi sikre, at det er opsparerne, der får gavn af pengene til sidst.
Rasmus Prehn (S), 2011-05-19:
Derfor synes jeg, det er sørgeligt, når vi har et forslag, der netop handler om at sikre, at der ikke er nogen borgere, der får for langt til deres valgsted, at partiet Venstre både med sine ministre og nu også med sin ordfører bruger al taletiden på at tale systemsnak, at tale om, at det er kommunerne, der skal sørge for det, at det ikke er staten, at embedsmændene ikke kan finde ud af det, det er for centralistisk.
Hvad med at tage udgangspunkt i borgerne?
Den borger, som kan have op til 15 km til sit valgsted, som ikke har egen bil, og som måske ikke er i stand til at cykle eller tage bussen derhen, er jo den borger, der bliver ramt.
Hvorfor er det, vi ikke skal give ham eller hende en hjælpende hånd?
Hvorfor kan Venstre ikke unde den enkelte borger, der gerne vil deltage i et valg, men som har for lang afstand, at der kommer en udstrakt hånd fra samfundet, og at samfundet siger: O.k., kommunen har begået en fejl, nu laver vi et valgsted, så du kan komme hen at stemme?
Inger Støjberg (V), 2011-05-19:
Jeg tror ganske enkelt, man skal være fra oppositionen for ikke at synes, at hele min tale var gennemsyret af en vilje til at kigge på det her spørgsmål, og så var der i hvert fald heller ikke den bagatellisering, for det er jo netop sådan – det nævnte jeg faktisk også adskillige gange i min tale – at det er vigtigt, at de her penge også bliver brugt på det formål, de egentlig var tiltænkt, nemlig på forsørgelse i alderdommen.
Orla Hav (S), 2011-05-19:
Jeg vil blot til ministeren sige tak for den udstrakte hånd.
Den er vi selvfølgelig indstillet på at tage imod, og det skal jeg nok uddybe lidt senere.
Blot for at hr. Eigil Andersens eksempel ikke skal stå helt alene, skal jeg bare nævne, at der er et pensionsinstitut, som har oplyst, at de har 78.000 inaktive konti stående.
Jeg håber, det gør en lille smule indtryk på ministeren sådan i bagatelliseringen af det her problems omfang.
Det kan jo i værste fald betyde, at der er mere end 1 mia. kr., der står og er inaktive i forhold til dem, der har sparet pengene op.
De er det muligvis ikke i forhold til instituttets muligheder for at investere penge, så jeg vil bare høre, om ikke det gør en smule indtryk på ministeren, at det kan have så stort et omfang og så stor en gennemslagskraft.
Morten Østergaard (RV), 2011-05-19:
Da Det Radikale Venstre var forhindret i at deltage ved førstebehandlingen af beslutningsforslaget, skal jeg her udtale vores uforbeholdne støtte til beslutningsforslaget.
Cloud computing er en af de mest perspektivrige nye udviklingsområder inden for it-anvendelse.
Det gælder i det offentlige og i det private.
Men det rejser også en lang række problemstillinger, som er nødt til at blive adresseret, når man flytter sin dataopbevaring af programmer fra den enkelte computer og ud i skyen, som det hedder i det sprog.
Derfor er det helt afgørende, at vi går langt mere strategisk til værks, når vi skal skabe grundlag for, at den offentlige sektor kan udnytte cloud computing, men også at der er det nødvendige lovgrundlag, for at det kan foregå på en ordentlig måde, når private gør det.
Jeg har allerede nu set eksempler på enkelte styrelser og departementer, som er i fuld gang med at udnytte de her muligheder og faktisk viser meget flotte bundlinjer i forbindelse med det.
Derfor er det altså centralt, at man ikke bare lader udviklingen drive sig selv, men ser en chance for at gribe noget, som virkelig rejser store perspektiver.
Derfor støtter vi beslutningsforslaget varmt og håber, at det kan finde flertal i Folketinget eller i det mindste inspirere regeringen til at tage noget mere håndfast fat om den her udfordring frem for at kigge sådan lidt passivt til.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-19:
Jeg har en voksen søn, som, mens han var i begyndelsen af 20'erne, arbejdede et par år som pædagogmedhjælper, og i en del af den periode fik han indbetalt pension.
Men da han så holdt op med det og begyndte på sin uddannelse, kunne han se på de kontoudtog, han fik, at hvis den pension, det beløb, blev stående, ville det komme ned på 0 i løbet af ikke ret mange år.
Han valgte så at få det udbetalt og betale 60 pct. i afgift.
Men som ministeren er inde på, er det jo egentlig ikke meningen med pensionspengene.
Hvad er ministerens råd til et menneske, der står i den situation, som min søn gjorde, nemlig at pensionsbeløbet ville gå i nul i løbet af få år på grund af diverse administrationsomkostninger?
Inger Støjberg (V), 2011-05-19:
Nu synes jeg sådan set, vi skal prøve at få analyseret problemstillingen fra alle sider.
Det plejer også at være noget, Det Radikale Venstre er ganske åbne over for, så lad os nu prøve at få analyseret problemstillingen.
Så er det da helt udmærket, hvis partier i Folketinget også kommer med ideer til, hvordan vi kan løse den her problemstilling, og så må vi jo kigge på det.
Jeg synes i det hele taget, at modtagelsen i hvert fald fra regeringens side skal opfattes som en udstrakt hånd til, at nu får vi kigget på problemstillingen.
Det er ikke lige præcis det, der ligger på bordet i dag, tror jeg, der vil være løsningen, men omvendt kan vi jo i fællesskab bruge noget tid på at få analyseret os ned i problemets omfang og i de løsningsmuligheder, der måtte være.
Morten Østergaard (RV), 2011-05-19:
Jeg hørte godt ministerens besvarelse, og derfor handlede mit spørgsmål om noget andet, nemlig om ministeren kunne komme i tanker om gode argumenter for, at man skulle forhindre, at pensionsselskaber laver den aftale med ATP, at man overfører beløbene, hvis det her er situationen, så de ikke udhules af gebyrer og andre ting.
Altså, jeg kan ikke komme i tanker om nogen gode grunde til, at man skulle forhindre pensionsselskaber i at lave en aftale af den karakter, som i hvert fald løser problemet for dem, der står i deres pensionskasser med meget små beløb, som løbende vil blive udhulet.
Jeg kan ikke komme i tanker om nogen gode argumenter, og derfor vil jeg bare spørge ministeren: Kan ministeren komme i tanker om nogen gode argumenter, og hvis ikke, var det så ikke relevant i det mindste måske at få undersøgt det?
For det var da en udmærket lovhjemmel at give, og det kunne så måske indgå i den videre udvalgsbehandling, at Folketinget sender det signal, at man gerne vil have tilvejebragt en sådan hjemmel.
For ét er, om man synes, det skal foregå præcis på den måde, hr. Orla Hav har lagt op til, men at forhindre pensionsselskaber i at gøre det af egen drift har jeg svært ved at se et formål med.
Inger Støjberg (V), 2011-05-19:
Jeg vil gerne holde fast i, at vi skal have analyseret det her problem til bunds.
Jeg vil godt sige, at hvis man kigger på det her beslutningsforslag, kan man jo se, at det sådan set er åbenlyst på baggrund af ikke blot hr. Eigil Andersens eksempel med hr. Eigil Andersens søn, men også andre eksempler, der har været nævnt, på mennesker, der skifter job hyppigt, at der bestemt er grundlag for at grave sig lidt dybere ned i det her og prøve på at få analyseret problemets omfang.
Morten Østergaard (RV), 2011-05-19:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at vende sagen lidt om og spørge: Hvis nu der skulle være pensionsselskaber, som gerne vil lave en aftale med ATP om at følge den model, som hr. Orla Hav har lagt frem her, altså hvor pensionsselskabet helt frivilligt laver en aftale med ATP om, at hvis man har folk, der er i den her situation, så vil deres opsparing blive overført til ATP, var det så ikke en god model, som der burde skabes lovhjemmel for?
Inger Støjberg (V), 2011-05-19:
Igen er hr. Eigil Andersen fuldstændig undskyldt, i og med at der var sådan en uro i salen, men jeg nævnte faktisk i min tale, at de analyser, som vi nu går i gang med, kan fremlægges for Folketinget i løbet af næste samling, og at eventuelle løsningsforslag også vil kunne fremlægges for Folketinget i næste samling.
Så er det fuldstændig korrekt, som der peges på, at der også skal en drøftelse til med bl.a. arbejdsmarkedets parter, fordi det her jo normalt ligger inden for aftalesystemet, så arbejdsmarkedets parter skal naturligvis inddrages i de drøftelser, ligesom vi skal have kigget på ATP og hele ATP-lovgivningen; for det er jo sådan, at der er visse rammer for, hvad ATP kan gøre.
Det skal altid være på en måde, så det er positivt for ATP's medlemmer.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-19:
Mit eksempel er jo bare et eksempel på, at der er et reelt problem her, og det fornemmer jeg så at ministeren i et vist omfang også erkender, selv om der ikke er nogen vilje til at løse det lige med det samme.
Jeg forstår, at der bliver sat en undersøgelse i gang – sådan har jeg forstået ministerens indlæg – og at problemet bliver analyseret, så jeg vil gerne spørge med hensyn til tidshorisonten: Hvornår forestiller man sig, at den analyse, kortlægning og samtale med arbejdsmarkedets parter er færdig, er det om ½ år eller 1 år eller 2 år, eller hvad forestiller man sig?
Inger Støjberg (V), 2011-05-19:
Nu må jeg sige, at det er en ganske uvant situation, at hr. Eigil Andersen beder mig om råd.
Normalt er hr. Eigil Andersen bare yderst kritisk over for alt, hvad jeg siger.
Men når hr. Eigil Andersen på den her måde beder om råd, oven i købet til hr. Eigil Andersens egen søn, forstår jeg, så må der jo være en vis tiltro til regeringens indsigt på det her område.
Jeg vil naturligvis hverken råde hr. Eigil Andersen eller hr. Eigil Andersens søn til det ene eller det andet.
Jeg vil blot sige, at med det beslutningsforslag, der er blevet fremsat her, synes jeg faktisk, at der er et grundlag for at tage en diskussion om, hvorvidt vi er nået så langt, og hvorvidt problemets omfang er så stort, at det kræver lovgivning, og i så fald også hvilken betydning en lovgivning vil få.
For det er jo netop et eksempel som det, hr. Eigil Andersen nævner her, som gør, at man kunne prøve at analysere sig lidt nærmere ind på problemets omfang og så også kigge på de løsningsmuligheder, der er.
Men som jeg også nævnte i min tale – nu vedgår jeg, at der var meget uro i salen – er der også en række bivirkninger, om jeg så må sige, både af aftaleretlig karakter, forsikringsmæssig karakter og skattemæssig karakter, som vi i hvert fald skal have analyseret lidt nærmere.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-05-19:
Jamen jeg kender jo godt grammofonpladen fra fru Line Barfod, men jeg vil gerne spørge allerførst så: Har fru Line Barfod tal på, hvor mange procent af Enhedslistens samlede vælgermasse der egentlig er medlemmer af partiet?
For det, der er årsagen til, at man gør det, er, at man gerne centralistisk i partiet vil styre, hvem der skal ind og sidde på Christiansborg og have indflydelse.
Det kan man ikke overlade til vælgerne.
Det ender jo faktisk med, at måske 3 pct. af dem, der stemmer på Enhedslisten – jeg slynger bare et tal ud, jeg kender det ikke, men det kunne være 3 pct. af Enhedslistens stemmer – også er medlemmer af Enhedslisten.
De andre 97 pct. er ikke medlemmer af Enhedslisten; de afskæres fra deres demokratiske rettighed til, at den, de har stemt personligt på, selvfølgelig er den, der skal vælges og repræsentere partiet her på Christiansborg.
Det er jo det, der sådan set er det helt grundlæggende.
Mens man står hernede som Enhedslistepolitiker og diskuterer demokrati og der bliver sagt, at der skal være større reel indflydelse til vælgerne – det sagde fru Line Barfod ordret – så har man selv et parti, som åbenlyst, både indirekte og på alle mulige andre måder, er udemokratisk.
Line Barfod (EL), 2011-05-19:
Jeg er fuldstændig klar over, at hr. Hans Kristian Skibby mener, at partilister er det mest udemokratiske, der findes i denne verden, og at det er langt værre end at lave total detailstyring af kommunerne og give dem dummebøder for ikke at overholde de økonomiske rammer, som regeringen og Dansk Folkeparti kræver, herunder at foretage de nedskæringer på ældrepleje osv., som regeringen og Dansk Folkeparti mener der skal til.
Men i Enhedslisten har vi altså den opfattelse, at det er det enkelte parti, der vælger, hvilke kandidater man vil opstille.
Det synes vi er den mest demokratiske måde at gøre det på.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-05-19:
Tak, hr. formand.
For jeg tænker altid på, at netop Enhedslisten jo har en ganske flot tradition for ikke at have demokrati.
Der er partiliste, man stiller op på partiliste.
I Østjylland, hvor jeg er valgt f.eks., er det hr. Per Clausen, der er nr. 1.
Så er der ti andre kandidater, de har ikke en kinamands chance for nogen sinde at blive valgt til Folketinget med de nuværende meningsmålinger, fordi Enhedslisten centralistisk har besluttet, at spidskandidaten skal have alle listestemmerne.
Line Barfod (EL), 2011-05-19:
Jeg har aldrig nogen sinde hørt om et parti, hvor det var vælgerne, der valgte, hvilke kandidater der blev opstillet for partiet.
Tværtimod.
Jeg kender jo ikke Dansk Folkepartis indre demokrati, men så vidt jeg har forstået, er det i høj grad partitoppen, der bestemmer i Dansk Folkeparti, både med hensyn til hvilke kandidater der bliver opstillet, og hvilken politik der i øvrigt skal føres også lokalt.
Det er jo hvert enkelt parti, der selv vælger.
Derfor har vi en urafstemning, hvor samtlige vores medlemmer har mulighed for at stemme på, hvilke kandidater det er, der skal opstilles for Enhedslisten.
Sådan er der forskellige måder at lave demokrati på.
Jeg har bare aldrig hørt om, at nogen, heller ikke hr. Hans Kristian Skibby, mener, at det er samtlige vælgere, der skal vælge, hvilke kandidater der skal være for det enkelte parti.
Vi har ca. 5.500 medlemmer, og i de seneste meningsmålinger står vi
til 4,8 pct.
Jeg kan ikke lige her på talerstolen uden en lommeregner regne ud, hvor mange procent det er.
Men jeg glæder mig da til at høre hr. Hans Kristian Skibby fortælle om, hvordan det er, at Dansk Folkepartis vælgere har indflydelse på, at det er hr. Hans Kristian Skibby, der er opstillet som folketingskandidat for Dansk Folkeparti, og ikke en anden.
Johs. Poulsen (RV), 2011-05-19:
Det Radikale Venstre kan ikke støtte beslutningsforslaget, og det kan vi ikke af den simple grund, at det er vores opfattelse, at spørgsmålet om afvikling af valgene, herunder spørgsmålet om valgstederne og valgstedernes indretning og en række praktiske forhold i den forbindelse, hører hjemme i kommunerne, og at det efter vores opfattelse er sådan, at kommunerne sagtens kan varetage det.
Det er kernekommunal kompetence, og det bør det også fortsat være.
Argumentet i forslaget om, at man sammenligner valgene i 2005 og 2009 på valgdeltagelsen, har der allerede været lidt debat om, og jeg er enig med dem, der har sagt, at det er en alt for simpel sammenligning at lave, for der er en lang række andre forhold, der er afgørende for, hvorfor der er henholdsvis høj og lav valgdeltagelse for forskellige typer af valg, herunder også ved kommunalvalgene.
Det er desforuden sådan, at det i forbindelse med nogle af de tal, der har været bragt frem, er sådan, at der har været sammenfald mellem folketingsvalg og kommunalvalg, og derfor har det givet udslag i helt andre procenter end det, man har set på andre tidspunkter.
Så vi mener simpelt hen ikke, at man kan lave den sammenligning.
Hvis man tog sammenligningen alvorligt og tog samtlige vælgere fra de valgsteder, som er nedlagt – der er jo som oftest tale om meget, meget små valgsteder med måske 100 eller 200 vælgere – kunne det ikke på nogen måde forklare forskellen på valgdeltagelsen fra 2005 til 2009, så det er naturligvis andre forhold, der ligger til grund.
Så som sagt kan vi ikke støtte beslutningsforslaget, og jeg må sige, at jeg også ærgrer mig en lille smule over, at det er blevet bragt op, for det har jo desværre givet indenrigs- og sundhedsministeren anledning til at gå op på talerstolen og sige, at det er et af de dårligste forslag, han nogen sinde har set, og han burde ikke have haft lejlighed til og mulighed for at stå op at sige det.
Men jeg kan selvfølgelig godt forstå, han siger det, jeg synes så bare, han skal kigge lidt på den hårde konkurrence, der trods alt er på det felt; den er meget stor, både blandt beslutningsforslagene og lovforslagene.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-19:
Jeg tror, at det, der er allervigtigst for, at der er en høj valgdeltagelse, er, at vi har en respekt omkring det politiske system, og at borgerne kan se, at det faktisk gør en forskel, at man dukker op og stemmer på nogle politikere.
Man opnår det modsatte, når man udviser mangel på respekt for borgernes penge, når man kører populisme på enkeltsager, og når man går ind og tager nogle beslutninger i Folketinget, som hører hjemme ude i kommunerne.
Det er der, man træffer beslutningerne.
Hvis der er nogen problemer i forhold til, at der er for langt til nogle valgsteder, så må man tage hånd om det ude i kommunerne.
Det giver ikke mening, at vi skal sidde i Folketinget eller i ministeriet og tage stilling til, hvor de enkelte lokale valgsteder skal være.
Det er mangel på respekt for det lokale demokrati.
Rasmus Prehn (S), 2011-05-19:
Jamen den konservative ordfører har fuldstændig ret i, at der jo er mange forskellige forklaringsmønstre til, at der er lav valgdeltagelse.
Men der er altså valgforskere, der peger på, at det, at der er længere til valgstedet, kan have en negativ indvirkning.
Hr. Kasper Møller Hansen, der er valgforsker ved Københavns Universitet, og hr. Ulrik Kjær, der er kommunalforsker, har netop kritiseret det, at kommunerne i så stort et omfang lukker valgsteder – der er jo i de her år i hundredvis af valgsteder, der lukkes – det har altså en negativ effekt.
Vi ved fra store undersøgelser fra USA, at det, at der er meget langt til et valgsted – nu ved jeg godt, at der dér er større afstande – har en negativ indvirkning. Der skal vi passe på at vi ikke kommer derud, hvor vi bare accepterer, at der pludselig er 15 km og 20 km hver vej til et valgsted.
Det er derfor, vi fra socialdemokratisk side rejser et advarselsflag og kommer med det her forslag om, at det er mindre end 1 kr. pr. borger, der skal til, for at man kan opretholde nogle enkelte valgsteder der, hvor det giver allermest mening.
Selvfølgelig kan der være steder, hvor man godt kan lægge noget sammen, fordi det er mere hensigtsmæssigt.
Men i forhold til de steder, hvor der virkelig er langt, og hvor det kommer til at afskære nogen fra at deltage, at der er så langt, er det, vi siger: Skulle man ikke komme med en udstrakt hånd?
Og der synes jeg stadig væk vi mangler at høre det konservative bud på, hvad man vil gøre for at kæmpe for, at vi har et stærkt demokrati med en høj valgdeltagelse.