Per Stig Møller (KF), 2008-04-24:
Jeg vil godt takke ordførerne for deres bemærkninger og spørgsmål.
Jeg er glad for, at vi igen i år har mulighed for at drøfte udviklingen i Europarådet og dermed sætte fokus på denne meget vigtige organisation, der nu har stor betydning for 800 millioner europæere, som er omfattet af Europarådet.
Jeg synes også, at de udtalelser, der er kommet fra medlemmerne i Europarådet, som selvfølgelig også er medlemmer af Folketinget, viser, hvor engagerede de danske parlamentarikere er i Europarådets arbejde.
Det har vi tradition for, og jeg er glad for, at man går så kraftigt til den.
Det er forskellige ting, man har interesseret sig for her i debatten, og det er klart, at som politikere har vi jo også forskellige interesserområder, vi dækker her, og som vi også dækker i Europarådet.
Det er jo med til at forny Europarådet, og det giver hele tiden bidrag til nye udfordringer til Europarådet, og der kommer nye øjne på Europarådet ind i Europarådet.
Derfor er det jo også sådan, at man diskuterer prioriteringen, og hvordan man effektivt udnytter ressourcerne.
Det diskuterer man hele tiden i Strasbourg, og et af de områder, hvor vi hele tiden ønsker ressourcerne styrket, er jo præcis Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg, som er et kerneområde for Europarådet.
Den er jo blevet forsinket af 100.000 sager, der ligger og venter på at blive behandlet, og den er også kommet op med en effektivisering, som har fremmet arbejdet noget, forbedret økonomien noget, men det vigtige er jo, at vi kommer videre til protokol 14, og det skal jeg komme tilbage til.
En anden ting, som er vigtig i Europarådets arbejde netop i dag, netop i disse år, er den interkulturelle dialog, hvor Europarådet jo med sin Venedigkommissionen er med til at fremme demokrati, og man rådfører sig så også rundtomkring i verden hos Venedigkommissionen, som er Europarådets, og der efterlyser man jo så Europarådets ekspertise vedrørende menneskerettigheder, retssamfund og demokrati.
Europarådet er altså også med i forbindelse med Alliance of Civilisations eller den interkulturelle dialog for at forhindre overflødige spændinger mellem kulturerne og spændinger, som kunne være undgået.
Det er også rigtigt, som der er lagt vægt på her, at alle Europarådets lande monitoreres med hensyn til at overholde forpligtelserne, og vi synes også, det er fint, at vi er omfattet af dette.
Der vil jeg godt sige med hensyn til ECRI, at vi ikke har skudt ECRI sønder og sammen, men vi har jo påpeget ECRI's meget, meget dårlige research og meget lemfældige omgang med kendsgerningerne, og det er jo præcis også derfor, at ECRI har lavet sine procedurer om.
Det ville man jo ikke have gjort, hvis ikke vi havde ret i at påpege det.
Så derfor var det nok ret vigtigt, at Danmark rejste denne debat, altså, disse urørlige institutioner kan jo blive så urørlige, så de ikke ved, hvad de rører ved.
Og derfor kom de til at røre lidt forkert rundt i gryden fra ECRI's side, og der var der jo så flertal for den danske kritik, og derfor har ECRI jo så også selv ændret sine arbejdsmåder.
Vi diskuterer også, hvordan Europarådet skal arbejde i fremtiden.
Vi har jo efterhånden, som hr. Helge Adam Møller var inde på, mange overlappende institutioner i Europa, og det er rigtigt, for der er OSCE og Europarådet, som har meget tætte relationer og meget overlappende funktioner.
Og der må vi jo som i OSCE-debatten præcisere, hvor OSCE gør størst gavn, og hvor Europarådet gør størst gavn.
Det er også vigtigt at diskutere, da der jo er parlamentariske forsamlinger begge steder, og der er det jo vigtigt med den parlamentariske forsamlings diskussioner.
Jeg er helt enig i de bemærkninger, der er faldet om det, for derved holder man jo fokus på området.
Jeg er klar over, at man for nylig har diskuteret Armenien, og det var også temmelig vigtigt, at man fik diskuteret Armenien, og jeg sætter pris på det.
Man har også diskuteret Rusland.
Man diskuterer de frosne konflikter, og det er meget vigtigt, for derved vil et land hele tiden være under opsyn, også politisk-demokratisk opsyn, i kraft af debatterne.
Så har der været diskuteret den her aftale, som EU nu kan få, efter vi har vedtaget Lissabontraktaten i dag, og hvis alle er lige så kloge som Danmark i EU, bliver det jo inden året er omme, at EU så kan tiltræde Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Jeg forstår ikke rigtig, at man skal være ked af det.
Tværtimod betyder det jo, at man får styrket beskyttelsen af borgerne, fordi så kan der også blive klaget til Strasbourg over afgørelser truffet af EF-Domstolen i Luxembourg.
Det er da at udvide menneskerettighederne og styrke menneskerettighederne i Europa.
Det er på dette punkt, at EU's tiltrædelse af menneskerettighedskonventionen i fremtiden vil betyde en vigtig forskel.
Det var jo så også det, man var enige om på Europarådets topmøde i maj 2005, nemlig at EU's tiltrædelse af den konvention ville være en fordel - altså Europarådet sagde selv, at det ville være en fordel.
Så vil jeg vende tilbage til budgetproblemerne med Domstolen.
Det er vigtigt, at budgettet bliver bragt op.
Danmark er også villig til at levere mere.
I det hele taget leverer Danmark jo også til Europarådet et par hundrede millioner kroner mere næste år, end vi gjorde sidste år.
Men der har vi altså problemer med Rusland, som ikke vil ratificere protokol 14, og jeg er enig med alle de medlemmer af Europarådet, der fra talerstolen her har kritiseret den russiske attitude.
Det er meget vigtigt, og det var en af grundene til, jeg sad i Europarådet, da vi vedtog optagelsen af Rusland, og det var faktisk meget, meget på vippen, om vi ville, og det var jo kun med det argument, som den russiske menneskerettighedskommissær fra Tjetjenien, Kovaljov, sagde til os: Optag Rusland, fordi så kan man klage over Rusland til Menneskerettighedsdomstolen.
Så det var noget af det mest afgørende for menneskerettighedsforkæmperne i Rusland, nemlig at vi optog Rusland, for derved ville Menneskerettighedsdomstolen virke der, og derfor kan det ikke nytte noget, at Rusland prøver at blokere effektiviteten af Menneskerettighedsdomstolen.
Angela Merckel har jo opfordret Rusland til det, vi opfordrer Rusland til det, og vi mener, det er vigtigt. Fru Pernille Frahm fremhævede med rette udviklingsbanken.
Det var noget af det nye.
Det er første gang, den er diskuteret her i salen, og jeg synes, det er fuldstændig rigtigt at få mere lys på udviklingsbanken, for alle de oplysninger, fru Frahm gav, var jo rigtige, altså, den udvikler mere Vesteuropa, end den udvikler det gamle Østeuropa, på trods af at man skulle synes, at opgaven mere var at udvikle det gamle Østeuropa end at fortsætte udviklingen af det gamle Vesteuropa.
Så jeg er enig med fru Frahm i, at der skal flere penge mod øst, og der skal mere information om banken, men selvfølgelig skal den jo ikke være nødlidende.
Den skal sørge for, at den kan få pengene tilbage.
Så jeg er glad for, at Danmark sætter fokus på det, og jeg håber også, at det sker i den parlamentariske forsamling.
Ja, så tror jeg ærlig talt, jeg har været inde på ting med hensyn til CIA, og der vil jeg bare sige til hr. Morten Østergaard, at det jo ikke var PACE, den parlamentariske forsamling, som var udslagsgivende for, at vi satte vores undersøgelse i gang.
Det var jo, at DR Dokumentar kom med nogle oplysninger, som vi tilsyneladende ikke kendte.
Den parlamentariske forsamling har jo ikke påpeget noget som helst, vi ikke kendte, men DR's dokumentarprogram kom frem med ting, som vi synes skulle have en nærmere undersøgelse.
Men det er da fint nok at diskutere CIA, og igen der vil jeg honorere Europarådets parlamentariske forsamling.
Jeg synes, det er fint, det er gjort.
Jeg synes, det er fint, at parlamentarikerne i Europarådet tager de emner op, som har europæisk interesse, tværgående interesse, hvor man skal have sikkerhed for, at vi alle sammen handler korrekt og i overensstemmelse med vores politiske målsætninger og grundlag.
Så det skal man kun have tak for at man har gjort.