runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Det er vi Konservative
fuldstændig enige i.
Der har vi en stor opgave med at sikre, at der ikke er nogen, der falder på gulvet og ikke bliver taget hånd om.
Jeg er sikker på, at den nye velfærdsminister nok skal klare den opgave.
Det, der så bekymrer mig, er, at Socialdemokraterne vil afsætte 5 mia. kr. til en lønpulje til offentligt ansatte, samtidig med at man har store udgiftskrævende forslag i sin velfærdspakke med den række af velfærdsrettigheder, man ønsker at give befolkningen.
Det koster mange milliarder kroner.
Jeg bliver nødt til at spørge fru Helle Thorning-Schmidt, hvorfra man vil tage pengene.
Hvilke grupper er det, der skal undvære noget, for at man nu kan sætte det her i søen?
For jeg går ud fra, at Socialdemokraterne fortsat ønsker at føre en ansvarlig økonomisk politik.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Jeg er bare nødt til at sige til fru Helle Thorning-Schmidt, at det forslag, vi kom med sidst i august, præcis er det forslag, som vi nu arbejder på at få gennemført, så vi har fuldstændig holdt linjen både på det tidspunkt, hvor vi ikke anede, om der kom en valgkamp, under valgkampen og nu her bagefter.
Der er ingen slinger overhovedet.
Med hensyn til det, der er blevet sagt om strejkeret osv., har jeg også tidligere svaret hr. Frank Aaen, at strejkeretten er fuldstændig uantastet.
Hvis man mener, at man som medlem af fagbevægelsen er bedst stillet ved at stemme nej til et forslag om overenskomst og benytte sin konfliktret, jamen så har man sin konfliktret.
Det er en meget, meget gammel ret, man har, og den anfægter vi overhovedet ikke.
Det eneste, vi har sagt, er jo noget, som LO også synes er helt naturligt at sige i den proces, så der er ingen dramatik overhovedet.
Jeg håber, at fru Helle Thorning-Schmidt er helt bevidst om, at LO’s formand, Harald Børsting, har været ude og sige, at det, vi har sagt om det punkt, fuldstændig matcher den måde, han ser tingene på, så der er ingen dramatik omkring det.
Så vil jeg egentlig bare sige afslutningsvis, at jeg tror, at den her debat er bedst tjent med, at Socialdemokratiet, regeringen og Dansk Folkeparti finder hinanden på det punkt i stedet for at forsøge at tale sig væk fra hinanden.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Man kan sige, at det er et godt svar i forhold til sådan den interne Christiansborgmekanik, men det må være et lidt utilfredsstillende svar for de vælgere, som har stemt på De Konservative på grund af De Konservatives politik.
Man kunne jo have gjort det meget enkle, som jeg bl.a. oplevede hr. Lars Barfoed gøre, nemlig det meget, meget ordentlige, synes jeg, at sige: Det her skal gennemføres, og så må forliget ellers gøre, som det vil, for det her er en vigtig ting.
Det var i hvert fald sådan, jeg forstod det.
Så ved vælgerne jo, at de har en politisk linje at holde sig til.
Derfor vil jeg selvfølgelig spørge, hvor langt man ligesom tror, det kan bære igennem på den ene side at have en politik på det her område, som jeg da oplever at der er mange der har sympati for, men på den anden side have sin handlingsfrihed solidt deponeret hos Dansk Folkeparti.
Jeg oplever, at det her er et vigtigt område for De Konservative, meget vigtigt endda.
Hvordan kan det så være, at man af interne Christiansborggrunde og valgkampsteknik ikke har sagt klart og tydeligt: Dette skal gennemføres, og så må forliget briste eller bære?
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Det er, fordi man skal holde ord over for dem, man samarbejder med.
Alt andet er uacceptabelt, og nu har vi altså gode erfaringer med hensyn til samarbejdet med Dansk Folkeparti på det udlændingepolitiske område.
Så derfor går jeg da til forhandlinger med Dansk Folkeparti om netop asylpolitikken med en stor tiltro til, at vi står over for en opgave, vi skal have løst, og jeg kan ikke se, hvorfor vi ikke skulle få den opgave løst.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Jeg tror, det er meget klargørende for konservative vælgere, når ordføreren udtrykker sig, som ordføreren gør.
Den glæde, der ligger i samarbejdet med Dansk Folkeparti, den tilfredshed, der er med de løsninger, man har fundet sammen med Dansk Folkeparti, og den villighed til at ofre egne synspunkter med henblik på samarbejdet med Dansk Folkeparti synes jeg, det er vigtigt for os alle sammen at tage til efterretning, også når vi går ind i de forhandlinger, som statsministeren har inviteret til.
For Det Konservative Folkepartis vedkommende er samarbejdet med Dansk Folkeparti langt, langt vigtigere end asylsøgernes forhold.
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Der er en årsag til, at vi helt frivilligt har samarbejdet med Dansk Folkeparti gennem en årrække, og det er, at vi faktisk er meget enige med dem på en lang række punkter.
Og hvis der var nogle andre partier, vi var meget, meget mere enige med, så tror jeg, det gik helt af sig selv, at man fandt nogle andre samarbejdspartnere.
Jeg må også sige, at jeg var meget skuffet over de udmeldinger, der kom fra Socialdemokraterne og De Radikale og for den sags skyld også Ny Alliance i valgkampen, hvor jeg troede, at vi måske kunne finde hinanden i et bredt udlændingepolitisk samarbejde, også sammen med Dansk Folkeparti.
Men jeg synes så omvendt, at netop de partier, jeg lige har nævnt, går til yderligheder og kommer med forslag til, at asylcentrene skal nedlægges, at man som asylansøger selv må om, hvor man skal bo, og at man skal have lov til at arbejde, hvad jeg ser store problemer i også i forhold til netop dem, der ikke kan komme hertil og få en opholds- og arbejdstilladelse.
Der skal man jo have et vist uddannelsesniveau, og der er skrappe regler om det.
Så jeg vil sige, at jeg også har problemer med at se, hvordan vi skulle samarbejde med jer, når I er så radikale, som I er.
Man kan jo sige, at det er det, man vil kæmpe for, når man kommer i Folketinget, men naturligvis skal vi fastholde et forlig, vi har med Dansk Folkeparti, alt andet ville være uhæderligt.
Når man har en aftale, så har man en aftale, og derfor er det selvfølgelig i den kreds, at vi skal diskutere nye tiltag.
Sådan må det være.
Man må så diskutere i den kreds, om andre skal inviteres med, eller hvordan man kan gøre det.
Det synes jeg nu er det mest ordentlige at gøre, og det er på den måde, det hænger sammen.
Det tror jeg ikke.
Det er derfor, at de har sammensat Folketinget, som de har gjort.
Diskussionen om at sikre bedre forhold i asylcentrene startede inden valgkampen.
Da var vi også vel vidende om, at der var et forlig, og det forlig havde vi ikke lyst til at opsige i forbindelse med valgkampen.
Det kunne vi måske have gjort, det havde jo også været en melding.
Men det har vi ikke gjort, fordi vi egentlig er tilfredse med det samarbejde, vi har med Dansk Folkeparti.
Det kan godt blive bredere.
Jeg håber da, at vi kan komme lidt op af skyttegravene i forhold til de ting, for der er jo nogle meget skarpe fronter.
Jeg vil da mene, at der burde kunne findes områder inden for udlændingepolitikken, hvor man godt kunne samarbejde bredere.
Men jeg mener ikke, at vi Konservative har foregøglet nogen noget i valgkampen.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Fru Henriette Kjær startede med fra Børsen at citere nogle udtalelser af mig om Folketinget og de nye alliancer.
Se, jeg synes jo, at noget af det, der er spændende efter et folketingsvalg, er, at bordet ligesom er ryddet og man starter med det Folketing, der nu er sammensat.
Der er det da klart at vi bruger vores muligheder, hvis de eksisterer, til at lave flertal de steder, hvor vi har lovet noget i valgkampen.
Jeg er stadig lidt usikker på det, for jeg savner stadig væk fru Pia Kjærsgaard.
Jeg synes, at hr. Kristian Thulesen Dahl er fantastisk lang i spyttet, når han skal redegøre for Dansk Folkepartis synspunkt.
Men det er klart, at hvis vi kan lave flertal om offentlige lønninger, gør vi det.
Men det, der fremgik af den forrige diskussion, var, at fru Henriette Kjær ikke kan bruge de samme muligheder de steder, hvor man kunne frigøre sig fra Dansk Folkepartis jerngreb.
Det vil man ikke gøre uanset Folketingets sammensætning.
Så er det jo, det lyder lidt underligt med det brede samarbejde.
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Altså, det er jo helt fantastisk, det der med et jerngreb.
Det er et helt frivilligt og meget tilfredsstillende samarbejde, vi har haft og sikkert også fortsat får med Dansk Folkeparti.
Så jerngrebet kan jeg ikke rigtig genkende.
Det er da ordentlighed i politik at respektere, at man har indgået nogle forlig, og at man overholder dem.
Så er der andre områder, hvor man er frit stillet, hvor man kan starte på en frisk og sammensætte en ny forligskreds.
Det kan man gøre på flere forskellige områder, men på udlændingeområdet har vi altså et forlig, og vi har tænkt os at overholde det.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Jeg bemærkede hr. Kristian Thulesen Dahls ansigtsudtryk, da fru Henriette Kjær redegjorde for, at De Konservative under ingen omstændigheder vil være med til at hjælpe de lavtlønnede offentligt ansatte; da så han meget betænkelig ud.
Konsekvensen af synspunktet er vel så også, at hr. Thulesen Dahl ikke behøver alle de der forbehold og alle de lange sætninger.
Han er frit stillet i et Folketing, der ikke har lavet aftaler om løn til offentligt ansatte, til at finde den alliance, der kan opfylde Dansk Folkepartis valgløfter, dvs. sammen med Socialdemokratiet og SF, uden at der af den grund skal lyde noget som helst ondt ord fra fru Henriette Kjær.
For man kunne se på hr. Kristian Thulesen Dahl, at han blev meget bekymret over at få så vrede ord fra fru Henriette Kjær.
Det er en kort opfølgning på den forrige diskussion, som jeg synes er lidt interessant i forhold til alle teserne om det brede samarbejde.
Var De Konservative ikke klar over, da man stod i valgkampen og sagde, at man ville have bedre forhold for asylansøgerne - hvilket nu er parkeret hos Dansk Folkeparti - at man havde et forlig?
Altså, det, der står tilbage for vælgerne, er, synes jeg, den form for snyd, hvor man giver udtryk for et synspunkt i en valgkamp og undlader at gøre opmærksom på, at man i øvrigt er bundet på hænder og fødder af Dansk Folkeparti.
Så står folk da undrende tilbage og spørger: Hvorfor sagde man ikke fra Konservatives og Venstres side, at man overhovedet ikke kan bevæge sig, fordi man har valgt at deponere hele sin bevægelsesfrihed hos Dansk Folkeparti?
Er det ikke sådan noget, der godt kan gøre folk trætte af politik, nemlig at man ikke får gjort opmærksom på alle forudsætninger i en valgkamp?
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Den her debat har på mange måder til formål, tror jeg, at afklare nogle af de ting, som er sagt og gjort i løbet af valgkampen, så vi ved, hvad det er for et grundlag, vi går videre på.
Det var også sådan, jeg hørte statsministerens åbningstale.
Undervejs i valgkampen lovede ordførerens formand, hr. Bendt Bendtsen, både at regeringens forslag til en ny asylpolitik ville blive gennemført, uanset hvad Dansk Folkeparti måtte mene om det - og vi har lige i dag fået bekræftet, at Dansk Folkeparti mener, at regeringen er på katastrofekurs - og at man samtidig vil fastholde forliget med Dansk Folkeparti.
Det har jeg umiddelbart svært ved at forene og se skulle kunne lade sig gøre.
Derfor vil jeg gerne spørge ordføreren, hvordan hun ser det her løst: altså at man på den ene side kan gennemføre noget, som man vil gennemføre, og på den anden side vil fastholde et forlig, hvor forligspartneren siger, at man er på katastrofekurs.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Så vidt jeg kan se af debatten, har der været tre modeller.
Den ene model har været et forslag om at tage en afstemning om hele moletjavsen på en gang, altså både ØMU-forbeholdet, det retlige forbehold, forsvarsforbeholdet og formentlig også borgerskabsforbeholdet, som er uden betydning.
Det vil jeg advare imod, for det bliver en meget grumset debat, det bliver en debat om alt muligt mellem himmel og jord.
Også af kærlighed til statsministeren vil jeg advare ham imod det, for jeg tror, han taber den afstemning.
Det tror jeg også bliver en grumset debat.
Så i SF vil vi foretrække, at vi tager forbeholdene et for et, sikrer den meget fokuserede debat om det enkelte forbehold, for det tror jeg giver den bedste debat, og det tror jeg også giver det bedste resultat.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Nu skal jeg ikke blande mig i den der male bonding mellem ordføreren og statsministeren, det styrer de helt selv, for jeg blander ikke kærlighed ind i det.
Men betyder det så også, at SF har en anbefaling til statsministeren i forhold til helt, fuldt at afskaffe forbeholdet for retlige indre anliggender, og inden for hvilken tidshorisont vil man i givet fald give den anbefaling?
Det ville jo på en eller anden måde være ret skønt, hvis vi kunne komme ind i den nye traktats - tror jeg - mere demokratisk og mere effektive EU helt uden forbehold.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Men det kommer vi ikke med i SF.
Vi ser ikke noget grundlag for at ophæve ØMU-forbeholdet.
Jeg vil i øvrigt anbefale de partier, der synes det, at genlæse argumentationen fra år 2000, da man argumenterede for at afskaffe ØMU-forbeholdet.
Man er i hvert fald som minimum nødt til at finde et sæt af nye argumenter.
Argumentationen holder ikke.
Så spurgte fru Margrethe Vestager specifikt til retsforbeholdet.
Det består af tre dele:
Det består af det civilretlige, og der er vi tilhængere af fælles regler.
Så består det af asyl-udlændinge-området, og der er vi ligeledes tilhængere af fælles regler, jævnfør det første spørgsmål.
Og så er vi faktisk endnu ret usikre på den strafferetlige del.
Jeg synes, vi mangler at se traktatens endelige tekster, og jeg synes, vi mangler at få en egentlig juridisk vurdering, inden vi endeligt vil binde os for et bestemt synspunkt på den tredjedel af det retlige forbehold, der drejer sig om det strafferetlige.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Ordføreren taler jo meget om økonomisk ansvarlighed, og jeg kan kun være enig med ordføreren i, at det er utrolig vigtigt.
Så bruges det så som begrundelse for, at man ikke vil kunne give et lønløft til de ansatte i den offentlige sektor.
Men hvorfor er det egentlig blevet sådan, at når vi foreslår et lønløft til de offentligt ansatte, så er det dybt uansvarligt, men når man foreslår en lettelse af skatterne på 10 mia. kr., så er det fuldstændig ansvarligt?
Og når man så oven i købet som De Konservative vil gå videre og sænke skatten yderligere, så er det også fuldstændig ansvarligt.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at De Konservative kan leve i det verdensbillede, for enhver ved jo, at begge dele vil føre til en ekspansiv finanspolitik; og man bliver nødt til at vælge.
Derfor undrer det mig meget: Kunne man ikke bare have valgt anderledes?
Hvis man gerne ville have givet et lønløft til de offentligt ansatte – jeg ved, ordføreren også er optaget af de offentligt ansatte – hvorfor dropper man så ikke bare de skattelettelser?
Og hvorfor er det uansvarligt at foreslå lønløft, mens det aldrig er uansvarligt at foreslå skattelettelser for helt op til 10 mia. kr.?
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Der er jo absolut forskel på at lette skatten, så folk får mere i lønningsposen og det også animerer nogle til at yde en større indsats på arbejdsmarkedet, og så at sætte en lønspiral i gang – og det er jo det, bl.a. Socialdemokratiet bevæger sig ud i.
For det første er man ved at ødelægge den danske model.
Man respekterer ikke arbejdsmarkedets parter ved at sige, at vi nu fra Folketingets side går ind og bestemmer, hvordan lønudviklingen skal være inden for en bestemt sektor; det er jo det, man gør, når man stiller en pulje til rådighed.
For det andet siger det jo sig selv, at hvis der kommer 5 mia. kr. oveni til de offentligt ansatte, så kommer de private og vil også have lidt mere.
Og så har de offentligt ansatte i øvrigt også en forventning om, at næste gang der er overenskomstforhandlinger, kommer vi da med en pose til.
Det ender altså bare med, at vi svækker vores konkurrenceevne noget så gevaldigt, så folk ikke gider købe vores varer, så de går til andre lande og køber dem, og så vi vil opleve arbejdsløshed.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Så det er ikke holdningen, jeg spørger om.
Jeg spørger: Hvorfor er det, at det er fuldstændig ansvarligt hele tiden at blive ved med at sænke skatten, mens det er fuldstændig uansvarligt at give et lønløft?
For det har jo præcis samme finanseffekt.
Jeg synes overhovedet ikke, jeg har fået noget svar fra ordføreren.
Man vil blive ved med at sænke skatten, man har oven i købet som målsætning, at vi skal have sænket skatten yderligere.
Hvorfor siger man ikke klart til vælgerne, at man bliver nødt til at prioritere?
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Jeg føler mig som sådan en stor sejrherre, når jeg står her på talerstolen og den socialdemokratiske ordfører og leder siger, at vi hele tiden sænker skatten – nu har vi kun gjort det to gange, men en, to, mange.
Men det gør vi jo ikke.
Der er blevet taget et vigtigt skridt i 2004, hvor der kom nogle skattelettelser, der bragte rigtig meget positivt med sig.
Det gav dynamik i samfundet og fik flere i arbejde.
Nu har vi så sænket skatten igen; en mindre skattesænkning, som er finansieret af nogle penge, der i forvejen, kan man sige, er i skattesystemet via vores arbejdsmarkedsbidrag og via nogle energiafgifter, og hvor vi altså omlægger de penge, der kommer ind og ud af kassen.
Og det er jo noget ganske andet end at lægge en pulje over til nogle offentligt ansatte og sige: Værsgo, I får mere i løn.
Det giver jo ikke de dynamiske effekter, det giver jo ikke de samme effekter, som en skattelettelse gør.
Så det er to vidt forskellige ting.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Det er ikke to vidt forskellige ting.
Derfor er hele mit ærinde nu bare at få ordføreren til at indse, at man kan have forskellige politiske prioriteringer: Man kan foretrække at hæve lønnen til de offentligt ansatte, eller man kan foretrække at sænke skatten generelt.
Og husk på: Jeg hører jo til dem, der siger tillykke til De Konservative.
For de har jo formået at få sænket skatten.
Min nervøsitet er, at de vil være lige så succesfulde i denne periode og også vil formå at få sænket skatten, for det betyder, at der ikke er til den velfærd, vi gerne vil give i vores samfund.
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Det har jeg altså svaret på, og jeg har også forklaret det.
Men jeg vil da godt bruge lejligheden her til at sige, at den borgerlige VK-regering jo har vist, at man godt både kan sænke skatterne og sørge for en øget og bedre offentlig velfærd.
For det er det, der er sket siden 2001; der er blevet givet flere penge til ældreplejen, der er lavet en behandlingsgaranti for alkoholikere og narkomaner, vi har hævet førtidspensionisternes pensionsbeløb, vi har givet flere penge til daginstitutionerne, og sådan kunne jeg blive ved.
Den offentlige sektor er blevet forøget – det er faktisk noget, den borgerlige tænketank CEPOS ofte kritiserer regeringen for – samtidig med at vi har sænket skatterne.
Det er altså derfor, at det ikke går ud over velfærden, når vi gør det, og det giver nogle helt andre effekter end det, fru Helle Thorning-Schmidt taler om, nemlig blot at stille en pulje til rådighed til offentlige lønstigninger.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Op til valget var Det Radikale Venstre på sin vis befriende ærlige ved at sige, at man ikke ønskede en folkeafstemning, medmindre juristerne krævede det, hvorimod de øvrige japartier - på nær SF - sagde, at det ville de se på, når de havde juristernes vurdering.
Nu ved vi, at vi har juristernes vurdering om nogle få dage, og at de samme partier en uge efter har besluttet sig for, at der ikke skal være nogen folkeafstemning - det fik vi bekræftet tidligere i dag.
Men jeg bemærkede mig, at argumentationen for Det Radikale Venstres holdning om, at man ikke skal have en EU-afstemning om traktaten, var, at man skulle have debatten op til folketingsvalget.
Jeg kan et eller andet sted godt forstå argumentationen.
Nu kan vi jo bare notere os, at der ikke var nogen EU-debat, at der ikke var nogen traktatdebat op til valget her i november.
Så er det
, jeg spørger: Skal vi så ikke have en folkeafstemning om traktaten, når nu vi ikke fik debatten?
Eller var det bare noget, man sagde?
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Hos os gjorde vi os faktisk den ulejlighed bl.a. at udgive pjecer om EU-spørgsmål i relation til det, som vi gik til valg på.
For selv om vi kan gøre meget i det her Folketing, hvad angår klima, så virker det for os at se først for alvor i en EU-sammenhæng.
Vi gør utrolig meget på udlændingeområdet, men vi har brug for fælles regler på asylområdet, for familiesammenføring og så fremdeles for at give de indenrigspolitiske diskussioner det europæiske perspektiv, som vi mener er helt afgørende, hvis man også skal kunne flytte noget i en dansk sammenhæng.
Derfor forsøgte vi at gøre, ligesom vi havde sagt at vi ville gøre, nemlig at få den diskussion.
Og derfor synes vi jo sådan set også, at de vælgere, der har valgt at stemme på os, har givet os det mandat til at sige: Jamen vi vil sådan set gerne have, at parlamentet foretager den godkendelse af traktaten, hvis der er grundlag for at gøre det, når der ikke er grundlovsmæssige grunde til at sende den til folkeafstemning.
Vi håber så meget, at man kan få folkeafstemninger om forbeholdene, gerne meget hurtigt bagefter - og det er jo også, fordi vi håber, at folk skal tage stilling til det, for det skal de efter vores mening.
Folk har selv indført de forbehold, så er det også folk selv, der skal tage stilling til, om vi skal af med dem igen.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Vi er jo fuldstændig enige i, at der er en lang række problemer, som kun kan løses internationalt.
Så det er jo ikke et spørgsmål om at være for eller imod internationalt samarbejde; det handler jo om, hvordan der samarbejdes internationalt.
Det er nu engang sådan, at når partierne har lagt en strategi og ser, at strategien ikke virker, så har partierne tænkt - det har jeg i hvert fald oplevet nogle gange - at så må de lave en ny.
Og nu kan vi altså se, at Det Radikale Venstre havde den strategi, og det havde vi i øvrigt også, at der skulle være en EU-debat, en traktatdebat, op til folketingsvalget.
Vi havde arbejdet med materialet og alt muligt andet, og vi må bare notere os, at det ikke lykkedes, bl.a. fordi der er nogle store partier her i Folketinget, som ikke ønsker at få en EU-debat, og som ikke ønsker en traktatdebat.
Derfor får vi kun debatten, når man er mere eller mindre tvunget til det i forbindelse med en folkeafstemning.
Mit spørgsmål til Det Radikale Venstre er derfor: Er man ikke nødt til at opgive det?
Altså, der er tale om et folketingsvalg, der foregår, lige netop som man har lavet en ny traktat, og lige før den nye traktat skal ratificeres, og hvor dette spørgsmål ikke spiller nogen rolle i valget.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Der kan være mange gode grunde til at holde folkeafstemninger i det hele taget.
Jeg synes ikke, at man skal holde dem af rent pædagogiske grunde, for at folk skal lære noget om EU.
Jeg synes heller ikke, man skal holde dem af sådan nogle partitaktiske grunde, fordi man gerne vil tvinge nogle andre partier til at gøre noget andet end det, de nu har gjort.
Jeg synes, man skal holde en folkeafstemning, hvis man finder, at der er behov for at gøre det.
Det er Folketinget, der er givet mandatet; det er Folketinget, der må tage sig af og også tage på sig, om man vil godkende den traktat eller ej.
Det, der jo var lige ved at komme i gang her, var en diskussion af, om den traktat er god eller mindre god.
For jeg tror, at vi er helt enige om det internationales absolutte nødvendighed i forhold til at løse de ting, vi gerne vil have løst.
Og så kunne vi jo begynde at diskutere traktaten i stedet for at blive ved med at diskutere for eller imod en folkeafstemning, og så kunne det være, at også den her debat, som jo faktisk er åbningsdebatten i forbindelse med Folketingets arbejde, ville sætte sig spor og vække en interesse for: Hvad er det, man er blevet enig om?
Hvad er det, der ligger foran os, og som er sat til diskussion?
Så kan folk deltage i den, også om de her forhold, men det ender med, som sædvanlig, at Folketinget kun diskuterer, om vi skal have en folkeafstemning eller ej, i stedet for at diskutere, hvad det er for en substans, der ligger foran os på bordet.