Pernille Skipper (EL), 2016-01-21:
Tak til alle ordførerne for de sådan rundt regnet positive bemærkninger til forslaget.
Jeg synes, vi skal starte det sted, som måske er det værste, og det er det faktum, at der sker omkring 4.000 voldtægter eller forsøg på voldtægt om året i Danmark, og der bliver anmeldt lige omkring 400, det vil sige 10 pct. Kun omkring 145 bliver rent faktisk tiltalt, og ca. 50 bliver dømt.
Det er altså 50 dømte ud af de omkring 4.000.
Den lille andel af kvinder, som har været udsat for overgreb, og som rent faktisk møder frem hos politiet, bliver heller ikke altid taget særlig godt imod.
Sager bliver henlagt eller bliver ikke registreret korrekt.
Det tyder jo på, at der er et kulturproblem i det danske politi, og det bliver vi simpelt hen nødt til at indse.
Det er også det samme problem, som er årsagen til, at der på de danske politistationer blandt de betjente, der sidder ved skranken og møder ofrene, når de kommer ind ad døren, lever en myte om, at der er langt flere falske anmeldelser blandt voldtægtsanmeldelser, end når det drejer sig om andre former for forbrydelser.
Men det er en myte, der florerer, og det betyder, at man kan undskylde, at man ikke tager ofre så alvorligt, når det kommer til voldtægt, og det undskylder, at man gerne må mistænke dem for at lyve eller selv have en form for skyld, og det opretholder den skyld og skam, som flere har været inde på, der netop betyder, at der er meget få kvinder, der anmelder det.
Alligevel er det kun tre ud af ti anmeldte voldtægtssager, der nogen sinde når for en dommer, og de får en form for retfærdighed, kan man sige.
Jeg synes, det er uhyggeligt, jeg synes, det er udtryk for sexisme, en kvindefjendsk indstilling i vores samfund, om man vil, og jeg synes, det har fået lov til at eksistere alt, alt for længe.
Det, der er humlen i det hele, når vi taler om en kvinde, som bliver overfaldet, er jo, at vi sjældent taler om en kvinde, som kommer gående på en mørk vej, og som bliver overfaldet af en fremmed, der springer frem fra en busk – det sker desværre også – men langt de fleste voldtægter er faktisk kontaktvoldtægter.
De bliver begået af nogle, man kender.
Det handler derfor ikke kun om at true med højere straffe – det gør det faktisk slet ikke – men det handler om at kræve, at man i alle sociale sammenhænge respekterer grænser, at man taler om samtykke, og at der skal samtykke til, og at kvinder ikke bliver objektiviseret.
Derfor er det her arbejde ikke kun noget, der bør foregå i Justitsministeriet – med al respekt for den undersøgelse, der er sat i gang, og jeg glæder mig såmænd også til mødet hos justitsministeren – men det handler altså også om et tværfagligt arbejde, hvor man har Undervisningsministeriet med, hvor man har Ligestillingsministeriet med, og hvor man arbejder med normer, grænser og samtykke, f.eks. i seksualundervisningen i folkeskolen.
Det handler ikke om, hvor mange måneder de 50 personer, der rent faktisk bliver dømt, så skal sidde bag tremmer, men det handler om at få kvinder til at føle sig trygge og anmelde det, at få de skyldige dømt og give kvinderne en ordentlig behandling bagefter.
Jeg kan forstå på alle i salen her og på alle de citater, jeg har siddet og samlet ind, at vi skal tale meget mere om det her forslag, når vi sidder ovre i Justitsministeriet.
Jeg er ret sikker på, at vi i Enhedslisten ikke er de eneste, som husker godt nok til, at vi også vil have de her konkrete forslag med over i Justitsministeriet, når vi bliver inviteret på kaffe.
Jeg står måske nu og mangler en uddannelse som forsker, for jeg er ikke sikker på, hvordan man undersøger eksistensen af kulturproblemer.
Det er selvfølgelig en holdning, at jeg mener, at det er kulturproblem, når de her episoder eksisterer.
Når der stadig væk er betjente – og det er i øvrigt en undersøgelse, jeg kan sende frem – som mener og tror på myten om, at der er mange flere falske anmeldelser for voldtægter end for andre forbrydelser, så mener jeg, at det er udtryk for et kulturproblem.
Jeg har ikke sagt noget, der er faktuelt forkert, men det er klart, at det med kulturproblemet er en holdning, jeg giver udtryk for.