Rasmus Jarlov (KF), 2010-03-26:
Vi har derfor også med interesse bemærket, at der i hvert fald i pressen er fremstået et stort kirkeligt ønske om at fjerne forbuddet mod homoseksuelle vielser, så homoseksuelle kan få et ritual i kirken.
Der vil være tale om et registreret partnerskab indgået ved en kirkelig handling i stedet for som i dag kun på rådhuset.
Eftersom vi mener, at kirken selv skal bestemme det her, er vi også nødt til at stemme imod det forslag, der foreligger – dels fordi man her taler om et homoseksuelt ægteskab, dels fordi det er nødvendigt med en bredere undersøgelse af kirkens holdning, herunder at der ville skulle være et særligt vielsesritual, hvis man skulle gå videre ad den her vej.
Derfor støtter vi også kirkeministerens intention om at nedsætte et udvalg, som kan undersøge mulighederne for at finde en form og et ritual, som kunne finde bred opbakning i kirken.
Jeg skal understrege, at det ikke skal være en syltekrukke med hensyn til at nå frem til en afgørelse.
Det skal forsøges at få et hurtigtarbejdende udvalg, og det er også sådan, at der skal være en bred opbakning, men modsat også sådan, at er der kun et meget lille mindretal i kirken, som er imod det her, får det ikke vetoret i denne sal.
Det var først konklusionen, og tillad mig så at uddybe baggrunden for det standpunkt.
Spørgsmålet om de homoseksuelles vielser handler for de homoseksuelle om anerkendelse af deres ligeværdighed med andre mennesker.
Og heldigvis har vi for længe siden besluttet i Danmark, at homoseksuelle er lige så meget værd som andre mennesker på denne jord.
Som politisk parti har vi intet imod homoseksuelle; der er intet i vores politiske ståsted, der gør, at vi skulle have det, og vi ønsker dem alt godt.
Derfor vil det heller ikke blive Det Konservative Folkeparti, som står som en stopklods for et eventuelt vielsesritual i kirken.
Men hvor vi ikke står som en stopklods, vil vi heller ikke presse kirken til at omdefinere sin religion.
Religion er en særlig størrelse, den kan ikke defineres politisk.
Det handler om overbevisninger, traditioner og skrifter, og vi kan ikke beslutte politisk, at vielser mellem homoseksuelle er i overensstemmelse med Bibelen.
Vi kan ikke beslutte politisk, at de troende, præsterne og biskopperne, skal mene, at det er en del af kristendommen.
Det vil vi heller ikke kunne for andre trossamfunds vedkommende, og jeg ser da også frem til, ligesom der blev refereret før af fru Pia Kjærsgaard, at nogle eksempelvis skulle ønske at beslutte, at muslimske imamer skulle vie homoseksuelle imod deres overbevisning eller blot introducere et homoseksuelt vielsesritual til islam; det er der vel ingen der drømmer om.
Det skal være en kirkelig beslutning, og jeg skal understrege, at det altid har været vores politik, at det her er en kirkelig beslutning.
Når det i de seneste dage er blevet udlagt, som om vi har skiftet linje, er det fuldstændig forkert.
Vi holder fast i, at kirken selv skal beslutte det her.
Og jeg håber ikke, at det her sproglige spørgsmål skal være det, der skiller vandene.
Personligt ville jeg ønske, at folkekirken ikke skulle gøres til en kampplads, hvor højre og venstre forsøger at påtvinge trossamfundet ritualer, som passer til politiske overbevisninger.
Jeg vil først og fremmest referere til mine ordførertaler fra lovforslag L 123 og beslutningsforslag B 123.
Det har været godt og interessant, og jeg synes også, det er rigtig nyttigt at få vendt synspunkterne og finde ud af, hvor præcis vi står henne.
Jeg er enig med hr. Jesper Langballe, som her til sidst konkluderede, at så langt står vi egentlig heller ikke fra hinanden, i hvert fald på den borgerlige fløj.
Derfor havde det været fremragende, hvis vi kunne have fået en lille indrømmelse fra venstrefløjen af, at det måske var nyttigt, at vi lige afventede den afklaring, som kirkeministeren forsøger at få i øjeblikket, før vi beslutter, hvor langt vi ønsker at gå.
Så kan vi derefter selvfølgelig stadig være uenige, men det ville være rigtig fint, hvis man kunne udvise den respekt for folkekirken, at den lige får klarhed over, hvor den står henne, og får tid til at debattere tingene igennem, i stedet for at vi presser noget ned over kirken, inden den er klar til det.
Det er ikke noget, der kommer til at tage flere år.
Homoseksuelle har ikke kunnet vies i kirken i 2.000 år, så mon ikke de kunne vente et par måneder ekstra og så lige vise den respekt for folkekirken?