Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-04-02:
Jamen jeg må jo starte med at sige, at jeg synes, det er et rigtig, rigtig godt forslag, der ligger her, fra Det Radikale Venstre.
Det kunne vi selv have fremsat.
Så det vil jeg selvfølgelig gerne kvittere for.
Der er mange gode tanker i det.
Jeg synes bestemt, at der gøres mange ting i Kriminalforsorgen, men der kunne gøres endnu mere, og det kunne være mere systematisk.
Rockwoolfonden lavede for et års tid siden en undersøgelse om den uformelle straf, og den viser, at har man en gang været i fængsel, er risikoen for at ende i ledighed og have en markant lavere indtjening resten af livet rigtig, rigtig høj, altså også efter de 5 år, når det ikke længere står på straffeattesten.
De kommer simpelt hen ikke i arbejde, og de har en meget, meget lav indkomst resten af livet.
Det synes jeg er tankevækkende, og det skal vi gøre noget ved.
Jeg er vild med tanken om, at vi giver en uddannelsesgaranti til indsatte.
Der gøres selvfølgelig nogle ting i dag, men vi kunne gøre meget mere, og et af de eksempler, som jeg synes virker rigtig godt, er den såkaldte Møgelkærmodel, hvor det åbne fængsel Møgelkær har et samarbejde med HANSENBERG, som er en teknisk skole i Koldingområdet, hvor man hjælper de indsatte til at få en erhvervsuddannelse.
Man er faktisk så målrettet på Møgelkær, at man har fået procenttallet for, hvor mange der gerne vil tage en uddannelse, rigtig højt op.
Det er et meget, meget flot resultat, og det synes jeg vi skal udbrede.
Nogle har faktisk noget, som man godt kan bygge på, har måske nogle afbrudte uddannelsesforløb bag sig, nogle arbejdsforhold osv.
Så det gælder om at få afdækket helt præcis, hvad det er for en indsat, vi har med at gøre, og hvad det så er, vi kan gøre i forhold til lige præcis den indsatte.
Jeg har også haft besøg af en meget engageret dame, som jeg omtalte tidligere.
Kate hedder hun, og hun har afsonet 8 år i et lukket fængsel, og det har været en kamp for hende at få lov til at tage en uddannelse.
Hun har så taget en højere uddannelse, men hun har simpelt hen måttet bruge venner og familiens hjælp for at få optaget forelæsninger på universitetet.
Man kan ikke få en computer ind til at skrive opgaver på, alt skal være i hånden.
Der synes jeg godt vi kunne gøre noget mere.
Det gjorde også indtryk på mig, da vi med Retsudvalget besøgte Nyborg Statsfængsel, hvor der sad en mand, som også var i gang med at tage en uddannelse, og det havde krævet 1 års ansøgninger.
Der skal altså nogle ressourcer til, og det synes jeg vi kan gøre bedre.
Så er der de unge i de sikrede institutioner, som jeg også selv har været ude at kigge på.
Det er jo altså bevisligt, at kommunerne synes, at de i henhold til folkeskoleloven ikke skal betale for unges uddannelse i sikrede institutioner, når de er ude over den skolepligtige alder.
Det kan jo bare ikke nytte noget, når de her unge mennesker sidder med et vidensniveau, der svarer til 3. eller 4. klasse, at kommunen så ikke vil betale for videre uddannelse, når den unge er fyldt 15 år.
Det duer bare ikke, det er den direkte vej ud i kriminalitet.
Al forskning viser, at uddannelse og arbejde er af afgørende betydning for at holde sig ude af kriminalitet.
Derudover er der straffeattesterne, som jeg har nævnt.
Det synes jeg vi skal gøre noget ved, og jeg synes faktisk, at det er nødvendigt, at vi kun lader arbejdsgiveren få indsigt i de ting, som er af direkte betydning for jobbet.
Det er klart, at hvis man har begået sexovergreb mod andre, skal man nok ikke lige ansættes i en børnehave osv.
Derudover er der flere ting, som jeg synes kunne være meget nødvendige at tage hul på.
Vi skal have en mentorordning for de allermest udsatte.
Der skal være nogle, der tager dem i hånden fra dag et, når de kommer ud af fængslet, hjælper dem med at få kontanthjælp og bolig og alle de her ting.
Jeg ved, at justitsministeren har svaret mig, at man har nogle målsætninger på det her område, nemlig at 50 pct. skal have en bolig, når de kommer ud fra et lukket regi.
Det synes jeg ikke er en særlig høj målsætning.
Spørgsmålet er, om det i virkeligheden ikke er en nulmålsætning, nemlig at det er dem, som allerede har en familie at vende tilbage til, som står med en bolig, mens de udsatte, som ikke havde en, da de kom i fængsel, også reelt står uden en, når de bliver løsladt igen.
Der var så meget, vi kunne gøre bedre, og det kunne være så godt.