Karsten Lauritzen (V), 2010-11-09:
Det lovforslag, som vi her diskuterer, omhandler jo uledsagede mindreårige asylansøgere og en række ændringer i den forbindelse.
I Venstre har vi den holdning, at de danske asylregler skal skrues effektivt sammen, så der sikres hjælp til de personer, som reelt har behov for det, men så de samtidig har en præventiv virkning på de mennesker, der mere eller mindre bevidst forsøger at få et asyl i Danmark, som de ikke er berettiget til.
Siden 2007 har Danmark – ligesom en lang række andre europæiske lande – oplevet en kraftig stigning på, jeg tror over 500 pct. i antallet af uledsagede mindreårige, der kommer hertil.
Uledsagede mindreårige vil sige unge under 18 år – jeg vil ikke sige børn, for det mener jeg at de færreste af dem er – der kommer hertil uden deres familiemedlemmer for at søge om asyl.
Disse unge får deres asylsag behandlet efter en helt særlig procedure, så vi sikrer os, at der bliver taget forsvarligt hånd om dem.
En stor del af den her gruppe, vi taler om, er 15-17-årige, typisk drenge, der kommer fra Afghanistan.
En række danske og internationale undersøgelser viser dog, at der er god grund til at formode, at et større antal af de uledsagede mindreårige er sendt af sted af deres forældre, der har betalt menneskesmuglere en mindre formue med det formål at få dem til Danmark, for at de kan tjene penge til familien eller på sigt måske kan få resten af familien med til Danmark.
I 2009 gennemførte politiet en aldersundersøgelse af 120 af de her unge.
I syv ud af ti tilfælde var de pågældende, der sagde, at de var mindreårige, 18 år eller derover.
Det er i hvert fald det, der er de danske myndigheders vurdering.
Så er man selvfølgelig ikke ung længere.
De undlader også at oplyse, at de har kontakt med deres forældre, og siger, at de ikke ved, hvor familien opholder sig.
Hvis vi kigger lidt på nogle af de undersøgelser, der er, kan vi desværre se, at de taler deres eget sprog.
I hele Europa og særlig i Norden står vi i en situation, hvor vores asylregler er under pres på grund af nogle, der mere eller mindre bevidst forsøger at nedbryde dem.
Det er selvfølgelig helt uacceptabelt, og derfor følger vi nu i Danmark i fodsporet af lande som Norge, Storbritannien og Holland og strammer reglerne for de uledsagede mindreårige.
En del af lovforslaget går ud på at opstarte et modtager- og omsorgscenter i de her unges hjemland, specielt i Afghanistan, hvor langt det største antal kommer fra.
Her skal de hjemsendte unge kunne blive indkvarteret og få tilbudt uddannelse og deltagelse i reintegrationsforløb.
Vi skal kort sagt i højere grad prioritere, at de unge får en tryg hjemsendelse og bliver hjulpet i hjemlandet.
Derfor er vi også nødt til at skærpe reglerne, så der ikke gives opholdstilladelse til uledsagede mindreårige fra Afghanistan, hvis det er muligt for dem at vende tilbage til modtager- og omsorgsfaciliteterne.
Det er i hvert fald det, man beder om hjemmel til her i lovforslaget.
På den måde tager man hånd om de unge på en tryg måde, samtidig med at man bekæmper uacceptabelt snyd.
Nogle af erfaringerne med de her modtagercentre i andre lande, hos hvem man har fundet inspiration her i Danmark, kommer bl.a. fra Holland.
Der oprettede man for år tilbage modtagerfaciliteter i Angola og Congo, hvortil uledsagede mindreårige blev sendt – unge, der sagde, at de var uledsagede, og at de var mindreårige.
Ifølge de hollandske erfaringer fra Angola var det faktisk sådan, at alle de børn, alle de unge, som sagde, at de var under 18 år, og at de ikke havde nogen familie, med undtagelse af én blev hentet af deres slægtninge i lufthavnen.
Det sender jo et signal om, at der er nogle, der kommer og siger, at de er unge og uledsagede, men som hverken er unge, dvs. under 18, eller uledsagede, dvs. ikke har familie i deres hjemland.
Så forsøger de at udnytte nogle asylregler, selv om de ikke er berettiget til asyl.
Unge uledsagede, der er berettiget til asyl – altså nogle, som reelt er unge, og som reelt er uledsagede – skal fortsat beskyttes, og det bliver de i lovgivningen.
Men vi vil ikke i Venstre være med til at have en lovgivning, der understøtter menneskesmugling, hvilket jeg desværre er bange for at den nuværende lovgivning gør, og derfor ligger der også i lovforslaget, at de unge, der bliver anerkendt som uledsagede mindreårige, skal have deres asylsag vurderet igen, når de fylder 18 år og ikke er mindreårige længere.
Den skal prøves gennem den almindelige asylpraksis.
Der er selvfølgelig en undtagelsesparagraf, en dispensation i lovforslaget, sådan at man undtagelsesvis, hvis man er velintegreret i Danmark og er kommet hertil som meget ung, lad os sige som 12-årig, og er fuldt integreret og kan sproget osv., ikke skal have sin asylsag prøvet på ny.
Men ellers er det udgangspunktet, og det er altså for at sikre sig mod snyd og svindel med asylreglerne, som man desværre, når man kigger på hollandske og norske erfaringer og også UNHCR’s erfaringer, må erkende eksisterer i et betydeligt omfang.
Jeg skal også på vegne af min konservative kollega, som desværre ikke kan være til stede her i salen i dag, sige, at Det Konservative Folkeparti bakker op om lovforslaget.