runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-09-09:
Vi mener, at politireformen er gennemført helt, helt mærkværdigt og er på gal kurs.
Vi er aldrig blevet stillet i udsigt, at der skulle være nogle år, hvor politiet ikke kunne fungere normalt, fordi vi skulle lave en politireform.
Tværtimod er vi jo blevet foregøglet alle de gevinster, der ligger for enden af vejen, når vi laver politireformen.
Det, vi ikke længere vil acceptere, er, at vi taber så meget af politiets indsats undervejs, at der er så mange borgere, der oplever svigt, der ikke oplever at få en ordentlig betjening, mens politireformen bliver udmøntet.
Når politireformen var vigtig for os og vi valgte at gå med i den, var det jo lige præcis på grund af noget af det, som spørgeren her er inde på, nemlig at få frigjort uniformeret personel bag skrivebordene, som kunne komme ud og være synlige i gadebilledet.
Vi fik præcis at vide, at det, der svarer til 800 folk, kunne komme ud på gaden og være synlige.
I det ligger der jo bl.a., at der så er nogle andre, som skal varetage skrivebordsarbejdet, altså nogle dygtige HK'ere, som der bliver sagt.
Det ligger jo som en del af reformen, at det skulle ske.
Når vi annoncerer det her, er det selvfølgelig, fordi vi i forbindelse med finanslovforhandlingerne bl.a. vil diskutere lige præcis det for at sikre, at det sker.
I hvilket omfang det så nødvendiggør øgede ressourcer specifikt til HK-ansatte, må vi jo se på i de forhandlinger, der kommer.
Karen Hækkerup (S), 2008-09-09:
Nu troede jeg ellers lige, vi skulle til at have et klart svar fra Dansk Folkeparti på, om man ville være med til at undgå den skattelettelse og i stedet bruge pengene på hospitalerne, men det svar kan jeg forstå får lov til at blæse i vinden, og fremtiden må vise, hvad det bliver.
Jeg vil spørge ind til et andet af velfærdssamfundets meget vigtige kerneområder, og det er vores politi.
Der ved jeg at Dansk Folkeparti og Socialdemokraterne er fuldstændig enige om, at vi skal give politiet de muligheder, som de skal have for at kunne sørge for, at borgerne kan føle sig trygge i vores land.
Vi har en politireform, som er ved at blive implementeret over hele landet, og det går ikke for godt.
Jeg ved, at hr. Kristian Thulesen Dahl om reformen har sagt, at den er en katastrofe, og jeg har selv brugt præcis samme ord.
Nu kan vi jo i dag se, at den minister, som har sørget for at køre politiet i sænk, skal til at styre landets økonomi, og det kan man selvfølgelig godt blive en smule bekymret over.
HK-bistand til politiet blev ikke nævnt, da ordføreren gennemgik, hvad man ville sætte penge af til, og hvor man ville give ekstra til politiet, og der vil jeg gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører, om man vil bakke op om Socialdemokraternes forslag om at ansætte HK-personale hos politiet, så politiet kan frigøre ressourcer til at efterforske sager og til at være på gaden.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-09-09:
Noget af det, jeg altid synes er ærgerligt ved de her debatter, når fru Mette Frederiksen blander sig, er den der konfrontationskurs, altså at det altid skal sættes op, som om vi har fru Mette Frederiksen på den ene side, der vil alt det gode, og så alle os andre, som er noget så vederstyggelige, uden at man anerkender de forbedringer, der sker.
Ude i virkeligheden er der en masse ting, der gudskelov går rigtig godt på sygehusområdet.
Vi har en masse medarbejdere, som knokler en vis del ud af bukserne for at få tingene til at hænge sammen.
Så er der nogle steder, hvor tingene ikke fungerer, som de skal, og hvor vi skal sætte ind, og jeg har så nævnt en del af dem i dag.
Og i stedet for at sige: Jamen det var da dejligt, at I er opmærksomme på det, og at I klør på, så kommer der sådan noget med, at vi da ikke skal tale i datid osv. osv.
Altså, jeg synes, at det drejer sig om, at man anerkender alt det gode, der sker i det danske samfund, men at man også fra Socialdemokratiets side anerkender, at vi faktisk også har fingeren på pulsen i forhold til, hvor der mangler noget.
Jeg talte også om strukturen på sygehusområdet som værende væsentlig, og det troede jeg også var vigtigt for Socialdemokratiet i sygehusdebatten, nemlig at vi sikrer en nærhed og en lokal tryghed i forhold til den sygehusbetjening, som gives til danskerne.
Ole Sohn (SF), 2008-09-09:
Først vil jeg sige, at jeg synes, at det da er ganske interessant, at regeringspartierne er begyndt at se skriften på væggen, nemlig at 7 års massive nedskæringer ikke holder i længden.
Derfor sætter man fokus på oppositionen.
Vi er faktisk fra SF's side, men også fra Socialdemokraternes side, lagde jeg mærke til i deres ordførertale, kommet med en række bud på, hvordan vi kan sikre en bedre velfærd.
Jeg gerne sige om SF og skattepolitik, eller gerne gentage det, for jeg har sagt det en gang før under debatten: Der skal ikke betales én krone mere i skat af almindelige lønmodtagere, end der skal til for at opretholde et ordentligt og velfungerende samfund.
Men vi mener faktisk, at vi er nødt til at prioritere.
Vi er faktisk kommet med et sparekatalog, hvor vi har peget på områder, hvor vi mener, at der bliver brugt 13,6 mia. kr., som man måske godt kunne undvære.
Til gengæld kunne de flyttes over til at sikre, at vi kunne få nogle bedre lokaler i folkeskolen, nogle undervisningsmaterialer og få sygehussektoren til at fungere, også for de medicinske patienter, og give de ældre en bedre pleje.
Så det er et spørgsmål om prioritering.
Skattepolitik er kun et middel til at sikre et ordentligt velfærdssamfund.
Jacob Jensen (V), 2008-09-09:
Der skal ikke betales en eneste krone mere i skat, end der skal til for at sikre et ordentligt velfærdssamfund, kunne jeg forstå på SF's ordfører.
Men betyder det så, at SF faktisk mener, at der skal betales mere i skat, og SF dermed vil bryde skattestoppet?
For det er jo lidt interessant i den her sammenhæng, hvor vi ser en konstellation af Socialdemokraterne og SF, som på lange stræk bliver enige om store dele af den økonomiske politik.
Så det er sådan set derfor, jeg spørger ind til, om SF faktisk mener, at der er behov for, at der skal betales mere i skat af almindelige lønmodtagere, af erhvervslivet, sådan at man kan få finansieret de mange gaver, som SF gerne vil dele ud til danskerne.
Grunden til, at jeg spørger, er altså sammenhængen med Socialdemokraternes noget vage melding på det her punkt, og der mener jeg normalt vi får klart svar fra SF.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-09-09:
Men 2015-planen hænger ikke sammen, medmindre der skaffes 60.000 ekstra i arbejdsudbud.
Jeg mener, at vi står over for en fælles udfordring i forhold til den demografiske udvikling, der sætter ind, og det er ikke noget, som nogen partier - synes jeg - bare kan benægte eller lukke øjnene for.
Det er da en fælles udfordring, at den demografiske udvikling helt konkret betyder, at der er mindre årgange, der træder ind på arbejdsmarkedet i disse år, end de årgange, der forlader arbejdsmarkedet.
Så kan vi have en lang diskussion om forudsætningerne i 2015-planen, men tilbage står, at man for at ruste dansk økonomi i fremtiden da er nødt til at tage fat på nogle af de her helt grundlæggende reformer.
Vi har sagt, at selvfølgelig er vi del af et forlig - det står vi ved, og det respekterer vi - men vi er samtidig parat til at kigge vores forligspartner i øjnene for at sige: Var det ikke relevant at overveje også efterlønnen?
For hvis man skal kigge på, hvordan man får mange folk ud på arbejdsmarkedet, så er det altså en ordning, som det mildest talt er relevant at diskutere, og der er det, vi har sagt: Der er ikke nogen tabuer i det her; hvis vi har en stor, fælles udfordring med hensyn til at få flere folk ud på arbejdsmarkedet, så må vi også kunne diskutere det hele.
Morten Bødskov (S), 2008-09-09:
Jamen så er det bare, jeg ikke rigtig forstår, hvad der står i De Radikales finanslovudspil.
For under udfordringen for dansk økonomi er det anført, at en særlig udfordring for dansk økonomi er, at regeringens 2015-plan ikke hænger sammen, og det må man jo gå ud fra er en del af grundlaget - om ikke selve grundlaget - for de reformer, Det Radikale Venstre ønsker at lave nu.
Så det at sige, at regeringens 2015-plan selvfølgelig er regeringens egen, og at den står man ikke ved, passer ikke rigtig sammen med den tyngde, det ligesom har, når man beskriver udfordringerne for dansk økonomi i det radikale finanslovudspil.
Så er det bare, jeg igen vil spørge - for det fik jeg ikke svar på - om det er særlig ansvarligt, at man, 2 år efter at man har lavet en af de vel største politiske reformer, der er lavet i nyere tid i danmarkshistorien, er klar til at løbe fra den reform.
Og er det særlig sympatisk - sympatisk - at man beder folk, der har et langt liv på arbejdsmarkedet, og som er slidt ned, og som har behov for at gå på efterløn, om rent faktisk at betale for, at regeringens 2015-plan hænger sammen, og at de derved kommer til at betale for, at de mest velstillede i det her samfund har fået store skattelettelser?
Det må den radikale finansordfører da kunne svare meget klart på, når 2015-planens sammenhæng vejer så tungt i de udfordringer, Det Radikale Venstre peger på for dansk økonomi.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-09-09:
2015-planen er regeringens.
Det, der er pointen her, er vel, at det jo er meget sundt med nogle planer for den mellemlangfristede udvikling i økonomien, og vi har jo været kritiske over for forudsætninger, som regeringen har lagt ind i den 2015-plan.
Men det, der står tilbage, hvis man læser 2015-planen, er jo stadig væk, at der mangler 60.000 i arbejdsudbud for at indfri regeringens egen plan, og der er det, vi siger, at vi gerne vil gå ind og byde på, hvordan man kan tilvejebringe det.
Og vi peger på en skattereform, der sænker skatten på arbejde, vi peger på reformer af arbejdsmarkedet og dagpengeområdet, og vi peger på reformer af udlændingepolitikken.
Det mener vi simpelt hen er påkrævet for at gøre dansk økonomi fremtidssikker.
For at vi ruster os til fremtiden, har vi altså brug for et væsentlig større arbejdsudbud, og det vil vi jo sådan set have, om der er en 2015-plan eller ej, i lyset af den demografiske udvikling, som vi oplever i disse år.
I den sammenhæng mener vi at man bør kunne diskutere alt.
Vi står fuldt ud ved det forlig, som er indgået omkring efterlønnen, men vi synes samtidig, at man bør kunne tage alle diskussioner op, når det drejer sig om at skaffe mere arbejdskraft i fremtiden.
Morten Bødskov (S), 2008-09-09:
Tak for det.
Sådan som jeg lige hører De Radikale og læser De Radikales finanslovforslag, så kan jeg høre, at Det Radikale Venstre jo her i den senere tid har udviklet sig til at være Folketingets vel største forsvarer af regeringens 2015-plan.
Altså, ikke engang finansministeren er så sikker i stemmen, når han skal forsvare 2015-planen, og jeg kan da også se, at det nu bliver gengældt med et bredt smil fra finansministeren.
Men det er jo fint, at man er så stålsat i Det Radikale Venstre.
Det, jeg bare har svært ved at forstå, er, at man så også ligesom accepterer konsekvenserne af 2015-planen, altså de store skattelettelser, besparelserne i kommunerne.
Det, der så skal til for at sikre holdbarheden i 2015-planen, er jo som sagt, at man skal finde de her 50.000-60.000 årsværk inden 2015.
Og der er det så, jeg ikke rigtig forstår det ansvarlige i, at De Radikale er klar til at ændre efterlønsordningen så dramatisk, som man er, når vi nu for 2 år siden stod foran døren i Finansministeriet og lovede alle efterlønsmodtagere, at nu var den reform, efterlønnen, fremtidssikret; der ville ikke mere blive rørt ved den.
Er det ansvarligt at gøre det nu?
Er det særlig sympatisk, hvis man forsvarer 2015-planen så hårdt, som man gør fra Det Radikale Venstres side, at man rent faktisk er klar til at lade folk, der har et nedslidende, hårdt arbejde, betale for store skattelettelser?
Det er jo det, der ligger i det radikale budskab om at rokke ved efterlønsalderen, når man forsvarer regeringens 2015-plan, som man gør.
Lars Barfoed (KF), 2008-09-09:
Jeg skal beklage, hvis jeg ikke svarede klart nok på første spørgsmål, som jo er et andet spørgsmål end det, der nu bliver stillet.
På det første spørgsmål er svaret klart, at vi vil prioritere lavere skatter højere end stigende offentlige udgifter, for lavere skatter er forudsætningen for, at vi kan styrke den offentlige økonomi på længere sigt.
Men det betyder jo ikke, at vi her og nu bare kan bremse op sådan, som hr. Anders Samuelsen foreslår det, og sådan på en eller anden meget let måde lige sige, at nu skal der være fuldstændig nulvækst i den offentlige økonomi.
For der er jo opgaver, der skal løses.
Problemet er, hvis den offentlige forbrugsvækst er større end den private forbrugsvækst på længere sigt, for så får vi kun stigende skatter ud af det, og så får vi et forarmet samfund, fordi det dårligere og dårligere kan betale sig at investere og arbejde i Danmark.
Derfor er det vigtigere, at vi får lavere skatter, og at den private sektor dermed får lov til at vokse mere end den offentlige.
For det vil i sidste ende gøre, at vi får en mere robust økonomi, hvor der er råd til ordentlige offentlige ydelser.
Anders Samuelsen (LA), 2008-09-09:
Jeg beklager den lidt for familiære tone.
Jeg synes ikke, at jeg fik et klart svar, så jeg prøver at konkretisere det yderligere.
Der er nu 1 million danskere, som bliver ramt af topskatten.
Jeg tror, at der mellem ordføreren og undertegnede er fuldstændig enighed om, at det simpelt hen bare er 1 million for mange.
Men lad os så prøve at være realistiske og sige, at vi kan løfte 400.000 af den million ud af at betale topskat.
Det kan vi gøre ganske enkelt ved at sige, at der skal være nulvækst i den offentlige sektor i stedet for den vækst på 1,1 pct., der er lagt op til med det forslag, som er fremsat nu.
Med en nulvækst er der lige nøjagtig 5,3 mia. kr. fri, og det er ifølge Skatteministeriets hjemmeside det beløb, der skal til for at hæve grænsen for, hvornår topskatten sætter ind, med 50.000 kr.
Så er der 400.000 færre, der skal betale topskat.
Det er et helt konkret og enkelt forslag, som illustrerer, at valget står imellem, om man vil have vækst i den offentlige sektor, eller om man vil sænke skatten på arbejde.
Kan det lade sig gøre at få et helt konkret og direkte svar fra den konservative ordfører på, om man vil være med til den prioritering?
Man skal starte et sted.
Jeg tror, at det er helt rigtigt, at der kommer nogle rigtig gode effekter af at sætte skatten ned på arbejde, men hvis man skal opnå de effekter, er man nødt til at starte med at få sat skatten ned på arbejde, og det kræver, at man træffer et valg - f.eks. det her.
Vil den konservative ordfører være med til at sige nulvækst i den offentlige sektor og til gengæld løfte 400.000 mennesker ud af at betale topskat?
Lars Barfoed (KF), 2008-09-09:
Det Konservative Folkeparti prioriterer skattelettelser meget højt.
Derfor er vi meget optaget af den skattekommission, der nu er nedsat, og vores mål er i hvert fald i første omgang, at ingen skal betale mere end halvdelen af den sidst tjente krone i skat.
Det er vores opfattelse, at en ændring af skatterne på den måde, så vi måske også får et mere enkelt, overskueligt og gennemskueligt skattesystem, vil betyde, at vi øger arbejdsudbuddet og styrker Danmarks konkurrencedygtighed, og at det i virkeligheden vil være en investering, der gør det muligt bedre at løse de offentlige opgaver, der skal løses.
Så jeg mener, at lavere skatter på længere sigt er en forudsætning for, at vi kan styrke de offentlige serviceudbud og de offentlige investeringer.
Anders Samuelsen (LA), 2008-09-09:
Men lad det nu ligge.
Jeg har et helt konkret spørgsmål.
Hvad prioriterer den konservative ordfører højest - skattelettelser eller vækst i den offentlige sektor?
Lars Barfoed (KF), 2008-09-09:
Jamen altså, nu kan man jo blive ved med at slynge om sig med statistikker.
Winston Churchill sagde engang, at man kun skal stole på de statistikker, man selv har forfalsket.
Men det er jo en ubestridelig kendsgerning, at vi bruger flere penge på sygehusområdet nu, end vi nogen sinde har gjort før.
Hvis vi ser på ventetiderne, vil vi se, at de falder, og hvis vi ser på, hvor mange patienter der bliver behandlet, vil vi se, at det drejer sig om flere og flere.
Så på alle områder sker der fremskridt.
Men det ændrer jo ikke ved, at vi skal blive ved med at gøre det bedre, og så sent som i den seneste finanslov har vi aftalt, at vi f.eks. skal forbedre akutbehandlingen, når det gælder kræftpatienter.
Vi skal lave nogle handlingsplaner, så det går hurtigere, og så man får et mere sammenhængende forløb, når det gælder kræftbehandling.
Der sker hele tiden forbedringer, men selvfølgelig vil der også om et år være behov for forbedringer.
Vi investerer kraftigt, vi forbedrer, vi gennemfører ændringer af sygehusstrukturen, og hele måden, regionerne er opbygget på, skulle også meget gerne bidrage til, at vi får et mere effektivt sundhedssystem, end vi havde under den socialdemokratiske regering.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-09-09:
Jamen naturligvis er der tilført yderligere midler under VK-regeringen.
Det blev der også under Nyrupregeringen, og hvis man ser de oplysninger, der er udarbejdet af Folketingets økonomigruppe, viser det sig faktisk, at der var en større vækst under Nyrupregeringen, end der er på nuværende tidspunkt.
Det kan hr. Lars Barfoed jo slå efter.
Så vil jeg bare sige til hr. Lars Barfoed, at ja, der bliver opereret 128.000 flere personer; det er, fordi man nu opererer mange flere ambulant.
Men der, hvor det står virkelig slemt til, har vi jo indmeldinger om fra patientorganisationerne, fra Hjerteforeningen, fra kræftpatienterne.
Det er virkelig der, hvor der er tale om livstruende sygdomme, regeringen svigter.
Man har i øjeblikket en situation, hvor der hver eneste dag er operationslejer, der ikke bliver brugt.
Det er altså den situation, hospitalerne er bragt i, og det bliver værre, for lige i øjeblikket er man i gang med disse milliardbesparelser, som yderligere vil udsætte operationer.
Det er der ikke nogen som helst tvivl om, så jeg synes egentlig, at selv om der er leveret noget på området, hjælper det jo ikke dem, der ikke bliver behandlet, og jeg synes virkelig, man skulle tænke over, hvad vi kan gøre ved det nu, og så måske se lidt på vores finanslovforslag på netop det her område.
Lars Barfoed (KF), 2008-09-09:
Jeg tror, vi alle sammen er enige om, at vi fortsat har nogle store udfordringer i vores sundhedssystem, som vi skal gøre noget ved.
Når det så er sagt, synes jeg, hr. Jens Peter Vernersen skulle glæde sig over, at der trods alt investeres langt mere i sundhedsvæsenet nu, end dengang vi havde en socialdemokratisk regering.
I øjeblikket bruger vi altså omkring 21 mia. kr. mere på sygehuse, sundhed og plejehjem, end der blev brugt i 2001, da vi overtog regeringsansvaret.
Allerede i 2005 var der ansat 1.200 flere læger og godt 1.300 flere sygeplejersker end i 2001; i 2007 blev der opereret ca. 128.000 flere personer end i 2001, så på alle fronter er der sket markante forbedringer siden den socialdemokratiske regerings tid.
Men selvfølgelig er der stadig udfordringer, og dem er vi også i fuld gang med at gøre noget ved.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-09-09:
Jeg bed mærke i, at hr. Lars Barfoed brugte meget tid på at fortælle, at kommunerne bare skulle prioritere, for så gik det hele jo nok, og at det også gælder for regionerne.
I øjeblikket har man meget, meget store problemer ude i regionerne med sparerunder - ikke bare i millionklassen, men i milliardklassen - både her i 2008 og i 2009.
Det betyder jo, at kræftpatienter ikke bliver behandlet, det betyder, at hjertepatienter kommer på lange ventelister, og det har faktisk stået på over et års tid nu, uden at problemerne er løst, og de bliver ikke løst med de 100 mio. kr., der er afsat på nuværende tidspunkt.
Henrik Sass Larsen (S), 2008-09-09:
Tak for talen.
Vedrørende dét har jeg to lidt opfølgende spørgsmål.
Er ordføreren ikke enig i, at det, vi sagde i juni måned 2006, da vi kom ud til befolkningen og havde indgået et meget bredt forlig, var, at vi lovede dem, at nu var der tryghed, og nu var der ro omkring efterlønsordningen, så folk i god tid kunne planlægge, hvordan de ville gå på pension?
For det betyder jo ret meget for den enkelte, at man har god tid til at planlægge, for ellers er det svært at få skruet en ordentlig pensionsordning sammen.
Det er derfor, at nogle af os bliver sådan lidt triste over, at vi skal ud og skabe usikkerhed om efterlønnen, fordi vi mener i hvert fald, at vi lovede det meget klart dengang.
Og så bare lige et spørgsmål mere.
Jeg er meget villig til at kigge på, hvordan vi kan få fat i folk og få nogle flere ud på arbejdsmarkedet.
Men hvordan er det, hvis man nu forkorter dagpengeperioden fra 4 år til 2½ år og så samtidig sætte ydelsen op i starten?
Hvor mange økonomer får vi med på, at det er en god idé, hvis vi skal have flere folk ud på arbejdsmarkedet?
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-09-09:
Vi har den her fælles udfordring.
Jeg ved ikke, om der er enighed om det, men jeg fornemmer i hvert fald, at mange giver udtryk for, at vi har en fælles udfordring.
Så er pointen, at der vel ingenting er, som vi på forhånd skal afskære os fra at diskutere, herunder efterlønnen.
Man kan da godt tillade sig at stille sig op og sige: Jamen hov, der er en 10 års indfasningsperiode her, hvorfor er den fuldstændig mejslet ind i runesten?
Hvad er det, der gør, at det lige præcis er de 10 års indfasning, der gør, at man ikke skulle kunne diskutere det her emne en gang til?
Det har jeg altså svært ved at forstå, det har jeg svært ved at se.
Men vi er faktisk parate til at diskutere det.
Så til forslag om dagpengeperiodens længde.
Der er jo mange forskellige beregninger på det her felt.
Vi mener nu, at der i det forslag, vi har lagt frem, skulle være et øget arbejdsudbud.
Henrik Sass Larsen (S), 2008-09-09:
Uanset at man læste op fra Politiken, så blev det ikke klarere i løbet af det efterfølgende svar, synes jeg.
Men nuvel, det bliver interessant at se, om kommunerne kan få opfyldt deres anlægsramme.
Det, jeg vil spørge om, er noget helt andet.
Hvad har man tænkt sig at stille op med den skepsis?
Har man tænkt sig at fortælle regeringen, at den godt kan glemme det, eller vil man gå ind og vurdere det lidt, eller hvilke overvejelser gør Dansk Folkeparti sig om det?
Frank Aaen (EL), 2008-09-09:
Jo, jeg er også i løbet af dagen blevet mødt af folk, der sagde, at nu er Enhedslisten blevet overhalet af George Bush - og det er jo alligevel en hård kost at stå model til.
Kigger man på det, der sker i USA, ser man, at det jo ikke er husejerne i USA, der skal have hjælp.
De, der skal have hjælp i USA, er bankerne, som har lånt penge af de her to kæmpe pengekasser.
Det er bankerne, der skal have hjælp, og ikke husejerne.
Derfor er vi også meget skeptiske over for det, der foregår i USA, og vi skal nok studere det nærmere.
Sådan har jeg det også med Roskilde Bank.
Jeg vil også love hr. Sass Larsen, at jeg, hvis vi skulle få flertal efter næste valg og staten stadig ejer det, der er tilbage af Roskilde Bank, vil foreslå, at vi viderefører Roskilde Bank som en offentligt ejet bank, som ikke igen kommer ud i et sådant uføre, i stedet for at sælge den tilbage.
Det synes jeg ville være en rigtig god idé.
Henrik Sass Larsen (S), 2008-09-09:
Jeg vil da bare kvittere for talen, som jeg synes var rigtig god og fremadrettet på en masse områder.
Jeg glæder mig over, at vi i oppositionen kan stå stærkt over for regeringen.
Men glemte man alligevel ikke fra ordførerens side en lille ros til regeringen?
Jeg tænker på, at et er, at man ikke er helt tilfreds med det, der er sket omkring Roskilde Bank, men et andet er, om man ikke med Enhedslistens historie in mente - og andet - kan se, at der jo egentlig er tale om en nationalisering.
Jeg har jo lagt mærke til, at Bush har fulgt op på det i USA med endnu flere nationaliseringer.