runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2012-05-24:
Tak for det.
Jeg kan forstå, at hr. Henning Hyllested mener, at Enhedslisten med det her forslag har opnået, at der nu er et bredt flertal herinde i Folketinget, som er parat til at se på den her ordning og forbedre den.
Så synes jeg bare, at jeg vil give hr. Henning Hyllested den serviceoplysning, at hvad angår Det Konservative Folkeparti, og jeg gætter på, at det også gælder de andre, så havde vi sådan set den indstilling, før Enhedslisten fremsatte det her forslag, og derfor har Enhedslisten ikke opnået noget som helst ved at fremsætte forslaget eller have debatten her i dag.
For vores holdning var før, som den er nu, og som den vil være i morgen, nemlig at ordningen skal forbedres, fuldstændig upåvirket af Enhedslistens forslag.
Det er bare en serviceoplysning, jeg vil give, når nu hr. Henning Hyllested selv bragte det på banen i sin tale.
Mike Legarth (KF), 2012-05-24:
Jeg synes ikke, at det klædte ordføreren med den der mudderkastning.
Det skulle dog gerne være sådan, at det er argumentets tyngde, vi forholder os til, og ikke den politiske farve på den, der fremfører det.
Så vil jeg sige, at fra konservativ side er der ingen tvivl om, at vi sætter systemet før mennesket, at vi taler om de konsekvenser, vi udsætter borgerne for, før vi tænker på, hvor mange milliarder der ruller i kassen.
Men vi kan se på bagkant, at vi har indført et fjernvarmesystem med tilsynspligt og forblivelsespligt, der er det billigste og det reneste, fordi vi også bekymrer os om, hvordan vi producerer varmen, at luften er ren, at vi ikke har for meget forurening og udledning.
Er det slet ikke noget, der optager hr. Leif Mikkelsen?
Kristian Jensen (V), 2012-05-24:
Jeg har respekt for, at det er fru Marianne Jelveds holdning.
Jeg ville bare ønske, at fru Marianne Jelved også havde respekt for, at vi er nogle, der har en anden holdning, nemlig den holdning, at vi har behov for at få et armslængdeprincip for at få stoppet diskussionen om, hvorvidt den vederlagsordning, vi har, hvorvidt den vilkårspakke, der er for parlamentarikere, er rigtig eller ej. For jeg deler ikke den udbredte misforståelse, der er blandt forslagsstillerne til lovforslaget, om, at man med det her lovforslag får slået en pæl igennem al debat om, hvad vederlag og andet skal være.
Den opfattelse deler jeg ganske enkelt ikke med dem.
Jeg tror bare, den bliver mere og mere udbredt.
Dermed tror jeg, man kunne ramme en pæl igennem den, ved at det blev lagt uden for vores kreds at fastsætte vederlagsordningen for folketingsmedlemmer.
Marianne Jelved (RV), 2012-05-24:
Jamen jeg anerkender, at vi har armslængdeprincippet i Kulturministeriet osv., men det er slet ikke det, vi taler om.
Vi taler om folketingsmedlemmers vederlag og andre vilkår for deres arbejde.
Jeg mener, vi skal kunne stå inde for det, vi lovgiver om på det område.
Nu er der indgået et kompromis med alle partier minus et, og alle de partier står selvfølgelig inde for det, vi vedtager her.
Det behøver vi da ikke at have nogle andre til at hjælpe os med.
Det kedelige er jo, at Venstre for at undgå kritik allerede har sagt, at de vil lade nogle andre komme med et forslag, og så kan de sige, at vi lovgiver om det, men det er ikke os, der har vedtaget eller besluttet det, det er nogle andre.
Det er da en måde, hvorpå man fralægger sig ansvaret for noget, som folk er optaget af.
Jeg foretrækker, vi står inde for det, vi selv beslutter, og at vi selv tager ansvar for det, der er vores arbejdsvilkår her.
Det har jeg slet ingen dårlige følelser over for, tværtimod, og jeg ville ønske, at Venstre ville overveje det endnu en gang.
Kristian Jensen (V), 2012-05-24:
Jeg takker for appellen og de venlige ord.
Men tanken om, at det ville være helt unikt, hvis vi her uddelegerer en beslutningskompetence til nogle andre, er jo ikke rigtig.
Altså, der er en række områder, hvorpå vi har uddelegeret forskellige former for beslutningskompetence til andre nævn og råd og andre ting, der på vores vegne – vores vegne – træffer beslutningen.
Så er det godt nok vores ansvar, at vi har valgt den model, vi har valgt, på områderne, ligesom det vil være vores ansvar at vælge en lønkommission, som man ville gøre, hvis man fulgte
Venstres råd på det her område.
Så vil vi have ansvaret for det, og det ansvar løber jeg ikke fra på nogen som helst måde.
Jeg vil have ansvaret for at stå fadder til en model, der fremadrettet fastlægger vederlagspakken for parlamentarikere i Danmark.
Men den konkrete udformning af, hvad vederlaget skal være, og sammensætningen af forskellige elementer vil så være uddelegeret til andre.
Det synes jeg ikke er en urimelig måde at agere på, i forhold til hvad vi har valgt at gøre på en række andre områder, hvor vi selv har valgt at sige, at her er der nogle, vi gerne vil have til at træffe beslutninger på vores vegne.
Marianne Jelved (RV), 2012-05-24:
Hr. Kristian Jensen siger, at en lønkommission vil få os bragt ud af den situation, hvor vi bliver kritiseret for, at vi lovgiver om vores eget vederlag.
Jeg er i virkeligheden meget, meget uenig i den tankegang om, at vi skal beskytte os imod at få kritik eller ros for det, vi vedtager herinde, og som vi selv skal stå til ansvar for.
Vi er valgt til folketingsarbejdet; vi er valgt til at være lovgivere; vi er valgt til, at vi selvfølgelig skal kunne stå inde for det, vi lovgiver om, og det, vi stemmer for, og det, vi stemmer imod.
Derfor synes jeg, det er en illusion at forestille sig, at fordi vi lader et mellemled gøre det, som vi vitterligt selv burde tage ansvar for, ligesom vi tager ansvar for al anden lovgivning herinde, skulle det ikke blive udsat for kritik.
Der vil da være lige så mange, der kritiserer det, som der kritiserer det, vi andre laver.
Det er da ikke hævet over kritik, fordi det er tre personer uden for dette Ting, der kommer med et forslag.
Lad os da stå ved, at det er os, der har ansvaret for det, vi lovgiver om, og det ansvar skal vi ikke løbe fra.
Det er en appel til Venstre.
Kristian Jensen (V), 2012-05-24:
Hr. Søren Espersen har en fortid i pressen som pressechef, og jeg har meget, meget stor respekt for hr. Søren Espersens vurdering af medierne, men det er et fuldstændigt fejlskud at tro, at dette lovforslag, L 190, vil betyde, at nu vil der ikke længere være snak om folketingsmedlemmers lønninger.
Det er et fuldstændigt fejlskud.
Jeg vil bare nævne de tre ting, som jeg har kunnet finde i dagspressen for nylig: Det skattefrie tillæg, statsrevisorernes vederlag og formandens eftervederlag.
Og der vil være masser af andre punkter, der vil blive diskuteret, herunder også vores vederlag.
Hvis det nu var så fuldstændig umuligt at have en kommission til at udpege de løn- og vederlagspakker, der skulle være for parlamentarikere, så tror jeg ikke, man ville have det i Sverige eller i Norge eller i Finland, hvor det er velkendte systemer, der fungerer.
Derfor mener jeg, at den rigtige løsning er at få det rykket ud, og det er derfor, at vi i Venstre har fremsat vores forslag, også selv om vi i dag står lidt alene med det.
Søren Espersen (DF), 2012-05-24:
Nu får vi ikke lejlighed til at afprøve det, men jeg er næsten sikker på, at når kommissionen bliver nedsat – hvis den nogen sinde skulle blive nedsat – vil der ret hurtigt blive en mediestorm om, hvem det så er, der er udpeget til den kommission; hvem man sidder i V-gruppe med; hvem man er i Rotary med; om det er gamle venner, der nu bliver sat til at varetage folketingsmedlemmernes vederlag.
Det er det, jeg frygter.
Og det er derfor, jeg synes, at den tanke, at man tager vores vederlag, som det er nu, og rykker ind i en klods, så vi formodentlig aldrig nogen sinde kommer til at tale om det mere, er så vidunderlig.
Lønnen ligger der, og den stiger eller falder eller er identisk med den løn, man havde året før, alt afhængigt af hvordan lønudviklingen er.
Og det vil sige, at vi herinde slipper for at tale mere om det.
Lønnen vil blive hævet i forhold til de procenttal, som den i øvrigt hæves med inden for den blok.
Lad os nu se, hvordan det går om et par år.
Jeg tror ikke, vi får diskussionen mere i medierne, efter at det her bliver vedtaget.
Det er det, jeg synes er så vidunderligt.
Og det modsatte vil ske, hvis man tænker sig Venstres idé indført.
Kristian Jensen (V), 2012-05-24:
Jeg skal skynde mig at sige, at jeg ikke havde opfattet hr. Søren Espersens tavshed som en støtte til Venstres forslag, men som en støtte til lovforslaget.
Hvis man skal sammenligne den lønkommission, vi gerne vil have, med noget andet, kan man sammenligne den med f.eks. Statens Kunstråd.
Her er det godt nok også Folketinget, der udpeger nogle til at sidde, men den konkrete beslutning om, hvad tildelingen er, lægges med et armslængdeprincip væk fra kulturministeren.
Og på præcis samme måde vil det altså her i sidste ende være en folketingsbeslutning, hvem der skal sidde i lønkommissionen, men der vil være et armslængdeprincip, i forhold til at det ikke er os selv, folketingsmedlemmerne selv, der definerer løn, eftervederlag, pensionsordninger, tillæg m.v.
Og derfor mener jeg, at det vil give en stærkere status – også selv om der skulle komme en årlig rapport om, hvorvidt der skal ske ændringer, eller om der – og det er det, der i min optik typisk vil ske – ikke vil komme noget forslag til ændringer, men et forslag til fastholdelse af det niveau, der vil blive lagt, første gang en lønkommission skal rapportere.
Søren Espersen (DF), 2012-05-24:
Jeg fortrød lidt, at jeg ikke gik på talerstolen, for det er ikke, fordi jeg ikke bakker et hundrede procent op om det fælles forslag L 190 – det gør jeg, og jeg er enig i de ting, der er blevet sagt.
Jeg har lige et spørgsmål til hr. Kristian Jensen i forbindelse med kommissionen.
Det, der er så specielt, er jo, at det, man gerne ville undgå ved netop at sætte folketingsmedlemmernes vederlag ind i en fast lønramme, er den årligt tilbagevendende debat om, hvorvidt folketingsmedlemmerne nu igen har bevilget sig selv for lidt eller for meget.
Det er ideen, at så behøver man ikke tænke på det, for så kører det efter en skabelon – det kan gå ned, det kan være det samme, og det kan gå lidt op; vi ved ikke, hvordan udviklingen er inden for den lønramme.
Men med hensyn til kommissionen vil jeg sige, at det, der vil ske, sådan som jeg ser det, er, at det vil blive en årligt tilbagevendende mediediskussion om, hvorvidt kommissionen har ramt rigtigt.
Det er jo det, vi får ud af det, altså den samme diskussion igen.
Men det, jeg vil spørge hr. Kristian Jensen om i forhold til kommissionen, er: Hvem er det, der udpeger den kommission?
Hvem er det, der skal nedsætte kommissionen?
Kristian Jensen (V), 2012-05-24:
Jeg vil sige til fru Karen Klint, at det jo er sådan, at vores vederlag herinde ofte bliver vurderet i forhold til, hvad vederlaget er i den almindelige danske befolkning.
Så der er denne skævhed, med hensyn til hvordan danskerne opfatter de vederlag, der er på det almindelige arbejdsmarked, og de vederlag, der er herinde på et arbejdsmarked, der – i parentes bemærket – er et ualmindeligt arbejdsmarked.
Vi ønsker sådan set, at der skal være en lønkommission, fordi vi gerne vil komme ud over det med, at det er folketingsmedlemmerne selv, der bestemmer deres egen løn.
Vi mener, at det armslængdeprincip, som der kan være, ved at der er en lønkommission, vil gøre, at man vil få et stærkere mandat til, at man kan få en løn, som kan accepteres bredt i samfundet, i stedet for at det er på den måde, som flertallet foreslår, nemlig at man herinde bliver ved med selv at vurdere og fastsætte sin egen løn.
Det synes vi ikke er rimeligt.
Karen J. Klint (S), 2012-05-24:
Man skriver godt nok også det med, hvordan det er i de andre nordiske lande, og der ligger vi sådan nogenlunde i midten; vi er ikke lønførende i forhold til de andre nordiske politikere.
Men hvorfor er det sådan, at der er et afsnit om, hvordan udviklingen er inden for det private arbejdsmarked og de fleksible ordninger, de individuelle ordninger, der er der, hvis det alene er noget, der handler om, at vi her skulle sammenligne os med, hvordan det er i de andre nordiske lande?
Lars Barfoed (KF), 2012-05-24:
Enhedslistens beslutningsforslag er et rigtig godt forslag.
Det er også et inderlig overflødigt forslag, og det er egentlig også, for at sige det, som det er, et meget populistisk forslag.
Det er derfor, jeg kalder det populistisk, for hvad er egentlig meningen med at bruge Folketingets tid på at diskutere det her beslutningsforslag, når vi alle sammen udmærket ved, at vi er i fuld gang med seriøse drøftelser sammen med ministeren om hele situationen omkring IC4 og i den forbindelse naturligvis, i hvilken udstrækning der skal ske en levetidsforlængelse for IC3-togene?
For de to ting hænger selvfølgelig sammen.
Men som hele billedet ser ud, og med den materielmangel, der vitterlig er, og som vi kan se kun bliver større, hvis ikke noget sker – f.eks. at IC4-togene lige pludselig mirakuløst, blev der vist sagt af hr. Leif Mikkelsen, kommer ud at køre meget bedre, end vi i øjeblikket forventer – ja, så må vi gøre noget andet, og så vil det være en levetidsforlængelse for IC3-togene.
Det er meget sandsynligt, at det bliver en kombination af, at IC4 komme ud at køre fornuftigt på nogle strækninger i rimelig udstrækning, men at det aldrig bliver helt, som vi havde drømt om, og at vi derfor levetidsforlænger IC3-togene, som jo er udmærkede tog, sådan at de kan køre en del år endnu, indtil vi har elektrificeret, så vi kan begynde at indkøbe materiel, der ikke er baseret på diesel.
Sådan vil det formentlig komme til at gå.
Det er der grundige, seriøse drøftelser om i øjeblikket.
Det er derfor, jeg siger, at det jo er et fortrinligt forslag, Enhedslisten fremsætter, et forslag, vi sådan set nok alle sammen er enige om er det, det hele ender med.
Og sådan hænger det jo trods alt ikke sammen.
Så al respekt for forslaget, det er da fornuftigt nok, men det burde ikke være blevet fremsat.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-05-24:
Det her beslutningsforslag fra Enhedslisten er jo faktisk en udløber af vel nok danmarkshistoriens største togskandale.
Vi har diskuteret IC4 gang på gang i denne sal.
Det gør man måske, fordi en række partier er godt og grundigt fedtet ind i det forløb, der har været, fra man købte dem, til man glemte at få dem afmeldt, da de alligevel ikke kom.
Og nu er situationen den, at vi har nogle og fyrre IC4-togsæt stående, som ikke kører, og der er flere på vej – de drysser vel egentlig ind hver dag – for de kommer jo næsten alle sammen, bortset fra det enkelte togsæt, som Berlusconi forærede Gadaffi.
Måske skulle der være gået et par stykker mere samme vej, når vi nu alligevel ikke bruger dem her i Danmark.
Men Enhedslistens forslag er en udløber af, som jeg forstår det, at vi nu har diskuteret IC4 længe, men der sker ingenting.
Vi har fået syn for sagen ved vort besøg, hvor vi så, at det sådan set er halvdårligt håndværk, som man skal opgradere på alle måder.
Stadig væk ser det ikke ud til, at sammenkoblingen er sådan, at de kommer til at køre der, hvor de skulle køre og udfylde noget, så jeg er sådan set enig med Enhedslisten i, at der jo bliver øget materielmangel.
Så hvis vi skal være lidt forudseende, skal vi jo ikke være for sene til at læne os op ad, at vi faktisk har IC3-tog, som fungerer, og som togpassagerer faktisk roser i forhold til IC4.
Derfor er det sådan set meget fornuftigt at få påpeget, at vi er nødt til nu at se på en alternativ løsning.
Så vil jeg love, at vi her fra talerstolen vil gratulere de partier, der står bag det.
Men lad os nu se, om det sker.
Nu er det jo muligt, at vi kan holde det her forslag flydende, indtil vi får et lidt mere klart svar på, om IC4 overhovedet kommer ud at køre, for ellers er vi fuldstændig klar til at støtte Enhedslistens forslag.
Det er helt rimeligt.
Der er materielmangel, det har vi alle sammen fået forelagt, og man løfter sådan set ikke en finger for noget, for man venter hele tiden.
Først var det Haverikommissionen, så er det en undersøgelse nu, der skal finde ud af, om skinnerne var glatte eller ej.
Det bliver jo spændende at se, hvad det svar er, som så kan afgøre det.
Indtil videre er der ikke nogen løsning på noget som helst.
Elektrificeringen er vi efterhånden enige om.
Vi har fået forelagt en plan om, hvor lang tid det tager, inden det er på plads.
Og som hr. Kristian Pihl Lorentzen peger på: Nå ja, hvor er pengene?
Så der er sådan set lang vej, og det bliver i hvert fald nødvendigt at køre med nogle dieseltog i den periode.
Men jeg vil så gerne understrege, at det gør jeg sådan set med glæde, for det er et fremsynet og klogt forslag, og det skal man også bemærke, når jeg noterer det i forhold til Enhedslisten.
Anne Baastrup (SF), 2012-05-24:
Det er altid rart med gamle transportordførere, der kan korrekse én – så respekt!
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2012-05-24:
Jeg skal nok lade være med at drille, men vi kender jo det grundlag, der er for Banedanmark, og der tales jo om, at det, man kan nå inden 2021, er tilAalborg, og det er endda rimelig ambitiøst.
Så jeg synes, det er synd, hvis der er nogle nordjyder, der nu går og glæder sig til, at der kommer eltog i 2020-21, for det er vist ikke det, der står i beslutningsgrundlaget.
Er fru Anne Baastrup enig i det?
Anne Baastrup (SF), 2012-05-24:
Det var en frisk bemærkning, men man kan godt have en ambition om det.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2012-05-24:
Jeg glæder mig over at kunne konstatere, at Venstre og SF er meget på linje, når det gælder elektrificeringen og ønsket om at nå det mål.
Man kunne så ønske sig, at det også havde været SF's politik i 1999, men det var det ikke – men bedre sent end aldrig.
Jeg synes, at det er godt, at vi er helt på linje der.
Nu må vi så se, om vi ved fælles hjælp kan få det finansieret.
Men grunden til, at jeg vil stille et spørgsmål, er, at jeg hørte fru Anne Baastrup tale noget om elektrificering til Frederikshavn inden 2021.
Var det korrekt opfattet?
Anne Baastrup (SF), 2012-05-24:
Altså, jeg synes, jeg beskrev den materialeudvikling, som jeg mener er nødvendig.
Og det, som ville koste et sted mellem 400 og 800 mio. kr. er jo, hvis vi ikke kan få dem sammenkoblet og afkoblet på den måde, som IC3 kører på nu.
Hvis vi sætter dem fast sammen, tre togstammer, der så kører uden afkobling, så er der forhåbentlig ikke nogen problemer.
Det er jo den der afkobling og tilkobling, hvor man deler dem.
Jeg vil indrømme, at det var i Snapstinget, jeg talte med en medarbejder fra Bombardier, så det var ikke skjult på mit kontor, og det var også mit indtryk, at han havde talt med alle andre transportordførere på det tidspunkt, så det ved jeg ikke, men det, jeg fik besked om der, var, at det er nu, og at den viden forsvinder, hvis vi ikke tager fat i det her og nu.
Det er en af grundene til, at jeg ikke synes, at Enhedslistens forslag er brugbart.
Kim Christiansen (DF), 2012-05-24:
Nu var fru Anne Baastrup selv inde på, at vi tit er enige, og vi er også enige om, at selvfølgelig skal der elektrificeres.
Det vil være rigtig sund fornuft at gøre det, men et problem er bare, at vi ikke har afsat midler til det.
Vi skal ud at finde en del milliarder; det er det ene problem og absolut ikke uvæsentligt.
Det andet problem er jo, at ting tager tid.
Vi har alle sammen set en Atkinsrapport, der siger, at hvis de her IC4-tog skal kunne køre i landsdelsdrift med sammenkobling osv., vil det koste 400-800 mio. kr., og det handler vel også om, om vi vil bruge så mange penge på et tog, som vi ikke ved om kommer til at fungere efter hensigten, eller om vi i stedet vil bruge pengene på at sikre, at vi har rigeligt med godt IC3-materiel i landsdelstrafikken indtil den dag, hvor vi kan køre på et elektrificeret jernbanenet.
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-05-24:
Lad mig indledningsvis slå fast, at jeg – og det tror jeg gælder alle – ønsker de bedste vilkår for passagererne i den kollektive trafik.
Den nuværende ordning om rejsetidskompensation for jernbanerejsende blev godkendt af et enigt Finansudvalg i 2006.
Enhedslisten ønsker med dette forslag at udvide ordningen.
Da ordningen i sin tid blev indført, var der tale om at forbedre servicen til passagererne i tilfælde af forsinkelse i deres togrejse.
Ordningen har derfor været en succes, og både DSB og Banedanmark har fået større fokus på rettidighedsarbejdet, og det er selvfølgelig både godt og vigtigt.
Der blev bl.a. oprettet en rettidighedsorganisation, som har til formål at forbedre rettidigheden.
I årets første måneder har der været rekordmange tog til tiden for passagererne.
En af årsagerne er et tæt samarbejde og fælles skarpt fokus for de mange medarbejdere på tværs af sektorerne.
Det synes jeg vidner om, at indsatsen for at forbedre rettidigheden efterhånden har givet pote, og det skal vi jo sådan set bare glæde os over.
Den flotte rettidighed betyder naturligvis ikke, at der ikke fortsat skal være fokus på at yde passagererne en god service.
Lad mig bare understrege, at DSB i de kommende år har en altoverskyggende opgave, nemlig at genoprette økonomien i selskabet.
Det er vigtigt, at DSB's fokus er rettet mod løsningen af denne opgave.
Jeg mener derfor, at det er hensigtsmæssigt at forberede en omstrukturering af rejsegarantien frem mod januar 2015, hvor den nuværende kontrakt med DSB udløber.
Det vil samtidig give mulighed for at gennemføre en evaluering af den nuværende rejsegarantiordning, hvor fordele og ulemper kan blive grundigt analyseret.
Ved at introducere en revideret rejsegaranti sammen med en eventuel ny kontrakt mellem Transportministeriet og DSB er der samtidig mulighed for at tilpasse kontrakten til den nye rejsegaranti med hensyn til økonomiske konsekvenser og også eventuelle incitamenter.
Min indstilling er derfor, at beslutningsforslaget afvises.
Jeg vil i stedet tage initiativ til at gennemføre en evaluering af den nuværende rejsegarantiordning, som skal sigte mod at introducere en revideret ordning indeholdt i en eventuel ny trafikkontrakt mellem Transportministeriet og DSB fra 2015.