Trine Torp (SF), 2016-05-19:
Tak til forespørgerne for at indkalde til debatten, og tak til finansministeren for redegørelsen.
Selv om finansministeren ikke har lukket helt op for godteposen eller været meget præcis med, hvor regionsforhandlingerne vil ende, her lige før forhandlingerne går ind i deres slutfase, er det godt, at vi har de her drøftelser i Folketingssalen.
På den måde kan det stå mere klart for borgerne og de ansatte i regionerne, hvordan de politiske partier stiller sig, hvad angår udviklingen af primært sundhedsvæsenet i 2017 og i overslagsårene.
Det er nemlig en helt afgørende forudsætning, at regionerne sikres ordentlige økonomiske rammer, hvis sundhedsvæsenet både skal sikres en ordentlig drift og sikres ordentlige investeringsrammer til en fortsat udvikling.
For SF er det derfor helt afgørende, at der sikres ordentlige driftsrammer og kapacitet til at håndtere det stigende pres og de nye patientrettigheder, som regeringen nu lægger op til.
Hvis ikke det sker, ved vi ud fra historisk erfaring, at ressourcerne igen vil vandre fra de ældre medicinske patienter, fra kronikerne og psykiatrien og hele forebyggelsesområdet.
Her og nu har regeringen dog haft fokus på det medicinske område og demensområdet, og det skal de kun have ros for.
Men presset vil komme tilbage, hvis regeringens primære fokus fremadrettet bliver ventetidsgarantier og indfasning af kræftplan IV.
Det sidste går altså ikke.
Jeg forventer derfor, at regeringen tager det her spørgsmål ind i både kommune- og regionsforhandlingerne.
Der skal flere ressourcer til, og der skal skabes et bedre samarbejde og opbygges nogle fælles løsninger mellem den behandlende psykiatri og socialpsykiatrien, hvis vi skal have løst de problemer, vi bl.a. har set på Lindegården de sidste par måneder.
Forebyggelsesområdet skal der mere fokus på, hvis vi både vil sikre folkesundheden, men også hvis vi vil undgå en række tikkende økonomiske bomber under fremtidens sundhedsvæsen.
I løbet af få år kan vi forvente en fordobling i antallet af borgere med diabetes, hvis ikke vi får styrket forebyggelsen for børn og unge.
Det samme gælder på rygerområdet, hvor det ser ud til, at antallet af unge rygere igen er stigende.
For SF er det også helt afgørende, at den kommende aftale med regionerne mindst fastholder en anlægsramme i 2017 svarende til niveauet for 2016 tillagt statslige puljer og et realistisk skøn for afløb for kvalitetsfondbyggerierne.
Det er nemlig forudsætningen for, at vi kan komme i land med de omtalte og planlagte supersygehuse, uden at der bliver barberet alt for mange etager og sygehuskøkkener væk fra de byggeprojekter, men også for at regionerne kan komme i gang med at renovere den øvrige sygehusbygningsmasse, der skal leve, indtil de nye supersygehuse tages i brug – det tager immer væk 5-10 år, før de er bygget – eller de sygehusmatrikler, der skal leve videre.
Eftersom sundhedsområdet dækker en så stor del af regionernes budget, har jeg slet ikke berørt den regionale udvikling, men her vil jeg blot gentage SF's kritik af omprioriteringsbidraget, der alt andet lige vil føre flere og flere penge væk fra bl.a. den kollektive trafik.
Så jeg vil bare afslutningsvis sige, at vi støtter det forslag til vedtagelse, som Enhedslistens ordfører fremsatte, fordi vi mener, det er afgørende, at aftalen om regionernes økonomi for 2017 samlet set ikke belaster deres økonomi yderligere, hvis de får nye opgaver.