runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-04-25:
Jeg mener, at den samlede stribe af initiativer, som regeringen sammen med Enhedslisten har lanceret for at bekæmpe social dumping og sort arbejde, er meget, meget ambitiøse, og jeg er helt overbevist om, at de også vil give mærkbare resultater.
Hvis der så skulle være behov for at diskutere yderligere tiltag, kræver det jo ganske grundige analyser og også overvejelser, der inkluderer arbejdsmarkedets parter, og i det hele taget en mere grundig proces end den, vi kan have umiddelbart her i Folketingssalen.
Der mener jeg, og jeg fornemmer også, at spørgeren sådan set er enig, at regeringen og Enhedslisten i samarbejde har taget væsentlige skridt i den rigtige retning, og nu må vi så se på resultaterne af det.
Hvis der skal yderligere tiltag til, kræver det grundige drøftelser.
Lene Espersen (KF), 2012-04-26:
Jeg vil sige til hr. Finn Sørensen, at jeg har den klare opfattelse, at når man indgår mellemstatslige aftaler, må man jo også acceptere, at de lande, der indgår en mellemstatslig aftale, kan få et andet synspunkt og ønske at melde sig ud.
Jeg har selv det politiske grundsynspunkt, at man selvfølgelig kun – om jeg så må sige – skal holde på folk, der har lyst til at være med.
Hvis folk ønsker at melde sig ud og ikke vil være med længere, så mener jeg ikke, at man med vold og magt skal holde på dem.
Jeg har da svært ved at forestille mig, at der er nogen, der skulle have et ønske om at holde på Danmark eller for den sags skyld et hvilken som helst andet land, hvis vi eller de ikke ønsker at være med i det mere.
Til spørgsmålet om teoretiske scenarier om, hvorvidt det her skal indgå i og lige pludselig være en del af traktaten, så er det da i hvert fald helt stensikkert, at det da kræver, at alle landene er med på det, for ellers kan der ikke komme traktatændringer.
Der har vi lige hørt fru Pia Adelsteen sige, at der er to lande, der overhovedet ikke vil være med i det.
Anders Samuelsen (LA), 2012-04-26:
Jeg går ud fra, at vi er enige om, at det er en konservativ ledet regering i England, og at den har sagt, at det her er en dårlig idé at være med i.
Så der er åbenbart forskellige opfattelser inden for den konservative retning af, om det er en god idé eller en dårlig idé at være med i finanspagten.
Men kan ordføreren ikke bekræfte, at intet havde forhindret et flertal i Folketinget i at følge de retningslinjer, der ligger i finanspagten?
Vi behøver faktisk ikke at tilslutte os den for at føre en fornuftig økonomisk politik.
Det kan et flertal i Folketinget bare beslutte.
Lene Espersen (KF), 2012-04-26:
Jeg går ikke ud fra, at vi skal til at diskutere regeringssammensætningen i Storbritannien, men ja, den er konservativ, ligesom regeringerne er det i langt de fleste EU-lande, og alle de andre konservative regeringer har valgt at sige ja til at gå med.
Så hvis man skulle lave sådan en konservativ head count – hovedtælling hedder det vel på dansk; man må ikke bruge engelsk her –
har langt de fleste valgt at sige ja til at være med.
Anders Samuelsen (LA), 2012-04-26:
Det er selvfølgelig et argument, der ikke er hørt før, nemlig at det er et spørgsmål om inderlighed, men o.k., lad det nu være.
Sandheden er jo den, at Danmark lige her og nu er i en situation, hvor vi ikke er så tæt involveret i eurosamarbejdet, som de andre eurolande er, fordi vi bl.a. ikke har euroen.
Det kan vi se direkte afspejlet i bl.a. vores renteniveau, hvor vi faktisk ligger under det tyske.
Nu gør vi så det, at vi kobler os længere ind, fordi vi nu tilslutter os en aftale.
Dermed løber vi vel også den risiko, at finansmarkederne kigger på os og siger: O.k., nu begynder de at bevæge sig væk fra en position, hvor de egentlig står lige et skridt på afstand af det, der foregår i bl.a. Sydeuropa, som er ganske, ganske problematisk, og nu begynder de at nærme sig.
Er der så ikke en risiko for, at finansmarkederne netop siger, fordi vi er en del af en global verden, at o.k., så har de måske ikke helt så stor kreditværdighed længere i Danmark?
Kan ordføreren ikke bekræfte det?
Finn Sørensen (EL), 2012-04-26:
Jamen jeg har også godt læst det svar fra ministeriet om, at så må man forhandle.
Men i at forhandle ligger der jo, at man skal blive enig med nogle andre, så der ligger åbenbart i den måde at træde ud af aftaler på, at så skal man være enig med de andre, og hvad nu, hvis de ikke vil lade os slippe ud?
Så mit spørgsmål er: Hvor er garantien for, at Danmark kan træde ud af den der finanspagt, hvis der skulle komme et andet flertal i Folketinget?
Så vil jeg gerne udvide det lidt, for nu er tilhængerne af den her finanspagt jo også enige i det, der står i den, nemlig at man skal søge at få den finanspagt indskrevet i EU's traktat.
Det skal man arbejde på, det forpligter man sig til, når man skriver under på den.
Hvordan er mulighederne så for at komme ud af den?
Det kan man vel så kun, hvis man melder sig ud af EU i det hele taget.
Pia Adelsteen (DF), 2012-04-26:
Jeg har sådan set heller ikke noget imod, at samtlige lande i verden fører en ansvarlig økonomisk politik.
Det synes jeg da ville være perfekt.
Jeg tror egentlig også, at ordføreren og undertegnede er rimelig enige om, hvad der er en ansvarlig økonomisk politik.
Nu nævnte ordføreren, at nu bliver det et EU i to hastigheder, og så undrer det mig lidt, for på den ene side snakker man EU, og på den anden side snakker man finanspagt, som er en mellemstatslig aftale, hvordan kan det så give et EU i to hastigheder?
Finn Sørensen (EL), 2012-04-26:
Tak til ordføreren for indlægget.
Men det næste, der følger, er i hvert fald næsten ordret, fordi hvis der kom et andet flertal i Folketinget, der ville melde sig ud af finanspagten, så kunne vi bare gøre det.
Hvor står det henne, at Danmark bare kan melde sig ud af den der finanspagt, hvis vi først har tiltrådt den?
Lene Espersen (KF), 2012-04-26:
Jamen realiteten er jo, at hvis alle lande havde været med, havde det nok været en anden aftale end den, som vi ser i dag.
Men man bliver jo nødt til at lave det greb, det er, at lave en finanspagt, fordi ikke alle kunne være med.
Det synes jeg er et udtryk for en meget flot forståelse fra Storbritanniens side af, at det her er noget, der er nødvendigt for at genskabe den generelle tillid og troværdighed til de store økonomier i Europa.
Så jeg vil sige til fru Pia Adelsteen, at jeg faktisk synes, at det er meget fornuftigt, hvad der foregår her.
Jeg kan sige det med meget stor klarhed og helt afklarethed, fordi vi Konservative var ude at foreslå det her mange år, før det overhovedet blev diskuteret som en EU-sag.
Derfor synes vi, at det er meget fornuftigt.
Jamen jeg vil sige til fru Pia Adelsteen, at jeg er rigtig ærgerlig over, at Storbritannien og Tjekkiet ikke er med, for jeg synes ikke, at det set helt isoleret med danske nationale øjne er en god udvikling, at man får et EU i forskellige hastigheder.
Med det enorme pres, vi har fra resten af verden, og globaliseringen er der behov for, at vi står sammen.
Der er jo forskellige politiske årsager til, at man har valgt at stå af og sige, at man ikke vil være med i finanspagten.
Det må jeg jo respektere, selv om jeg har en anden politisk holdning til det.
Men jeg vil sige, at jeg stadig væk mener, at min analyse holder.
For et land som Danmark, der er helt og aldeles afhængig af at sælge varer til Europa, og hvor kronen for øvrigt skygger euroen og følger den i et og alt, er det meningsløst at tale om, at vi bare skal ordne vores ting selv og ikke bekymre os om, hvad der sker i de lande, vi handler mest med.
Der er en sammenhæng i tingene, og derfor synes jeg, at det er meget, meget fornuftigt, at vi får hånd i hanke med, at man ikke kun i Danmark, men også i en række andre europæiske lande fører en ansvarlig økonomisk politik.
Det kommer til at gavne, ikke kun vores generation, men også kommende generationer af danskere, at der bliver ført en mere ansvarlig økonomisk politik.
Pia Adelsteen (DF), 2012-04-26:
Jeg studser bare lidt over det sidste svar.
Er det så det samme som at sige, at det er en erkendelse, som England i hvert fald ikke er kommet til?
England har jo valgt at stå totalt udenfor.
Det har Tjekkiet også til fru Lene Espersens ærgelse, til min fornøjelse vil jeg skynde mig at sige.
Men det, fru Lene Espersen giver udtryk for, virker jo, som om at Storbritannien og Tjekkiet har sagt: Nå, men vi er så øer.
Eller er de lande, der ikke er med i EU, men som sådan set også ligger i Europa, så øer?
Det er vel egentlig bare det, vi plæderer for.
Der kan jeg så forstå på fru Lene Espersen at det er det modsatte, man plæderer for.
Lene Espersen (KF), 2012-04-26:
Jeg vil bare sige, at med mit kendskab til mellemstatslige aftaler, så er præmisserne sådan, at hvis man ikke længere ønsker at være med i en mellemstatslig aftale, man har indgået, må man forhandle en udtrædelse af den.
Det er Justitsministeriets fortolkning af mellemstatslige aftaler.
Jeg har ikke hørt, at den her mellemstatslige aftale skulle være anderledes end andre mellemstatslige aftaler, som skiftende flertal i Folketinget har indgået på den danske befolknings vegne.
Margrethe Vestager (RV), 2012-04-26:
Finanspagten siger jo ikke noget om, at man ikke kan indkræve herrehøje skatter, hvis det er det, man gerne vil.
Den siger bare, at der skal være balance.
Altså, god tur.
Det er en diskussion, som jo er helt central for den måde, vi håndterer vores økonomiske politik på.
Det er selvfølgelig en balance mellem, hvad vi synes vi kan kræve ind, og hvad vi synes vi kan bruge.
Finanspagten sætter ikke nogen grænser for de ambitioner, Enhedslisten kan have om skatteopkrævning.
Lene Espersen (KF), 2012-04-26:
Jeg vil bare sige, at vi er politisk uenige.
Der er masser af plads til at føre forskellig politik inden for rammerne af finanspagten.
Der er masser af muligheder for det.
Den regering, som sidder i dag, har jo ingen problemer med at hæve afgifterne på en lang række områder, og man kan sige, at det ikke er en politik, som vi er enige i.
Vi mener, at man skal begrænse det offentlige forbrug i stedet for.
Så der er masser af plads til at være politisk uenig.
Men vandene mellem Det Konservative Folkeparti, Liberal Alliance og Dansk Folkeparti skilles jo, ved at vi erkender, at Danmark ikke er en isoleret ø, hvor det hele bare handler om os selv.
Vi er en del af resten af verden.
Danmark bliver ramt, når det går dårligt i resten af verden; vi bliver særlig ramt, når det går dårligt i EU, fordi vores virksomheder sælger 70 pct. af deres produkter til de lande.
Vi bliver ramt, når der er finanskrise, for vi er en del af finansmarkedet.
Man bliver nødt til at have den erkendelse med sig, at man er en del af resten af verden og derfor ikke kun kan agere isoleret dansk, men også må agere europæisk, hvis man vil gøre noget ved problemerne.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-04-26:
Tak for det.
Jeg lader mig skam inspirere kraftigt af den diskussion, der foregår ude i Europa, og jeg har også noteret mig, at diskussionen ude i Europa er en kende mere nuanceret end det, vi får præsenteret her i Folketinget.
Ude i Europa har man nemlig bemærket, at der er to måder at fylde en kasse på.
Den ene måde er at skære ned og undgå udgifter, den anden måde er jo at hente pengene ind, og finanspagten vælger at gå den ene vej.
Burde det ikke være sådan, at det var op til befolkningen, om man afskrev sig muligheden for i fremtiden at kunne vælge at lade være at gå nedskæringsvejen, men eksempelvis gå investeringsvejen, som den nuværende danske regering jo er valgt på?
Margrethe Vestager (RV), 2012-04-26:
Jeg ville da ønske, at Enhedslistens medlemmer i vid udstrækning blev inspireret af, hvad der foregår rundtomkring i Europa, for det er godt ikke kun at have en åben økonomi, men også at have en åben politisk drøftelse, og jo mere integreret man er i den, jo større inspiration er det klart man kan få.
Grundene til, at vi ikke synes, der skal være en folkeafstemning, er nu sådan set rent danske, for vi afgiver ikke suverænitet.
Det er i hvert fald Justitsministeriets vurdering, og jeg har ikke nogen som helst form for kompetence, der tillader mig at modsige det.
Jeg har tværtimod tillid til, at de gør det på et kompetent grundlag.
Jeg synes, det er vigtigt og rigtigt, at vi som folkevalgte står inde for vores ansvar, også når det er svære og vidtrækkende beslutninger, som vi skal tage, og som måske og forhåbentlig kan få den effekt, at spørgsmålet om politik også på europæisk niveau bliver en stadig større del af vores nationale valgkamp.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-04-26:
Tak for det og tak til ministeren.
Jeg er lige faldet over den interessante nyhed, at Sarkozy nu lover, at der kan komme folkeafstemning i Frankrig om finanspagten.
Det er den engelske avis The Telegraph, der skriver det, og samtidig siger de, at det er hammerslag mod Merkels nedskæringspolitik.
I starten af ugen så vi, at den anden store tilhænger af Merkels nedskæringspolitik, nemlig den hollandske regering, brød sammen, nu ser vi her mod slutningen af ugen, at Sarkozy må krybe til korset og spørge befolkningen, og vi har allerede set, at Irland skal stemme den 31. maj om, om de vil være med i finanspagten eller ej.
Var det ikke på tide, at den danske befolkning også fik lov til at blive hørt om finanspagten?
Det er jo sådan, at det er helt i orden at komme på bedre tanker og belært af, hvad der sker ude i Europa, sige: Jo, kære befolkning, I får lov at stemme.
Lene Espersen (KF), 2012-04-26:
Det kommer den jo til, for når landene ikke længere får mulighed for at gældsætte sig og køre med alt for store offentlige forbrug, medfører det jo altså, at skattetrykket for den enkelte borger ikke er så højt, og dermed også, at vi får en bedre konkurrenceevne.
Så det at have orden i økonomien, det at sørge for, at man ikke gældsætter sig, så man skubber regninger foran sig, som man skal betale, før man kan sætte gang i væksten, er alt sammen noget, der er med til at skabe flere arbejdspladser på længere sigt.
Der vil jeg bare hilse og sige: De tider er forbi.
Hvis man vil have arbejdspladser, der ikke kun er der i forbindelse med en kickstart i 1 år eller 2, men arbejdspladser, der også er der om 10 år, skal man altså sørge for, at konkurrenceevnen er på plads, og sørge for, at private virksomheder kan skabe flere arbejdspladser.
Rosa Lund (EL), 2012-04-26:
Jeg vil sådan set ikke forholde mig til, hvad andre har sagt om Grækenlands økonomi.
Jeg vil bare gerne have et helt klart svar: Hvordan kommer den her finanspagt til at skabe arbejdspladser til de tusindvis af unge, som er arbejdsløse i Europa i dag?
Helt konkret vil jeg bare gerne vide: Hvordan kommer den her finanspagt til at skabe arbejdspladser?
Lene Espersen (KF), 2012-04-26:
Ja, det er der ingen tvivl om.
Man kan ikke føre en venstreorienteret politik, der skaber arbejdspladser, hvis ikke der er orden i økonomien, og det er Grækenland jo et rigtig godt eksempel på.
Nu har jeg hørt, at der har været en debat tidligere, hvor nogle ligesom har skamrost græsk økonomi og har sagt, at der overhovedet ikke var nogen problemer i Grækenland før 2008.
Jeg ved ikke, hvad det er for en planet, man er faldet ned fra, men jeg skulle hilse og sige, at sådan er realiteterne ikke.
Selv da væksten var højest i Grækenland op igennem 00'erne, havde man en arbejdsløshed på over 10 pct.
Selv da væksten var højest, havde man en erhvervsfrekvens på omkring 60 pct. – langt, langt under den danske erhvervsfrekvens, altså med hensyn til antallet af folk, der rent faktisk får et arbejde.
Og det skyldes jo, at man har haft ubalance i den græske økonomi igennem årtier.
Ud over at have et fuldstændig umuligt administrativt system, der ikke har indkrævet skatter, har man også haft ubalance på sin handelsøkonomi.
Så man har i lang tid skubbet problemerne foran sig, og forudsætningen for at afhjælpe ungdomsarbejdsløsheden, som vi ser den i bl.a. Spanien, er altså ikke at forgælde de unge spaniere endnu mere.
Det er at sørge for, at der kommer orden i økonomien, og at private virksomheder begynder at skabe nogle job.
Rosa Lund (EL), 2012-04-26:
Jamen så vil jeg da stille et spørgsmål til det, som netop er på bordet, nemlig den her finanspagt, hvoraf konsekvensen jo er, som fru Lene Espersen selv var inde på, lidt den samme økonomiske politik, som VKO-flertallet har ført de sidste 10 år.
Det, jeg gerne vil spørge til, og som ligger på bordet, er: Vil den her økonomiske politik skabe arbejdspladser?
Vil den her økonomiske politik hjælpe de hundredtusindvis af unge, som er arbejdsløse i Europa i dag?
Lene Espersen (KF), 2012-04-26:
Jamen jeg vil sige til hr. Nikolaj Villumsen, at det jo ikke er første gang, vi diskuterer den her sag.
Jeg er stor tilhænger af det repræsentative demokrati, og jeg mener, at de politikere, der er valgt af befolkningen til at sidde her i Folketingssalen, skal påtage sig deres ansvar og vedtage de love, beslutningsforslag og ratifikationer, som befolkningen har givet os mulighed for.
Der er Justitsministeriet altså nået frem til, at denne mellemstatslig aftale ikke medfører afgivelse af suverænitet i forhold til grundlovens § 20, længere er den ikke.
Omkring spørgsmålet om, hvorvidt den her aftale skal laves om til noget andet, vil jeg sige, at det teoretiske scenarie kan jeg overhovedet ikke stå og forholde mig til i dag.
Jeg siger bare, at jeg ikke tror, det er politisk realistisk, bl.a. fordi der er lande i EU, som er modstandere af denne aftale, og hvis man skulle lave noget på traktatplan, så kræver det fuldstændig enstemmighed blandt samtlige EU-lande.
Skulle vi af hensyn til dem, der følger debatten, ikke koncentrere kræfterne om det, der er på bordet, frem for at diskutere andre scenarier, som jeg tror det er meget svært for befolkningen at forholde sig til, når det er så teoretisk, som det er?
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-04-26:
Nu er det jo sådan med mellemstatslige aftaler, at andre parter også skal være enige.
Der kan komme en tvistsag, der kan komme ind diskussionen, og der kan sågar komme et krav om erstatning.
Men hvis vi nu forholder os til den intention, der er i finanspagten, om at den skal indskrives i EU-traktaterne, vil ordføreren så modsætte sig det, eller vil ordføreren være imod, og hvordan mener ordføreren, at det kan være rigtigt, at befolkningen ikke skal høres, når et så vidtgående scenarie er muligt?
Lene Espersen (KF), 2012-04-26:
Det var mange lange og knudrede sætninger og postulater, der blev bundet sammen.
I den ordveksling, jeg havde med fru Pia Adelsteen, blev det gjort ganske klart, at der er lande i EU, der ikke vil være med i det her, og derfor synes jeg, det er helt formålsløst at stå her og diskutere, hvad der ville ske, hvis England og Tjekkiet havde en anden holdning.
Men jeg vil sige, som jeg har sagt mange gange tidligere, at det her er en mellemstatslig aftale ligesom alle andre mellemstatslige aftaler, der kan indgås her i Folketinget.
Den kan man være modstander af og forsøge at bekæmpe, og det er fair nok, at vi er politisk uenige.
Men det er en mellemstatslig aftale, fuldstændig som man kender det, og det må man jo så forhandle sig ud af, hvis der skulle komme et andet flertal.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-04-26:
Tak for det.
Når det er relevant at spørge ordføreren, om det her med at kunne komme ud igen, så skyldes det jo, at ordføreren gør sig til talsperson for, at det her burde være en EU-traktat.
Altså, hvis det var en EU-traktat, så ville der ikke være tale om en mellemstatslig traktat, som ordføreren ellers ganske korrekt siger at det er nu.
Derfor vil jeg gerne spørge ordføreren: Vil ordføreren modsætte sig den intention, der er i finanspagten, om at det skal indskrives i EU-traktaterne inden for 5 år?
Derudover har vi jo det problem, at ordføreren ønsker at komme med i euroen, hvilket jo vil betyde, at Danmark er fuldt og helt bundet op på det her.
Vi diskuterede det jo i Europaudvalget, og der sagde statsministeren adspurgt af Venstre, at hvis det blev indskrevet i traktaterne, så ville det kræve en udmelding af EU for at omgå finanspagtens politik.
Er det ikke lidt voldsomt?
Og burde man ikke spørge befolkningen, om de ønsker at være med i det, før man forpligter i Danmark fremover?
Lene Espersen (KF), 2012-04-26:
Jeg tror simpelt hen, at man har brug for at have haft et medlemskab i Liberal Alliance gennem længere tid, hvis man skal nå frem til en argumentation, der hedder, at hvis vi forpligter os på at føre en ansvarlig økonomisk politik, så sender vi et signal til finansmarkederne om, at vi ikke er særlig ansvarlige, og så påvirker det os negativt på længere sigt.
Altså, det er simpelt hen for langt ude.
Naturligvis vil det, at vi forpligtiger os politisk til at føre en ansvarlig økonomisk politik, både ved at få vedtaget en budgetlov her i Folketinget og ved at indgå en mellemstatslig aftale, være med til at styrke vores troværdighed udadtil.
Jeg har meget, meget svært ved at se noget som helst andet scenarie for mig.
Det må jeg sige til hr. Anders Samuelsen.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-04-26:
Finanspagten handler om tillid til dansk økonomi, til europæisk økonomi, til eurolande, ikkeeurolande, og det er det, den handler om.
Vi vil ikke sidde på hænderne og vente på, at vi får fundet nogle fælleseuropæiske løsninger på, hvordan finanskapitalen skal reguleres ud over de tiltag, der allerede er i gang, og som vores egen minister hernede også har været i gang med med kapitalkravsdirektiv osv.
Finanspagten handlede om at reagere hurtigt på den nedsmeltning af europæisk økonomi, der var i gang, og som virkelig tog til i efteråret.
En række økonomier med specielt Tyskland og Frankrig i spidsen har reageret og sagt, at der skal ske noget nu.
Vi er under total nedsmeltning, og det kommer til at påvirke hele Europa, uanset om man har euroen som valuta eller ej.
Det er det, vi gør med den her.
Vi siger så, at ved siden af den er vi i gang med nogle andre ting.
Vi er i gang med at regulere forskellige steder, kapitalkravsdirektiv, regulering af derivater osv.
Ved siden af det igen, ligesom der står i det danske formandskabs program, skal vi se på, hvordan vi kan skabe initiativer, der sikrer vækst og arbejdspladser.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-04-26:
Jeg fylder snart 30 år, og jeg kan også synes, at det er irriterende, at jeg skal underlægges tyngdelovens kræfter, men sådan er virkeligheden.
Det er den virkelighed, vi bliver nødt til at forholde os til.
Jeg synes jo, at det er rigtig, rigtig dejligt at have Enhedslisten som støtteparti, men nu har vi også tre regeringspartier, og vi finder ud af på vores måde, hvordan vi finder fælles løsninger.
SF har ikke lyst til at gå ultimativt ind i nogen ting.
Vi har et rigtig, rigtig godt samarbejde, og vi har sagt, at nu fokuserer vi på finanspagten, så vi kan få sat den prop i det hul.
Sideløbende med det fokuserer vi på job og vækst, som der står i formandskabets program, og det har fyldt rigtig meget på de seneste rådsmøder.
Sideløbende med det foregår der en masse arbejde, der drejer sig om, hvor man kan lave intelligent regulering.
De ting foregår sideløbende.
Jeg er meget glad for hr. Finn Sørensens bekymring for mit parti, men vi synes, det går rigtig godt og i den rigtige retning.