Villum Christensen (LA), 2013-02-21:
Det her er et af de lovforslag, jeg er rigtig ærgerlig over ikke at kunne støtte.
Der er helt klart en række forbedringer i forhold til den tidligere udkantslov, kan man vel nærmest kalde den, som mest havde karakter af et hold kæft-bolsje til de mange utilfredse borgere, som der blev flere og flere af i forbindelse med sygehusdiskussionerne i det vestjyske.
De fleste her i salen kan sikkert huske miséren omkring en ny partidannelse i forbindelse med Udkantsdanmarks problemer, en sag, som også pludselig gav en motorvej sådan over night.
Udkantsloven indebar, at kommunerne fik utrolig svært ved at planlægge, og at det var helt tilfældigt, som hr. Per Clausen også var inde på, hvem der fik ret til at bygge, og hvem der ikke fik, om man fik udkantsfordele eller ej.
På Sjælland så vi f.eks. en meget velstående kommune, som lige pludselig blev udkantskommune.
Nu er det Kalundborg, det handler om, med Novo og Novozymes og Statoil, og jeg er næsten sikker på, at de er tæt på at have de højeste indtægter på Sjælland.
De havde det i hvert fald i det gamle Vestsjællands Amt, det kan jeg huske, mens nabokommunen Slagelse, som jeg selv kommer fra, mere er danmarksmester i at have en masse uden for arbejdsstyrken.
Jeg tror, det er en af de kommuner, hvor der er allerflest uden for arbejdsstyrken.
Og det er altså en konsekvens af en lov, som opererer med sådan et fuldstændig tilfældigt tal.
Vi tror på det lokale selvstyre, og vi tror også på, at de enkelte byråd er de bedst egnede til at foretage en samlet vurdering af, hvilken byudvikling der er bedst lige præcis for dem.
Jeg tror heller ikke, at fordi man sidder i en kommunalbestyrelse, er man ligeglad med de små købmandsbutikker eller deres overlevelse.
Det er jo ikke et hensyn, som kun er forbeholdt folk, der sidder herinde i Folketinget, det kan man nogle gange få indtryk af.
Et tilfældigt indbyggerantal, der fastsættes centralt uden skelen til lokale forhold, bør ikke være afgørende for, hvordan kommunen skal udvikle sig.
En by med 40.000 indbyggere i en egn kan have vidt forskellige udviklingsmuligheder i forhold til en anden by med 40.000 indbyggere, så vi kommer til at stille kommunerne både forskelligt og tilfældigt i deres bestræbelser på at skabe vækst, eksempelvis i forbindelse med planlægningen af større udvalgsbutikker, som flere også har været inde på.
Vi kan risikere, at store dele af befolkningen sætter sig i bilen og kører tværs over landsdelene for at handle i butikstyper, som kun findes sådan i store udgaver, hvis man kan sige det på den måde, og det kan jo ikke være meningen med planloven.
De eksisterende aflastningscentre er jo store regionale arbejdspladser, skal vi huske, og mulighederne for at placere enkelte og meget store udvalgsbutikker i både bymidte og eksisterende aflastningscentre er ofte vigtige erhvervspolitiske satsningsområder.
Jeg synes, de ramte kommuners høringssvar taler lidt deres eget sprog, og det er med baggrund i netop deres forringede muligheder, at vi desværre bliver nødt til at sige nej tak til lovforslaget, også selv om der er rigtig mange forbedringer især i forhold til det lokale selvstyre.
Tak for en god forhandlingsvilje hos ministeren.
Det her er jo et rigtig vigtigt lovforslag.