runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erling Bonnesen (V), 2010-12-02:
Tak for det.
Det foreslås her i beslutningsforslaget, at der indføres mærkning af fødevarer, som stammer fra dyr, der har spist gmo-foder.
Det er svært at se, hvem der ville få gavn af, at der blev indført en sådan mærkningsordning.
Forbrugerne ville ikke få bedre forhold som følge af dette forslag, endda måske snarere tværtimod.
For det første bliver alle foderprodukter, som indeholder eller er fremstillet af gmo, i dag risikovurderet, dvs. at produkterne er vurderet og fundet sikre at anvende og har ifølge EFSA, den europæiske fødevaresikkerhedsautoritet, ikke negative konsekvenser for menneskers og dyrs sundhed eller for miljøet.
Så der er altså heller ingen sundhedsmæssig begrundelse for at indføre en mærkningsordning.
For det andet ville en mærkningsordning kunne være vildledende for forbrugerne – eller kunne i hvert fald risikere at være det.
Hvis man indførte en national mærkningsordning, ville den alene kunne indføres for danskproducerede fødevarer og ikke for de importerede fødevarer.
Det ville kunne give forbrugerne det fejlagtige indtryk, at kun de danske fødevarer var produceret med gmo-foder, mens de udenlandske fødevarer ikke var det.
For det tredje ville det give dyrere fødevarer, sandsynligvis.
En mærkningsordning ville betyde, at erhvervet skulle bruge penge på et omfattende system af dokumentation og kontrol, og det ville være forbrugerne, der i sidste ende kom til at betale for dette ved kassen i supermarkedet.
Desuden har forbrugerne allerede mulighed for at fravælge fødevarer, der stammer fra dyr, der har fået gmo-foder.
Økologiske landmænd må ikke fodre med gmo-foder, så hvis man vil undgå det, kan man vælge at købe økologiske varer.
Derudover ville det gå ud over det danske erhvervsliv, idet det for det første ville give dårligere konkurrencevilkår, og for det andet ville betyde indførelse af omfattende dokumentationskrav.
Desuden har fødevareproducenterne i dag allerede mulighed for frivilligt at mærke deres varer med, at der ikke er anvendt gmo-foder i produktionen.
En mærkning af fødevarer, som stammer fra dyr, der har spist gmo-foder, vil derfor gøre mere skade end gavn.
Det må stå for Enhedslistens egen regning.
Jeg synes måske snarere, at det kunne have været godt, hvis Enhedslisten ville have bidraget til netop oplysningen gennem sine debatter og sin politiske virksomhed i stedet for prøve at bidrage til forvirringen, som man så åbenbart hellere vil.
Per Clausen (EL), 2010-12-02:
Jamen jeg vil sige til hr. Bonnesen, at det var det, der blev sagt i indlægget: Af hensyn til producenterne skulle man ikke indføre den her mærkningsordning.
Og når vi ved, at forbrugerne ønsker den her mærkningsordning og også ønsker at gøre brug af den, så må det vel være rigtigt at konkludere, at hr. Erling Bonnesen her prioriterer at varetage producenternes interesser.
Det er der ikke noget overraskende i at Venstre gør, det er helt almindeligt.
Jeg vil bare spørge hr. Erling Bonnesen, om der er et eneste hensyn til forbrugerne, der taler imod, at man indfører den her mærkningsordning.
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Så skal bare til oplysning sige, at jeg tror såmænd også at den her debat medvirker til at skabe oplysning, både om problemstillingen vedrørende gmo-foder og dets betydning for de fødevarer, vi får, og om Venstres standpunkt i den her sag.
Erling Bonnesen (V), 2010-12-02:
Jeg kan bare konstatere, at Enhedslisten fortsætter i det spor, at man hellere vil sprede forvirring end oplysning.
Hvad angår det rejste spørgsmål, har ministeren allerede tidligere i debatten svaret på det, så det kan jeg jo fint henvise til – og i øvrigt også til de oplysninger, der ligger i sagen, og som jeg jo da tror at en meget stor del af befolkningen har godt fat i, nemlig at dyr, der har spist importeret gmo-foder, får det nedbrudt i fordøjelsesprocessen.
Det er også lige præcis derfor, at det selvfølgelig heller ikke kan spores, og dermed er det så også afdramatiseret i forhold til forbrugerne.
Det kunne sådan set tjene Enhedslisten til ære, hvis man så også hjalp til med at prøve at få de oplysninger ud.
Per Clausen (EL), 2010-12-02:
Jeg vil godt spørge hr. Erling Bonnesen, om det ikke forholder sig sådan, at han godt ved, at et flertal af forbrugerne ikke ønsker at købe produkter, der stammer fra dyr, som har fået gmo-foder; at et flertal af forbrugerne tror, at der bliver mærket med det; og at et flertal af forbrugerne af samme grund ikke er vidende om, at det gør sig gældende for stort set alle konventionelt producerede produkter, at det forholder sig på den måde.
Det, som hr. Erling Bonnesen i virkeligheden siger, er, at vi af hensyn til fødevareproducenterne skal holde forbrugerne i denne tilstand af uvidenhed, for det er gavnligt for den danske konkurrenceevne og for de danske producenter.
Det er sådan set det, hr. Erling Bonnesen siger – altså at han er villig til at droppe enhver snak om det oplyste valg af hensyn til producenterne.
René Christensen (DF), 2010-12-02:
Først vil jeg da også benytte lejligheden til takke ministeren for, at ministeren har gjort et stort stykke arbejde i EU, og vi er jo særlig glade i Dansk Folkeparti, da det var vores ændringsforslag, som fik den her gode sag til at lande, som den nu landede, og det skal ministeren selvfølgelig have tak for.
Det, ministeren siger nu omkring de gravide, er faktisk også det, som bekymrer Dansk Folkeparti, hvis man sådan skal gå videre med det her forslag.
Og der synes jeg næsten jeg hørte ministeren sige, at ministeren er åben over for, at vi måske fra dansk side begynder at sige: Jamen hvilken påvirkning har bisfenol-A reelt på gravide, som indtager stoffet?
Hørte jeg der rigtigt: at ministeren er åben over for at diskutere den del af det?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-02:
Jeg tror, at det, jeg godt kunne tænke mig at få belyst nærmere, er, når vi snakker ikkeøkologiske produkter, altså de konventionelle produkter, hvor mange af dem der så er baseret på gmo-foder.
Jeg tror nemlig, at der er tale om næsten alle, og hvis der er tale om alle, er oplysningen til danskerne meget nem.
Det er at sige: I skal købe økologisk, hvis I vil købe noget, der ikke indeholder gmo.
Det kan godt være, at der er nogle gråzoner, og så synes jeg, at vi skal finde ud af det, men ellers er det jo virkelig at køre en massiv kampagne for Ø-mærket, som jeg tror både hr. Per Clausen og jeg er enige om er et ganske godt mærke, og som oplyser forbrugerne.
Jeg tror desværre ikke, at forbrugerne ved, at hvis de skal købe gmo-frit, er det Ø-mærket, de skal gå efter.
Men det tror jeg at vi er nødt til at bruge midler på, og det håber jeg da at fødevareministeren vil lytte til, så vi eventuelt kunne overveje at lave en særlig kampagne for at gøre opmærksom på, at hvis man vil købe gmo-frit, er det økologisk.
Henrik Høegh (V), 2010-12-02:
Jeg har sagt, at jeg vil være betænkelig ved i dag at lave en mærkning om bisfenol-A og advare gravide kvinder, for de forskningsresultater, der er, er ikke af en sådan vægt og af en sådan alvor, at vi skal risikere, at gravide kvinder dermed ikke får en varieret kost, for det her vil være så omfattende, at det ikke vil være muligt at få en varieret kost som gravid, hvis man skulle fravælge noget på grund af de her fødevarekontaktmidler.
Og da der ikke lige nu er dokumentation for, at det er så alvorligt, nøjes jeg med at opfordre til, at man, så snart man kan få godkendt alternativer, gør det.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-12-02:
Men det kunne jo godt være, at det her trods alt i nogle kommuner føles en anelse bureaukratisk i de perioder, hvor man står foran de her kommunale valg.
I Københavns Kommune f.eks. var der 21 lister ved det sidste kommunalvalg.
Mange af de partier er jo også blevet indvalgt i Københavns Borgerrepræsentation, men hvis man nu vælger det antal, der i hvert fald står i valgloven, nemlig op til 150 stillere pr. liste, vil det jo betyde, at man i Københavns Kommune skal indsende eller have godkendt 3.150 stillere forud for hvert kommunalvalg i København.
Det er jo ikke bare en lille udfordring, det er jo faktisk en stor udfordring.
Derfor synes jeg stadig væk, at det er lidt forkert af ministeren igen at bruge argumentet, at det her ikke er til gavn for Venstre, fordi Venstre måske har seks forskellige lister i den samme kommune.
Det er noget, som borgerne ikke forstår en dyt af, når de står nede i stemmeboksen og vil stemme på Venstre.
De tror da på, at en stemme på Venstre er en stemme på Venstre.
Var det så ikke bedre at få valgloven tilrettelagt således, at man ikke havde seks forskellige Venstrelister i en kommune?
Det er jo måske det, man hellere skulle gribe fat i i regeringen frem for at bruge det som argument imod det her beslutningsforslag.
Bertel Haarder (V), 2010-12-02:
Jeg tvivler overhovedet ikke på hr. Hans Kristian Skibbys og Dansk Folkepartis gode intentioner med forslaget.
Jeg er helt sikker på, at det, der ligger bag, er en ægte vilje til at afskaffe noget, der kan ligne unødvendigt bøvl for partier, som allerede sidder i kommunalbestyrelsen, og hvor man undrer sig over, hvorfor det ikke kunne være som i Folketinget, altså at når de sidder der, behøver de ikke skrive stillerlister.
Men jeg har jo i min svartale ret klart beskrevet forskellen, bl.a. dette, at der ofte er flere stillerlister inden for samme parti, og at nogle får valgt kandidater og andre ikke gør.
Hvem er det så, der så at sige ejer listen, og hvem er det, der skal ud at samle nye stillere?
Det synes jeg ikke jeg fik svar på, og jeg synes jo egentlig, at det ikke er så besværligt, at man skal skrive et skema, hvor kandidatlisten anbefales af et antal stillere, der samtidig godkender de opstillede kandidater, og kandidaterne med deres underskrift godkender listebetegnelsen.
Det er da egentlig ikke så besværligt, det er rene linjer.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-12-02:
Det er jo altid trist, når man skal opleve en ellers meget fornuftig indenrigsminister – skulle jeg hilse og sige – stå og tale imod en soleklar afbureaukratisering af noget, som i hvert fald mange lokalpolitikere finder ret omsonst og uden noget formål, nemlig det, at man skal ud at indhente stillererklæringer forud for et kommunalt valg i Danmark.
Ministeren var inde på, at et af de helt store hovedargumenter netop var det her med, at i stedet for at opstille som én liste kan Venstre, som ministeren jo selv tilhører, vælge at stille seks Venstrelister op i en kommune.
Det har jeg også selv erfaring med fra min egen hjemkommune, hvilket jo i øvrigt betød en masse store problemer for Venstre, fordi alle medlemmerne på den ene liste blev valgt, for da boede borgmesteren nemlig i det lille sogn, og dem inde i den store by fik kun 1 valgt, fordi stemmerne var faldet på borgmesteren.
Var det så ikke bedre, at ministeren var den, der trak toget og sørgede for at få den del af valgloven ændret, således at det ikke skulle være et argument imod at gøre den her lov endnu bedre og mere sober frem for at bruge de dårlige eksempler som begrundelse for ikke at ville afbureaukratisere den her del?
Bente Dahl (RV), 2010-12-02:
Forslaget her i dag skulle gerne føre til, at stoffet bisfenol-A bliver forbudt her i landet, meget gerne i hele EU, ja, i Europa og i hele verden.
Det er en god idé at komme af med det stof, men vi er nødt til at starte med os selv.
Derfor går det her forslag ud på at få det forbudt i Danmark.
Det er et farligt stof.
Der findes andre stoffer, der kan erstatte det.
Mens processen med at få overbevist andre lande i EU om, at det her stof bør fjernes fra vore nære omgivelser, foregår, skal vi have det væk her i landet.
Med forslaget her pålægges regeringen at lægge pres på EU for at få synspunktet, at det bør fjernes, implementeret i EU's regler – og samtidig vil vi ikke have det i Danmark.
Fra Canada, fra USA, fra højt respekterede universiteter som f.eks. Harvard foreligger der undersøgelser, der indikerer, at bisfenol-A er mere udbredt, end vi bryder os om og hidtil har forestillet os, og at forskellige unormaliteter såsom reproduktionsforstyrrelser hos mænd, øget tendens til udvikling af brystkræft hos kvinder m.m. kan forklares med og relateres til tilstedeværelsen af bisfenol-A på forskellige tidspunkter helt tilbage i fostertilstanden.
Jeg mener at huske, at Harvard University er med på regeringens og støttepartiernes toptyveliste over universiteter, der giver mange point i andre sammenhænge, så hvorfor ser regeringen bort fra de undersøgelser af bisfenol-A, der foreligger fra dette universitet i denne sammenhæng, når det universitet i andre sammenhænge er helt i top og tæller højt?
Det er ikke konsekvent politik.
Radikale Venstre går helt klart ind for at forbyde bisfenol-A. Vi vil i det hele taget have de hormonforstyrrende stoffer ud af vort nærmiljø.
Tage Leegaard (KF), 2010-12-02:
Dette beslutningsforslag retter sig mod brugen af produktet bisfenol-A i plastemballage, som anvendes til fødevarer.
Der er allerede et forbud mod anvendelse af bisfenol-A i produkter, som retter sig mod de 0-3-årige, dvs. emballager af mad til babyer, småbørn, til sutteflasker m.v. Dette forbud er grundet i forsigtighedsprincippet.
Det kan være svært at have indvendinger imod, at et sådant forbud er blevet indført.
Der er forskning udført på dyr, der peger i retning af, at der kan være problemer med materialet, også til andre kategorier af mennesker end småbørn, det vil altså sige større børn og voksne, men ifølge EFSA kan der ikke på denne baggrund dannes forbud mod et generelt forbrug af bisfenol-A, som retter sig mod alle former for emballage til fødevarer.
Selv om man altid skal være kritisk over for kunstige kemiske forbindelser af enhver art, er jeg dog af den opfattelse, at det på dette grundlag vil være problematisk at indføre et totalt forbud med de konsekvenser, det måtte have for såvel producenter som forbrugere.
Nu er det ikke så ofte, jeg har lyst til at rose den socialdemokratiske ordfører, hr. Benny Engelbrecht, men jeg vil dog lige komplimentere ham for en god og konstruktiv tilgang til sagen.
I Det Konservative Folkeparti er vi indstillet på at følge de forskningsresultater, som kan afklare tvivl om midlets egnethed, men på nuværende tidspunkt kan vi ikke støtte forslaget.
René Christensen (DF), 2010-12-02:
Så skal man lægge det på bordet, og så skal man tage et sammensurium af det og se på, hvad det er, og om det viser en vej.
Også i Danmark, men det gælder hele forskerverdenen, kan der være to danske forskere, som ikke er enige om et forskningsresultat på et område, og derfor skal man jo altid kigge på det nuanceret og se på, hvad det er for en forskningsmetode, der er brugt, hvad det er for nogle dyr, den er brugt på, og hvordan ens forskning er blevet dokumenteret.
Det, som jeg kan sige her, er, at jeg, når jeg kan se, der er generel uenighed om bisfenol-A, så bare mener, vi er på et punkt, hvor vi siger, at hvis der er så generel en uenighed, kunne det være rigtig godt, at vi fra dansk side sagde: Nu vil vi specifikt gå ind og kigge på det område, der dækker de gravide.
Vi kan altså specificere det lidt mere og så se på, hvordan det ser ud på det her område, og om det er noget, vi kan få så meget slagkraft bag, at vi kan sige, at vi faktisk ønsker at udvide det danske forbud med det.
Vi mener faktisk, at vi kan komme igennem med det.
Vi lavede et projekt sidste gang, som gjorde, at vi blev klar over, vi skulle lave et forbud for de 0-3-årige, og hvis vi nu kan lave noget forskning, som kan overbevise os og andre om, at vi eventuelt også kunne få et forbud mod produkter til gravide, så er vi kommet langt.
Bente Dahl (RV), 2010-12-02:
Ordføreren efterlyste også forskning, mere forskning, og jeg har et par spørgsmål vedrørende forskning.
Da Dansk Folkeparti jo ikke er særlig glad for EU, sagt på jysk, kan partiet vel næppe anerkende den forskning, som er blåstemplet af EFSA.
Det første spørgsmål er, om partiet kan det.
Det andet går på, om ordføreren anerkender uenigheden mellem EFSA og andre internationale forskningsinstitutioner – forskning, der f.eks. er foretaget i USA.
René Christensen (DF), 2010-12-02:
Jeg tror endda, jeg nævnte det i forbindelse med det.
Grunden til, at vi valgte at gøre det, vi gjorde, med de 0-3-årige, var, at der lå videnskabeligt bevis for, at det var særlig farligt i forhold til de 0-3-årige på grund af deres kropsvækst og på grund af den mængde af fødevarer, som børn indtager.
Vi er fuldstændig enige i, at bisfenol-A ikke er et sundt stof, det er et farligt stof.
Så er der den her faglige diskussion om mængden af det, altså hvor store mængder den menneskelige organisme kan optage, uden at det er farligt.
Det er den diskussion, der er på et andet fagligt niveau.
Vi har jo i dag hørt nogle positive ting omkring gravide og fostre, og jeg mener, det er den diskussion, vi skal fange op og grave videre i efter debatten i dag.
Bente Dahl (RV), 2010-12-02:
Ordføreren nævnte i sin ordførertale, at vi har vedtaget udmærkede forbud mod bisfenol-A i forbindelse med 0-3-årige.
Ordføreren var inde på fostertilstanden, men mit spørgsmål går også på voksne mennesker, altså alle mennesker.
René Christensen (DF), 2010-12-02:
Jeg tror, det minder meget om det, vi har lavet før.
Det er jo det her med, om vi skal lave signalpolitik eller realpolitik, og der må man erkende, hvad det er for nogle rammer, man har at arbejde inden for.
Selv om Dansk Folkeparti er meget utilfreds med de rammer, vi har, når det handler om EU-lovgivning, må vi dog erkende, at der er de rammer at arbejde inden for.
Og så må vi arbejde inden for de rammer uden at komme ud over kanten.
Det ville være meget, meget ærgerligt, hvis vi fik – man kunne bruge udtrykket – skåret den gren over, vi selv sidder på i den her sag om bisfenol-A.
Jeg synes, vi er kommet langt i Danmark.
Vi vil gerne have, at vi kan komme endnu længere, men vi skal gøre det i små step, så vi bliver ved med at holde de fremskridt, vi har nået, og så vi ikke pludselig skal gå tilbage og blive overrulet udefra.
Per Clausen (EL), 2010-12-02:
Jeg opfatter det også sådan, at hvis man ser på den debat, der har været i dag, kan man opfatte det på den måde, at der er en forståelse for, at vi er nødt til at gøre noget i forhold til de gravide, for der har vi sådan set dokumentation for, at vi har et problem.
Jeg har spurgt sundhedsministeren, om han ikke kunne forestille sig, at man fra sundhedspersonalets side kunne gøre en aktiv indsats for at informere gravide om de her problemer, og fået det svar fra sundhedsministeren, at man foretrækker at forbyde ting, der er farlige, frem for at man skal gå og skræmme folk med, at det er farligt.
Men vi må diskutere, hvordan vi kommer videre med det.
Det andet, jeg også har hørt, og det forstod jeg også at hr. René Christensen var enig i, er, at vi i den løbende proces ser på, hvornår det kan være fornuftigt konkret at beslutte os for at gå længere i Danmark på den ene eller den anden måde.
René Christensen (DF), 2010-12-02:
Det er jeg slet ikke uenig i, og jeg tror, at hvis forslagsstillerne havde hørt efter, hvad der blev sagt her fra talerstolen, ville de vide, at der også blev sagt, at debatten i dag havde været god, og at jeg faktisk også syntes, der allerede var åbnet op for, at man måske kunne komme videre med det her forslag ved at tage en mindre bid.
Jeg synes jo også, at ministeren svarede fint på spørgsmålet, som jeg stillede, om, hvorvidt man mente, at der var en udfordring i forhold til det her med de gravide, og om man skulle kigge på det område.
Bertel Haarder (V), 2010-12-02:
Jeg tror nok, at jeg fik problemer i mit parti, hvis jeg forbød lokalsamfundenes Venstrelister at stille op selvstændigt til kommunalvalget i valgforbund med de andre Venstrelister.
Det ville man ikke blive glad for, og det ville man føle var en indskrænkning af demokratiet.
Da jeg så den kæmpestore stemmeseddel i valglokalet i Københavns Kommune, spurgte jeg mig selv, om ikke det er blevet for let at stille op til kommunalbestyrelsen.
Og det kan også være, at vi er enige om det.
Men dette forslag handler jo bare om, hvorvidt de heldigvis ganske få partier, som sidder i Københavns Borgerrepræsentation, skal slippe for at lave stillerlister.
Det ville jeg lytte til, hvis det var et kæmpe besvær, og hvis det var uden problemer at afskaffe kravet; så ville jeg da hjertens gerne lytte til det.
Men i min svartale nævnte jeg jo både nogle demokratiske problemer og også noget bøvl, der ville opstå, hvis man følger forslaget.
Så jeg er helt klar til dialogen.
Jeg synes bare ikke, at vi her er præsenteret for de vises sten.
Sophie Løhde (V), 2010-12-02:
I forhold til Dansk Folkepartis intentioner med og bevæggrunde for at fremsætte beslutningsforslaget vil jeg sige, at vi naturligvis bakker fuldstændig op om, at det selvfølgelig hele tiden er vigtigt, at vi med kritiske øjne ser på, hvordan vi kan afbureaukratisere og regelforenkle, også for så vidt angår de nuværende lovkrav i forbindelse med opstilling af partier til kommunale og regionale valg.
Så på den baggrund giver vi fuld opbakning til intentionerne.
Som ministeren påpegede det, har vi også i Venstre lidt svært ved at se de elementer i forslaget, som sådan skulle være dem, der virker synderlig afbureaukratiserende for kommunerne eller for den sags skyld for de enkelte partier og lister, som ønsker at stille op til de kommunale og regionale valg i Danmark.
Som indenrigs- og sundhedsministeren påpegede før, vil der jo, uanset om man afskaffer kravet om stillerlister i forbindelse med kommunale og regionale valg, fortsat være behov for, at der bliver ført en eller anden form for kontrol med, hvem det så er, der tegner listerne, og hvem det er, der så at sige godkender de kandidater, som bliver stillet op.
Det vil sige, at bliver stillerlisterne afskaffet, vil det også fortsat kræve, at de lokale partiforeninger på anden vis skal dokumentere, at de og deres medlemmer står inde for de kandidater, som så er havnet på den liste.
Og der synes vi måske nok, at det, der så kunne forekomme som det eneste åbenlyse alternativ, ikke er en regelforenkling eller noget, der afbureaukratiserer, men tværtimod noget, som forekommer væsentlig mere omstændeligt, nemlig at skulle gennemgå og tjekke for såvel kommunerne som for de enkelte partier.
En stillerliste er jo trods alt ikke kun en godkendelse af, at selve partiet er opstillingsberettiget, en stillerliste er jo lige så meget eller næsten endnu mere en godkendelse og berigtigelse af, hvem det er, der stiller op til valget på vegne af det enkelte parti eller på vegne af kandidatlisten, uanset om partiet så er nyt eller har siddet i en kommunalbestyrelse i mange år.
Derfor kan man sige, at begreberne stillerliste og kandidatliste ikke skal skilles ad, men tværtimod ses i den sammenhæng, hvor de er forbundne.
Nu bliver Københavns Kommune nævnt som eksempel, og at der skal indsamles 150 underskrifter, og det ville man gerne have været foruden.
Det hører så med til historien, at det i mange andre kommuner drejer sig om 25 underskrifter.
Det faktum holdt op imod det, der er alternativet, synes vi ikke virker særlig afbureaukratiserende, men som sagt anerkender vi intentionerne i at forsøge at se på, om man kunne løse det på en smartere måde, dog er vi ikke helt enige i det, der så er forslaget fra Dansk Folkepartis side, og derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget i Venstre.