Troels Ravn (S), 2012-02-23:
Jeg vil gerne indlede med at understrege, at Socialdemokraterne og regeringen ønsker en endnu bedre folkeskole, som sikrer alle elever et højere fagligt udbytte af undervisningen, uanset hvilke forudsætninger det enkelte barn har for uddannelse.
Vi skal have en fagligt stærk folkeskole, hvor eleverne trives og får faglige udfordringer, viden, kundskaber, kompetencer og færdigheder, og vi skal have en folkeskole, der giver eleverne de bedste forudsætninger for at udvikle sig som mennesker og blive aktive og kritiske medborgere.
De såkaldte kanonlister i folkeskolen, der som bekendt omfatter en række forfattere inden for faget dansk og en række historiske begivenheder inden for faget historie, er en del af læseplanerne, en del af slutmålene for de to fag og dermed obligatorisk undervisningsstof.
Det fremgår tydeligt af folkeskoleloven, at undervisningens tilrettelæggelse – valg af bl.a. undervisningsformer og stofudvælgelse – i alle fag skal leve op til folkeskolens formål.
Fagenes formål, trinmål og slutmål er fastsat i bekendtgørelsen om fælles mål, og det er obligatorisk for lærerne at undervise efter disse mål.
Det lovmæssige grundlag er således klart.
Kanonlisterne er en del af målene for undervisningen i folkeskolen, og kanonlisterne er derfor obligatorisk undervisningsstof, som lærerne er forpligtede til at implementere undervisningen.
Sådan må det være.
Det er imidlertid helt relevant og rimeligt at spørge, om kanonlisterne, uagtet at de indeholder væsentlige stofområder, som både giver eleverne vigtig viden, kundskaber, kulturel forståelse og almen dannelse, fortsat skal være obligatorisk stof i folkeskolen, eller om listerne med fordel fremover i højere grad skal bruges som inspiration til folkeskolens lærere.
Man kan nemlig spørge: Hvorfor skal Christiansborg detailregulere undervisningen i folkeskolen?
Er der ikke tale om en uhensigtsmæssig centralisering, hvor vi indsnævrer rammerne for undervisningen, og skal vi blive ved med det?
Skal vi ikke i stedet udvise tillid og tro på, at vi har dygtige professionelle lærere i folkeskolen, som kan løfte det faglige ansvar og ud fra fagenes læseplaner og fagenes fælles mål, men altså uden obligatoriske kanonlister, kan tilrettelægge og udmønte en kvalificeret undervisning?
Bør kanonlisterne ikke i stedet være til rådighed som en vigtig kilde til god inspiration?
Der kan bestemt siges meget godt om en kanon i historie og dansk, men den skal ikke være obligatorisk.
Jeg mener i øvrigt også, at elever lærer bedst, ved at det stof, undervisningen tager udgangspunkt i, udvælges ud fra den enkelte elevs forudsætninger og ikke ud fra noget, der er bestemt udefra.
De spørgsmål ønsker regeringen åbent, fordomsfrit at debattere med de øvrige partier i Folketinget i forbindelse med det kommende folkeskoleforlig.
Regeringen ønsker altså at undersøge, hvordan kanonlisterne kan bruges mest hensigtsmæssigt.
Forslaget fremsættes af Enhedslisten, Det Radikale Venstre, SF og Socialdemokraterne: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at det nuværende folkeskoleforlig forpligter til kanonundervisning i dansk og historie.
Folketinget finder, at historie- og litteraturkanonerne fremover i højere grad skal bruges som inspiration til folkeskolens lærere.
Folketinget finder det vigtigt, at lærerne i folkeskolen tager udgangspunkt i formålet for folkeskolen og i relation til dette har mulighed for at tilrettelægge undervisningen ud fra den gruppe af elever, der undervises, og vil i forbindelse med en kommende folkeskolereform undersøge, hvordan faglighed og hensyn til den enkelte klasse kombineres bedst muligt.«