Dennis Flydtkjær (DF), 2012-09-13:
Det er lovsjusk, fordi den fremover kommer til at ramme vidt forskelligt, alt efter om man er gift eller ugift.
Selv for de ugifte rammer den også forskelligt, alt efter om det er manden eller kvinden, der har indtægten.
Det er vi meget imod i Dansk Folkeparti, fordi lovgivningen selvfølgelig skal virke ens for alle, hvilket den ikke kommer til med det her lovforslag.
Det gælder eksempelvis, hvis manden i et parforhold, hvor parret er gift, har en indtægt på f.eks. 900.000 kr.
Men forskelsbehandlingen bliver endnu værre, for hvis det er et ugift par, hvor det stadig væk er manden, der har indtægten, bliver parret ikke modregnet i børnechecken, men hvis det omvendt er kvinden, der tjener godt, mister de en del af deres børne- og ungeydelse.
Vi er som sagt meget modstandere af, at man laver lovgivning på den måde.
Vi synes jo klart, at det her lovforslag er et angreb på ægteskabet, fordi det bedre kan betale sig ikke at være gift.
Derudover er der også en stor del af kønsdiskriminering i det, i og med at det kun er kvinden, der bliver ramt af det.
Med hensyn til diskrimineringen er det en meget beklagelig del af lovbehandlingen.
Vi har flere gange spurgt ind til det, men skatteministeren er kommet med den forklaring, at alle bliver behandlet ens, ligegyldigt om de er mænd eller kvinder.
Det er sådan i dag, at det som udgangspunkt er kvinden, der får ydelsen, men man har ikke som familie selv mulighed for at vælge, om det i stedet for skulle være mandens indtægt, der skulle være grundlag for indtægtsreguleringen.
Det betyder, at det altid vil være kvinden, der bliver reguleret nedad, og som dermed i princippet får en højere marginalbeskatning.
Det er jo det, der er klart diskriminerende.
Men taktikken i Skatteministeriet ser ud til at være at benægte, at der er et problem, og så lade være med at svare på den del.
Jeg kan heller ikke lade være med at komme med en lille stikpille til Det Konservative Folkeparti, som i går efterlyste, at der efter et valg kommer mere borgerlig politik – altså, hvis der kommer et andet flertal – og som ikke kan forstå, at Dansk Folkeparti ikke er med i skattereformen.
L 194 indeholder også et forslag om at give et øget beskæftigelsesfradrag til enlige forsørgere, så det bliver tredoblet, som også gør, at det bedre kan betale sig ikke at være gift.
Er det virkelig god borgerlig politik?
Er det god borgerlig politik at hæve fedtafgiften?
Er det god borgerlig politik at hæve afgifter, der giver øget grænsehandel?
Nej, det er det bestemt ikke.
Tilbage til lovforslaget om børne- og ungeydelsen.
Skatteministeren har jo i udvalgsbehandlingen svaret, at man er klar over, at den her lovændring medfører en række uhensigtsmæssigheder, og at man gerne vil kigge på en løsning, men vel at mærke først efter at man i dag har vedtaget lovforslaget.
Jeg synes da, det er meget uheldigt, at man først vil kigge på det efterfølgende.
Det er sådan, at loven først træder i kraft den 1. januar 2014, så der er faktisk tid til at vente med at fremsætte det her lovforslag, til man har fundet en løsning på de problemstillinger, der er.
Det er klart udtryk for dårligt politisk håndværk, at man nu alligevel japper det igennem, selv om man godt kan se, at det ikke giver nogen mening.
Vi synes derfor klart, at man skulle stemme nej til det forslag, så man fik mulighed for at implementere det på ordentlig vis.
Det ville være meget passende for folkestyret og give bedre respekt i befolkningen, hvis vi ikke japper sådan nogle ting igennem.
Ellers kan jeg generelt sige om skattereformen, at den jo bygger videre på den gamle skattereform, som VKO-flertallet vedtog i 2009, og som er en skattereform, der blev stærkt kritiseret af venstrefløjen.
Men det underlige er jo, at man ikke har rullet den tilbage og efterfølgende lavet en ny skattereform.
Det har man ikke.
Man har valgt at sige: Vi beholder den skattereform fra 2009 og bygger videre på den.
Det er jo stærkt hyklerisk, at man dengang var så kritisk og sagde, at den ramte socialt skævt, for man kunne jo have rullet den tilbage og startet forfra.
Det gør man ikke.
Man bygger i stedet for videre på den.
Det er også bemærkelsesværdigt, at man, mens man sad i opposition, gang på gang kom med udtryk som velfærd eller skattelettelser.
Som en anden papegøje gentog man gang på gang velfærd eller skattelettelser.
Jeg tror, at alle danskere kan huske det: Velfærd eller skattelettelser som udtryk for, at man ikke kan få begge dele.
Da statsministeren, Helle Thorning-Schmidt, var oppositionsleder, gav hun udtryk for, at når valget stod imellem skattelettelser eller velfærd, ville Socialdemokratiet klart vælge velfærd.
Nu har piben så fået en andet lyd.
Nu er det så i forbindelse med den her lovgivning skattelettelser, man går ind for.
Jeg vil i øvrigt sige, at skattereformen i 2009 blev finansieret ved, at man hævede nogle skatter og afgifter for til gengæld at sænke nogle andre.
Den var altså på den måde finansieret krone til krone.
Det gør så, at den, når den er fuldt indfaset, giver 5,5 mia. kr. til ekstra varig velfærd.
Det er et helt andet billede, vi får, når vi kigger på den skattereform, vi behandler her i dag.
Der giver man skattelettelser for næsten 8 mia. kr., og det er 8 mia. kr., som vi i stedet for kunne have brugt på varig velfærd.
Man siger så godt nok, at den, når den er fuldt indfaset, giver 2,7 mia. kr., men man skal ikke have ret meget matematisk sans for at kunne se, at med et minus på 8 mia. kr. til at starte med plus 2,7 mia. kr. senere har vi et stærkt negativt beløb, som ikke bliver brugt til varig velfærd.
Så det må være en ren tilståelsessag for venstrefløjen, at man nu giver skattelettelser, mens der kommer færre penge til velfærd.
Parolen må nu være skattelettelser frem for velfærd.
Så er der hele problematikken, om der er en rimelig social balance i skattereformen, og det synes jeg bestemt ikke man kan sige der er.
Hvis man ser på en enlig førtidspensionist på den nye ordning, som bor i lejebolig, får vedkommende et minus på 5.030 kr. ud af den her skattereform.
Hvis det er en rimelig social balance, er jeg da glad for, at vi ikke lægger stemmer til det – altså, at det er de syge og dem på førtidspension, som kommer til at betale.
Hvis man ser på, hvordan indkomstdecilerne er på en ny skattereform, er de tilsvarende 10 pct. laveste i Danmark på minus 630 kr. Der er da en kæmpe forskel, hvilket vil sige, at der netop ikke er en social balance.
Hvis man så tager anden decil i forårspakke 2.0, er der 1.810 kr. mere til den gruppe.
Den nye skattereform, som vi vil få vedtaget i dag, giver 170 kr.
Tydeligere kan det vel ikke siges, at den her skattereform ikke har nogen rimelig social balance – nok tværtimod.
For at opsummere kan jeg sige sådan rent afslutningsvis til den her del af lovforslagene, at grunden til, at vi ikke er med i det, netop er, at der er mange negative finansieringselementer, som vi ikke kan støtte.
Der er bl.a. den del af overførselsindkomsterne, som kommer til at betale regningen.
Jeg ved godt, at det først er en del af L 200, som vi behandler senere i dag.
Der er et kæmpe hul i finansieringen, som jeg også godt vil gøre opmærksom på.
Man har sagt, at man vil finde 1 mia. kr. i mindre EU-bidrag, hvilket er en finansiering, Dansk Folkeparti støtter, men problemet er, at man ikke har fået den hjem endnu.
Og i stedet for at få en milliard i besparelser har Europa-Parlamentet lagt op til en vedtagelse om, at i stedet for at Danmark får en mindre betaling på 1 mia. kr., så skal Danmark betale 2 milliarder mere, altså er der et spænd på 3 mia. kr., som mangler i regeringens finansiering.
Jeg tror ikke, at der er ret mange, der tror på, at vi får 3 mia. kr. i rabat fra EU, og ergo er der ingen finansiering bag skattereformen.
Så vil jeg i øvrigt også her til min tale til L 194 komme med en bemærkning om, at jeg har lagt mærke til, at Venstre i pressen kasserer stort set al finansiering, der er bag skattereformen, men alligevel vælger at stemme for den her i dag.
Er det troværdigt?
Ja, det vil jeg lade være op til vælgerne at vurdere.
Vi har i hvert fald bemærket, at man i pressen har kritiseret indtægtsreguleringen af børnechecken, at danskere, der arbejder i udlandet, skal beskattes i Danmark, det med ligningslovens § 33, man er imod afgiftsforøgelse på dieselbiler, man er imod afgifterne, som skaber grænsehandel, og man er imod en stigning i fedtafgiften.
Så er det altså begrænset, hvor mange finansieringselementer, der er tilbage.
Jeg kan i hvert fald sige for mit partis vedkommende, at vi er glade for, at Dansk Folkeparti ikke lægger stemmer til de mange skadelige finansieringselementer, der er i skattereformen, for vi er trods alt nogle i Folketinget, som stadig står fast på, at det ikke skal være dyrere at være dansker.