runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2010-10-13:
Jeg må så sige, at det også er en vildfarelse, at de borgernære sager er nogle, der skal behandles på rådhuset.
Det er altså slet ikke sager, der skal behandles på rådhuset, jeg taler om.
Vi taler om sager, der skal behandles ved afdelingskontoret i Thisted.
Det kan være borgernære sager som fogedsager og dødsboskiftesager, gældssaneringssager, notarialforretninger og mindre bødesager, altså sådan nogle sager, som borgerne kan blive udsat for, og som skal behandles af retten.
Man går jo ikke til rådhuset i sådan nogle situationer, der skal man i retten, og det kan folk også fortsat få håndteret ved afdelingskontoret i Thisted.
Hvis vi taler om store, dramatiske retssager, om store, komplicerede økonomiske mellemværender, eller hvis vi måske taler om en mordsag eller lignende, så vil det højst givet ske ved retten i Holstebro.
Men det er jo heller ikke det almindelige for borgerne at blive involveret i den slags retssager.
Så jeg har altså tillid til, at retspræsidenten løbende vil kunne dimensionere og sammensætte bemandingen ved afdelingskontoret i forhold til de konkrete sager, som skal løses der.
Og det er ganske rigtigt, at det er omfanget af sager ved afdelingskontoret i Thisted, der må være afgørende for bemandingen, der er vi fuldstændig enige.
Og det er jo en konkret vurdering, som retspræsidenten så må foretage, når der skal træffes en beslutning om det.
Ole Vagn Christensen (S), 2010-10-13:
Det, vi taler om, er ikke de borgernære sager, de eksisterer jo i et særligt kapitel i domstolsreformen, hvor der blev nævnt en lang række sager, som man skulle have lov til at behandle på det lokale rådhus.
Det er ikke dem, vi snakker om.
Vi taler her om de sager, hvor der er behov for, at der er en dommer, og vi taler her om den situation med, at der skulle være to dommere i området.
Jamen det skulle der, på baggrund af at der har været så mange retssager i netop det område.
Det begrunder netop, hvorfor det er nødvendigt, at der sker en bredere vurdering, når man kigger på, hvordan rettens Thistedkontor skal se ud i fremtiden.
Lars Barfoed (KF), 2010-10-13:
Jeg synes i virkeligheden, det er imponerende, så stærkt hr. Ole Vagn Christensen er i stand til at fastholde en vildfarelse.
Det synes jeg er imponerende.
Forholdet er jo det, som jeg har sagt flere gange, at borgerne ikke skal tage til Holstebro for at få behandlet de borgernære sager.
De kan fortsat blive behandlet ved afdelingskontoret i Thisted.
Det vil sige, at langt de fleste sager, de borgernære sager, som borgere i almindelighed har – nu er det ikke så tit, man har en sag, som skal behandles ved en domstol – kan man få behandlet i Thisted, som man plejer.
Der vil være medarbejdere til at tage sig af det.
Er man så i en situation, hvor der oven i købet er en retssag – det er meget sjældent for den almindelige borger, at det er tilfældet, men det er det jo for nogle selvfølgelig – kan dommerne ved Retten i Holstebro tage op til Thisted og håndtere mange af de sager, som skal gennemføres som en retssag.
Sådan er det altså, og det synes jeg da hr. Ole Vagn Christensen skulle glæde sig over i stedet for så påståeligt at holde fast i en vildfarelse om, at vi nærmest nedlægger afdelingskontoret eller i hvert fald ribber det fuldstændig for medarbejdere.
Og som sagt: Det er altså ikke flere dommere, der skal væk derfra.
Der var kun én dommer ved Retten i Thisted inden domstolsreformen.
Nu har der været to i en periode på grund af nogle bygningsmæssige omstændigheder, og den ene flytter så tilbage.
Så skal man tage stilling til, hvad der skal ske senere.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-13:
Nu ved jeg ikke, om spørgeren har læst materialet, altså det foreløbige arbejde, der er lavet i Sundhedsministeriet, som det jo var på det pågældende tidspunkt.
Hvis spørgeren har gjort det, vil man kunne hæfte sig ved, at det jo kredser om at introducere referencetakster som afsæt for forhandlinger med de private sygehuse – altså, i stedet for at tage afsæt i offentlige gennemsnitsomkostninger så tage afsæt i prisen, vi selv kan lave hofter til i f.eks. den billigste fjerdedel eller den billigste tredjedel eller en anden andel af det offentlige sygehusvæsen.
Det er jo præcis den tanke, som er sat igennem i den aftale, som jeg selv har indgået med Danske Regioner den 1. april 2009, som jo går ud på, at man, når man genindfører det udvidede frie sygehusvalg i sommeren 2009, for så vidt angår det første halvår, skal forhandle takster med afsæt i de udbudspriser, man har opnået under suspensionen, og at man fra den 1. januar 2010 skal gøre det med afsæt i referencetakster.
Om jeg konkret har haft hele den rapport eller ekstrakter af den, skal jeg ikke stå og teste min hukommelse på, fordi det sådan set ikke er relevant.
Det, der er relevant, er, at regeringen har haft et arbejde, som er mundet ud i, at regeringen har truffet nogle beslutninger, der er omsat i en aftale den 1. april 2009 på et tidspunkt, hvor der ikke var noget frit sygehusvalg.
Og så er der en anden diskussion, og det er sådan set den, spørgeren spurgte til, der handler om, hvorvidt det materiale så er stillet til rådighed for rigsrevisor.
Om det kan jeg sige helt klart, at jeg ikke har haft nogen lod og del i betjeningen af rigsrevisor i den pågældende sag.
Jeg kan i øvrigt oplyse, som jeg allerede har sagt, at den konkrete ikkefærdiggjorte rapport er overleveret til rigsrevisor.
Det er sket på et tidspunkt, hvor rigsrevisor har lavet sit første arbejde, men altså på et tidspunkt, der ligger forud for, at Statsrevisorerne har forholdt sig til rapporten for rigsrevisor.
Morten Bødskov (S), 2010-10-13:
Agter statsministeren at tage særlige initiativer for at genoprette tillidsforholdet mellem regeringen og Rigsrevisionen?
Jonas Dahl (SF), 2010-10-13:
Det må dog være en meget ensom statsminister, som skal blive ved med at prøve at finde en forklaring på, hvorfor der er foregået en overbetaling af privathospitalerne.
Samme Carl Holst skriver jo også videre i det her brev: »Viljen til indgreb fra regeringens side har svækket Danske Regioners forhandlingsposition over for privathospitalerne flere år efter.«
Der er altså ikke bare tale om et enkelt år, der er ikke tale om en enkelt årrække, men der er tale om, at Danske Regioner sådan set kontinuerligt efterfølgende har haft en dårlig forhandlingsposition, fordi den daværende sundhedsminister valgte at overbetale privathospitalerne.
Det er dog en markant kritik fra statsministerens partifælle.
Jeg vil gerne høre, om statsministeren ikke bare her vil bekræfte også det, som vicestatsministeren tidligere har været ude at sige, nemlig at der er foregået en overbetaling på minimum 25 pct.
Det vil sige, at så beløber det sig i hvert fald til på den anden side af ½ mia. kr. og sandsynligvis meget, meget tæt på 1 mia. kr.
Så er vi jo der, hvor man kan sige, at der er overbetaling.
Det er sådan set det, den konservative regeringssamarbejdspartner har sagt, og det er sådan set også en overbetaling, som Dansk Folkeparti har bekræftet.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-13:
Nej, det kan jeg bestemt ikke bekræfte, for det er ikke situationen.
Det, der skrives i det brev her, er uomtvistelig rigtigt, nemlig at der i foråret 2006, da Amtsrådsforeningen på den ene side og de private hospitaler på den anden side ikke kan blive enige, er en situation, hvor jeg bruger den hjemmel, der er givet mig ved lov, til at fastsætte priserne.
Dem sætter jeg et sted midt imellem det, som amterne er parat til at give, og det, som de private sygehuse vil have.
Så der er ingen af parterne, der får ret.
Prisen sættes midtimellem, og det betyder uomtvisteligt, at prisen så også sættes højere end det, Amtsrådsforeningen som udgangspunkt var parat til at give, og det er det, der står i brevet.
Jonas Dahl (SF), 2010-10-13:
Jamen finder statsministeren det så ikke også problematisk, når samme Carl Holst i sit brev til ministeriet, Sundhedsministeriet, skriver: »Det er uomtvisteligt, at indgrebet i forhandlingerne i 2006 medførte generelt højere priser for behandlinger udført under reglerne om det udvidede frie sygehusvalg, også for de områder som allerede var færdigforhandlede«?
Det er vel meget klart, at der er foregået en overbetaling af privathospitalerne, og selv om statsministeren oprindelig var oppe på en meget høj hest, da diskussionen første gang kom op i 2009, hvor man fuldstændig afviste, at der var foregået en overbetaling, var der jo her i januar 2010 tale om, at der måske i hvert fald var et tocifret millionbeløb i forhold til overbetalingen.
Og her den 4. oktober var statsministeren så ude at sige, at det godt kunne være, at det var et trecifret millionbeløb, man havde overbetalt med.
Det står jo i skærende kontrast til det, som ikke mindst vicestatsministeren sådan set har sagt gentagne gange, nemlig at der har været en overbetaling på de her 25 pct., og at man skulle have lukket for de gyldne haner.
Så jeg vil bare høre statsministeren: Kan statsministeren ikke bare bekræfte, at der er foregået en overbetaling af privathospitalerne, og at det sådan set var det, Carl Holst allerede påpegede dengang, tilbage i 2006?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-13:
Tak for det.
Carl Holst har jo i forbindelse med rigsrevisorens rapport og i forbindelse med den seneste tids debat forklaret – det skete i øvrigt sidste år, hvor også det materiale, der nu henvises til, var fuldt offentligt tilgængeligt og derfor også indgik i den debat, som Folketinget havde om temaet på det tidspunkt – hvordan det udvidede frie sygehusvalg fungerer.
Og det kan der måske være grund til at gentage her, for ordningen er jo skruet sådan sammen, at regionerne – og før regionerne var det amterne – har serveretten.
Hvis de behandler patienterne til tiden – i starten af den her ordning var det inden for 2 måneder, senere inden for 1 måned – er patienterne glade, så er de behandlet, og så får de slet ikke noget frit valg.
Det frie valg får man kun, hvis det offentlige ikke leverer behandling til tiden.
Hvis der mangler kapacitet i det offentlige for at levere behandling til tiden, kan det offentlige jo enten udvide sin egen kapacitet eller købe noget privat via udbud, og det siger sig selv, at man, hvis man køber noget permanent kapacitet ind via udbud, rimeligvis får det til en bedre pris end under det udvidede frie sygehusvalg.
Det synes jeg er logisk.
Der er forskel på at bestille og betale hundrede hofter, som det private sygehus ved at man skal producere, kontra en ordning, hvor patienterne kommer drypvis.
Det er sådan set også baggrunden for, at jeg selv ad mange omgange har opfordret amterne – og senere regionerne – til at bruge strategiske udbud, sådan som man har gjort i Region Syddanmark, det tidligere Sønderjyllands Amt, hvor man derfor også har fået nogle gode, lave priser frem.
Jonas Dahl (SF), 2010-10-13:
Tak for det.
Jeg er da glad for, at vi her afslutningsvis fik præciseret, at det åbenbart er helt tydeligt, at man ikke har overholdt rigsrevisorloven, og det synes jeg da er en interessant oplysning fra statsministerens side.
Men spørgsmålet drejer sig nu om følgende, og jeg læser op: Hvad mener statsministeren om udtalelsen fra formanden for regionsrådet i Region Syddanmark, der lyder, at ministerens indgreb som sundhedsminister i 2006 var med til at spænde ben for regionernes forsøg på at opnå en mere fornuftig afregning med privathospitalerne og svækkede Danske Regioners forhandlingsposition flere år efter?
Hvad mener statsministeren om udtalelsen fra formanden for regionsrådet i Region Syddanmark, der lyder, at ministerens indgreb som sundhedsminister i 2006 var med til at spænde ben for regionernes forsøg på at opnå en mere fornuftig afregning med privathospitalerne og svækkede Danske Regioners forhandlingsposition flere år efter?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-13:
Jeg tror, det er spørgeren, der lever i sit eget univers, og som slet ikke lytter til, hvad der bliver sagt.
Jeg har i det hele henvist til det brev, som indenrigs- og sundhedsministeren har oversendt til rigsrevisor, og som jeg vil tro at spørgeren har læst.
I det står der: » … må jeg derfor meget beklage, at der er opstået en situation, hvor Rigsrevisionen finder, at ministeriet ikke tilstrækkelig tidligt har udleveret materiale, som Rigsrevisionen har efterspurgt.
Det ligger mig meget på sinde, at der ikke i fremtiden opstår en lignende situation.«
Så fremgår det senere, og det er jo sådan en slags forklaring, sådan læser jeg det i hvert fald:
»Når ministeriet ikke udleverede det omhandlede materiale, før Rigsrevisionen henvendte sig den 2. juli 2009, kan det imidlertid ses i lyset af, at det interne udredningsarbejde – i forlængelse af regeringsgrundlaget – gik ud på at finde en ny model for fastsættelse af de såkaldte referencetakster, som kunne danne et bedre grundlag for de offentlige DRG-takster for fremtidige forhandlinger mellem Danske Regioner og de private sygehuse.
Det er jo indenrigs- og sundhedsministerens forklaring, som jeg kan henholde mig til, men som i øvrigt ikke rokker ved det principielle, nemlig at uanset at den her rapport havde et fremadrettet sigte og rigsrevisors undersøgelse havde et bagudrettet sigte, skal også denne ikke færdiggjorte rapport selvfølgelig udleveres, hvis den ønskes udleveret.
Morten Bødskov (S), 2010-10-13:
Men undskyld mig, vil jeg sige til statsministeren, er vi ikke ved at være lidt langt ude?
Det her land bygger jo på et lovgrundlag, bygger på en regeringsførelse, som bl.a. skal læne sig op ad en rigsrevisorlov, hvor rigsrevisor skal have det materiale, som efter hans eget skøn er af betydning for, at han kan udføre sit arbejde.
Det skal han ikke have, når regeringen mener at han skal have det.
Det skal han have, når han selv mener han skal have det.
Og så kan vi ikke få statsministeren til at svare på, om det faktum, at rigsrevisor ikke har fået det materiale, som han bad om, i tide, og at udleveringen kom for sent, og efter at Rigsrevisionen bad om det, er i overensstemmelse med lovgivningen, lige så vel som vi sidste onsdag ikke kunne få statsministeren til at svare på, om det svar, udenrigsministeren, som indrømmede, at hun ikke havde svaret fyldestgørende og præcist til Folketinget, havde afgivet til hr. Jonas Dahl, var afgivet i overensstemmelse med ministeransvarlighedsloven.
Er det sådan, at statsministeren opererer i sit helt eget univers og ikke bare kan svare konkret, når der nu står her, at rigsrevisor skal have materialet, når han skønner det nødvendigt?
Så skal han have det, og ikke først, når regeringen mener han skal have det.
Kan vi ikke bare få svar på: Er udleveringen og hele processen med efterspørgslen og udleveringen af det her materiale sket efter lovgivningen for rigsrevisors arbejde – ja eller nej?
Det lyder i al sin enkelhed: Agter statsministeren at tage særlige initiativer for at genoprette tillidsforholdet mellem regeringen og Rigsrevisionen?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-13:
Jeg går ud fra, at spørgsmålet har baggrund i sagen om betalingen af privathospitalerne, og derfor kan jeg som svar på det spørgsmål i det hele henvise til det brev, som indenrigs- og sundhedsministeren den 7. oktober 2010 sendte til rigsrevisor, og som jeg formoder at spørgeren er bekendt med.
Morten Bødskov (S), 2010-10-13:
Jeg må sige, at når man ser på den sagsgang, der har været, er det vel næppe, fordi det strutter af tillid mellem regeringens medlemmer, regeringen som sådan og Rigsrevisionen.
Jeg havde dog forventet, at statsministeren efter en sådan omgang nu i dag ville bruge lejligheden til at forklare Folketinget, hvad man har tænkt sig gøre i fremtiden, for at tillidsforholdet mellem Rigsrevisionen og regeringen som sådan kunne blive genoprettet.
For det er jo ikke små ord, som er fløjet gennem luften, tværtimod.
Altså, nu har jeg godt nok kun været herinde i 9 år, men har dog aldrig nogen sinde hørt udtalelser af den karakter, som er kommet fra rigsrevisor om den behandling, man har fået af den nuværende regering.
Mit første spørgsmål til statsministeren ligger i forlængelse af nogle af de udtalelser, der er kommet.
F.eks. sagde sundhedsministeren til Politiken den 6. oktober, at selv om rigsrevisor havde fået det her materiale, ville det ikke have ændret ved hans konklusion.
Men rigsrevisor siger i selv samme artikel, at det helt bestemt havde styrket konklusionerne i hans egen beretning om privathospitalerne, hvis han har fået materialet.
Hvordan kan regeringen sige, at det ikke havde ændret hans konklusion, når rigsrevisor er af den opfattelse, »at det »helt bestemt« havde styrket konklusionerne i hans egen beretning om privathospitalerne«?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-13:
Hvis spørgeren har et ønske om at få et nærmere indblik i, hvad der gemmer sig bag indenrigs- og sundhedsministerens udtalelse, som er taget ud af en sammenhæng, må man jo rette spørgsmålet til indenrigs- og sundhedsministeren.
Jeg kan sige helt generelt, hvad jeg allerede sagde ved Folketingets åbningsdebat – og derfor er der sådan set ikke nogen grund til at gentage det her, når det nu efterspørges, at jeg bruger lejligheden til over for Folketinget at sætte nogle ting på plads, for det har jeg allerede gjort – at regeringen ønsker et, det siger sig selv, gnidningsfrit samarbejde med Rigsrevisionen, og til det hører jo også, at rigsrevisor uden ophold får det materiale, som rigsrevisor efterspørger.
Materialet i den her konkrete sag er udleveret, men det er udleveret på et senere tidspunkt, dog på et tidspunkt, der ligger forud for Statsrevisorernes endelige behandling af den her sag.
Det er jo også baggrunden for, at der sidste sommer, da det her pågik, var en debat, også i offentligheden, om de her ting, en debat, som rigsrevisor deltog i, også med konkrete citater, som muligvis har givet anledning til, at indenrigs- og sundhedsministeren har sagt, som han har sagt.
Men det er ikke en polemik, som jeg i øvrigt ønsker at indgå i.
Spørgsmålet fra spørgeren her i dag går på tillidsforholdet mellem regeringen og Rigsrevisionen, og sådan et ønsker vi at have.
Morten Bødskov (S), 2010-10-13:
Altså, nu handler det her ikke om Statsrevisorerne.
Det handler om Rigsrevisionen, som opererer på et lovgrundlag, som er vedtaget i enighed i Folketinget, hvorefter rigsrevisor skal have det materiale, som efter den pågældendes, altså rigsrevisors, eget skøn er af betydning for udførelsen af dennes hverv.
Det er ordret det, der står i lovgivningen – jeg tror, det står tre til fem steder i lovgrundlaget.
Derfor skal han have det, når han beder om det.
Han skal ikke have det, når han har afsluttet sin beretning.
Han får det, når det er belejligt for regeringen, efter at beretningen er afsluttet, men ikke sendt til Statsrevisorerne.
Altså, det er jo en underlig tolkning af loven.
Derfor handler det første konkrete spørgsmål om, at i henhold til lovgrundlaget for rigsrevisors arbejde må konklusionen fra statsministerens side da efter det her forløb være, at rigsrevisors ønske om at få de her oplysninger udleveret til ham i overensstemmelse med gældende lovgivning ikke er blevet opfyldt.
Det kan man svare ja eller nej til.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-13:
Jeg kan i det hele henvise til det brev, som indenrigs- og sundhedsministeren har oversendt til rigsrevisor Henrik Otbo, og hvor indenrigs- og sundhedsministeren jo beklager det forhold, at det pågældende forberedende arbejde, den ikke færdiggjorte rapport, ikke er oversendt på et tidligere tidspunkt.
Kim Christiansen (DF), 2010-10-14:
Vi er altid glade for en hjælpende hånd.
Jeg kan erklære mig helt enig med hr. Karsten Nonbo.
Karsten Nonbo (V), 2010-10-14:
Jeg skal gøre det kort, hr. formand, for vi skal jo i gang med at bygge, inden dagen er omme.
Jeg synes bare, at jeg ville kvittere for Dansk Folkepartis ordførertale og sige, at det var en ren forglemmelse.
Dansk Folkeparti fortjener også ros i den her sag, og så vil jeg give et tilsagn om, at vi også her kunne slå pjalterne sammen, for jeg ved, at ministeren i øjeblikket arbejder med visse strækninger, hvor man kan lave en differentieret hastighed, og hvis den her strækning bliver indrettet som en sådan fra starten, så er det måske en af dem, hvorpå man kan køre 90 km/t.
Det er noget, vi må se på sammen med ministeren.
Jeg vil gerne være sufflør, hvis jeg på nogen måde kan hjælpe Dansk Folkeparti der.
Kim Christiansen (DF), 2010-10-14:
Tak for det.
Født i det område, vi beskæftiger os med lige nu, Slagelse, men bosiddende i Jylland gennem de sidste snart næsten 30 år, er jeg da meget enig i hr. Jens Christian Lunds betragtninger om den her øst-vest-krig om, hvor vi skal placere infrastrukturen.
Det skal vi naturligvis der, hvor der er mest behov for den.
Det har vi også gjort i det her tilfælde.
Ydermere nævnte hr. Karsten Nonbo regeringens og ministerens talent med hensyn til rettidig omhu og sådan noget.
Det er jeg ikke uenig i, men jeg vil bare sige, at talentet er hjulpet godt på vej af i hvert fald Dansk Folkeparti i den her sag.
Det har været et stort ønske for os, at vi netop kunne få den synergi, som også er nævnt, ved at vi kunne spare 10 mio. kr. ved at lave det her i et hug, plus at vi selvfølgelig også vil løse noget – og der tænker jeg på den her jordflytning, der skulle til – plus at vi selvfølgelig også forbedrer trafiksikkerheden betragteligt og giver hele regionen hernede et meget stort løft, med hensyn til når man skal fra Næstved til Kalundborg.
Endelig kan vi også nævne den beskæftigelsesmæssige ting i at få de her projekter fremrykket.
Jeg tror, at vi alle sammen er enige om, at i en tid, hvor priserne måske er rigtige, og i en tid, hvor vi godt kan bruge, at nogle flere mennesker kommer i beskæftigelse, er det godt at fremme de her projekter.
Og heldigvis har vi set den positive effekt af det, nemlig at mange projekter i øjeblikket rent faktisk bliver færdige før tid.
At de så oven i købet også bliver lidt billigere, så vi får nogle penge, vi kan anvende ikke nødvendigvis til vejene – vil jeg sige til hr. Per Clausen, som godt nok har forladt os – men i hvert fald til andre væsentlige infrastrukturprojekter, er jo kun glædeligt.
Hvis jeg lige skal sige en lille smule – det er noget, vi kan tage under udvalgsarbejdet – så undrer det mig, at man, når man laver en omfartsvej af i hvert fald den her størrelsesorden for at flytte noget trafik, så laver en fartbegrænsning på 80 km/t.
Vi ser, at man på mange af den her type veje kan gå op på 90 km/t; det vil jeg i hvert fald bede om at man giver en konstruktiv tanke i udvalgsarbejdet.
Men Dansk Folkeparti støtter naturligvis, at Slagelse får en hel omfartsvej og ikke kun en halv omfartsvej.