runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2009-09-08:
Til hele diskussionen om, hvorvidt man betalte for meget til de private sundhedsbehandlinger tidligere jævnfør Rigsrevisionen, vil jeg sige, at der jo var en præmis, der var vedtaget her i Folketinget, bl.a. med Socialdemokraternes stemmer, om, at man ønskede at give et frit sygehusvalg.
Det efterkom vi.
Og det, det betyder, er jo, at vi har sat ydelserne til det private sundhedsvæsen lavere end dem, man gav til det offentlige sundhedsvæsen.
Det er situationen.
Det var situationen under den tid, som er blevet kritiseret, og det er den i høj grad også nu, hvor niveauet ligger 17 pct. under det, niveauet var før.
Det er vi jo alle sammen klar over.
Når sundhedspersonalet strejker i mange uger, hober det sig op på ventelisterne.
Det tror jeg også at Socialdemokraterne må sande.
Det, vi derfor har gjort, er, at vi har afsat 400 mio. kr. i samarbejde med regionerne til at få genindført det udvidede frie sygehusvalg hurtigt og effektivt til glæde for patienterne.
Det, jeg synes er problematisk, er, at Socialdemokraterne hellere vil bekæmpe privathospitaler, end de vil bekæmpe de ventelister, der tidligere har været forud for væsentlige og afgørende livsbevarende operationer.
Jeg synes ikke, det er rimeligt at kritisere regeringen for manglende vilje eller mod i den retning.
Det var jo Folketinget, der sagde nej sidste efterår til at vurdere, om vi på den måde kunne skabe en større arbejdsstyrke.
Det var ikke regeringen, der manglede mod, det var jo Folketinget.
Dertil er der så at sige, at der også er mange andre muligheder for at geare det danske samfund til fremtiden.
Vi har jo brugt historisk mange penge på uddannelse og forskning og fortsætter ad den vej.
Der er jo massive investeringer i det udspil, regeringen er kommet med, ikke kun til ungdomsuddannelserne, men også til nye laboratorier og udstyr i forhold til at forske på universiteterne.
Vi har skabt gang i innovationen, og vi har også skabt nogle erhvervsvilkår, bl.a. nedsat selskabsskatten – som de andre så godt nok vil sætte op igen – for at sikre, at man er konkurrencedygtige på det internationale marked.
Men det er klart, at der ligger udfordringer i fremtiden.
Og det er jo også derfor, det har været vigtigt for Venstre, at vi fik lagt skatten om, så vi gør det billigere at gå på arbejde, så man får mere ud af at gå på arbejde, mens det bliver dyrere at forurene eller forbruge energi.
Carsten Hansen (S), 2009-09-08:
En storsvedende finansminister måtte jo erkende, at pengene ikke fossede ud, men bare forsvandt.
Regeringens politik slår nu for alvor igennem, vil jeg sige til fru Tina Nedergaard, og alt er ikke, som vi hørte det heroppefra, godt.
Beskæftigelsen går den forkerte vej, virksomhederne mangler likviditet, ungdomsarbejdsløsheden er katastrofal på trods af de initiativer, som regeringen siger den tager, arbejdsløsheden tordner derudad, den økonomiske politik ligger i ruiner.
Så er det, jeg spørger mig selv: Udover at de bedst stillede i det her land har fået det bedre under VKO-regeringen,
er der da nogle målbare parametre, som Venstre i dag kan finde, hvorefter det går fremad?
Er det ikke sådan, at regeringens politik har spillet fallit på samtlige målepunkter?
Er det ikke sådan, at rådvildheden og handlingslammelsen bare breder sig, og at man en gang imellem bare kaster en spand vand på det store mål, der nu brænder, og som hedder finanskrisen?
Og at man i øvrigt beskylder udlandet for, at det er deres skyld, at det går ad pommern til i Danmark?
Havde det ikke været bedre at bruge pengene på at sætte folk i beskæftigelse frem for at give de bedst stillede i det her land skattelettelser?
Tina Nedergaard (V), 2009-09-08:
Jeg må jo konstatere, at den skatteomlægning, som Socialdemokraterne og SF ønsker at lave, jo skal ramme alle, både i top og i bund.
Ja, samlet set skal 2,3 millioner danskere slippe noget mere i skat.
Det er jo en lidt anderledes skattepolitik end vores, må man jo sige, så på den led er vi altså enige.
Men det, der også er helt afgørende at sige, synes jeg, er, at mens det gik rigtig godt i Danmark og regeringen tog hånd om at skabe masser af velstand og vækst i det danske samfund, var det udefrakommende faktorer, der gjorde, at det gik så godt i Danmark.
Altså, man må jo vælge vej.
Når vi som et lille land har en åben økonomi, bliver vi så påvirket af, hvad der sker i omverdenen, eller gør vi ikke?
Jeg tror, at svaret er: Ja, det gør vi.
Er svaret så, at vi skal forgælde os ud over alle grænser, at vi skal beskatte danskerne hårdere for at komme ud af krisen?
Nej, svaret er at skabe nye anlæg i den offentlige sektor, nye skoler, plejehjem, daginstitutioner og forbedre sygehusene.
Carsten Hansen (S), 2009-09-08:
Nu er det jo den siddende regering, der har forgældet os, og ikke oppositionen.
Regeringen overtog jo et fremragende regnskab fra vores side af, men lad os nu vende tilbage til rådvildheden og den handlingslammelse, som jeg mener har bredt sig.
Jeg sad sådan lige og kiggede min avis fra Fyn igennem i går, og der fremgik det, at 7 ud af 10 fynske kommuner vil hæve skatten.
Lad mig citere en kendt Venstremand, der er borgmester i Faaborg-Midtfyn Kommune.
Han hedder i øvrigt Bo Andersen, og ordføreren kender ham sikkert.
Han siger: Jeg vil ikke lægge navn til at spare på børnehaverne, så vi kommer ned på 48 timer om ugen –
det holder ganske enkelt ikke.
En anden kendt Venstremand fra Fyn er borgmesteren i Svendborg Kommune, Lars Erik Hornemann, der siger: Jeg mangler 90 mio. kr. for at få husholdningsbudgettet til at hænge sammen.
Er det ikke sådan, vil jeg spørge fru Tina Nedergaard, at nu slår regeringens politik på det her område for alvor igennem.
Man kan ikke forbedre velfærden ved at betale mindre.
Nu står 42 af landets kommuner og appellerer til – beder om – at de må få lov til bare at få en lille skilling, så de i det mindste ikke skal skære ned på deres service over for ældre og over for børn osv.
Venstreborgmestrene på Fyn beder om det.
Tina Nedergaard (V), 2009-09-08:
Jeg anerkender fuldt og helt, at det kan være meget vanskeligt ude i den enkelte kommune at få tingene til at hænge sammen, fordi der er et massivt udgiftspres.
Man ønsker hele tiden at bruge flere penge.
Det er
nøjagtig som med Socialdemokraterne og SF, det er meget naturligt, for der er mange gode ting at bruge penge på ude i kommunerne.
Det anerkender vi fuldt ud i Venstre.
Det er derfor, at regeringen har indgået den aftale med Kommunernes Landsforening, som sikrer, at vi kommer op på et historisk højt investeringsniveau ude i kommunerne, plus at vi afsætter flere penge til service ude i kommunerne.
Situationen er den, at vi i 2010 bruger 61,5 mia. kr. mere i den offentlige sektor, end vi gjorde, da vi tiltrådte – 61,5 mia. kr.
Derudover er der kommet 25.000 flere personer i den offentlige sektor, siden vi tiltrådte.
Det er jo ikke en nedskæring, det er en udvidelse.
Ligesom flertallet herinde har formået at prioritere igennem de seneste mange år, er det også nødvendigt ude i kommunerne, at man ser på, hvordan man kan omlægge sine arbejdsgange, således at man kan frigøre ressourcer.
Men der er i finanslovforslaget luft til forbedringer.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-09-08:
Ja, og for hver gang man har ansat en ekstra person i det offentlige, er der selvfølgelig også kommet flere ældre, flere folk, der skal behandles på vores sygehuse og andre steder,
så måske har man alligevel ikke helt fulgt med udviklingen, selv om man står og bryster sig af det.
Et andet område, hvor vi har fået syn for, at pengene er fosset ud af kassen, er sundhedsområdet, vel at mærke det private sundhedsområde.
Den 17. juni i år kom Rigsrevisionen med sin rapport, der slog fast, at regeringen gennem flere år har overbetalt de private hospitaler for de ydelser, som de har givet under det udvidede frie sygehusvalg.
Havde det ikke været bedre, at man havde brugt de penge på de 15.000 hjertepatienter, der fortsat står og mangler behandling?
Tina Nedergaard (V), 2009-09-08:
Sundhedsområdet er jo altså noget, som denne regering har prioriteret meget, meget højt, måske allerhøjest, faktisk er der ud af det beløb, jeg nævnte tidligere, afsat 27 mia. kr. til sundhedsvæsnet.
Og det, regeringen har gjort, er jo, at den har nedbragt ventelisterne og givet alle danskere lige ret til hurtigt at få behandling på sygehusene.
Derudover er det ikke rigtigt, at vi har udsultet den offentlige sundhedssektor.
De har ude i regioner og kommuner sammenlagt ansat i alt 5.000 flere læger og sygeplejersker, end der var, da regeringen kom til.
Det er rigtigt, at der er et befolkningspres for mere behandling, det er rigtigt, at der bliver flere ældre, men det er dog immer væk noget, som Socialdemokraterne må anerkende, nemlig at der er kommet langt flere ressourcer til sundhedssektoren; danskerne får en langt bedre behandling i dag, end de gjorde tidligere, og de får den meget hurtigere.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-09-08:
Hvis man tager et reality-tjek på, hvem det er, der får behandling i det danske sundhedsvæsen i dag, tror jeg, at man vil opdage, at der stadig væk er folk med livstruende sygdomme, folk med hjerteskavanker, folk med kræft, der stadig væk oplever ikke at få en god nok behandling, mens folk med åreknuder eller andre groft sagt lidt mere banale lidelser får lov til at komme til efter 1 måned.
Vi har altså en fuldstændig skæv prioritering af vores sundhedspolitik i dag.
Det er ikke rigtigt, at ventetiderne er faldet – jo, det er de i perioder, men faktisk viser de nyeste opgørelser jo, at ventetiderne på de 18 mest almindelige operationer i dag ligger på 26,3 uger, hvilket svarer til opgørelserne fra juli 2002, lige efter at regeringen trådte til.
Det kan jeg ikke rigtig se er godt.
Men o.k., priserne på de private hospitaler er nu sænket med 17 pct.
Vi kan ikke få adgang til at få at vide, hvad de egentlig kunne være blevet sænket med, for sundhedsministeren nægter at oversende dokumentet.
Hvornår kan vi få syn for sagen?
Og hvornår vil man sende de private sygehusydelser i udbud, så vi er sikre på også at få konkurrence blandt de private hospitaler?
Yildiz Akdogan (S), 2009-09-08:
Men ordføreren var så optaget af hele området velfærd, og man kan jo sige, at kultur også er velfærd.
Det betragter vi i hvert fald i Socialdemokratiet kultur som.
Kultur er jo også et område, som er dannende, som medvirker til videndeling, og hvis man igen skal sætte lidt fokus på det i forhold til værdidebatten, betyder det også noget for den næste generation, de unge, som jo skal lære lidt om deres kultur, men også få indsigt i andre kulturer – altså få indsigt, vision og læring.
Et eller andet sted spiller det også ind i forhold til vores velfærdsforståelse.
Så kan jeg ikke få det til at hænge sammen med, at man på den ene side ønsker at gå efter kulturministerposten, men at man på den anden side ikke gør nogen indsats for netop at fremme, at kulturlivet kan blive beriget.
Det er to modsætninger.
Det vil jeg gerne have ordførerens kommentar til.
Mit andet spørgsmål er: Hvordan kan ordføreren egentlig affinde sig med, at vi faktisk har nogle områder, som der decideret er blevet skåret ned på, områder som egnsteatre, børneteatre, musikskoler og Københavns teatre?
Der er nogen modsætninger i forhold til ordførerens redegørelse, som jeg ikke helt kan forstå.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-09-08:
Her til sidst kom nok egentlig det virkelige budskab, nemlig et ønske om, at der simpelt hen blev sat flere penge af.
Når vi er gået kraftigt ind i kulturdebatten her i sensommeren og også i øvrigt er det helt generelt, er det jo ikke alene ud fra en diskussion om penge.
Så er det ud fra en værdipolitisk kamp, et spørgsmål om, at man skal forfægte de danske værdier, den danske kultur.
Alle de steder, hvor vi kan se at vi er presset og vi bliver presset, bl.a. jo af den sammensætning, vi har i befolkningen, hvoraf der er nogle, der ikke deler de danske kulturværdier, forlanger vi, at vi har en regering, der er udfarende, der er engageret, og som sætter tingene på plads med det samme.
Når vi kan mærke, at vi ikke har det, råber vi vagt i gevær.
Det har vi bl.a. gjort her i sensommeren, og det er forklaringen på, at det er dér, vi har taget den debat, og ikke i forbindelse med et forslag om øgede bevillinger til Kulturministeriet.
Det er derfor, jeg ikke har nævnt det i mit ordførerindlæg her i dag.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-09-08:
Jeg vil gerne følge op på noget i det svar, som hr. Kristian Thulesen Dahl gav til min kollega, fru Julie Rademacher, vedrørende spørgsmålet om tandsundhed.
Jeg anerkender selvfølgelig, at Dansk Folkeparti går efter de områder, hvor de ved at regeringen vil give sig, og hidtil har tænder jo været et af de områder, hvor regeringen ikke har givet sig en tomme.
Man er dødligeglad med danskernes tandsundhed.
Når vi så tager psykiatrien, er det heller ikke endnu lykkedes hverken Dansk Folkeparti eller den øvrige opposition at få regeringen til at afsætte penge på finansloven til at lave en forbedring af vores psykiatri.
Der taler jeg ikke om retspsykiatrien, som jo er Justitsministeriets område.
Jeg taler om behandlingspsykiatrien og den sociale psykiatri ude i kommunerne.
Vil Dansk Folkeparti i år være med til, at vi nu for alvor går væk fra, at pengene kun kommer fra satspuljeinitiativer, og over til, at vi nu begynder at diskutere det her som en del af finansloven?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-09-08:
Altså, må jeg ikke godt lige først sige noget til fru Sophie Hæstorp Andersen om det at bruge sådan en vending, at vi skulle være dødligeglade med danskernes tandsundhed – dødligeglade med danskernes tandsundhed!
Altså, helt ærligt, hvor er vi henne?
Hvad er det for et udtryk at bruge?
Jeg må spørge hr. Martin Henriksen: Er vi dødligeglade med danskernes tandsundhed i Dansk Folkeparti?
Jeg må spørge fru Marlene Harpsøe: Er vi fuldstændig dødligeglade med danskernes tandsundhed?
Der er sikkert danskere, der ser eller hører debatten og tænker: Hvad er det for en måde at debattere på?
Selvfølgelig er vi ikke det.
Det svar, jeg gav før vedrørende de ældres ve og vel, var, at de ekstra midler, vi kan vride ud af en finanslovforhandling, der skal bruges til de ældres ve og vel, skal bruges der, hvor de gør bedst gavn, altså hvor de kommer de ældre, der har mest behov, bedst til gavn.
Hvad angår det med psykiatrien, vil jeg sige: Ja, vi har en holdning om, at der bør være en større finansiering over den almindelige finanslov, løbende bevillinger, i stedet for at det altid er over satspuljen, man diskuterer psykiatriske patienters vilkår.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-09-08:
Jamen det korte af det lange er jo, at Socialdemokratiets forslag går ud på, at man nu kigger på, hvordan man kan give tilskud til nogle af de typer behandling, der sikrer, at ældre mennesker og særligt udsatte ældre mennesker – mennesker, der ikke har en særlig god økonomi – nu kan få tilskud til andet end at få revet de sidste tænder ud af munden og indsat et gebis, men i stedet få et tilskud til at få lavet nogle kroner, og hvad det ellers hedder implantater og andet, således at man kan beholde de tænder, man trods alt har, altså kan få tilskud til det, som er fagligt forsvarligt.
Tandlægerne siger jo, at de føler, at det er forfærdeligt, at de skal stå og rive tænder ud på borgere, når de ved, at der findes bedre behandling.
Der er det jo bare sådan, at det område mig bekendt ikke er et, der er blevet løftet i de forhandlinger, der har været i de sidste mange, mange år.
På den baggrund må jeg da sige, at der ikke er sket meget for danskernes tandsundhed under den her regering.
Jeg er glad for, at man nu gør noget på psykiatriområdet.
Jeg er glad for, at man nu tager det spørgsmål op, og jeg glæder mig til at mødes til nogle satspuljeforhandlinger, hvor vi så er enige om, at midler til psykiatrien i hvert fald ikke skal komme fra satspuljen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-09-08:
I forbindelse med hele den her diskussion om ældres tænder bliver jeg altså nødt til at sige, at det og en lang række andre spørgsmål om ældres ve og vel optager mig og Dansk Folkeparti rigtig meget.
Det har været vores tilgang til det hele vejen igennem.
Det er derfor, vi hele tiden nøgternt ser på, hvor pengene gør bedst gavn, og det gør det jo umuligt at tage et enkelt forslag ud og sige: Det er lige præcis her, man så skal prioritere først.
Og det er jo forskellen.
Vi er ikke dødligeglade med hverken ældres tænder eller danskernes sundhed i det hele taget.
Men jeg så også et forslag her hen over sommeren om, at skoletandplejen i højere grad skulle være omdrejningspunktet for ældre.
Jeg lagde mærke til, at der var en rent faglig debat om, om det var klogt eller ej, blandt dem, der er engageret på skoletandplejens område, altså om det var godt eller ej.
Der var for og imod, så hvis vi bare var sprunget ud i det og havde sagt, at den køber vi, ville der i hvert fald fagligt have været noget modstand også imod det.
Så derfor er det nok klogt lige at tænke sig godt om og finde ud af, hvor midlerne gør bedst gavn.
Anne Baastrup (SF), 2009-09-08:
En af de grupper, der systematisk er blevet overset, er førtidspensionister, der er gift med en person i arbejde.
Vi står ofte i en situation, hvor vi på bestemte områder har brug for ekstra arbejdskraft, men hvor det rent faktisk ikke kan betale sig for de mennesker, der arbejder i social- og sundhedsforvaltningen, eller andre at tage det her arbejde.
Vi forsøgte fra SF's side at rejse debatten i nogle forhandlinger, dengang folkepensionisterne skulle have mulighed for at arbejde ekstra, og da var Dansk Folkeparti mærkbart stille.
Det, der jo er problemet for de førtidspensionister, der er gift med en person i arbejde, er, at de ingen jordisk chance har for at forbedre deres økonomi.
Jeg vil derfor høre, om hr. Kristian Thulesen Dahl muligvis vil være indstillet på at indgå i nogle forhandlinger for at sikre, at ægtefælleafhængigheden ikke på den her måde holder folk uden for arbejdsmarkedet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-09-08:
Nu er det jo en kender af området, der taler, for Socialistisk Folkeparti var med til at lave den førtidspensionsreform, der var gældende fra 2003, tror jeg.
Derfor ved man selvfølgelig også, at der er nogle steder, hvor man måske kunne forbedre vilkårene for nogle grupper.
Vi har været klar over i et stykke tid, at der er et problem her, og at der vil være mulighed for at lave nogle forbedringer, så det ser vi meget gerne på.
Jeg vil også sige, at man jo ikke har taget diskussionen om førtidspensionsordningen op sådan generelt, men vi har det syn, at vi skal have meget mere fokus på, hvordan vi sikrer, at folk ikke nødvendigvis ender som førtidspensionister.
Det er et andet emne end det, som fru Anne Baastrup har rejst, men vi ser på forslag, der handler om, hvordan man i højere grad kan sørge for, at den offentlige sektor er gearet til at hjælpe mennesker, inden de ender på en varig førtidspension, så de kan hjælpes til at have fokus på den resterhvervsevne, de måtte have efter en erhvervsskade, eller hvad det kan være, der gør, at de har problemer.
Der, hvor det vel er mere oplagt at tage en stor værdipolitisk debat om kulturlivet, er vel ved åbningsdebatten i oktober, hvor alt er i spil.
Det, jeg har koncentreret mig om i mit ordførerindlæg her, er de punkter, hvor vi ønsker at ændre på den økonomiske plan, som regeringen har lagt frem – med hovedvægt på krisestyring.
Det er jo nemlig rigtigt, som spørgeren siger, at det, vi har fokuseret på i forhold til regeringen, har været, at vi synes, at der på det værdipolitiske område har været en alt for slap holdning fra regeringens side, og at man ikke har været på i forhold til den diskussion.
Man har simpelt hen ikke været engageret nok, og dér har vi efterlyst nogle bud.
Det er efter vores opfattelse ikke noget, vi i første omgang skal ændre ved at ændre på Kulturministeriets økonomi, og det er derfor, jeg ikke har haft noget om det med i mit ordførerindlæg i dag.
Det er noget, der er meget mere relevant under åbningsdebatten, der kommer til oktober.
Anne Baastrup (SF), 2009-09-08:
Det glæder mig, at Dansk Folkeparti vil være med til at forhandle muligheden for, at man rent faktisk kan få den relevante behandling.
Mange af de mennesker, som lander på førtidspension i dag, er unge, og de lander der, fordi der overhovedet ingen behandlingstilbud er til dem, selv om de fagligt kloge eksperter rent faktisk kan se, at 16 psykologtimer plus opfølgning kan få de mennesker ud.
Vi har haft en finanslov, der er skruet sammen på en sådan måde, at der ikke har været ressourcer i regioner eller i kommuner til at løfte den her opgave.
Så hvis hr. Kristian Thulesen Dahl vil være med til at løfte dette også, ser vi meget frem til det.
Men det forudsætter så også, at regionerne får penge særskilt til det, og at kommunerne får penge særskilt til det.
Det kan de godt, hvis bare de får en behandling mod deres depression, deres angst, deres tvangstanker.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-09-08:
Altså, hvis man kommer med et væld af kørselsafgifter, så vil pensionisten opleve at skulle til at betale for at køre på vejene.
Så siger hr. Jesper Petersen: Nå ja, så halverer vi registreringsafgiften.
Jo, men den pensionist, der har en bil i dag og ikke har planer om at skifte den, får jo ikke glæde af det, men skal stadig væk betale kørselsafgifter.
Så kommer hr. Jesper Petersen og siger, at man vil hæve afgifterne på en lang række grænsevarer, altså det, vi normalt betegner som grænsehandelsfølsomme varer.
Hvis vi hæver afgifterne, så siger vi til dem: Kør ned til Tyskland og køb varerne.
Det ved vi godt vil ske for i hvert fald halvdelen af Jyllands vedkommende.
Så vil det provenu, hr. Jesper Petersen regner med kommer ind på sådan nogle markedsstigninger, ikke komme.
Plus vi ved, at det primært er lavindkomstgrupperne, der kommer til at betale regningen.
Men jeg forstår godt, at han forsøger at skabe det.
Nu har vi jo så, hvis valget først kommer, når det skal efter grundloven, altså om godt og vel et par år, et par år til at få hudflettet hr. Jesper Petersen og kompagni på det oplæg, de er kommet med, så alle er bekendt med, hvad det er for noget, man vil få, hvis hr. Jesper Petersen og hans allierede kommer til magten en dag.
Line Barfod (EL), 2009-09-08:
Jeg synes, det er noget besynderligt at høre hr. Kristian Thulesen Dahl sige, at man ikke fra Dansk Folkepartis side ønsker at føre en ansvarsløs politik, når man er med til at føre en politik, der ikke bare har tømt statskassen, men har gjort, at pengene fosser ud, og at det, pengene fosser ud til, er rødvinsreformen, hvor man giver milliardskattelettelser til de rigeste i stedet for at bruge pengene ansvarligt til at sikre, at folk kommer i arbejde, til at sikre, at vi har en ordentlig omsorg for vores ældre og vores syge og vores børn, og til sikre, at vi får lavet de nødvendige investeringer, som vi ved skal til.
Hvorfor synes Dansk Folkeparti, at det er mere ansvarligt at give milliarder til de rigeste, tømme statskassen og lade pengene fosse ud til de rigeste end at sikre, at vi får en ordentlig velfærd og får skabt nogle job?