Eyvind Vesselbo (V), 2013-02-05:
Det er en meget vigtig debat, som Dansk Folkeparti har taget fat i her, og derfor vil jeg godt takke for, at Dansk Folkeparti har rejst den her debat.
Det er vigtigt, som det allerede er sagt flere gange, at borgerne sikres en retssikkerhed på en sådan måde, at loven overholdes; man kan jo overholde loven, men administrere den på forskellig måde inden for lovgivningen.
Det afhænger jo også af noget omkring holdninger til de mennesker, som man har med at gøre i det her system.
Mange af de mennesker, det her drejer sig om, er mennesker, som har brug for hjælp og støtte, og som ikke har brug for at sidde med en sagsbehandler, som måske på kanten af det, der er lovgivningen, tager nogle beslutninger, som ikke er tilfredsstillende for borgeren.
Det skal ikke være muligt at spekulere i økonomi fra kommunernes side.
På den anden side står jeg heller ikke her og klandrer alle kommuner i Danmark for ikke at gøre det godt, det er slet ikke det, der er mit ærinde.
Mit ærinde i den her debat er retssikkerheden, og det er, at loven overholdes og administreres også efter hensigten, altså ud fra det, som vi har vedtaget her i Folketinget.
Det er det, der er det primære.
For det ville være helt forkert at stå her på talerstolen og klandre kommunerne generelt for ikke at gøre deres arbejde godt nok.
Så det er ikke min mission.
Men når jeg taler om holdningen, er det jo den måde, som den enkelte medarbejder administrerer den her lovgivning på, og jeg synes, at der igennem det sidste stykke tid har været en tendens til, at tonen i debatten, som vi har brugt i andre sammenhænge, er blevet noget mærkværdig, fordi den ikke altid støtter op om de svageste grupper i det danske samfund.
Jeg tror, det hænger sammen med, at den her regering i det sidste halvandet års tid har været styret af en række kolde kvindelige ministre, som har sendt nogle iskolde signaler ud i det danske samfund, som ligesom har sneget sig ind i den måde, man opfatter de svageste grupper i samfundet på.
Og det, tror jeg, har stor betydning for, hvordan man griber tingene an, også ude i kommunerne, for det er klart, at de signaler, som kommer fra ministrene – det er interessant, at det er kvindelige ministre, som mangler empati, som mangler social indignation –
påvirker den offentlige debat, og det påvirker den måde, man behandler de her sager på.
Derfor er det vigtigt, at vi får en debat om både holdningerne og om retssikkerheden, for de to ting hænger sammen.
Det her skal heller ikke forstås på sådan en måde, at jeg står her og plæderer for, at man skal have alt, hvad man beder om, når man kommer i en kommune – selvfølgelig skal man ikke det.
Der skal være en saglig vurdering af det, som følger lovgivningen.
Jeg står heller ikke her og siger, at en person, bare fordi vedkommende klager ti gange, skal have ret, for det er ikke sikkert, personen har ret.
Det, jeg beder om, er, at vi får arbejdet hen imod, at der bliver en øget retssikkerhed for borgerne, sådan at vi ikke skal opleve det, vi har oplevet gennem det sidste stykke tid, nemlig at folk kommer hen til kommunen, sagsbehandleren behandler deres sag, borgeren klager, og borgeren får ret.
Jeg vil gerne på vegne af Venstre og Konservative fremsætte et forslag til vedtagelse, som jeg selvfølgelig går ud fra de fleste herinde vil kunne støtte:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget ønsker, at den sociale retssikkerhed for børn, udsatte og handicappede skal være optimal og tilgængelig.
Der er gennem årene taget mange initiativer, men flere kan og bør tages for at sikre hensynet til den enkelte baseret på dennes konkrete og individuelle behov.
Den sociale lovgivning skal implementeres i overensstemmelse med sine intentioner.
Folketinget er bekymret over det stigende antal klager over sociale afgørelser og det stigende antal henvendelser til institutioner og organisationer fra borgere, der oplever mangler i deres retssikkerhed.
Folketinget opfordrer regeringen til at fremsætte konkrete forslag til styrkelse af den enkeltes retssikkerhed – særlig med de ændringer, regeringen har aftalt med Enhedslisten – herunder forslag, som sikrer effektiv opfølgning på, hvordan kommunerne implementerer afgørelser fra bl.a. Ankestyrelsen, som effektivt garanterer borgerne imod, at en kommune kan opnå økonomiske gevinster ved at begrænse den sociale retssikkerhed, og som giver civilsamfundet muligheder for at hjælpe borgerne, uanset alder eller bopæl.«