runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Jensen (V), 2009-02-26:
Lovforslag nr. L 120, som vi her behandler, indeholder, som formanden sagde i sin introduktion, ændringer i lov om finansiel virksomhed og forskellige andre love, bl.a. om videregivelse af kundeoplysninger, finansielle virksomheders outsourcing, oprettelse af andelskasser og ændringer i hvidvaskningsloven.
Jeg skal ikke komme ind på alle detaljer, som delvis kan virke lidt tekniske, men dog lige komme ind på et par af overskrifterne, som vi i Venstre finder meget relevante.
Ved ændringen af lovgivningen om videregivelse af kundeoplysninger vil vi sikre forbrugernes tillid til elektroniske pengeoverførsler.
Lovforslaget lemper reglerne om videregivelse af oplysninger om en kundes navn og adresse i forbindelse med en sådan fejloverførsel, idet det med forslaget her foreslås, at videregivelsen kan ske uden kundens samtykke, men først efter at denne er blevet varslet og dermed har haft mulighed for selv at overføre pengene.
Det sikres, at Finanstilsynet i forbindelse med finansielle virksomheders outsourcing vil få mulighed for at føre tilsyn med leverandørerne.
Med henblik på at lette investeringsforeningernes administrative byrder samt øge deres konkurrenceevne får investeringsforeningerne også med forslaget mulighed for at oprette andelskasser, hvilket vil være en lettelse til gavn for investorerne, som vil opleve en forbedret service og en større fleksibilitet i servicen.
Andelskasser vil derfor være til fordel for såvel investorer som investeringsforeninger.
Vi skal sikre, at kunden kan få en sådan mere helhedsorienteret rådgivning om livsforsikringer og om pensionsforhold, som i forvejen kan være meget kompliceret stof, og det vil lovforslaget her efter vores opfattelse være med til at sikre.
Vi skal naturligvis også gøre alt, hvad der står i vores magt, for, at hverdagen for kriminelle bliver så besværlig som overhovedet muligt, bl.a. i forbindelse med pengeoverførsler.
Vi skal derfor styrke indsatsen mod kriminalitet og terrorisme ved at foretage en række ændringer i hvidvaskningsloven, som også finder sted med forslaget her, hvor det bl.a. foreslås, at der indføres en pligt for de virksomheder og personer, der er omfattet af loven, til at være opmærksomme på kundeaktiviteter, der har tilknytning til lande eller territorier, hvor der efter det internationale samfunds vurdering er en særlig risiko for, at hvidvaskning og terrorfinansiering finder sted.
Med de få bemærkninger skal jeg sige, at Venstre selvfølgelig støtter forslaget, og jeg skal også oplyse, at det samme gør Liberal Alliance.
Colette L. Brix (DF), 2009-02-26:
Dansk Folkeparti støtter lovforslaget, som har til formål at styrke forbrugeren, når denne benytter sig af de forskellige betalingstjenester, samt at styrke det indre marked i EU med hensyn til betalingstjenester.
Dansk Folkeparti er glad for, at lovforslaget bliver gennemført uden EU’s utidige indblanding i dankortforliget, som Dansk Folkeparti er en part af.
Mange af disse tjenester indeholder forskellige betingelser og oplysninger om gebyrer og lignende, som bankerne eller pengeinstitutterne ikke altid er lige gode til at oplyse om.
Det bliver heller ikke muligt for bankerne i aftalevilkårene at fastsætte, hvornår renter bliver tilskrevet.
Endelig er Dansk Folkeparti positiv over for, at det fremover maksimalt må tage en arbejdsdag at overføre penge mellem konti.
Dansk Folkeparti finder det desuden fornuftigt, at betalingskort og lignende, som kun gælder i et specifikt storcenter eller andet, fremover bliver omfattet af de samme regler, som gælder for almindelige betalingskort og andet.
Dansk Folkeparti har noteret sig, at virksomheder, som ikke driver bankforretning, men udelukkende beskæftiger sig med betalingstjenester, fremover skal have tilladelse til at drive forretning af Finanstilsynet.
Det betyder, at disse virksomheder delvis bliver sidestillet med banker og pengeinstitutter.
Sluttelig vil Dansk Folkeparti gerne gøre opmærksom på, at lovforslaget indeholder væsentlige administrative omstillingskonsekvenser for erhvervslivet.
Problemet er dog, at der ikke bliver sat tal på disse byrder.
Selv om det ikke er en løbende byrde for virksomhederne, mener vi stadig, man bør kunne skabe sig et overblik over, hvor meget det drejer sig om.
Det bør være en helt naturlig del af det arbejde, vi parlamentarisk har med love og regler, at vi alle sammen kan følge med i byrderne.
Når man læser bemærkningerne, sidder man med en fornemmelse af, at omstillingsbyrderne ikke er gjort op, fordi de alligevel ikke tæller med i regeringens mål.
Det er Dansk Folkeparti ikke enig i er en rimelig tilgang.
Uden yderligere kommentarer kan jeg oplyse, at vi går positivt videre med forslaget.
Margrethe Vestager (RV), 2009-02-26:
I direkte forlængelse af fru Anne Grete Holmsgaards ordførertale, så bare en ganske kort beskrivelse af det arbejde, der gøres for at sørge for, at dansk byggeri har en energiklasse, der svarer til vores klimaudfordring.
Der er slet ikke nogen tvivl om, at vi deler de ambitioner, som også Enhedslisten lægger for dagen, for så vidt angår at give en impuls til innovation i dansk byggeri, men selvfølgelig også at skabe et marked, der gør, at det, der allerede eksisterer - der må man sige, at dansk byggeri på mange punkter er rigtig godt fremme - faktisk bliver brugt og bliver virkeliggjort.
Det er en helt central pointe, at det er en underlig ting at bygge ting i dag, som vi udmærket godt ved vil skulle energirenoveres inden for en ganske kort periode.
Derfor er der naturligvis også en stor påskønnelse af de kommuner, som allerede nu er begyndt at stille det krav til nybyggeri, at det skal leve op til de højeste energistandarder.
Jeg synes også, det er værd at bemærke, at den vækstpakke, som Det Radikale Venstre har fremsat, netop bygger på det helt centrale, at skal vi sætte noget i gang - det er der altså meget, der tyder på, og de seneste ledighedstal peger også på, at dansk økonomi er på vej ind i en alvorlig krise - skal vi gøre det med det perspektiv, at vi arbejder hen imod et grønt vidensamfund.
Og derfor, når vi renoverer bygninger, det være sig skoler, børnehaver, universiteter og private bygninger, så gør vi det med energibesparelser for øje.
Så gør vi det for at få den absolut bedste energiudnyttelse - selvfølgelig også gerne med perspektivet passivhuse.
Af den grund håber jeg naturligvis også, at det i samarbejde med regeringen lykkes at få lavet et bygningsreglement, der har disse tilstrækkelig høje ambitioner, og vi samarbejder i øvrigt udmærket med SF om det i forligskredsen for at sørge for, at tingene bliver fremrykket så hurtigt som overhovedet muligt, herunder selvfølgelig også, hvad der er teknisk muligt.
Jeg tror, det vil være gavnligt for den dagsorden, som er den fælles dagsorden, nemlig Danmarks omstilling til et grønt vidensamfund, at vi bruger vores kræfter på at skubbe regeringen så langt som overhovedet muligt i den rigtige retning.
Man kan jo se, hvor svært de har ved det.
I det samarbejde, der er i regeringen, kan vi jo konstatere, at De Konservative på mange måder deler impulsen og ønsket om at sætte noget i gang, der kan gøre renoveringer og nybyggeri energirigtigt, men naturligvis bliver holdt tilbage af et støtteparti, der ikke har de samme ambitioner.
Derfor, for at virkeliggøre det, for ikke at udsætte det, men for at sikre, at der faktisk sker noget, tror jeg fortsat, det er vigtigt, at det bygningsreglement, der kommer, bliver inspireret og bygger på det arbejde, der gøres i forligskredsen.
Derfor håber jeg, at de intentioner og ambitioner, vi har tilfælles, kan virkeliggøres.
Jeg har i hvert fald stadig væk formodningen om, at det kan lade sig gøre.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-02-26:
Jeg er frygtelig utålmodig af natur, og jeg vil gerne have, at tingene sker her og nu, og i en pokkers fart.
Men jeg og mit parti har altså valgt den linje, der går ud på, at vi prøver at forhandle os frem til resultater, og inden vi er gået i gang med forhandlingerne om, hvad der skal gælde af krav fra 2010 i byggereglementet, ville det da være fuldstændig håbløst at stå og sige, at man på forhånd udelukker, at der kan ske en skærpelse.
Det ville være helt fjollet.
Det er da simpelt hen et spørgsmål om at prøve at øge det pres og sige, at vi er mange, der gerne vil have det her.
Jeg er sådan set ret sikker på, at der er rigtig mange andre partier i Folketinget, der også gerne vil have det, og jeg satser selvfølgelig på, at vi får det sådan.
Jeg tror bare mere på vores metode end på at sidde uden for forhandlingerne og gentage, at det, der sker, er alt for lidt.
Ja, det, der sker, er alt for lidt, men så må man altså bare gå i gang med at få fremmet den politiske proces, der rent faktisk kan skaffe resultater.
Per Clausen (EL), 2009-02-26:
Nu kender jeg fru Anne Grete Holmsgaard godt nok til at vide, dels at hun brænder for den her sag, dels at hun arbejder ihærdigt med de sager, hun brænder for, så det er jeg slet ikke i tvivl om.
Men det, jeg bare synes er problemet her, er, at det jo ikke er første gang, der er lavet energiaftaler med den regering; det er ikke første gang, vi kan konstatere, at det at få regeringen til at leve op til det aftalte næsten er umuligt.
Så kunne man jo godt stille sig det spørgsmål, om det at blive ved med ligesom at sprede indtrykket af, at der kan laves aftaler med den her regering på klima- og energiområdet, der holder, er skadeligt for den proces, der handler om at slippe af med regeringen og få et flertal i Folketinget, der for alvor vil noget nyt.
Og jeg har da bemærket mig, at fru Mette Gjerskov fra Socialdemokraterne har talt om at genforhandle energiforliget, netop fordi situationen klimamæssigt var meget mere alvorlig, end vi var sikre på, den var, da den her aftale blev indgået.
Så jeg savner lidt at høre, om fru Anne Grete Holmsgaards tålmodighed med den her regering alligevel ikke er ved at nå bristepunktet.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-02-26:
Det er jo klart, at jeg som aftalepartner synes, at det er fuldstændig utilfredsstillende, at vi ikke har fået de oplæg, vi skulle have inden den 1. marts, som er lige om hjørnet.
Men det er jo altså ikke mig, der er minister, og man kan jo ikke fysisk tage kvælertag på en minister og sige, at nu skal de papirer ligge der.
Jeg kan godt huske, hvad ministeren sagde under førstebehandlingen.
Jeg tror ikke, at ministeren er upåvirkelig i forhold til at rykke det her frem.
Der har sikkert været den nervøsitet, der gik på, at det bliver meget, meget dyrere at bygge energiklasse 1, altså lavenergibyggeri.
Men det viser sig bare i praksis, at de mange bygherrer, der er i gang med det her, siger, at merprisen i anlægsinvesteringer er mellem 0 og 10 pct.
Og det her er jo i starten af den type byggeri, så den merpris vil jo falde efterhånden, og så får man til gengæld også en væsentlig lavere energiregning.
Det tror jeg da også gør indtryk på ministeren.
Jeg kan selvfølgelig ikke garantere, hvad klima- og energiministeren vil være med til.
Det har jeg jo ikke en kinamands chance for at garantere.
Det her er et politisk slagsmål, og jeg vil bare sige, at jeg personligt har investeret rigtig, rigtig meget tid i, at vi kommer fremad på den her vej og får meldt meget, meget hurtigt ud, at det bliver kravene til næste år.
Per Clausen (EL), 2009-02-26:
Jeg er naturligvis glad for, at SF og Enhedslisten er enige om indholdet i det her beslutningsforslag.
Jeg kunne sådan set også forstå under førstebehandlingen, at SF havde det synspunkt, at man nu var bundet af en aftale.
Den aftale ville udkrystallisere sig ved, at der ville komme noget udredning fra regeringens side, som ville foreligge den 1. marts, og det følte man sig bundet af.
Men det, der står tilbage nu, er jo det spørgsmål, som man kan stille til fru Anne Grete Holmsgaard: Hvornår mener fru Anne Grete Holmsgaard vi skal have vedtaget en skærpelse i bygningsreglementet fra 2010, hvis denne skærpelse skal kunne træde i kraft?
Vi hørte jo udmærket økonomiministeren ved førstebehandlingen af beslutningsforslaget sige klart, at hun ikke støtter, at der sker en skærpelse.
Så jeg er helt med på at opnå resultater igennem forhandlinger, jeg venter bare på at se dem.
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Hvis man ser på, hvad Anvendt KommunalForskning har fundet ud af, viser det jo, at kvinderne kan bruge det her som en løftestang til at komme ud på arbejdsmarkedet.
Hvad er der så galt ved at hjælpe kvinderne med at få et argument for at komme ud på arbejdsmarkedet?
Per Clausen (EL), 2009-02-26:
Først vil jeg sige, at der jo i hvert fald er en god forklaring på, at Enhedslisten ikke er med i det forlig, der er indgået på det her område.
Det andet er så, at aftalen på målsætningssiden er utilstrækkelig og har sendt en række af de konkrete initiativer, der skulle tages, i arbejdsgrupper, og det er det med bygningsreglementet jo bare et godt eksempel på.
Derfor står det jo fuldstændig hen i det uvisse, om det går anderledes med den her energiaftale, end det er gået med de tidligere energiaftaler, som et bredt flertal i Folketing har indgået, nemlig at de målsætninger, der var i aftalen, ikke blev overholdt.
Derfor synes jeg måske, at jeg, lige præcis når vi snakker energipolitik og klimapolitik, hvor det jo er rigtigt, at det haster ekstremt meget at få vedtaget nogle ting og få sat noget i værk, måske er lidt skeptisk over for taktikken med at indgå forlig med regeringen, fordi at de både bliver for dårlige, og fordi regeringen derefter har meget, meget svært ved at levere den vare, der skal leveres.
Dernæst vil jeg sige, at det har været godt at se den række af gode, fornuftige, visionære vækstpakker, som SF, Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre har fremlagt, i forlængelse af at Enhedslisten fremlagde sin.
Men det ærgerlige består jo i, og en række af de mest visionære dele af de vækstpakker, slet ikke kan fremsættes i Folketinget som forslag, fordi man har indgået forlig, der forhindrer det.
Og det er det her såmænd et meget godt udtryk for.
I den situation, hvor man altså faktisk har en række bud på, hvad der skal gøres i den konkrete situation for at løse arbejdsløshedsproblemet, for at løse klimaproblemerne - og at oppositionen står samlet om en række konkrete forslag - synes jeg, at det måske er ærgerligt, at deltagelse i visionsløse forlig med regeringen og Dansk Folkeparti forhindrer, at man i Folketingssalen kan stemme for forslag, man selv går ind for.
Jeg tror desværre, det slører det klare alternativ, som vi ellers har alle muligheder for at opstille i den nuværende situation, efter at diskussionen om den økonomiske krise og diskussionen om skat så tydeligt har demonstreret, at der findes to forskellige opfattelser af, hvordan udfordringerne skal løftes.
Frank Aaen (EL), 2009-02-26:
Enhedslisten er også positiv over for forslaget.
Skulle der komme nogle ting under udvalgsarbejdet, som kan bekymre os på grund af en svækkelse af kontrollen, jamen så kigger vi på det.
Men indtil videre synes vi bare, at det her lyder som en fornuftig forenkling, som skal gennemføres.
Morten Helveg Petersen (RV), 2009-02-26:
Også Det Radikale Venstre er positivt indstillet over for lovforslaget.
Det her med forenkling er jo en god ting i sig selv, og endvidere er det godt, at virksomhederne fremover vil have én samlet indgang til myndighederne; det lægger vi vægt på og synes vi er en positiv ting.
Princippet om en risikobaseret kontrol virker jo også rigtig fornuftigt, således at man kan fokusere på og målrette kontrolindsatsen de virksomheder, hvor der vitterlig måtte være problemer, og de, der så opfører sig ordentligt, kan så måske slippe for noget bureaukrati og kontrol, så det er også en fornuftig tilgang til det.
Så alt i alt ser vi positivt på lovforslaget og ser frem til udvalgsarbejdet.
Mike Legarth (KF), 2009-02-26:
Tak, hr. formand.
Det oprindelige forslag til næringsbrevordningen fra 2004 har to overordnede mål.
Det ene er at sikre, at udøverne af erhvervet har det fornødne kendskab til regelsættet, der regulerer branchen, og det sikres via et tilbud om et kort uddannelsesprogram, der er frivilligt, og et krav om beståelse af en prøve.
Det andet er at give mulighed for, at systematisk overtrædelse af forskellige særlovgivninger ikke alene kan sanktioneres hver for sig efter de respektive særlovgivninger, men tillige kan medføre en samlet sanktion.
Det sikres, ved at domstolene kan frakende en person eller et selskab retten til at drive fødevarevirksomhed.
Så kunne jeg i øvrigt gennemgå et langt, komplekst lovforslag, men jeg vil bare forholde mig overordnet til, at man nu lægger de her tre ting sammen, og at tingene bliver skærpet, tilrettet og forbedret, og det støtter Det Konservative Folkeparti.
Karsten Hønge (SF), 2009-02-26:
Under udvalgsarbejdet vil SF se på, hvordan vi kan sikre, at kontrollen med virksomhederne er helt i top.
Ellers vil vi sige, at vi støtter lovforslaget, fordi det som udgangspunkt er godt med én indgang til det offentlige.
Vi kan sige, at den måde, som loven bliver skruet sammen på, giver en større overskuelighed og gør det lettere at administrere.
Og sådan som vi ser det, vil det også umiddelbart gøre det lettere at føre kontrol med virksomhederne og gøre det lettere at udveksle oplysninger mellem myndighederne.
Det er jo hele tre gode ting på en gang, så det er bare dejligt.
Colette L. Brix (DF), 2009-02-26:
Dansk Folkeparti synes, at der er en række meget positive elementer i dette lovforslag: For det første er det positivt, at de tre næringsbreve fremover bliver lagt sammen til et, hvilket vil spare virksomhederne for administrativt bøvl.
Det gør det samtidig også nemmere for myndighederne at holde øje med ordningen.
Samlingen af de tre næringsbreve betyder så samtidig, at virksomhedsejere kun behøver at tage en enkelt prøve for at kvalificere sig til næringsbrevet.
Dermed kan de koncentrere sig om at drive deres virksomheder.
Det er en klar forbedring af regelsættet.
Dansk Folkeparti er positiv over for, at man fremover vil gøre mere brug af risikobaseret kontrol.
Det kommer både forbrugerne og virksomhederne til gode, at myndighederne målretter deres kontrol mod virksomheder, der ikke har rent mel i posen.
Denne relativt lille del af den samlede virksomhedsmasse er med til at give fødevarevirksomhederne et dårligt image, når forbrugerne hører om disse uheldige sager i medierne.
Samtidig betyder de risikobaserede kontrolbesøg også, at virksomheder, som har deres på det rene, ikke så tit bliver belemret med kontrolbesøg af myndighederne.
Det er en sund form for tilgang til det administrative bøvl og en praksis, som Dansk Folkeparti vil lægge vægt på fremover.
Det medfører administrative lettelser, som rent faktisk kan mærkes i virksomhederne.
Mulighederne for at udføre de risikobaserede kontrolbesøg forbedres, i og med at Erhvervs- og Selskabsstyrelsen får mulighed for at indhente oplysninger hos andre kontrolinstanser.
Endelig har vi i Dansk Folkeparti noteret os, at ministeren vil gøre mere for at sikre sig, at alle virksomheder registrerer sig i næringsbasen.
Det bliver dermed også overordnet sværere for virksomheder at starte op uden først at have erhvervet sig et næringsbrev.
Det tror vi i Dansk Folkeparti er vigtigt, da en central grund til indførelsen af ordningen netop var at gøre op med brodne kar i branchen.
Uden yderligere kommentarer kan jeg oplyse, at Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Tina Nedergaard (V), 2009-02-26:
Det er altid positivt, når der fremsættes et lovforslag, som letter erhvervslivets administrative byrder, og det er også altid positivt, når et lovforslag retter sig mod at gøre det vanskeligere at omgå gældende lovgivning, og det er også altid positivt, når den offentlige kontrol af virksomhederne målrettes dem, der ikke har orden i eget hus.
Dette forslag indeholder alle tre elementer, og derfor støtter vi i Venstre forslaget varmt.
Med lovforslaget forenkles reglerne om næringsbreve.
I dag har vi tre næringsbreve med et til fødevarebutikker, et til fødevareengrosvirksomheder og et til restauratører.
Til gengæld skærpes indsatsen over for de virksomheder, som driver f.eks. deres fødevarebutik uden et næringsbrev, idet de offentlige myndigheder, kontrolmyndighederne, jo også skal kontrollere, at den kontrollerede virksomhed rent faktisk har et næringsbrev.
Forslaget giver hjemmel til en øget udveksling af oplysninger mellem de tilsynsførende myndigheder, hvilket giver forbedrede muligheder for at planlægge og målrette kontrolbesøg på risikovirksomheder.
I Venstre støtter vi lovforslaget, ikke alene fordi vi mener, at det er vigtigt at begrænse virksomhedernes administrative byrder, men også fordi det samtidig for os er vigtigt, at den offentlige kontrolindsats målrettes virksomheder med høj risiko.
Det giver bedre udnyttelse af de offentlige ressourcer, og samtidig er muligheden for at afdække afvigelser fra lovgivningen større.
Sluttelig vil jeg nævne, at dette lovforslag fra økonomi- og erhvervsministeren supplerer en række regelforenklinger, som fødevareministeren gennemfører på netop fødevareområdet.
Vi støtter forslaget, og jeg skal tilføje, at Liberal Alliance også tilslutter sig forslaget.
Orla Hav (S), 2009-02-26:
Der er ikke interessesammenfald i samme grad, som der vil være, hvis man skal varetage lønmodtagerhensyn.
Så jeg vil sige til ministeren: Vi vil gerne fortsætte diskussionen om det her.
Vi synes faktisk, at det er lidt mere kompliceret, end ministeren vil gøre det til.
Lene Espersen (KF), 2009-02-26:
Der vil jeg sige til hr. Orla Hav, at det er jeg simpelt hen decideret uenig med hr. Orla Hav i.
Finansrådet repræsenterer pengeinstitutternes synspunkter.
Men der er jo tale om, at vi har forskellige realkreditforeninger i dette land, der konkurrerer med hinanden om kundernes penge.
Og jeg synes altså, at det er et mærkeligt synspunkt at have, at der er nogle realkreditforeninger, der, selv om de konkurrerer på lige vilkår, skal have en præferencestilling, når det gælder repræsentation i råd og nævn.
Jeg synes, at hr. Orla Hav og Socialdemokratiet skal tænke sig rigtig grundigt om, før man begynder at gå ind i en diskussion om, at Folketinget nu skal til at lovgive om, hvilke foreninger der skal have repræsentation i forskellige råd og nævn, når der er tale om brancher, hvor der er mange forskellige foreninger, der i nogle tilfælde kan have meget forskellige syn på, hvordan en sag skal håndteres.
Realiteten er jo den, at grunden til, at der i dag er to foreninger og ikke én, jo er, at der har været meget forskellige syn på, hvordan man håndterede helt overordnede, store og komplicerede sager i forhold til samfundsdebatten.
Jeg synes, det er udemokratisk, hvis man holder dem væk, der har haft et andet synspunkt.
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-26:
Jeg må desværre rette ordføreren, for det er ikke rigtigt, at de bare er blevet frakendt rettighederne.
F.eks. har 15 pct. igen kvalificeret sig til kontanthjælp, enten fordi de har været ude og optjene retten til det, eller fordi de er blevet revurderet, og man har fundet ud af at placere dem i en anden gruppe.
Det er altså ikke rigtigt at sige, at resten bare står uden noget som helst, det er absolut ikke rigtigt.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-02-26:
Jeg vil sådan set godt tage fat i den del af ordførerens tale, der handlede om, at det er vigtigt, at folk, der bor i Danmark, bliver en del af arbejdsmarkedet og bliver inkluderet i samfundet.
Ordføreren sagde også, at det, at man kommer ud og får et arbejde, er en måde, hvorpå man kan blive en del af det danske samfund og leve i det, uanset hvilken baggrund man nu har.
Det, der så undrer mig, er, at ordføreren er så begejstret for det her forslag.
Når man kigger på, hvordan 300-timers-reglen har virket, er det jo ganske rigtigt, at 33 pct. har fået et arbejde.
Men resten har jo ikke fået noget arbejde, og rettighederne i forhold til at komme ud på arbejdsmarkedet og i hvert fald den måde, man hjælper folk på, er taget fuldstændig fra dem.
Man vil gerne have, at de kommer ind på arbejdsmarkedet, men samtidig gør man det med lovforslaget her endnu sværere for dem, fordi man tager rettighederne til uddannelse og aktivering fra dem, der bliver ramt af det her.
Synes ordføreren ikke, det er lige bagvendt og modsat af det, som ordføreren selv siger?