Finn Sørensen (EL), 2014-11-21:
Det, vi skal behandle her i dag og stemme om om ikke så længe, er jo kontingentet til EU, simpelt hen.
Enhedslisten er grundlæggende modstander af EU.
Hvis man kigger på EU's grundlag, Lissabontraktaten, ser man, at der ikke findes nogen anden forfatning i verden, hvor kapitalens rettigheder i den grad er blevet indskrevet, og hvor det er blevet sikret, at disse rettigheder er overordnet alt, hvad der kunne komme befolkningen og vores klode til gode i form af at øge beskæftigelsen, bedre realløn, bedre velfærd, sikring af faglige og sociale rettigheder, en klima- og miljøvenlig politik og en solidarisk handelspolitik over for de fattige lande.
I den amerikanske forfatning har man i det mindste fastholdt folkets ret til at gøre oprør, men det vil aldrig nogen sinde kunne indskrives i Lissabontraktaten, da det jo utvivlsomt vil kunne anklages for at udgøre en teknisk handelshindring.
Det afspejler sig også i den førte politik, der på ingen måde har bidraget til at hjælpe de europæiske befolkninger ud af krisen.
Tværtimod.
Den stramme nedskæringspolitik har medført millioner af flere arbejdsløse, nedskæringer i velfærden og indgreb i fagforeningernes rettigheder, ikke mindst i de sydeuropæiske lande, der havde det svært nok i forvejen.
Hertil kommer, at EU's udvikling fra start og indtil nu har handlet om en systematisk underminering af det demokrati, som de europæiske befolkninger tilkæmpede sig op igennem 1900-tallet.
Skridt for skridt har man lagt det ene politikområde efter det andet ind under EU-kompetence med det resultat, at der ikke er nogen væsentlige politikområder tilbage, som EU ikke kan blande sig i i den såkaldte frie markedsøkonomis hellige navn.
Resultatet er, at vi kan vælge en ny regering herhjemme i utilfredshed med den førte politik.
Det har bare ingen konsekvenser, for lovgivningen i EU forberedes og fremlægges af bureaukrater og vedtages gennem flertalsafgørelser af et Ministerråd, som vi ikke har nogen indflydelse på sammensætningen af.
I traktaten har man samtidig sikret sig, at det stort set er umuligt at rulle disse overgreb tilbage, fordi det vil kræve enstemmighed.
For at sikre markedstænkningens dominans på alle områder har man oprettet en politisk domstol, EU-Domstolen, der igen helt uden for folkelig kontrol laver ny lovgivning på de områder, der ikke eksplicit er nævnt i traktaten.
Resultatet af det har f.eks. været et angreb på de faglige og sociale rettigheder gennem en stribe domme, der har udhulet strejkeretten.
Det siger sig selv, at der skal ganske meget til, før Enhedslisten overhovedet kunne drømme om at stemme for kontingentet til den forening.
Det ville kræve et langt mindre budget, at vi afskaffede landbrugsstøtteordningerne, at vi kulegravede de andre støtteordninger, og at der skete voldsomme besparelser på det kæmpe bureaukrati, der hersker i EU.
Det foreliggende budget er jo ikke i nærheden af at leve op til de krav.
Vi anerkender, at regeringen, som den lovede, har skaffet Danmark en rabat på 1 mia. kr., men vi er ikke imponeret.
For det første betyder det jo bare, at vi så er tilbage på det niveau, hvor vi var, før VK-regeringen begyndte at klatte med pengene til EU.
For det andet er facit jo stadig, at Danmark betaler ca. 6 milliarder mere til EU, end vi modtager i støtte.
En stor del af dette beløb går jo ikke til de fattige, men til at finansiere nogle yderst lukrative rabatordninger til nogle af de rige lande i EU, ikke mindst til Storbritannien.
Det har jo ikke noget med solidaritet at gøre.
Alt i alt er det en ren underskudsforretning for Danmark, som gør, at vi ovenikøbet bliver svinebundet til en liberalistisk økonomisk politik, der sætter sig daglige spor i form af dårligere velfærd her i landet.
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget.