Yildiz Akdogan (S), 2008-05-21:
Socialdemokratiet deler Dansk Folkepartis interesse i en større offentlig debat om den nye traktat.
Som bekendt ratificerede vi traktaten den 24. april, og efter planen træder den i kraft den 1. januar 2009.
Ganske rigtigt får den nye traktat en omfattende betydning for os.
Derfor er det også relevant at informere og oplyse borgerne om traktatens indhold og dens betydning.
Spørgsmålet er bare, om dette bedst kan opnås ved at sende traktaten til samtlige husstande, eller om debatten bør foregå på anden vis.
I Socialdemokratiet mener vi ikke, at en tilsendt traktat alene kan gøre sit til, at debatten breder sig.
Og vi ønsker, at debatten breder sig, breder sig til skolerne, arbejdspladserne, hjemmet, medierne og i den generelle offentlige debat.
Når det er sagt, kan vi i Socialdemokratiet heller ikke lade være med at undre os over Dansk Folkepartis pludselige begejstring for EU-oplysningen, da vi har forstået, at finanslovens bestemmelse om nedlæggelse af de offentlige tilskud til oplysning og debat om Europa for årene 2008 og 2009 er blevet til på foranledning af Dansk Folkeparti.
Den 20. april 2007 besluttede Folketingets Europaudvalg, at den lange danske tradition for tilskud til offentlig debat og oplysning om EU skulle fortsætte i en ny 3-årig bevillingsperiod for årene 2008 til og med 2010.
Aftalen var en fornyelse af aftalen mellem japartierne, men efter at regeringen har afsluttet finanslovforhandlingerne med Dansk Folkeparti, står der eksplicit i finansloven, at EU-oplysningsstøtten ophører efter 2008.
Tager man i betragtning, at det er Dansk Folkeparti, der har presset regeringen til at bryde aftalen med Europaudvalget, virker Dansk Folkepartis pludselige interesse i at bruge skattekroner på husstandsomdeling af en tekst, som man kan finde på nettet med to klik med musen, noget besynderlig og påfaldende.
EU-tilskuddet har i årevis sikret en folkelig forankring af debatten om Europa bl.a. gennem de folkelige organisationer på både ja- og nejsiden.
Det er dette oplysningsarbejde, som Dansk Folkeparti har tildelt dødsstødet - dette tilmed i en tid, hvor Lissabontraktaten ratificeres, og hvor regeringen har lagt op til diskussion om Danmarks forbehold og stilling i Europa, og der er derfor så meget mere grund til undren over Dansk Folkepartis og regeringens handling i den her sag.
Jeg vil i samme åndedrag tillade mig at sætte spørgsmålstegn ved Dansk Folkepartis reelle motiver med det forslag, som vi diskuterer her i dag.
Også ud fra en miljømæssig tilgang virker det ikke særlig hensigtsmæssigt at omdele traktaten til knap 2½ million husstande.
Lissabontraktaten er jo allerede fuld tilgængelig både som en læseletudgave i pjecer og i sin helhed.
Alle kan bestille Lissabontraktaten helt gratis hos EU-Oplysningen, som det også er blevet sagt af de tidligere ordførere, ligesom man kan downloade den fra nettet, og i og med at 83 pct. af befolkningen har internetadgang, burde dette ikke være et problem.
Derudover er traktaten også at finde på landets biblioteker.
Endelig, hvis man ser på den omkostningsmæssige side, kan man spørge sig selv, om ikke det bedre kan betale sig at bruge de x antal millioner kroner, som det vil koste i postudgifter, til oplysende debatkampagner.
For Socialdemokratiet er det naturligvis helt afgørende, at befolkningen har adgang til information om Lissabontraktaten.
Traktaten er vigtig, da den sætter rammerne og reglerne for det fællesskab, vi har om samarbejdet i EU.
Vi mener således, at en husstandsomdeling hverken ud fra et sagligt, miljømæssigt eller økonomisk perspektiv er den rette måde at debattere EU og traktaten på.
På baggrund af det kan Socialdemokratiet derfor ikke støtte forslaget.