runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2012-06-06:
Jeg stillede et meget klart spørgsmål til ministeren om, hvad jeg skal sige til de landmænd, der ikke kan finde ud af, om de hører under loven eller ej.
Og ministeren svarede meget klart: Spørg kommunen.
Nu spørger jeg så ministeren.
Nu forestiller vi os, at vores fælles embedsmænd i vores valgkredse i Roskilde, Lejre og Køge ringer til mig eller til ministeren og spørger om, hvad det så er, de skal svare.
Altså, jeg må sige, at jeg er dybt rystet over ministerens svar.
Det er, som om det ikke er gået op for ministrene, at de er ministre – jeg havde det på fornemmelsen, det gælder flere ministre i regeringen.
De er ikke bare ministre for de forslag, de fremsætter, de er ministre for hele ressortområdet.
Er sandheden ikke, at man igen begår løftebrud – igenigen.
For man lover i regeringsgrundlaget, at lovkvaliteten skal blive bedre, og den bliver tydeligvis værre, samtidig med at ministeren åbenbart ikke forstår, at det er ministerens ansvar i love og i forskrifter til kommunerne at tilvejebringe en sådan klarhed, at borgerne og kommunerne kan læse, hvad de har at holde sig til.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Jeg kan kun sige, at pilen peger direkte tilbage på Venstre, for de spørgsmål, der bliver rejst her af fru Birthe Rønn Hornbech, i øvrigt meget relevante såmænd, vedrører alene den lov, som Venstre selv har vedtaget.
Venstre sad selv på ministerposten, Venstre har selv vedtaget loven, så er der manglende lovkvalitet i den lov, L 158, fra 2011, synes jeg måske, at der skulle laves en lille intern ransagning på et Venstregruppemøde og ikke her i Folketingssalen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2012-06-06:
Jamen jeg kan jo næsten ikke andet end konstatere, at ministeren nærmest er gået af.
Ministeren bliver ved med at tale om gamle love, som om ministeren mener, at ministeren ikke har ansvaret for de love, der er gældende.
Jeg er nødt til igen at belære ministeren om, at ministeren er ansvarlig for alt, hvad der hører under ressortområdet.
Det er fuldstændig ligegyldigt, hvornår lovene er vedtaget, så al den historie er jo kun en afsløring af, at ministeren ikke ved, hvad det vil sige at være minister.
Er ministeren gået af?
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Ministeren er nødt til at konstatere, at det jo er den værste gang sludder, hun længe har hørt.
Naturligvis er jeg minister.
Naturligvis har jeg ansvaret.
Det er fru Birthe Rønn Hornbech, der stiller det spørgsmål.
Jeg mener ikke, at der er nogen problemer med lovkvaliteten, den er fuldstændig klar.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-06-06:
Sådan som debatten skrider frem her, bliver man jo mere og mere klar over, at der er en meget dårlig lovkvalitet i det forslag, regeringen her er kommet med.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren, om ikke ministeren mener, at det er udtryk for god regeringsførelse, når der er tale om, at loven er klar og forståelig, og at den i øvrigt har en høj lovkvalitet, således at den enkelte borger præcis ved, hvad man har at rette sig efter, og således at domstolene præcis ved, hvad de har at dømme efter?
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Jo, det er jeg faktisk enig i, og jeg mener faktisk også, at lovgivningen er klar.
Den er fuldstændig klar.
Randzoneloven gør det fuldstændig klart, at der skal være randzoner langs vandløb.
Det ændringsforslag, jeg kommer med her, handler om offentlighedens adgang.
Det er også fuldstændig klart.
Det er fuldstændig klart.
Så jeg mener sådan set, at lovgivningen er klar, at borgerne ved, hvad de har at holde sig til.
Det eneste, der kan rejses tvivl om, er nogle ganske få vandløb i det her land.
Her kan man være i tvivl om, om de er vandløb, og så kan man spørge kommunen og få et meget klart svar.
Jeg kan ikke se, hvad problemet er.
Lovkvaliteten er i orden.
Martin Henriksen (DF), 2012-06-06:
[Lydudfald]
... Venstre, når lovforslaget skal tredjebehandles.
Vil det også dér stå fuldstændig tindrende klart, hvad det er, der er Venstres position?
Altså, i Dansk Folkeparti er vi modstandere af det kønsneutrale ægteskab – det skal ikke være nogen hemmelighed – og det er ikke, fordi vi ønsker at forskelsbehandle, men fordi vi ønsker at fastholde, at ægteskabet er mellem mand og kvinde.
Det synes jeg der er mange gode argumenter for.
Så jeg vil godt have at vide: Hvad er Venstres position ved tredjebehandlingen af det her lovforslag?
Vil det også dér stå tindrende klart, hvad der er Venstres position?
Eyvind Vesselbo (V), 2012-06-06:
[Lydudfald]
... det er jo de ændringsforslag, som ligger.
Og jeg kan sige til hr. Martin Henriksen, at han kan glæde sig til at konstatere, hvordan Venstres medlemmer stemmer, i morgen, for vi har den regel, at når det er etiske spørgsmål, bliver vi stillet frit, så derfor vil Venstres medlemmer stemme ud fra den overbevisning, vi har netop i den her sag.
Steen Gade (SF), 2012-06-06:
Jeg skal bare som formand for Klima-, Energi- og Bygningsudvalget meddele, at udvalget ønsker både L 182 og L 183 sendt tilbage til udvalget til fornyet udvalgsbehandling her mellem anden og tredje behandling, altså begge forslag og ikke kun det ene, som det er skriftligt meddelt.
Per Stig Møller (KF), 2012-06-06:
Det er beklageligt, at man ved så vigtig en menneskelig sag får et lovforslag, som er så dårligt forberedt, og derfor har vi jo også ved førstebehandlingen sagt: Træk det dog tilbage, og kom tilbage til efteråret, når man har fundet ud af, hvad følgevirkningerne er af at lave ægteskab i forbindelse med homoseksuelle.
For der står jo faktisk kun i lovforslaget, at det har samme retsvirkninger som registreret partnerskab, og det vil sige, at man i virkeligheden sælger den samme vare, bare i et nyt indpakningspapir, og det er jo i hvert fald noget, der ville være i modstrid med markedsføringsloven.
Vi har også fået forkerte svar.
Så sent som i dag bliver der rettet op på forkerte oplysninger om homovielser i Portugal og Spanien, tror jeg.
Det viser sig også, at et høringssvar fra en biskop er forsvundet i processen, og det er jo ikke særlig godt, at Folketinget ikke får det, der er afleveret som høringssvar.
Så derfor er der jo tale om et gevaldigt lovsjusk, og det skriver vi også i vores beretning.
Men der skal ikke være tvivl om, at Det Konservative Folkeparti går ind for, at homoseksuelle har en umiddelbar ret til at blive viet i kirken.
Det arbejdede vi også for i vores regeringstid, og vi var tæt på at få et, tror jeg, bredt resultat, men det kan jo aldrig bevises faktuelt.
Det er historieskrivning på et grundlag, som ikke er afprøvet.
Men vi synes faktisk også, at ligesom man kalder sig homoseksuel eller man kalder sig heteroseksuel, skal det, der er forskelligt, respekteres som forskelligt, men behandles juridisk ens.
Det er det karakteristiske ved et samfund, der er pluralistisk og individualistisk.
Derfor har vi stillet forslag om, at man har to betegnelser, at man altså har vielse i kirken og så har to betegnelser.
Det er, at man vies til et ægteskab, og det betyder så mellem mand og kvinde, eller at man vies til et fællesskab – det var et udtryk, biskopperne kom med som forslag under min kirkeministertid – altså at man vies til et livsfællesskab, og det er så, når det er mand-mand eller kvinde-kvinde.
Det betyder, at ligesom man er heteroseksuel eller homoseksuel, er der også to forskellige betegnelser, når man går ind ad kirkedøren og ud ad kirkedøren igen.
Derfor håber jeg da, at der vil være forståelse for, at man respekterer, at det, der er forskelligt, skal respekteres som forskelligt, men behandles juridisk ens, og det er jo det, man gør, hvis man sørger for, at det har ægteskabsretsvirkninger.
Men det har regeringen jo bare ikke sørget for, for det har ikke ægteskabsretsvirkninger.
Det har fortsat kun partnerskabsretsvirkninger, hvilket betyder, at det er en falsk indpakning.
Det bedste ville være at trække det tilbage og give det en ordentlig behandling og så sørge for, at det juridiske grundlag for fremtiden er i orden.
Stig Møller (KF), 2012-06-06:
Det kan nås endnu.
Værsgo, hr. Per Stig Møller.
Christian Langballe (DF), 2012-06-06:
Tak for ordet, formand.
Jeg må sige, at jeg da med hensyn til det med, at Venstre bliver fritstillet i morgen, kan forstå, at det betyder, at det forbliver en hemmelighed, hvad Venstre har tænkt sig at stemme.
Det er jo ret interessant.
Så vil jeg også sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at vi er meget rørt over, at hr. Arbo-Bæhr er så bekymret; at man i Enhedslisten er så bekymret for folkekirken, havde jeg godt nok ikke troet.
Hvad angår lovforslaget, er det jo en kendt sag, at vi stemmer nej til lovforslaget, og det får vi rig mulighed for at begrunde mere principielt i morgen.
Men i forbindelse med andenbehandlingen vil jeg knytte nogle kritiske bemærkninger til lovkvaliteten eller mangelen på samme og hele processen.
Regeringen har jo haft travlt, det må man sige, alt for travlt med at tromle lovforslaget om det homoseksuelle ægteskab igennem.
Selvfølgelig kan regeringen gøre, hvad der passer den.
Den har jo flertallet bag sig, men tillad mig at udtrykke min forundring over, at sådan en omgang makværk på nuværende tidspunkt fremsættes som lovforslag og efterfølgende får lov til at passere igennem Folketinget.
Man fremsætter et lovforslag om det homoseksuelle ægteskab, hvor følgelovgivningen og retsvirkningerne slet ikke er kendte.
Med lovforslaget omdefinerer man med et trylleslag ægteskabet og familien fuldstændig, hvilket for mig er så stort og historisk et indgreb, at vi i Folketinget da bør vide, hvilke konsekvenser det får for familielovgivningen, børnelovgivningen osv. osv.
Men nej, udredningen er end ikke færdig.
Vi skal altså tage stilling til et lovforslag, som vi ikke kender konsekvenserne af.
Kan det virkelig passe, at regeringen beder os om at vedtage et lovforslag på så løst og ugennemsigtigt et grundlag?
Hvorfor gør man ikke arbejdet færdigt?
Hvorfor gør man ikke følgelovgivningen færdig, inden man beder os tage stilling?
Jeg forstår heller ikke, at der i bemærkningen til lovforslaget er så upræcise og på visse punkter direkte fejlagtige oplysninger, hvilket meget hurtigt giver anledning til forkerte konklusioner.
Lovforslagets intention er klar, den beskrives i lovforslaget med et citat fra regeringsgrundlaget, og der står: Regeringen vil give alle medlemmer af den danske folkekirke mulighed for at blive gift i kirken, uanset deres seksuelle orientering.
Så får man efterfølgende det indtryk af bemærkningerne, at det homoseksuelle ægteskab er ført ind i kirken i lande som Belgien, Spanien og Portugal.
Og her må man jo le.
Det er jo forkert, og man ved godt, at det er forkert på nuværende tidspunkt, for vi har gjort opmærksom på det.
Mine konfirmander ved, at man er katolik i de pågældende lande, og at ægteskabet derfor er et sakramente – altså et ægteskab mellem mand og kvinde.
Der er også forkerte oplysninger om den gældende praksis i Norge, og der bør i et lovforslag ikke optræde så upræcise og fejlagtige oplysninger, som det er tilfældet her.
Så det skulle være mine bemærkninger til forslaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2012-06-06:
Først og fremmest synes jeg, at hr. Eyvind Vesselbo burde smile noget mere.
Det her lovforslag skal vi jo råbe hurra for, fordi det er et forslag, som vil medføre, at vi ligebehandler homoer med heteroer.
Så jeg synes, at hr. Eyvind Vesselbo skal smile noget mere.
På den anden side er der spørgsmålet om det liberale.
Hvis man nu inddrager L 105, hvor man giver præsterne mulighed for at sige ja eller nej, kan man så ikke sige, at det er den måde, man burde gøre det på i forhold til den liberale tankegang?
Eyvind Vesselbo (V), 2012-06-06:
Så jeg synes også, hr. Jørgen Arbo-Bæhr skulle smile lidt og være glad over, at der i hvert fald er en forholdsvis bred enighed om det spørgsmål.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2012-06-06:
I modsætning til Dansk Folkeparti synes jeg som udgangspunkt, det er godt, at Venstre går ind for, at folk af samme køn kan blive viet i den danske folkekirke.
Og jeg synes, man bør sige, at det er en stor dag for ligebehandlingen i Danmark.
Så derfor synes jeg, man skulle se på regeringens lovforslag i stedet for at stå deroppe og sige: O.k., der er noget, man kan vælge til i stedet for at vælge fra.
Hvad er forskellen på det og det lovforslag, som regeringen har fremsat, om at man både kan vælge til, hvis man går ind for det, og vælge fra, hvis man går imod det?
Eyvind Vesselbo (V), 2012-06-06:
Det, der er forskellen på Venstres forslag her og regeringens lovforslag, er, at Venstres forslag er mere liberalt, idet vores forslag betyder, at når vi har ophævet forhindringerne, bestemmer vielsesmyndigheden selv, om man vil gøre brug af det, og i givet fald hvordan man vil gøre brug af det.
Det er jo meget mere liberalt end det, som ligger i det her lovforslag L 106.
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-06-06:
Nu har Venstre brugt nærmest al sin tid på at diskutere proces i forhold til det her lovforslag, der gør det muligt at foretage homovielser i kirken.
Af interesse kunne jeg godt tænke mig at vide, hvad ordførerens personlige holdning er til det her.
Eyvind Vesselbo (V), 2012-06-06:
Nu er det jo sådan, at jeg ikke kunne finde på at stille et ændringsforslag, som jeg selv har været med til at udarbejde, som jeg ville stemme imod, så det er et lidt underligt spørgsmål.
Jeg stemmer selvfølgelig for Venstres ændringsforslag, og det mener jeg ikke kan komme som nogen overraskelse.
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-06-06:
Jeg kan godt forstå, det var svært at høre spørgsmålet, fordi der er så meget uro, så jeg gentager det.
Men hvad er ordførerens personlige holdning til selve lovforslaget, altså at det er muligt nu, at man frivilligt kan foretage de her homovielser i kirken.
Hvad er hr. Eyvind Vesselbos personlige holdning til selve lovforslaget?
Eyvind Vesselbo (V), 2012-06-06:
Det mener jeg jeg allerede har svaret på en gang, nemlig at det vil man opleve i morgen, når vi tredjebehandler lovforslaget, for så vil man få en klar melding.
Det er da sådan set ikke noget at grine af eller smile af, for i øjeblikket behandler vi de her ændringsforslag, og i morgen kommer der en afstemning om lovforslaget.
Jeg kan forstå, det betyder meget for fru Özlem Sara Cekic at få at vide, hvad jeg mener.
Jørn Dohrmann (DF), 2012-06-06:
Det synes jeg ikke rigtig lykkes.
Men jeg vil da gerne spørge ministeren en gang til, om de her landmænd slipper for at betale ejendomsskat.
For nu har vi hørt, at ministeren mange gange har stået og fremhævet, at man får en kompensation både ved enkeltbetaling og via en særlig kompensationssats.
Slipper landmændene nu for at betale ejendomsskat af den jord, de nu ikke må råde over og ikke må bruge?
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Og om det fjumreår, som regeringen siger at kommunerne må have, kan man sige, at det vel nærmest er regeringen, der har brug for et fjumreår, og at det er det, man ligesom benytter sig af nu, nemlig at man har et fjumreår, hvor man indfører en lovgivning på det her område, som er totalt mangelfuld, bl.a. med hensyn til kortlægning og den slags ting.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Jeg vil gerne sige, at den lovgivning, vi har med at gøre her, handler om naturen.
Naturen ændrer sig hele tiden, og derfor er det nødvendigt at have nogle særlige definitioner.
Og her læner vi os også op ad en definition på vandhuller.
Det her Folketing har vedtaget lovgivning om vandhuller rigtig, rigtig mange gange.
I naturbeskyttelsesloven er der også fuldstændig klare regler om søer og vandhuller.
Så jeg vil sige, at er man i tvivl, må man jo spørge.
Men udgangspunktet er, at hvis et vandhul er større end 100 m², skal der være randzoner.
Det er ikke meningen, der skal være trampestier i randzonerne.
Hvis folk gerne vil bevæge sig ud i randzonerne, må de tage deres gummistøvler eller noget andet velegnet på, for det er i hvert fald ikke min tanke, at der skal komme nogen kommuner og rulle asfalt ud eller noget som helst andet.
Folk kan få adgang til naturen på lige fod med, hvad man kan andre steder, hvor der er adgang til naturen.
Så nej, det ligger der overhovedet ikke nogen som helst planer om.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2012-06-06:
Ministeren og jeg er jo opstillet i det samme område, så vi ved, vi har en del landmænd i området.
Nu har jeg siddet og lyttet meget længe til samtlige svar, og jeg er ikke blevet klogere, jeg er blevet mere bekymret.
Nu stiller jeg ikke spørgsmål til historien, jeg stiller spørgsmål til fremtiden, for ministeren har jo påtaget sig at administrere den lovgivning, der er, uanset hvornår den er vedtaget og af hvem den er vedtaget.
Så er det, jeg spørger: Nu skal ministeren administrere en lov med en straffebestemmelse.
Hvad er det så, ministeren og jeg siger til vore vælgere, når de kommer og spørger, om de har et vandløb, der er omfattet af randzoner?
Vi har jo hørt fra ministeren, at det kan der ikke svares på.
Man vil eventuelt lade være at straffe fra den første dag, men så er jeg nødt til sige til ministeren, at så retter man sig jo ikke efter den lov, som Folketinget vedtager, og derfor begår regeringen også i denne sag grundlæggende brud på grundlæggende retsprincipper, som er ældgamle.
Så hvad er det, jeg skal sige til mine landmænd, der ikke ved, om de har randzoner, om de falder ind under loven, og derfor altså ikke ved, om de kan blive straffet?
Synes ministeren ikke, at det er under et lavmål set fra et retssikkerhedsmæssigt synspunkt?
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Det vil jeg da meget gerne svare på, for fru Birthe Rønn Hornbech har jo ret i, at vi begge to kommer fra Sjælland, og det er faktisk sjældent, at man er så voldsomt i tvivl om et vandløb.
Ofte er vi så oven i købet så heldige på Sjælland, at vi har skilte, hvorpå der står, at det er et vandløb, og hvad det hedder.
Det er mere for sige, at vi nu lige skal have tingene lidt i perspektiv.
Hans Christian Schmidt (V), 2012-06-06:
Nu er vi jo nødt til at spørge fødevareministeren, for nu bliver det da rigtig interessant.
Så uanset om ministeren nu synes, ministeren har ansvaret for det eller ej, går jeg ud fra – og ministeren plejer at være klar i sin tale – at ministeren dog er minister.
Og det er hun jo så for de lovforslag, der bliver vedtaget i Folketinget.
Så nu er det ikke ministerens grundlag længere, nu er det ikke lovgrundlaget, en landmand bliver bedømt på, men hvad kommunen siger.
Så nu er landmanden helt ude at svømme.
Altså, i et langt stykke tid har vi hørt, at loven var klar.
Ja, det vil sige, at de 6 pct. vidste man ikke rigtig om var vandløb eller ej.
Men som ministeren sagde lige før om det med de særlige tilfælde, så ved man det jo nok, for hvis det er ned til Gudenå, kan man jo se det, hvorimod man kan være i tvivl, hvis det er ned til nogle andre vandløb.
Jamen det efterlader da stadig væk borgeren, som skal rette sig efter loven, i den situation, at han må sige: Hvor er jeg så – Gudenå kan jeg få øje på, men hvor er resten?
Vi er da nødt til at få ministeren til at svare nu helt konkret på, hvad man skal svare de landmænd, der spørger om det her.
Jo, men altså jeg er nødt til sige til fødevareministeren, at det er fuldstændig uinteressant, om det er i henhold til den lov, som er blevet vedtaget, eller ej.
Lige før sagde ministeren til undertegnede: Jeg bestemmer, hvornår loven sættes i kraft.
Vi regner med, at det er den 1. september 2012, men jeg bestemmer det.
Men hvis der er nogle, der skal tage ansvar, siger ministeren, at det må de andre tage.
Jamen altså, det følges jo ad.
Når ministeren sætter en lov i kraft, tæller det fra det øjeblik, og så er det ministerens ansvar.
Derfor er jeg bare nødt til sige, at det ikke ændrer på det.
Ministeren slipper ikke godt fra det her.
Det er skidt at høre på, for ministeren kan ikke forklare, hvad der sker, hvis en landmand ikke ved, om han bor ved et vandløb – og nu kan jeg forstå, at det er spørgsmål om at bo ved Gudenå eller et andet sted – eller om han bor der, hvor man får en undtagelse.
Det kommer helt an på ministeren.
Ministeren udtrykte det sådan: Jamen jeg bestemmer, om vi beholder bødebogen i lommen eller ikke.
Der kan man så stå som landmænd og vide ingenting – måske, måske ikke, det afhænger helt af ministeren.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Jeg kan godt nok høre, at hr. Hans Christian Schmidt roder rundt i begreberne her.
Måske han skulle prøve at genlæse nogle af de 105 svar på spørgsmålene, for jeg må meget klart sige: Loven siger, at der skal være randzoner der, hvor der er vandløb, og vandløb skal forstås i vandløbsloven forstand.
Det er kommunen, der har myndigheden for det.
Ergo: Er man i tvivl, må man spørge sin kommune.
Det er dem, der afgør, om der er tale om et vandløb.
Hvis der er tale om et vandløb, er der en randzone.
Det er det, der står i loven.
I spørgsmålet om ikrafttræden har jeg jo så også overtaget min forgængers løfte om, at loven kommer til at træde i kraft den 1. september.
I lovforslaget står der, at det bestemmer ministeren.
Ministeren har indtil videre tilkendegivet at ville følge den plan, der hele tiden har været lagt, om, at loven skal træde i kraft den 1. september.
Erling Bonnesen (V), 2012-06-06:
Tak for det.
Det har vi været igennem et par gange, og vi kan tage en vinkel mere med ind i det, for der står jo også, at der skal være randzoner omkring f.eks. vandhuller.
Så er der somre, hvor det regner meget, og der kan man måske godt komme over den grænse, så det vil kræve randzoner.
Så kan der være tørre år, hvor de såkaldte vandhuller bliver mindre, og hvis der så ikke har været kontrol det første år, er man måske i sin gode ret til ikke at få udlagt randzoner omkring det.
Så vi kan sige, at en ting er, at der ligesom er givet en lille pause i år 1, men hvad så i år 2 og år 3, når kontrollanten kommer?
Og hvordan vil man håndtere hele randzoneproblematikken med hensyn til det med at få defineret, hvad der er randzonepligtige vandhuller i det her morads?
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Jeg vil meget, meget gerne gentage over for hr. Hans Christian Schmidt, at den her lov er vedtaget af Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti.
Den bygger oven på andre love.
Den bygger bl.a. oven på vandløbsloven.
Vi genopfinder ikke vandløbsloven i randzoneloven.
Nu gentager jeg det fuldstændig klart igen: Kommunerne skal kunne fortælle, om det er et vandløb.
Hvis man er i tvivl om, hvorvidt man har vandløb på sin jord i vandløbslovens forstand, spørger man kommunen.
Kommunen siger ja eller nej.
Hvis det er vandløb, skal der også være randzone.
Så kan man få kompensation for den randzone, og der skal man spørge NaturErhvervsstyrelsen.
Lene Espersen (KF), 2012-06-06:
Ja, vi fik så et klart svar fra ministeren.
Energiafgrøder er gavnlige for miljøet, og alligevel foreslår regeringspartierne og Enhedslisten nu at reducere det areal, hvorpå man kan plante energiafgrøder.
Mette Gjerskov (S), 2012-06-06:
Man kan diskutere energiafgrøder på rigtig mange måder, men jeg er i hvert fald for energiafgrøder.
De er gavnlige for rigtig mange ting, og vi har brug for vedvarende energi.
Vi har brug for mere biomasse.
Derfor har regeringen rent faktisk hævet støtten.
Vi synes, det var lidt for slapt, hvad den tidligere regering lavede, så vi har hævet støtten til energiafgrøder.
Vi synes bare ikke, at de lige skal plantes i randzoner, og det synes landbruget så heller ikke er særlig praktisk.
Vi synes, de skal plantes nogle andre steder, og der giver vi gerne støtte til det.
Jeg er stærkt optaget af landbrugets situation.
Jeg har som minister brugt ufattelig mange timer på at forhandle og gøre, hvad jeg kunne, for at sikre landbrugets fremtid, også i Bruxelles under EU-formandskabet.
Det synes jeg bare jeg gerne vil sige fuldstændig klart.
Og så vil jeg gerne sige, at for mig hænger tingene sammen.
Hvis ikke borgerne kan komme ud i naturen, får de ikke nogen forståelse for naturen, og så gider de heller ikke at passe på den.
På den måde er adgangen til naturen med til at gøre naturbeskyttelse til en folkesag, og derfor mener jeg faktisk at det er en gave til danskerne.