runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Finn Sørensen (EL), 2014-02-07:
Jeg tror, at ordføreren er udmærket klar over, hvad Enhedslistens oplevelse af det her er.
Det synes jeg også jeg gav udtryk for.
Jeg startede nemlig med at sige, at hvis vi prøvede at sætte os i de menneskers sted, som vi nu har talt om her i et par timer, så skal vi nok se i øjnene, at de mennesker måske havde forventet, at der i en fattigdomsdebat i Folketinget ville komme nogle konkrete tilsagn fra et flertal af Folketingets partier om nogle løsninger, der kunne forbedre deres situation, ikke mindst økonomisk, for det er nu engang det helt store problem for de mennesker, vi her taler om.
Og der var jeg jo ærlig nok til at erkende, at det tilsagn har de ikke fået.
Det kunne de godt få fra Enhedslistens side, og det har de sådan set fået.
Jeg hørte også, at Socialistisk Folkeparti var lidt på vej, i forhold til om der måske ikke nok burde gøres noget ved den der kontanthjælpsreform.
Jeg er ked af, at vi igen skal vente til finanslovsforhandlingerne.
Men det er dog et fremskridt.
Så jeg synes, at jeg har været meget realistisk og ikke forsøgt at overspille resultatet af den her debat.
Når det er sagt, vil jeg gerne henlede opmærksomheden på en vigtig sætning i det forslag til vedtagelse, som vi har fremsat sammen med regeringspartierne og Socialistisk Folkeparti.
Det er nemlig den sidste sætning: »Folketinget opfordrer regeringen til – i indeværende år – at tage initiativ til en drøftelse af, hvordan man kan nedbringe antallet af fattige frem mod 2020.« Jeg havde gerne set en endnu mere håndfast formulering, der talte om en halvering eller et meget mere konkret mål, men drøftelsen er i gang.
Vi får en forhandling om det her spørgsmål, som alle Folketingets partier kan bidrage til.
Det er et fremskridt.
Det er lille, men det er et fremskridt.
Så det er jeg glad for.
Mai Mercado (KF), 2014-02-07:
Det er så lille, at det kan være svært at sige, at der er tale om et fremskridt.
Nu refererede hr. Finn Sørensen til det forslag til vedtagelse, der er blevet udarbejdet, og jeg startede med at kalde det for en smule tandløst.
Jeg mener vitterlig, at det da må betegnes som en smule tandløst, at man bare fra Enhedslistens side accepterer, at der nu årligt skal laves nogle redegørelser, og at man nu har en fattigdomsgrænse, som ikke bruges til noget, og i øvrigt har man heller ikke tænkt sig at bruge den i fremtiden.
Det var jo det, som regeringen tydeligt sagde.
Så vil jeg bare spørge hr. Finn Sørensen og Enhedslisten: Kan det virkelig passe, at Enhedslisten som parlamentarisk grundlag ikke vil presse regeringen til at tage det her emne mere alvorligt?
I sidder jo med muligheden for at gøre det.
Hvorfor benytter I jer ikke af den mulighed, så der kan laves socialpolitik til gavn for alle dem, som har hjælp behov ude i samfundet?
Finn Sørensen (EL), 2014-02-07:
Jamen det vil vi skam også gøre, og dagens debat er jo et lille led iblandt mange led og mange forsøg, som Enhedslisten gør på at råbe den her regering op, når det drejer sig om at leve op til sin egen målsætning om at mindske ulighed og fattigdom.
Men jeg kan da forsikre ordføreren om, at hvis det var sådan, at ordføreren havde fremsat et forslag til vedtagelse, hvor der var noget i, som var mere konkret end det, vi har kunnet lave sammen med regeringspartierne, så havde vi da taget det.
Det kan jeg altså bare ikke finde.
Der kan jeg læse – det er glimrende, og jeg er glad for det – at man vil forebygge og bekæmpe årsagerne til fattigdom snarere end at anvende formler derpå.
Så er der en lillebitte smule mere gods i det, vi har aftalt med de andre.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-02-07:
Der er ikke mere at foretage i dette møde.
Jeg henviser til den dagsorden, der fremgår af Folketingets hjemmeside, og jeg skal i øvrigt henvise til ugeplanen, der også fremgår af Folketingets hjemmeside.
Mødet er hævet.
Eyvind Vesselbo (V), 2014-02-07:
Først vil jeg sige, at det forslag til vedtagelse, som ordføreren læste op, lyder rigtig fornuftigt, så det har Venstre tænkt sig at støtte og stemme for.
Det andet, som ordføreren sagde, og som også var interessant, var, at den her debat drejer sig om socialpolitik, og derfor er det meget relevant lige at strejfe diskussionen omkring satspuljen og i øvrigt også alle de andre puljer, som der jo er en diskussion om i øjeblikket.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren, om ordføreren har den samme opfattelse, som jeg har, nemlig at administrationen af disse puljer godt kunne foregå på en bedre måde, end tilfældet er i dag, sådan at de penge, der er i satspuljen og i andre puljer, faktisk når ud til de borgere, som har brug for dem, nemlig dem, der muligvis er fattige, i hvert fald er en del af dem i de udsatte grupper – i modsætning til i dag, hvor en del af pengene havner ovre i ministeriet hos embedsmændene.
Jo, men det er bare væsentligt i den her sammenhæng.
For netop de puljer og satspuljen skal jo, som ministeren selv sagde, ud til de mennesker, der har brug for det, altså de udsatte personer.
Og hvis man ikke administrerer de her puljer på en ordentlig måde, sådan at pengene faktisk når derud, er det jo et problem.
Det tror jeg ministeren er enig med mig i.
Det, som er tilfældet, er, at den måde, puljerne administreres på i øjeblikket, gør, at det ikke er størstedelen af pengene, som når ud til de udsatte grupper.
Det er det, jeg godt vil have ministeren kigger på, altså de to uheldige sager med de tidligere ministre, men også kigger på den måde, man administrerer pengene på, så pengene ikke havner et sted til glæde for embedsmændene, men til glæde for de udsatte.
Finn Sørensen (EL), 2014-02-07:
Også her vil jeg da opfordre ordføreren til at sætte sig ind i den udmærkede rapport, for så vil man jo se, at når vi taler om en fattigdomsgrænse – i hvert fald i regeringens og Enhedslistens forstand – er det ikke bare en økonomisk formel; så er der nogle andre begreber, vi også skal arbejde med.
Men jeg vil gerne stille et spørgsmål til ordføreren for at høre lidt om, hvad ordføreren så konkret vil gøre, for jeg kan forstå på det her forslag til vedtagelse, at ordføreren faktisk anerkender, at der er noget, der hedder fattigdom – for ellers ville man vel ikke arbejde på at forebygge og bekæmpe årsagerne.
Indgår det efter ordførerens begreber i bekæmpelse af fattigdom, at der skal indføres et loft over kontanthjælpen, sådan at f.eks. børnefamilier bliver modregnet i deres børnecheck, boligsikring, og hvad man ellers måtte indregne?
Og hvis ordføreren mener, at det er et led i bekæmpelse af fattigdom, kunne vi så få at vide, hvor det her loft skal ligge, og hvilke konsekvenser det vil have for de her rigtig levende fattige mennesker, som ordføreren gerne vil hjælpe?
Mai Mercado (KF), 2014-02-07:
Det her er jo lige nøjagtig det, der viser min pointe om, at den her diskussion er kommet væk fra at handle om det centrale, nemlig socialpolitikken, nemlig hvordan vi sørger for, at vi tager hånd om dem, som er socialt udsatte, dem, som har en far eller mor, der drikker, dem, som bliver seksuelt misbrugt, eller som er hjemløse, eller hvad det nu måtte være.
I stedet bliver det en diskussion om arbejdsmarkedspolitik.
Og vi kan da godt diskutere kontanthjælpsreform, for heldigvis er jeg også arbejdsmarkedsordfører, men det bør bare ikke være det, der er det centrale.
Men når nu det handler om kontanthjælpsloftet, er jeg tilhænger af, at vi rent faktisk genindfører det, præcis som det var.
Og det er jeg, fordi det, vi så med det lovforslag dengang, var, at op til 3.000 ville undlade at komme i arbejde, altså ikke ville blive en del af arbejdsstyrken, og det synes jeg da er rigtig ærgerligt.
Vi hørte jo den radikale ordfører sige, at vi ved, at jo længere tid man er på kontanthjælp, jo større risiko har man også for at udvikle diverse sygdomme og også for aldrig at komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Og derfor er det da ærgerligt, at regeringen ikke har større ambitioner for de borgere i vores samfund, og at man bare opgiver folk og synes, det er o.k., at de er på kontanthjælp.
Jeg tror, at hvis hr. Finn Sørensen gjorde sig den ulejlighed at tale med arbejdsmarkedsordførerne om kontanthjælpsloftet – hos hvem det jo rettelig ligger – ville han få det helt klare svar, at Venstre også ville være enig i, at det skulle genindføres.
Det, der er helt afgørende for mig, er, at det kontanthjælpsloft, fratrukket de her timeregler, betød, at den ene ægtefælle skulle op at tjene 30.000 kr. – 30.000 kr.! – for at det kunne betale sig for den anden at tage et arbejde.
Og så må jeg bare sige, at der jo ikke længere er tale om fattigdom, altså når man skal op at tjene 30.000 kr. for at tage et arbejde.
Finn Sørensen (EL), 2014-02-07:
Tak til ministeren, og tak for, at ministeren går på talerstolen, så jeg lige får mulighed for at stille det samme spørgsmål, som jeg også har stillet til ordførerne for de to regeringspartier, og det er jo spørgsmålet om virkningerne af den her kontanthjælpsreform
: Deler ministeren de andre ordføreres opfattelse af, at kontanthjælpsreformen indebærer en reel fare for, at flere unge mennesker havner i hjemløshed og fattigdom på grund af de meget lave ydelser, som nu gælder også for 25-29-årige?
Alle deler jo ønsket om, at alle kommer med på vognen, men forudsætningerne for...
Vi prøver igen, jeg håber ikke, det bliver trukket fra taletiden.
Regeringens egne økonomiske beregninger for kontanthjælpsreformen viser jo, at man ikke engang selv forventer, at alle kommer med på vognen.
Når vi taler om de uddannelsesparate, den målgruppe, man har sat dér på 40 pct. af de 50.000, er det jo kun 20 pct., regeringen selv regner med kommer med på vognen.
Hvad skal der så ske med de 80 pct., som ikke kommer med på vognen?
De risikerer jo netop at skulle leve i 3 år eller mere for 5.000 kr. i disponibel indkomst, altså langt under den fattigdomsgrænse, som regeringen selv har fastsat.
Og hvis reformen indebærer en risiko for det, er der så ikke noget i den reform, der skal laves om?
Joachim B. Olsen (LA), 2014-02-07:
Skal uligheden stige eller falde?
Det var da et langt udenomssvar på et meget simpelt spørgsmål.
Jeg spørger: Skal uligheden stige eller falde?
Det spørger jeg naturligvis om, fordi den politik, som den her regering fører, har medført en stigende ulighed – en stigende ulighed, en forskel på indkomsterne.
Jeg spørger også, fordi ordførerens parti er af den opfattelse, og den deler vi i Liberal Alliance, at der skal gøres noget ved topskatten, at det skal kunne betale sig at arbejde, og at produktiviteten i det her samfund skal øges.
Øger man produktiviteten, ja, så stiger uligheden altså også, alle bliver mere velstående.
Derfor er det jo et meget enkelt spørgsmål, som man bør kunne svare meget enkelt på: Skal uligheden stige eller falde?
Og man kan ikke sige, at man kan begge dele på samme tid, for det er der hverken i Danmark eller andre lande rigtig nogen evidens for at man kan.
Karin Nødgaard (DF), 2014-02-07:
Det ene drejer sig om det forslag til vedtagelse, som regeringen har en andel i.
Der står jo faktisk, at man konstaterer, at regeringens målsætning er at mindske fattigdom og ulighed.
Så skal jeg bare lige høre: Er ministeren enig i det?
For jeg ved, at ministerens egen partiformand i 2013 udtalte, at den øgede ulighed ikke er noget problem.
Det blev i hvert fald sagt meget tydeligt.
Det var den ene del af det, og det kan der egentlig svares meget kort på.
Men det andet synes jeg er interessant netop som socialordfører.
Det er det med satspuljen og satspuljens fremtid, som jeg var inde på i min ordførertale.
For jeg har store bekymringer, og det har jeg ytret igennem de her par år, jeg nu har været socialordfører.
Hvad er ministerens intentioner med satspuljen og dens fremtidige finansiering?
Kunne ministeren være enig med Dansk Folkeparti i, at vi måske skulle gå ind og kigge på, om vi kan finde en anden måde at finansiere den her pulje på, f.eks. via den store finanslov, sådan at vi er sikre på, at vi også i mange år frem vil have en pulje af penge, som vi kan dele ud netop til de svageste og mest udsatte i vores samfund?
Det første spørgsmål fik jeg slet ikke svar på.
Det var i forhold til forslaget til vedtagelse og det med, at jeg har hørt, at ministerens partiformand har udtalt sig om ulighed, altså om det er et problem eller det ikke er et problem.
Men jeg vil egentlig godt stadig lige fokusere på det her: Vi har et problem; vi har fået at vide af finansministeren, at vi frem til 2017 ikke skal forvente, der er nye midler i satspuljen.
Det er jo, fordi lønudviklingen ikke er så positiv, og vi tager egentlig midlerne fra overførselsindkomsterne osv.
Det gør så, at vi ikke har ret meget til alle de der ting, som ministeren jo står og nævner som en mulighed.
For dem er vi jo egentlig allerede i gang med, altså gældsrådgivning osv. Men der er bare ikke midler til det.
Og så kan vi kalde den noget andet, hvis det skulle være det.
Eyvind Vesselbo (V), 2014-02-07:
Nu er det jo ikke første gang, vi drøfter puljer, heller ikke her i salen, og det har også været drøftet i lang tid i medierne.
Det er bl.a. meget aktuelt nu her, for der er to ministre, som er kommet i klemme på grund af den måde, man i ministeriet administrerer de puljer på, man har med at gøre.
Så jeg vil godt spørge ministeren, hvad ministeren har tænkt sig at gøre for at få styr på administrationen af de over 300 puljer, som er i Socialministeriet – og puljekontoret, satspuljen og ministeriet administrerer i fællesskab nogle af dem.
For sådan som det er i øjeblikket, er der kaos, og der er uigennemskuelighed.
Derfor havner ministre i uføre, fordi de heller ikke selv har helt styr på, hvordan man skal administrere de her puljer.
Jeg ser jo meget nødig, at den nye minister kommer til at havne i samme situation som sine to forgængere.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-02-07:
Det, som hr. Finn Sørensen siger, er selvfølgelig noget sludder.
Jeg har lige læst op fra Finansministeriets rapport, som siger, at når man de produktivitetsmål, som regeringen har sat sig – og det synes vi er nogle gode mål, vi er måske lidt mere ambitiøse – vil det altså betyde, at et pensionistpar vil få øget deres reelle rådighedsbeløb med 2.300 kr.
Det samme vil et par på kontanthjælp, og et par på førtidspension vil få øget deres rådighedsbeløb med 3.200 kr.
Et privatansat funktionærpar med to børn vil få øget deres rådighedsbeløb med 7.300 kr., så ja, de vil blive relativt mere rige, men alle vil blive rigere.
Karin Nødgaard (DF), 2014-02-07:
I forhold til det første kan jeg sige, at det faktisk er noget, der optager mig rigtig meget.
Og det gør det, fordi jeg ud over at være socialordfører også er idrætspolitisk ordfører.
På det område har jeg faktisk oplevet, hvor meget det kan hjælpe netop nogle af de her borgere – især børn og unge, som har det svært – hvis de kommer ind og bliver en del af et fællesskab, f.eks. i idrætsklubber osv.
Jeg synes jo netop, at man kan se – i forhold til det, som hr. Finn Sørensen taler om, altså afsavnsmetoden – at det er her, vi skal gribe ind.
Det er her, vi kan forebygge, så man ikke føler, at man lider nogle afsavn, men at man faktisk en del af et fællesskab i en idrætsklub og har det rigtig godt; man går måske hjem og får hevet sine forældre med hen i idrætsklubben.
Jeg har været så heldig og privilegeret, at jeg har været ude at se, hvordan det her fungerer i udsatte boligområder.
Heldigvis har vi også i satspuljekredsen, hvor Enhedslisten så ikke er en del, været med til at bevilge midler til det område.
Finn Sørensen (EL), 2014-02-07:
Jeg tror, at de mennesker, vi taler om, ikke oplever, at det går bedre for dem.
Og jeg bad hr. Joachim B. Olsen ligesom prøve at få ind i sin tankeverden, hvordan det kan være at leve i 3 år for en disponibel indkomst af den størrelse, som jeg beskrev.
I forhold til hele den teoretiske diskussion kan man jo læse det alt sammen i den udmærkede rapport, som regeringens ekspertudvalg har lavet, hvoraf det nemlig fremgår, at fattigdom er et relativt begreb – sådan er det i alle samfund.
Og kendsgerningen er jo, at i samme periode er uligheden også vokset i økonomisk forstand.
Også her vil hr. Joachim B. Olsen have glæde af at kigge på de tal, som Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har lavet.
Mai Mercado (KF), 2014-02-07:
Altså, jeg tror, at det, jeg hæftede mig mest ved, var, at det forslag til vedtagelse da lød lidt tandløst, hvis man er fra Enhedslisten.
Gjorde det ikke det?
Så skal der laves nogle redegørelser en gang om året, så bliver der lavet en teoretisk fattigdomsgrænse, som jo er meget fin på papiret, men altså, når det hele kommer til stykket, vil jeg sige til hr. Finn Sørensen, rykker en fattigdomsgrænse ingenting.
Så jeg vil egentlig bare spørge hr. Finn Sørensen: Hvorfor har man lavet en fattigdomsgrænse, som ikke bruges, og hvorfor accepterer Enhedslisten, at man ikke bruger den her fattigdomsgrænse, når man nu er parlamentarisk grundlag?
Finn Sørensen (EL), 2014-02-07:
Vi er jo et parti, som også gerne vil prøve at flytte lidt på tingene, specielt på et område, hvor de borgerlige partier har skabt store problemer.
Og der må vi søge alliancepartnerne, hvor de er, og de er jo helt tydeligt ikke ovre i den side af salen, hvor fru Mai Mercado befinder sig.
Der befinder vores alliancepartnere sig jo overhovedet ikke.
Men nu er det sådan, at regeringen jo har skrevet en udmærket målsætning, som jeg også fremhævede.
Den vil vi gerne holde regeringen fast på, og til det arbejde er det en god ting, at der er blevet fastlagt en fattigdomsgrænse.
Vi er fuldstændig enige om, at den ikke i sig selv løser nogen problemer, og det hørte jeg også socialministeren sige før.
Socialministeriet og socialministeren har jo selv prøvet at formulere nogle 2020-mål.
Det kan diskuteres, hvor gode og konkrete de er.
Gode er de i hvert fald, men hvor meget er der i dem, hvis der ikke følger penge med?
Den diskussion har vi hele tiden.
Det vil vi også få her, men vi er tilfredse med, at der her i dag i det forslag til vedtagelse, vi lægger op til, er en enighed med regeringspartierne om, at ja, vi er stærkt uenige om den økonomiske politik, men vi er trods alt enige om at måle på konsekvenserne af den og af den lovgivning, som bliver lavet, og som er relevant for den gruppe af mennesker, vi taler om.
Det er trods alt en start på diskussionen.
Så kræver det jo et flertal i Folketinget, hvis man vil have en ordentlig socialpolitik, der gavner de mennesker, og der har vi så desværre stadig væk en lang vej at gå.
Mai Mercado (KF), 2014-02-07:
Det kræver et flertal i Folketinget, og så er det jo lidt sjovt, at det er regeringens parlamentariske grundlag, som står og ikke kan være med til at lave politik.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge, om hr. Finn Sørensen er glad for den fattigdomsgrænse, der er blevet lavet, og spørge lidt ind til, hvilken værdi en fattigdomsgrænse, som alene er teoretisk, har.
Og så kan jeg ikke lade være med også lige at gøre en bemærkning om alliancepartnere, for nu siger hr. Finn Sørensen, at de her reformer, som regeringen har lavet, jo altså ikke har pyntet på det.
Det kunne jo godt være, at man som parlamentarisk grundlag skulle tage lidt fat i ørerne på regeringen og sige, at nu skal den til at lave noget politik, som også det parlamentariske grundlag kan være enig i.
Så mit sidste spørgsmål skal egentlig bare være, som følger – det er meget åbent: Hvilken politik, som kunne gavne de socialt udsatte her i Danmark, har Enhedslisten egentlig fået igennem?
Finn Sørensen (EL), 2014-02-07:
For at starte med det sidste vil jeg sige, at jeg allerede i min ordførertale nævnte et meget konkret eksempel, som har haft betydning for ret mange tusinde mennesker, nemlig at vi afskaffede de fattigdomsydelser, som VK-regeringen gennemførte sammen med Dansk Folkeparti, og som jo betød, at der kom en starthjælp på de her lidt over 5.000 kr., som man altså mente var tilstrækkeligt at leve for.
Man indførte et kontanthjælpsloft, som vi også har fået at vide at man vil indføre igen, hvis man får magt, som man har agt.
Altså, man vil rulle de små fremskridt, som det er lykkedes Enhedslisten at gennemføre sammen med den her regering, tilbage.
Eyvind Vesselbo (V), 2014-02-07:
Jeg må sige, at det undrer mig lidt, at hr. Finn Sørensen på den måde har armene oppe, når han taler om den her fattigdomsgrænse, for hr. Finn Sørensen står og siger, at det er fantastisk godt, at vi har fået en fattigdomsgrænse, men at den ikke kan bruges til noget, den kan ikke løse problemet.
Så er det jo man siger, at der er blevet lavet noget, som åbenbart ikke rigtig kan bruges til noget andet end en eller anden akademisk debat om et begreb.
Det er jo sådan set også det, der står i det her forslag til vedtagelse: at vi skal arbejde videre med begrebet fattigdom.
Men hvad hjælper det alle de mennesker derude, som måske føler, at de er fattige, og har brug for, at også Enhedslisten er med til at komme med andet end kritik?
For det var jo faktisk det, hr. Finn Sørensen gjorde: Han stod og kritiserede regeringspartierne for regeringsgrundlaget og for ikke at gøre noget på det her område, og det er jeg sådan set meget enig i.
Men det, der er problemet, er, at hr. Finn Sørensen ikke selv kommer med nogen forslag.
Skal de have mere i førtidspension?
Skal de have mere i løn?
Og hvad med dem, som har en højere løn, men måske faktisk er mere fattige end dem, der ligger under grænsen, fordi de ikke kan styre økonomien?
Hvad med dem, hvad vil hr. Finn Sørensen gøre for dem?
De er udelukket.
Finn Sørensen (EL), 2014-02-07:
Jeg tror egentlig ikke, at jeg har nok taletid til at fortælle om alt det, som Enhedslisten vil gøre i forhold til de mennesker.
Der tror jeg ordføreren udmærket kender Enhedslistens politik: Vi er modstandere af den politik, der bliver ført af Folketingets flertal, inklusive hr. Eyvind Vesselbo, når det drejer sig om at forringe indtægtsgrundlaget for fattige mennesker i det her land.
Det gjorde man senest med skattereformen i 2012, som blev lavet mellem regeringen og Venstre, og som på sigt betyder en drastisk forringelse af reguleringen af overførselsindkomsterne, hvilket er noget, der rammer den her gruppe mennesker virkelig hårdt.
Hvad fattigdomsgrænsen angår, kan jeg bare anbefale ordføreren at læse den her rapport.
Men jeg vil gerne give et konkret eksempel på, hvorfor det er vigtigt at arbejde videre med det her begreb.
Der bliver nævnt, at vi skal have udviklet det, vi kalder budget- og afsavnsmetoden.
Budgetmetoden er der faktisk nogle kommuner, der har arbejdet med.
Hvad bruger de den til?
De prøver at opstille det, man kunne kalde et skrabet budget, der skal til, for ligesom at leve et bare nogenlunde anstændigt liv i kongeriget Danmark.
Det er der kommuner, der har gjort.
Hvad bruger de det til?
De bruger det til at lokalisere de borgere, der skal have en særlig hjælp i forhold til at klare dagligdagen – borgerne skal måske have noget ekstra gældsrådgivning.
De skal måske udnytte en af de muligheder, som vi har skabt i lovgivningen sammen med regeringen, for at hjælpe mennesker, der er truet med udsættelse af deres bolig, med at betale deres husleje, så deres økonomi kan komme på fode.
Jamen når jeg ikke svarede, var det, fordi jeg prioriterede at svare på nogle ting, som måske ikke var helt selvfølgelige.
For ordføreren kender jo udmærket Enhedslistens holdning til fattige mennesker og overførselsindkomster.
Det er, at de selvfølgelig skal have noget mere at leve af.
Det er vel ikke så indviklet.
Og så skal de så vidt muligt hjælpes videre i noget uddannelse og noget job.
Og de skal have gældsrådgivning og alt det der, som ordføreren jo udmærket godt ved at Enhedslisten mener.
Men jeg noterede mig en sjov bemærkning.
Nu kan ordføreren jo ikke komme til at svare lige nu, men så måske i sin taletid.
For jeg hørte faktisk ordføreren sige, at det kunne jo være meget godt med sådan en fattigdomsgrænse, hvis den blev brugt til at hjælpe de der mennesker.
Så jeg ser virkelig frem til, at ordføreren lige om lidt omsider tilslutter sig ideen om, at vi skal have en fattigdomsgrænse, og at vi skal bruge den, og også selv kommer med nogle bud på, hvordan vi skal bruge den til at løfte mennesker ud af fattigdom.