Tom Behnke (KF), 2008-04-10:
Terror og trusler mod landets sikkerhed er desværre blevet aktuelt.
Når det er tilfældet, har et land indlysende pligt til at beskytte sine egne borgere mod terror og terrortrusler, og det er i den forbindelse helt naturligt at udvise udlændinge, som er en trussel mod landets sikkerhed.
Vi har ikke bare ret til det, vi har efter min mening også pligt til at gøre det, og derfor står Det Konservative Folkeparti helt bag reglerne om mulighed for administrativ inddragelse af opholdstilladelse, når en herboende udlænding er mistænkt for at planlægge terrorhandlinger.
De regler stod vi bag, da de blev skrevet og vedtaget af et meget, meget bredt flertal i Folketinget, og det gør vi fortsat - også nu, hvor reglerne bliver brugt i praksis.
Vi ryster ikke på hånden, vi vidste, hvad det var, vi gjorde.
Imidlertid er der nu opstået et dilemma, hvis personen ikke kan tvangshjemsendes, fordi vedkommende risikerer at blive udsat for tortur eller dødsstraf i sit hjemland.
Det respekterer vi selvfølgelig, for vi sender ikke folk tilbage til tortur eller dødsstraf.
Men det giver et dilemma, for betyder det så, at terrorister fra alverdens lande bare kan smutte til Danmark og gemme sig her og blive her resten af livet, fordi vi ikke kan hjemsende dem?
Indstillingen sendes til Justitsministeriet, der gennemgår hele sagen og giver den videre til justitsministeren, der gennemgår sagen og egenhændigt skriver under, hvis ministeren er enig.
Så går sagen videre til Integrationsministeriet, der igen går hele sagen igennem, og hvis de også er enige, går sagen videre til integrationsministeren, som igen går sagen igennem og egenhændigt skriver under, hvis ministeren er enig.
Det er altså en lang procedure, inden det kan lade sig gøre, og det er altså vedrørende selve inddragelsen af opholdstilladelsen.
Selve udsendelsen bliver så forelagt Flygtningenævnet, hvis den pågældende ikke ønsker at forlade landet frivilligt, og så er det Flygtningenævnet, der skal vurdere, om vedkommende kan sendes hjem eller ej.
Hvis det ikke kan lade sig gøre, hvis der f.eks. er begrundet mistanke om, at vedkommende vil blive udsat for tortur eller dødsstraf ved hjemvenden til eget land, får den pågældende i stedet det, der hedder tålt ophold her i landet.
Vedkommende får altså lov til at blive her, vedkommende bliver sat på fri fod, og det betyder altså, at terrormistænkte går rundt på fri fod her i landet.
Det holder simpelt hen ikke, og derfor er vi nødt til at handle og agere på nuværende tidspunkt.
Den nuværende model med administrativ inddragelse af opholdstilladelsen skyldes jo hensynet til efterretningstjenestens arbejdsmetoder.
Det nytter ikke noget, at man kaster så meget offentlighed over efterretningstjenestens arbejdsmetoder, at alverdens terrorister kan køre uden om det sikkerhedsnet, vi har her i landet, og det nytter heller ikke noget, at hensynet til samarbejde med andre landes efterretningstjenester sættes over styr.
Det duer ikke, for vi er nødt til at samarbejde for at få informationer og oplysninger, og det duer heller ikke, at vi i disse sager risikerer at udsætte vidnernes liv for fare.
Der er jo ingen tvivl om, at hvis man som en person, der har kendskab til miljøet, vidner mod sine egne, er man absolut i livsfare.
Derfor vedtog vi en procedure, som var i stand til at sikre, at efterretningstjenesten kunne arbejde, og som kunne sikre, at vidnerne ikke led overlast, og derfor er det altså ikke muligt at føre en helt normal procedure ved domstolene.
Men den nuværende model har jo altså den svaghed, at Flygtningenævnet kan afvise at effektuere udvisningen, og dermed får de pågældende personer tålt ophold på fri fod her i landet.
Det er et dilemma, for det kan jo under ingen omstændigheder accepteres, at det sker.
Fra konservativ side har vi det krav, at terrormistænkte enten skal udvises af landet, hvis det er muligt, eller også skal de sidde under lås og slå.
Det handler om landets sikkerhed, og derfor er vi fra konservativ side tilfredse med, at regeringen prompte har reageret og er i fuld gang med at nedsætte en arbejdsgruppe, der skal se på, hvordan vi kan løse det dilemma, der er opstået, nemlig at personer, der vurderes til at være til fare for landets sikkerhed, render rundt på fri fod her i landet.
Det er vi tilfredse med, og derfor støtter vi forslaget til vedtagelse.