runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Louise Schack Elholm (V), 2011-02-24:
Jeg synes, vi må gøre det helt klart, at familiepolitikken er utrolig vigtig, men familiepolitikken er meget andet end bare det at tale om barselorlov og mange andre ting, som er meget vigtige.
Familiepolitik handler også om at skabe nogle rammer for vores børn, der rækker ud i fremtiden, nogle rammer, der sikrer, at der er et velfærdssamfund for vores børn, og jeg må sige, at det sigte synes jeg overhovedet ikke oppositionen har vist noget af i dag.
Man er kommet med nogle gyldne løfter, som er fuldstændig ufinansierede, og hvad betyder det?
Det betyder, at vi efterlader de kommende generationer – vores børn – med en meget, meget stor regning; en regning, der vil gøre, at de ikke vil kunne opretholde det velfærdssamfund, som vi kender i dag, og det synes jeg man skal tage alvorligt.
Jeg synes, man skal tage den økonomiske situation alvorligt og ikke bare komme med det ene ufinansierede løfte efter det andet.
Noget af det vigtigste, vi kan gøre for vores børn, er derfor at sikre en fornuftig økonomisk politik, så det også er et velfærdssamfund, vores børn er voksne i.
Julie Skovsby (S), 2011-02-24:
Tak for det.
Jeg vil meget gerne stille ordføreren et spørgsmål, når nu vi diskuterer de to veje, vi kan gå i dansk politik, og det er tydeligt for enhver, tror jeg, især for børnefamilierne, at regeringen og Dansk Folkepartis vej er besparelser.
Vi derimod ønsker at skabe vækst, fremrykke offentlige investeringer og til sidst arbejde os ud af krisen.
Jeg vil blot stille spørgsmålet, om man som borgerlig politiker ikke engang imellem overvejer, om man kan spare for meget på netop det her område.
Kan man spare for meget på børneområdet i forhold til de besparelser, der sker i daginstitutioner, i forhold til hvor meget man presser forældre, i forhold til de mange, mange områder, hvor vi ser der sker besparelser?
Kan man spare for meget?
Louise Schack Elholm (V), 2011-02-24:
Denne indstilling, som ordføreren viser her, minder mig om det, jeg nogle gange ser i Luksusfælden.
Jeg ved ikke, om fru Julie Skovsby ser Luksusfælden, men man kan se eksempler på forældre, der har de her dyre, dyre kreditkort og køber masser af legetøj til deres børn, fordi de synes, det er godt for deres børn, at de har legetøj.
De glemmer bare at tænke på, at der også skal betales for det legetøj, og det er ikke godt for børnene, hvis konsekvensen af, at de får mere legetøj, er, at familien mister huset.
Så for mig er det altså vigtigt, at der skabes nogle stabile rammer for vores børn og ikke bare nogle rammer, som er det rene overbud, som er ufinansierede.
Der skal være hold i det, vi lover dem.
Julie Skovsby (S), 2011-02-24:
Mit spørgsmål var egentlig meget enkelt det, nemlig om man kan spare for meget på det her område.
Kan man gennemføre for store besparelser på børneområdet?
Det var det, jeg spurgte om.
Hvordan det er andre steder i landet og i Luksusfælden og andre ting, skal jeg ikke gøre mig klog på.
Jeg ved bare, at der, hvor jeg kommer fra, er der familier, der har købt hus på et tidspunkt – måske på det forkerte tidspunkt, men sådan er det, det er vi altså nogle der har gjort – hvor huspriserne var høje.
Man har købt med fastforrentede lån, og det, at regeringen og Dansk Folkeparti har halveret dagpengeperioden, gør altså, at nogle familier vil komme til at sidde i en meget, meget usikker situation, samtidig med at især vilkårene for børnefamilierne forringes.
Bor man i et område, hvor et hus ikke kan sælges, og falder man ud af dagpengesystemet, kan man ikke komme på kontanthjælp, og så er det en forfærdelig situation at stå i.
Det har intet med Luksusfælden at gøre.
Men det er nogle store problemer, som rigtig mange oplever at have i dag.
Louise Schack Elholm (V), 2011-02-24:
Jeg kender udmærket til de problemer, der er.
Jeg har selv købt hus på det allerdyreste tidspunkt, men det undskylder ikke, at man køber børnenes legetøj på et dyrt kreditkort.
Man skal altså sørge for, før man bruger pengene, at pengene er i kassen, for ellers er det en gæld, vi efterlader til vores børn, så er det ikke et velfærdssamfund.
Og jeg synes, vi skylder vores børn at give dem et velfærdssamfund.
René Christensen (DF), 2011-02-24:
Ja, så blev vi nødt til at tage en anden runde.
For hvad er det, vi har set her i aften?
Det er jo utroligt, hvilken check Socialdemokratiet har fået med her i aften.
Altså, i weekenden forsvandt de 12 minutter, der var de væk.
Det er 15 mia. kr.
Hvad er det så, der er sket her i løbet af aftenen?
Hvis jeg kigger på min lille lommeregner, så er der vel blevet lovet 2-3 mia. kr. væk til nye pædagoger og daginstitutioner
sådan lige over en torsdag aften.
Det er da interessant, og det er da flot.
Jeg kan godt forstå, hvis der sidder nogle ude på den anden side og siger: Det lyder rigtig spændende.
Men skal vi ikke lige høre, hvordan de kommer?
Skal vi ikke lige høre, hvordan alle de her penge kommer til nu, hvor også de 12 minutter er væk?
Nu har ministeren også været oppe og sige, hvor mange penge der er blevet brugt.
Når der er blevet brugt 22 mia. kr. på kommunerne, som de kan bruge på børneområdet, skoler og andre steder, hvordan kan man så blive ved med at stå og sige: Der bliver skåret ned, skåret ned, skåret ned?
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Jeg vil bare sige til dem, der kigger på det her: Man skal altså lytte til, hvad der bliver sagt.
Og i dag er der blevet lovet rigtig, rigtig mange penge væk.
Jeg kan sige det sådan, at jeg i hvert fald fremadrettet vil bruge lidt af min tid på at finde ud af, hvor de her penge skal komme fra.
Julie Skovsby (S), 2011-02-24:
Jeg vil meget gerne stille spørgsmålet skriftligt, og så får jeg også mulighed for at høre, om der skulle være yderligere anbefalinger, som man ønsker at arbejde videre med, netop ved trepartsforhandlinger.
Men en af de mange anbefalinger, som ikke falder ind under den definition, kunne eksempelvis være anbefaling nr. 4, som handler om, at daginstitutionernes pædagogiske personale bør have mest mulig tid til at opfylde børnenes behov for omsorg og stimulering.
Føler ministeren, at det punkt eksempelvis er blevet opfyldt, eller er det også noget, man arbejder med, og som vi kan forvente at der om 5 år måske kommer noget om?
Benedikte Kiær (KF), 2011-02-24:
I forhold til en opgørelse over, hvilke aktører anbefalingerne retter sig mod, tror jeg, at den bedste procedure vil være, at spørgeren stiller det spørgsmål gennem Socialudvalget.
Så stil gerne spørgsmålet gennem Socialudvalget.
Så vil jeg i forhold til trepartsforhandlinger sige, at der faktisk også er sket nogle af de ting, som f.eks. det med at sikre bedre rammer for, at der kan være en balance mellem familieliv og arbejdsliv, som en obligatorisk del af den lovpligtige indsats for et bedre arbejdsmiljø.
Det er faktisk noget af det, som vi med trepartsaftalerne og regeringens aftale med Socialdemokraterne, Dansk Folkeparti, Socialistisk Folkeparti, Det Radikale Venstre og Ny Alliance den 18. december 2007 fik en aftale om – så man faktisk nu skal foretage målinger af medarbejderes trivsel og tilfredshed, herunder det psykiske arbejdsmiljø, og det skal ske i tilknytning til den lovpligtige arbejdspladsvurdering.
Og initiativet er i forbindelse med overenskomstforhandlingerne i staten, regionerne og kommunerne implementeret i samarbejds- og MED-udvalgs-strukturen.
Så der er faktisk også nogle af tingene, som vi har arbejdet videre med, og som vi har kunnet arbejde videre med, og det har vi selvfølgelig taget fat på.
Vivi Kier (KF), 2011-02-24:
Jeg er nødt til at konstatere, at ja, det mener jeg ikke det er.
Til gengæld ved jeg jo, at rigtig mange kommuner, som også er arbejdsgivere, men også private arbejdsgivere, har ekstremt fokus på sygefravær.
Vi ser jo nogle steder, hvor højt sygefraværet er.
Og så må man jo tage den snak med den enkelte medarbejder.
Hvor meget magter du?
Er der noget, vi kan gøre anderledes og gøre bedre?
Det ved jeg altså at der er rigtig mange, både offentlige arbejdsgivere og også private arbejdsgivere, der gør.
Så må man jo gå ind og se på det.
Man kan ikke stå og se på stress som sådan en ting, man totalt kan forebygge, for det er meget individuelt fra person til person.
Eigil Andersen (SF), 2011-02-24:
SF har f.eks. fremlagt et forslag, som vil frembringe 75.000 nye arbejdspladser i løbet af de næste 10 år.
Hvad har regeringen fremlagt, hvad det angår?
Ingenting, simpelt hen.
Jeg vil også sige, at i det forslag til vedtagelse, som vi har fremsat, forsøger vi jo at rette op på nogle af de forringelser for familierne i Danmark, som den borgerlige regering har gennemført, og der er fuld finansiering i de planer, vi har fremlagt.
Jeg vil give ministeren, at det er rigtigt, at det ikke er alle 31 forslag, der er lovgivningsinitiativer.
Jeg tror, at der er lidt flere lovgivningsinitiativer, end ministeren siger, men jeg vil bare gerne nævne i hvert fald fire, som med sikkerhed ikke er gennemført: Forældre til børn under 14 år bør have en lovfæstet ret til at holde mindst 2 ugers ferie med deres børn hvert år.
Det er ikke gennemført.
Balancen mellem familie- og arbejdsliv bør gøres til en obligatorisk del af den lovpligtige indsats for et bedre arbejdsmiljø.
Og det er altså kommissionens anbefalinger.
Der bør skabes bedre betingelser, for at mænd kan tage barselorlov.
Det er ikke gennemført.
Der bør udvikles en barseludligningsordning for selvstændige erhvervsdrivende.
Det er ikke gennemført.
Hvorfor har regeringen ikke gennemføre de fire punkter?
Her må jeg allerede sige, at det, der står i kommissionens anbefalinger, er ordet lovfæstet, og lovfæstet betyder altså, at det står i en lov.
Der står i punktet her, at forældre til børn under 14 år bør have en lovfæstet ret til at holde mindst 2 ugers ferie med deres børn hvert år.
Det kan altså ikke bortforklares, og det er i hvert fald ikke gennemført.
På samme måde står der, at der bør udvikles en barseludligningsordning for selvstændige erhvervsdrivende.
Det er absolut heller ikke gennemført.
Benedikte Kiær (KF), 2011-02-24:
Som sagt er det anbefalinger, der bliver fremlagt.
Det kan godt være, at anbefalingen om det med, at forældre til børn under 14 år bør have en lovfæstet ret til at holde mindst 2 ugers ferie med deres børn hvert år, er noget, som ordføreren mener at vi bare skal lovgive om.
Med hensyn til det med en barseludligningsordning er det faktisk et af de forslag, vi stadig væk er i gang med at overveje.
Det er komplekst, og det er dyrt, men det er noget, som vi prøver at finde frem til om vi kan finde en løsning på.
Så det er ikke korrekt, at det er noget, vi har skrottet.
Det er faktisk noget, vi stadig væk er i gang med at kigge på, men det er ikke noget, man lige kan løse med et fingerknips.
Julie Skovsby (S), 2011-02-24:
Først bliver jeg lige nødt til at rette ministeren.
Jeg henviste ikke til »En Fair Løsning« i forhold til finansieringen af de forslag, der er i vores forslag til vedtagelse.
Jeg henviste til Socialdemokraterne og SF's finanslovforslag.
Men jeg ville ønske, at ministeren kunne tale lige så meget om regeringens politik, som man taler om oppositionens politik.
Og det får mig til at bede ministeren om at eftersende opgørelsen over, hvad de enkelte anbefalinger falder ind under – om de er rettet mod arbejdsmarkedets parter, som jeg kunne forstå at man mente gjorde sig gældende i forbindelse med anbefaling nr. 7 om forældre til børn under 14 år.
Kan vi få en liste, hvor det helt konkret står?
Jeg vil gerne spørge ministeren om netop de punkter, som ministeren mener er rettet mod arbejdsmarkedets parter og altså ikke regeringen.
Har regeringen ikke på noget som helst tidspunkt overvejet, at man kunne tage de anbefalinger med i en trepartsforhandling og ligesom anbefale arbejdsmarkedets parter at gå ind i de anbefalinger og de her konkrete punkter og få dem gjort til virkelighed?
Benedikte Kiær (KF), 2011-02-24:
For det første vil jeg lige om det, som ordføreren for Socialistisk Folkeparti siger om forslaget om de 75.000 nye arbejdspladser, sige, at der har været en del kritik af, at der mangler noget finansiering af de mange forslag, som kommer fra Socialistisk Folkeparti.
Der kom nogle forslag om finansiering, såsom at man skulle lade være med at give så mange tilskud til zoologiske anlæg, men det tror jeg ikke kan finansiere alle de drømme, der ligger i det energipolitiske udspil, der kom fra Socialistisk Folkeparti.
Det er ikke korrekt, når ordføreren siger, at regeringen ikke foretager sig noget.
Jeg står faktisk selv bag en boligaftale, som betyder, at man vil kunne bruge 5 mia. kr. ud over det, man plejer, til renovering og udvikling af den almene boligsektor.
Så der sker også noget fra regeringens side med forskellige konkrete forslag.
Der bliver spurgt om det med forældre til børn under 14 år.
Det er et af de forslag, som vi siger hører til hos arbejdsmarkedets parter.
Ordføreren må lige spørge om resten igen, og så kan jeg komme ind på dem.
Eigil Andersen (SF), 2011-02-24:
Jeg kan forstå, at det generer de borgerlige partier meget, at vi fra oppositionens side har nævnt nogle af de forringelser, som man har gennemført over for børnefamilier.
Det kan jeg da godt forstå generer, for det generer også familierne og giver dem derfor et dårligere familieliv – det er det tema, den her debat handler om – eksempelvis ved at man har skåret ned på børnechecken, eksempelvis ved at man har ladet antallet af lukkedage og lukkeuger i kommunerne vokse, og ved at man ikke har opfyldt sit løfte fra 2005 om at ville afskaffe alle lukkedage.
Det var en borgerlig familieminister, som lovede det, men det trak man tilbage.
Det er sådan, det forholder sig.
Man kan jo ikke sige, at nu skærer man ned på velfærden for at bevare velfærden.
Altså, det strider simpelt hen mod hinanden, og sådan hænger tingene ikke sammen.
Det er en absurditet.
Med hensyn til økonomisk ansvarlighed må jeg sige, at det virker utrolig dobbeltmoralsk på mig at høre, at man fra borgerlig side mener, at man er økonomisk ansvarlig.
De skattelettelser, som den her regering har bevilget hovedsagelig til højtlønnede og rige mennesker i 2003 og i 2007, betyder, at det danske samfund i dag får 19 mia. kr. mindre i indtægt hvert eneste år, end man ville have fået, hvis man ikke havde lavet de skattelettelser.
Sagen er, at den her regering simpelt hen har forøget underskuddet i statskassen med 19 mia. kr. årligt bare ved de skattelettelser, man har gennemført i 2003 og 2007.
Og så duer det jo altså ikke, at man kommer her og siger, at man har opført sig ansvarligt, og at vi andre har opført os uansvarligt.
Jeg vil i øvrigt også gerne sige noget om kommunerne.
Man kan stille forskellige tal op, men man kan gå ud til befolkningen og spørge befolkningen ad, hvordan de oplever det.
Oplever de, at kommunerne har fastholdt velfærden, har gjort den bedre eller har forringet den?
Så vil svaret fra de fleste være, at de har oplevet forringelser, og det passer også.
Det hænger jo simpelt hen sammen med, at der eksempelvis bliver flere ældre i samfundet, og at der derfor er et stigende behov for penge på det område.
De penge får kommunerne ikke, og derfor bliver resultatet for den enkelte person, at det bliver en dårligere hjælp og en dårligere service, man får, end man har fået hidtil.
Sådan forholder det sig, og det er det, som afspejler sig i meningsmålingerne, nemlig at det er befolkningen godt klar over, og at de kan se, at det, der bliver sagt her fra borgerlig side, simpelt hen ikke passer.
René Christensen (DF), 2011-02-24:
Det er meget, meget kort, og det er egentlig et helt andet emne, for vi snakker jo familiepolitik her, men man er nødt til at kommentere på det, der bliver sagt.
Nu bliver der sagt, at skattelettelserne kun er gået til de allerrigeste.
Vil det sige, at man fra SF’s side vil påstå, at der ikke er nogen af de her LO-familier – altså gode danske borgere, som har en faglig uddannelse, og som går på arbejde hver dag og passer deres ting – som har fået glæde af de her skattelettelser?
Er det det, man står og siger?
Julie Skovsby (S), 2011-02-24:
O.k., så tager vi det punkt for punkt.
I anbefaling nr. 20 står der: »Der bør skabes bedre betingelser for, at mænd kan tage barselsorlov.«
Det har meget at gøre med øremærket barsel til fædrene.
Så kan vi tage anbefaling nr. 4, hvor der står: »Daginstitutionernes pædagogiske personale bør have mest mulig tid til at opfylde børnenes behov for omsorg og stimulering.«
Det vedrører i den grad kommunal nulvækst, og det er der flere af anbefalingerne der gør.
Jeg stiller blot det her spørgsmål, fordi jeg ikke har hørt den konservative ordfører nævne en eneste anbefaling her i debatten i dag.
Kan den konservative ordfører nævne en af de anbefalinger, man synes det er vigtigt at gå videre med?
Vivi Kier (KF), 2011-02-24:
Så bliver jeg sådan set meget trist til mode, for så har hele debatten i dag jo været spildt, og jeg må i hvert fald formode, at spørgeren overhovedet ikke har hørt efter, hvad jeg har sagt.
Jeg er faktisk kommet med konkrete bud på, hvad jeg synes vi skulle gå videre med.
Men i den socialdemokratiske verden er det åbenbart kun de anbefalinger, der tæller.
At følge dem er det eneste, man kan gøre for at gøre det bedre for familierne.
Jeg må sige, at når det gælder barsel, skal vi da ikke tvinge nogen familier til at beslutte, at fædrene skal tage en bestemt del.
Vi har jo faktisk i den her regeringstid udvidet barselordningen med barsel op til 52 uger og gjort den fleksibel.
Vi har gjort rigtig meget for det her.
I forhold til tid til børn er jeg fuldstændig enig i, at det er vigtigt, at der, når vores børn kommer ud i dagtilbud, er nogle voksne, som tager sig tid til dem.
Men hvis kommunerne sparer på det her område, er det faktisk, fordi kommunerne i de her år har færre børn og nu får flere ældre.
Derfor skal man jo ikke bruge de samme penge, som man skulle bruge før.
De kommunale budgetter er steget år efter år.
Det kan vi se sort på hvidt.
Selv hr. Ole Sohn har bekræftet det i dag.
Eigil Andersen (SF), 2011-02-24:
De punkter, som står i oppositionens forslag til vedtagelse, er følgende: »Styrke indsatsen for at forebygge og bekæmpe stress og udbrændthed på arbejdspladsen.«
Det koster umiddelbart ikke nogen penge, det kan spare penge, nemlig sygedagpenge.
»Øremærke 12 ugers barsel til mænd« koster ikke penge.
Det er en flytning af en barselorlov fra en person til en anden.
»Begrænse lukkedage i daginstitutioner og SFO'er« koster penge, formentlig 400 mio. kr., og det er der afsat penge til i Socialdemokratiet og SF's plan.
»Fjerne besparelserne på børnefamilieydelsen og loftet over tabt arbejdsfortjeneste for pasning af et barn med handicap eller alvorlig sygdom« koster også penge, og det er der også afsat penge til i vores plan.
Endelig er der punktet »Gøre op med kommunale nulvækst«.
Det er jo nødvendigt for at kunne gennemføre visse af de her ting.
Eksempelvis er der kommuner, som tvinger ansatte i daginstitutionerne til at gå ned i arbejdstid, sådan at daginstitutionernes bemanding bliver dårligere og børnenes forhold bliver dårligere.
Så det er jo meget konkret.
Vivi Kier (KF), 2011-02-24:
At begrænse lukkedage i daginstitutioner og SFO’er har man så beregnet koster et beløb, og jeg indrømmer blankt, at jeg ikke lige ved, hvor mange dage man har beregnet ind i det her.
Jeg ved, at jeg i den periode, jeg har siddet herinde på Christiansborg, har været med til at give omkring 62 mio. kr. til at afskaffe de løsrevne lukkedage.
Så prøver man nogle gange at følge en kommune, man selv kender godt, for det er dér, man kan se om det her virker.
Jeg ved, at med de penge, der blev tildelt den kommune, jeg kender, afskaffede man de fire løsrevne lukkedage, man havde.
Derfor bekymrer det mig da dybt, at der, når jeg ser, at man faktisk har lavet en aftale med nogle kommuner og givet dem nogle penge, som de skal bruge til at løfte opgaven, tilsyneladende bliver ved med at opstå de her lukkedage.
Derfor glæder det mig overordentligt, at jeg hørte ministeren sige i sin tale, at det vil man gå ind og kigge meget grundigt efter i sømmene.
For det hjælper jo ikke noget at lave en aftale, hvis aftalen så ikke bliver holdt.
Det svarer fuldstændig til, at alle mulige mennesker, der får en lønindkomst – og vi får også nogle penge, der går ind på vores konto – hver eneste måned bruger 2.000 kr., som der egentlig ikke er dækning for.
Så at vi skal give kommunerne flere penge til noget, vi egentlig har givet penge til de kunne løfte opgaven med, er jo sådan lidt underligt og tricky, men det er noget af det, som jeg meget gerne vil gå ind i en debat om, for jeg synes, at det er urimeligt, at en aftale, hvor vi har givet penge til noget, så ikke bliver overholdt.
Eigil Andersen (SF), 2011-02-24:
Nu ved jeg ikke, om jeg har misforstået det, men jeg har egentlig forstået det sådan, at nogle af de her løsrevne lukkedage var blevet fjernet.
Det er rigtigt, og det er det, pengene blev givet til.
Det, der er problemet, er, at regeringen og ordførerens parti ikke vil give penge til, at man fjerner de her lukkeuger.
Det er det, der er problemet, for så kan folk ikke passe deres arbejde.
Det er det, vi gerne vil give nogle flere penge til.
Men det, der var min hovedsigte, var at sige til Det Konservative Folkeparti, at når det bliver fremstillet, som om vi er ude på et eller andet eventyr, når det gælder økonomi og penge, så passer det simpelt hen ikke.
Det er ikke mange milliarder kroner, sådan som det bliver sagt.
Den finansiering, der skal til, og der skal selvfølgelig finansiering til, er også indbygget i »En Fair Løsning« og »Fair Forandring«, SF's skatteplan og vores plan for fremtiden på arbejdsmarkedet.
Vivi Kier (KF), 2011-02-24:
Jeg må så bare sige til »En Fair Løsning« og »Fair Forandring«, eller hvad alle de her mange planer, der er lagt frem, nu måtte hedde, hvor der ikke kunne flyttes et komma, og hvor kommaerne så alligevel er blevet flyttet hen ad vejen, at man det ene øjeblik gerne vil have 12 minutter mere om dagen, og det andet øjeblik er det skubbet til side, fordi det ikke holder; der mangler man at finde en finansiering på 15 mia. kr.
Så er der kommunerne, som har indført lukkeuger.
Jeg må sige, at kommunerne jo har fået penge til at drive daginstitutioner og til at have dem åbne.
Vi har så et kommunalt selvstyre, men jeg forstår så, at SF er utilfreds med, at kommunerne selv har kunnet disponere.
Og vi kommer til at tage debatten om, hvorvidt vi skal flytte det fra kommunerne og fjerne det hele og igen sige, at vi herindefra Folketinget er bedst til at vide, hvordan tingene skal fungere.
Det må jo bero på nogle aftaler, som man får, når man forhandler overenskomst, eller hvad det nu hedder, når kommuner og regeringen sidder sammen.
Jeg synes jo, at det er problematisk, hvis jeg har givet penge til et område, at kommunerne så vælger ikke at bruge pengene til det område, men bruger dem til noget helt andet.
Det er så her, at vi ender med at genere kommunerne ved meget specifikt at sige: Nu får I en pose penge, og de skal bruges til det.
Men da vi gav dem 62,5 mio. kr. – tror jeg, at det var – til de løsrevne lukkedage, var de selv med til at sige, at det var det, der kunne gøre, at de løsrevne lukkedage kunne fjernes.
Derfor er det rigtig ærgerligt, at kommunerne alligevel bliver ved med at komme med nye lukkedage.