runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2012-10-11:
Jeg vil sige til hr. Finn Sørensen, at jeg har det sådan, at jeg besvarer spørgsmål.
Jeg besvarer dem her i salen, og jeg besvarer dem også, når journalister henvender sig.
Og når jeg får spørgsmålet: Hvad sker der, når den dag kommer, hvor der, som det er forudsat i selvstyreloven, skal være nye forhandlinger?
– så siger jeg: Hvis den dag kommer, kan der jo også være en modregning, når bloktilskuddet er faldet væk og der er mange penge deroppe.
Men det er da rigtigt, at det ikke er en diskussion, der skal tages nu.
Men det, jeg godt vil sige, når nu hr. Finn Sørensen er så venlig her at give mig lejlighed til at sige det, er, at jeg synes, det er meget vigtigt at bevare rigsfællesskabet.
Det er helt klart, at Grønland kan gå, hvad øjeblik Grønland vil.
Og jo mere ubehagelige og vanskelige vi er, og jo mere vi vil rage til os af det, grønlænderne synes nu er deres, jo hurtigere falder rigsfællesskabet sammen.
Så det er derfor, jeg så at sige i tide prøvede at sige, at der selvfølgelig er plusser og minusser og modregninger.
Og det gør man ikke, hvis man føler, at én render rundt og skal kue de andre.
Finn Sørensen (EL), 2012-10-11:
Ikke andet end at jeg så bare gerne vil takke for det klare svar og se frem til et godt samarbejde om det her og på det her punkt, i hvert fald med Det Radikale Venstre.
Tak til ordføreren for spørgsmålet og også tak til ordføreren for, at han gør mig opmærksom på den sproglige ændring, som jeg simpelt hen ikke har hæftet mig ved.
Så det bliver jo bare et umiddelbart svar.
Jeg synes da ikke, at det klinger godt, at man ændrer det til kongeriget Danmark, når man tidligere har haft en formulering, som gav et langt bedre signal om, at vi er der sammen.
Og den gamle formulering var vel egentlig også meget mere i overensstemmelse med den formulering, vi bruger herhjemme.
Det er da det et godt ord, det der med fællesskab er da godt.
Så jeg siger tak for, at jeg blev gjort opmærksom på det.
Jeg ved ikke, hvornår vi får lejlighed til at stille ændringsforslag til, hvad man kalder det, men det var da værd at overveje.
Sara Olsvig (IA), 2012-10-11:
Og tak til ordføreren for et spændende indlæg.
Som altid kan vi jo høre, at ordføreren er meget optaget af det arktiske, og det er vi selvfølgelig rigtig glade for at der er flere partier i Folketinget der er.
Jeg hæftede mig ved, at ordføreren talte om, at den arktiske strategi løbende skal udvikles og styrkes – noget i den retning.
Har ordføreren på nuværende tidspunkt noget forslag til, hvor den arktiske strategi – vi kan kalde den rigsfællesskabets arktiske strategi – skal styrkes og udvikles?
Det er et fint dokument, som det er, men der er jo altid rum til forbedring.
Karin Gaardsted (S), 2012-10-11:
Vi mener, at vi skal finde ud af, hvor stort omfang den her ordning har på nuværende tidspunkt.
Der er ingen tvivl om, at der i årene har været hjemsendelser på baggrund af den danske måde at tolke paragrafferne på.
Men vi er faktisk i tvivl om, hvor meget de er i brug nu, og det ville være rart, hvis vi kunne få de tal på bordet.
Så vil jeg sige, at der nok også er en lidt forskellig måde at arbejde med de regler på i de forskellige kommuner.
Jeg tror, at kommunerne tolker det lidt forskelligt, og vi skal huske, at der er forskel på, om det er loven, rammerne, der er noget galt med, eller om det er tolkningen ude lokalt, det er galt med.
Men vi er bestemt indstillet på, at vi skal have kigget på den her sag.
Finn Sørensen (EL), 2012-10-11:
Tak til ordføreren.
Jeg vil gerne kvittere for, at ordføreren vil være med til at kigge på det her problem.
Det tyder jo ikke på, at det er jordens allerstørste problem og vel næppe er det spørgsmål, der f.eks. kunne gå hen og vælte en finanslovforhandling eller sådan noget.
Men jeg er glad for, at ordføreren vil kigge på det.
Karin Gaardsted (S), 2012-10-11:
Jeg har også set de der tal, at det handler om under 50 personer i løbet af en årrække på 7 år eller sådan noget lignende.
Det er også derfor, at jeg spørger til, hvordan det ser ud i dag, hvordan det har været i 2011, og om, hvor langt vi egentlig er her i oktober måned 2012.
Så lad os tage den derfra og se, hvor stort et omfang problemet har.
Finn Sørensen (EL), 2012-10-11:
Tak til ordføreren og tak for et indlæg i debatten.
Jeg har to spørgsmål.
Jeg er sådan set enig med ordføreren i, at udviklingen i EU gør det endnu mere nødvendigt at forstærke det nordiske samarbejde.
Så jeg vil spørge ordføreren, om ordførerens ønske om at styrke det nordiske samarbejde også rækker så langt, at ordføreren mener, at vi skal tilslutte os de andre nordiske landes fortolkning af den her konvention om hjemsendelse af andre landes statsborgere, altså andre nordiske landes statsborgere, hvor vi jo har fået bekræftet, desværre, at Danmark har en helt afvigende fortolkning af den konvention.
Det andet er sådan et opklarende spørgsmål, i forbindelse med at ordføreren kom med en udtalelse om, at grønlænderne opfører sig offensivt, fordi de kræver Grønlands magt over naturressourcerne.
Er ordføreren ikke enig i, at det er det, der står i selvstyreloven, altså at grønlænderne har råderetten over naturen og ejendomsretten til naturressourcerne i det område?
Mikkel Dencker (DF), 2012-10-11:
Jeg vil begynde i den rækkefølge, som hr. Finn Sørensen selv lagde ud med.
Nu mener jeg, at regeringens fortolkning af den her aftale om udvisning af langtidssociale klienter – hvis man kan kalde dem sådan – ligger inden for rammen af den aftale, der er, altså fortolkningen af det.
Jeg synes i øvrigt også, at det, at vi har det nordiske samarbejde, hvor der er fri adgang til at bosætte sig inden for det nordiske område, ikke i sig selv bør føre til, at det land, man vælger at bosætte sig i, nødvendigvis skal påtage sig sociale forpligtelser over for vedkommende til tid og evighed.
Man kunne også gribe det praktisk an på en anden måde, ved at man f.eks. lavede en ordning, hvor hjemlandet eller oprindelseslandet betalte de sociale udgifter, hvis der opstod sådanne.
Det kunne man jo også gøre som en mindelig løsning, det vil jeg da godt sige.
Til det andet, som hr. Finn Sørensen spurgte om, vil jeg sige, at det godt kan være, at der står sådan i selvstyreloven, men vi andre må have lov til at have en anden holdning til det.
Men vi regner da også med, at når der så kommer penge i Grønland og der bliver rigdom i Grønland, så betaler man selvfølgelig noget af det tilbage.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2012-10-11:
Jeg tror, at vi er meget enige med hr. Finn Sørensen og Enhedslisten på det punkt, at vi gerne så en anden praksis.
Finn Sørensen (EL), 2012-10-11:
Til det første svar vil jeg gerne sige, at det da burde vække til eftertanke hos ordføreren, at vi er det eneste land, der fortolker den konvention så stramt.
Og hvis man ønsker et nordisk samarbejde, kan det godt være, at man måske ikke er helt enig i den måde, det gøres på, men så burde man da også erkende, at man står alene med den skrappe fortolkning, og så bevæge sig i retning af de andre nordiske lande på det felt, hvis man virkelig ønsker et nordisk samarbejde.
Det sidste svar gik jo på, at jeg opfattede det sådan, at ordføreren kritiserede Grønland, fordi de ville arbejde efter noget, der klart og tydeligt er beskrevet i selvstyreloven.
Og det synes jeg da bare var en lidt urimelig kritik.
Altså, det danske Folketing har jo godkendt den selvstyrelov, hvor der klart og tydeligt står, at det er grønlænderne, der styrer det der med råstofferne, og så skal man vel ikke skælde dem ud, fordi de bare henholder sig til noget, der står i en fælles aftale og en fælles lovgivning.
Mikkel Dencker (DF), 2012-10-11:
Jeg vil igen starte med det her med den konvention, der skulle være inden for det nordiske samarbejde, om udvisninger af sociale klienter.
En ting er, som jeg sagde før, at jeg mener, at den fortolkning, vi har i Danmark af den aftale, ligger inden for rammen af aftalen.
Men som jeg sagde, kan vi også finde en mindelig løsning med en refusionsordning, sådan at hjemlandet betaler for egne borgeres sociale ydelser i andre lande.
Det synes jeg egentlig også ville være rimeligt.
Og jeg regner da med og finder det rimeligt, at hvis man kommer til penge i Grønland, så kan pengestrømmen også gå den anden vej.
Sara Olsvig (IA), 2012-10-11:
Tak til ordføreren for også i sin ordførertale at komme så meget ind på Arktis.
Det synes jeg også.
Ordføreren kommer ind på det her med Grønland, og jeg er fuldt ud klar over, at ordførerens parti er det parti, som stemte nej til selvstyreloven, og derfor kan der jo så stadig væk være nogen uenighed om, hvorvidt det så også skal være det, der skal være gældende, altså om fordelingen af råstofferne, hvis de kommer ind, og indkomsterne derfra skal være, som de skal være, sådan som det står i selvstyreloven.
Jeg synes nu, det er en god ordning, og Danmark får derved også – i gåseøjne – nogle penge tilbage, som ordføreren talte om.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre ordføreren: Hvad tænker ordføreren så om alt den tran fra hvaler, al den kryolit og alle de andre ressourcer, som Danmark jo sådan set har fået overført fra Grønland uden beregning i al den tid, Danmark har kunnet kalde det grønlandske territorium dansk?
Jeg er rigtig glad for, at ordføreren taler om det her stærke fællesskab, der skal være i rigsfællesskabet, og det fælles ansvar, og der vil jeg så også høre ordføreren: Vil ordføreren være med til at arbejde for alle de mange fælles udfordringer, vi har på forsvarsområdet, og hvad angår søopmåling, udsatte grønlændere i Danmark osv.?
Det er jo vores fælles ansvar, og der kunne det være godt, hvis ordføreren også ville komme ind på, om man så også vil arbejde for det i ordførerens parti.
Mikkel Dencker (DF), 2012-10-11:
Jamen jeg vil da sige, som jeg også sagde til hr. Finn Sørensen, at jeg betragter rigsfællesskabet som et fællesskab, hvor der er en solidaritet, som går begge veje, og derfor er vi da i Dansk Folkeparti indstillet på at hjælpe Grønland med de udfordringer, der måtte være.
Vi har en fælles udfordring i relation til håndhævelse af søterritoriet, som det er det danske forsvar der står for.
Så vil jeg da også sige om det her med økonomien, at det da er rigtigt, at Danmark har haft nogle fordele af at have Grønland som en del af rigsfællesskabet, men pengestrømmen er jo også gået den modsatte vej i form af enorme bloktilskud igennem rigtig, rigtig mange år, hvilket har været med til at finansiere den velfærd, som der i Grønland.
Så jeg synes, at det er en rimelig måde, det har fungeret på, og jeg synes også, at det er rimeligt i fremtiden, at pengestrømmen kan gå begge veje.
Sara Olsvig (IA), 2012-10-11:
Tak, det er da godt at høre, at ordføreren er indstillet på at samarbejde om de her store emner.
Kan jeg så forstå ordføreren sådan, at man fra ordførerens partis side også inden for forsvarsforliget og inden for satspuljeforhandlingerne vil arbejde for de gode forbedringer, som vi gerne ser sker både for udsatte grønlændere i Danmark og også i forhold til forsvarets tilstedeværelse i Grønland?
Mikkel Dencker (DF), 2012-10-11:
I Dansk Folkeparti arbejder vi for alle danske statsborgere, og grønlandske borgere er også danske statsborgere, så grønlandske borgere skal have lige så meget del i og adgang til de her midler, som alle andre inden for rigsfællesskabet.
Der foregår en prioritering ud fra, hvem der har mest brug for dem, og nogle gange kan det være folk fra Grønland og andre gange kan det være folk her fra Danmark, som pengene går til.
Så det er alene en prioritering ud fra, hvem der har mest brug for dem.
Finn Sørensen (EL), 2012-10-11:
Jamen så er jeg da glad for, at jeg ikke har penge med, for større anerkendelse kan man vel så ikke få.
Tak til ordføreren for et energisk oplæg – det er jo dejligt med det her, at vi er så enige om så mange ting.
Ordføreren har nok gættet, at jeg også lige vil spørge om det her lille problem – for det mener jeg virkelig det er, altså i omfang, men politisk og ideologisk et stort problem – at vi ikke i Danmark kan finde ud af at fortolke den her konvention om hjemsendelse af hinandens borgere på samme måde som de andre nordiske lande.
Så jeg vil gerne høre, hvad ordføreren mener om det problem.
Bertel Haarder (V), 2012-10-11:
Mit spørgsmål kan besvares med et lille ord på to bogstaver: Vil ministeren love Folketinget, at han vil rejse spørgsmålet om de forhøjede norske toldsatser, som jo er en mærkelig handling?
Vi har nordisk samarbejde og vi har en samarbejdsminister, og så får vi en kold klud lige i synet i form af nye norske toldsatser.
Vil ministeren love at rejse det over for sin kollega og virke for, at den øvrige regering rejser spørgsmålet i relevante fora?
Villy Søvndal (SF), 2012-10-11:
Jeg deler – af rigtig mange grunde – fuldstændig opfattelsen af, at det med at kunne lave fælles ambassadesamarbejder er noget, der er en meget stor fordel for os.
Der er som sagt 25 steder i verden, hvor vi i dag samarbejder mindst to af de nordiske lande.
Et af de seneste eksempler på det er som sagt Tripoli i Libyen, hvor vi arbejder tæt sammen med nordmændene, og hvor vi deler hotelgang med dem.
Vi er der helt tæt på hinanden, og det tror jeg er trygt og godt for os begge.
Der er flere fordele ved det.
En af tingene er, at det på de steder, hvor det med sikkerheden fylder rigtig meget, er en meget stor fordel, at vi er flere, der arbejder sammen om den store udgift, der handler om sikkerheden.
Så er der nogle steder, hvor vi opretter nogle nye ting, sådan som vi gjorde i Tripoli, og sådan som vi er i gang med at gøre i Myanmar.
Der er det oplagt at vi afsøger, hvor bredt vi vil være i stand til at gøre det.
Så jeg vil sige, at jo, jeg synes, at alle argumenter taler for, at de steder, hvor det giver mening, skal vi gøre det.
Det, der kan forhindre det, kan jo så i virkeligheden være nogle lejeaftaler – det er nogle gange sådan, at man har nogle langvarige lejeaftaler – og netop derfor er det så vigtigt, at velviljen fra alle de nordiske landes side er til stede.
Jeg tror, det er noget, jeg har været med til at diskutere på tre eller fire nordiske udenrigsministermøder, hvor vi også meget konkret har diskuteret, hvor langt vi kan komme.
Karen Ellemann (V), 2012-10-11:
Tak for tilsagnet om, at det også er en mulighed og en opgave, som ligger udenrigsministeren på sinde.
Hvad angår nogle af de eksempler, der er, drejer det sig, så vidt jeg er orienteret, måske mere om nogle eksempler på, at man har et visumsamarbejde.
Det, som jeg appellerer til, er vel i virkeligheden en højere grad af det her med et bofællesskab, som ministeren også kom en anelse ind på, altså det bofællesskab, hvor man er på den samme matrikel, og hvor man dermed har en mere tydelig nordisk profil rundtomkring i landene, hvor vi jo alt andet lige nu har nogle udfordringer i forhold til det med at få budgetterne til at hænge sammen, når vi skal være repræsenteret rundtomkring i alverdens lande.
Der er det sådan set de bofællesskaber, jeg tænker på, og jeg er helt med på, at der naturligvis kan være udfordringer med hensyn til lejeaftaler osv.
Men når udenrigsministeren her giver det tilsagn om, at det er noget, man er interesseret i, så vil jeg blot kvittere for det og sige, at det glæder mig, og at jeg sandelig håber, at det også helt specifikt gælder bofællesskaberne i et nordisk ambassadesamarbejde.
Villy Søvndal (SF), 2012-10-11:
Tak igen for spørgsmålet.
For det er jo rigtigt, at det i en periode, hvor det ikke er alle de nordiske lande, der har nogle budgetter, der er dramatisk stigende i forhold til deres udenrigstjeneste – det tror jeg godt man kan sige – så også er et spørgsmål om, at det er det økonomiske, der driver det.
Men der er jo ikke kun det.
Altså, grunden til, at det er nemt, er jo også, at de nordiske lande deler så mange ting og er fælles om dem.
Vi har nogle samfund, der i høj grad ligner hinanden.
Vi har nogle stærke velfærdssamfund, der rundtom i verden vækker rigtig meget respekt.
Vi er alle sammen nogle lande, der yder meget i ulandshjælp, bistandshjælp, og som hjælper rundtom i verden.
Vi er nogle lande, der i forhold til vores måde at se verden på og understøtte FN og de internationale fora osv. ofte er meget tæt på hinanden.
Når man deler så mange værdier, er det også meget naturligt, at man flytter sammen i et bofællesskab.
Bertel Haarder (V), 2012-10-11:
Skal svaret til fru Karen Ellemann forstås på den måde, at man også i fremtiden vil kunne opleve, at hvis der i en stor by ikke er en dansk generalkonsul, men en norsk, kan man blive hjulpet af den generalkonsul, hvis man nu kommer i klemme med et eller andet – i værste fald kommer i fængsel, eller hvad det nu er?
Udenrigstjenesten har jo en masse bøvl med at hjælpe borgere i udlandet, og mit spørgsmål er: Vil man i fremtiden kunne forestille sig, at man også bliver hjulpet af et andet nordisk lands ambassade, især hvis der ikke er en dansk – og nu siger jeg ambassade, men det kan også være et generalkonsulat?
Villy Søvndal (SF), 2012-10-11:
Bestemt, vi har jo allerede i dag et samarbejde også i nogle af de her konsulære sager, hvor det kan lade sig gøre, f.eks. hvor et menneske bliver fængslet og der er brug for at få vedkommende hjulpet ud.
Nogle steder er det andre landes ambassader, der hjælper os i den her type sager.
Vi har fra dansk side ikke nogen repræsentation i den mest folkerige afrikanske stat, Nigeria, hvor svenskerne til gengæld er.
Der er det jo oplagt at vi overvejer, om vi ikke kan lave noget bofællesskab eller bruge hinandens faciliteter, så vi kan være til stede et sted, hvor vi gerne vil være til stede, og få hjælp af svenskerne et sted, hvor de gerne vil være til stede.
Så det er netop, synes jeg, den type af smidigt, praktisk samarbejde rundtom i verden, som jeg tror man vil se en rigtig stor vækst i i den kommende tid.
Bertel Haarder (V), 2012-10-11:
Man kunne jo også forestille sig, at man udstationerede en medarbejder på den svenske ambassade i Nigeria f.eks., hvad man mig bekendt ikke gør i dag.
Det er en fornøjelse at høre om udenrigsministerens ambitioner i retning af øget samarbejde, både ambassadesamarbejdet og alle de andre punkter, der er nævnt i Stoltenbergrapporten.
Jeg vil derfor til sidst spørge: Kunne det ende med, at der kommer et udenrigs- og forsvarsministerråd ud af det, hvor man løbende kan drøfte det og også har sekretariatet til at hjælpe sig?
Jeg mener, der er så mange andre ministerråd, og sådan som samarbejdet udvikler sig, ville det egentlig være ret oplagt, at der også var et, når det gjaldt udenrigs- og forsvarspolitik.
Villy Søvndal (SF), 2012-10-11:
Jeg er usikker på, hvordan vi vil lave rammen omkring det, men jeg er ikke i tvivl om, at det, man vil komme til at opleve, er et stigende samarbejde også på det punkt.
Jeg deltog for en måneds tid siden i et fælles udenrigs- og forsvarsministermøde i Bodø i Norge, hvor planen var både at diskutere alt det, der også har været centralt i debatten i dag, nemlig search and rescue-opgaver i Nordatlanten, og at diskutere erfaringer fra de forskellige lande om, hvordan man egentlig laver et system, så man kan afsøge de kæmpestore områder.
Det er jeg ikke i tvivl om.
Om man så vil kalde det et råd eller et højere råd, eller hvad man vil kalde det, synes jeg ikke er så afgørende.
Jeg synes i virkeligheden selv, at styrken ved det nordiske samarbejde og i øvrigt også samarbejdet i Arktisk Råd er de mange praktiske ting, man er i stand til at gøre omkring samarbejdet.
Det kan godt være, det ikke er så tydeligt udadtil som mange af de andre samarbejder, men virker, det gør det.
Jeg sad i går og diskuterede med Schleswig-Holsteins ministerpræsident om muligheden for, at vi i forhold til Schleswig-Holstein kunne have nogle af de mange smidige samarbejdsformer, vi har mellem de nordiske lande.
Jeg siger det også bare for at gøre opmærksom på, at der også er steder uden for de nordiske lande, hvor man godt kan se kvaliteten af det praktiske samarbejde, som det nordiske samarbejde, Østersøsamarbejdet og det arktiske samarbejde i høj grad er udtryk for.
Finn Sørensen (EL), 2012-10-11:
Mange tak, og tak til ministeren for redegørelsen, både den mundtlige og den skriftlige.
De vidner jo om, at ministeren brænder for sagen, og selv om vi ikke er enige om alting, vil jeg sige tak for det.
Jeg har fire hurtige spørgsmål.
Med hensyn til den forpligtende aftale om grænsehindringer vil jeg spørge, om samarbejdsministeren stiler mod, at vi har en aftale inden sessionen.
Jeg ved godt, at der skal to parter til, men jeg vil bare høre, om det er den tidsplan, vi arbejder med.
Det andet er, at jeg ikke hørte ministeren kommentere et spørgsmål, jeg stillede til flere ordførere om Danmarks enegang i forhold til fortolkningen af den sociale konvention om hjemsendelse af nordiske statsborgere.
Det tredje drejer sig om budgettet.
Ministeren nævner, at der ikke er tale om en grønthøster, men kunne ministeren så løfte sløret for, hvad det er for områder, der så bliver ramt, når nu man når frem til en aftale om en besparelse på 5 pct.?
Det sidste er et lidt større spørgsmål.
Vi er jo alle sammen enige om, at vi skal bruge penge på aktiviteter, der har nordisk nytte.
Heri kan jo ligge en antydning af, at noget af det, vi laver i Nordisk Råd, ikke har nordisk nytte.
Derfor vil jeg gerne bede ministeren om at konkretisere, hvad det er for aktiviteter i det nordiske samarbejde, som ikke har nordisk nytte, og som derfor ifølge ministeren bør druknes ligesom kattekillinger.
Manu Sareen (RV), 2012-10-11:
Jeg tror, det er vigtigt at vende det om, så man i stedet for at se det på den måde, ser på, hvordan vi kan gøre tingene bedre.
Er der ting, som man kunne gøre bedre?
F.eks. hørte vi fra fru Karen Ellemann om de tanker, der er om fælles ambassadeprojekter.
Vi har også hørt en del gange – og det har jeg også sagt selv – at man muligvis også kunne kigge på administrationen.
Og vi har også en del gange hørt noget om administrationsomkostningerne sammenlignet med dem i EU.
Der kunne også være noget i forbindelse med prioriteringspuljer osv.
Så mulighederne er mangfoldige, men det kræver selvfølgelig, at vi sætter os ned og kigger på det fordomsfrit.
Med hensyn til en aftale ville det være meget, meget glædeligt, hvis vi kunne få en aftale i hus, inden vi tager til Finland.
Det er helt klart noget af det, som jeg vil bestræbe mig på.
Men nu er det jo sådan, at når jeg kigger ind i glaskuglen, kan jeg ikke vide, om vi kan blive ved med at være enige – altså, den enighed igennem de sidste 12 måneder har jeg været rigtig glad for.
Men mon ikke vi kan nå det.
Finn Sørensen (EL), 2012-10-11:
Jeg manglede lige en kommentar til den her problemstilling med udvisningen af nordiske statsborgere, og den vil jeg gerne efterlyse.
Så hørte jeg heller ikke rigtig noget svar på det her med grønthøsteren, men jeg kan jo spørge på en anden måde: Vil det sige, at man er blevet enige om, at der i 2014 skal spares 5 pct., men at man sådan set ikke er enige om, hvordan man skal spare de penge?
Så har jeg bare den kommentar, at ja, vi vil alle sammen gerne gøre det bedre, men man kan jo også anlægge det synspunkt, at vi gerne vil gøre det bedre og mere effektivt og til mere nordisk nytte, men for de samme penge.
Det er jo ikke nødvendigvis et argument for, at man absolut skal skære ned.
Manu Sareen (RV), 2012-10-11:
Jamen blækket er stort set stadig vådt på det kompromispapir, og vi skal jo selvfølgelig se på, hvor vi skal finde pengene henne.
Det kunne selvfølgelig være, at man involverede sektorerne i langt højere grad end tidligere.
Med hensyn til udvisningssagen og det spørgsmål, som hr. Finn Sørensen har været fremme med en del gange, vil jeg sige, at justitsministeren har været i samråd om det, og jeg kan notere mig, at der har været en velvillighed til at kigge på det.
Så det kan jeg kun glæde mig over, og så må vi se, hvad der sker.
Jeg nævnte netop, at det er en sag, som vi er rigtig kede af, og det gnider som sagt også salt i såret, at det ikke kun gælder frø, men altså desværre også andre produkter.
Det var ikke bare et svar på to bogstaver, men jeg vil tage det op, for jeg mener også, at det her er rigtig uheldigt.