runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Dybkjær (RV), 2009-12-11:
Hvis nu ministeren havde sagt, at alle debatter, der bliver rejst af Det Radikale Venstre, selvfølgelig er kvalificerede, så havde det været en anden sag.
Spøg til side.
Jeg synes også, der er debatter, jeg kan undvære, men jeg vil heller ikke nævne nogen.
Så vil jeg sige, at det her selvfølgelig er et forebyggelsesforslag.
Det er uden videre soleklart, for vi er fuldstændig overbevist om, at det er i barnets første leveår, vi skal prøve at se, om der er nogle tendenser til en helbredsmæssigt set uheldig, dårlig eller skæv udvikling.
Men jeg er helt med på, at vi i vores forslag har skrevet, at alle skal indkaldes.
Det er nu en detalje.
Jeg synes, at det, der er det relevante, er at få fat i samtlige.
Og hvis der er 90 pct., der gør det det første år, synes jeg, vi skal prøve at koncentrere os om de 10 pct. og så fremdeles, for tallet er jo desværre stigende, som ministeren sagde.
Det kan vi gøre med de mest moderne metoder.
At køre det op i en registersammenhæng eller den slags er for mig at se overhovedet ikke den metode, der skal anvendes.
Det, man skal gøre, er at sørge for, at der bliver opgivet en lettilgængelig kommunikationsvej for lægen i forbindelse med at tage fat i dem, der ikke møder op.
Så kan vi sige, man sender to sms'er eller noget tilsvarende, og så kan det godt være, man opgiver, eller også kan det være, man følger op på en anden måde.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-12-11:
For lige at svare på det første kan jeg da sige, at jeg helt klart mener, at ikke alle debatter er lige kvalificerede, uden at jeg i øvrigt skal gøre mig til dommer over dem.
Men jeg tror også, at fru Lone Dybkjær har det sådan, at ikke alle debatter er lige interessante.
Jeg synes altså, den debat her, som fru Lone Dybkjær har rejst i dag, er meget nyttig ud fra et sundhedsmæssigt perspektiv, og det ville jeg bare gerne have lov til at kvittere for.
Så der er ingen grund til surhed, vil jeg sige til fru Lone Dybkjær.
Men når det kommer til forebyggelsespolitik, hvad jeg også i bund og grund anser det her for at være, skal vi jo målrette vores indsats derhen, hvor problemerne eksisterer.
For så vidt angår barnets første leveår, er der altså 90 pct. af forældrene, der får deres børn af sted, og så er der ingen grund til at sende et brev eller en sms til dem.
Det tror jeg alle kan være enige om.
Det, der er vigtigt, er, at vi sørger for at få fat i dem, der ikke møder op, og at vi får gjort noget ved den vigende tilslutning.
Det kan da godt være, det skal være pr. brev, når registeret afslører, hvem det er, der ikke kommer.
Jeg sagde jo, at det var på tankestadiet.
Jeg har nedsat det her arbejde for lang tid siden, fordi vi også i regeringen mener, at vi skal have fat i forældrene, så de kan få deres børn ind.
Det er vigtigt med de her undersøgelser, det er vigtigt for at få knækket den negative sociale arv, for der er en social gradient i, at dem med de korteste uddannelser eller ingen uddannelse ikke får deres børn af sted.
Lone Dybkjær (RV), 2009-12-11:
Det er den åbenbart ifølge sundhedsministerens opfattelse i modsætning til andre debatter.
Men under alle omstændigheder må vi konstatere, at om ikke oppositionen er i stand til andet, er den i stand til at få nedsat en række udvalg i ministerierne, for hvis vi kommer med et simpelt og godt forslag, er svaret hele tiden, hvad enten det er sundhedsministeren, justitsministeren, eller hvad ved jeg, at nu nedsætter man et udvalg.
Hvis der er tale om, at man skal sende til alle, skal det foregå pr. brev, og hvis der er tale om, at man skal sende til dem, der udebliver, kan det foregå pr. sms.
Men under alle omstændigheder synes jeg, det er helt vanvittigt, at ministeren står og siger, at det, hvis man skal sende til alle, skal være pr. brev.
Det er for dyrt.
Hvis man skal sende til dem, der udebliver, er det pr. sms.
Man kunne næsten sige, det omvendte ville være det rigtige.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-11:
Nu er det jo sådan, at vi som forældre er meget, meget forskellige, og jeg vil sige, at med to små børn lige for tiden synes jeg faktisk, at det mere er manglende information end for meget information, der er problemet.
Groft sagt synes jeg, man sagtens kan holde styr på de sedler, man får hjem om, at der nu er maddag det ene sted og juletamtam det andet sted og f.eks. en forebyggende undersøgelse, som man skal huske, det tredje sted.
Til gengæld har jeg selv personligt indimellem rigtig svært ved at huske, at hov, nu var der noget med en børnefødselsdag, og så var der noget med en helbredsundersøgelse.
Det bliver skudt til side, fordi man har travlt i alle mulige andre henseender, og derfor kan jeg ikke rigtig se, at det skulle være noget problem, at man lægger et lidt højere informationsniveau.
Vi indkalder alle kvinder til screening for livmoderhalskræft, og det gør vi jo også med f.eks. et brev og en lille informationsfolder om, hvad det egentlig er, det handler om.
Tandlægerne har jo af gode grunde også valgt at bruge det som et middel.
Sms-kampagner – ja, det er fint nok med dem, men vi skal bare huske, at nogle mennesker i dagens samfund altså ikke er ligesom os her i Folketinget.
De skifter faktisk mobiltelefoner næsten hele tiden, i takt med at abonnementet udløber.
Vivi Kier (KF), 2009-12-11:
Jamen jeg synes, det er lidt ærgerligt, at fru Sophie Hæstorp Andersen lige pludselig holder fast i, at nu skal det være den brochure, der skal sendes med ud, som er det altafgørende.
Jeg synes, vi skal holde fokus på det, der er det altafgørende, og det er, at forældrene – alle forældre – møder op.
Målet for mig er nemlig, at alle børn får det samme tilbud om helbredsundersøgelser, at de får børnevaccinationsprogrammerne, og at man kan fange de familier, der har lidt svært ved det.
Hvordan vi så skal gøre det, lægger jeg op til at være åben over for, men jeg synes ikke, vi må hænge fast i, at det kun er en sådan kampagne, som er det eneste, der virker.
Marion Pedersen (V), 2009-12-11:
Hvis man skulle følge den argumentation, var der jo mange ting, man skulle legalisere, i håbet om at de så ville forsvinde eller i hvert fald komme ud af det kriminelle marked.
Altså, man kan jo heller ikke legalisere mord, fordi der er nogle, der myrder alligevel.
Hele tankegangen om, at ligegyldigt hvor alvorligt et problem det er, ligegyldigt hvor dårligt det er for de mennesker, der tager det, hvis vi så bare legaliserer det, er det ikke så slemt, er jo et helt forkert signal at sende til unge mennesker.
De kan jo ikke tro andet, end at hvis det er lovligt, er det også o.k., at de prøver det.
Det giver jo ingen mening at gøre det, hvis vi samtidig siger, at vi så legaliserer noget andet, som vi ved er endnu mere skadeligt, fordi der er nogle kriminelle, der så ikke kan tjene penge på det.
Det giver simpelt hen ingen mening for mig.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-12-11:
Som ved det sidste forslag skal jeg meddele, at Dansk Folkepartis sundhedsordfører, fru Liselott Blixt, ikke kan være til stede i salen i dag, og derfor skal jeg så fremføre hendes synspunkter.
Det Radikale Venstre lægger med forslaget op til en indkaldelsesmodel, der vil minde forældrene om, at deres barn skal til læge.
Vi ser i øjeblikket, at flere og flere glemmer at komme til de fastsatte børnevaccinationer, og derved får vi ikke den forebyggelse, som var hensigten.
Selve forslaget kan jeg se er en kopi af Lægeforeningens forslag fra september, hvor de netop foreslår, at regionen indkalder alle børn til de syv forebyggende helbredsundersøgelser, som foregår hos egen læge.
Dansk Folkeparti synes helt sikkert om forslaget og mener også, at det vil styrke børnesundheden og modvirke ulighed i sundhed.
Vi ser netop, at mange af de børn, der ikke møder op, er børn af socialt dårligt stillede forældre, og det vil i forebyggelsesøjemed give en skævhed i sygdomme.
Der er eksempelvis HPV-vaccinen, som er en livmoderhalskræftvaccine.
Vi har i Dansk Folkeparti arbejdet meget for at få indført, at alle piger i 12-års-alderen får tilbuddet.
Vi ser i forvejen, at mange familier med lav indtægt eller på overførselsindkomst samt familier af anden etnisk oprindelse ikke har råd til at betale den, hvis deres barn er over den alder, hvor de får den gratis.
Her ser vi netop, at mange piger i de velstillede kommuner er vaccineret, mens dem i landdistrikterne ikke er blevet vaccineret.
Det vil sige, at vi om 20 år kan se, at de kvinder, der får livmoderhalskræft, og samtidig de cirka 200 kvinder, der vil dø af den samme sygdom, vil være af anden etnisk oprindelse end dansk eller komme fra hjem, der ikke er helt så velstillede.
Det er social skævhed i sundhed, så det batter.
Vi taler meget om, hvad vi kan gøre for at komme det til livs, og her er netop muligheden for at få de lægelige råd og henvisninger, som kan bidrage til opsporing og forebyggelse af sundhedsproblemer og adfærdsforstyrrelser.
Desværre ser vi en opadstigende tendens til, at der bliver flere og flere overvægtige børn, flere børn med ADHD samt børn med andre psykiske lidelser som spiseforstyrrelser.
Det, at lægen kan være med til at opspore det i tide, skal vi fokusere meget mere på end ellers.
Men som jeg kan høre, er det noget, som ministeren har tænkt på, så vi med det nye vaccinationssystem får et system, der bevirker, at lægerne vil kunne se frem og se, hvem der ikke er kommet til de gængse helbredsundersøgelser og så efterfølgende vil kunne tage kontakt til dem.
I Dansk Folkeparti glæder det os, at vi kan få en løsning på det, og vi glæder os til, at sagen kommer op i Sundhedsudvalget, så vi kan se, hvad ministerens planer er, og om de gør, at dette beslutningsforslag er overflødigt.
Vivi Kier (KF), 2009-12-11:
Som sagt kan jeg svare for mig selv, og jeg håber også på et foranalysearbejde, der ikke varer så længe, så vi ligesom kan komme videre med det.
Jeg synes, at problematikken, der her bliver rejst, er væsentlig og rigtig.
Lone Dybkjær (RV), 2009-12-11:
[Lydudfald]
… så synes jeg, det er fint.
Det, som jeg er glad for at høre, er, at vi ikke behøver at vente i 100 år.
Jeg oplevede lidt sundhedsministeren, som at vi skulle vente i 100 år.
Hvis man først går i gang med de store registersystemer, så har det ikke nogen let og hurtig gang på jorden, skulle jeg hilse og sige.
Vivi Kier (KF), 2009-12-11:
Jamen det kan jeg godt bekræfte, og det synes jeg også at jeg sagde i mit oplæg, nemlig at jeg ikke forventer, at det er sådan en flerårig foranalyse, der venter, og jeg er altid positivt indstillet, når vi sidder i udvalget og kigger på tingene.
Og igen kunne det også være, at det var en reminder til de praktiserende læger om at bruge nogle af vor tids moderne teknologier.
Lone Dybkjær (RV), 2009-12-11:
Jeg er klar over, at ordføreren er tidspresset.
Jeg vil bare lige spørge ordføreren, om ordføreren ikke godt vil bekræfte, at ordføreren vil være åben i diskussionerne i Sundhedsudvalget.
Det, som jeg synes er lidt betænkeligt – det vender jeg tilbage til, når ordføreren er gået – er, at vi skal vente flere år på en eller anden meget indviklet undersøgelse.
Det her er et relativt enkelt system, og derfor håber jeg på, at ordføreren har en interesse i, at der ikke går 5 år, inden det her bliver iværksat.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-12-11:
Jeg er da glad for, at ministeren erkender, at der faktisk er brug for en afdækning af området, og jeg håber da, at ministeren er enig med SF i, at en specifik problemstilling kræver en specifik behandling.
Vi har jo set i forhold til f.eks. spiseforstyrrelser, at der er blevet etableret tilbud målrettet lige præcis de former for lidelser, og det vil sikkert også være meget fornuftigt på området her.
Jeg vil sige, at vi er glade for den afdækning, og så vil jeg spørge: Hvad er det for tilbud, ministeren mener allerede eksisterer i dag, og som med fordel kan udnyttes af f.eks. folk, som lider af megareksi?
Line Barfod (EL), 2009-12-11:
Hvis man kører for stærkt, er der en meget stor risiko for, at man påfører andre en ulykke.
Hvis man bruger for mange rusmidler, hvad enten man ryger for meget hash, eller man drikker for meget alkohol, er der en risiko for, at man skader sig selv.
Det er for mig en afgørende forskel – jeg mener ikke, at det skal være tilladt at køre bil, hvis man har røget hash, ligesom det ikke er tilladt, hvis man har drukket alkohol.
Jeg mener, at vi skal have afgift på det, jeg mener, at staten skal kontrollere salget, ligesom staten kontrollerer salget af alkohol.
Det er jo staten, der i dag betaler for skaderne.
Det er staten, der betaler misbrugsbehandlingen, det er staten, der tager sig af de unge, som ikke kan gennemføre en uddannelse, et arbejde osv., fordi de er ude i misbrug, og det gør den, uanset om det er hash, eller om det er alkohol, eller om det er andre rusmidler, de indtager.
Det mener jeg vi skal prøve at gøre noget ved, og den måde, vi har forsøgt at gøre noget ved det på i de sidste 40 år med politi og fængsler, har ikke virket.
Derfor mener jeg, at vi skal prøve på en anden måde.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-12-11:
Nu er det jo sådan, at jeg i hvert fald har læst mig frem til, at der er opstået denne nye personlighedsforstyrrelse, som hedder megareksi.
Det gør, at unge mænd, som det primært er, er sygeligt optaget af ikke at miste muskelmasse og synligt optaget af at vokse og blive større.
Hvor er det præcis, sundhedsministeren forestiller sig, at de mennesker skal henvende sig for at få en kvalificeret behandling af deres lidelse?
Mener ministeren, at det psykiatriske system er gearet til at tage sig af lige præcis de mennesker med deres specifikke problemstilling?
Line Barfod (EL), 2009-12-11:
Det er også derfor jeg mener, at man skal se på, hvordan vi kan mindske brugen af det i Danmark, især hvordan vi kan mindske misbruget, og hvordan kan vi få en bedre kontrol med, hvad der foregår.
Det tror jeg vi skal gøre på en anden måde end i dag.
Nu har man prøvet i 40 år med forbud, politi, fængsler osv., og det har absolut ikke virket; tværtimod kan man købe det overalt i dag.
Jeg tror, at det er bedre at komme med reel oplysning til de unge.
Det tror jeg også kan virke i forhold til hash, og jeg tror godt, at forældre også kan komme med en fornuftig argumentation i forhold til hash, ligesom de kan i forhold til alkohol.
Uanset om det er lovligt eller ulovligt så tror jeg, at det er indholdsmæssigt, man skal argumentere over for sine børn og forklare dem, hvorfor man er bange for, at de begynder at komme ud i et misbrug.
Marion Pedersen (V), 2009-12-11:
Jeg vil godt høre, om ordføreren betvivler, at hash er skadeligt, at det er afhængighedsskabende, at det giver indlæringsbesvær, og at det giver psykoser.
Når jeg spørger sådan, er det, fordi jeg synes, at det er lidt voldsomt, at man vil bruge Københavns unge som prøveklud for nogle stoffer, som man notorisk ved ikke er gode for mennesker at indtage.
En hvilken som helst forælder mister jo al argumentation imod hash, hvis vi lovliggør det.
Hvilken forælder kan overbevise sit unge menneske om, at det her må det altså ikke?
Ordføreren har selv børn og unge og ved, hvordan det kan være at få dem til at lade være med at drikke.
Hvis man så heller ikke kan bruge argumentationen, at hash er ulovligt, hvad skal man så bruge af argumentation?
Line Barfod (EL), 2009-12-11:
Det, vi har kriminaliseret omkring rygning, er jo ikke, at man selv må ryge.
Det er, at man ikke skal udsætte andre for passiv rygning, og der skal selvfølgelig gælde nøjagtig de samme regler, uanset om man ryger den tobak, der er i cigaretter og piber osv., eller man ryger hash.
Det mener vi ikke der skal være nogen forskel på.
Det skal være nøjagtig de samme regler, der er gældende.
Det, vi ønsker er, at man skal kunne købe hash lovligt.
Og vi foreslår heller ikke, at man skal indtage det på det sted, hvor man køber det, for så ville man udsætte andre for passiv rygning der, men man skal kunne købe det lovligt der.
For os er det også underordnet, om folk så vælger at ryge det eller spise det eller drikke det; det må de selv finde ud af.
Det er forskelligt, hvad folk foretrækker, og hvordan det virker bedst.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-12-11:
Jeg kunne også godt tænke mig at spørge om noget helt andet.
Som jeg også nævnte i min ordførertale, er der parallellen til rygeloven, altså at man jo i større og større grad prøver på at kriminalisere rygning, og at man så lige på hashområdet prøver at gå i den helt anden retning.
Som jeg nævnte i mit eksempel, kunne vi jo forestille os en situation, hvor man sidder i hashcafeen og ryger en cigaret, og en tjener kommer over og siger: Hov, hov, du må ikke ryge her.
Så finder de ud af, at det er en hashjoint, og så må man godt ryge den.
Altså, er det ikke utrolig dobbeltmoralsk, at man på den ene side prøver på at kriminalisere rygning mere og mere, fordi man har den holdning, at det er skadeligt på mange områder, men at man på den anden side synes, at hash, som er endnu mere skadeligt, og som har mange flere konsekvenser, skal gøres lovligt?
Marion Pedersen (V), 2009-12-11:
Jamen nu vil jeg bruge et andet eksempel fra vores lovgivning.
Vi ved alle sammen, at det er farligt at køre stærkt.
Jo hurtigere man kører, jo større er skaderne, hvis man kommer ud for en ulykke.
Man kunne jo med samme argumentation sige, som jeg også sagde til den tidligere ordfører, at så skal hastigheden gives fri, for folk ved godt, at det er farligt at køre stærkt.
Men mener ordføreren ikke, at hvis staten bliver pusher, bliver staten også ansvarspådragende i forhold til de skader, der sker ved den brug, som så vil være lovlig, hvis forslagsstillerne får deres vilje og får gennemført det her?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-12-11:
Ja, det mener jeg at det psykiatriske system er, for det er under alle omstændigheder et lægeligt skøn og i denne situation sandsynligvis et psykiatrisk lægeligt skøn, der skal vurdere, hvad den bedste behandling er.
Vi får ikke meget ud af at lave et specielt center for megareksi, for de ressourcepersoner, der skal være på det center, er de samme ressourcepersoner, som vi har ude i psykiatrien.
Derudover skal jeg ikke gå ind i, hvordan behandlingen af megareksi adskiller sig fra behandlingen af pigernes anoreksi, men det er en psykiatrisk problemstilling, som det etablerede sygehusvæsen skal tage sig af.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-12-11:
I Liberal Alliance synes vi altid, det er godt, at man kan hjælpe folk, som kommer ud i sundhedsmæssige problemer, som de ikke selv længere kan overskue konsekvenserne af.
Så intentionerne i forslaget synes vi sådan set er ganske fine.
Jeg lyttede også til sundhedsministerens indledende tale om, at der selvfølgelig inden for det nuværende system er mulighed for at give behandlingstilbud andre steder, samt at man har bedt Sundhedsstyrelsen om at se nærmere på det, og at der kan komme en senere drøftelse af det.
Som jeg ser det, er der jo tale om en form for en udstrakt hånd fra sundhedsministerens side.
Vi skal på den baggrund sige, at vi vil afvente det arbejde, der kommer fra Sundhedsstyrelsen, og kan af de grunde ikke gå ind for det konkrete forslag.
Men vi synes, det er godt, at man får en diskussion af de problemer, for vi vil selvfølgelig gerne hjælpe folk, som er kommet i en sundhedsmæssig situation, som de ikke kan overskue.
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-12-11:
Jeg vil da gerne sige tak til SF for at have stillet forslaget, så vi får en meningsudveksling om det problem, der er med steroidmisbrugere, som vi er nødt til at tage alvorligt.
Det er et sundhedsmæssigt problem for dem, der er misbrugere af stofferne, og det skal vi selvfølgelig forholde os til.
Tak til ministeren for hans svar.
Det forekommer mig at være den rigtige tilgang.
Så får Folketinget en chance og en mulighed for at tage stilling til, hvad vi kan gøre ved det her problem på et mere oplyst grundlag, end vi har i dag.
Om SF's forslag vil jeg sige, at det jo nok behandler et meget væsentligt problem, men jeg er altså ikke sikker på – eller rettere: jeg er temmelig usikker på det – at SF har foreskrevet den rigtige løsning på problemet.
Vi vil i Det Radikale Venstre afvente den rapport, som Sundhedsstyrelsen afgiver, og så glæder vi os til at se på problemet på basis af en sådan udredning.
Vivi Kier (KF), 2009-12-11:
Jeg deler den bekymring om misbrug af steroider, som er fremlagt i det her beslutningsforslag.
For mig som konservativ er forebyggelse nøgleordet.
Vi har gang i en masse forebyggelse og oplysningskampagner og frivillige aftaler og test, kontrol og retshåndhævelse, men behandling?
Ja, for de mennesker, der erkender, at de har et misbrug og gerne vil ud af det, synes også jeg, det er vigtigt.
Så kan man stille sig selv det spørgsmål: Er det nødvendigt, at man skal opbygge et helt nyt behandlingssystem eller et center, som det er foreslået i det her beslutningsforslag, som jo også lidt kunne ligne nogle af de ansøgninger, som lå, da vi sad og forhandlede satspuljen, om et udviklingsprojekt med sådan et center.
Her og nu siger vi nej, men glæder os over, at sundhedsministeren tilkendegav her fra talerstolen, at han vil få Sundhedsstyrelsen til at afdække de nuværende behandlingsmuligheder, der er.
Når de kommer, er vi selvfølgelig villige til at se på, hvad vi så har af behandlingsmuligheder, og hvad vi eventuelt videre kan gøre.
Som sagt synes vi, at det er en væsentlig problemstilling, der bliver rejst.
Vi er også dybt bekymrede for de mange, mange mennesker, der desværre misbruger så farlige stoffer, som steroider er.
Med den begrundelse kan vi ikke støtte beslutningsforslaget, som det foreligger.