Peter Christensen (V), 2013-12-18:
Altså, jeg tror, det er omkring 2.800 udviklingsprojekter, Danmark bidrager til lige i dette øjeblik.
At jeg skal stå her og garantere 2.800 udviklingsprojekter – det kan jeg ikke, det vil jeg ikke, og det ved jeg i øvrigt også for lidt om de her områder til at kunne.
Det, jeg igen kan sige er vores politik, er, at når vi er inde og kigge på næsten alle andre områder af den offentlige sektor og se på, hvordan vi kan få den offentlige sektor til at køre længere på literen for få penge til at gøre Danmark mere konkurrencedygtigt, så synes vi, det er underligt, at lige præcis for udviklingsbistanden skal det ikke ske.
Finansloven skal laves med Venstre, ikke med Enhedslisten.
Der er netop brug for en finanslov, der kan understøtte de små tegn, vi ser, på, at der måske er bedre tider på vej.
Sådan sagde jeg tilbage i september, da vi førstebehandlede finanslovsforslaget.
Venstres ønsker var enkle og rimelige.
Under førstebehandlingen mindede jeg om den vækstpakke, som regeringen aftalte med V og K.
Vi var jo indbyrdes enige om skatte- og afgiftslettelser til erhvervslivet med henblik på at øge væksten og gavne danske arbejdspladser.
Hvorfor ikke bruge denne finanslov til at fremrykke en del af vores aftale, så den kan komme danske virksomheder til gavn allerede fra nytår og altså ikke først i 2015?
Sådan spurgte jeg.
Det var Venstres udspil.
Jeg sluttede af med at fastslå, at gør man det, kan man regne med Venstre.
Vi har ingen fine fornemmelser, for det har Danmark ikke råd til.
Derefter skete der ikke så meget.
Regeringen inviterede på lidt kaffe i Finansministeriet, uden at Venstres forhandlere fik tid til at drikke den op.
Det var et lidt ærgerligt spild af skatteborgernes penge.
Men i det mindste spildte regeringen ikke vores tid.
Det blev til to korte møder.
Økonomi- og indenrigsministeren har forklaret det med, at den slags er ganske naturligt.
Det vil vi huske.
Jeg må da også indrømme, at jeg havde indstillet mig på, at regeringen og Enhedslisten ville gentage deres faste samarbejdsmønster ved at kissemisse i november under misteltenen for at lave finanslov og så drage på eventyr med de borgerlige i foråret, når græsset er grønnere, og for at gøre det endnu grønnere.
Det lå i kortene, men Enhedslisten blev for grådig, og regeringen blev for stejl.
Enhedslisten troede nok for meget på regeringens mange løfter.
I Venstre betragter vi ikke forholdet til regeringen som et, der bygger på kærlighed.
Så da regeringen kontaktede os og derefter tilbød os indrømmelser på de områder, vi havde bedt om under førstebehandlingen af finansloven, ville vi da være nogle skarn, hvis vi sagde nej.
Venstre gik til forhandlingerne med to hovedkrav: Finansloven skulle sikre en fremrykning af den allerede aftalte vækstplan, og så skulle man gennemføre lettelser af beskæftigelsesfradraget.
Disse krav er blevet indfriet.
Hvorfor skulle vi afvise regeringen, hvis den vil imødekomme os med skatte- og afgiftslettelser, endda uden at finde på nye skatter og afgifter?
Det er virkelig ringe produktivitet.
Venstre forhandlede med regeringen i 7 timer med et ganske udmærket resultat.
Det er høj produktivitet, og det har vi brug for noget mere af i det danske samfund. Vi har brug for, at man en gang imellem bare gøre det rigtige, selv om man gør det med nogle, man ikke nødvendigvis er enig med.
Man kan sige meget om regeringens koks og fejlbedømmelser og systemfejl, men i Venstre har vi fra dag et lovet danskerne, at vi vil hjælpe regeringen på et centralt punkt – nemlig med, at regeringen lever op til regeringsgrundlagets side 9, hvor der står: »Udgangspunktet for regeringen er VK-regeringens økonomiske politik i bredeste forstand, herunder genopretningsaftalen og forårets aftaler herunder tilbagetrækningsreformen. «
Det er en vigtig principiel udmelding.
For Danmarks succes bygger på den reformkurs, som skiftende regeringer har fulgt siden 1982.
Det er en kurs, som regeringen har været tøvende med, i hvert fald dengang da to tredjedele af de nuværende regeringspartier var i opposition.
Det mønster ser ud til at være brudt, og det er glædeligt.
I Venstre ville vi dog gerne have haft mere, flere indrømmelser, der kunne give bedre forhold for landets borgere og virksomheder og dermed flere af de gode arbejdspladser, som vi har brug for, og som vi fortsat har hårdt brug for.
Men i modsætning til andre har vi trods alt lidt dømmekraft i behold.
Vi ved godt, at et udspil altid er et oplæg til kompromis.
Regeringen har flertal med Enhedslisten, og kan bruge det, hvis den vil, og Venstre kan ikke vælte regeringen alene.
Ud fra den betragtning er vi fint tilfredse med, at vi måtte, ja, nøjes med 2,2 mia. kr. i skatte- og afgiftslettelser.
Når vi har en finanslovsaftale, må vi stå ved den.
På en række områder ville vi gerne have gjort det endnu bedre, og derfor vil der givetvis være gode ændringsforslag fra Liberal Alliance og Dansk Folkeparti, som vi sympatiserer med uden at kunne stemme for.
Men en finanslovsaftale er en pakke.
Regeringen har givet os indrømmelser, og vi har til gengæld også måttet bøje os.
Derfor vil vi ikke stille os i vejen for regeringens ændringsforslag.
Sådan er et kompromis.
Vi har ikke bare et kompromis.
Vi har et godt kompromis.
Danskerne kan se frem til yderligere skatte- og afgiftslettelser for 2,2 mia. kr. i 2014.
Virksomhederne kommer til at opleve en afskaffelse af den vægtbaserede emballageafgift, en forhøjelse af grænsen for skattekreditter vedrørende forsknings- og udviklingsaktiviteter, længere momskredittider for små virksomheder med en årlig omsætning mellem 1 og 5 mio. kr., en nedsættelse af afgiften for alle brændsler, der bruges til proces, et fradrag for selvstændiges syge- og arbejdsskadeforsikring.
Det betyder, at danske virksomheder kan forvente bedre muligheder for at skabe vækst og arbejdspladser.
Det har både dansk erhvervsliv og danske arbejdsløse brug for.
Samtidig gør finansloven det mere attraktivt at arbejde.
Det er altafgørende i et samfund med et højt skattetryk som det danske.
Ved at hæve beskæftigelsesfradraget får danskerne mere ud af at gå på arbejde allerede fra 2014.
Særlig de enlige forsørgere får et ekstra stort fradrag og dermed en kontant tilskyndelse til at være i beskæftigelse.
Samtidig har vi aftalt med regeringen, at en ekstra milliard skal løfte ældreplejen i kommunerne – det er den samme milliard, som åbenbart ikke var god nok for Enhedslisten.
Det vigtige for Venstre er, at kommunerne og de ældre selv bestemmer, hvad de synes er vigtigt – et ekstra bad, rengøring, gåtur, nye faciliteter på ældrecentret eller noget helt femte.
Vi har sørget for, at pengene er der.
Vi glæder os over, at der samtidig er blevet plads til en ekstra indsats på socialområdet over for udsatte familier, psykiatriske patienter osv.
Vi glæder os også over, at der er blevet plads til andre udmærkede initiativer inden for grøn omstilling, miljø og infrastruktur.
Det gælder f.eks. en letbane i en af Danmarks største byer, Odense.
Det gælder også Den Danske Naturfond, som skal opkøbe jord og dermed bidrage til etablering af mere natur, men på en markedsøkonomisk måde.
Endelig er vi særdeles glade for, at vi er enige med regeringen om principperne bag udmøntningen af arbejdet i Natur- og Landbrugskommissionen.
Det fremgår soleklart af vores aftale med regeringen, at miljøindsatsen skal ske der, hvor virkningen og omkostningsstyringen er størst, hvilket ses af aftalen, hvor der står: »En ny regulering vil samlet skulle give erhvervsøkonomiske gevinster, være baseret på et solidt fagligt grundlag og fastholde et højt niveau for miljøbeskyttelse.«
I Venstre ser vi frem til forhandlingerne om den konkrete udmøntning af de elementer, der stadig ikke er på plads, herunder altså på det grønne område.
Vi og regeringen ser ikke altid ens på alt, men vi i Venstre værdsætter værdien af at indgå aftaler, der er til gavn for Danmark.
Jeg vil gerne gentage mit løfte til regeringen om, at Venstre hjælper med at holde regeringen fast på den reformkurs, der fremgår af regeringsgrundlaget.
Så lad mig til sidst slutte af med et juleønske fra os Venstrefolk: I Venstre håber vi, at Socialdemokraterne, De Radikale og SF vil være lige så konstruktive den dag, hvor de måtte komme i opposition.