runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Der var rigtig mange spørgsmål i det her.
Jeg skal prøve at se, om jeg kan nå at svare på dem alle sammen.
Jeg mener ikke, at jeg har været ude at bruge udtrykket lukrativt, men vi har alle sammen set eksempler på nogle, der har fået endog meget, meget høje kompensationer.
Om loftet er rimeligt, er svært at sige.
Jeg hørte også, at fru Meta Fuglsang tidligere i sit spørgsmål spurgte: Burde loftet ikke være højere?
Dermed kunne jeg så udlede, at SF også godt vil være med til at kigge på et loft, man synes bare, at det skal ligge et andet sted, så modsat vil det jo være rart at høre, hvor SF synes loftet skal ligge.
Loftet ligger her nu, og når jeg siger, at jeg gerne vil have, at socialministeren holder nøje øje med det her, er det jo, fordi vi har hørt nogle udsagn om, at man mener, at der vil blive pres et andet sted i systemet, når nu vi laver et loft over den her ydelse.
Og det mener jeg da at vi er nødt til at holde øje med.
Og ja, jeg er da politiker.
Viser det sig, at der kommer nogle utilsigtede konsekvenser af sådan et lovforslag, er jeg da også villig til at gå ind og kigge på det igen.
Jeg synes, jeg allerede har svaret på det spørgsmål, der bliver stillet, i og med at jeg har bedt socialministeren om at følge det her område rigtig nøje og holde øje med, om det her har nogle utilsigtede konsekvenser, som vi ikke har forudset.
Jeg har læst høringssvarene.
Så kan man diskutere loftet.
Nu kan jeg høre, at spørgeren siger: Jamen er det et rimeligt loft, vi har lagt?
Vi er jo kommet med et bud og har lagt det der.
Vi har vedtaget det her som en del af en pakke.
Vi kan stadig væk tilbyde mennesker tabt arbejdsfortjeneste, men jeg vedgår, at det for nogle familier kan være rigtig svært.
René Skau Björnsson (S), 2010-11-04:
Tak for den sidste åbning her.
De, der har plæderet for, at der skulle være et loft – det gælder også KL og repræsentanter derfra – siger jo samstemmende nu, at det skal være et loft, der er rimeligt, det skal være et loft, som gør, at vi undgår misbrug, men det skal være sådan, at helt almindelige lønmodtagerfamilier kan bruge den her ordning.
Ole Pass var jo inde på, at det ikke kræver meget fantasi og realitetssans at forestille sig, at det her fører dyrere og mere utilfredsstillende løsninger med sig.
Jeg ved, at fru Vivi Kier både har fantasi og realitetssans, så kan hun ikke se, at rigtig mange kommuner nu vil komme til at tilbyde dyrere institutionstilbud, dag- og døgntilbud, i stedet for at give forældrene støtte i en kort periode, hvor de har brug for at være hjemme hos deres barn?
Den sammenhæng og den økonomi er jo ikke regnet ind i det her forslag: at kommunerne vil kunne komme til at stå med en større regning – det er jo det, Ole Pass siger – end den regning, de i dag har i forhold til forældre, der får tabt arbejdsfortjeneste.
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Jeg er da rigtig ked af, hvis jeg i min ordførertale ikke har givet udtryk for, at jeg godt kan se, der er nogle familier, som bliver ramt her, og at det kan være rigtig, rigtig svært at stå i den situation.
Det vil jeg gerne gentage.
Vi har jo stået i en situation, hvor vi skulle finde nogle penge, og vi går nu ind og sætter et loft over ydelsen, et loft, som Socialdemokraterne tidligere selv har syntes kunne være fornuftigt.
Så kan vi altid diskutere, hvor loftet skal ligge.
Men jeg har lyttet til alle de svar, vi har fået.
Jeg har også lyttet til svarene fra KL, som jeg finder taler lidt med to tunger i det her, for de har jo tidligere både i pressen og over for regeringen i forbindelse med økonomiaftaler givet udtryk for, at her syntes de der var et område, vi skulle gå ind og kigge på – og det gør vi så.
Det gør indtryk på mig, og jeg vil også bede ministeren om at følge området rigtig nøje og tæt, for der er mange, der frygter, at et eller andet vil ske, og det mener jeg vi skal følge utrolig tæt.
Og så er jeg altid villig til at gå ind og kigge på området en gang til.
Meta Fuglsang (SF), 2010-11-04:
Der er jo brugt nogle udtryk i debatten, op til det her lovforslag blev fremsat, altså under forberedelsen af det, om, at det var blevet for lukrativt at passe sit barn hjemme, hvis man havde et sygt eller handicappet barn. Det er et ord, som jeg synes er lidt svært at sætte ind i forbindelse med, at man er nødt til at være hjemme og passe et meget sygt barn.
Jeg ved, at ordføreren mener, at hun tidligere har svaret på, om det er det rigtige niveau.
Men jeg vil egentlig gerne have uddybet, hvad det rigtige niveau er.
Jeg vil også gerne spørge ordføreren: Hvad er det så, ordføreren vil bede ministeren om at holde øje med?
Hvad er det, vi skal være opmærksomme på på det her område?
Hvad vil kunne få ordføreren til at sige, at det her ikke er godt nok, og at det må vi kigge på igen?
Kunne det f.eks. være, at det har for store økonomiske konsekvenser for en familie?
Og er ordføreren klar til at gå ind og ændre på det her, hvis det viser sig, at det bliver for slemt for de familier, der berøres?
René Skau Björnsson (S), 2010-11-04:
Jeg er glad for den sidste bemærkning, som fru Vivi Kier kom med.
Jeg fandt lige det her.
I mandags holdt socialcheferne – som også er nogle, der har meget forstand på det her område – årsmøde, og formanden for socialcheferne omtalte det her i sin beretning, som socialcheferne godkendte.
Han sagde, at den her nye model for tabt arbejdsfortjeneste er et alvorligt tilbageskridt, som »drastisk forringer muligheden for at yde tabt arbejdsfortjeneste til forældre, der tager hånd om deres handicappede barn i hjemmet.
En forringelse, som det ikke kræver megen fantasi og realitetssans for at forestille sig vil føre til både dyrere og mere utilfredsstillende løsninger for de pågældende børn og deres familier.«
Når patientorganisationer og fagfolk på området siger, at det her altså er en ordning, der vil ødelægge mulighederne for familier med handicappede børn, så er det, jeg ikke forstår, hvorfor især Det Konservative Folkeparti ikke er mere bekymret, end fru Vivi Kier gav udtryk for i sin ordførertale.
Martin Henriksen (DF), 2010-11-04:
Det indgår jo i den økonomiske genopretningsplan for Danmark.
Og hvis man kigger på, hvor meget det sociale område bliver berørt af den økonomiske genopretningsplan, kan man se, at det faktisk er meget lidt af socialministerens område, socialområdet, der bliver berørt af den økonomiske genopretningspakke.
Det taler sådan set for, at vi faktisk er gået ind og har taget nogle sociale hensyn.
Rent faktisk lagde regeringen også frem, at f.eks. folkepensionister og førtidspensionister skulle have fastfrosset deres satsregulering.
Det fik vi fra Dansk Folkepartis side pillet ud.
Så jeg synes faktisk, at forløbet viser, at vi har taget sociale hensyn.
Hvad angår det her konkrete lovforslag, ligger det sociale hensyn jo i, at vi har sikret de forældre, der har de laveste indkomster.
Jamen der er altså i genopretningspakken taget sociale hensyn, det redegjorde jeg også for i mit første svar til spørgeren.
I det konkrete lovforslag er der taget det hensyn, at forældre med de laveste indkomster er sikret.
Det har været vigtigt for Dansk Folkeparti.
Og nu står der jo også i lovforslaget, hvordan den økonomiske udvikling kommer til at se ud, og hvad det vil spare statskassen for.
De beregninger står til troende for Dansk Folkepartis vedkommende.
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Det betyder, at vi også i Danmark har været nødt til at gennemgå alle udgiftsområder.
En ansvarlig regering skal sikre, at der er økonomisk balance, og hvis vi i fremtiden fortsat gerne vil hjælpe familier med handicappede og syge børn, kan vi ikke fortsætte med at betale de store kompensationer, som vi hidtil har set eksempler på.
Med det her lovforslag lægges der nu et loft over, hvor meget der kan udbetales i tabt arbejdsfortjeneste – et loft, der kommer til at ligge på linje med de andre ydelser, man kan modtage, såsom ydelsen ved pasning af nærtstående med alvorlig sygdom og ydelsen for plejevederlag til pasning af døende.
Jeg har ligesom alle andre i salen her modtaget rigtig mange henvendelser fra familier, som i dag benytter sig af ordningen med tabt arbejdsfortjeneste.
Jeg synes, det er rigtig fornemt og fint, at de familier i deres situation har overskud til at fortælle, hvad de mener det her betyder for fremtiden.
Jeg har også modtaget en del henvendelser fra familier med kræftramte børn, men hverken Danmark eller de lande, vi normalt sammenligner os med, har særlige ordninger for kræftramte børn.
Det er altid svært at fratage nogen noget, men jeg mener, at selv med et loft over ydelsen for tabt arbejdsfortjeneste vil vi fortsat have en god ordning, også hvis vi sammenligner os med øvrige lande.
Et andet element i det her forslag er sænkelse af tilskuddet til høreapparater, der udleveres fra en godkendt privatklinik,
med 10 pct.
Jeg mener, at det også skal gælde for udleverede høreapparater i offentligt regi og ikke kun i privat regi.
Vi har i de senere år ofte debatteret stigningen i antallet af høreapparatbrugere, ligesom vi har debatteret tilskud til private høreklinikker.
Så synes jeg, det er værd at bemærke, at det faktisk var et meget bredt flertal her i Folketinget, der tilbage i 2002 vedtog en forhøjelse af tilskuddet til privat udleverede høreapparater.
Der er fortsat lang ventetid i det offentlige på et høreapparat, så jeg finder, at det frie valg stadig væk er en ret, vi skal sikre borgerne, men jeg ser frem til et resultat af den undersøgelse, der nu er i gang.
Ib Poulsen (DF), 2010-11-05:
Dette forslag, som vi behandler i dag, er udsprunget af EU's ønske om renere og mindre forurenende offentlig transport, så 50 pct. af de offentlige indkøb bliver grønne.
Det vil de fleste kunne støtte, så det offentlige kører med lavt energiforbrug og udleder færrest muligt forurenende stoffer.
Det støtter vi også, men vi vil også have en sikkerhed for, at vi ikke skaber unødvendige administrative og økonomiske byrder, når vi stiller miljø- og energikrav i forbindelse med indkøb af køretøjer til vejtransport.
Her tænker vi bl.a. på, at private leverandører jo ikke kan undgå at få flere omkostninger.
Det er slet ikke beskrevet i de almindelige bemærkninger til lovforslaget, og måske bruger myndighederne f.eks. forskellige krav til, hvordan energi- og miljøbelastningen ved kørsel skal opstilles.
Det kan jo gøres både med minimumskrav og delkriterier eller en kombination.
Så bliver leverandøren jo stillet over for forskelligartede krav.
Jeg vil derfor opfordre miljøministeren til, at der i udvalgsbehandlingen sker en mere nøje gennemgang af de administrative og økonomiske konsekvenser af forslaget for de private leverandører, da vi ikke finder, at lovforslaget i tilstrækkelig grad tager højde for dette.
Med disse bemærkninger skal jeg meddele, at Dansk Folkeparti som udgangspunkt støtter lovforslaget.
Erika Lorentsen (RV), 2010-11-05:
Transportsektoren er et af de helt store problemområder i forhold til luftforureningen.
I Det Radikale Venstre støtter vi derfor varmt det her lovforslag, som klart trækker i den rigtige retning med hensyn til at nedbringe luftforureningen.
Steen Gade (SF), 2010-11-05:
Jeg skal på vegne af fru Anne Grete Holmsgaard, som er ordfører på det her forslag, meddele SF's synspunkter.
SF støtter implementeringen af det her direktiv, og dermed støtter vi også lovforslaget.
Vi synes, at det samtidig kunne være anledning til, at vi kigger på, hvordan vi måske ikke bare kunne leve op til direktivet, men hvordan vi på en mere ambitiøs måde kunne leve op til direktivet ved at arbejde videre med nogle retningslinjer for, hvordan det her skal implementeres i praksis i hele landet.
Tage Leegaard (KF), 2010-11-05:
Klodens ressourcer er ikke uendelige, og atmosfærens indhold af CO2 er stigende.
Det giver derfor god mening, at der i EU sættes fokus på, hvordan man begrænser ressourceudnyttelsen og selvsagt også begrænser udslippet af CO2.
I Det Konservative Folkeparti er vi af den opfattelse, at Danmark skal være med helt fremme, når det gælder prioritering af disse globale opgaver, og vi hilser derfor dette forslag velkommen.
Forslaget forpligter offentlige myndigheder og visse private aktører til at indtænke miljø og bæredygtighed, når det gælder indkøb af køretøjer.
Der er således lagt op til, at man i Danmark fremmer genbrug af visse materialer; der er lagt op til, at man benytter mere miljøvenlige materialer; og der er lagt op til, at man investerer i køretøjer, der udleder mindst muligt CO2, mindst muligt NOx og færrest mulige partikler.
Dette forslag vil således være med til at gøre, at man i Danmark kommer et skridt videre med udviklingen af et bæredygtigt samfund, og det vil Det Konservative Folkeparti naturligvis gerne være med til at fremme, så vi støtter forslaget.
Per Clausen (EL), 2010-11-05:
Umiddelbart lyder det her lovforslag jo rigtig godt.
EU har igen gjort en heroisk indsats for at forbedre miljøet i vores land.
Man vil fremme brugen af renere og mere energieffektive køretøjer til vejtransport.
Så langt, så godt.
Men når vi så prøver at se på, hvad det her lovforslag i praksis kommer til at betyde, er man jo så venlig, at man laver et sammenfattende skema om konsekvenserne af lovforslaget.
Og der kan vi konstatere, at lovforslaget ikke har direkte økonomiske konsekvenser, det har ikke direkte administrative konsekvenser, og det har sådan set heller ikke direkte miljømæssige konsekvenser.
Derfor må man vel et eller andet sted stille sig selv spørgsmålet, hvad det er, vi er i gang med at behandle her i dag, for det er et lovforslag, der overhovedet ikke har nogen konsekvenser.
Dertil har EU altså drevet os: at vi nu står og behandler lovforslag, som foregiver at skabe bedre vilkår for miljøet, men som ingen konsekvenser har.
Jeg synes sådan set, at ministeren enten her i sin tale eller i udvalgsarbejdet bliver nødt til at sandsynliggøre over for Folketingets Miljøudvalg, at dette lovforslag får konsekvenser for miljøet, for ellers vil jeg sige, at jeg om ikke af andet så af respekt for Folketingets tid vil stemme imod lovforslaget, når det kommer til tredje behandling, for vi medvirker altså ikke til at vedtage lovændringer af hensyn til EU, der ingen konsekvenser har – selv om man selvfølgelig kan hævde, at det så heller ikke gør nogen skade.
Jeg mener, hvis jeg skal være helt ærlig, at behandlingen af det her lovforslag, som det er fremsat, er ren spild af tid.
Karen Ellemann (V), 2010-11-05:
Jeg har også konstateret, at stort set samtlige af Folketingets partier er enige med mig i, at det er et godt og vigtigt formål at holde fast i.
Det betyder jo så, at vi på et fælleseuropæisk plan får brugt den her store offentlige købekraft, vi har, til at sætte en udvikling i gang.
Og der er regeringen altså meget enig i – og jeg er glad for at konstatere, at et stort flertal her i Folketinget også er enig i det – at det er positivt at bruge det offentlige indkøb som en grøn løftestang.
For alene det offentlige indkøb i Danmark beløber sig til samlet set omkring 160 mia. kr. om året.
Når den her indkøbskraft eller den her store indkøbsmuskel bliver brugt strategisk, kan der jo netop høstes rigtig mange miljøfordele.
Vi giver her producenterne et incitament til at satse hårdere på udviklingen af renere og mere energieffektive produkter, og med et marked og en væsentlig efterspørgsel på miljørigtige produkter vil virksomhederne jo være langt mere villige til at tage de risici, der følger med i udviklingen af ny teknologi og nye produkter.
Så med de nye regler lægges der altså op til en stramning i forhold til tidligere praksis i arbejdet med grønne indkøb, og det nye er jo altså, at miljø- og energiforhold skal inddrages ved indkøbet.
Hidtil har det være frivilligt både i dansk og i europæisk kontekst.
Vi vil selvfølgelig følge tæt, hvilken effekt den her mere håndfaste tilgang til offentlige grønne indkøb får, og i den forbindelse netop, hvordan markedet og indkøbere reagerer.
Og vi vil også fortsat lægge meget vægt på, at vi kan nå meget langt med frivillighed i forbindelse med grønne indkøb.
Det afspejler sig jo også i de øvrige initiativer, vi tager på det her område, f.eks. hele Partnerskabet for offentlige grønne indkøb og det netop etablerede Forum for Bæredygtige Indkøb.
Da der er tale om fælles EU-regler, forventer vi en effekt på den europæiske efterspørgsel på renere og mere energieffektive køretøjer, fordi indkøberne nu netop bliver pålagt at forholde sig til bilernes, bussernes og lastbilernes miljøpåvirkning.
Og det her vil jo altså bidrage til at drive den teknologiske udvikling i en retning, som vi ønsker og finder nødvendig på hele transportområdet.
Så er det korrekt, som hr. Per Clausen siger, at selve miljøeffekten af de her nye regler ikke er opgjort specifikt for Danmark endnu.
Men ifølge EU's fremskrivninger vil de nye regler på europæisk plan potentielt kunne reducere NOx- og CO2-emissionen fra de berørte køretøjer med omkring 30 pct. og emissionen af partikler med op til hele 70 pct. Der er naturligvis en masse usikkerheder knyttet til de her estimater, som der alt andet lige er tale om, og derfor er det meget vigtigt for mig at pointere, at hovedformålet med det her direktiv altså er at få stimuleret markedet, så der skabes en markant efterspørgsel på renere og mere energieffektive køretøjer, og så bilproducenterne netop på den her måde får et væsentligt incitament til at satse hårdere på udvikling af renere og mere energieffektive køretøjer.
Per Clausen (EL), 2010-11-05:
Jeg skal bare være helt sikker på, at jeg har forstået ministeren rigtigt.
Jeg forstår det på den måde, at ministeren siger, at det, der er substansen i det her lovforslag, er, at man erstatter en »kan«-bestemmelse med en »skal«-bestemmelse.
Betyder det, at kommuner og andre offentlige myndigheder fremover skal inddrage de her miljøhensyn, når de foretager indkøb, altså at der faktisk sker en reel ændring, og er det derfor, ministeren forventer, at det har konsekvenser?
Karen Ellemann (V), 2010-11-05:
Det er fuldstændig korrekt.
Per Husted (S), 2010-11-05:
Formålet med L 11 er at stimulere markedet for renere og mere energieffektive køretøjer.
Med det her lovforslag bliver det obligatorisk for offentlige myndigheder og private virksomheder at stille miljø- og energikrav ved indkøb af køretøjer.
Lovforslaget er en gennemførelse af et EU-direktiv, så vi kan egentlig sige, at vi er på en bunden opgave i dag, og forhåbentlig er den her type lovgivning kun et overgangsfænomen, indtil vi finder nye måder at drive vores køretøjer frem på, som er mere miljøvenlige.
Der er en del gode organisationer, som har indgivet høringssvar.
Jeg har læst høringssvarene grundigt igennem, og jeg må egentlig konstatere, at det i forhold til det her konkrete forslag faktisk er svært at finde væsentlige mangler i forslaget.
Der er egentlig grund til at rose embedsmændene og – hvor nødigt jeg end vil det – også ministeren for et godt hjemmearbejde.
Det er rart at se, at der stadig findes EU-direktiver på miljøområdet, som regeringen vil overholde, især når vi tænker på, hvor mange åbningsskrivelser vi modtager fra EU-Kommissionen på miljøområdet, fordi vi ikke lever op til EU-direktiverne.
I dag er det allerede praksis at stille krav til busoperatører i den kollektive trafik, så det må forventes, at L 11 ikke vil få den store praktiske betydning på det område.
Ligeledes er der generelt en god forståelse for behovet for fokus på miljø inden for transport, så det må også forventes, at L 11 vil blive positivt modtaget hos alle aktørerne.
En væsentlig aktør i forhold til L 11 er busfabrikanterne.
Af formålsbestemmelserne til EU-direktivet fremgår det, at fabrikanterne bør tilskyndes til at oplyse om energiforbrug gennem hele driftslevetiden samt om emissionen af CO2 og forurenende stoffer.
Det havde egentlig været naturligt, at det var et krav, at alle busfabrikanter skulle oplyse om det.
De fleste seriøse aktører på det her marked gør det allerede, hvorfor det egentlig havde været positivt, hvis det havde været krav, at man skulle oplyse om det.
For som vi alle sammen ved, har enhver branche nogle brodne kar, og det er dem, som vil profitere af, at det ikke er et indiskutabelt krav.
Forventningerne til og baggrunden for lovforslaget er, at forbrugerne vil efterspørge de data, og jo større chance er der så for, at fabrikanterne automatisk vil offentliggøre dataene.
Men under alle omstændigheder, som jeg var inde på, er vi positive over for det her forslag, og med de bemærkninger, jeg er kommet med, vil jeg slå fast, at vi kan stemme for forslaget.
Per Clausen (EL), 2010-11-05:
Men betyder det så også, at når man skal indtænke det, får det den konsekvens, at man, når man foretager indkøbet, faktisk i praksis skal ændre de metoder, man har brugt indtil nu?
Eller er det nok, at man tænker på det, og at man, når man har tænkt på, ikke gør noget?
Meta Fuglsang (SF), 2010-11-05:
Hvis vi nu lader være med at kigge på selve nedskæringerne og siger, at vi nu lader være med at snakke om, hvor meget der bliver sparet eller ikke sparet, men koncentrerer os om den anden del, som går ud på, hvem det er, der skal bestemme, hvad der skal være af efteruddannelse og forskning, så vil jeg gerne høre, hvad ministeren har tænkt sig at gøre, om noget, for at sikre, at kommuner og regioner faktisk har en indflydelse på, hvad det er relevant at forske i, og hvad det er relevant at give efteruddannelse i, sådan at man sikrer, at den viden, man har derude i kommuner og regioner, faktisk bliver brugt til at være med til at bestemme, hvad der er relevant at udvikle og forske i.
Bertel Haarder (V), 2010-11-05:
Vi har jo noget, der hedder Socialforskningsinstituttet, som er en statslig institution, der mig bekendt løser mange opgaver, og som også kommuner og regioner er glade for, og nu får disse tidligere momsfondsfinansierede institutioner så en status, som kan minde om SFI's, altså Socialforskningsinstituttets.
Jeg kan ikke se, at der er noget problem i det, og jeg tror, jeg ganske mange gange i min tale har forsikret, at jeg ønsker et harmonisk og et tæt samarbejde med kommuner og regioner i fremtiden om disse vigtige forskningsområder.
For jeg prioriterer forskning på disse velfærdsområder meget, meget højt.
Vi har vel verdens største velfærdssektor, og vi ville være nogle skarn, hvis vi ikke havde en intensiv forskning i, hvordan vi gør det billigere og/eller bedre i den offentlige sektor.
Meta Fuglsang (SF), 2010-11-05:
Men lige netop den bemærkning, lige netop det, at vi har et unikt velfærdssamfund, som skal bevares, er jo også det, der er centralt for de indvendinger, oppositionen gør mod det her forslag som mod så mange andre.
For selv om der kommer pæne ord fra regeringen og diverse ministre, er det jo sjældent noget, de kan mærke derude i kommunerne, altså at det bliver bedre og bedre, og at vi bliver rigere og rigere, og derfor er der selvfølgelig nogle bekymringer i forhold til de beslutninger, der så bliver taget, når man følger den linje, regeringen har lagt, også tidligere.
Nu var vi før inde på det med besparelserne, og hvem der skulle betale, og ministeren sagde, at det var bedre at gøre det her end at tage pengene fra borgerne.
Jeg kan da overordnet set dele bekymringen for, hvor mange penge vi sådan set henter hos borgerne over en bred kam, men hvis man tænker på, at vi kunne hente midlerne hos den allerrigeste del, de 10 pct. rigeste i Danmark, dem, der tjener mere end 1 mio. kr. om året, synes ministeren så stadig væk, at det er bedre at skære ned på uddannelse og forskning, når det handler om kommunerne, end at tage pengene fra de allerrigeste i Danmark?