runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-01-12:
Jeg tror ikke, det er for meget at sige, at der er kollisionskurs mellem regeringens politik i forhold til kvælstofreduktionen og landbrugets drift, når landbruget synes, at dets driftsbetingelser bliver forringede.
Hvor er det lige nøjagtig, fødevareministeren har tænkt sig, at der skal handles hurtigt på noget her?
Det er jo et spørgsmål om arternes mangfoldighed, det er arternes mangfoldighed og dårlige livsvilkår i Danmark, der skal forbedres, og det gælder både vandmiljøet, men så sandelig også alt, hvad der måtte være af frøer og tudser og salamandre, som lever oppe på jorden.
For i »Grøn Vækst« er der jo ikke lagt op til en hel masse på lige netop det område.
Henrik Høegh (V), 2011-01-12:
Hr. Flemming Møller Mortensen startede med at sige, at vi ikke er helt enige med landbruget i den her sag på grund af mangel på arternes mangfoldighed.
Jeg tror ikke, det er det, der har givet nervøsiteten i landbruget, hvis jeg skal være helt ærlig.
Nervøsiteten skyldtes de tiltag, man fandt der var forslag til skulle bringes ud.
De var alt for restriktive, de var alt for generelle, og de tog generelt fat.
Derfor lagde vi dem i udvalg og prøver at gøre indsatsen målrettet og specifik for at få det optimale ud af pengene uden samtidig at handicappe alle arealer.
De 13 mia. kr., der skal bruges frem til 2013, er et udtryk for en øjeblikkelig indsats fra nu af og til og med 2013.
Derudover arbejdes der nu intenst med, hvordan vi kan finde de kombinationer mellem miljøet og landbruget som energileverandør.
Det er noget, der ligger regeringen meget på sinde, og det vil komme i løbet af kort tid.
Kristen Touborg (SF), 2011-01-12:
Er der tændt?
Der ruller i øjeblikket en dioxinskandale hen over Europa – en dioxinskandale, som har udspring i Tyskland.
Den er nu også nået til Danmark.
Plantedirektoratet mener, at de har indkapslet problemet, sådan at der ikke skulle være importeret mere dioxin til Danmark end de to partier, som er afsløret.
Kan ministeren love Folketinget og forbrugerne, at Plantedirektoratets vurdering er fyldestgørende?
Henrik Høegh (V), 2011-01-12:
Efter de oplysninger, vi har, drejer det sig om de to omtalte partier, og det er det, der er reageret på over for det pågældende rugeri.
Kristen Touborg (SF), 2011-01-12:
Det er jo ikke alt for sikre oplysninger, og det er i hvert fald ingen garantier, ministeren giver.
Det tyske foderstoffirma, som har leveret dioxinfoderet, oplyser, at de i årevis har produceret tilsvarende foderstoffer med de samme restprodukter iblandet som det, der er tilfældet i de to partier, der er opdaget.
Da vi i Danmark udtager et begrænset antal analyser af foderstoffer, som importeres fra Tyskland, så er mit spørgsmål: Er ministeren sikker på, at dioxinproblemet ikke er langt, langt større end det, der foreligger i øjeblikket?
Bente Dahl (RV), 2011-01-12:
Det er jeg meget glad for, for jeg vil gerne have diskuteret det her principielt, men nu er det jo også ministeren for nordisk samarbejde, der sådan overordnet, principielt er minister for de her spørgsmål.
Begrundelsen for spørgsmålene er at få belyst den proces, der foregår i øjeblikket, med hensyn til udmøntningen af beslutningen om, at der skal afsættes de her 1,5 millioner på det nordiske budget for 2011 med henblik på at afholde en nordisk kulturfestival ved sessionen her i København i 2011.
Arbejdet med kulturfestivalen skal sættes i gang hurtigst muligt op til Nordisk Råds session her i Folketinget til efteråret, og jeg vil spørge ministeren om, hvordan man kan forvente, at de økonomiske midler, der foreligger en politisk aftale om, for det gør der, mellem Nordisk Råds kulturudvalg og alle kulturministre i Norden, konkret kan forventes udmøntet uden bureaukratiske forsinkelser fra Nordisk Ministerråd.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-12:
Nu skal jeg ikke være meget polemisk, men jeg tror, at det ligesom har gennemsyret mine svar, at det er det, vi siger.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2011-01-12:
Mener ministeren, at det er hensigtsmæssigt, at flere skoler i Vejle Kommune som led i besparelser er nødt til at fravige princippet om, at der skal være en lærer pr. klasse, og at der f.eks. til tre klasser kun er to lærere til at varetage undervisningen?
Tak for det.
Tina Nedergaard (V), 2011-01-12:
Spørgsmålet om tilrettelæggelse af undervisningen, herunder brug af personaleressourcer m.v., er jo et lokalt kommunalt anliggende.
Det er lokalt, at man kender udfordringerne bedst og dermed også kan vælge den bedste løsning for skolen og for de enkelte klasser.
Efter folkeskoleloven kan undervisning på nogle nærmere angivne betingelser organiseres i hold, i hovedparten af tiden skal man dog undervises i egen klasse.
Folkeskoleloven er ikke til hinder for, at en lærer underviser på hold, der er større end den enkelte klasse, altså i op til halvdelen af tiden, og der kan f.eks. være tale om undervisning af elever fra mere end en klasse eller fra forskellige klassetrin m.v. med projektarbejde og lignende.
Så derfor mener jeg egentlig, at rammerne, som vi har i dag, i hvert fald er tilstrækkelig snævre til, at det lokalt bør være muligt at holde sig inden for lovgivningens rammer.
Når det er sagt, er vi jo i regeringen optaget af i vores folkeskoleudspil »Faglighed og Frihed« at sikre, at man kan skabe en dynamisk skole, men ikke en skole, hvor man får færre ressourcer brugt på elevernes undervisning, men tværtimod måske kunne lave en skole, der var så spændende, at man kunne få mere undervisningstid ud af de mange dygtige lærere, der er, og det har jo mange ansigter, hvordan man underviser i folkeskolen i dag – heldigvis for det og at det ikke kun er tavleundervisning, sådan som det var i min skoletid.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2011-01-12:
Tak for det svar.
Selvfølgelig er det et kommunalt og et lokalt anliggende at tilrettelægge undervisningen, og det gør de også efter bedste evne ude i kommunerne, men deres økonomi er jo presset for tiden, hvilket rigtig mange kommuner kan berette om.
Men det, jeg egentlig gerne ville med det spørgsmål, var at få undervisningsministerens holdning til, om det er acceptabelt, og om det er den måde, man sikrer en faglig udvikling hos eleverne på, at man gør det sådan, at man har tre klasser, men at man altså kun har råd til at have to lærere, fordi kommunerne skal spare.
Så er det fuldstændig rigtigt, at man kan forestille sig, at der er to lærere, men de kan kun varetage undervisningen for to klasser, og så er der en klasse, som de bare kigger efter.
Men så er der jo lige pludselig nogle elever, som overhovedet ikke får minimumstimetallet.
Det er jo også et problem.
Så jeg vil egentlig gerne have ministerens svar på det: Synes ministeren, det er o.k.?
Er det ministerens grundholdning, at det er ganske fint, og at man godt kan indføre det princip på alle skoler, man kunne faktisk godt indskrive det i folkeskoleloven, at det var o.k. at have tre klasser, men kun to lærere, for så kan det jo bare mikses lidt, der kan laves nogle hold på kryds og tværs, og så skal det hele nok gå?
De skal alligevel nok lære det samme og gerne lidt mere, for vi skal jo klare os bedre i PISA-undersøgelserne.
Så det kunne egentlig være rart lige at få ministerens holdning til, om det er et grundlæggende princip, ministeren har, og at det er det, der ligger i det med frihed og faglighed, at man skal kunne tilrettelægge undervisningen på den måde, hele året.
Tina Nedergaard (V), 2011-01-12:
Altså, jeg mener faktisk, det er lidt frit fortolket inden for lovgivningens rammer.
Lærerfri undervisning er ikke undervisning i den danske folkeskole, for det er ret veldefineret, hvad undervisning er.
Derfor er der, hvad angår eksemplet med, at det foregår på den måde, at en lærer ligesom ud af den ene øjenkrog holder lidt øje med klassen inde ved siden af, så heller ikke tale om undervisning, og så kan det altså ikke medgå i opgørelsen over faktisk afholdt undervisning i den pågældende klasse.
Den frihed, som jeg gerne vil give, går på noget helt andet.
Den går på, at man af pædagogiske grunde opdeler sin skole anderledes, laver nogle særlige tilbud til unge mennesker i udskolingen, og for at sige det rent ud vil vi også gerne afsætte penge til en 6-klokketimers-skoledag i indskolingen, netop for at sikre, at der er mere tid imellem elever og lærere.
Jeg vil faktisk i den forligskreds, der er, og også meget gerne her i Folketingssalen med SF drøfte, hvad det så er for nogle muligheder, der åbner sig.
En ting er i hvert fald helt sikker, og det er, at det, hvis man har fundet de her eksempler fra 2009, som er de seneste regnskabstal, jo så ikke skyldes dårligere økonomi, for økonomien er sådan set baseret på, at regnskabstallene bliver forbedret ude i skolen.
Men vi skal da holde øje med, at vi har en god undervisning.
Det er sådan set, synes jeg, det centrale i en god skole.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2011-01-12:
Jeg vil bare lige sådan ganske kort sige – og det har jeg jo diskuteret med undervisningsministeren ved tidligere lejligheder – at der er en rapport fra BDO, der viser, at der ikke er tilført flere ressourcer til folkeskolen, og at det, hvad angår specialundervisningen, er steget, og at der dermed er kommet færre ressourcer til normalundervisningen.
Jeg ved godt, at ministeren ikke accepterer de betingelser, BDO-rapporten er lavet på, så jeg vil egentlig bare lade det være som en bemærkning.
Men jeg vil i hvert fald sige, at undervisningsministeren jo også tidligere har tilkendegivet, at hun mener, at der skal tilføres nogle flere ressourcer til normalundervisningen fra specialundervisningen.
Så normalundervisningen er under pres.
Så vidt er vi, det er jeg sikker på, enige.
Der, hvor jeg synes at kæden hopper lidt af for mig, er, når undervisningsministeren siger, at Venstre og Konservative gerne vil sikre, at lærerne har mere tid sammen med eleverne.
Det her eksempel fra Vejle er ikke et tænkt eksempel.
Det er et rigtigt eksempel.
Jeg har talt med skoleledere og med lærere, og jeg har også talt med den lokale kreds inden for Danmarks Lærerforening i Vejle.
De har en opgørelse, der viser, at landsgennemsnittet for lærere er, at de arbejder 38 pct. af deres timer som katedertimer.
I Vejle var procenten oppe på 44 pct., før der var besparelser.
Tina Nedergaard (V), 2011-01-12:
Altså, jeg ved godt, at SF efterhånden er af den opfattelse, at alt var bedre ude i den danske folkeskole, hvis vi traf alle beslutninger herinde på Christiansborg.
For det er jo sådan set det, SF's ordfører på det her spørgsmål faktisk efterspørger, nemlig at jeg som minister skal få forligskredsen til at definere, fuldstændig hvordan folkeskolen skal se ud derude, for så er vi i hvert fald fri for, at de der kommuner, som efter SF's opfattelse ikke er så tillidsvækkende, driver folkeskolen, som de nu vil.
Det er bare ikke vores politiske opfattelse.
Det, der til gengæld er vores politiske opfattelse i regeringen, er entydigt, at når vi har en af verdens dyreste folkeskoler, når vi har nogle af verdens bedste lærere, og når vi, sagde moderen, helt afgjort har nogle af verdens bedste forældre – og jeg tror, vi alle sammen kan blive enige om, at vores unger også er i verdensklasse – så kan vi også løfte skolen.
Vi er bare nødt til at lave et paradigmeskift fra, at vi gør alting op i minutter og vi gør alting op i skemaer og vi gør alting op i stive regler fra Christiansborg.
Der er brug for at nytænke folkeskolen, og jeg kan så sent som i dag efter at have mødtes med lederne, med kommunerne, med forældrene og eleverne bare se, at der også er rigtig meget virkelyst i organisationerne med hensyn til at skabe en ny folkeskole.
Jeg kan bare sige, at den nye folkeskole, jeg ser for mig, ikke består i, at eleverne sidder alene uden en underviser.
Min drøm, hvad angår en folkeskole, består i, at underviseren faktisk får frigjort mere tid til at være sammen med eleverne, for det synes jeg er helt afgørende for, at eleverne kan lære mere.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2011-01-12:
SF ønsker ikke at detailstyre folkeskolen inde fra Christiansborg, overhovedet ikke.
Men det, der vækker min uro, er, at jeg ude i kommunerne ser og hører fra lærere, at der sker nedskæringer rundtomkring i kommunerne, og når jeg om ganske kort tid faktisk vender tilbage til min lærergerning i Fredericia Kommune, kommer jeg også til at føle det på egen krop.
Jeg er udmærket godt med på, at der er en meget stram økonomi, og at kommunerne selvfølgelig skal overholde den, fordi vi ikke har råd til bare at lade stå til.
Men jeg synes bare, det er opsigtsvækkende, at realiteten er, at vi i kommunerne har skoler, der bliver nødt til at planlægge med, at de har tre klasser, men kun to lærere til at varetage undervisningen, og alligevel siger undervisningsministeren: Det er ikke den realitet, jeg gerne vil have.
Nej, fair nok, men det er den realitet, der er, og det synes jeg at undervisningsministeren skal forholde sig til.
Malene Søgaard-Andersen (SF), 2011-01-12:
Tak for det svar.
I selv samme Vejle Kommune, som var eksemplet fra sidste spørgsmål, er der enormt mange skoler, der er kommet så langt i spareprocessen nu – de skulle jo også spare sidste år – at de ikke længere kan tilbyde hverken i det her skoleår eller i næste skoleår, at der f.eks. er ekskursioner.
En ting, som jeg jo er rigtig glad for at undervisningsministeren siger, er, at hun ikke ønsker at lovgive om det her.
Nej, for vi har lærernes metodefrihed.
Men der, hvor jeg i hvert fald godt kunne tænke mig at der var nogle svar, var, i forbindelse med at ministeriet i 2009 har kreeret et faghæfte for elevernes alsidige udvikling, og der står der lige nøjagtig nogle af de ting, som undervisningsministeren nævnte nu.
Der står, at en alsidig udvikling skal sikres gennem, at eleverne har lyst til at lære mere, at elevernes mulighed for at lære på forskellige måder bliver udviklet, og at eleverne har mulighed for at lære sammen med andre.
Det er jo lige nøjagtig nogle af de ting, som undervisningsministeren nu har nævnt her i sit første svar.
Hvordan rimer alt det her så med, at der er kommuner og skoler rundtomkring i det danske land, der sparer så meget, at de simpelt hen ikke har råd til at lave ekskursioner for eleverne?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-12:
Jeg synes, det meget fine ved det, som regeringen fremlægger som foreslag, er, at det jo træder i kraft efter et valg.
Jeg vil sige til hr. Rasmus Prehn, at det har jeg det rigtig, rigtig godt med, for vi har jo lært meget af Poul Nyrup Rasmussen, hr. Rasmus Prehns strålende partifælle, der i sin tid jo udstedte løfter på løfter i valgkampen for så straks at bryde løftet og ændre efterlønsordningen.
Det har vi simpelt hen lært så meget af, så vi gerne vil fortælle vælgerne på forhånd, hvad vi vil aftale efter næste valg, men de skal vide, hvad regeringen vil arbejde for.
Det er jo en helt anden måde at gribe det an på end den måde, hr. Rasmus Prehns parti har for vane at drive politik på, hvor man lover og lover, og så gør man lige det modsatte.
Det vil vi slet ikke bevæge os ind i.
Rasmus Prehn (S), 2011-01-12:
Mange tak.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-12:
Lad mig først understrege en af de forkerte ting, hr. Rasmus Prehn har i sit spørgsmål, nemlig at der bliver skåret ned på de offentlige ydelser.
De offentlige ydelser og de offentlige udgifter er på et historisk højt niveau – de er på mange, mange milliarder kroner mere, end de var i 2001, og de har aldrig udgjort en større andel af den samlede danske produktion, end de gør i dag.
Så det var bare for lige at rette den lille misforståelse hos hr. Rasmus Prehn.
Med hensyn til det initiativ, vi har taget vedrørende efterlønnen, er det jo en simpel prioritering, vi har foretaget.
Gør vi det bedst ved at betale raske mennesker for at trække sig tilbage fra arbejdsmarkedet, eller gør vi det ved at bruge de penge til at konsolidere økonomien?
Så kort kan det siges.
Rasmus Prehn (S), 2011-01-12:
Det provenu, man skaber ved at afskaffe efterlønnen, siger finansministeren ikke skal bruges til skattelettelser.
Så kunne jeg godt tænke mig at få finansministeren til at forklare den her helsidesannonce – den kæmpestore helsidesannonce – fra Det Konservative Folkeparti, hvor man jo lover skattelettelser til danskerne.
Man siger: Vi er nødt til at skulle have lavere skatter, det er en målsætning for os i Det Konservative Folkeparti.
Nu ved vi, hvordan det gik, da De Konservative slog på tromme for at afskaffe efterlønnen.
Da sagde finansministeren, og da sagde statsministeren gang på gang: I kan roligt regne med, at når I har lavet en aftale om efterlønnen med os, overholder vi den; så vil vi ikke afskaffe den.
Men da De Konservative havde slået på tromme for at afskaffe den længe nok, ja, så gik statsministeren faktisk ud i sin nytårstale – vistnok selv om finansministeren havde advaret imod det – og lagde op til at afskaffe efterlønnen.
Hvordan kan vi vide, at det samme ikke kommer til at ske med skattelettelser, altså at man først går ud og fjerner efterlønnen for nedslidte lønmodtagere på arbejdsmarkedet, som virkelig har brug for den her efterløn, og så bruger pengene til at give skattelettelser til de rigeste?
Med hensyn til det med velfærden var finansministeren med på nøjagtig samme KL-konference her i sidste uge – en kommunaløkonomisk konference – og der må vi jo bare sige, at det, vi fik at vide dér, var, at der hele vejen rundt bliver skåret ned.
Der er ringere normering i børneinstitutionerne; der er flere kommuner, som ikke kan leve op til, hvad minimumstimetallet er i folkeskolen, der ellers skulle være den bedste i verden; og der er op til flere kommuner, der nu kun har rengøring en gang om måneden til de ældre.
Så der bliver skåret ned på velfærden, men alligevel er det sådan, at vi kan se frem til, at der bliver skåret ned på velfærden, at efterlønnen bliver fjernet, og at pengene så skal bruges til, at de rigeste kan få skattelettelser.
Det er jo det, Det Konservative Folkeparti har foreslået, og kan finansministeren ikke bekræfte, at ligesom med efterlønnen kan De Konservative igen få ret her og presse regeringen i retning mod en lavere skat?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-12:
Det er sådan, at kommunerne i 2011 har flere penge til rådighed, end de havde i 2010.
De havde flere penge i 2010, end de havde i 2009.
De havde flere penge i 2009, end de havde i 2008.
Og sådan kunne man blive ved.
Så det er en myte, som hr. Rasmus Prehn prøver at sprede, om, at der bliver skåret ned i kommunerne; det passer ikke.
Det, der er sagen – og det har vi jo diskuteret flere gange – er, at hvis man, som det var tilfældet i hr. Rasmus Prehns hjemby Aalborg, Aalborg Kommune, ikke er i stand til at styre udgifterne og overskrider budgetterne, ja, så må man jo ligesom hjemme i sin private husholdning, hvis indtægter og udgifter ikke passer sammen, på et eller andet tidspunkt bringe overensstemmelse mellem indtægter og udgifter.
Rasmus Prehn (S), 2011-01-12:
Jeg skal så bare spørge helt konkret: Kan finansministeren bekræfte, eller kan finansministeren ikke bekræfte, at det er sådan, at pr. elev i folkeskolens normalundervisning er der færre penge i dag, end der var for år tilbage?
Kan finansministeren bekræfte, at vi i dag bruger færre penge pr. normalelev, end vi gjorde tidligere?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-12:
Det, der er en finansministers, og det, der er statens opgave, er jo at sikre, at de aftaler, vi indgår med kommunerne, bliver overholdt, og der har vi sikret, at udgifterne er på et historisk højt niveau.
Udgifterne på kernevelfærdsområderne er i 2011 74.000 mio. kr. højere, end de var i 2001, hvor den her regering kom til.
Det viser jo med al ønskelig tydelighed, hvor meget vi har prioriteret de kerneydelser.
Så er det jo sådan, at kommunerne prioriterer forskelligt.
Der er nogle kommuner, der bruger næsten 100.000 kr. pr. folkeskoleelev om året, og der er andre kommuner, der bruger under 50.000 kr. Der er nogle kommuner, der har prioriteret at have 19 administrative medarbejdere pr. 1.000 indbyggere, og andre kommuner, der har 11 administrative medarbejdere pr. 1.000 indbyggere, og det ligger jo helt inden for den kommunale prioritering.
Det, jeg er stolt over, det, jeg er glad for, er, at vi har kunnet skærme kommunerne mod den her krise og oven i købet kunnet sikre, at de får flere penge til rådighed.
Tina Nedergaard (V), 2011-01-12:
Jeg er egentlig lidt ked af at gå alt for tæt ind på de enkelte kommuner, jeg kan bare spørge uden at polemisere: Hvor dyrt er det egentlig?
Lige for nylig var der en journalist, der spurgte mig om, hvordan det kunne være, at en folkeskolelærer havde opgjort, hvor meget tid han eller hun – jeg tror, at det var en mand – havde brugt på alle mulige andre gøremål end at undervise i løbet af en uge.
Det har man åbenbart tid og plads til.
Hvis man tager rundt i København, er det fuldstændig gratis at køre med bus med børnene, og hvis man får den der ekstra skoletid, som vi jo lægger op til fra regeringens side, vil der også være bedre mulighed for det.
Men sparebehovet, som åbenbart skulle udmønte sig i, at man så droppede ekskursionerne, er jeg så ikke overbevist om at der er en sammenhæng med.
Jeg er helt sikker på, at der faktisk er kommuner, som har en mindre gennemsnitlig omkostning for eleverne end den kommune, som ordføreren er inde på, som rent faktisk tager på ekskursioner, så der er også nogle prioriteringer inde i hele det her spørgsmål.
Jeg vil altså bare ikke acceptere den præmis, at vi har en folkeskole, der er bragt i armod, så vi ikke har råd til at undervise mere, så vi ikke har råd til ekskursioner, og så vi ikke har råd til materialer.
Der er altså en lokal prioritering, og vi bruger altså massive ressourcer i den danske folkeskole.
Spørgsmålet er jo, hvordan vi vælger at bruge dem.
For mig at se er det helt afgørende, at vi får flere elever tilbage i normalklassen, så vi også kan bruge nogle flere ressourcer til de mange elever.
Det tror jeg egentlig også er det, spørgeren faktisk efterlyser.
Rasmus Prehn (S), 2011-01-12:
Det var dog bemærkelsesværdigt.
Jeg stiller et eneste simpelt spørgsmål: Er der, eller er der ikke kommet færre penge pr. elev på normalområdet i år, end der kom i årene før?
Det er det, jeg spørger om, og finansministeren svarer på alt muligt andet.
Det, vi gerne vil have svar på, er jo: Når regeringen lover en folkeskole i verdensklasse, kan det så virkelig hænge sammen, at man bruger mindre på normalområdet, end man gjorde tidligere, samtidig med at man siger: Vi skal spare, vi skal afskaffe efterlønnen, men der skal være råd til skattelettelser?
Lad os få svaret på, om der er blevet færre eller flere penge pr. normalelev i folkeskolen.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-12:
Nu kan jeg jo ikke huske, hvor mange år hr. Rasmus Prehn har været i Folketinget, men hvis det bare er et par år, hr. Rasmus Prehn har været her, burde hr. Rasmus Prehn måske vide, hvordan det fungerer med kommunernes økonomi og med budgetlægningen, nemlig at der er kommunalt selvstyre til at foretage prioriteringer inden for forskellige områder.
Det er ikke finansministeren, der bestemmer, hvor mange penge der skal gå til folkeskolen.
Som jeg sagde før, bruger nogle næsten 100.000 kr. pr. folkeskoleelev, andre bruger under 50.000 kr., og det er jo et udslag af en lokal prioritering.
Det må da være hr. Rasmus Prehns socialistiske hjerte, der mener, at det skal være staten, der i detaljer fastsætter, hvordan kommunerne skal bruge pengene, men den opfattelse har jeg ikke.
Den opfattelse, jeg har, er, at jeg som finansminister skal sørge for, at kommunerne får de penge til rådighed, som vi aftaler, og i juni måned lavede vi en aftale med kommunerne.
De lagde deres budgetter frem, vi lagde budgetterne sammen, og så sagde vi: Så mange penge skal staten komme med.