runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2013-11-26:
Jeg er da glad for, at det lige blev berørt til sidst her, og det er da fint, at regeringen gerne vil gå langt.
Så kunne statsministeren måske oplyse, hvornår regeringen begynder at sætte sig i bevægelse.
Jeg kloger mig ikke på det forhandlingsforløb, der har været mellem regeringen og regeringens parlamentariske grundlag.
Altså, jeg kan undre mig over, at vi nu er 3 uger ud over normal standard, at man ikke kan opfylde de krav, som Folketinget selv har fastsat, til ændringsforslag til finanslov og fremsættelse af lovforslag etc.
Det kan man undre sig over.
Man kan undre sig over, hvorfor regeringen har valgt at tage nogle uger ud af den nationale politik for at kunne koncentrere sig om alt muligt andet.
Men det er jo sådan set op til regeringen og Enhedslisten at diskutere den sag.
Der har ikke været holdt noget møde hos sundhedsministeren siden den 25. oktober, og jeg beder egentlig bare statsministeren om at bekræfte, at regeringen ikke hævder at have en finanslovsaftale, før også det element er på plads.
Det er sådan set bare det, jeg beder om at få bekræftet.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-26:
Vi har i Danmark en mindretalsregering, og vi har også en mindretalsregering, som brænder for noget.
Vi ønsker at gøre mere i forhold til social dumping.
Vi ønsker at prioritere de ældre.
Og det har vi en mulighed for at gøre sammen med vores parlamentariske grundlag, Enhedslisten.
Vi har i det hele taget en mulighed for at kunne gennemføre en rigtig fornuftig finanslovsaftale med Enhedslisten, som indeholder både alt det grønne, det sociale og omsorgen for de mest sårbare medborgere i det her land – og det er en rigtig god skitse, der lige nu ligger på bordet.
Regeringen har ikke lagt skjul på, at vi foretrækker den skitse, som nu ligger på bordet, og som vi har lavet sammen med Enhedslisten.
Men vi er også en mindretalsregering, og det er også derfor, at vi i dag – og igen vil jeg sige, at vi har været meget åbne om det, også over for Enhedslisten – har sagt, at hvis vi ikke kan opnå flertal for den skitse, der ligger nu, så forsøger vi nu med andre.
Og det er så – i hvert fald foreløbig – Venstre, Dansk Folkeparti og Konservative, som kommer til forhandlinger i dag.
Vi er meget tilfredse med, at de kommer.
Det er vi meget glade for at der også er givet tilsagn om her i dag.
Men der skal ikke lægges skjul på, at den skitse, som ligger på bordet, og som vi har præsenteret Enhedslisten for, holdningsmæssigt er en, regeringen ville være meget tilfreds med at få gennemført.
I forhold til satspuljen er der jo ikke nogen tvivl om, at vi også skal indgå en satspuljeaftale.
Vi vil også godt gå langt for at imødekomme alle oppositionens ønsker.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at vi nok også skal nå en satspuljeaftale.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2013-11-26:
Jamen jeg skal lade det her ligge, for det får jeg jo heller ikke svar på.
Altså, man må bare konstatere, at statsministeren øjensynligt synes, det er helt i orden, at justitsministeren er i dialog med formanden for Folketingets Retsudvalg uden at involvere den folketingspolitiker, som i virkeligheden er sagens genstand.
Det er jeg så ikke enig i.
Men det er så åbenbart statsministerens tilgang til professionalisme.
Apropos professionalisme er situationen nu den, hvilket statsministeren også var inde på i sin indledning, at vi står her, hvor vi snart rammer den 1. december, uden en finanslovsaftale.
Det er jo rimelig uhørt.
Finanslovsaftalen burde have været på plads den første weekend i november.
Fristen for fremsættelse af ændringsforslag i forhold til Finansudvalget er sprængt for lang tid siden.
Forslag, der følger af finansloven, og som skal træde i kraft den 1. januar 2014, skulle have været fremsat sidste onsdag.
Det får mig sådan set bare til at spørge statsministeren, om statsministeren mener, at det finanslovsforløb, vi nu er vidne til, er udtryk for en regering, som har styr på sagerne, og som har kørt et professionelt og smidigt forhandlingsforløb.
Og i kølvandet på det vil jeg høre, om statsministeren vil bekræfte, at man naturligvis ikke afslutter en finanslovsaftale, uden at man har det hele på plads.
Tag nu bare sundhedsministerens område: Der har ikke været afholdt møder, i hvert fald ikke med inddragelse af mit parti, siden den 25. oktober – den 25. oktober!
Man har altså valgt at sætte dansk politik på pause og bruge det på kommunalvalg, men også på så meget andet; der har ikke været nogen forhandlinger siden den 25. oktober.
Derfor er jeg bare interesseret i at få et krystalklart tilsagn om, at man ikke har nogen aftale – uanset hvem man laver den med – før man har en færdig aftale, der involverer alle dele, altså også satspuljeområderne.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-26:
Jeg synes ikke, det klæder hr. Lars Løkke Rasmussen at antage den slags ting.
For vi har jo netop sagt – og justitsministeren har også svaret – at der er nogle steder i Danmark, f.eks. Christiania, hvor det er nødvendigt at inddrage politiet i planlægningen.
Det er yderst beklageligt, at det er på den måde, men sådan er det desværre i dagens Danmark, og det er nødvendigt, fordi der er visse sikkerhedsforanstaltninger, man skal tage hånd om, og der kan opstå truende og farlige episoder.
Det er også justitsministerens opgave at være en del af det, og i den konkrete situation vurderede Retsudvalgets formand i samråd med justitsministeren – og det håber jeg egentlig også at hr. Lars Løkke Rasmussen ved – at det planlagte besøg måtte udskydes til senere.
Det er ikke altid, man kan underholde med, hvorfor et besøg må udskydes, men det måtte det i den her situation, og jeg har bestemt ikke noget grundlag for at kritisere den beslutning.
Jeg undrer mig over, at hr. Lars Løkke Rasmussen har et sådant grundlag, og jeg synes egentlig, at han skulle lægge det frem, når han nu er så sikker på, at der kunne være et grundlag her.
Vi skal også huske på, at Retsudvalget, inklusive fru Pia Kjærsgaard, jo rent faktisk gennemførte det her besøg på en dato, som udvalget så havde lagt på et senere tidspunkt.
Jeg synes, det er underligt, at hr. Lars Løkke Rasmussen antyder noget, som der ikke er grobund for, og det klæder ham egentlig ikke.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2013-11-26:
Men det var ikke det, jeg spurgte til.
Jeg spurgte til det forhold, som forekommer at være fuldt belyst, nemlig at justitsministeren øjensynligt har ført fortrolige samtaler med formanden for Retsudvalget omkring tilrettelæggelsen af et besøg på Christiania med det sigte at undgå deltagelse af fru Pia Kjærsgaard.
Det er sådan set det, jeg spørger til, og det er egentlig ud fra en kollegial betragtning, altså i forhold til, hvordan vi passer på hinanden i det her Folketing, hvordan vi hver især giver hinanden frirum til at passe det politiske arbejde og koncentrere os om det, der er vigtigt.
Men det er jo ikke det, jeg spørger til.
Jeg spørger til, om statsministeren ikke mener, at justitsministeren skylder fru Pia Kjærsgaard en undskyldning for bag hendes ryg at have konsulteret en formand for Retsudvalget, øjensynligt med det sigte på opspil fra Politiets Efterretningstjeneste at tilrettelægge besøgsaktiviteterne på en sådan måde, at fru Pia Kjærsgaard ikke kunne deltage.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-26:
Altså, nu havde jeg jo nærmest besluttet mig for, at jeg ikke ville være for polemisk, men jeg synes, det er lidt spændende, når hr. Lars Løkke Rasmussen taler om mådehold med offentlige midler og også samtidig her diskuterer en dato.
Al den stund at hr. Lars Løkke Rasmussen ikke ser ud til at kunne kende forskel på 12 og 13, så synes jeg hele tiden, det har været lidt morsomt, at det var det, der skulle gøres til genstand for debatten hernede.
I forhold til spørgsmålet om sikkerheden og et folketingsmedlem er jeg helt enig.
Først vil jeg sige, at justitsministeren har udtalt sig om det her spørgsmål, og han har selvfølgelig sagt det, som er det rigtige, nemlig at det skal være sådan, at alle folketingsmedlemmer kan besøge alle afkroge af Danmark.
Sådan skal det i øvrigt være for alle mennesker i Danmark, altså at man kan komme i alle afkroge, der kan man holde et foredrag, der kan man kigge på, hvad der foregår, og sådan skal det selvfølgelig også være for alle medlemmer af Folketinget.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2013-11-26:
Når jeg gerne ville have det svar, var det jo for at bruge det som afsæt til at få en principiel debat omkring mådehold i forvaltningen af offentligt forbrug etc.
Men det kan jeg jo så ikke få, og det beklager jeg meget.
Jeg konstaterer så bare, at hvad enten man spørger skriftligt eller man spørger mundtligt – og endda ad mange omgange – så kan man ikke få noget svar på det; statsministeren ønsker at forholde sig tavs med hensyn til, hvornår statsministeren har vidst, at det her område skred med et milliardbeløb.
Men lad os da så vende os til noget andet, som jeg synes er af principiel karakter, og som i virkeligheden handler om det kollegiale samarbejde her i Folketinget, altså hvordan vi passer på hinanden eller ikke passer på hinanden.
Jeg har jo noteret mig, at der har været en sag i relation til tidligere formand for Dansk Folkeparti, fru Pia Kjærsgaard, hvor hun øjensynligt – sådan har det i hvert fald været fremstillet – på den måde, PET har forvaltet sit arbejde på, har været tænkt afskåret fra at passe sit parlamentariske arbejde og foretage et besøg på Christiania.
Den del af det forstår jeg nu undersøges.
Men jeg vil da gerne spørge statsministeren, om statsministeren ud fra en kollegial betragtning synes, det er i orden, at justitsministeren øjensynligt bag ryggen på fru Pia Kjærsgaard har involveret formanden for Retsudvalget, en SF'er, i disse spørgsmål, og om statsministeren måske mener, at det ville være på sin plads, hvis justitsministeren gav fru Pia Kjærsgaard en undskyldning.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-26:
Jamen jeg er utrolig glad for, at hr. Lars Løkke Rasmussen lytter til de gode råd, han får.
Det håber jeg også at han vil gøre fremadrettet.
Men jeg tror også, at det er vigtigt at få slået et par ting fast, og det er vel, at sigtet med den her spørgetime – det synes jeg også vi har diskuteret i lang tid – er at få en overordnet principiel debat om aktuelle politiske emner mellem oppositionens leder og så mig som statsminister.
Det synes jeg er vigtigt.
En debat om en dato eller et spørgsmål om, præcis hvor mange penge der bliver brugt på et givent område, mener jeg egentlig falder uden for den debatform, som vi har aftalt.
Derfor vil jeg opfordre til, at man, hvis man gerne vil vide en specifik dato, stiller et skriftligt spørgsmål.
Det har man så også gjort.
Jeg vil også godt understrege, at der, når det drejer sig om regeringens interne beslutningsproces, vil være spørgsmål, som jeg af principielle grunde vil afholde mig fra at gå i detaljer med.
Og jeg har egentlig en fornemmelse af, at hvis nu det var sådan, at hr. Lars Løkke Rasmussen stod her, hvor jeg står, ville han svare nogenlunde det samme, for det at diskutere regeringens interne beslutningsproces er vel egentlig ikke noget, man er forpligtet til at gøre her i Folketinget.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2013-11-26:
Tak for det.
Jeg kan da betrygge statsministeren.
Vi kommer naturligvis til de møder, vi bliver indkaldt til, og derfor kommer vi også i Finansministeriet kl. 14.30.
Men jeg vil nu tage fat i noget andet, for det med finansloven får vi sikkert mulighed for at vende tilbage til.
Da vi stod her sidst for 3 uger siden, stillede jeg gentagne gange et spørgsmål til statsministeren om den såkaldte solcellesag, og jeg fik jo ikke rigtig noget svar.
Efter spørgetimen sagde statsministeren så til Ritzaus Bureau: »Hvis Lars Løkke Rasmussen gerne vil vide det på dato, minutter og sekunder, så må han stille spørgsmålet skriftligt.
Sådan arbejder vi i Folketinget, og det ved Lars Løkke Rasmussen selvfølgelig godt.
Det er uegnet til en spørgetime.«
Så fulgte jeg selvfølgelig – novice som jeg er – det gode råd og stillede et skriftligt spørgsmål, som i al sin enkelhed gik på, hvornår statsministeren først blev orienteret om, at udgifterne til solceller var ved at løbe løbsk.
Sjovt nok fik jeg så heller ikke noget svar på det skriftlige spørgsmål.
Det kan selvfølgelig være et problem med mig, men nu har jeg jo så prøvet både mundtligt i spørgetimen og også fulgt statsministerens meget konkrete anvisning af, hvordan man får sådan et svar frem.
Jeg har ikke svaret endnu, og derfor vil jeg bare for fuldstændighedens skyld også lige spørge her i dag: Hvornår blev statsministeren første gang opmærksom på, at udbygningen af solceller kunne medføre et helt ukontrolleret statsligt provenutab?
Eigil Andersen (SF), 2013-11-26:
Som det er nævnt nogle gange, er der her tale om nogle præciseringer af lovteksten fra i sommer.
Og i tilknytning til det her emne vil jeg sige, at også for SF er det vigtigt, at nyttejob ikke fortrænger ordinært ansatte i kommunerne, og her får de lokale beskæftigelsesråd en vigtig rolle.
Det er der også nogle private arbejdsgivere der gør, men bestemt ikke alle, og her har den offentlige sektor en meget vigtig opgave.
Det betyder, at her er det offentlige ude i et godt ærinde, men det er klart, at det ikke skal gå ud over de fastansatte.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-26:
Og det er udkast, som der har været bred enighed om bortset fra nogle enkelte spørgsmål – det drejer sig bl.a. om fastsættelse af 2020-mål for tvang i psykiatrien.
Regeringen er indstillet på at få afsluttet satspuljeforhandlingerne, og så snart vi har indgået en finanslovsaftale, vil der blive indkaldt til nye møder med satspuljepartierne.
Så det er svaret på det.
Jeg synes jo, at vi har brugt tiden meget fornuftigt, kan man sige.
Vi ville da gerne have haft en aftale tidligere, det skal jeg ikke lægge skjul på, men vi har brugt tiden på at finde en rigtig god skitse, som vi kunne få vedtaget i morgen, hvis Enhedslisten ellers ville være med til det.
Enhedslisten har forhandlet solidt og godt inde ved forhandlingsbordet.
Der er opnået mange indrømmelser, og nu er der behov for, at Enhedslisten sparker den bold i mål – for at blive i det fodboldsprog, nogle har været i.
Så det håber jeg da sker.
Men vi skal have en finanslovsaftale, og det er derfor, vi nu har sagt, at så må vi jo prøve med de andre partier, som også har sagt, at de gerne vil bære en del af ansvaret.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2013-11-26:
Men som sagt kommer vi også gerne.
Og det er jo rigtigt, at blokpolitikken er brudt, i den forstand at Danmark for første gang i mere end 10 år har en opposition, som er indstillet på at samarbejde med den siddende regering.
Så jeg udelukker jo ikke noget på forhånd, men jeg er glad for – selv om jeg nu må tolke på svaret – at jeg må tyde det svar, statsministeren gav således: Satspuljeaftalerne er integreret del af finanslovsregimet, der er ikke nogen finanslovsaftale, før vi også har satspuljeaftalerne på plads.
På grund af det sjusk, der har været i forløbet, har vi altså sprængt alle frister.
Og det betyder jo, at man i kølvandet på den finanslovsaftale, som altså ikke er der endnu, jo med sikkerhed ikke både kan opretholde krav til god lovkvalitet og få følgelovgivningen til at træde i kraft den 1. januar 2014.
Og derfor vil jeg egentlig bare gerne have statsministeren til at bekræfte, at det, der står i regeringsgrundlaget om den gode lovkvalitet, står over det andet.
Eller sagt med andre ord: Statsministeren er vel enig i, at fordi regeringen har sjusket med det her forhandlingsforløb, skal vi andre ikke bringes i en situation, hvor vi nu i huj og hast inden jul skal have lovgivning igennem Folketingssalen, som ikke lever op til de krav, som regeringen selv har formuleret i sit regeringsgrundlag?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-26:
Regeringen ville ikke have lagt den her skitse frem for Enhedslisten, hvis vi ikke syntes, det var rigtig godt, at man varigt afsætter 1 mia. kr. til, at de ældre – hvis de ønsker det – kan komme i bad to gange om ugen.
Jeg kan sagtens forstå, at Enhedslisten, som er dem, der skal trykke på knappen – hvis det er det – gerne vil have sikkerhed for, at de penge rent faktisk bliver brugt til, at de ældre får de bade, vi snakker om her, sådan at kommunerne ikke kan bruge pengene til alt muligt andet.
Pengene skal bruges til de ældre, pengene skal bruges til de to bade, vi snakker om her.
Det er der sikkerhed for.
Der er sikkerhed for, at pengene ikke bare kan bruges til alt muligt andet.
Og derfor kan det jo undre mig – og også rigtig mange i befolkningen, tror jeg – at Enhedslisten ikke vil bruge sine mandater til at skabe de her forbedringer for rigtige, levende mennesker.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-11-26:
Noget af det, Enhedslisten og regeringen har brugt rigtig meget tid på at diskutere i finanslovforhandlingerne, har været spørgsmålet omkring dagpenge.
Der er 30.000 mennesker alene i år, som er faldet ud af systemet på grund af nogle fuldstændig urimelige regler.
I forhold til ældreområdet har vi foreslået fire rettigheder, som vi synes er nogle rimelige rettigheder.
Lige nu handler diskussionen om den ene, nemlig spørgsmålet om at kunne komme i bad som minimum to gange om ugen, hvis man har lyst til det.
Jeg synes, vi har udvist endda meget stor forhandlings- og kompromisvilje, og jeg tror, vil jeg sige til statsministeren, at der er mange mennesker i Danmark, som er meget trætte af akutpakker og løfter, der ikke bliver til noget.
Jeg tror, der er mange, der synes, at politik bliver ligegyldig og uinteressant, hvis ikke man kan stole på det, der bliver sagt på Christiansborg.
Alle ældre skal, mener vi, kunne være sikre på og vide, at hvis man går ud af døren i Finansministeriet og siger, at nu har de retskrav på at kunne komme i bad som minimum to gange om ugen – jeg synes ikke, det er for meget forlangt – så gælder det også for dem, uanset hvilken kommune de bor i.
Synes statsministeren, at det er et urimeligt krav?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-26:
Det er Enhedslisten, som har valgt at sætte det her på årets finanslov, jeg vil ikke tage noget af æren fra Enhedslisten i den forbindelse; det er Enhedslisten, som har gjort det.
Enhedslisten har valgt at gå ind i forhandlingslokalet og sige: I år sætter vi fokus på de ældre.
Det er noget, vi alle sammen gerne vil, vi har været lydhøre, og der ligger nu 1 mia. kr. til de ældre hvert år fremadrettet.
Det, der så kan undre, er, at Enhedslisten, når de har stillet det her krav, ikke vil slå til i forhold til at sikre, at de penge kommer ud og bliver brugt i forhold til de ældre.
Det er jo nuancer, som skiller Enhedslisten og regeringen.
Regeringen forsøger at finde en balance mellem, at vi har kommunalt selvstyre, og at man samtidig sikrer det, som jeg udmærket kan forstå Enhedslisten er optaget af, nemlig det her med, at når vi afsætter penge til de ældre, skal de selvfølgelig også gå til lige præcis det, vi snakker om, altså at de ældre kan få bad to gange om ugen, hvis de ønsker det.
Jeg kan sagtens forstå, at Enhedslisten ikke ønsker hensigtserklæringer eller noget andet; pengene skal selvfølgelig gå til det, vi afsætter dem til.
Den balance synes vi regeringen har fundet.
Enhedslisten har sat det her på dagsordenen, Enhedslisten har fået det, som man gerne vil have det, og det, der så er ærgerligt nu, er, at man ikke kan sparke den her bold i mål og sikre, at pengene nu kommer ud til de ældre.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-11-26:
Til hr. Kristian Thulesen Dahl kan jeg sige, at det lød, som om statsministeren gerne ville fortsætte debatten på Facebook, så det var da en opfordring.
Vi har jo i den sidste måneds tid siddet i finanslovsforhandlinger, og et af de temaer, som har været og er vigtig for Enhedslisten, er spørgsmålet omkring forbedringer for vores ældre medborgere.
Et andet vigtigt tema har været spørgsmålet om at sikre flere job på danske lønog arbejdsvilkår, og derfor har jeg to spørgsmål til statsministeren i dag.
Det første vedrører minimumsrettigheder for de ældre.
Det var noget, statsministeren tidligere var meget varm tilhænger af.
I 2007 sagde statsministeren til Ekstra Bladet: Velfærdsrettigheder er fundamentet i næste generation af velfærdssamfundet.
Det skal give borgerne en sikkerhed for, hvad de kan regne med, hvad de har krav på.
Nu ved jeg godt, at tiden kan gå meget hurtigt i politik, men kan statsministeren fortælle os, hvornår statsministeren blev uenig med sig selv på det her punkt?
Det andet spørgsmål handler om, hvordan vi bruger vores skattekroner, for vi har desværre igen og igen set, at skattekroner, der bliver brugt på f.eks. at bygge metro eller andet offentligt byggeri, er endt i lommerne på selskaber, der underbetaler og snyder deres medarbejdere.
Vil statsministeren være med til at indføre en lov, der sikrer, at når vi bruger skattekroner på f.eks. at bygge skoler og børnehaver, så skal det ske på danske løn- og arbejdsvilkår og med kædeansvar, så reglerne også gælder for underentreprenørerne?
For det er jo et andet meget stort tema, som har fyldt og fylder meget i forhandlingerne mellem regeringen og Enhedslisten.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-26:
Jeg må næsten forstå hr. Kristian Thulesen Dahl sådan, at han fortryder sit spørgsmål.
Han siger i hvert fald ikke, at han ikke fik svar, for det fik han jo.
Men jeg udtrykker bare min undren, og nu svarer jeg igen
Når vi nu afsætter 1 mia. kr. til de ældre, og vi er helt sikre på, at de penge rent faktisk går til de ældre og kan gå til, at de ældre, hvis de vil det, kan få to bade om ugen, så undrer det også os, at Enhedslisten, som jo netop har gjort det til et hovedkrav og vil have sikkerhed for, at pengene går til de ældre, ikke vil sige ja til det.
For den måde, som vi har skruet det her sammen på, betyder, at der er 1 mia. kr. til de ældre, at de penge kun kan gå til de ældre, at de kun kan gå til, at de ældre får flere bade, altså to bade om ugen, hvis de ønsker det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-11-26:
Nu er det fint nok, at den foregår gennem mig, altså debatten mellem statsministeren og Enhedslisten.
Jeg er sikker på, at det kommer til at ske mere direkte senere.
Jamen det er jo fantastisk, hvis det, statsministeren så siger nu, er, at det krav om, at der skal være en minimumsstandard, altså at den enkelte ældre har ret til at få hjælp til bad to gange om ugen, bliver opfyldt som et, går jeg ud fra, retskrav – eller hvad?
For jeg tror nok – det er jo lidt teknisk – at debatten har handlet om, hvordan man i virkeligheden sikrer, at det retskrav rent faktisk også er der.
Så må jeg bare afslutningsvis spørge statsministeren, for jeg tror desværre, det er min sidste runde, men ellers glæder jeg mig til at komme igen: Vil statsministeren acceptere, at det bliver et retskrav for den enkelte ældre, at den ældre kan kræve, hvis ikke den ældre selv kan komme i bad, at få hjælp til det to gange om ugen?
Er det sådan at forstå?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-26:
Jamen det spørgsmål skal man jo stille til Enhedslisten: Hvorfor kan vi ikke lave en aftale, når vi afsætter 1 mia. kr. til ældreplejen, som vi er helt overbeviste om kommer ud til de ældre og bliver udmøntet i flere bade til de ældre?
Jamen det er også lidt mærkeligt for regeringen at se, at vi ikke kan lave den aftale.
Det er også derfor, vi nu søger andre veje og inviterer Dansk Folkeparti og Venstre og Konservative til forhandlinger.
Det undrer også os, når nu Enhedslisten og regeringen i så høj grad vil det samme, altså gøre noget for de ældre og sikre, at der bliver en højere hygiejnestandard for de ældre, så de ældre, der vil det, kan komme to gange i bad om ugen.
Det undrer også os, at vi ikke kan lave en aftale med Enhedslisten, for vi er så tæt på hinanden.