Mette Bock (LA), 2012-04-17:
Tak for initiativet til en spændende og meget vigtig debat.
Den seneste gymnasiereform har, som man jo også kan høre på de respektive ordførere, haft både nogle positive og nogle negative effekter.
Opgøret med lærernes isolation i klasseværelset var en nødvendig modernisering af arbejdsformen, og reformen har dermed givet et skub til et stærkere kollegialt samarbejde og et stærkere fagligt samarbejde.
Men der er et stykke vej endnu.
Stik imod hensigten med gymnasiereformen viser undersøgelser jo, at mange lærere stadig oftest arbejder på egen hånd, når de skal udvikle deres undervisning.
Det tværfaglige samarbejde, som der er lagt op til, synes vi understøtter vidensamfundet og arbejdsmarkedets ændrede behov rigtig godt.
Vi er derfor meget tilfredse med, at GL har taget initiativ til sammen med lederforeningen at gennemføre et udviklingsprogram, som skal sætte yderligere gang i implementeringen af gymnasiereformens intentioner på det her felt.
Til gengæld må vi også konstatere, at gymnasiereformen ikke har ført til, at vi kan konstatere et fagligt løft.
Enhver, der har arbejdet med undervisning og uddannelse, ved, at et højt fagfagligt niveau er forudsætningen for at kunne arbejde både tvær- og flerfagligt.
Et højt fagligt niveau er også det bedste grundlag for succesfuldt at komme videre i både uddannelsesforløb og arbejdsliv, da det er en billet til uafhængighed og personlig frihed.
Med en god ungdomsuddannelse og en solid faglig ballast i bagagen kan de unge komme ind på den uddannelse, de drømmer om, og de kan få arbejde både inden for og uden for landets grænser.
Det er klart, at det faglige niveau, uanset den seneste gymnasiereform, er under pres, når gymnasieuddannelsen er blevet en masseuddannelse.
Det er rigtig fint, at så mange som muligt tager en ungdomsuddannelse, men det stiller altså store og nye krav til den uddannelse, som de lærere, der skal undervise på de gymnasiale ungdomsuddannelser, kommer med.
Det er både fagfagligt, pædagogisk og didaktisk.
Så den pædagogiske udfordring er ikke blevet mindre, men den er tværtimod blevet større og meget anderledes i de senere år.
Derfor synes vi også, at det kunne være en idé, at der måske i en anden sammenhæng gås til roden og kigges på de uddannelsesforløb, som fører til, at man bliver lærer på en gymnasial ungdomsuddannelse.
Det er i dag uddannelser, som ikke er rettet imod den pædagogiske og didaktiske udfordring, lærerne står over for.
Det er noget, der bliver klistret på bagefter, og det er vi ikke sikker på er den rigtige måde at gøre det på, sådan som samfundet ser ud i dag.
Jeg vil også nævne, at Liberal Alliance er bekymret for regeringens tanker omkring en reform af taxametersystemet.
Det er ikke, fordi det ikke trænger til en reform – det mener vi bestemt – men taxameteret er i dag med dets fokus på gennemførelsen blevet slidt, eller rettere sagt slider det faktisk på det faglige niveau på gymnasierne og i øvrigt også på de videregående uddannelser.
Sådan som vi har forstået det, er regeringens plan at reformere taxametersystemet med henblik på at sende flere penge til udkantsområder og til gymnasier, der er i stand til at udpege mange unge med særlige sociale vanskeligheder.
Vi tror ikke på, at det vil føre til et løft for gymnasieskolen, tværtimod.
Gymnasiereformen er fortsat ret ny.
Vi har ikke ret mange årgange at vurdere den ud fra.
Derfor synes vi også, at man skal væbne sig med en vis tålmodighed, men vi ser gerne, at der gennemføres et serviceeftersyn og en evaluering af, hvad der eventuelt yderligere kan gøres for at løfte det faglige niveau i gymnasierne.
Vi har en bekymring i forhold til det nuværende meget store antal studieretninger.
Vi ved jo, at et stigende antal unge bruger tid på supplerende fag efter endt gymnasieuddannelse, på trods af at vi faktisk har så mange studieretninger.
Vi ser derfor gerne, at antallet af studieretninger forenkles og formindskes, og at elevernes muligheder for at sammensætte et fagligt forløb forbedres.
En eventuel revision eller justeringer af gymnasiereformen synes vi skal ske i tæt samarbejde med også de mellemlange og de videregående uddannelser.
Der skal nemlig skabes et bedre link imellem ungdomsuddannelserne og de videregående uddannelser, og vi skal motivere gymnasieskolerne til at se ud over gymnasiets matrikel.
En gymnasieuddannelse er ikke en afslutning; det er begyndelsen på noget andet.