runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2009-12-08:
Det, der er sket, er, at der er foretaget en meget nøje gennemgang i forhold til grundloven, i forhold til menneskerettighederne.
Det er derfor, vi har juristerne i Justitsministeriet.
Det er også derfor, at det ikke er korrekt, at jeg har sagt, at det var i overensstemmelse med grundloven.
Jeg har sagt, før det blev undersøgt, at jeg var tilbøjelig til at tro, at der ikke ville være nogen problemer i forhold til grundloven.
Men det, der er sagens kerne her, er, at det rejser væsentlige spørgsmål i forhold til grundloven og menneskerettighederne, og det gør det, når man kigger på grundlovens § 70, for der står altså ret eksplicit, at i forhold til ens mulighed for at kunne praktisere sin tro vil man på baggrund af et – hvad skal man sige? – burkaforbud kunne berøves adgang til den fulde nydelse af borgerlige og politiske rettigheder.
Det giver altså anledning til væsentlig tvivl om, om forbuddet vil udgøre en berettiget undtagelse for lighedsgrundsætningen i grundloven.
Det samme gælder i forhold til menneskerettighedskonventionen, så for Justitsministeriet rejses der altså væsentlige spørgsmål i forhold til konventionen og i forhold til grundloven, og så vil jeg som konservativ justitsminister ikke fremsætte et sådant lovforslag.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-12-08:
Der er noget, jeg ikke forstår, det må jeg ganske enkelt indrømme.
Ministeren siger ofte, at vi skal undersøge tingene til bunds, og det gør vi med al lovgivning.
Sådan skal det selvfølgelig være, og det burde jo egentlig også være sådan, at når en minister udtaler sig om noget, eller når regeringspartiet Det Konservative Folkeparti udtaler sig om noget, jamen så må det være, fordi man rent faktisk har sat sig ind i tingene.
Sådan er det i hvert fald normalt.
Derfor forstår jeg ikke, hvorfor man så fra Det Konservative Folkepartis side og fra ministerens side er ude at foreslå et forbud mod burka og tilfældigvis bagefter lige finder ud af, fordi nogle jurister siger det, at det er grundlovsstridigt.
Det hænger jo ikke sammen, i forhold til at ministeren er minister i en regering og skal undersøge tingene til bunds, inden han kommer med et forslag og lægger det frem for offentligheden.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-12-08:
Det er jo, fordi der er den enkle forklaring, at et lovforslag fremsættes af regeringen, og regeringen undersøger tingene, før vi fremsætter et konkret lovforslag.
Et regeringsparti har en soleklar ret til – ja, nærmest det prærogativ – selv at kunne stille politiske forslag.
Nu må den konservative ordfører jo selv forklare, hvad Det Konservative Folkeparti står for.
Jeg står og tegner regeringen heroppe, men jeg kan roligt sige, at det regeringsparti, jeg kender, Det Konservative Folkeparti, er imod det menneskesyn, som burkaen repræsenterer, er imod det kvindesyn, som burkaen og niqaben repræsenterer.
Det var årsagen til, at Det Konservative Folkeparti foreslog det.
Derfor har jeg bedt mine jurister i Justitsministeriet om at undersøge det, og der ligger en autonomi og en integritet i, at juristerne i Justitsministeriet undersøgte det her og konkluderede, at der kan rejses væsentlige spørgsmål i forhold til både grundloven og menneskerettighederne.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-12-08:
Jamen jeg er nødt til at sige til ministeren, at det jo stadig ikke giver mening.
Det giver jo ikke mening, at et regeringsparti fremsætter et politisk forslag.
Det må de jo selvfølgelig gerne gøre, det står dem frit for, men det giver altså ikke mening, at man så bagefter sparker det til hjørne og siger, at det skal undersøges, og så finder ud af, at det er grundlovsstridigt.
Det burde man jo som regeringsparti prøve at undersøge, inden man fremsætter sådan et forslag.
I Dansk Folkeparti mener vi, at det at bære burka er imod ligestillingen her i det danske samfund, og vi mener, at Justitsministeriet og hele regeringen bør handle på det her område.
Det undertrykker kvinder, og det må være imod de gældende ligestillingsrettigheder her i det danske samfund.
Her har Justitsministeriet og regeringen en opgave, som de er nødt til at tage på deres skuldre.
Nanna Westerby (SF), 2009-12-08:
Forslaget her vil, som vi har hørt før, pålægge regeringen at fremsætte lovforslag om at indføre obligatorisk brug af vandmålere på varmt og koldt vand i alle flerbrugerejendomme, herunder erhvervsejendomme og – hvad der nok særlig vil være tilfældet – udlejningsejendomme.
Det vil sørge for, at man vil kunne aflæse individuelt forbrug for hver beboelse.
I dag har mange ejendomme fælles vandaflæsning.
SF støtter den intention, der er om, at man skal få forbrugerne til at spare på vandet.
Mange steder fører det til markant mindre vandforbrug, når der opsættes vandmålere.
Det er god logik, at der skal være en gulerod ved at spare på vandet, og det kommer der jo først rigtigt, hvis der opsættes vandmålere for hver husstand og man betaler for sit eget vandforbrug.
Så jeg vil sige, at SF støtter intentionen i det her forslag.
Men vi skal selvfølgelig også være sikre på, hvad det er, vi gør, bl.a. hvad det er, vi gør, hvis det viser sig, at det ikke er rentabelt at opsætte de her vandmålere.
Der vil der være flere penge at spare ved at opsætte de her vandmålere, end der vil være ved at lade være.
Men i de tilfælde, hvor det faktisk vil betyde en øget udgift at opsætte vandmålere, skal vi altså være sikre på, hvor finansieringen bliver hentet.
I ældre ejendomme kan installationen nemlig være rigtig dyr, og den kan have betydelige følgeomkostninger, f.eks. i form af nye rør, hvis de gamle er for tilkalkede til opsætning af vandmålere.
Den sidste viden og uafhængige rapport, vi har på det her område, som den tidligere ordfører også sagde, er fra 1995, og det er en betænkning lavet i Boligministeriet.
Vi synes altså, at der skal noget opdateret viden til på det her område, som kan sikre, at vi ved, hvad rentabiliteten er i det her.
Hvis det med det her forslag skulle vise sig, at det ikke er rentabelt at opsætte de her vandmålere, så vil udgiften jo blive lagt over på lejeren, og det vil betyde en huslejestigning.
Vi skal godt nok tænke os om, før vi påfører ekstra udgifter til Danmarks lejere, som i forvejen har de laveste indkomster.
Det synes vi i SF.
Så vi synes, at der skal klarhed over lejernes stilling som følge af forslaget, og vi synes, at der skal klarhed over de fordelingsmæssige effekter af det her forslag.
Vi er positive over for intentionerne, men vi kan ikke støtte, at man lidt tilfældigt kan risikere huslejestigninger rundtomkring i landet.
Det lader til, at vi ikke er alene om at have den holdning, og at der er mange, der er positive over for intentionerne.
Jeg synes, det er rigtig godt, at regeringen siger, at den gerne vil nedsætte en arbejdsgruppe på det her område.
Vi ved, at der til foråret kommer en række forslag fra regeringen om energireduktion i udlejningsboliger.
Der kunne man jo overveje at medtage det her forslag.
Vi vil altså se positivt på intentionerne i forslaget, men det her forslag kan vi som sagt ikke støtte.
Thomas Jensen (S), 2009-12-08:
Som jeg skitserede i min tale, skal vi jo se på, at der er forskellig dynamik i det her forslag for den almene sektor, for den private udlejningssektor af småhuse og for storhuse.
Det er jo det, vi skal have afklaret, når nu ministeren tilbyder at nedsætte en arbejdsgruppe, nemlig, hvad det præcis betyder for de forskellige lejertyper.
Det, jeg har skitseret her, er på baggrund af de oplysninger, som Dansk Folkeparti selv har lagt frem her i beslutningsforslaget med, at den enkelte bruger så og så mange kubikmeter vand om året til den og den pris, og så har jeg beregnet det ud fra en gennemsnitslejlighed på 70 m², hvor gennemsnitslejen ligger på 550 kr. pr. m² om året, og på baggrund af det kommer jeg frem til det her med, at det vil koste den enkelte pensionist 190 kr. ekstra i husleje om måneden, og det vil Socialdemokraterne slet ikke være med til at gennemføre.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-12-08:
Det, der er fuldstændig altovervejende i den her sammenhæng, er, om det er inden for dansk lovgivnings rammer at lave et forbud eller ej.
Jeg har udtrykt med allerstørste tydelighed, at vi fra socialdemokratisk side anser det som et problem, vi anser det for at være kvindeundertrykkende, og vi anser det også for at være en norm, som har meget svært ved at finde plads i det danske samfund.
Benny Engelbrecht (S), 2009-12-08:
Vi mener, at lovforslaget bidrager med en tiltrængt lovrevision af området.
Det er bekymrende, at tjenesteydelser fjernes fra produktsikkerhedsloven.
Forbrugeren stilles hermed dårligere på dette område end tidligere.
Der er en række eksempler på, at forbrugere kommer i klemme, når en tjenesteydelse ikke lever op til det, der er lovet.
Der er tilfælde, hvor forbrugeren kan forvente noget bestemt ifølge anprisning, og hvor varen, i det her tilfælde tjenesteydelsen, ikke lever op til det lovede.
I de andre nordiske lande er tjenesteydelser omfattet af produktsikkerhedsloven, og denne enighed på det nordiske marked er meget væsentlig for os.
Dermed opstår der et hul i det sikkerhedsnet, som produktsikkerhedsloven skal udgøre.
Muligheden for, at myndighederne kan kræve, at ydelsen udføres på en sikker måde, bør opretholdes.
Også muligheden for, at myndighederne kan advare potentielle brugere om farlige tjenesteydelser, hvorved skader kan forhindres i at opstå, bør opretholdes efter vores overbevisning.
Lene Espersen (KF), 2009-12-08:
Jeg vil gerne sige til den socialdemokratiske ordfører, at baggrunden for, at tjenesteydelser, som vi også drøftede under første behandling, ikke er med, er, at i de 15 år, hvor loven har virket, har der ikke været grebet ind over for tjenesteydelser i et eneste tilfælde.
Det skyldes bl.a., at der ikke føres kontrol med tjenesteydelser.
Vi finder, at tjenesteydelser bedst reguleres i forbindelse med sektorspecifikke uddannelseskrav, og det er også tilfældet i dag.
Der er regler for at være elektriker, at være dyrlæge, at være dørmand og meget andet.
Grunden til, at vi synes, at det er lidt malplaceret at tage det med her, er, at det så alene vil være tjenesteydelser, der er forbundet med selve produktet, der vil være omfattet af loven.
Og der er som sagt ikke et eneste tilfælde, hvor reglerne er blevet misbrugt.
Jeg tager alligevel ordet her for blot at understrege, at vi med lovgivning rent faktisk giver mulighed for, at myndighederne alligevel kan gribe ind, det kan f.eks. være i en sag om defekte motionscykler.
Synspunktet fra Socialdemokraternes side må så være, at selv om det er cyklerne, der er defekte, er det vigtigt, at de personer, der er i fitnesscentret, og som rådgiver om, hvordan man bruger cyklerne, også er omfattet af lovforslaget.
Det mener vi altså ikke er nødvendigt, for lovforslaget her giver mulighed for, at de defekte cykler kan blive taget ud og ikke kan blive sat ind igen, før de er blevet repareret.
Det korte af det lange er, at vi mener, at lovforslaget her faktisk er et stort skridt fremad for forbrugerbeskyttelsen.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2009-12-08:
Lovforslaget har til formål at sikre, at en forbruger ikke af økonomiske grunde afholder sig fra at føre en retssag, når en afgørelse truffet af Forbrugerklagenævnet eller et godkendt privat klage- eller ankenævn ikke efterleves af den erhvervsdrivende.
Langt de fleste erhvervsdrivende – ja, det er den helt overordnede situation – har en høj etisk adfærd i forhold til deres kunder.
Men der findes desværre også brodne kar, der f.eks. ikke vil efterleve en afgørelse fra Forbrugerklagenævnet eller et af de godkendte klage- eller ankenævn, der helt eller delvis er gået den erhvervsdrivende imod.
For at sikre forbrugerne og for at sikre de erhvervsdrivende, der driver deres forretning hæderligt i fair konkurrence, synes Venstre, at dette lovforslag er helt på sin plads.
Venstre ønsker nemlig, at forbrugerne har tid til det frie marked, og Venstre ønsker at sikre en fair konkurrence mellem de erhvervsdrivende.
Derfor er dette lovforslag et godt lovforslag, som vi gerne vil takke økonomi- og erhvervsministeren og regeringen for.
Det er også ganske afbalanceret ved, at forbrugerne først skal have udtømt sine muligheder for at anvende sin egen retshjælpsforsikring, således at reglerne for at opnå fri proces følges.
Venstre har også stor tillid til, at det er Forbrugerstyrelsen, der skal administrere ordningen.
Men det er værd at slå fast, at det skal ske på en sådan måde, at bureaukratiet kan holdes nede, ikke kun for forbrugeren, men også for systemet.
Venstre kan således give sin fulde tilslutning til lovforslaget.
Pia Adelsteen (DF), 2009-12-08:
Jeg vil godt bore lidt videre med hensyn til ligestillingen, for nu siger ministeren selv, at det er et reaktionært tilbageskridt, at det er socialt indskrænkende.
Reelt kan man vel godt sige, at kvinder, der bærer burka og niqab ikke er til rådighed for arbejdsmarkedet - ikke i mine øjne i hvert fald.
Colette L. Brix (DF), 2009-12-08:
Lovforslaget, som vi behandler i dag, er en opfølgning på det lovforslag om tvangsfuldbyrdelse, som vi behandlede i sidste folketingssamling.
Så vi har faktisk lagt grundstenen til, at forbrugerne kan få omkostningsdækning og hjælp fra Forbrugerstyrelsen i sager, hvor en erhvervsdrivende ikke vil følge en afgørelse fra Forbrugerklagenævnet eller et godkendt privat klage- eller ankenævn, til trods for at forbrugeren har fået helt eller delvis ret i klagen.
Nu vil forbrugeren med Forbrugerstyrelsen i ryggen kunne indlede en sag ved domstolene og få dækket omkostningerne, også selv om vedkommende ikke har en retshjælpsforsikring eller denne forsikring ikke dækker alle udgifterne, hvis der f.eks. er en selvrisiko eller et maksimum for forsikringsdækningen.
Vi har i forlængelse af lovforslaget om tvangsfuldbyrdelse diskuteret udformningen af dette lovforslag, og jeg synes, at det har fået en meget fornuftig balance; det vil jeg gerne kvittere for over for ministeren.
Samtidig er der heller ikke nævnt nogen minimumsgrænse med hensyn til sagens størrelse, hvilket også er fornuftigt.
Til sidst vil jeg nævne – som jeg også gjorde det i sidste samling, da søsterforslaget var til behandling – at jeg håber, at regeringen vil bruge den samme energi, som bruges på forbrugerområdet, på at sikre de små erhvervsdrivende rettigheder og muligheder for klageadgang.
F.eks. kan en erhvervsdrivende, der ønsker at klage til Klagenævnet for Udbud i forbindelse med offentlige udbud, i dag ikke være sikker på, at en eventuel erstatning dækker sagsomkostningerne.
Generelt set er forbrugerne i forhold til erhvervsdrivende bedre dækket ind, når det gælder opfølgning på afgørelser og økonomisk kompensation til udgifter i forbindelse med retssager ved domstolene.
Det nævner en del af høringssvarene også, hvilket jo skaber en uheldig balance.
Vi må ikke glemme, at ikke mindst mindre selvstændige erhvervsdrivende også kan blive uretfærdigt og urimeligt behandlet af f.eks. offentlige myndigheder og andre virksomheder. Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Mike Legarth (KF), 2009-12-08:
Tak, hr. formand.
Det er et rigtig godt forslag, som jeg synes matcher nogle af de allerbedste, vi har behandlet i Folketinget, for det her stiller forbrugeren meget bedre.
Når man af en virksomhed har købt en vare eller et produkt, som ikke lever op til den kvalitet eller det omfang, sådan en vare eller sådan et produkt skulle have haft, har man fået sagen behandlet i Forbrugerklagenævnet og fået medhold dér som forbruger, men så er der nogle enkelte – heldigvis meget få – virksomheder, der ikke har efterkommet den afgørelse, der er truffet om at betale en erstatning.
Og så har man været sat lidt tilbage som forbruger og har selv skullet investere i en retslig behandling for at få sit krav tvangsfuldbyrdet, altså tvunget virksomheden til at betale den her erstatning.
Nu går vi så ind via Forbrugerstyrelsen og betaler omkostningen til, at forbrugeren får ret, og på den måde får vi opdraget de virksomheder, som ikke tager ansvar og følger de afgørelser, der er truffet.
Jeg skal minde om, at det er meget, meget få virksomheder, som ikke konstruktivt medvirker i det her klagenævn og dets afgørelser og påtager sig det ansvar, der følger med at være en branche, der skal levere nogle ordentlige ydelser til sine forbrugere.
Langt, langt størstedelen af virksomhederne agerer ansvarligt og ordentligt, så det er altså meget få virksomheder, vi rammer på den her måde.
Så der er en massiv støtte fra Det Konservative Folkeparti.
Villum Christensen (LA), 2009-12-08:
Det er uomtvisteligt, at den ældre bygningsmasse vil udgøre et afgørende potentiale, hvis vi bare skal nærme os de ambitiøse CO2-mål, som er fremsat uden for den kvotebelagte sektor.
Vi kommer derfor ikke udenom, at der skal stilles nogle krav, når der skal renoveres i den ældre bygningsmasse.
I parentes bemærket
er det jo ikke meget, vi har hørt fra regeringen, når det handler om, hvordan disse mål skal nås, heller ikke i disse meget gyldne klimadage.
Da vi i lovforslaget her balancerer mellem to hensyn – den personlige frihed på den ene side og det samfundsmæssige ønske om at reducere CO2-udledningen på den anden – skal det være hævet over enhver tvivl, at ordningen er privatøkonomisk rentabel, især når vi har at gøre med de mindre renoveringer og vedligeholdelsesarbejder.
Det står godt nok mange steder i lovforslaget og i tekstens bemærkninger, men det skal ikke bare være ord.
Vi synes derfor, at det skal overvejes, hvorvidt man kan indføre en dispensationsmulighed, hvis bygherren kan sandsynliggøre, at der pålægges en reel ekstraudgift, eksempelvis som følge af en særlig indretning i huset – alle huse er jo ikke ens – et særlig billigt opvarmningssystem, en særlig isolering, og hvad ved jeg.
Vi skal ikke have et samfund, hvor standarder presses ned over hovedet på folk, men vi vil gerne have et samfund, hvor vi successivt forbedrer den ældre bygningsmasse til også at bidrage til den nødvendige CO2-reduktion, når der er sund fornuft i det for alle parter.
Med de faldne bemærkninger mener vi, at lovforslaget medvirker til det.
Louise Schack Elholm (V), 2009-12-08:
Dette beslutningsforslag handler om at gøre det obligatorisk at opsætte og bruge vandmålere.
Det vil betyde, at der skal betales efter forbrug, og det vil give incitament til at spare på vandet.
Hvis folk sparer på vandet, vil det desuden give en miljømæssig gevinst, og det er intentioner, som Venstre deler.
Venstre ønsker at sikre bedre incitamenter til at spare på vandet, og Venstre støtter princippet om, at man betaler efter forbrug.
Når der skal betales efter forbrug, viser erfaringerne, at forbrugerne sparer på vandet, og dermed opnås besparelser på det samlede vandforbrug.
Vandmålere skal dog stadig finansieres, og det er vigtigt for Venstre, at vi nøje undersøger de økonomiske konsekvenser for forbrugerne i forhold til finansiering af vandmålere.
Økonomi- og erhvervsministeren har foreslået at nedsætte et arbejdsudvalg, der skal undersøge mulighederne og foreslå bedre regler på dette område for på den måde at sikre et velfunderet lovforslag.
Venstre støtter nedsættelsen af et sådant udvalg og vi ser frem til at få afklaret konsekvenserne af et lovforslag og samtidig sikre, at uheldige konsekvenser af lovforslaget undgås.
Anita Knakkergaard (DF), 2009-12-08:
Jeg er overhovedet ikke enig i de beregninger, da jeg faktisk har haft mange henvendelser fra netop pensionister, der er trætte af at skulle betale naboens store forbrug af både varmt og koldt vand, da det jo bare lægges over på den enlige folkepensionist.
Og det samme gælder massevis af andre enlige, der også har samme problem, hvor de betaler for naboens forbrug af ekstra vand.
Thomas Jensen (S), 2009-12-08:
Nu kan jeg jo ikke stille spørgsmål til fru Anita Knakkergaard heroppefra, men jeg vil bare konstatere, at som loven er i dag, vil konsekvensen af det her forslag jo være, at udlejeren får mulighed for at opkræve separat betaling for vandforbrug, og på den måde får folkepensionisten i første omgang en ekstra huslejeudgift, fordi man skal betale for opsætning af måleren.
Til den udgift kan man få lidt boligstøtte, men ikke nok.
Og så skal man så betale for selve vandforbruget, og det kan man ikke få boligstøtte til, og på den måde bliver resultatet af udregningen ud fra de forudsætninger, jeg har stillet op på baggrund af Dansk Folkepartis forslag, en huslejestigning på 190 kr. om måneden.
Anita Knakkergaard (DF), 2009-12-08:
Er hr. Thomas Jensen ikke enig med mig i, at det bestemt ikke er alle udlejere, der betaler for lejerens forbrug af vand?
For mange lejere går det lige op med det vandforbrug, som de egentlig skal betale for.
Så det er yderpunkterne, hr. Thomas Jensen sådan set står med.
Frank Aaen (EL), 2009-12-08:
Det er klart, at Enhedslisten også støtter et forslag om at nedbringe energiforbruget i boligerne.
Med de bemærkninger, der har været fra andre, om, at man så selvfølgelig skal passe på, at man ikke samtidig skaber nogle fugtproblemer, er den del af lovgivningen helt i orden for os, så det vil jeg ikke bruge mere tid på.
Men jeg vil godt bruge lidt tid på det med lejernes økonomi.
Det er jo lidt sigende, at når man kigger i de skemaer, som der altid er i et lovforslag, om, hvad konsekvenserne for kommune og stat er, hvad konsekvenserne for erhvervslivet er, og hvad konsekvenserne økonomisk er, så får vi svar – ikke altid de helt rigtige svar, men dog et forsøg på at give svar.
Når vi så kommer dertil, hvor det handler om borgerne, står der ikke noget om økonomiske konsekvenser, så står der kun noget om administrative konsekvenser for borgerne.
Vi ved jo, at Boligselskabernes Landsforening har gjort opmærksom på, at det her kan betyde højere husleje.
Vi ved også, at private udlejere traditionelt altid har brugt enhver chance for at skrue lejen i vejret og vælte udgifterne plus merfortjeneste over på huslejerne.
Det skal ikke bruges som begrundelse for på nogen måde at svække det energirigtige i det her, overhovedet ikke; det er bare en omsorg for lejerne, så det ikke bliver dem, der kommer til at betale for tingene, enten fordi deres boligselskab ikke har anden mulighed end at sende regningen videre, eller fordi private udlejere får endnu bedre muligheder for at skrue op for lejen og indtjeningen, end de i forvejen har.
Jeg vil sige, at der ikke er nogen tvivl hos mig om de regnestykker, der er lavet, om, at energibesparelser kan finansieres, måske ikke lige på 1, 3 eller 5 år, men i hvert fald på langt sigt kan finansieres via besparelse på energiregningen.
Altså, det er jo heller ikke sådan, at jeg har noget imod, at det nogle gange koster flere penge at tage hensyn til miljøet – sådan er det i nogle tilfælde – men samfundsmæssigt er der jo ingen tvivl om, at det er en fordel at få gjort noget ved miljøet.
Jeg vil også sige, at jeg konkret tror, at tingene altid kan hænge sammen, hvis vi får dem skruet ordentligt sammen.
Det, der vil optage os i udvalgsarbejdet, er derfor udelukkende, hvordan vi garanterer, at lejerne ikke kommer til at betale en merpris.
Det er det også – det er jeg også nødt til at sige i dag – fordi det jo er lejerne i det her samfund, som er blevet snydt af den her regering gang på gang på gang. De har fået stjålet penge fra Landsbyggefonden, de har måttet se, at de rige boligejere nord for København har scoret kassen i form af nedsat skat og værdistigninger, der godt nok er blevet lidt mindre på det seneste, men stadig væk er betydelige for dem, der købte i rette tid.
Så altså, lejerne er blevet snydt, så vandet driver af den her regering.
Derfor skal de altså heller ikke betale regningen på det her område.
De skal sikres imod huslejestigninger, men vi skal også sørge for, at miljøet får det bedre, og derfor er vi indstillet på at støtte loven.
Vi skal bare have de garantier.
Nanna Westerby (SF), 2009-12-08:
Da SF's ordfører på det her lovforslag ikke kan være her, skal jeg læse højt, hvad SF mener.
SF kan støtte forslaget, da det er en klar forbedring af den enkelte forbrugers rettigheder.
Lovforslaget er en opfølgning på en ændring af forbrugerloven, som fandt sted i sidste samling.
Her kritiserede vi, at man ikke havde indskrevet noget om hjælp til forbrugeren, hvis en erhvervsdrivende valgte at trække sagen i langdrag.
Og dette lovforslag er så denne opfølgning, så SF kan støtte forslaget.