Søren Pind (V), 2009-03-31:
I den senere tid har man kunnet læse den ene avisside efter den anden om processen, der går forud for udpegelsen af en ny generalsekretær for forsvarsalliancen.
Men pressens blik har været rettet stift mod personer og ikke mod alliancens fremtidige udfordringer, og derfor kan man i dag glæde sig over, at Folketinget behandler spørgsmålet om visionerne for NATO's fremtid.
I den forbindelse vil jeg gerne takke udenrigsministeren og forsvarsministeren for gennemgangen af regeringens syn på NATO's udfordringer, som jeg til fulde deler.
For at forstå nutiden og vel især fremtiden er det nødvendigt at kende fortiden, og NATO's fortid er som bekendt historien om en vestlig verden, der forenedes for at forsvare sig mod kommunismens trussel fra Øst.
I årtier var fronterne trukket skarpt op, truslen om en atomkrig og om ragnarok var altid til stede.
Danmark lå midt på grænsen mellem Øst og Vest, men beskyttet af NATO's skærmende vinger.
Muren faldt, jerntæppet blev opløst i det rene ingenting, og verden var et optimistisk sted at være.
NATO måtte derfor også tilpasse sig den nye virkelighed, men uden at alliancens løfter til medlemsstaterne ændrede sig.
Frihed og sikkerhed skulle forsvares med magt - om nødvendigt.
Nye medlemmer kom til, og ved topmødet i april byder alliancen velkommen til endnu to, Albanien og Kroatien.
Terror strømmer til udefra og indefra og benytter sig af metoder, der er kendetegnet ved fejhed og en fuldstændig mangel på respekt for menneskeliv og menneskerettigheder.
Så mens truslen fra terrorismen er diffus og uklar, er NATO's løfte til Vesten konkret og klart som altid: frihed og sikkerhed.
Men metoderne, der skal tages i brug for at opfylde løftet, har ændret sig fundamentalt.
Europa er mindre præget af krig end nogen sinde før, men man skal ikke tro, at sikkerheden dermed er sikret.
Krigen og kampene foregår stadig væk, men de foregår ude i en verden langt væk fra vores eget land.
I Afghanistan kæmper danske soldater tappert side om side med soldater fra andre NATO-lande.
Vi skylder dem en varm tak herfra for den store indsats, de gør.
De gør det for at sikre afghanerne en fremtid, men i takt med at verden også er blevet global, sker det også med det langsigtede mål at værne om den vestlige verdens sikkerhed, herunder selvklart også Danmarks sikkerhed.
Netop Afghanistan er NATO's største udfordring i disse år, og det er en udfordring, som ikke kan løses militært, men hvor det militære aspekt skal nytænkes og sættes ind i en sammenhængende udvikling, både økonomisk og politisk.
Det er ikke en let opgave, og der findes ikke nogen patentløsning, men NATO er på vej og kan f.eks. lade sig inspirere af Danmarks Afghanistanstrategi.
Det er med stor glæde, at jeg på vegne af Venstre, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti, Socialistisk Folkeparti og Det Radikale Venstre kan fremsætte følgende:
Det er en glædens dag i dag.
Der er som bekendt større glæde i himlen over 1 omvendt synder end 99 retfærdige, og derfor vil jeg godt byde velkommen til SF i den lejr, der bakker op om Afghanistanindsatsen.
Det er fantastisk, at SF har valgt at tilslutte sig det her forslag til vedtagelse, hvori man klart ser NATO's fremtid defineret som på linje med Afghanistanindsatsen.
Det efterlader nu alene Enhedslisten som modstander af den danske indsats i Afghanistan.