runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Julie Skovsby (S), 2015-11-04:
Jeg er glad for, at Venstreregeringen ikke vil skære ned på det beløb, som den tidligere regering valgte at sende ud til kommunerne til netop at styrke dagtilbud.
Men jeg synes også, det er trist, at man ikke vil investere i det, som vi netop allesammen kan se der er behov for, og at det, der blev fremlagt i børnepakken i foråret, ikke længere er på tapetet så at sige.
Man har valgt at se bort fra investeringen i de helt små børn, de 0-6-årige, som jo ville medføre flere voksne og bedre uddannelse og dermed skabe bedre kvalitet i dagtilbuddene.
Jeg synes, det er rigtig vigtigt, at vi har nogle gode velfærdsinstitutioner, et godt og velfungerende velfærdssamfund og også et godt arbejdsmarked med den danske model, som giver folk en løn, de kan leve af.
Det er jo nogle af de ting, der kan forhandles og være med til i en trepartsforhandling at skabe bedre balance.
Så spørger jeg i dag: Hvad er det, Venstreregeringen vil bringe med ind til forhandlingsbordet på netop den familiepolitiske dagsorden?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-04:
Derfor har regeringen jo også ladet den prioritering, som den tidligere regering foretog, af 750 mio. kr. på det område stå.
Så vi ønsker at skabe den bedst mulige økonomi for børnefamilierne; vi ønsker, at børnefamilierne med boligjobordningen kan købe sig til de ydelser, de har behov for at købe sig til; vi ønsker, at de kan træffe de valg, de ønsker at træffe, i et samfund, der fortsat er i vækst på et højere velstandsniveau og med forbedrede velfærdsydelser på de områder, som skiftende regeringer nu vil give prioriteringer, herunder på børneområdet.
Julie Skovsby (S), 2015-11-04:
Tak for det.
Jamen jeg er glad for det budskab – jeg forstår det sådan, at de citater er faldet lidt forkert, og at det ikke er det, der vil blive taget med ind til bordet i trepartsforhandlingerne.
Men hvad der så er Venstres familiepolitik, hvad der er regeringens familiepolitik, synes jeg står lidt som et åbent spørgsmål.
For os Socialdemokrater er det jo rigtig vigtigt, at vi får skabt en bedre balance mellem familieliv og arbejdsliv, og vi synes, at noget af det allervigtigste – og det føler jeg også selv som forælder – er, at når vi er på arbejde, ved vi med sikkerhed, at vores børn har det godt, at de er i dagtilbud af høj kvalitet, og at vi kan være sikre på, at der er voksne omkring dem, som tager hånd om dem.
Det er jo også derfor, at den tidligere regering ønskede at investere i de helt små børn med børnepakken.
Men så hører jeg de her bud på, hvad regeringen vil gøre for at skabe en balance mellem arbejdsliv og familieliv.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-04:
Jeg vil gerne indlede med at slå fast, at regeringen arbejder målrettet for at skabe et samfund med gode muligheder for og stærke incitamenter til at få flere mennesker ind på arbejdsmarkedet.
Regeringen vil samtidig gøre det mere attraktivt for mennesker i Danmark at arbejde mere, hvis de selv ønsker det.
Det gør vi, fordi det er forudsætningen for, at vi også i fremtiden kan have et stærkt velfærdssamfund.
Regeringen vil derfor fremlægge jobreform 1 og 2, og vi er allerede kommet med et udspil til et nyt kontanthjælpsloft.
Det loft skal sikre, at det bedre kan betale sig at arbejde.
Der skal være en mærkbar forskel på at være på kontanthjælp og på at forsørge sig selv.
Det er ikke bare sund fornuft, det er også fuldstændig afgørende for opbakningen til vores velfærdssamfund.
Kontanthjælpsloftet er første skridt i regeringens jobreform, og næste skridt er at lette skatten på arbejde, så det i endnu højere grad kan betale sig at arbejde, så også flere får råd til f.eks. at købe hjælp til praktiske ting i hjemmet.
I forhold til de kommende trepartsdrøftelser vil jeg blot gentage, hvad jeg allerede har sagt, nemlig at det ikke er regeringens politik at blande sig i, hvordan den enkelte familie vælger at tilrettelægge sin hverdag og sit familie- og arbejdsliv.
Det ved den enkelte familie bedst selv.
Regeringen ønsker derimod at skabe de bedste rammer for, at familierne kan indrette sig, som de selv ønsker det.
Hvad angår reguleringsmæssige tiltag, som spørgeren efterlyser, er det regeringens holdning, at arbejdstid først og fremmest er en sag for arbejdsmarkedets parter.
Den holdning går jeg også ud fra at Socialdemokraterne deler.
Julie Skovsby (S), 2015-11-04:
Tak for det.
Har ministeren i lyset af sin udtalelse til Berlingske den 19. oktober 2015 om, at nogle forældre ikke arbejder nok sammenlignet med forældre i andre lande, og at for mange arbejder på deltid, tænkt sig at tage de budskaber med sig videre i de bebudede trepartsforhandlinger, og kan vi forvente at se nogle reguleringsmæssige tiltag, der kan fremme ministerens budskaber?
Har ministeren i lyset af sin udtalelse til Berlingske den 19. oktober 2015 om, at nogle forældre ikke arbejder nok sammenlignet med forældre i andre lande, og at for mange arbejder på deltid, tænkt sig at tage de budskaber med sig videre i de bebudede trepartsforhandlinger, og kan vi forvente at se nogle reguleringsmæssige tiltag, der kan fremme ministerens budskaber?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-04:
Målet, som det fremgår af regeringsgrundlaget, er at søge at udvikle vores pensionssystem på en sådan måde, at flere af de mennesker, der i dag slet ikke sparer op til pension, på den ene eller på den anden måde bliver omfattet af den gruppe af mennesker i Danmark i dag, som sparer op til pension, således at vi ikke får en udvikling i pensionssystemet, der indeholder for store spændinger.
Karin Gaardsted (S), 2015-11-04:
Altså, det er jo mennesker som min far på 87 år, der aldrig nogen sinde har haft et arbejde, som har givet pensionsmidler med sig.
Når nu ministeren ikke vil forhøje ældrechecken, vil ministeren så forklare bare lidt mere om, hvad det er, man har i tankerne med hensyn til en ændring af pensionen.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-04:
Vi finder det meget væsentligt at videreudvikle det meget gode pensionssystem, vi har i Danmark.
Danmark har et af verdens bedste pensionssystemer.
Det er et opsparingsbaseret system i kombination med et skattefinansieret system.
Det er et system med en god balance imellem top og bund.
Systemet er udfordret, fordi der er en del af den arbejdende befolkning, som slet ikke sparer op, og som derfor på den ene eller på den anden måde som pensionister bliver afhængige af de skattefinansierede ydelser.
Så vi ønsker at sikre og pleje den sammenhæng, der skal plejes og udvikles i vores pensionssystem, og det gør vi selvfølgelig løbende i respekt for den laveste forsørgelsesgrad.
Det er også det, man har kunnet se i de sidste år.
Karin Gaardsted (S), 2015-11-04:
Det svar bøjer jeg mig for, men jeg kunne jo så spinde en tråd om, at jeg kan være i tvivl om, om det er noget, som DF har taget med ind til forhandlingsbordet.
Jeg synes faktisk, at det er rigtig vigtigt for vælgerne at finde ud af, om det er noget, som regeringen tager stilling til, på baggrund af at DF ønsker, at ældrechecken skal hæves.
Men så vil jeg spørge ministeren: Synes ministeren, at det er rimeligt, at de dårligst stillede ældre ikke skal nyde godt af den fremgang, som nu igen er på vej i dansk økonomi?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-04:
Jeg er ikke i finanslovsforhandlingerne og er ikke i stand til at kommentere spørgsmålet.
Jeg har ingen viden om det.
Karin Gaardsted (S), 2015-11-04:
Tak for ministerens svar.
Jeg kan forstå, at regeringen ikke har tænkt sig at forhøje ældrechecken.
Da Socialdemokraterne var i regering, som ministeren også nævnte, hævede vi ældrechecken med 40 pct., fordi vi mente, at de ældre med svag økonomi fortjener bedre vilkår.
Ministerens udmelding om, at ældrechecken ikke skal forhøjes, står i skærende kontrast til de løfter, som DF har givet de ældre under valgkampen i denne folder.
Derfor spørger jeg nu: Er det et område, som DF har taget med til forhandlingsbordet i forbindelse med finanslovsforhandlingerne?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-04:
Tak for det.
Det er jo grundlæggende et prioriteringsspørgsmål, hvilke forbedringer de enkelte partier søger at fremme.
Jeg er helt enig i, at det er vigtigt at sikre de ældre gode vilkår, også økonomisk.
Det var som bekendt den tidligere regering med Venstre og Det Konservative Folkeparti, der sammen med Dansk Folkeparti indførte ældrechecken i 2004.
Senest blev ældrechecken forhøjet med 4.500 kr. i 2013.
I dag er ældrechecken en vigtig og integreret del af folkepensionen.
Der er som nævnt gennemført en række forbedringer af ældrechecken til gavn for de økonomisk dårligst stillede folkepensionister.
Regeringen har ikke nogen aktuelle planer om at forhøje ældrechecken, men regeringen har fokus på de økonomisk dårligt stillede ældre.
Det fremgår her, at regeringen til foråret 2016 vil fremlægge forslag til en pensionsreform.
Formålet med pensionsreformen er, at antallet af personer uden egen opsparing til alderdommen reduceres markant.
Karin Gaardsted (S), 2015-11-04:
Tak for det.
Synes ministeren, at det er en god idé at forhøje ældrechecken for de dårligst stillede ældre borgere, sådan som regeringens parlamentariske grundlag Dansk Folkeparti har lovet i sin ældrefolder, og er det noget, ministeren har tænkt sig at gennemføre?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-04:
Det, vi vil tage med ind her, er først og fremmest noget, der kan skabe grundlaget for, at Danmark kan fastholde og forøge sin vækst.
Vi vil søge at få håndteret de matchningsproblemer, der er på arbejdsmarkedet, således at det er hele Danmark, der kan opleve vækst, og væksten kan komme alle danskere til gode.
Så de dagsordener, der bliver sat i trepartsforhandlingerne, er nogle grundlæggende arbejdsmarkedspolitiske dagsordener, der kan have meget positive effekter for grundlaget for, at man kan leve og udvikle det gode familieliv, men vi har ikke planer om at sætte specifikke familiepolitiske dagsordener under trepartsforhandlingerne.
Julie Skovsby (S), 2015-11-04:
Jeg er selvfølgelig enig i, at Danmark skal fastholde og forøge sin vækst.
Jeg havde nær sagt: Hvem kan være uenig i det?
Men med hensyn til familiepolitikken mener jeg jo som familieordfører, at den altid skal tage udgangspunkt i barnet.
Og der hører jeg ikke nogen visioner fra Venstre.
Tværtimod synes jeg at vi nu erfarer, at der er forskellige meldinger om Venstres og regeringens familiepolitik fra beskæftigelsesministeren og Venstres familieordfører.
Så det står jo lidt uklart, hvad der er Venstres og regeringens familiepolitik.
Det må være lidt mere konkret, hvad man ønsker at bringe ind til det forhandlingsbord og de trepartsforhandlinger, som ligger forude.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-11-04:
Altså, jeg synes, spørgeren bevæger sig på gyngende grund.
Den tidligere regering, som prioriterede børneområdet meget, meget hårdt, endte med, at der var 3.000 færre pædagoger, da man udskrev valg.
Kan spørgeren ikke høre, at der er et eller andet der, som virker stærkt hyklerisk ved, at man nu stiller sig op og ligesom er den store forsvarer af et område, når det, man selv tidligere gjorde, var at skære ned?
Der sker jo forandringer hele tiden, men jeg synes, vi skal holde op med det der med at ville garantere og ville garantere, for spørgerens parti kunne ikke garantere en – og nu skal jeg nok lade være at sige, hvad jeg mente – noget i den regerings periode.
Der løb man fra løfte til løfte, og vi vil ikke komme i samme situation.
Pernille Schnoor (S), 2015-11-04:
Nu omprioriterer man jo ikke inden for kommunernes område, men man fjerner pengene fra kommunerne.
Jeg vil lige citere ministerens gode partifælle, Martin Damm, igen.
Han har sagt til Information: »Jeg får det dårligt, når man som politiker siger et og gør noget andet.
Stiller man borgerne i udsigt, at de får en fantastisk service til de ældre og flere pædagoger til børnene, men at det er det modsatte, man så gør.
Så må man møde vælgerne og sige, at vi prioriterer, at børnene skal gå mindre i skole og ikke kan få den samme pasning.
Det er et valg.
Men det må være de politikere, der beslutter det, der også tager skraldet for alle beslutningerne – også de hårde«.
Er ministeren klar til, som partifællen opfordrer til, at tage skraldet for beslutningerne om at svække den borgernære velfærd?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-11-04:
Omprioriteringsbidraget er, hvad det er.
Det sikrer en mulighed for omprioritering i samfundet, altså at man bruger flere penge ét sted, og så bruger man færre penge et andet sted.
Det betyder jo ikke, at der spares, men vi bevarer den her fleksibilitet.
Og for os er det afgørende, at vi kan sikre et ordentligt sygehusvæsen, at vi kan få ressourcer til det, eller en ordentlig ældrepleje.
Det er helt afgørende.
Men vi er jo nødt til at sige, at vi ikke kan have et system, hvor alting støbes i beton, og hvor man siger: Nu har vi fundet idealtilstanden, og så kan tingene udvikle sig, som de vil; men vi kan i hvert fald ikke omprioritere på statens område, vi kan ikke omprioritere på kommunernes område, vi kan ikke omprioritere på regionernes område.
Så ville vi jo få et dødt samfund, der ikke kunne tackle de udfordringer, som vi stilles over for.
Pernille Schnoor (S), 2015-11-04:
Men vil ministeren ikke indrømme, at det, som regeringen har døbt med det fine ord omprioriteringsbidrag, i praksis er en beskæring af de kommunale budgetter, og at det alt andet lige kommer til at gå ud over den borgernære velfærd?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-11-04:
Nej, det er jeg ikke enig i.
Regeringen har taget et initiativ til at indarbejde et omprioriteringsbidrag i det kommunale udgiftsloft på 1 pct. årligt, og det er et princip, der har været gældende i staten i rigtig mange år.
For der er brug for, at vi i hele den offentlige sektor bidrager til at frigøre ressourcer ved effektiviseringer, og det gælder altså også kommunerne, som forvalter halvdelen af den samlede offentlige økonomi.
Det er derfor, vi vil sikre den fleksibilitet, at vi kan sætte ind der, hvor behovet er størst, og det er jo det, bidraget skal sikre.
Jeg kan jo gentage som en argumentation fra svaret på det tidligere spørgsmål: I 1974 var der masser af mennesker, der demonstrerede her mod Hartlingregeringen og deres ødelæggelse af velfærdssamfundet.
I 1984 var der masser af mennesker, der demonstrerede sammen med Hardy Hansen om, at vi alle sammen havnede i den sociale massegrav.
Og sandheden er, at det er gået fremad år for år.
Det, der er magtpåliggende, er jo, at vi sikrer, at vi har en ordentlig og stabil økonomi.
Det er derfor, vi har udgiftslofter, og det er derfor, at en af måderne til at sikre, at vi støtter kernevelfærden, er, at vi alle sammen bidrager med 1 pct. i en omprioritering år for år.
Pernille Schnoor (S), 2015-11-04:
Og jeg læser op: Er ministeren enig med sin partifælle og KL-formand, Martin Damm, der til Frederiksborg Amts Avis den 22. oktober udtaler, at »i valgkampen fortalte partierne vælgerne, hvor meget de gik ind for at styrke den nære velfærd, men hvis de lægger stemmer til omprioriteringsbidraget frem mod 2019, så gør de jo det modsatte«?
Er ministeren enig med sin partifælle og KL-formand, Martin Damm, der til Frederiksborg Amts Avis den 22. oktober udtaler, at »i valgkampen fortalte partierne vælgerne, hvor meget de gik ind for at styrke den nære velfærd, men hvis de lægger stemmer til omprioriteringsbidraget frem mod 2019, så gør de jo det modsatte«?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-11-04:
Jamen det vil jeg gerne kvittere for og sige, at nu går vi i gang med det her arbejde, og så vi vil drøfte det hen ad vejen.
Christian Langballe (DF), 2015-11-04:
Jeg synes så bare lige, at jeg vil nævne det lidt besynderlige eller sjove kuriosum, at vi i Dansk Folkeparti faktisk i 1997 lavede en beregning, der viste, at de her, så vidt jeg husker, 315.000 indvandrere kostede rundt regnet 29,8 mia. kr.
Så lavede Økonomiministeriet en beregning, måske for at gendrive vores undersøgelse, der viste, at det faktisk lå meget tæt på, nemlig på 29,1 mia. kr.
Så vi var sådan set tæt på i vores beregning dengang.
Men det er ikke noget spørgsmål, det er bare for lige at nævne forhistorien.
Og så vil jeg i øvrigt sige, at jeg har fået svar, så mange tak for det.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-04:
Når de udtalelser, der kommer fra ligestillingsministeren, og de udtalelser, der kommer fra mig, er forskelligartede, er det, fordi det er forskellige vinkler.
Jeg er kun optaget af grundlaget for, at vi kan få skabt vækst og velstand og dermed velfærd i Danmark qua et sammenhængende og velfungerende arbejdsmarked.
Det er ikke min opgave at foretage de familiepolitiske prioriteringer.
De ligger et andet sted i regeringen.
Derfor er det klart, at der kan være udsagn, som har forskellige mål.
Målet er som sagt for hele regeringen at sikre, at familierne får det bedst mulige grundlag for at træffe deres egne frie valg, og at vi alle søger at udvikle Danmark med vækst, så vi får bedre mulighed for at udvikle vores velstand og de velfærdsydelser, vi ønsker at prioritere.
Her skal vi være opmærksomme på, at vækst ikke længere kommer af sig selv.
Vi er nødt til at kæmpe for væksten.
Derfor er vi også nødt til at gøre, hvad der kan gøres, for at mennesker i Danmark, der har arbejdsevne, også drager nytte af den arbejdsevne på arbejdsmarkedet.
Christian Langballe (DF), 2015-11-04:
Hvad er ministerens holdning til bruttoudgifterne til indvandrere og efterkommere, der i december 1997 for året 1995 af Økonomiministeriet blev opgjort til 29,1 mia. kr. for i alt omkring 315.000 herboende udlændinge og efterkommere, og er det ministerens opfattelse, at bruttoudgifterne med rette i dag kan skønnes at være fordoblet til omkring 60 mia. kr.
, da antallet af indvandrere og efterkommere i mellemtiden er mere end fordoblet til i alt godt 657.000 herboende indvandrere og efterkommere pr. 1. januar 2015?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-04:
Vi har ikke nogen intention om at genindføre fattigdomsgrænsen, som vi lige har afskaffet, for vi er af den opfattelse, at man skal have hele det komplekse billede med i bedømmelsen af den her familiesituation, når man foretager den, og der er den økonomiske bedømmelse for snæver.
Det er det ene.
Det andet er, at vi er drevet af ønsket om at skabe vækst, velstand og velfærd i Danmark, og det kræver, at vi i de kommende år får flyttet i ti tusindvis af mennesker fra offentlig forsørgelse og over i job.
Det er det, vi er optaget af.
Det er det, der giver familierne i Danmark det bedste eksistensgrundlag.
Christian Langballe (DF), 2015-11-04:
Tak for ordet, formand.
Spørgsmålet lyder:
Hvad er ministerens holdning til bruttoudgifterne til indvandrere og efterkommere, der i december 1997 for året 1995 af Økonomiministeriet blev opgjort til 29,1 mia. kr. for i alt omkring 315.000 herboende udlændinge og efterkommere, og er det ministerens opfattelse, at bruttoudgifterne med rette i dag kan skønnes at være fordoblet til omkring 60 mia. kr.
, da antallet af indvandrere og efterkommere i mellemtiden er mere end fordoblet til i alt 657.000 herboende indvandrere og efterkommere pr. 1. januar 2015?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-11-04:
Der foreligger ikke en samlet og komplet opgørelse over, hvor mange offentlige udgifter der går til indvandrere og efterkommere, og hvor mange skatter og afgifter de betaler.
Det skal vi rette op på.
Vi skal have fakta på bordet, så vi har det bedst mulige grundlag for at føre den rette politik.
Det, vi vil se på, er ikke kun spørgsmålet om bruttoudgifterne til indvandrere og efterkommere, som er rejst i dag.
Det relevante er at se på betydningen for de offentlige finanser samlet set, det vil sige inklusive betalinger af skatter og afgifter.
Det er et kompliceret regnestykke, men det er altså en opgørelse, som vi sætter i gang nu.
Det er velkendt, at indvandrere og til dels efterkommere fra ikkevestlige lande gennemsnitligt har en lavere grad af tilknytning til arbejdsmarkedet end etniske danskere i samme aldersgruppe.
Det kan der være både gode og mindre gode grunde til, men det er i høj grad det, der har betydning for den enkeltes bidrag til de offentlige finanser.
Derfor er det selvfølgelig vigtigt, hvor mange der kommer til Danmark, og hvad de bidrager med.
Og lad mig lige sige et par ord om det.
For regeringen er det vigtigt, at der er et klart økonomisk incitament til at komme i arbejde for denne gruppe, og regeringen har jo iværksat en række initiativer, også en række initiativer sammen med spørgeren og spørgerens parti.
Så det er altså en øvelse og en beregning, som vi meget gerne vil lave, og som vi vil prøve at komme så langt i bund med som overhovedet muligt.
Christian Langballe (DF), 2015-11-04:
Mange tak for det positive svar.
Der har undertiden været det mantra, at lige præcis på flygtninge- og indvandrerområdet kunne man ikke lave en undersøgelse, fordi det handlede om mennesker.
Der vil vi jo sige, at det gør sygehusene og ældreplejen også; det handler også om mennesker, og der laver man rask væk beregninger for at vide, hvor mange penge man har.
Det er klart nok, at den aktuelle situation ikke mindst er med til at nødvendiggøre, at der bliver lavet en undersøgelse.
Min kommune, Viborg Kommune, kommer nu til at mangle 20 mio. kr. på grund af det her integrationsprogram for de flygtninge, der er kommet til Viborg.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at spørge om, er, hvilke kriterier man så at sige vil lægge ind i den økonomiske beregning.
Nu nævnte ministeren tilknytning til arbejdsmarkedet, men der er jo også undersøgelser, der viser, at indvandrere og efterkommere af indvandrere ligger meget højt i kriminalitetsstatistikken, og at der er en stor hyppighed af folk, som er i fængsel.
Derfor kunne jeg egentlig godt tænke mig at spørge: Vil det også være en del af det, som man lægger ind i beregningerne, sådan at vi får et samlet billede – eller hvordan?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-11-04:
Nu stiller Christian Langballe et spørgsmål, hvor jeg bliver delvis svar skyldig, for jeg anerkender selvfølgelig, at der er mange træk på de offentlige kasser, og kriminalitet, fængselsvæsen osv. er selvfølgelig en del af det.
Det, der er, kan man sige, vanskeligheden ved de her opgaver,
er sådan set at se, hvor stor en del af samtlige udgifter og indtægter der går til og betales af bestemte befolkningsgrupper.
Derfor er det, vi har i øjeblikket,
sådan et skøn for en samlet virkning.
Men altså, jeg giver tilsagn om, at vi går ind i den analyse, fordi det selvfølgelig er et vigtigt redskab.
Leif Lahn Jensen (S), 2015-11-04:
Tak for det, hr. formand.
Jeg er også af den opfattelse, at vi selvfølgelig skal have folk i arbejde, men vi har så bare forskellige holdninger til det.
Jeg tror ikke, at folk kommer i arbejde, bare ved at man gør dem fattigere.
Men man kan også løse problemet på den måde, som regeringen har gjort det.
Den har nemlig fjernet fattigdomsgrænsen, og så er der lige pludselig ingen fattige.
Hvis det nu viser sig, at jeg har ret, og hvis der kommer endnu flere, der lever under ringe vilkår, vil man så tage fat på det igen?
Og vil man så igen lave den der fattigdomsgrænse, så man har noget at måle på?
Eller er det sådan set bare meget nemt, nemlig at man fjerner grænsen, for så er der ingen fattige?
Kristian Jensen (V), 2015-11-04:
Jeg beklager, at den her dialogform giver så kort tid, at der ikke er mulighed for at komme i dybden med svarene, så jeg glæder mig til, at vi senere får et samråd, hvor vi kan uddybe det.
Men bare for at sige lidt om udviklingspolitikken: Jeg har en holistisk tilgang til udviklingspolitik.
Det er både økonomisk udvikling, samfundsopbygningsudvikling, kulturel opbygning, menneske til menneske-udveksling.
Det er et bredt spektrum af initiativer, der skal til, for at skabe den verden, jeg gerne vil være en del af.
Og derfor har kulturudveksling også hidtil været en rigtig god idé, men i en situation, hvor man skal finde 2,3 mia. kr. i besparelser, har jeg valgt i højere grad at prioritere kulturdelen væk end at prioritere nødhjælpen væk.