Christian Friis Bach (RV), 2014-06-10:
Tak for det.
Det har været et år med høj politisk bølgegang.
Det har været et år fyldt med fokus på presse og personsager, og det har måske skabt forvirring og frustration hos mange danskere.
Derfor er der i dag grund til at huske, at vi i de sidste par år har skabt solide politiske resultater, og huske på, at vi har skabt dem sammen i det her Folketing på kryds og tværs i forlig efter forlig, resultat efter resultat.
Ja, vi har delt os efter anskuelser, vi har ofte diskuteret, så det bragede, men det er jo kun, fordi vi deler os og diskuterer, så det brager, at vi skaber gode resultater.
For 3 år siden havde vi et land i en barsk økonomisk krise.
Vi stod i en situation, hvor VK-regeringen ikke havde vist rettidig omhu.
Der var markant brug for reformer.
Vi var kommet bagud.
Der var ikke blevet handlet.
Væksten forventes at stige til 1,5 pct. – 2 pct. i år og 2 pct. næste år – og beskæftigelsen er i løbet af 2013 øget med 28.000 personer.
Ledigheden er faldet, uanset hvordan man måler den.
Og erhvervslivet ser lysere på fremtiden.
Det har jeg selv oplevet hos en lang række virksomheder, som jeg har besøgt.
Det er lige fra Hydrema, der svejser en rendegraver op fra bunden, og som stadig væk er i Danmark, til NGI A/S, der er verdensmester i at lave sko – altså ikke sådan nogle sko, som vi indimellem diskuterer her i salen, men sko til maskiner – som melder om optimisme.
Vi er på vej ud af krisen.
Winston Churchill sagde engang, at man aldrig må spilde en god krise, og vi kan nu spørge os selv: Spildte vi krisen, forsømte vi at lave forandringerne?
Og svaret er nej.
Vi er som land kommet stærkere ud af krisen.
Det er både, når det gælder økonomi, miljø og social ansvarlighed.
Vi har i dag et stærkere, et mere bæredygtigt land, end vi havde for 3 år siden.
Vi er kommet stærkere igennem krisen, fordi vi netop har fokuseret på alle tre dimensioner af bæredygtighed.
Vi har forstået, at vi ikke står over for særskilte kriser med en finanskrise her, en klimakrise her og en udviklingskrise der.
Det er en og samme krise, for nu igen at citere Brundtland-rapporten.
Det har vi forstået, og med vi mener jeg faktisk hele dette Folketing trods politiske uenigheder, for de resultater, der er skabt, har vi jo lavet sammen med deltagelse af stort set alle partier i Folketinget.
Det gælder økonomien med en vækstplan til 90 mia. kr., der styrker virksomhedernes konkurrenceevne efter 10 år, hvor det gik den forkerte vej.
Der er arbejdsmarkedsreformer, der har fået arbejdsløse tættere på varig beskæftigelse.
Der er skatteaftalen, som sænkede skatten på arbejde og øgede beskæftigelsen.
Det bidrager til at øge væksten med 12 mia. kr. om året, få 150.000 mennesker i privat beskæftigelse i 2020 og give en familie 3.000 kr. mere at leve af.
Dertil kommer der en budgetlov; 2020-planen sikrer offentlige finanser i langt bedre balance på både kort og lang sigt.
Vi står nu ikke længere i den sorte bog hos hverken EU eller de internationale kreditbureauer.
Vi har igen mulighed for at investere i bedre sundhed og uddannelser, så også her bestod vi krisen.
Det gælder også miljøet og klimaet.
Vi har vedtaget en af verdens mest ambitiøse energiplaner og en klimalov, der med jysk stædighed og med rigtig mange jyske vindmøller skal sikre, at vi selv kan producere den energi, vi skal bruge i 2050, fra vedvarende energikilder.
Det vil da være fantastisk, hvis det lykkes, og det kan godt lykkes.
Det vil ikke være helt nemt, og det vil heller ikke være helt billigt.
Det koster os 6 mia. kr. mere i 2050.
Det er mange penge.
Jeg giver gerne et par sko for et renere og grønnere Danmark, et Danmark, der er fuld af virkelyst og grønne virksomheder, en virkelyst, som jeg mærkede, da jeg i forrige weekend gik rundt ude i energibyen på Roskilde Dyrskue midt mellem varmepumper og vindmøller.
Det vælter frem med nye grønne ideer og inspiration.
Det her kan godt lade sig gøre.
Vi har fået en naturfond, der kan og vil give os nye herlige naturområder, hvor både fugle, frøer og fisk ikke kun vil undgå at få det værre, men faktisk kan gå hen og få det en hel del bedre.
Vi har fået en togfond, der forvandler sort olie til grønne elektriske togskinner og sparer tid for danskerne i hele landet.
Vi har lavet en ressourcestrategi, der skal sikre, at vi genanvender dobbelt så meget af vores affald i 2022, og starter omstillingen mod det, der kan kaldes en cirkulær økonomi, hvor en mobil bliver til en ny mobil, når den ikke duer længere, og hvor affald fra den ene fabrik bliver til en ressource i den næste.
Det er helt, som de gør det i Kalundborg, hvor røgen bliver til gipsplader, og hvor enzymaffaldet bliver til biogas og til gødning.
Så til den sociale indsats.
Den bygger ikke mindst på en ganske massiv investering i uddannelse.
Der er tale om en ambitiøs folkeskolereform, som skal sikre, at alle, også dem, der bøvler lidt med tal og med bogstaver, kommer med; en reform af erhvervsuddannelserne, så vi fortsat kan have verdens bedste håndværkere; en reform på universiteter, så de studerende får bedre undervisning og hurtigere kommer igennem; og ikke mindst, som vi nu foreslår med beskæftigelsesreformen, en markant satsning på målrettet uddannelse af de arbejdsløse og især ufaglærte arbejdsløse, så de kan få et fag og de kan få et godt arbejde.
Vi bliver klogere, dygtigere, og det er det, vi skal leve af.
Som min far, der startede i fattige kår, var landbrugselev, manufakturhandler og endte som lektor i kemi.
Og han fik chancen, fordi han fik en uddannelse.
Den chance skal alle børn i Danmark have.
Vi har fra dag et haft som mål, at vores børn og unge skal være den bedst uddannede generation nogen sinde i Danmark.
Det er jo rigtigt, der har været svære reformer med sociale konsekvenser.
Vi har jo alle fået i hundredvis af breve fra borgere, der enten er ramt af dagpengereform, gensidig forsørgerpligt og andre reformer, og de breve gør indtryk.
Det betyder, at vi har bevisbyrden.
Vi skal vise, at de her reformer virker og skaber arbejdspladser og uddannelsespladser til de mange, der har det svært, og det er ikke noget, vi må tage let på.
Men det går den rigtige vej, vi er kommet igennem krisen uden tocifrede arbejdsløshedsprocenter, uden høje renter, uden usikkerhed, og nu vender det.
Der er over 20.000 flere, der kommer i beskæftigelse hvert år i de her år, og ledigheden falder støt og solidt.
Og så har vi blikket rettet mod de svageste og de fattigste.
Vi afskaffede fattigdomsydelserne, kontanthjælpsloft og starthjælp, og det har givet resultater.
Fattigdomskurven er nu knækket for første gang siden år 2000.
Antallet af fattige danskere og – måske mest vigtigt – antallet af fattige børn i Danmark er nu faldet fra 2011 til 2012.
Det er søreme en god nyhed.
Vi er fortsat et af de lande, hvor forskellen mellem rig og fattig er mindst.
Det skaber sammenhold, sammenhængskraft, og det skal vi værne om.
Vi skal jo ikke stoppe der.
Nu skal vi have en markant psykiatrihandlingsplan og -investering, som skal hjælpe dem, der ryger ud på et sidespor, fordi de bliver ramt af en psykisk sygdom.
Med den sociale 2020-plan kommer der målrettede tiltag til at hjælpe voldsramte kvinder, stofmisbrugere, hjemløse.
Der er fortsat brug for at udbygge velfærdssamfundet og at tage hånd om dem, der har behov, og også derfor er nulvækst ikke en holdbar strategi i de kommende år.
Det var det sociale.
Vi har derfor ikke spildt krisen.
Vi er kommet stærkere ud af krisen på alle dimensioner af bæredygtighed, økonomi, miljø, den sociale indsats, og det har alle partier her i Folketinget bidraget til.
Godt gået, og mange tak for samarbejdet!
Derudover kan vi være stolte af, at vi også under krisen har tænkt på andre end os selv.
Vi lukkede os ikke inde under krisen, vi lukkede ikke verden ude, tværtimod.
Danskerne gav en markant tilslutning til patentdomstolen.
Vi kan snart få dobbelt statsborgerskab, og vi har endda øget vores hjælp til verdens fattigste mennesker midt under krisen.
Det har gjort en forskel for flygtninge i Syrien, skolebørn i Afghanistan og unge mødre i Mozambique.
Vi bygger et bolværk op mod nye kriser, og vi løser verdens problemer i fællesskab.
Det kommer godt igen.
Min mormor fra Sindal i Vendsyssel sagde altid: Har man evnen, har man også pligten. Vi har gjort det, vi kunne, men vi er ikke færdige.
Der er brug for flere reformer, og lad os nu få den vækstplan og beskæftigelsesreform på plads inden sommerferien.
Det kan vi godt nå.
Men det samarbejdende folkestyre har leveret.
Vi er på vej ud af krisen, vi står stærkere i dag.
Vi har gjort det gennem samarbejde, det er det, vi skal, og det er sådan, det skal gøres, for som vi siger i Det Radikale Venstre: Vi samarbejder – punktum – med dem, der vil – punktum.
Tak for ordet – punktum.