runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-02:
Regeringen ønsker med lovforslaget at sikre, at deltidsloven er i overensstemmelse med deltidsdirektivet, og det er i sin enkelhed det og kun det, det drejer sig om.
Der er tale om et forholdsvis teknisk lovforslag, der illustrerer arbejdsdelingen mellem arbejdsmarkedets parter og Folketinget ved implementeringen af EU-direktiver på det arbejdsretlige område.
Det er en arbejdsdeling, der i høj grad har arbejdsmarkedets parter i hovedrollen, og hvor lovgivers rolle er at sørge for et sikkerhedsnet for de lønmodtagere, der ikke er sikret deres minimumsrettigheder i medfør af en rammeaftale eller en kollektiv overenskomst.
Det er jeg som beskæftigelsesminister meget tilfreds med.
Jeg håber selvfølgelig på bred opbakning til lovforslaget og ser frem til arbejdet med den videre behandling i Beskæftigelsesudvalget.
Der er stillet to spørgsmål til mig.
For det første spørges der, hvorfor vi ikke gør noget ved det med de tidsbegrænsede ansatte, dvs. dem, der er ansat under 1 måned.
Det betyder ikke nødvendigvis, at der ikke er noget problem i Danmark, men det er så i givet fald noget, der hører hjemme hos arbejdsmarkedets parter, hos overenskomstparterne.
Vi mener ikke, at der i forhold til lovgivningen om tidsbegrænsede ansættelser er et område, hvor lovgiver er i uoverensstemmelse med de forpligtelser, vi har i henhold til direktivet.
For det, vi gør, er, at vi sikrer en rammeaftale, som reelt udelukkende indeholder direktivets minimumsbestemmelser, og som allerede er knyttet til deltidsloven.
Den breder vi ud, således at hvis der er andre områder i den offentlige sektor i Danmark, der ikke er dækket af selvstændige overenskomster, så kan ansatte her støtte ret på den rammeaftale, som ikke giver dem andet end minimumsrettighederne i direktivet.
Så det er den enkle måde at gøre det på.
Der har man ofte både mindstelønsbestemmelser og mange andre niveauer, hvor parlamenterne lægger bunden, og det er meget forskelligartet fra land til land.
Men det her er efter min opfattelse indbegrebet af den danske model.
Derudover er vi med vores implementeringsmetodik i Danmark i den situation, at en stor del af ansvaret for, at EU-reguleringen håndteres regelret i Danmark, er placeret via implementeringslovgivningen hos arbejdsmarkedets parter, altså hos overenskomstparterne.
Det er netop det, der er hovedindholdet af den danske model.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-02-02:
Det er faktisk nyt for mig, at vi har noget, der hedder deltidsloven, men det er vel et meget godt koncept, en lov, som ikke gælder hele tiden, men kun noget af tiden – sådan må man vel opfatte deltidsloven.
Selv om jeg er tilhænger af mindre lovgivning, er det selvfølgelig meget vigtigt, at der også er styr på det her område.
Det er klart, at når der kommer en henvendelse fra EU, er vi selvfølgelig nødt til at rette os efter den.
I hvert fald i det her tilfælde.
Jeg tror også, at der alligevel er et stort flertal for det, så de konservative stemmer bliver nok ikke afgørende, men jeg hælder til at stemme ja, for det er selvfølgelig nødvendigt at reagere på den her EU-henvendelse.
Der synes at være nogle uoverensstemmelser, som vi er nødt til at rette op på.
Jeg har det også lidt mærkeligt med det her med, at vi ophøjer en overenskomst til lov.
Det synes jeg faktisk er en uskik.
Jeg kunne også tænke mig at høre fra ministeren, hvilke overvejelser han har i forbindelse med dette, for det her med at vi har LO og DA, som laver en aftale, og så går vi ind og støtter den ved at ophøje den til at være gældende lov for en række mennesker, som ellers som udgangspunkt ikke er en del af den her overenskomst, er ikke noget, vi bør gøre normalt.
Det er netop ikke en del af vores højt skattede danske model, at vi går ind og støtter med lovgivning, at der er nogle bestemte vilkår, der skal gælde, fordi de er aftalt af overenskomstparterne.
Det er lidt underligt at gøre det på den måde.
Jeg kunne også godt tænke mig at vide, hvad man har gjort i andre lande, for der har man jo mig bekendt ikke et lige så omfattende overenskomstsystem, som vi har i Danmark, og derfor tænker jeg, at det her direktiv må være implementeret anderledes i andre lande rundtomkring.
Det vil jeg gerne høre noget mere om fra ministerens side, hvis det kunne lade sig gøre.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
Det, vi er i gang med her, er fuldstændig i modstrid med grundprincipperne i den danske model, som er, at det er arbejdsmarkedets parter og ikke Folketinget, der afgør, hvilke rettigheder lønmodtagerne har.
Men som jeg sagde i min tale: Den skade er jo sket, da deltidsloven blev vedtaget og direktivet blev til.
Så det, vi diskuterer nu, er, om lønmodtagerne herhjemme så har de rettigheder, der fremgår af direktivet.
Der vil jeg da gerne sige til ministeren: Er ministeren enig i, at det er lovgiverens ansvar, at direktivet bliver overholdt?
Det er rigtigt, at vi så har en arbejdsdeling herhjemme, hvor man siger, at det må arbejdsmarkedets parter gerne implementere, men i sidste ende er det jo lovgivers ansvar.
Det er jo også derfor, at Kommissionen har skrevet til regeringen og klaget over, at man ikke lever op til direktivet.
Så vil ministeren gerne bekræfte, at det i sidste ende er Folketingets og regeringens ansvar, at arbejdsmarkedets parter lever op til direktivet?
Hans Andersen (V), 2016-02-02:
Jeg mener ikke, at det, at Kommissionen skriver om de nævnte områder, giver anledning til, at vi skal lovgive.
Arbejdsmarkedets parter har en forpligtelse i forhold til tidsbegrænsede ansættelser, men jeg mener ikke, at vi i forhold til det om tidsbegrænsede ansættelser skal gå ind og ændre i det lovforslag, vi står med i dag.
Det er altså en anden lovgivning.
Og jeg mener sådan set, at det er et anliggende for arbejdsmarkedets parter.
Marlene Harpsøe (DF), 2016-02-02:
Der er gode grunde til at sikre, at der ikke sker forskelsbehandling af arbejdstagere, uanset om man er deltids- eller fuldtidsansat.
Medarbejdere skal uanset arbejdssted selvfølgelig sikres nogle ordentlige forhold, men også nogle rettigheder.
Europa-Kommissionen har over for Danmark pointeret, at ansatte i undervisningssektoren inden for det kommunale område, hvis ugentlige arbejdstid udgjorde mindre end 8 timer, havde nogle mindre gunstige vilkår end sammenlignelige fuldtidsansatte.
I dansk lovgivning reguleres dette område i deltidsloven, som har til formål at sikre deltidsansatte, der ikke er omfattet af en overenskomst.
Som tidligere nævnt var det Kommissionens vurdering, at vi i Danmark ikke til fulde levede op til deltidsdirektivet og princippet om, at alle skal have lige rettigheder.
I Dansk Folkeparti kan vi selvfølgelig godt støtte, at der ikke sker forskelsbehandling af arbejdstagere, uanset om man er deltids- eller fuldtidsansat, og derfor kan vi i Dansk Folkeparti også støtte lovforslaget.
Hans Andersen (V), 2016-02-02:
Som de tidligere ordførere har nævnt, skal det være med til at sikre, at alle deltidsansatte, som ikke er sikret deres minimumsrettigheder via en rammeaftale eller en overenskomst, er omfattet af bestemmelserne i LO-DA-aftalen om deltidsarbejde.
Det er som sagt Europa-Kommissionen, som tilbage i 2013 rettede henvendelse med en begrundet udtalelse om implementeringen af deltidsdirektivet.
Den tidligere regering har tidligere meddelt Kommissionen, at der ville blive taget initiativ til at ændre deltidsloven.
Vi har selvfølgelig samme holdning, nemlig at deltidsloven og deltidsdirektivet skal stemme overens, og at vi i henhold til deltidsdirektivet skal forpligte os til det.
Derfor står vi i dag med dette lovforslag.
Vi opnår med lovforslaget en forenkling af deltidsloven.
Vi gør op med de bilag i deltidsloven, som begrænser princippet om forbud mod forskelsbehandling til kun at omfatte deltidsansatte med en gennemsnitlig ugentlig arbejdstid på over 10 timer.
Deltidsansatte med en gennemsnitlig ugentlig arbejdstid på under de 10 timer skal have de samme minimumsrettigheder.
Derfor ophæves disse bilag.
Samlet set sikrer vi med lovforslaget i dag, at alle deltidsansatte får de minimumsrettigheder, som de har krav på som følge af deltidsdirektivet.
Og på samme tid sikrer vi overensstemmelse mellem deltidsloven og EU-retten.
Derfor støtter Venstre op om dette lovforslag.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
Tak til ordføreren.
Ordføreren siger meget skråsikkert, at man nu sikrer alle deltidsansatte de samme rettigheder, som de fuldtidsansatte har.
Ordføreren må jo så mene, at man lever op til direktivet og imødekommer Kommissionens kritik.
Kommissionen har jo kritiseret to andre punkter.
Det ene er spørgsmålet om folk, der er ansat mindre end 1 måned.
Det problem eksisterer stadig væk.
Ordføreren kan vel bekræfte, at der er overenskomster og regler på arbejdsmarkedet, som gør, at man, hvis man er ansat under 1 måned, ikke får samme rettigheder.
For det andet peger Kommissionen på funktionærloven, som jo har en 8-timersgrænse, hvilket betyder, at mennesker, der er ansat på funktionærområdet, og som arbejder mindre end 8 timer, ikke har de samme rettigheder som dem, der arbejder 8 timer og derover.
Hvor er der taget højde for det i det her lovforslag?
Hans Andersen (V), 2016-02-02:
Det har vi ikke taget med, for det, det handler om, er deltidsansatte.
Og det med den tidsbegrænsede ansættelse på under 1 måned er sådan set ikke omfattet af det her lovforslag, og vi mener heller ikke, at det, Kommissionen har skrevet, giver anledning til, at vi fra lovgivers side skal ændre i loven om tidsbegrænset ansættelse.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-02-02:
En gang imellem bliver man præsenteret for et lovforslag, hvor man egentlig synes, at der både er gode argumenter for at stemme nej, for at stemme gult eller for at stemme ja, og det her er et af de lovforslag.
Vi synes principielt, at det er forkert, at mennesker, som ikke er dækket af en overenskomst, kan få trukket en overenskomst ned over hovedet, hvilket jo er tilfældet her, idet man får trukket DA og LO's aftale ned over hovedet.
Det kunne jo være et argument for at stemme nej.
Vi synes på den anden side også, at det er principielt forkert, at EU skal blande sig i, hvad for nogle rettigheder ansatte i Danmark skal have.
Og det kunne være et argument for det modsatte.
Så kunne man sige, at vi skulle stemme gult, men det er principielt sådan en lidt tøset holdning at have til lovforslag.
Som det ligger lige nu, hælder vi nok til at stemme ja, men det er ikke noget rungende ja.
Men når vi overvejer et ja, er det, fordi det, som jeg i hvert fald forstår det, giver muligheden for, at de tvister, der må være på det her område – og det er jo så et område, hvor de specifikt tager udgangspunkt i den offentlige sektor på uddannelsesområdet – kan afgøres i Danmark i det fagretlige system.
Og det er måske den bedste og mest pragmatiske måde at få løst det her problem på Vi synes, det er fornuftigt, at man prøver at undgå en sag ved Europa-Kommissionen, for hvor en sådan en sag ender henne, kunne man nok være en lille smule betænkelig ved.
Men jeg synes ikke, at det her er let.
Man kan sige, at det er godt, at det er et forholdsvis lille område og ikke en stor sag, det drejer sig om, men der er jo nogle principielle ting i det her, som jeg må indrømme at jeg synes er en lille smule svære.
Men som det ligger lige nu, hælder vi af helt pragmatiske årsager nok til at støtte det her lovforslag, men det er ikke noget, vi synes er specielt morsomt.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
Jeg er faktisk meget glad for at høre ordføreren sige, at et argument for at stemme ja er bestemmelsen om, at tvister skal afgøres i det fagretlige system.
Det sådan set det eneste argument, jeg kan finde, for, at det kunne være en god idé at implementere direktiver via overenskomsterne, for det giver jo netop den mulighed.
Så det forstår jeg godt.
Jeg vil bare sige, at det jo ikke er noget argument for at stemme ja til det her lovforslag.
For man kan stemme det ned, og så er det de gældende regler, der gælder, og deri står i forvejen, at tvisterne skal afgøres i det fagretlige system.
Så man behøver ikke at stemme ja til lovforslaget af den grund.
Så er jeg enig med ordføreren, når ordføreren siger, at EU slet ikke skal blande sig i det her.
Sådan oplevede jeg ordførerens opremsning af, hvad der kunne få en til at stemme nej, og hvad der kunne få en til at stemme ja.
Der nævnte ordføreren netop, at det, der kunne få ordføreren til at stemme ja, var, at EU ikke skulle blande sig.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-02-02:
Det kan også godt være, at jeg fik forklaret det lidt snørklet.
Den usikkerhed foretrækker vi i hvert fald ikke.
Og under alle omstændigheder ville det jo så være politikere, der skulle bestemme, hvad det var for nogle rettigheder, som deltidsansatte har i Danmark på det her område, og det er nok det værste onde, i forhold til at det trods alt ved et ja bliver sådan, at eventuelle tvister bliver afgjort i Danmark i det fagretlige system.
Det foretrækker vi trods alt, selv om vi synes, at det principielt er forkert, at folk får trukket en overenskomst ned over hovedet, uanset hvilken overenskomst det er.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
Tak for svaret.
Josephine Fock (ALT), 2016-02-02:
Det, jeg lige hæftede mig ved, var, at ministeren sagde, at vurderingen er, at det med under 1 måneds ansættelse ikke kræver lovhjemmel.
Kan ministeren uddybe, hvorfor det ene kræver det ene og det andet kræver det andet i forhold til Europa-Kommissionens udtalelse?
Mit andet spørgsmål er: Har der været en dialog med Europa-Kommissionen herom?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-02:
Umiddelbart er den nødbremse, der er beskrevet, jo knyttet til nogle specifikke britiske forhold.
Det andet er, at Danmark, som jeg har nævnt, er i rigtig god gænge med at forhandle de danske interesseområder, både i forhold til Kommissionen, i forhold til andre lande, som vi kan søge at danne alliancer med, og også i forhold til Storbritannien.
Der er mange variabler lige nu, og jeg har i alt fald ikke her på stående fod grundlag for, kan vi sige, på basis af en pressemeddelelse at tage stilling til, hvad nødbremsen i givet fald konkret kan betyde for Danmark.
Jeg kan til det spørgsmål oplyse, at både den tidligere regering og denne regering er af den opfattelse, at der ikke er noget problem for lovgiver her i forhold til lovgivningen om tidsbegrænsede ansættelser.
Så vi mener ikke, at vi har noget problem i forhold til hverken regering eller Folketing; vi mener ikke, at der her er noget at komme efter for os.
Alt, hvad regeringen har gjort, har den jo gjort på basis af en mandatclearing i forhold til det europapolitiske flertal, altså i forhold til Folketingets flertal her.
Det er almindeligt kendt.
Alt, hvad regeringen har gjort, er i overensstemmelse med, hvad Venstre før valget sammen med de øvrige blå partier sagde man ville gøre, hvad der er indeholdt i regeringsgrundlaget, og hvad jeg også har redegjort for her i dag.
Efter min opfattelse er der i vores virke, i vores udsagn, i vores adfærd her i Folketinget intet nyt under solen.
Til gengæld er der rigtig meget andet nyt, for der er mange positioner, der bevæger sig, og som jeg antydede, er jeg faktisk af den opfattelse, at Danmark aktuelt med den siddende Kommission og de forhandlinger, vi har, har grundlag for en vis optimisme i forhold til at få håndteret en række af de interessefelter, som der fra et flertal i Folketingets side har været ønske om skulle håndteres fra dansk side.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-02:
Jeg er sådan set enig i, at det nye udspil fra Kommissionen åbner nogle muligheder, både i forhold til Storbritannien og i forhold til Danmark og det konkrete indhold i det her.
Men det, jeg er ude efter, er lige at sikre mig, at regeringen ikke ønsker, sådan som der står i beslutningsforslaget, at trække dansk europapolitik i en mere EU-skeptisk retning.
Jeg vil bare gerne have et helt klart svar på, om det er regeringens politik, at man ikke ønsker at trække Danmark i en mere EU-skeptisk retning.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-02:
EU-politisk eller EU-adfærdsmæssigt er der intet nyt under solen.
Det, der ligger i den redegørelse, jeg har givet, er en bekræftelse af, at regeringen mener det, som Venstre mente før valget, som regeringen har redegjort for i regeringsgrundlaget, og som man kan udlede af den adfærd, vi hidtil har haft i forhold til Folketinget.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
Mange tak.
Jeg må desværre bedrøve min kollega fra Dansk Folkeparti med, at der ikke er meget kød på den der nødbremse, som ligger i det udkast til en aftale, som er indgået i dag mellem Storbritannien og Donald Tusk, men det kan vi jo vende tilbage til.
Jeg undrer mig også ligesom hr. Martin Lidegaard, men måske på en lidt anden led, over, at regeringen kan støtte det her beslutningsforslag, når jeg hører de begrundelser, som ministeren kommer med, hvor ministeren bl.a. siger: Vi ønsker ikke at fremsætte forslag om traktatændringer.
Men ved at støtte det her lovforslag bliver regeringen jo forpligtet til at fremsætte forslag om traktatændringer.
Det står jo klart og tydeligt, at man vil have revideret EU-reglerne om velfærdsydelser, og det skal bl.a. sigte efter at give større muligheder for at lave optjeningsprincipper, begrænse mulighederne for eksport af velfærdsydelser, og at velfærdsydelserne skal kunne indekseres efter leveomkostningerne i det land, hvori ydelsen modtages.
Alle tre dele vil kræve traktatændringer.
Nu ser det ud til, at den aftale, der er indgået, giver mulighed for det sidste punkt, men de to andre ting er overhovedet ikke med i den aftale, der er indgået om Storbritannien, og som snart skal behandles, så det vil altså kræve, at regeringen fremsætter forslag om traktatændringer for at opfylde den aftale, de nu vil stemme for.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-02:
Tak til ministeren for redegørelsen.
Jeg er helt enig med ministeren i, at det her er et lidt mærkeligt beslutningsforslag.
Jeg må så sige ligeud, at jeg synes, det er endnu mere mærkeligt, at regeringen har tænkt sig at stemme for det.
Og det synes jeg, fordi det jo, selv om en stor del af det konkrete indhold er noget, som regeringen har arbejdet for, og som den tidligere regering også har arbejdet for, både i forhold til børnepenge og dagpenge osv., er et udtryk for – og det skriver man også i beslutningsforslaget – at man gerne vil rykke Danmark i en mere EU-skeptisk retning.
Jeg kan ikke helt sige mig fri for at have en fornemmelse af, at lige nu bliver regeringen trukket rundt ved næsen af sit parlamentariske grundlag, som ønsker at placere Danmark et helt andet sted europapolitisk, end i hvert fald partiet Venstre har haft tradition for.
Og derfor vil jeg bare lige sikre mig, at det her ikke er et udtryk for, at partiet Venstre er enig med de tre andre partier i, at Danmark skal føre en betydelig mere EU-skeptisk politik fremover.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-02:
Det er jeg ikke enig i.
Det har været klart hele tiden, at den vej, vi ønskede at gå, var via sekundær lovgivning, og jeg har ikke set nogen spærringer endnu for, at der ikke skulle kunne findes tilfredsstillende løsninger for Danmark gennem den sekundære lovgivning.
Noget andet er så, hvad der politisk er vilje til f.eks. i Parlamentet, og hvor stor splittelse eller hvor stor uenighed der er de europæiske lande imellem, men det er det politiske game.
Lovgivningsstrukturelt eller i forhold til traktaten mener jeg ikke vi har nogle problemer heroppe.
Vi ønsker ikke fra dansk side at åbne traktaten.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-02:
Så skal man bare være ærlig og sige, at så stemmer man for noget, man godt ved ikke kan lade sig gøre, for traktaten er meget klar med hensyn til vandrende arbejdstageres rettigheder, nemlig at der må man ikke lave optjeningsprincipper, der ser bort fra de perioder, som den pågældende arbejder har opholdt sig og arbejdet i et andet EU-land.
Det er bare en lille ting.
Man må heller ikke indføre begrænsninger for eksport af velfærdsydelser, som den pågældende vandrende arbejdstager først har opnået retten til i et land.
Vedkommende skal så have ret til at tage den med sig, i det omfang det er en ydelse, der kan eksporteres.
Traktaten er krystalklar, så man skal bare indrømme, at man siger ja til noget, der er varm luft, som ikke kan gennemføres, fordi man ikke vil fremsætte forslag om traktatændringer.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-02:
Det er jo hr. Finn Sørensens fortolkning.
Jeg lægger mere vægt på de vurderinger, der er fra Kommissionens side og fra EU-Domstolens side.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-02-02:
Tak for det.
Jeg har bare et enkelt opklarende spørgsmål eller måske mere et spørgsmål om ministerens holdning eller analyse, om man vil.
Ministeren siger jo på den ene side, at man sådan set, siden man overtog regeringsmagten i sommer, har gjort, hvad man kunne, for at forfølge de spor, man lagde ud i oplægget »Dansk velfærd i Europa« osv., men alligevel skal vi så på den anden side diskutere det her beslutningsforslag i dag, fremsat af partierne, som udgør regeringens parlamentariske grundlag.
Kan ministeren ikke delagtiggøre os i, hvorfor han tror det – er der mangel på tillid fra støttepartiernes side til, om regeringen rent faktisk forfølger de målsætninger, man satte i det her fælles oplæg, eller hvad er det, der foregår?
Jeppe Bruus (S), 2016-02-02:
Det ved jeg ikke.
Nu har jeg også snakket med de offentlige organisationer.
Det er jo mig bekendt fuldstændig gængs praksis på det her område, og derfor kan jeg ikke se pointen om, at det her skulle smadre de frie muligheder for forhandling.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-02:
Det er jeg jo ikke den rette til at blive spurgt om, men i det omfang der fra de øvrige blå partiers side er et ønske om at teste, hvorvidt regeringen er på det spor, som Venstre tilkendegav vi var på før valget, så er vi helt åbne over for at blive testet.
Det er også derfor, at det er svært for os at gøre andet end at stemme for beslutningsforslaget, for det er i fuld overensstemmelse med, hvad vi har sagt vi ville gøre før valget, hvad vi har gjort, lige siden regeringen blev dannet, og hvad vi mener fortsat er rigtigt at gøre, set i forhold til de åbne positioner, der er i Europa lige netop i disse måneder.
Det, der foregår, er jo ganske, ganske spændende.
Der åbnes jo muligheder på det område, som mange for 2-3 år siden ville have anset for at være helt utænkelige.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-02-02:
Vi kan jo konstatere, at indholdet af en række af de her pinde, som fremgår af beslutningsforslaget, og som alle fire partier jo var enige om inden folketingsvalget i sommer, netop handler om spørgsmålet om overførselsindkomster og sociale ydelser, og der vil jeg bare spørge ministeren, om ministeren har den opfattelse, at Danmark er i en situation, hvor vi i virkeligheden kan gøre brug af den her nødbremse, altså den her 4-årige karensperiode, som Donald Tusk lægger op til at introducere.
Det synes jeg jo, og det er jeg overbevist om at ganske mange andre også synes, men jeg vil bare høre ministerens sådan indledende bemærkninger til det.
Josephine Fock (ALT), 2016-02-02:
Det andet spørgsmål var: Har der været dialog med Europa-Kommissionen om det?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-02:
Om der har været dialog med Europa-Kommissionen om det selvstændige spørgsmål, kan jeg ikke svare på her på stående fod.
Jeg gør det gerne skriftligt.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-02-02:
Tak for svaret på det spørgsmål, jeg stillede til ministeren.
Jeg kunne godt tænke mig at få det uddybet yderligere, dels for at sikre, at jeg forstår det korrekt, dels for at forstå ministerens overvejelser.
Jeg forstår det på den måde, at ministeren mener, at når vi udbreder aftalen mellem LO og DA, er det mindre indgribende i den danske model, fordi det så ikke bliver sådan, at Folketinget direkte ved lovgivning fastsætter, hvordan vilkårene skal være.
Og ministeren sagde yderligere, at aftalen mellem LO og DA egentlig bare indeholder de minimumskrav, som EU kræver af os.
Men så kunne jeg godt tænke mig at vide: Hvorfor kunne vi så ikke bare ved lovgivning sige, at vi indfører præcis de minimumskrav, som EU-direktivet kræver af os?
Det ville være mindre indgribende.
De har fortolkningsretten og kan forhandle videre.
Er der ikke et eller andet problem i, at vi sådan tvinger den aftale ned over hovedet på nogle mennesker, som normalt ikke ville være omfattet af en overenskomst og måske gerne ville være fri?