runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Henriksen (KF), 2011-12-19:
Det var utrolig mange spørgsmål blandet sammen i et.
Er folk dovne?
Nej, det tror jeg bestemt ikke.
Men der er nogle, der er indrettet sådan – det kan man måske godt forstå – at hvis ikke der er et økonomisk incitament til at gå på arbejde, vælger de at lade være med at tage et arbejde.
Jeg ville ønske, jeg kunne sige, at bare det at gå på arbejde i sig selv giver den selvrespekt, der gør, at det er løn nok i sig selv, men sådan er virkeligheden bare ikke skruet sammen, må vi erkende.
Det er derfor, jeg mener, at det egentlig ville have klædt SF at gå op og tage den ordførertale i dag.
Det ville have været stort.
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-12-19:
Jeg synes, det er ærgerligt, at man ikke har sat sig ind i reglerne i forretningsordenen her i Folketinget.
Under en andenbehandling er det ikke et must, at ordførerne skal gå op på talerstolen.
Og hvis man er uenig i det, synes jeg faktisk, man skal tage det op.
Det er det ene.
Det andet er, at da vi diskuterede fattigdomsydelserne i 2008 under anden- og tredjebehandlingen, hvor vi også havde folk inde til at overvære debatten, var der ikke nogen ordfører fra Venstre eller De Konservative eller for den sags skyld ministeren, der tog ordet under debatten.
Så må det også have været, fordi de udviste enorm disrespekt, og hele den remse, som ordføreren kom med.
Der er noget andet, jeg vil spørge om: Nu siger ordføreren, at det her handler om, at man ikke skal dovne den, man skal ikke ligge på sofaen, man skal ud og tage de her job.
Men hvor er jobbene?
Er det ordførerens holdning, at de flere tusinde mennesker, der står uden for arbejdsmarkedet, gør det, fordi de er dovne?
Er det derfor, folk ikke tager et arbejde?
Det vil jeg rigtig gerne vide.
Så snakker ordføreren om, at der skal være et sikkerhedsnet.
Hvad er sikkerhedsnettet for det barn, hvis forældre ikke har råd til at købe lægeordineret medicin?
Mai Henriksen (KF), 2011-12-19:
Det kan jeg bekræfte at jeg kan.
De gemmer sig.
Det synes jeg er beskæmmende, og jeg synes, det er ærgerligt for det danske demokrati, at SF gemmer sig, og at SF vælger ikke at bruge den mulighed i dag.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-12-19:
Jeg kan forstå, at ordføreren er dybt bekymret over, at der vil være 3.000 færre, der vil være i stand til at finde sig at arbejde.
Det lyder ret spændende set i forhold til, at vi de 3 sidste år, hvor vi havde en borgerlig regering, så, at der er forsvundet 200.000 job, og at der er 120.000 mennesker, der har mistet deres arbejde.
Det tror jeg nok ville bekymre mig en del mere end de 3.000 personer, der er nævnt i det her forslag.
Men lad det nu være, for det er jo igen med til at skubbe debatten et andet sted hen, hvor den reelt ikke hører hjemme.
Det, jeg godt kunne tænke mig at høre, er, om ordføreren ikke er reelt bekymret for de mennesker, der ikke har et rådighedsbeløb, der gør dem i stand til at leve et godt liv i Danmark.
Det gælder, uanset om det er folk på de ydelser, som vi taler om her, eller om det er selvstændige, som vi tidligere diskuterede.
Det er altså der, hvor man ikke er i stand til at sørge for, at børnene kan få en ordentlig juleaften, som de fleste forældre her nok er i stand til at give deres børn.
Børnene bor i en familie, hvor de ikke kan få andesteg juleaften og ikke kan få de brunede kartofler og rødkål, eller hvad der nu hører til, og hvor der heller ikke er julegaver til dem.
Mai Henriksen (KF), 2011-12-19:
Men det er jo en teoretisk diskussion, for i lovforslaget står der direkte, at 3.000 personer vil undlade at tage et arbejde.
Så kan det godt være, at hr. Christian Juhl hiver nogle pointer frem, som han i øvrigt bør foreholde beskæftigelsesministeren, for det er beskæftigelsesministeren, som har kontakten til jobcentrene og kan afkræve dem forklaring.
Det kan jeg jo ikke som folketingsmedlem.
Jeg kan bare konstatere, at i lovforslaget står der, at der nu intet incitament er til at arbejde.
Der er ingen gevinst ved at komme i job, i beskæftigelse.
Så kunne man jo have håbet på, at der efterfølgende var en plan for at håndtere den her problematik.
Så bliver der sagt kontanthjælpsreform, der bliver sagt skattereform, men der kan jo gå år og dag, før det bliver implementeret.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-19:
Selvfølgelig skal overførselsindkomster ikke reguleres efter, hvilken etnicitet man har, og det bliver de jo heller ikke i dag.
Der er også danskere, som er på starthjælp – det ved spørgeren også udmærket godt.
Så er det jo lidt uforståeligt, når spørgeren viser så stor omsorg for dem, der skal ned at købe toastbrød i Netto, at spørgeren så er med i et parti, som hælder afgifter ud over de mennesker, så det bliver dyrere for dem at gå ned at handle.
Men det er bare rent faktuelt sådan, at en starthjælp er højere end en SU, og ordføreren regner ikke dem på SU for at være fattige.
Og der er tusindvis af danske unge mennesker, der godt kan klare sig på en SU.
Men de er ikke fattige – det er sådan en eller anden venstrefløjslogik, som mange har rigtig svært ved at forstå.
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-12-19:
Nu siger ordføreren i forhold til starthjælp, at det er mennesker, som kommer fra fattige lande, og som ikke har brug for så mange penge, for der, hvor de kommer fra, får de jo ikke alle de her penge, så de kan klare sig for langt, langt mindre herhjemme.
Det argument har jeg hørt tidligere, og jeg synes faktisk, det er ret usmageligt, så
derfor vil jeg gerne spørge ordføreren: Er det ikke korrekt, at når man tager i Netto og skal købe toastbrød, så er prisen, uanset om man kommer fra Somalia eller Nørrebro eller Gentofte, den samme, og at det derfor er fuldstændig ligegyldigt, hvilken etnisk baggrund man har, i forhold til hvilken ydelse man skal have i Danmark?
Derfor vil jeg rigtig gerne høre, om det er Liberal Alliances holdning, at overførselsindkomster skal reguleres, alt efter hvilken etnicitet man har, fordi det siger noget om, hvilke behov man har i forhold til indkøb.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-19:
Spørgeren hører helt utrolig dårligt, for dem er jeg ikke ligeglad med.
Tværtimod ønsker jeg et samfund, hvor der er plads til de mennesker, hvor de, der ikke har de allerstørste evner, også kan komme ind på arbejdsmarkedet og få et job og være en del af et fællesskab.
Det er ikke det samfund, vi har i dag.
Vi har et samfund, hvor 25 pct. af befolkningen står uden for, og hvor de, som ikke har evnerne, som ikke kan få de høje uddannelser, og som ikke kan tilegne sig de kompetencer, der skal til, for at få et job til en høj løn, er på overførselsindkomst.
Leif Lahn Jensen (S), 2011-12-19:
Så det, vi hørte, var, at jeg fik en indrømmelse.
Hr. Joachim B. Olsen, Liberal Alliance, er fuldstændig ligeglad med dem, der ikke har talent, dem, der ikke magter det, altså med dem, der også er mange af i det her samfund.
Det er jo det, jeg hører.
Men tak for det.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-19:
Fattigdom er for mig, når man vokser op i et samfund, hvor man ingen muligheder har, hvor man, på trods af at man har talent og evner, ikke kan udøve noget med de evner.
Sådan er det ikke i Danmark.
I Danmark har vi verdens højeste overførselsindkomster, og hvis man endelig vil snakke om fattige, har vi ud over det verdens rigeste fattige, men alle har adgang til uddannelse, alle har adgang til et sundhedsvæsen, og så er der ikke tale om fattigdom.
Det betyder ikke, at vi ikke har problemer.
Det betyder ikke, at vi ikke har massive sociale problemer.
Men fattigdom i materiel forstand har vi altså ikke i et samfund, som er et af verdens rigeste, hvor vi har verdens højeste overførselsindkomster, hvor folk får mad på bordet og tag over hovedet, hvor de har adgang til uddannelse, og hvis de har viljen og talentet, kan de gå hele vejen og få en gratis ph.d.
De kan komme på hospitalet, og deres børn kan komme i daginstitution, og det er gratis.
Leif Lahn Jensen (S), 2011-12-19:
Nu stiller jeg bare et rigtig svært spørgsmål til hr. Joachim B. Olsen.
Kan hr. Joachim B. Olsen ikke beskrive over for mig og alle andre, hvad han mener med ordet fattigdom?
Hvad er fattigdom?
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-19:
Det kunne f.eks. være sådan et job, som jeg i øvrigt mener man hørte om i nyhederne.
Her fortalte en arbejdsgiver, at når han skulle have folk til at sætte klistermærker på sine varer nede på lageret, brugte han en HK'er til det, for han kunne ikke ansætte nogen til at gøre det, fordi de skulle have en alt for høj løn.
Derfor får han en meget højtuddannet til at gøre det.
Det er de job, der forsvinder på grund af de høje ydelser, som vi har, og fordi det ikke kan betale sig for folk at komme i arbejde.
I stedet for at de mennesker går nede på lageret og laver lavtlønsarbejde og manuelt arbejde, er de derhjemme.
Det er ikke ansvarlig arbejdsmarkedspolitik, det er ikke ansvarlig socialpolitik, men det er de job, som er forsvundet fra det danske arbejdsmarked.
Finn Sørensen (EL), 2011-12-19:
Nu forstår jeg slet ikke noget af det hele, for jeg hører nu hr. Joachim B. Olsen sige, at de job, som de her mennesker skal tage, er forsvundet.
Altså, nu kan jeg slet ikke få tingene til at hænge sammen, men jeg kan selvfølgelig spørge på en anden måde: Hvilke arbejdspladser opstår, hvilke virksomheder blomstrer op på stenbroen, ude på markerne og overalt i samfundet?
Hvilke arbejdspladser ville opstå, hvis vi fulgte hr. Joachim B. Olsens politik med at blive ved med at trykke folk ned i fattigdom?
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-19:
Jamen de arbejdspladser, der forsvinder, er nogle af de arbejdspladser, der er forsvundet gennem de sidste 50 år.
Det er manuelt arbejde, det er ham, som for nogle årtier siden gik og fejede inde på fabriksgulvet.
Der er ikke længere nogen, der gider at have ham ansat, for der er ikke nogen, der vil betale ham den løn, som han skal have i dag, fordi den løn skal være højere end det beløb, han ville få på overførselsindkomst.
Så forsvinder de job.
Derfor har vi nu et samfund, i hvilket 840.000 står uden for arbejdsmarkedet.
Det er det samfund, som Socialdemokratiet og venstrefløjen bryster sig så meget af.
Det er et samfund, i hvilket 25 pct. af befolkningen står uden for arbejdsmarkedet med alle de sociale problemer, som vi ved det giver, når folk står uden for arbejdsmarkedet i rigtig mange år.
Men det er de job, der forsvinder.
Det er de job med de lave lønninger, men som der bestemt også er en værdi i, også for de mennesker, der har de job, fordi de også er med i et fællesskab.
Men det fællesskab er de ikke længere med i, fordi de står uden for arbejdsmarkedet.
Finn Sørensen (EL), 2011-12-19:
Jeg kan forstå, at hr. Joachim B. Olsen hylder den samme filosofi, som vi har hørt tidligere på dagen, nemlig at det her forhindrer folk i at komme i arbejde.
Så er det bare, at jeg må spørge hr. Joachim B. Olsen om det samme, jeg også spurgte hr. Bent Bøgsted om, men det kan være, at hr. Joachim B. Olsen kan svare på det.
Hvilke arbejdspladser forsvinder, hvilke virksomheder lukker, fordi vi vedtager det her forslag?
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-19:
Der sker muligvis det, som også flere arbejdsgivere har beskrevet over for mig, at man får henvist personer til at tage job, som de tydeligvis ikke er interesseret i.
De har ingen motivation, når de møder op, de gider ikke have arbejdet, og så sker der ofte det, at efter 2 uger, 3 uger møder de ikke op, men ringer og siger, at de er syge, at de har ondt i knæet, eller hvad det nu er, og så kommer de ikke mere.
Eller det kan være ligesom med den restauratør, som skrev til mig, at når han udbyder job som opvasker, så sker der det samme: Der møder rigtig mange op, og efter 2 uger er de der ikke mere.
Det er sådan, at for at beholde et job, skal man også udvise en vis motivation og en vis lyst til at være der, og man kan godt undgå det, hvis man ikke udviser den motivation.
Det er i hvert fald det, jeg er blevet fortalt af folk, som er ude i virkeligheden.
Christian Juhl (EL), 2011-12-19:
Jeg vil dog sige, at en distributør af blade, som om natten ville give 140 kr. i timen, har ikke et incitamentsproblem, og samfundet har ikke dermed et incitamentsproblem.
Den arbejdsgiver har søreme da et lønproblem, og det skulle han da lige tænke lidt over.
Så vil jeg stille det samme spørgsmål, som jeg uden at få svar stillede hr. Bent Bøgsted: Hvis nu ordføreren og jeg fik tilbudt et job, til f.eks. 140 kr. i timen for et job om natten, i 30 timer om ugen, og vi ikke syntes om det og sagde nej til det job, hvad ville der så ske nede på jobcenteret?
Ville der ske det, at vi så kunne læne os tilbage i sofaen og fortsat modtage vores kontanthjælp eller dagpenge, eller ville der ske det, at kassen blev lukket?
Jeg vil høre, hvilken opfattelse ordføreren har af det spørgsmål
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-12-19:
Det næste er, at ordføreren virkelig har vist forkærlighed for de lavtlønnede og hårdtarbejdende danskere – det nævner ordføreren jo gentagne gange, igen og igen – og jeg har spurgt adskillige gange: Hvad vil ordføreren gøre for de lavtlønnede, hårdtarbejdende danskere, andet end at ordføreren vil sørge for, at der er nogle, der lever i fattigdom, så de lavtlønnede, hårdtarbejdende danskere føler, at de har det bedre?
Jeg skal bare lige spørge: Er det ikke korrekt, at Liberal Alliance først og fremmest vil gå ind og afskaffe topskatten, og at det vil sige, at den måde, Liberal Alliance tænker på, er, at man først og fremmest vil gå ind og række hånden ud til Saxo Bank frem for til kassedamen i Netto?
Er det ikke korrekt, at der står på Liberal Alliances hjemmeside, at man vil afskaffe topskatten?
Det betyder helt konkret, at det er de rige, der skal være rigere, og at man vil sørge for, at de lavtlønnede, hårdtarbejdende danskere kommer til at blive fattigere – det vil sige, at de har færre penge mellem hænderne.
Er det ikke korrekt, at man først og fremmest vil afskaffe topskatten og derfor tilgodese de rigeste danskere endnu mere?
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-19:
Jeg har læst en artikel om ordføreren, hvori hun erkender, at hendes politiske virke er drevet af naivitet, og det kommer da så sandelig til udtryk i det her spørgsmål.
Det er fuldstændig korrekt, at vi vil afskaffe topskatten, men nu er det sådan, vil jeg sige til fru Özlem Cekic, at det ikke er at give noget til nogen.
Det er at lade folk beholde mere af det, de selv har tjent.
Og nu er det sådan, at det at afskaffe topskatten er den bedste måde at øge arbejdsudbuddet på i det her land.
Det bliver spændende at se, hvordan ordførerens eget parti kommer til at forholde sig til topskatten.
Jeg fornemmer, at der er en vis forståelse for, at man er nødt til at gøre noget ved den, men det får vi jo så at se.
Men det er fuldstændig klokkeklart, også ifølge Velfærdskommissionens anbefalinger, Arbejdsmarkedskommissionens anbefalinger og Skattekommissionens anbefalinger, at det er det rigtige skridt at tage, hvis man skal øge velstanden i Danmark.
Men det, der i hvert fald ikke skaber velstand, er mere omfordeling, og det er det, som er fru Özlem Cekics mål i politik – det bliver vi bare ikke et rigere land af.
Christian Juhl (EL), 2011-12-19:
Jeg spurgte om, hvad der sker med de mennesker, når de – som ordføreren siger – siger nej tak til et stykke arbejde.
Modtager de så fortsat kontanthjælp, eller mister de deres kontanthjælp?
Min egen teori er, at frygten for ingenting at få er hundrede gange større end den træghed, der måtte opstå, hvis man får en smule mere.
Mai Henriksen (KF), 2011-12-19:
Hvis man holder en lang tale, kunne det jo også betyde, at man har meget på hjerte og er meget engageret.
Det kunne jo være baggrunden for at tale om et så vigtigt punkt, som det her jo er.
Når jeg nævner de 3.000 personer, nævner jeg dem jo egentlig blot, fordi det er det, som står i lovforslaget, som hr. Christian Juhl jo også har læst.
Det er jo finansministerens beregninger, og når Finansministeriet har beregnet, at 3.000 personer vil sige nej tak til et arbejde og ikke vil komme i job, må jeg henholde mig til det, og det er så også de tal, jeg bruger, og jeg vil antage, at regeringen kan stå på mål for det, når det nu er Finansministeriet, der kommer med de her tal.
Christian Juhl (EL), 2011-12-19:
Det kunne jo være fristende at spørge, om ordføreren mener, at jo mere man taler på talerstolen, des mere respekt får man på talerstolen.
Jeg vil advare imod en sådan logik.
Jeg vil gerne høre om de 3.000 personer, som angiveligt nu ikke skulle komme i arbejde.
Jeg har svært ved at forestille mig, at man kan pege dem ud.
Jeg tror, det betyder, at nogle bliver lidt længere, og så er der nogle andre, der kommer ind og bliver lidt længere.
Når vi risikerer det, er det godt at have det sådan, at man i hvert fald kan trives med det og ikke skal mistrives.
Det må vel høre til et rigt samfunds mindstenorm.
Det vil sige, at det sociale sikkerhedsnet ikke skal ligge dernede, hvor man mistrives.
Bliver de så bare ved med at få deres forhøjede kontanthjælp, eller mister de deres kontanthjælp?
Nu har jeg hørt nogle søforklaringer fra andre ordførere, som ikke ville fortælle, hvad der sker.
Min fornemmelse er, at der vil ske det meget konsekvente, at de ikke får deres kontanthjælp.
Mai Henriksen (KF), 2011-12-19:
Der er sket rigtig, rigtig meget, siden vi havde det her forslag til første behandling.
Der er sket så meget, at både SF og De Radikale har valgt ikke at gå på talerstolen.
Da jeg sådan sad og oplevede det nede på min stol, tænkte jeg, at det ikke er værdigt for demokratiet, at man gemmer sig, at man undslår sig den debat, som vi har nu.
Og så kunne det jo godt være blevet ved det.
Men når vi så oplever, at fru Özlem Sara Cekic godt kan stille kritiske spørgsmål til Liberal Alliance, men undslår sig den her debat, mener jeg simpelt hen, det er mangel på respekt for denne talerstol, som jeg står på lige nu.
Det er mangel på respekt for hele hvervet som MF'er.
Jeg sagde, at der er sket meget.
Hr. Joachim B. Olsen og fru Özlem Sara Cekic skulle ud at møde de fattige, og så besøgte de Carina, der ifølge SF var at regne som fattig, også selv om hun havde 5.000 kr. til sig selv om måneden.
Alene det viser jo, at fattigdomsbegrebet er relativt.
Jeg skal ikke gå ind i detaljerne omkring Carinas sag, for det er en enkeltsag, og jeg vil langt hellere forholde mig til det principielle.
Debatten under førstebehandlingen handlede meget om fattigdom, og flere ordførere trak socialpolitikken langt ind i diskussionen.
Men det her er jo en arbejdsmarkedspolitisk diskussion.
Vi kan godt diskutere socialpolitiske initiativer, vi kan godt diskutere julehjælp, og vi Konservative er tilhængere af et stærkt socialt sikkerhedsnet, men det er bare ikke det, som det her lovforslag handler om.
Arbejdsmarkedspolitisk vil det her lovforslag, som andenbehandles i dag, få meget stor betydning, for der vil absolut intet incitament være til at komme i job nu.
Foruden at skabe en stor ekstraregning i 2015, vil det her forslag reducere arbejdsstyrken med op til 3.000 personer.
Op til 3.000 personer færre vil altså tage et arbejde, fordi gevinsten ved at arbejde ganske enkelt ikke længere er til stede.
Derfor er det her lovforslag ikke rimeligt over for alle dem, som går på arbejde hver dag, som hver dag knokler for at tjene deres egne penge og for at bidrage til samfundet.
Jeg tror, at for dem, som tjener mindre end kontanthjælpsbeløbet, er det selvrespekten ved at have et arbejde og være selvforsørgende, der har meget stor betydning.
Når man er selvforsørgende, får man også som borger større selvrespekt, man føler, at man er en del af samfundet, er en del af fællesskabet, at man bidrager, at der er brug for en, at man skaber værdi, og dermed bliver man en medborger og ikke bare en borger, som passivt betragter fællesskabet udefra.
Med det her lovforslag siger regeringen nu nej tak til flere, der vil bidrage til fællesskabet, og man siger direkte: Vi behøver ikke jeres bidrag, vi behøver ikke jer i fællesskabet.
Det er både stigmatiserende, nedværdigende og marginaliserede, og det vil Konservative ikke være med til.
Derfor stemmer vi imod lovforslaget.
Inger Støjberg (V), 2011-12-19:
Jo, jo.
Ret og pligt, og at man skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet, er jo ikke et nyt princip.
Det er overhovedet ikke et nyt princip.
Sådan har det faktisk altid været, så det tror jeg bare vi lader ligge, og det synes jeg egentlig at ordføreren skal holde fuldstændig ude fra den her diskussion.
Det går jeg da ikke ud fra at man vil gøre op med, fordi så er det da absolut en alvorlig sag.
Nu siger ordføreren, at man skal se tingene i sammenhæng.
Det er netop det, vi fra oppositionen gør.
Vi ser tingene i sammenhæng.
Regeringen er ved at skabe et samfund, hvor det ikke længere kan betale sig at arbejde – et hæderkronet princip i et velfærdssamfund som det danske.
Ikke nok med, at den nuværende statsminister har sagt, at det er et vigtigt princip, men en tidligere socialdemokratisk statsminister har sagt, at det var et vigtigt princip, nemlig hr. Poul Nyrup Rasmussen, der på et tidspunkt – det var faktisk den 29. maj 1997 – sagde, at det var direkte anstødeligt, hvis man fik mere udbetalt i offentlig ydelse end ved at gå på arbejde.
Det er et hæderkronet princip, man er ved at gøre op med, og jeg kan bare konstatere, at på trods af alle de udenomssvar, vi har fået her i dag, er det, der står tilbage, at man med åbne øjne skaber et samfund, hvor det ikke længere kan betale sig at arbejde.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-19:
Jeg ønsker ikke en fattigdomsgrænse indført i Danmark.
Nu har vi ikke set nogen bud på, hvordan det skulle gøres, men det, som vi har hørt indtil videre, er noget med, at der skal være en medianindkomst
Og så bliver vi jo aldrig nogen sinde færdige med at tale om fattigdom i Danmark.
Så bliver det jo bare endnu mere absurd, for hvad så om 50 år, når danskerne er dobbelt så rige, som de er i dag, og kan købe dobbelt så mange ting, som de kan i dag?
Hvornår er man så fattig?
Er det, når man kun har en bil, og når man kun kan tage på ferie to gange om året?
Er det så fattigdom?
Det er jo noget vrøvl.
Det er vigtigt, hvordan man bruger ord, for hvis man bruger de forkerte ord, kommer man også med de forkerte løsninger.
Og jeg synes, man bruger et forkert ord, når man snakker om fattigdom i Danmark, for den naturlige konsekvens af at sige, at det er fattigdom, er at give folk flere penge.
Og det holder folk på overførselsindkomster med de sociale problemer, vi ved det medfører.
Derfor skal vi bruge ord rigtigt, ellers kommer vi jo med de forkerte løsninger, og det er det, som jeg mener regeringen er på vej ud i her.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-12-19:
Nu er det jo sådan, at selv den tidligere regering faktisk anerkendte de tal, der kom fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, når de havde været inde og undersøge nogle ting.
Så det er ikke noget, der kommer ud af ingenting.
Det afhænger hele tiden af præmissen for det, som man går ud og kigger på.
Men det, som er afgørende her, når man snakker om at tale udenom, er, hvordan det kan være en forplumring af debatten, når vi ønsker at sætte, hvordan fattigdom skal defineres i Danmark, på dagsordenen.
Det kan da ikke være at forplumre debatten, det kan da kun være at gøre den bedre, så man sikrer, at vi rent faktisk får klarhed over, hvornår man er fattig, og hvornår man ikke er fattig.
Skal jeg forstå ordførerens udsagn her sådan, at ordføreren overhovedet ikke ønsker at få defineret fattigdom?
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-19:
Det, der er at forplumre debatten, er, når man, som Roskilde Festival gør det, prøver at fremstå, som om man har et eller andet overordnet syn eller prøver at være sådan kompromissøgende, og så refererer til tal fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, hvilket i hvert fald ikke i min verden er at være neutral.
Det er at tage parti for venstrefløjen.