Steen Gade (SF), 2014-01-21:
Jeg vil egentlig rose Enhedslisten for forespørgslen, for det er jo faktisk det rigtige tidspunkt at lave en forespørgsel om det her på.
Det er sådan set endnu mere det rigtige tidspunkt at få vedtaget et bredt forslag til vedtagelse, som samler stort set hele huset om de væsentlige punkter om, på hvilken måde Danmark fremover vil påvirke udviklingen for at få en fredsslutning.
Når det er sagt, vil jeg sige, at fredsforhandlingerne jo foregår på USA's initiativ.
Måske kan man gøre en iagttagelse, nemlig at det jo er i Obamas anden periode, vi er så heldige, at de i USA har en udenrigsminister, som har nået den alder, hvor han egentlig kan satse alt og ikke nødvendigvis skal tænke en hel masse på karriere bagefter.
Når det kommer til stykket, er det vel egentlig det ideelle tidspunkt for USA.
Er det så også det ideelle tidspunkt for Israel og Palæstina?
Der må vi sige, at det ideelle tidspunkt, desværre, kan man sige, endnu ikke har indfundet sig, men det er et okay tidspunkt.
Vi havde en debat før om den sikkerhedspolitiske situation, hvor jeg nævnte en række andre ting, der foregår i hele regionen.
For mig at se
kan de her ting godt hænge sammen, så vi kan få lavet en løsning på atomspørgsmålet i Iran, så vi kan få en fredsproces i Syrien, og så vi kan få en fredsløsning mellem Palæstina og Israel.
Det ville jo være den store masterplan, som det her lille forslag til vedtagelse i Danmark måske kunne hjælpe lidt med til at sætte dagsordenen for.
Udenrigsministeren lagde vægt på EU og nævnte EU mange gange i sin tale.
Jeg vil også understrege, at det har været vigtigt, at EU i de sidste år er blevet mere klar i sin politik.
EU har lige så stille rykket sig og har fået en tydeligere forståelse af palæstinensernes retmæssige krav til at få en stat, der er levedygtig, og som kan udvikle sig.
Sådan har det ikke hele tiden været.
Det er jo heller ikke sådan, at diskussionen i EU-landene er fuldstændig slut, men der er stadig større enighed om en mere markant linje fra EU's side i spørgsmålet om at støtte palæstinenserne sag.
Det er jo ikke rettet mod Israel.
I går var der på mit kontor en israeler og en palæstinenser, som er i Danmark og prøver at gøre deres indsats, for at alle kan forstå, at det handler om, at der skal være plads til begge parter.
Der skal ikke bare være plads til begge parter, der skal være plads til begge lande, og samtidig skal de få et godt forhold til hinanden.
Det er jo sådan set visionen; det er det, der skal komme ud af det her.
Jeg vil også nævne, at regeringen jo har medvirket i opgraderingen af den palæstinensiske repræsentation i FN, og at vi har opgraderet deres repræsentation i Danmark forleden dag.
På den måde mener jeg, at de ting, vi foretager os fra dansk side, og de ting, som EU foretager sig, alle sammen er med til at hjælpe med til, at den her proces får en chance.
Jeg håber virkelig, at der kommer et resultat ud af det.
Man kan hæfte sig ved, at processen er helt lukket.
Det er jo på mange måder godt, at der ikke kommer en masse historier ud undervejs.
Man kan måske også få den tanke, at det er, fordi der måske mere forhandles mellem Israel og USA og mellem Palæstina og USA, og at den svære øvelse bliver, når alle parter skal sætte sig sammen.
Men vi må håbe, at det kan lade sig gøre, og i den udstrækning, Europa kan medvirke, skal vi selvfølgelig være villige til det.
Jeg er enig med hr. Christian Friis Bach i hans betragtninger om, at hvis det her falder sammen, står vi altså lidt over for en risiko om, at der kunne komme en ny intifada.
Det er nok det, vi virkelig skal have for øje, og derfor skal vi virkelig presse på alt det, vi kan.