runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-03-03:
Jeg vil nu gentage: Vi vil holde de offentlige udgifter i ro.
De offentlige forbrugsudgifter skal holdes i ro frem mod 2013 i stedet for de tidligere planlagte stigninger på 1 pct. om året.
Vi vil stadig prioritere et ressourceløft til sundhedsområdet, som vi skal tilvejebringe.
Derudover igangsætter vi et arbejde med at gennemgå de offentlige udgifter med en tættekam.
Det er jo sådan, at vi har startet den her proces i meget god tid.
Det har jeg jo gjort for at sikre, at vi nu har et fuldt år til at planlægge den her proces.
Det arbejde har vi sat i gang; det kommer ikke som en tyv om natten, og derfor vil vi kunne lave kloge initiativer.
Men jeg skal ikke skjule, at det bliver en meget svær proces.
Jeg skal heller ikke skjule, at det, som Socialdemokratiet og SF anviser, fører den forkerte vej, for man anviser fortsat gældsætning.
Det betyder, at stigende renteudgifter som en gøgeunge vil udhule de offentlige budgetter i årene fremover.
Derfor udviser vi rettidig omhu ved at starte processen nu.
Morten Østergaard (RV), 2010-03-03:
Det, som regeringen har lagt frem, kan jo ikke på nogen måde kaldes en plan, fordi det er fuldstændig uklart, hvad det er, man ønsker.
Det eneste, vi kan få at vide, i forhold til nulvæksten, og i forhold til hvordan man ønsker at gøre det, som man ikke har været i nærheden af i de år, man hidtil har haft magten, nemlig at have nogenlunde styr på de offentlige udgifter, er, at når det gælder regionernes budgetter, sygehusene, skal de stige.
Der vil fortsat være en stigning i forbruget i 2011, 2012 og 2013.
Derfor vil jeg bare bede finansministeren om at bekræfte, at da det jo er en hjørnesten i den udfordring, som er lagt frem, at man kan holde en realnulvækst i de offentlige udgifter, betyder det, at de skal stige på hospitalsområdet og på sundhedsområdet, nedskæringer andre steder.
Kan ministeren ikke bare bekræfte det og så fortælle, hvor det er, man agter at skære ned?
Jeg synes da, det er pragtfuldt, at regeringen efter 9 år ved magten nu har besluttet sig for, at der nok kan findes i omegnen af 24 mia. kr. ved at gøre tingene lidt anderledes.
Det kunne man selvfølgelig have overvejet at gøre på et tidligere tidspunkt, men lad nu det ligge.
Det, jeg mangler fra finansministeren, er jo, at man tager logikken til hjælp.
Hvis der skal være en realvækst på nul og nogle skal bruge flere penge, skal andre vel bruge færre penge.
Det kan vel ikke være anderledes, end at det løfte, man giver, om at bruge flere penge på sundhedsområdet, betyder, at der bliver nedskæringer på kernevelfærdsområder andre steder.
Anderledes kan det vel ikke være.
Derfor vil jeg bare bede finansministeren om at gøre debatten den tjeneste at lade logikken råde og sige: Ja, vi skærer ned et eller andet sted inden for stat og kommuner for at få nulvækst.
Når vi bruger flere penge på hospitalerne, er det den eneste måde, det kan hænge sammen på.
Det er jo meget mere åbent og ærligt end det der fedtspilleri med, at man kigger med en tættekam alle vegne, om man ikke godt kan finde noget, der kan gøres lidt bedre.
Det bliver nedskæringer de andre steder i stedet for reformer, som vi i Det Radikale Venstre anbefaler.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-03-03:
Nu griber vi opgaven rimelig sagligt an, og vi prøver at kortlægge mulighederne.
Jeg står jo ikke her og foregiver, at en konsolidering på 24 mia. kr. er nogen nem opgave.
Så det er ikke, fordi jeg herved har fundet en nem udvej.
Vi har påtaget os det ansvar i modsætning til oppositionen, som jo bare siger: Øget gældsætning, øget gældsætning, så forsvinder det hele nok af sig selv.
Vi vælger at tage fat på det nu, og vi vælger så at tage fat på det trinvis.
Nu kortlægger vi mulighederne, vi har som udgangspunkt, at udgifterne skal holdes i ro, og så arbejder vi os stille og roligt igennem det i årets løb.
Morten Bødskov (S), 2010-03-03:
Jeg synes sådan set ikke, at finansministeren på nogen måde svarer på det, der bliver spurgt om.
Altså, nu har vi for sjette eller syvende gang læst spørgsmålet op: Hvordan vil regeringen finde 24 mia. kr. i besparelser på de offentlige budgetter i årene 2011-2013, altså helt præcist?
Tillægsspørgsmålet fra hr. Morten Østergaard er jo yderst relevant, for hvis man vil have nulløsning i den offentlige sektor samlet set og nogle skal have mere i den ene ende, er der altså nogle, der får mindre i den anden ende.
Når man nu ikke vil svare på, hvordan man vil finde besparelser på 24 mia. kr., som omregnet til en gennemsnitsløn for offentligt ansatte svarer til 70.000 offentlige medarbejdere – det er lønningerne til 70.000 offentlige medarbejdere, der skal spares! – kunne vi så ikke blive enige om, at hvis sygehusene skal have mere, skal kommunerne og staten spare endnu mere?
Kan vi ikke bare få et ja til det spørgsmål?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-03-03:
Nu vil jeg så svare igen, hvordan vi agter at gribe den her opgave an.
Vi agter at indfase skattereformen som planlagt.
Vi har stadig væk som pejlemærke, at det offentlige forbrug skal være 26½ pct. af BNP i 2015 .
Vi vil holde det offentlige forbrug i ro.
Vi vil gennemgå de offentlige udgifter med en tættekam.
Vi vil sikre en bedre ressourceudnyttelse i den offentlige sektor.
Det arbejde sætter vi i gang nu.
Det er jo ikke noget, vi skal vedtage i morgen.
I 2010 – og i hele 2010 – fører vi en lempelig finanspolitik, faktisk en af de mest lempelige finanspolitikker i EU, som jo gør, at vi holder den økonomiske aktivitet oppe.
Og det sikrer sammen med den lave rente, vi har i øjeblikket, at ledigheden er 80.000 mennesker lavere, end den ellers ville være blevet.
Så har vi jo året her til at sikre nogle kloge løsninger og nogle fornuftige løsninger på de spørgsmål, der rejses.
Det er den proces, vi agter at anvende, og det er den proces, der forhåbentlig kan føre til, at der bliver et bredt flertal i Folketinget for en ansvarlig politik.
Jeg fornemmer sådan en selektiv døvhed over for det, jeg siger, nemlig at vi jo nu igangsætter en proces.
I 2010 fører vi en meget ekspansiv finanspolitik.
Vi gør, hvad vi kan, for at sikre, at Danmark kommer så skånsomt igennem krisen som overhovedet muligt.
Hvis det viser sig, at vi får et stabilt konjunkturforløb fremover, vil vi påbegynde konsolideringen af dansk økonomi.
Og der siger vi jo for det første, at vi skal indfase skattereformen som aftalt.
Derudover igangsætter vi et arbejde på alle ministeriers områder for at se, om der er områder, hvor man kan spare penge, men jo også om der er områder, hvor man kan udnytte ressourcerne bedre og tilrettelægge arbejdet smidigere, så vi får mere for pengene.
Det er den proces, vi vil sætte i gang, og det er den, der gradvis vil materialisere sig i årets løb.
Processen er startet nu, og den kulminerer jo så ved vedtagelsen af finansloven i november måned.
Inger Støjberg (V), 2010-03-03:
Jeg har ikke kendskab til, at der skulle være kommuner, som bevidst trækker sagsbehandlingen af førtidspensionssager i langdrag.
Reglerne er sådan, at en borger som udgangspunkt ikke kan søge om førtidspension, men hvis en borger retter henvendelse til kommunen om hjælp, så er det kommunens ansvar at finde frem til, hvilken hjælp der er behov for.
Det er meget forskelligt, hvilke tiltag der er relevante for den enkelte borger.
Der kan f.eks. være tale om et revalideringsforløb eller et behandlingstilbud.
Derfor er der ingen samlet tidsfrist for behandlingen af sagerne.
Hvis det konstateres, at arbejdsevnen er varigt nedsat, og der ikke er mulighed for at forbedre den, så påbegyndes der en sag om førtidspension.
Herefter skal kommunen inden for 3 måneder træffe afgørelse om, hvorvidt der skal tilkendes førtidspension.
Hvis en borger mener, at kommunen har tilstrækkelig dokumentation til at afgøre en sag om førtidspension, kan borgeren anmode om, at der alene tages stilling til berettigelsen af førtidspension.
Kommunen skal så vurdere sagen på baggrund af de oplysninger, der er indsamlet.
Afgørelsen skal træffes umiddelbart efter borgerens anmodning.
En borger, der mener, at en sag om førtidspension er klar til afgørelse, men at kommunen trækker sagen i langdrag, kan også benytte muligheden for at få sagen afgjort på det foreliggende grundlag.
Hvis kommunen giver afslag, kan borgeren klage til Beskæftigelsesankenævnet, som herefter vil kunne tage stilling til, om borgeren har ret.
Jeg mener derfor, at reglerne er indrettet hensigtsmæssigt, som de allerede er i dag.
Tina Petersen (DF), 2010-03-03:
Først vil jeg sige goddag til ministeren, og så vil jeg selvfølgelig stille mit spørgsmål.
Vil ministeren tage initiativer over for kommuner, som jeg i hvert fald føler bevidst trækker sagsbehandlingen af førtidspensionssager i langdrag, herunder tilsidesætter det, jeg kalder topfaglige udtalelser fra bl.a. speciallæger, neurologer, smertecentre m.v.?
Lene Espersen (KF), 2010-03-03:
Jeg vil gerne sige til hr. Kamal Qureshi, at regeringens politik med hensyn til FN er fuldstændig uændret, i forhold til hvordan den var for 2 uger siden.
Det vil sige, at vi positivt vil bidrage til at gøre FN-systemet og FN som organisation endnu bedre.
Jeg tror ikke på tanken om, at man får skabt mere demokrati her i verden ved at prøve at lave en ny organisation, hvor alle dem, der i forvejen er enige, kan sidde og snakke hinanden efter munden.
Det tror jeg ikke på er nogen løsning.
Som jeg sagde til hr. Jeppe Kofod – og hr. Jeppe Kofod havde et rigtig godt spørgsmål – tror jeg, det vil skabe yderligere polarisering, hvis man forsøger at lave to organisationer, der skal, om man så må sige, konkurrere mod hinanden.
Nej, det, vi skal gøre, er at gøre det svært for diktatorer og andre, der er en del af FN, bare at melde sig ud af hele verdensordenen og ud af den internationale debat, men tage diskussionen med dem up front – undskyld udtrykket, det er vist engelsk, men tage diskussionen med dem lige op i deres åbne ansigt.
Det tror jeg er den rigtige tilgang til det.
Der er masser af andre fora, hvor vi mødes – i EU, i WTO og i OECD, hvor mange andre lande mødes om alle mulige andre forskelligartede ting.
Men når det gælder de universelle menneskerettigheder og andre ting, tror jeg, det er helt afgørende, at vi holder fast i FN som hovedstruktur.
Kamal Qureshi (SF), 2010-03-03:
For det er jo ikke os, der kalder FN for afgudsdyrkelse, som hr. Søren Krarup lige har sagt.
Det er ikke os, som siger, at der skal etableres et demokratisk FN som et alternativt FN, som den konservative udenrigsordfører, hr. Naser Khader, har spillet ud med.
Så vi hjælper gerne ministeren med at arbejde inden for FN's rammer, komme med den kritik, der skal gives, og bruge FN til at holde diktatorer og andre antidemokratiske kræfter i ørerne og samtidig sikre, at FN kan fremme de demokratiske værdier og menneskerettigheder på internationalt plan.
Så ministeren kan trygt stole på, at vi nok skal stå bag ministeren, hvis ministeren møder storm fra sine egne.
Lene Espersen (KF), 2010-03-03:
Jeg hørte måske ikke så meget spørgsmål i hr. Kamal Qureshis kommentarer, men jeg vil blot sige, at den politik, som den tidligere udenrigsminister og regeringen hidtil har stået for, tror jeg helhjertet på er den rigtige politik at føre, hvis vi skal gøre verden til et bedre sted.
Derfor handler det altså om ikke at lade nogen diktatorer slippe fri, men om at fastholde dem i, at den kamp, vi fører for menneskerettigheder og frihedsrettigheder, fortsætter vi med at tage med dem, og det gør vi i de fora, hvor de møder op.
Jeppe Kofod (S), 2010-03-03:
Jeg vil også gerne afslutte mit spørgsmål her med at sige tak for, at ministeren helt klart har gjort rede for, at det, som den danske regering står for, er, at man skal reformere og effektivisere FN, og at man altså ikke, som det er foreslået af hr. Søren Pind, skal lave et alternativ til FN, og at man vil styrke FN og ikke, som hr. Søren Pind tidligere har foreslået for et halvt år siden, vil se positivt på et svækket FN, fordi FN ikke har gjort – og jeg citerer: noget særlig godt her i verden.
Der vil jeg bare konstatere og sige, at det er det, vi er enige om, og at det er et godt udgangspunkt. Så vil jeg konstatere, at det er sjovt at se, at fra der, hvor man er i opposition eller ikke engang i opposition, men uden for regeringen i et regeringsparti, og til der, hvor man bliver medlem af en regering, sker der altså kolbøtter.
Det er jeg meget tilfreds med, og jeg takker for svarene.
Lene Espersen (KF), 2010-03-03:
Jeg synes faktisk, at udviklingsministeren efter at være tiltrådt som udviklingsminister er kommet med nogle ganske gode udtalelser – udtalelser, der meget vel flugter med det, jeg også har sagt her i dag.
Så der er enighed i regeringen om linjen.
Så vil jeg sige, at det, som jeg tror vi måske skal sætte fokus på, er, at vi ikke er bagudskuende og siger: Hvem har sagt hvad hvornår, fordi der er nok mange eksempler på, at politikere indimellem skifter synspunkt i forskellige sager.
Det kunne jeg i hvert fald hurtigt opregne mange eksempler på, også i hr. Jeppe Kofods parti, men det er der ingen grund til at gøre.
Jeppe Kofod (S), 2010-03-03:
Skriftlig begrundelse
Der henvises til Søren Pinds udtalelse i Jyllands-Posten den 3. september 2009: »FN er ikke en organisation, der har gjort særlig meget godt her på jorden.
Som regel er det kun blevet værre, når man har haft en aktivistisk generalsekretær, og derfor er jeg kun glad for, at vi har fået en mindre aktivistisk af slagsen«.
Er udenrigsministeren enig i, at udviklingsministerens udtalelser om FN skader Danmarks omdømme i omverdenen og forhold til FN, ikke mindst i lyset af at Danmark er blevet udpeget af FN til at forberede det særlige FN-topmøde om fattigdom i september i år?
Lene Espersen (KF), 2010-03-03:
Jeg vil sige til hr. Jeppe Kofod, at Danmark yder et aktivt og engageret stykke arbejde for FN.
Vi yder vores bidrag til FN, og vi yder i modsætning til næsten alle andre lande mere end 0,7 pct. i udviklingsbistand, som vi har forpligtet os til internationalt.
Vi giver altså en hånd med, hvor vi kan, og der, hvor det giver mening.
Det faktum, at den danske FN-ambassadør for nylig er blevet udpeget til at forberede det kommende topmøde om status for 2015-målene, der afholdes i New York i september i år, er jo netop udtryk for, at Danmark ses som en helt central partner og aktør i FN-samarbejdet, og det er noget, vi alle sammen bør være stolte over og glade for.
Vi har et solidt og velkonsolideret renommé i landene omkring os og i FN-systemet, vi er troværdige og trofaste som partnere, og hverken vores samarbejdslande eller FN har grund til at sætte spørgsmålstegn ved det danske engagement.
Så jeg er ikke så bekymret, som hr. Jeppe Kofods spørgsmål måske kunne lægge op til at han skulle være.
Jeg mener ikke, at oppositionen har nogen som helst grund til at bekymre sig.
Frem til topmødet i september vil Danmark både bilateralt og gennem EU arbejde for, at mødet i september ikke bare bliver en masse tomme ord, men at vi også sætter en politisk dagsorden.
Jeppe Kofod (S), 2010-03-03:
Tak for svaret.
Jeg vil gerne stille ministeren et spørgsmål.
Der var vel grund til at være bekymret, hvis det nu var sådan – men det er det ikke, fordi den nye udviklingsminister har slået en kolbøtte – at den nye udviklingsminister mente, at FN stort set ikke har gjort noget godt på jorden, det er et citat, og at det derfor er godt, at man har en generalsekretær, der ikke er særlig udfarende.
Hvis man nu mente det som ny udviklingsminister, ville det vel være en svækkelse af Danmarks omdømme og muligheder for at gøre sig gældende inden for FN med hensyn til at reformere og blive taget seriøst i FN.
Det må jeg forstå på ministerens svar at det ville have været.
Men nu forstår jeg – og det er spørgsmålet – at den nye udviklingsminister og udenrigsministeren er fuldstændig enige om, at de der udtalelser ikke er regeringens politik, og det vil sige, at det ikke er ministrenes politik.
Lene Espersen (KF), 2010-03-03:
Jeg synes måske, at spørgsmålene begynder at køre lidt i ring, men nu er det også, fordi hr. Jeppe Kofod har fået selskab af ganske mange andre spørgere.
Jeg vil i hvert fald gerne bekræfte, at regeringens holdning til FN er præcis den samme, som den var for 2 uger siden, for 1 måned siden og langt tilbage, nemlig at vi skal bruge FN aktivt.
Jeg synes, det er værd både at ranke ryggen og hæve hovedet og sige med stolthed, at Danmark med rigtig god grund har et meget, meget flot renommé i FN som et land, der aktivt arbejder for at skabe bedre vilkår for de fattigste og de svageste mennesker her på jorden.
Der kan man sige, at det, at Danmarks FN-ambassadør har fået så fremtrædende en post, når det gælder det topmøde, der skal være i september, er et udtryk for den anerkendelse.
Derfor lægger vi naturligvis heller ikke op til, at vores samarbejde med FN eller vores politik på området skal forandres.
Den kommer til at fremstå, som den hele tiden har gjort.
Derfor vil jeg sige til hr. Jeppe Kofod, at hvis vi skulle ændre politik og begynde at være kritiske over for en masse mennesker, som vi har stor respekt for, ville det selvfølgelig have givet et nyt signal til omverdenen.
Men det har jeg i hvert fald ikke noget som helst ønske om.
Jeg sætter meget stor pris på FN's generalsekretær og det arbejde, han gør.
I det hele taget synes jeg, at der er meget at rose FN-systemet for, herunder ikke mindst det, der sker på Haiti i øjeblikket, og som er et kæmpemæssigt stykke nødhjælpsarbejde, som bliver løftet af de organisationer.
Jeppe Kofod (S), 2010-03-03:
Jeg er ked af, hvis det går lidt i ring, men de her udtalelser faldt jo for et halvt års tid siden fra det største regeringspartis udenrigspolitiske ordfører, og dermed må man gå ud fra, at det er noget, der tegner partiet Venstre og den udenrigspolitik, det står for, når man kan sige, at FN ikke har gjort særlig meget godt her på jorden, og glæde sig over, at FN har en generalsekretær, der ikke er særlig udfarende.
Altså, det synes jeg alligevel er seriøst.
Men jeg er glad for, at de udtalelser, som kommer fra udenrigsministeren i dag – sådan må jeg stadig væk forstå det – både er på vegne af udenrigsministeren og den nye udviklingsminister, sådan at vi kan være helt sikre på, at når Danmark og den danske regering går ind i FN-arbejdet, så er det med fuld styrke og med fuld respekt for, at man skal ind at ændre ting i FN, og at man ikke vil lave et alternativ eller begynde at svække FN eller glæde sig over et svagt FN, som det største regeringspartis udenrigsordfører tidligere har gjort.
Kamal Qureshi (SF), 2010-03-03:
Nu får vi jo sådan en FN-debat her.
Det er måske også meget godt her i starten af udenrigsministerens periode, at vi får nogle ting klarlagt.
Det kan man jo sige er en konstatering, vi alle sammen kan gøre.
Men i forlængelse af, at der nu netop bliver rejst tvivl fra regeringens støtteparti og tidligere også fra Venstres udenrigsordfører om, hvorvidt der skulle etableres et alternativ til FN eller gøres forsøg på at lave et andet, alternativt FN – hvad man så end vælger at kalde det, afhængigt af om det er de amerikanske højrefløjspartier eller nogle danske højrefløjspartier, der giver udtryk for det – synes jeg, det kunne være godt at høre udenrigsministeren fortælle her, hvorvidt udenrigsministeren mener, der skal trædes nogle skridt i retning af at etablere et alternativt FN.
Eller mener ministeren, at man kan arbejde med og styrke FN inden for den struktur, der er – arbejde med al den kritik og det andet, som ministeren allerede har nævnt?
Lene Espersen (KF), 2010-03-03:
Som formand for Det Konservative Folkeparti har jeg naturligvis været meget involveret i regeringsrokaden og dermed i den regeringssammensætning, der er i dag.
Men jeg synes måske ikke, at det er noget, jeg skal kommentere i et § 20-spørgsmål.
Det, jeg kan sige, er, at samtlige medlemmer af regeringen og Det Konservative Folkeparti og Venstres folketingsgrupper har tilsluttet sig det arbejdsgrundlag, som jeg også læste op fra for hr. Jeppe Kofod.
Og det er altså et arbejdsgrundlag, hvor vi sætter fokus på, at FN som den eneste store universelle organisation stadig væk skal spille en rolle, og at det er vigtigt for os, at vi bruger FN til det, FN er god til, nemlig at være et sted, hvor vi også kan mødes med dem, vi er uenige med, og få forklaret dem, hvorfor vi er så utrolig uenige med dem, for det tror jeg er meget vigtigt.
Så vil jeg sige til hr. Søren Krarup, at jeg faktisk også mener, at det er på sin plads, uanset hvad det er for organisation, hvad enten det er en multilateral organisation som FN, eller det er EU, at dem, man holder af og gerne vil samarbejde med, skal man også altid have et blik på, for at man kan forandre for at gøre det bedre.
Derfor fremhævede jeg også Sikkerhedsrådsreformen som et af de områder, vi meget gerne vil være med til at arbejde videre med.
Jeppe Kofod (S), 2010-03-03:
Skriftlig begrundelse
Som regel er det kun blevet værre, når man har haft en aktivistisk generalsekretær, og derfor er jeg kun glad for, at vi har fået en mindre aktivistisk af slagsen«.
Spørgsmålet lyder: Er udenrigsministeren enig med udviklingsministeren, da han i sin tidligere egenskab af udenrigsordfører for Venstre mente, at det var godt med et svækket FN og en mindre aktivistisk generalsekretær, da FN »ikke har gjort særlig meget godt her på jorden«, og dermed i realiteten gjorde op med FN som en hjørnesten i Danmarks udenrigs- og udviklingspolitik?
Lene Espersen (KF), 2010-03-03:
Jeg vil gerne starte med at sige til hr. Jeppe Kofod, at udviklingsministeren og jeg er enige i regeringsgrundlaget, der klart fastlægger, at Danmark gennem det internationale samarbejde inden for rammerne af FN skal arbejde for at fremme danske interesser og danske værdier.
Lad mig slå fast, at FN fortsat er en hjørnesten i Danmarks udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Der er ikke noget alternativ til FN.
Det er i FN, at vi kan tale med de lande, som vi er uenige med.
Det er rigtigt, at FN i en række situationer ikke har kunnet levere tilfredsstillende løsninger, og vi har også måttet konstatere, at organisationen har vist sig utilstrækkelig over for en række af de udfordringer, verden står over for.
Vi har set grundlæggende menneskerettigheder og principper om deres universalitet sat under pres, og der er jo såkaldte spoilerlande, altså lande, der ønsker at ødelægge dagsordenen.
De får også lov til at sætte deres præg på arbejdet, og de har i stigende grad forstået at underminere menneskerettighedsrådets arbejde og trække fokus i den forkerte retning.
Der er således på en række områder god grund til at kritisere FN og FN's medlemslande, men vi skal selvfølgelig bruge vores kræfter på at afhjælpe de problemer, FN også kæmper med.
Vi skal yde en aktiv indsats og samarbejde tæt om de konkrete sager med både moderate og progressive kræfter i andre verdensdele og samtidig stå fast på vores værdier.
Derfor er der brug for et tættere samarbejde blandt ligesindede demokratier, men inden for de eksisterende strukturer, herunder FN.
Jeppe Kofod (S), 2010-03-03:
Jeg skal høre, om ministeren så ikke også er enig i, at FN i realiteten er den eneste globale organisation med fuld legitimitet og et bredt mandat og derfor har mandat til eksempelvis at skride ind også med sanktioner, der indbefatter brug af militær magt, i situationer, hvor det er nødvendigt.
Så vil jeg sige til ministeren, at jeg er glad for, at ministeren fuldstændig kan tilbagevise det, som Venstres udenrigsordfører og nuværende udviklingsminister sagde for et halvt år siden, nemlig at FN ikke har gjort særlig meget godt her på jorden, og at han derfor var glad for, at FN med den nuværende generalsekretær er svækket.
Jeg skal høre, om det er synspunkter, som jeg forstår på svaret, ministeren ikke deler, og om regeringen står inde for, at vi skal have et stærkt FN, og at vi skal gøre noget ved de problemer, der er i FN, men ikke lave et alternativ til FN.