runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Jeg hæftede mig ved, at fru Anne Grete Holmsgaard taler om, hvad der er realistisk og ansvarligt, og det er så i den sammenhæng, hun henviser til de 40 pct.
Nu sidder jeg her med SF's hjemmeside på computeren og kan se, at det med 40 pct. i virkeligheden bare er første skridt, for på sigt skal man helt op på 80 pct.
Jeg har siddet og set efter, om jeg også kunne finde 100 pct. og måske lidt over, for så kunne man ligesom have overbudspolitikken helt hjemme.
Men så vil jeg bare gerne spørge: Når nu det er det her århundrede, vi taler om, altså det 21. århundrede, hvor fru Anne Grete Holmsgaard gerne vil sørge for at vi sikrer 2-graders-målsætningen, hvor mange procent tror så fru Anne Grete Holmsgaard at vi på et eller andet tidspunkt, inden århundredet er slut, skal have nået at reducere med?
Altså, hvornår skal vi ramme de 80 pct., og hvornår skal vi eventuelt højere?
Sådan er det jo for os andre, når vi kommer med ønsker af økonomisk karakter til finansloven og andre steder - så skal vi levere nogle henvisninger til, hvor pengene skal komme fra.
Følger det med, når SF kommer med sine politiske budskaber her?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Altså, jeg betragter det jo ikke som rabiat at sige 25-40 pct.s reduktion.
Det var det, Danmark og EU kæmpede for på Balitopmødet; det er det, FN's klimapanel gør det klart er nødvendigt i den rige verden, hvis vi skal gøre os forhåbninger om at holde os under +2 graders opvarmning i dette århundrede.
Så det er ikke rabiat.
Det er simpelt hen nødvendigt, at vi gør det her klart, også som værtsland.
Vi skal jo skelne mellem, at vi på topmødet om kun 1½ år selvfølgelig skal prøve at få en samlet løsning, og så det, vi gør nu, nemlig at prøve at få EU til at sige klart, hvad det er, der er nødvendigt, og indrette sig på det, så det signal går ud til alle os borgere, der jo skal kunne leve op til det, og til alle de erhvervsvirksomheder, som vi skal have til at arbejde med på det hvoraf en del i øvrigt i dag klager over i avisen, at det er alt for uklare meldinger, de får.
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Så er det ikke et rimeligt manøvrerum for den danske regering til at kunne nå en aftale.
Er det ikke farligt, hvis vi bliver alt for rabiate og går alt for langt til yderligheder?
Kræver det i virkeligheden ikke, at regeringen har store og brede muligheder for at kunne manøvrere?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Jamen jeg havde sådan set håbet på, at vi kunne erklære en bred enighed.
Derfor har vi også for lang tid siden - det er faktisk langt over en uge siden - lavet et forslag.
Nu står ministeren så og siger i sin tale, at det vil regeringen nok.
Det er derfor, jeg starter med at sige, at så må det sådan set ligge lige for - i den flade hånd - at tilslutte sig det, som vi har fremsat her.
Per Clausen (EL), 2008-05-27:
Jeg må forstå det sådan, at i hvert fald ét af de partier, der står bag det her forslag til vedtagelse, mener, at det, man skriver, betyder, at ilandene skal binde sig til reduktionsmål på 25-40 pct. i 2020.
Det andet er spørgsmålet om de 20 og de 30 pct. I marts måned sidste år var det jo statsministerens politik, at man i EU skulle arbejde for, at EU kom op på de 30 pct.
Det er så senere blevet til, at det skulle ske som et led i en international aftale.
Men mener hr. Lars Christian Lilleholt ikke, at det vil være en utrolig svækkelse af EU’s position, hvis man ikke i forbindelse med det her klimatopmøde er i stand til at sige: Vi går ind med de 30 pct., vi har en plan for det, men selvfølgelig skal I andre være med?
I stedet for at man bare kommer og siger, at man vil op på 30 pct., uden at man er i stand til at konkretisere det.
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
EU’s indspil er meget ambitiøst.
Jeg tror, at den opgave, vi står over for, ikke så meget bliver at overbevise EU-landene om at komme op på høje målsætninger, opgaven bliver at overbevise de øvrige lande, herunder ikke mindst USA, Canada, Brasilien og andre ilande, om, at de også skal op på en høj målsætning.
Så jeg finder, at det indspil, der er kommet fra EU, ikke er nogen svækkelse, men rent faktisk et rigtig, rigtig stærkt indspil, og EU har jo også vist, at vi er gået langt foran, og at vi er villige til også at reducere med mere, end andre har været pålagt.
Så der er ikke noget at være utilfreds med her.
Jeg synes rent faktisk, at vi forfølger en ganske fornuftig vej.
Jeg lytter meget til eksperterne.
Det lytter jeg til, og de peger på, at det vil kunne bidrage til at reducere nogle af de forandringer i klimaet, vi har set.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Det var bare angående det svar, som hr. Lars Christian Lilleholt gav til fru Anne Grete Holmsgaard, om mine bemærkninger om tallet.
Hr. Lilleholt har muligvis allerede adresseret det ved sin, synes jeg, meget præcise henvisning til det med tænk på et tal.
Men alligevel synes jeg, at det kunne være interessant at høre nærmere om det.
Hvis nu man forestiller sig, at vi får sådan en international aftale, og at EU forpligter sig til at reducere med 30 pct., og at det altså kører efter regeringens og hr. Lilleholts hoved, hvilken effekt på klimaet tror hr. Lilleholt så det vil have?
Hvor meget reducerer vi temperaturen?
Hvor meget reducerer vi vandstandsstigningerne?
Hvor mange mennesker redder vi fra sultedøden osv.?
Vi må have nogle betragtninger om, hvad vi i det mindste får for de mange millioner kroner, som det her projekt skal koste.
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Nej, det mener Venstre ikke.
Vi mener rent faktisk, at det indspil, der er kommet, er ganske ambitiøst.
Så er det rigtigt, at forskerne har peget på, at der, efter at EU's stats- og regeringschefer fastlagde de 30 pct., muligvis er behov for en yderligere reduktion.
Vi må jo så hen ad vejen tage stilling til, hvad der er behov for.
Men det afgørende for os er, at vi kommer i gang, og at vi får hele verden med på at reducere udledningerne af CO2.
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Jeg bliver nødt til at sige, at det der med tænk på et tal, som om de 25-40 pct. er revet fuldstændig ud af en sammenhæng, må jeg klart afvise.
Efter topmødet på Bali blev der fra Klimaministeriets side udsendt en pressemeddelelse, hvor der bl.a. står: » … der skal tages udgangspunkt i IPCC’s laveste reduktionsinterval 25-40 % i 2020 sammenlignet med 1990.«
Det har hidtil været fuldstændig klar dansk politik, det var det også i december.
Det var også klar dansk politik, da klimaministeren for et øjeblik siden var på talerstolen og talte om de 25-40 pct. reduktioner.
Er det nu lige pludselig ikke Venstres politik?
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
I klimadebatten kan man godt nogle gange have indtryk af, at der er nogle partier, der har det sådan: Tænk på et tal, og helst så højt som overhovedet muligt.
Til det vil jeg sige, at det for os ikke er afgørende at tænke på et tal, der er så højt som overhovedet muligt.
For os er det afgørende at tænke på et tal, som også kan realiseres, og som er gennemførligt.
For os handler det jo også om, at vi får CO2-reduktioner, ikke bare i Europa og i Danmark, men i hele verden.
Det kræver en ambitiøs indstilling, og der mener vi rent faktisk, at det indspil, der er kommet fra EU, og også den dagsorden, vi har her i dag, er et ganske ambitiøst indspil til forhandlingerne på klimatopmødet i 2009.
Et langt stykke hen ad vejen var jeg faktisk meget enig med fru Anne Grete Holmsgaard i hendes betragtninger om de udfordringer, vi står over for.
Men mener fru Anne Grete Holmsgaard ikke, at spørgsmålet om klimatopmødet og hele klimadebatten er en lidt for alvorlig sag til at tage et så stort indenrigspolitisk slagsmål, som SF lægger op til?
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Jeg kan forstå, at klimaministeren sagde det meget klart.
Jeg forstår også på Venstres ordfører, at reduktioner i størrelsesordenen 25-40 pct. for ilandene også stadig væk er et mål.
Så undrer det mig bare, hvorfor vi ikke kan være enige om det forslag til vedtagelse, som fru Anne Grete Holmsgaard læste op.
Det udestående spørgsmål, vi vel så har, er spørgsmålet om CDM, og det er jo det her, der risikerer at blive til varm luft, og som vi køber i ulandene.
Det kan jeg ikke forestille mig at Venstre vil have noget imod.
Så kunne vi ikke få Venstre til at gå med på vores vedtagelse med de 25-40 pct. for ilandene og CDM.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Jeg vil gerne høre fra hr. Lars Christian Lilleholt: Når nu det i forslaget til vedtagelse hedder, at »ilandene forpligter sig til de nødvendige bindende reduktionsmål i 2020«, hvad er det så, Venstre mener helt præcist?
Er det, at man forpligter sig til en reduktion på op til 40 pct., som Danmark kæmpede for på Bali og fik ind i et Kyotopapir, eller er det noget mindre?
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Det er som udgangspunkt 30 pct.
Hvis der nås en international klimaaftale, er vi parate til at gå op til 30 pct. med de ting, som vi kender i dag.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Med de 30 pct. mener hr. Lars Christian Lilleholt så det, EU selv vil reducere med, eller mener han, at det er 30 pct., hvor vi køber os til noget?
For hvis det er det sidste, må man bare sige, at så forsvinder forhåbningen om, at vi holder os under 2 graders opvarmning altså ulykkeligvis - og det kunne jeg forstå på hr. Lars Christian Lilleholt at han ikke ønsker.
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Skal vi op på 30 pct., kan vi ikke nøjes med nationale tiltag og EU-tiltag, så bliver det også nødvendigt, at vi går uden for EU og ved hjælp af forskellige mekanismer reducerer udledningerne af CO2 andre steder i verden.
Karen Ellemann (V), 2008-05-28:
Vi kan jo være enige om, at så længe der handles med mennesker, uanset om det foregår i Danmark eller andre steder i verden, hvilket det jo også gør, kan det være svært at sige, om vi gør det godt nok.
Men jeg synes, at det er naivt at tro, at vi fra den ene dag til den anden simpelt hen bare kan forhindre al menneskehandel.
Vi mener - Venstres folketingsgruppe og Venstres gruppe samlet - at der med handlingsplanen her er gjort en stor indsats mod menneskehandel på mange områder med alle de muligheder, der er i den plan.
Så min opfordring, både til oppositionen og bestemt også til Karin Riis-Jørgensen, er da: Lad nu den her handlingsplan få lov at blive ført helt ud i livet.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-28:
Lad os ikke diskutere det der med, hvor lang tid de her kvinder har.
Ordføreren sagde i sit indlæg, at der er en masse gode tiltag i handlingsplanen, som bliver ført ud i livet, og at vi bare skal vente.
I et svar, jeg tror, det var til fru Line Barfod, har ministeren jo svaret, at man ikke har den der garanti for, at folk ikke bliver sendt hjem til genhandel, til nye slavelignende forhold.
Er det ikke ifølge ordføreren meget utilfredsstillende?
Ville det ikke absolut kunne afhjælpes med en meget bedre indsats her i Danmark, altså i form af ophold?
Karen Ellemann (V), 2008-05-28:
Jeg har netop redegjort for, og ministeren har redegjort for, at de initiativer, der bliver taget, og de muligheder, der er i Danmark, jo i høj grad sætter fokus på, at offeret kan få skabt sig en holdbar tilværelse i sit hjemland ved en hjemrejse, og det mener jeg at der er meget fokus på i forbindelse med den 100-dages-periode, hvor man er her, og hvor der altså bliver etableret hjælp til, at man får forberedt en holdbar hjemrejse.
Så er personen hjemme i hjemlandet igen efter alle de initiativer, der har været taget, og al den hjælp og støtte, der har været givet fra dansk side.
Line Barfod (EL), 2008-05-28:
Jeg må indrømme, at jeg synes, det er ret uhyggeligt, hvis Venstre virkelig mener, at Danmark bare kan sende de her ofre ud og ikke har noget ansvar for at sikre, at de ikke bliver handlet igen.
Det mener jeg ikke er at leve op til det ansvar, vi har, heller ikke det ansvar, vi har set i lyset af, at det er folk her i Danmark, der har holdt dem indespærret og voldtaget dem gang på gang.
Der mener jeg at vi har et ansvar for, at de får muligheden for at få et andet liv, hvor de ikke bliver handlet igen.
Det var den ene bemærkning.
Den anden drejer sig om det, ordføreren sagde, og det forslag til vedtagelse, der var om at tage ministerens redegørelse til efterretning.
Ordføreren sagde i sit indlæg, at Venstre er imod, at man skal have mulighed for ophold, hvis man vidner.
Men det, ministeren sagde i sin redegørelse, var, at hvis man skal have ophold ud over de 100 dage, kan man kun få det, hvis man vidner.
Derfor kan jeg simpelt hen ikke få de to ting til at hænge sammen.
Karen Ellemann (V), 2008-05-28:
I fru Line Barfods indledning til spørgsmålet her kommer der et fuldstændig urimeligt angreb på den indsats, som jeg netop har redegjort for ligger i handlingsplanen.
At påstå, at Venstre er fuldstændig ligeglad med, hvad der sker med de ofre, er jo direkte usandt.
Det har jeg klart redegjort for.
Jeg vedstår, at når personen er kommet til sit hjemland, efter at hjemrejsen har været forberedt og der er truffet aftaler enten med lokale organisationer eller pårørende i hjemlandet, er det da kun rimeligt, at de danske myndigheders forpligtelse ophører.
Det er naturligvis meget rørende, at fru Line Barfod på den måde tilsyneladende ønsker at redde hele verden.
Det ville da være dejligt.
Men jeg mener klart, at vi med den handlingsplan og med de initiativer til at hjælpe offeret hjem og på fode i hjemlandet gør en kæmpestor indsats og godt kan være vores ansvar bekendt.
Line Barfod (EL), 2008-05-28:
Jeg mener så, at vi har et ansvar for, at når vi sender nogen ud, er det så forberedt og de har restitueret sig så meget - er kommet sig så meget og har fået en historie, de kan fortælle - at vi er sikre på, at vi ikke sender dem lige i kløerne på bagmændene igen, og at vi har et ansvar for at sikre, at der er nogen, der følger op, nogle ngo’er, man samarbejder med, så der er en sikkerhed for, at de ikke bliver handlet igen.
Det mener jeg er den forpligtelse, vi har.
Nu nåede ordføreren ikke at svare på det andet om, hvordan det hang sammen.
Det håber jeg så kommer nu, for jeg synes, at det er et stort problem, ligesom jeg synes, at det er et stort problem, at ordføreren i sit indlæg lød, som om hun var enig med velfærdsministeren, ligestillingsministeren, der jo til B.T. den 16. maj har udtalt det samme, som ordføreren siger her, altså at der nok skal være nogle kvinder, der hellere vil være sexslave i Danmark end være i hjemlandet.
Jeg synes, det er utroligt at mene, at der er nogen, der kommer hertil, og som, fordi de har en mulighed for at få ophold her, vil acceptere at være offer for menneskehandel.
Det kan jeg simpelt hen ikke forestille mig, så ydmygende, som det er.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-28:
Giv tid, giv tid, siger ordføreren.
Jeg ved ikke, om man overhovedet kan tillade sig at tale om at give tid, når der lige nu - i det her øjeblik - et eller andet sted ude i København er i hvert fald mindst én kvinde, som ligger og bliver krænket i et eller andet skummelt kælderlokale under slavelignende forhold.
Men det, jeg egentlig gerne vil spørge ordføreren om, er, hvordan ordføreren stiller sig til, at fru Karin Riis-Jørgensen, EU-parlamentariker for Venstre, faktisk er dybt rystet over, at hendes eget parti ikke vil tage initiativ til at tilbyde længere ophold til handlede kvinder i Danmark, som altså har været udsat for voldsomt krænkende forbrydelser.
Karen Ellemann (V), 2008-05-28:
Jeg er ked af, at jeg ikke fik mulighed for at besvare den anden del af spørgsmålet, men lige nu oplever jeg et fuldstændig urimeligt angreb, i forbindelse med at jeg skulle have udtalt det, som fru Line Barfod netop har stillet et spørgsmål om.
Det har jeg på ingen måde sagt, og det mener jeg absolut ikke er tilfældet.
Jeg omtaler netop de handlede kvinder som ofre, og det gør jeg naturligvis i respekt for deres situation.
Så jeg vil meget have mig frabedt at få tillagt en sådan udtalelse, som ordføreren netop er kommet med.
Lone Dybkjær (RV), 2008-05-28:
Jeg synes, det ville være dejligt, hvis vi kunne holde os til en rimelig sober retorik.
Det gælder også fru Karen Ellemann.
Jeg synes, det er mærkeligt, at fru Karen Ellemann vil sige til fru Line Barfod, fordi fru Line Barfod mener, at vi altså også har et ansvar for at se, hvordan det går, efter at sexhandlede, misbrugte kvinder i Danmark er sendt til et andet land, at det jo ikke er et spørgsmål om at redde hele verden.
Hvis ikke der var en efterspørgsel, var der heller ingen handel.
Det synes jeg da godt man kan sige at man har et ansvar for, uden at man får at vide, at man vil redde hele verden.
Jeg ønsker sådan set bare i al sin enkelhed at kigge på de der kvinder.
Karen Ellemann (V), 2008-05-28:
Tak for opfordringen til, at debatten skal være sober.
Det kan jeg kun være enig i.
Med hensyn til tidligere udtalelser om, hvorvidt jeg ønsker at redde hele verden, redegjorde jeg netop for, at jeg helt oprigtigt mener, at vi med den indsats og det tætte samarbejde i forbindelse med en eventuel hjemrejse, altså samarbejdet med organisationer eller pårørende derhjemme, jo netop gør et stort stykke arbejde.
Forslag til, om en sådan kontakt skal holde ved i 1 måned, 2 måneder eller 3 måneder, er noget konkret, vi i givet fald må kigge på, når handlingsplanen mod menneskehandel fra 2011 og videre frem ganske givet og desværre er nødt til at fortsætte, fordi det er et problem, vi fortsat vil være vidner til.
Men jeg mener oprigtigt, at der er fokus på hjælp i hjemlandet.
Lone Dybkjær (RV), 2008-05-28:
Selvfølgelig er der fokus på det.
Altså, det er jo direkte aftalt, og jeg går ikke ud fra, at man bryder de aftaler, vi har indgået på det her område.
Det, vi snakker om, er opfølgning.
Jeg synes godt, man kan foretage en opfølgning, uden man nødvendigvis skal påduttes, at man vil redde hele verden.
Det er jo meget simpelt.
Lidt i betragtning af de testsystemer, der i øvrigt indføres fra regeringens side, synes jeg, det måske kunne være en meget god kontrol også lige at sætte ind her.
I øvrigt vil jeg gerne spørge fru Karen Ellemann, om fru Karen Ellemann - nu skal jeg passe på, at jeg ikke kommer til at sige du eller et eller andet andet - virkelig mener, at man kan lave den indsats på 100 dage, som fru Karen Ellemann meget smukt beskriver, af et totalt ituslået menneske.
Der kan ikke være nogen som helst tvivl om, at de kvinder, der er handlet, voldtaget og slået - det er jo det, de er - er i en meget sølle tilstand, en meget forfærdelig tilstand.
Tror fru Karen Ellemann virkelig, at man på 100 dage kan nå alt det, fru Karen Ellemann siger, når vi i øvrigt kigger på andre forslag, hvor der skal noget længere tid til forskellige ting?
Bertel Haarder (V), 2008-05-28:
Det er nyt for mig, at regeringen skulle have lovet et ganske bestemt milliardbeløb sat på år for år for år.
Det har jeg ikke hørt.
Jeg har hørt, regeringen har sagt, at vi over en årrække i samarbejde med kommunerne gerne vil investere 50 mia. statskroner.
Det er det, vi har sagt.
Enhver kan da regne ud, at takten, hvori man gennemfører disse investeringer, og takten, hvori man frigiver den statslige hjælp, selvfølgelig skal afhænge af konjunkturerne.
Det ville da være mærkeligt andet.
Christine Antorini (S), 2008-05-28:
25 mia. kr. delt i 10, det er 2,5 mia. kr.
Hvad står der i regeringens oplæg til forhandlingerne?
1,5 mia. kr.
Det er et faktum, sådan er det, der er simpelt hen blevet skåret 1 mia. kr. her.
Jeg vil gerne spørge til anlægsstoppet, for det er jo også noget, regeringen har besluttet sammen med Dansk Folkeparti i finansloven.
Hvordan i alverden skal kommunerne kunne gennemføre skolerenoveringer, skolestirenoveringer, bedre faglokaler, renovering af lærerværelser, alt det, man kan gå ud og kigge på i folkeskolen, der halter gevaldigt efter, hvis regeringen beslutter at lave et anlægsstop?
Det er jo altså ikke kommunerne, der har besluttet det.
Bertel Haarder (V), 2008-05-28:
Som undervisningsminister kan jeg jo godt huske, hvad regeringen havde af valgløfter på undervisningsområdet, for det var jo dem, jeg rejste rundt med, og som jeg skulle svare på.
Og hvad angår anlægsstop eller anlægsbegrænsninger, er det jo langtfra første gang, at en regering som led i den økonomiske politik har talt med kommunerne om, hvordan man kan udskyde noget anlæg for ikke at komme til at overophede økonomien.
Man har haft den slags drøftelser lige så længe, jeg kan huske, for man kan jo slet ikke føre økonomisk politik i Danmark uden at tage hensyn til den kæmpemæssige del af hele den danske økonomi, som ligger i kommunerne.
Kim Mortensen (S), 2008-05-28:
Jeg vil skifte lidt fra folkeskolerne til erhvervsskolerne.
Vi ved, at der er meget stor fokus på, om vi kan gennemføre ungdomsuddannelser for en større del af en ungdomsårgang, end det er tilfældet nu.
Vi kan konstatere, at frafaldet aldrig nogen sinde har været større, og vi kan konstatere, at f.eks. på erhvervsskoleområdet presses stort set alle erhvervsskoler af en dårlig økonomi.
Samtidig har regeringen bestilt en rapport ved revisionsfirmaet Deloitte & Touche, der samlet set skal spare 312 mio. kr., hvoraf halvdelen skal findes på landets erhvervsskoler.
Det, jeg vil spørge undervisningsministeren om, er, om det gør indtryk på undervisningsministeren, at der nu fra skolernes side rejses stor tvivl om den rapport, der er afleveret i Finansministeriet, både i forhold til, at der er store faktuelle fejl, og at der er store metodiske fejl, og at den rapport tilsyneladende nu skal være med til at presse erhvervsskolerne endnu mere på deres økonomi.
Bertel Haarder (V), 2008-05-28:
Det er svært at benægte, at der er nogle muligheder for besparelser gennem oprettelse af administrative fællesskaber.
Vi har i undervisningssektoren mange små enheder, som kunne drives betydelig billigere, hvis de samlet administrerede en række funktioner.
Når det er sagt, forstår jeg da udmærket, at skolerne hellere ville have beholdt de besparelser selv; det forstår jeg udmærket.
Men det er jo ikke første gang, en regering er på udkig efter, hvordan man på undervisningsområdet uden at ramme undervisningen kan køre tingene lidt billigere.
Det er ret højt.
Efter at man har gennemført de administrative fællesskaber, kom den ned på omkring 10 så vidt jeg kan regne ud - og det er vel i virkeligheden et ganske rimeligt leje.
Jeg forstår da godt, at man hellere selv ville beholde gevinsten, men jeg forstår også godt, at man synes, det er ærgerligt, at staten kommer så tidligt og beslaglægger en gevinst i forvejen.
Det er da klart, at det begrænser arbejdsglæden - det skal jeg da være den første til at forstå - men det vigtigste er jo, at vi ikke rammer undervisningen.
Kim Mortensen (S), 2008-05-28:
Det, der kan undre, er, at vi for kort tid siden hørte undervisningsministeren stå og argumentere for, hvor vigtigt det var, at staten ikke blandede sig i folkeskolerne og kommunernes måde at administrere folkeskolerne på.
Her kan vi så konstatere en undervisningsminister, der mener, at det er helt berettiget, at staten går ind og faktisk begår overgreb på det selvstyre, som de selvejende institutioner har.
Så man kan sige, at der i hvert fald er meget stor forskel på regeringens opfattelse på de to områder.
Det må da et eller andet sted gøre indtryk på en minister, at der er et meget rost selvstyre på de selvejende institutioner, og at man nu gennemfører selvstyre på f.eks. de tidligere amtslige institutioner og så kan konstatere, at økonomien på de tidligere amtslige institutioner for 2007's vedkommende giver et overskud på gymnasierne på eksempelvis 4.000 kr. pr. årselev og på social- og sundhedsuddannelserne på 7.000 kr. pr. årselev, og man så konstaterer, at vi har erhvervsskoler, der kører med store underskud på driften.
Det må da på en eller anden måde gøre indtryk på den undervisningsminister, der har ansvaret, at man så nu kommer med yderligere pålæg om besparelser ved hjælp af en rapport fra et revisionsinstitut.