runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2012-11-22:
Vi hører gang på gang ordførerne fra regeringspartierne fortælle, at det her er et område, hvor det er løbet løbsk, at der er tale om indikationsskred osv.
Jeg kunne godt tænke mig at møde den borger, som synes, at det virkelig er top dollar at rende rundt med et høreapparat, og at det er noget, man virkelig kan sende nogle moderigtige signaler med.
Jeg tror ikke, at det at gå med et høreapparat er noget, man synes er særlig rart, og er noget, der er eftertragtet.
Det er også årsagen til, at det i gennemsnit tager 7-8 år, fra at man har et problem med et høretab, til at man faktisk går et sted hen, hvor man kan få afhjulpet det her problem.
Det er et enormt tabubelagt område.
Ordføreren siger, at pengene skal bruges ordentligt.
Det skal de selvfølgelig.
Det er jeg fuldstændig enig med ordføreren i.
Så vil jeg blot høre ordføreren om, hvordan det så kan være, at man vælger at fremme en udvikling hen imod mere behandling i offentligt regi frem for i privat regi, når vi kan se i kulegravningsrapporten på side 39, at det billigste sted at få behandlet patienter med et høretab, som har brug for et høreapparat, faktisk er i privat regi.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-22:
Det, der jo bliver udfordringen fremover, og som også er grunden til, at vi skal holde øje med det her område, er, at vi jo ikke præcis ved, hvordan det nye forslag her vil ændre på patientstrømmene.
Det er jo derfor, at vi skal evaluere loven om 2 år, og det er derfor, at vi vil holde meget, meget nøje øje med udviklingen.
Men vi må jo konstatere, at der i hvert fald er mange, der anskaffer sig et, som de ikke bruger efterfølgende.
Jeg tror, at ordføreren ligesom jeg ved, at det her med indikationsskred er meget, meget svært, men vi kan bare se, at det, der er sket, er, at udviklingen er galoperet derudad, og at der har været en meget kraftig forøgelse af mennesker, som efterspørger høreapparater.
Der må vi jo finde ud af, hvad det er et udtryk for.
Benedikte Kiær (KF), 2012-11-22:
Når man efterspørger et høreapparat, er det nok, fordi man har et problem med hørelsen og gerne vil have afhjulpet det problem.
Jeg kan ikke forestille mig, at der er nogen, der vil efterspørge et høreapparat, fordi de synes, at det er smart at gå med et høreapparat.
Med hensyn til indkøbsaftalerne vil jeg også blot lige sige til ordføreren, at man i det offentlige regi faktisk godt kan substituere til et andet apparat end det, der står på den liste, som borgeren skal vælge fra, hvis man mener, at det faktisk er noget, der vil kunne afhjælpe borgerens problem langt bedre.
Jeg vil blot sige til ordføreren, at det er noget, man kan i offentligt regi, men det kan man ikke i privat regi, så vi aner ikke, hvad det ender på i gennemsnit i offentligt regi.
Så vil jeg blot igen bede om at få et svar fra ordføreren om det her med behandlingen.
Der er det jo delt op nu, så der for behandlingen af to ører vil være en takst på 2.350 kr. i privat regi, mens den for speciallæger ligger på 6.800 kr., og på de offentlige klinikker er den på 4.128 kr.
Der kan vi jo se, at der er et skred her, hvor man vil betale de private langt mindre end den takst, man har til andre.
Og til det der med at sige, at det er nogle andre patienter, vil jeg altså lige sige, at man faktisk har en forventning om, at der vil være omkring 20 pct., der ryger fra privat regi og over til de offentlige klinikker, hvilket egentlig vil sige, at der er nogle borgere med et relativt ukompliceret høretab, som så skal ind i offentligt regi.
Vil ordføreren forklare, hvordan det kan være, at man synes, at det er i orden, at der sker en overbetaling for behandling i offentligt regi?
Camilla Hersom (RV), 2012-11-22:
Jeg tror ikke, at der sker en overbetaling i det offentlige regi, men jeg tror, at der er sket en overbetaling i privat regi, for det, der er sket, er jo, at man er gået ned til den private klinik med sit tilskud i hånden, og så er man kommet ud med et apparat, der som minimum har kostet det tilskud og meget, meget ofte mere.
Det er jo det, der er sket.
Det er jo der, profitten ligger, om man så må sige.
Og der har været en livlig trafik.
Vi hørte den tidligere minister, som i dag sidder i formandsstolen – han er ikke formand for Folketinget, men sidder i stolen her ved siden af – fortælle om, at bare den reklamestrøm, der er for de her klinikker, siger noget om, hvilken god forretning det er.
Det kan enhver forvisse sig om ved at åbne en hvilken som helst avis.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-11-22:
Jeg kan forstå, at Dansk Folkepartis ordfører er bekymret for, om de private klinikker og hørecentre rent faktisk kan indkøbe apparater lige så billigt, som man har kunnet gøre det hos det offentlige, hvor man jo laver nogle meget store udbud.
I kulegravningsrapporten peger man faktisk på en af de løsningsmodeller, som vi ikke har valgt at indføre endnu, men som man også kunne overveje i fremtiden, og det er jo, at man simpelt hen laver ét stort fælles indkøb for både offentlige og private behandlere, og så er der ligesom en liste, man vælger ud fra, hvor man netop har sikret sig, at de her store rabatter både kommer de mennesker til gode, som bliver behandlet i det offentlige, såvel som dem, der bliver behandlet i det private.
Er det noget, Dansk Folkeparti kunne være interesseret i at kigge på i fremtiden, hvis det er sådan, at man er lidt bekymret for, at de private måske ikke helt kan indkøbe til samme priser som det offentlige?
Sophie Løhde (V), 2012-11-22:
I forhold til sidstnævnte får jeg da lyst til at tilføje, at det jo var derfor, at hr. Bertel Haarder udviste rettidig omhu ved at igangsætte en kulegravning og åbent tilkendegive, at vi var konstruktive og åbne over for at se yderligere på det her område.
Det er ærgerligt, man ikke har taget imod den åbne invitation.
Og nu, hvor ordføreren har så travlt med at snakke om, at der er nogen, der skal have åbnet for nogle gyldne haner og andet, må man jo tilføje – eller i hvert fald i stilfærdighed konstatere – at det så tilsyneladende er ordførerens eget parti, der har været med til at åbne for de haner.
Moral er selvfølgelig altid godt, og dobbeltmoral er altid dobbelt så godt.
Men nu kunne jeg forstå på ordførerens tidligere indlæg og spørgsmål til mig som ordfører, at der er en hel masse borgere i dag, der har fået høreapparat, uden at de overhovedet skulle have et behov herfor, og at de faktisk slet ikke skulle have haft det her høreapparat.
Jeg vil bare spørge, om ordføreren selv nogen sinde har mødt en borger, som ikke havde noget problem med høretab overhovedet, men som alligevel gik rundt med et høreapparat, sådan helt frivilligt og bare brugte det som noget ekstra, altså en person, som ikke havde noget problem overhovedet, men som bare syntes, det var sjovt at gå med høreapparat.
Er det en person, man nogen sinde har mødt fra ordførerens side?
Liselott Blixt (DF), 2012-11-22:
Der er altid gode måder at tale udenom på.
Vi fik en utrolig lang forklaring, men ikke noget svar, som folk kan forholde sig til.
Jeg spurgte jo om, hvor mange penge der går fra sundhedsvæsenet.
Vi har gentagne gange set i de forslag, der kommer fra den her regering, at de vedrører penge, man tager fra sundhedsvæsenet.
Det er et sundhedsvæsen, man har sagt man vil prioritere.
Det er et sundhedsvæsen, som man de sidste 10 år har skældt ud over at der ikke er sat flere penge af til.
Det er et sundhedsvæsen, om hvilket man siger, det skaber ulighed, men det, man selv gør, er med til at skabe endnu større ulighed.
Vi får utrolig mange mails og opkald fra borgere, der virkelig føler sig urolige på grund af det her forslag.
Vi har folk med en sygdom, som går på de offentlige klinikker, fordi klinikkerne kan tage sig af deres diagnoser.
De folk bliver bange for endnu længere ventetider, fordi de allerede i dag har meget, meget lang ventetid, selv om de har en diagnose.
Det eneste sted, hvor de føler de får hjælp, er i det offentlige.
Det skal vi prioritere højt.
Netop fordi vi har haft de private aktører til at tage nogle af de andre, har vi kunnet gøre det.
For Dansk Folkeparti er det ikke et spørgsmål, om det er offentligt eller privat.
Det betyder ikke noget.
Så jeg kunne stadig væk godt tænke mig at høre ordføreren svare på, om man mener, det er i orden at tage penge fra sundhedsvæsenet og føre dem over i et andet system.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-11-22:
Jeg kan ikke se, at vi samlet set tager penge fra sundhedsvæsenet.
Nogle af de midler, som bl.a. bliver udmøntet på forskningsområdet, går til sundhedsforskning.
Det drejer sig altså om, hvordan vi skal behandle patienter i fremtiden i det danske sundhedsvæsen.
Det er da ret vigtigt at finde ressourcer til og hele tiden opgradere på det område.
Det står man hele tiden og siger mellem linjerne.
Man siger så, at man godt kan forstå, at folk er utrygge.
Jeg får også mails og henvendelser.
Jeg vil sige, at rigtig mange af henvendelserne, som jeg får, er fra de mennesker og aktører, som har rigtig, rigtig mange penge i klemme.
Det er folk, som enten producerer høreapparater, er grossister eller forhandlere eller andet, fordi de er bekymrede over, at der måske er nogle pengestrømme, der er ved at ebbe ud.
Igen føler jeg behov for at citere den tidligere sundhedsminister, hr. Bertel Haarder, da han engang til Operation X sagde: Vi kan se af den kolossale annoncering, der foregår i tv og i helsidesannoncer i aviserne, at der måske er lidt for store gevinster.
Men vi har jo alle sammen hørt fra folk, som fortæller, at de er blevet diagnosticeret med et høretab, de fik et høreapparat, og nu ligger det derhjemme i skuffen, fordi det ikke var brugbart, eller fordi det ikke svarede til det høretab, de reelt havde.
Nogle af dem skulle så selvfølgelig være gået tilbage og have fået et nyt eller have fået det tilpasset bedre.
Men der er måske også andre, hvor det i virkeligheden handlede om, at man var mere interesseret i at skynde sig at definere folk med et høretab og sælge dem et dyrt apparat, end man var i at finde frem til, hvad den rigtige løsning var for dem.
Jeg vil så bare sige, at Venstre i dag gør meget ud af at fortælle, at man var med på at få en kulegravning af området, men man er ikke særlig meget med på at finde de løsninger, der skal være.
Det problem efterlod man sig, og det har vi så samlet op.
Vi skriver det gerne på listen over andre problemer, som Venstre efterlod sig, og nu tager vi det så på os at løse det her problem, både når det gælder overbetalingen af de private høreklinikker, og når det gælder spørgsmålet om at sikre en ordentlig kvalitet på det her område.
Jeg synes, det er trist, at Venstre ikke har villet være med lidt længere, når nu man satte hele det arbejde i gang med kulegravningen af området.
Sophie Løhde (V), 2012-11-22:
Når jeg stillede det sidste spørgsmål, var det ikke kun, fordi jeg synes, at ordføreren en gang imellem skal passe på med at skyde alle andre end ordførerens eget parti en masse ting i skoene – at andre skal gøre noget, og at alt andet er helt forfærdeligt – og så måske lige glemme ens eget ansvar og nuancerne i forhold til, hvordan tingene hænger sammen.
Det gælder også i forhold til det her område.
Og ja, vi står med en kulegravningsrapport, der sort på hvidt dokumenterer – ordføreren har jo givetvis og forhåbentlig også selv læst den – at den løsning, der for det offentlige er den billigste, som borgeren benytter sig af, er de private klinikker.
Det står sort på hvidt i rapporten.
Men det, jeg egentlig ville høre ordføreren om, er alle de her forskellige ændringer, man laver.
Det er jo åbenlyst nu, at vi er uenige om den konkrete model, men så vil jeg godt spørge om konsekvenserne for de borgere, der måtte have et høretab
: Bliver ventelisterne i det offentlige kortere eller længere med det lovforslag, der ligger, og vil ordføreren oplyse, om der er nogen borgere, der vil opleve en stigende brugerbetaling som konsekvens af det her lovforslag?
Ordføreren påstod jo tidligere, at det ikke ville være tilfældet, selv om stort set alle høringssvarene siger det modsatte.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-11-22:
Som jeg sagde tidligere: Hvis nogen oplever en øget brugerbetaling, er det jo, fordi de private hørecentre og -klinikker ikke efterlever det, som vi kan gøre i det offentlige, netop at indkøbe høreapparater til en lavere pris.
Og i så fald synes jeg da faktisk, man som borger skal gå hen og stille klinikken spørgsmålet: Hvordan kan det være, at det kan leveres billigere i det offentlige?
– særlig fordi der i kulegravningsrapporten står en lille fodnote, hvor man kan se, at Dansk HøreCenter efter sigende skulle have sagt, at de faktisk kan købe billigere apparater end andre.
Så vil jeg sige, at jeg tror faktisk godt, at regionerne kan være med til at løse den her opgave langt hen ad vejen.
Vi har set i Region Hovedstaden og i Region Sjælland, at man der har været ude at indgå aftaler med nogle af de private høreklinikker om både at levere en god kvalitet og netop hurtigt at diagnosticere, behandle og udlevere apparater, hvis det var sådan, at ventetiderne var for lange.
Det er da mit håb og også min forventning, at det er noget, man vil gøre mere, hvis det er billigere at udlevere apparaterne for nogle borgere med høretab – jeg tror ikke for alle, men for nogle borgerne – i det private.
Så tror jeg da bare, man skal gå ud fra regionernes side og lave en aftale med de private om, at de tager sig af de borgere, for hvem det er billigere for det offentlige at gøre det.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-11-22:
Jeg går ud fra, at ordføreren henviser til, at det her lovforslag jo er med til at sikre nogle besparelser, som vil blive brugt på en anden offentlig udgiftspost, hvilket er på forskningsområdet, men sådan er det jo, når man diskuterer en finanslov.
Det betyder jo ikke, at der ikke er kommet penge ind til sundhedsområdet på andre områder, bl.a. i økonomiaftalen i foråret, i hvilken der blev tilført flere penge til det danske sundhedsvæsen, og i det hele taget med nogle af de andre initiativer, der er på finansloven.
Det her er jo ikke et spørgsmål om, at vi skal blive ved med at overbetale private høreklinikker.
Jeg synes, det er mærkeligt.
Man må beslutte sig for, hvad man vil.
Siger man, at man vil blive ved med at overbetale private høreklinikker, fordi man synes, det er for dårligt, at der spares nogle penge, man kan bruge et andet sted i det offentlige?
Jeg har ikke hørt Dansk Folkeparti fortælle så meget om deres holdning til Venstres forslag til nulvækst, men hvis vi skal indføre nulvækst i fremtiden med Dansk Folkepartis stemmer, vil det da være interessant at få at vide, hvor Dansk Folkeparti vil finde pengene til det.
Mai Henriksen (KF), 2012-11-23:
Er det sådan, at man begynder at udskrive en millionregning, som vi slet ikke havde forventet, så er det klart, at så vil vi tage det op i forligskredsen.
Vi fik pillet en stor del af det ud, som arbejdsgiverne i hvert fald kunne have kaldt en potentiel milliardregning.
Det blev hevet ud, det var VEU-delen, og vi Konservative er rigtig, rigtig glade og tilfredse med, at den del blev hevet ud og altså ikke er en del af aftalen i dag.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-11-23:
Uddannelsesansvar har vi jo alle, også her i Folketingssalen og dermed også Enhedslisten.
Det er jo ikke kun arbejdsgiverne, der har det ansvar.
Så vil jeg bare gøre fru Rosa Lund opmærksom på, at nærværende aftale, som lovforslaget bygger på, faktisk er kommet i stand, fordi arbejdsgiverne og de faglige organisationer har sat sig sammen og anbefalet det, som vi i dag behandler og skal stemme om.
Jeg vil egentlig endnu en gang opfordre fru Rosa Lund til at sende en tak til arbejdsgiverne.
Vil fru Rosa Lund dog ikke for en gangs skyld forlade den der krigeriske revolutionær retorik og sende en dybtfølt tak til vores dygtige arbejdsliv, der tager hånd om de mange unge i en svær tid?
Merete Riisager (LA), 2012-11-23:
Nu kan jeg forstå, at ordføreren er meget optaget af processen og forløbet, men jeg er sådan set mere interesseret i resultatet.
Og jeg kan konstatere, at De Konservative gang på gang på gang godtager aftaler, går med ind i aftaler, som fint havde flertal uden De Konservative, aftaler, som altså hver gang pålægger virksomhederne nye byrder.
Hvordan har ordføreren det egentlig med det?
Ordføreren siger, at De Konservative ikke vil udskrive en milliardregning til erhvervslivet, men når det ligger i omegnen af 200 mio. kr., så vil man altså gerne.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, hvilket rationale der ligger i det, for er ordføreren ikke enig i, at hver eneste gang vi pålægger virksomhederne byrder, så forsvinder der også arbejdspladser, fordi konkurrenceevnen forringes?
Rosa Lund (EL), 2012-11-23:
Vi har alle sammen et uddannelsesansvar.
Det er fuldstændig korrekt.
Det er derfor, at vi i Enhedslisten stålfast arbejder på at sikre en reel praktikpladsgaranti.
Det synes jeg at ordførerens eget parti også skulle overveje at lægge sig i selen for.
Vi er i Enhedslisten store tilhængere af, at lønmodtagerorganisationer og arbejdsgiverorganisationer sætter sig ned og bliver enige, altså den danske model.
Men vi kommer ikke til at klappe i hænderne af, at arbejdsgiverne gør det, som er det mindste, vi kunne forvente af dem.
Jeg vil til gengæld gerne sende en dybtfølt tak til de elever, som starter på en erhvervsuddannelse, selv om de har i baghovedet, at de ikke er sikre på at kunne gøre den færdig.
Jeg synes, det er dem, der tager et ansvar.
Jeg synes, det er dem, der tager et ansvar for Danmark og ikke mindst for Danmarks fremtid.
Merete Riisager (LA), 2012-11-23:
Erhvervsuddannelserne er for Liberal Alliance en fuldstændig afgørende del af det uddannelseslandskab, der udgør ungdomsuddannelserne.
Praktikdelen er en vigtig faktor i forbedringen af erhvervsuddannelserne, og det er derfor af stor betydning, at vi hele tiden holder øje med, hvordan det står til med vekseluddannelsesprincippet.
Alligevel er Liberal Alliance det eneste parti, der står uden for aftalen om praktikpladser.
Det er der to årsager til.
For det første er det beskæmmende, at det er umuligt for regeringen at lave en praktikaftale uden at pålægge virksomhederne nye økonomiske byrder.
Man skulle tro, at det var muligt for ministeren at lægge to og to sammen og tænke, at hvis hun lægger flere udgifter over til virksomhederne, nedlægger hun også de facto arbejdspladser, der skulle stå klar til de unge, når de har færdiggjort deres uddannelser.
Forståelsen af, at konkurrenceevne hænger sammen med udgiftsniveau, er ellers gået ind på lystavlen hos flere ministre i regeringen, men det er tilsyneladende ikke børne- og undervisningsministerens ressortområdet.
Det er trist, for det er de unge menneskers fremtid, vi taler om.
Det anslås, at virksomhederne samlet set vil få en øget belastning på ca. 170 mio. kr. i 2013 stigende til ca. 188 mio. kr. i 2016, og Dansk Arbejdsgiverforening anslår, at udgifterne kan risikere at blive to-tre gange større end disse tal.
Det kan Liberal Alliance naturligvis ikke bakke op om.
For det andet indeholder aftalen ingen nye ordinære praktikpladser.
Princippet i aftalen er, at man i krisetider flytter eleverne fra virksomhederne og ind i klasselokalet og lader virksomhederne betale.
Der er altså tale om flere stole i klasselokalet, men ikke om flere ordinære praktikpladser i fuld længde.
Med aftalen afskaffes den bonusordning, der gav virksomhederne op til 70.000 kr. ved oprettelse af en praktikplads.
Det støtter vi i Liberal Alliance, for selv om det lyder flot, var der tale om at fodre hunden med dens egen hale, når virksomhederne indbetalte til AER-ordningen og fik udbetalt et beløb igen.
I realiteten skete der også en omfordeling fra de private virksomheder til de offentlige, og det er selvfølgelig fuldstændig uholdbart i længden.
Samtidig havde ordningen meget ringe effekt.
Men når man fjerner en ordning, uagtet at effekten var ringe, bør man erstatte den med noget andet, der virker bedre.
Jeg vil derfor opfordre ministeren til at tage tyren ved hornene og undersøge de vilkår og den fleksibilitet, der omgiver praktikpladsordningen.
Vi kunne også vælge at lytte til dem, for de unge mennesker, vi her taler om, skal ud på et globalt arbejdsmarked og gøre sig gældende.
Vi hjælper dem ikke ved at lade, som om de principper, der gælder på arbejdsmarkedet, er sat helt ud af kraft, mens de uddanner sig, når de samme unge mennesker vil møde disse principper, når de er færdige med deres uddannelser.
Regeringen sætter med denne aftale unge på skolebænken.
Aftalen indeholder tekniske forbedringer, men løser ikke opgaven.
Det her kan gøres bedre af en borgerlig regering; lad det ikke vare for længe.
Mai Henriksen (KF), 2012-11-23:
Det er rigtigt nok, at vi godt kan være optaget af proces.
Jeg synes faktisk, det er god latin, at man, når man har haft et godt forhandlingsforløb, så også gerne må kvittere for det.
Vi er meget optaget af resultatet, og jeg kan være rigtig ærgerlig over, at Liberal Alliance ikke tog det ansvar, som betyder, at vi nu kan få flere elever til at tage en erhvervsuddannelse.
Frafaldet har været for stort, der er for mange, der har sagt nej til at tage en erhvervsuddannelse, fordi det var for usikkert, om de kunne starte på deres hovedforløb, når nu de havde afsluttet deres grundforløb.
Det betød, at man valgte andre uddannelsesveje, og det har været til skade for erhvervsuddannelserne, det har været til skade, således at vi måske ikke har fået de kvalificerede unge ind, som vi godt kunne have tænkt os.
Så det eneste, der er beklageligt i den her debat i den her sal på lige nøjagtig det her tidspunkt, er, at Liberal Alliance ikke tog det ansvar netop at bidrage til, at vi får en langt, langt bedre erhvervsuddannelse, end vi ellers har.
Christine Antorini (S), 2012-11-23:
Nu er det jo en del af den her aftale at forstærke det praktikpladsopsøgende arbejde, ligesom man hele tiden skal diskutere, hvad man kan gøre for, at kvaliteten ude i virksomhedspraktikken også er så høj som muligt.
For noget af det, man måske glemmer nogle gange, er, at der altså også er unge, der simpelt hen dropper ud af virksomhedspraktikken, fordi der ikke er den fornødne kvalitet eller der er andre ting, der gør, at de simpelt hen mister modet i forhold til at gennemføre ad den vej.
Det skal vi hele tiden have blikket stift rettet mod, ligesom vi hele tiden skal se på, om det er den rigtige måde, vi laver det praktikpladsopsøgende arbejde på.
Sådan har det været før, og her bliver der sat yderligere fokus på, at det skal lykkes.
Og hvis det viser sig, at det bliver vanskeligt, skal vi selvfølgelig også diskutere, hvad der så skal til, for at vi får skabt så mange praktikpladser, også i virksomhederne, som muligt.
Rosa Lund (EL), 2012-11-23:
Jamen jeg er sådan set heller ikke interesseret i, hvad der sker i et eller andet år X – eller jo, det er jeg jo nok, men det kan vi diskutere en anden dag.
Det, jeg er mest interesseret i, er, om regeringen, altså om ministeren er villig til at lave yderligere justeringer eller yderligere indgreb, hvis det viser sig, at aftalen ikke skaber nogen nye praktikpladser.
For det kan vi jo se, når aftalen har fungeret i 1 år, og det kan vi se, når aftalen har fungeret i 2 år.
Det bliver vi ved med at holde øje med, og det er vi i Enhedslisten rigtig glade for.
Men når der, som jeg opfatter det, hos os alle sammen, eller i hvert fald hos regeringen og Enhedslisten, er en enighed om, at ordinære praktikpladser er den bedste løsning – så har vi alle mulige andre løsninger, som også er gode, men ordinære praktikpladser er den bedste – kan ministeren så ikke svare på, om ministeren, hvis aftalen ikke lever op til hensigten, er villig til at lave yderligere justeringer?
Rosa Lund (EL), 2012-11-23:
Det er lidt besværligt at stille spørgsmål i dag, kan jeg fornemme.
Jeg har et enkelt spørgsmål til ministeren, som helt enkelt drejer sig om: Hvad sker der, hvis hensigten med lovforslaget ikke efterleves?
Jeg har forstået, fordi Enhedslisten jo selv er en del af aftalen, at vi følger udviklingen meget nøje, både hvad angår korte aftaler, delaftaler og alle de her ting.
Men hvis nu der ikke kommer det tilstrækkelige antal praktikpladser, er regeringen så klar til at lave yderligere, man kan måske kalde det indgreb, i hvert fald til at finde yderligere håndtag, som vi kan skrue lidt på for at skabe det antal praktikpladser, der mangler?