runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-12-07:
Tak, hr. formand.
Jeg synes jo, det er meget interessant at høre, at ordføreren siger i sine indlæg, at vi må tage en diskussion og en forhandling om, hvad det er for nogle steder, vi vil være med, og hvor vi ikke vil være med i et øget integreret retsligt samarbejde, hvis vi får den her opt in-model.
Der kunne det være interessant at vide, hvor mange gange den skal genforhandles i løbet af en regeringsperiode, for det kan da hurtigt blive til mange gange, hvis man kigger på, hvordan politiske forhandlinger foregår i et parlament.
Jeg vil gerne spørge ordføreren lidt om den her utrolig store, jeg vil næsten sige, typiske signalforvirring, der er.
SF står jo for signalforvirringen, og det er det jo typisk, når ikke man ved, hvad partiet mener.
Man kan jo læse i Information i januar 2008, at partilederen klart siger, at SF ikke kan støtte opt in-modellen.
Jeg vil gerne høre, hvad SF's politik er, ikke bare kortsigtet og lige før en valgkamp, men også hvad den er langsigtet.
Det kunne måske være rart nok for vælgerne at vide.
Per Clausen (EL), 2010-12-07:
Jeg deler ikke den opfattelse, som nogen har givet udtryk for i dag, at det ville være udemokratisk at gennemføre en ny folkeafstemning om retsforbeholdet.
Det mener jeg ikke at det ville være.
Men det er klart, at når jeg ikke har noget ønske om, at det skal laves om, skal jeg vel heller ikke være en aktiv deltager i at ville spørge befolkningen.
Det bliver lidt underligt, hvis jeg siger: Nu sender vi det her til folkeafstemning, og nu skal I stemme nej, fordi ingenting skal laves om.
Når man tænker på det store flertal, der er i Folketinget for at få lavet det her om, skulle det vel heller ikke være nødvendigt, at jeg gør det.
Jeg mener sådan set, at retsforbeholdet nu for alvor får en betydning og spiller en rolle, og jeg glæder mig jævnligt om fredagen, når vi sidder i Folketingets Europaudvalg, over, at vi har et retsforbehold.
Kim Mortensen (S), 2010-12-07:
Nu lagde jeg mærke til, at i en enkelt passage i ordførertalen forudså Dansk Folkepartis ordfører, fru Pia Adelsteen, at hvis danskerne besluttede sig til at ophæve forbeholdet og erstatte det med en tilvalgsordning, kunne danskerne ikke længere selv bestemme, så kunne Folketinget ikke længere selv bestemme.
Men er det netop ikke det, vi kan?
Er det ikke netop det, der kommer til at ligge i tilvalgsordningen, nemlig at det samme flertal, som i dag bestemmer udlændingepolitikken i Folketinget, også kan gøre det efterfølgende med den tilvalgsordning, der er?
Pia Adelsteen (DF), 2010-12-07:
Jo, men det var faktisk heller ikke det, jeg sagde i min tale
Jeg sagde: Hvis man fjernede retsforbeholdet.
Jeg talte ikke om en tilvalgsmodel.
Den ønsker jeg heller ikke.
Jeg er nemlig dybt bekymret over, at et flertal i Folketinget så kan sidde og mingelere sig frem til, hvad man synes er rigtigt og forkert.
Så derfor ønsker vi heller ikke en tilvalgsmodel, som også mange her i Folketingssalen går ind for.
Det ønsker vi ikke.
Vi ønsker ikke de ting, som man er ved at vedtage i EU.
Så det ville bekymre mig, hvis et flertal i Folketinget skulle vedtage det.
Derfor skal vi beholde vores forbehold.
Det skal stå klokkeklart, hvad vi er med til, og hvad vi ikke er med til.
Kim Mortensen (S), 2010-12-07:
Så var det, fordi jeg var uopmærksom et øjeblik.
Jeg troede, at det, vi diskuterede, netop var det, der er indføjet i Lissabontraktaten og i protokollen, nemlig at vi kan erstatte vores retsforbehold med en tilvalgsmodel.
Det, at ordføreren vælger at holde en tale om, at det er et andet scenarie, virker selvfølgelig lidt underligt.
Men så kunne man spørge Dansk Folkepartis ordfører: Er det ikke rigtigt, at det jo så ikke er anderledes, end det er i dag?
I dag kan et andet flertal i Folketinget jo også lave en politik om, hvis bare der er flertal for det.
Det kan vi uanset retsforbeholdet eller ej.
Det kan vi uanset en tilvalgsordning eller ej.
Så den sag er sådan set identisk, uanset hvad vi gør.
Så det, der står tilbage, er, at her har vi et scenarie, hvor vi kan vælge at erstatte vores retsforbehold med en tilvalgsordning, en tilvalgsordning, hvor Danmark selv bestemmer, hvad vi vil vælge til, og hvad vi vil vælge fra.
Kunne ordføreren så ikke bidrage til Folketinget med at sige, hvad der er i vejen med en tilvalgsmodel, hvor vi kan beholde den efter Dansk Folkepartis mening gode udlændingepolitik, vi har i dag – det kan vi diskutere på et andet tidspunkt – og at det er et flertal her i Folketinget, der beslutter det, og vi kan erstatte det med en model og en tilvalgsmodel, hvor vi selv kan vælge til eller fra.
Kan man ønske sig mere her op til jul end lige præcis sådan en, man kunne næsten få lyst til at sige, fripladsordning for Danmark?
Pia Adelsteen (DF), 2010-12-07:
Jeg vil bestemt mene, at man kunne ønske sig mere.
For hele problematikken ligger i, at hvis vi har sagt ja til noget, kommer vi ikke ud af det igen, og det betyder også, at selv om borgerne i Danmark vælger et andet flertal i Folketinget, kan vi ikke ændre på det.
Så nej, jeg vil ikke have en tilvalgsmodel.
Jeg mener da, at vi alle de steder, hvor der er en mulighed for andre landes borgere at komme ind i landet, skal have en kontrol med, hvem det er, og hvad det er, der kommer ind.
Der skal være kontrol ved havnene, så vi ved, at det ikke er bare narkotika, der kommer med bådene.
Selvfølgelig skal der da være kontrol med det.
Vi skal da have kontrol, også nede ved Padborg, sådan at vi kan se, at de biler, og jeg ved ikke hvad, der kommer ind i landet, i øvrigt er lovlige, og at lastbilerne overholder køre-hvile-tids-bestemmelserne – der er jo så utrolig mange ting – men også sådan at vi, når de så i øvrigt kører væk igen, kan se, at det ikke er bare tyvekoster, de kører med.
Altså, det er jo et problem, at der, efter at vi er kommet med i Schengen og vi har fået de åbne grænser, så også er kommet flere østbander til Danmark.
Det er et velkendt problem, og derfor er det da et spørgsmål om at få lukket grænserne, sådan at vi har en kontrol over, hvad og hvem der kommer ind i Danmark.
Lone Dybkjær (RV), 2010-12-07:
Jamen den internationale kriminalitet er da et problem, det er jeg helt enig i.
Spørgsmålet er, om Dansk Folkeparti lige har svaret på, hvordan man bekæmper det.
Men jeg vil gerne spørge: Har man på et tidspunkt bedt regeringen om svar på – for så er det jo nemt at gå til det, og så vi andre også kan få oplysninger om det – hvad det egentlig vil indebære, hvis det med at lukke grænserne så skal føres ud i livet?
Hvis man ikke har det, bliver vi andre jo nødt til lige at få besvaret et spørgsmål fra justitsministeren om, hvordan han i praksis forestiller sig at det her vil kunne lade sig gøre.
Jeg forstår det helt: Altså, det er total grænsekontrol.
Jeg vil bare gerne, inden jeg tager stilling til det, have lidt viden om, hvad det vil indebære af kontroller, hvis det sådan overhovedet skal være bare en smule effektivt.
Pia Adelsteen (DF), 2010-12-07:
Mig bekendt er det ikke noget, vi sådan decideret har diskuteret med regeringen.
Der er jo et flertal i Folketinget, der har sagt ja til Schengen – og det har regeringen også – og som ønsker de åbne grænser.
Ergo ved vi jo godt, at der er en uenighed der, og det er også derfor, jeg en gang imellem hygger mig lidt, når vi får at vide, hvor stor indflydelse vi har på EU-politikken, for det er ikke lige min opfattelse af det.
Vi har hele tiden ønsket grænserne lukket, vi har også fremsat beslutningsforslag om det i Folketingssalen, men det bliver stemt ned.
Vi ønsker jo at genindføre den gammeldags grænsekontrol, og ja: Det har nogle konsekvenser.
Men vi synes, det er det rigtige at gøre.
Hvis vi havde fundet de vises sten med hensyn til det at bekæmpe kriminalitet, jamen så havde vi, tro mig, et eller andet sted nok delt ud af dem, men det har vi ikke.
Men en af mulighederne er i hvert fald at genindføre grænsekontrollen.
Per Clausen (EL), 2010-12-07:
Jeg har forstået, at hr. Villy Søvndals meget klare afvisning fra sommeren 2008 af, at man kunne acceptere en tilvalgsmodel, hvor man allerede i forvejen sagde, at udlændingepolitikken ikke var med, løb SF fra allerede i november 2008.
Så det er jo lang tid siden.
Men jeg vil godt spørge fru Pia Olsen Dyhr, om det virkelig forholder sig på den måde, at SF synes, at det, der er vigtigt at holde uden for, er udlændingeområdet, men at man derudover ikke har noget, som man synes skal holdes uden for – f.eks. den mulighed for efterforskning over grænserne, som fru Pia Olsen Dyhr nævnte som sådan et ret godt eksempel på, hvor dejligt det ville blive.
Det betyder, at fru Pia Olsen Dyhr mener, at det er en rigtig herlig tanke, at italiensk, bulgarsk og rumænsk politi har mulighed for at foretage efterforskning i Danmark, kræve beviser udleveret osv. Man kunne måske forestille sig, at vi indimellem godt kunne have et ønske om, at den slags blev kontrolleret lidt effektivt, inden de her politimyndigheder begyndte at agere i Danmark.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-07:
Jamen der er jo i forslaget ikke lagt op til, at italiensk politi skal have lov til at agere på dansk jord, eller at dansk politi skal have lov til at agere i Belgien.
Det, der er lagt op til, er, at man skal være bedre til at samarbejde.
Det har vi i SF ikke nogen problemer med.
Vi er meget interesserede i, at man får en god efterforskning, at man får talt med de relevante myndigheder, og at man får gjort det hurtigere.
Jeg kan da godt være lidt bekymret for, at det er nemmere for diverse formiddagsblade at opklare sager, nej, måske ikke opklare, men i hvert fald få flere oplysninger om sager, end det er for vores politi.
Så det mener jeg faktisk er et af de forslag, som er rigtig gode, og som det er problematisk at stå uden for.
Så er det jo sådan, set med SF's øjne, at det er en opt in-model, og derfor må vi diskutere partierne imellem, et flertal i Folketinget, hvad det er for nogle ting, vi skal deltage i, og hvilke vi ikke skal deltage i.
Og vi har ikke lavet sådan en liste på forhånd, der siger: kun udlændinge, og alt det andet er vi bare med i.
Det er en diskussion, vi må have, og så må vi konkretisere det, når vi laver en konkret aftale.
Problemet var jo bare, at Anders Fogh Rasmussen ikke var villig til at gå skridtet længere og sørge for, at vi fik afstemningen.
Per Clausen (EL), 2010-12-07:
Men det ændrer jo ikke ved, vil jeg sige til fru Pia Olsen Dyhr, at det, SF er startet med at sige i hvert fald ikke skal med, er udlændingeområdet.
Når vi så har sagt det, skal vi snakke om, hvad der i øvrigt ikke skal med, siger fru Pia Olsen Dyhr.
Det var jo fru Pia Olsen Dyhr, der selv nævnte, hvor godt det ville have været, hvis dansk politi selv kunne have henvendt sig til de idrætsforeninger, der var nede i Belgien, for at finde ud af, hvem det var.
For det er jo ikke sådan, at de nuværende regler forhindrer dansk politi i at henvende sig til europæiske politimyndigheder i alle de europæiske lande og bede dem om at undersøge sagerne.
Det, der er det nye, er jo, at man får mulighed for at gå langt mere direkte til værks.
Det var ikke mig, der lavede den, hvad skal man sige, overskridende handling at sige, at de danske politimyndigheder mere eller mindre automatisk ville få mulighed for at efterforske i Belgien.
Det var fru Pia Olsen Dyhr.
Så sagde jeg bare: Det samme kommer jo til at gøre sig gældende med italiensk, rumænsk og bulgarsk politi i Danmark.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-07:
Nej, jeg sagde ikke, at dansk politi skulle kunne lave efterforskning i Belgien.
Det ved jeg nemlig helt præcist at jeg ikke gjorde, for så har jeg i hvert fald ikke sagt det, der står i min ordførertale.
Det, jeg sagde, var, at det skulle være nemmere at samarbejde med det belgiske politi, og det er det, der er lagt op til med forslaget.
Når jeg snakker om opt in-modellen – og jeg synes, at opt in-modellen giver mening – er det ikke et spørgsmål om, at vi er uden for alt på udlændingeområdet, for det er vi jo ikke.
I dag er det jo sådan, at Danmark har tilsluttet sig Dublinkonventionen og Eurodac-samarbejdet og har parallelaftaler på de to områder.
Men det er da områder, hvor det er oplagt at vi har aftaler.
Men det må være et flertal i Folketinget, der beslutter, hvordan vi agerer på retsområdet.
Det vil simpelt hen være den mest retfærdige måde at gå videre på, når vi nu afskaffer et forbehold, altså at det er et flertal i Folketinget, der aktivt vælger, hvilke dele af retsforbeholdet vi så træder ind i hen ad vejen.
Lone Dybkjær (RV), 2010-12-07:
Også Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Vi synes, at det var nogle relevante problemstillinger, SF's ordfører rejste, og dem vil vi selvfølgelig også kigge på i udvalget.
Der er en enkelt ting, som jeg vil benytte lejligheden til at spørge ind til, da vi nu har det her forslag om skifteretten oppe.
Det er med hensyn til lukning af konti, i det øjeblik den ene af to parter, f.eks. i et giftermål, dør.
Jeg kan helt forstå, hvorfor den afdødes konti skal lukkes.
Men det kan jo rent konkret godt betyde, at den anden – den efterlevende – kan sidde i en situation, hvor vedkommende ikke kan betale de fordringer, der f.eks. er i forbindelse med en lejlighed, et hus, eller hvad det nu kan være af faste udgifter, som den anden måske har taget sig af, eller som parterne i fællesskab har taget sig af, hvilket jo er meget almindeligt i vore dage.
Der er det mit indtryk, at den der lukning af konti er ret firkantet, sådan at man kan tvinge den tilbageblevne til at skulle optage om ikke andet et midlertidigt lån i banken.
Så vidt jeg kan se, er den eneste, der tjener på det, banken, for der er sådan set penge.
Nu forudsætter jeg, at der er penge i boet, og at der er en dispositionsret over det.
Det vil der jo typisk være, i tilfælde af at den ene ægtefælle dør, hvis ikke der er komplicerede forhold til børnene.
Det vil jeg sådan set godt spørge ind til i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Det kan også være, at ministeren allerede kan sige, at jeg er helt galt på den, og at det ikke er et problem.
Jeg har bare oplevet det som et problem, men det kan være, at det er blevet løst siden den oplevelse, jeg havde.
Jeg synes i hvert fald, at det er relevant at spørge, om det kan være rigtigt, at man tvinges til at optage lån, hvis boet i øvrigt, om jeg så må sige, er solvent, så den tilbageblevne kan leve videre på det, der måtte være af fællesskabets midler.
René Christensen (DF), 2010-12-07:
L 83 er et forslag til lov om ændring af dødsboskifteloven og andre love på området.
Formålet med lovforslaget er at tage et eftersyn på dødsboskifteloven med baggrund i de erfaringer med lovens anvendelse, der er blevet gjort gennem de sidste 13 år.
Med dødsboskifteloven, som trådte i kraft i 1997, skete der en gennemgribende renovation og et eftersyn af danske regler på området vedrørende skifte af dødsboer med henblik på at forenkle og modernisere dødsbobehandlingen.
I 2007 blev Ægtefælleskifteudvalget bedt om at se nærmere på og overveje, i hvilket omfang der bør ske justeringer af loven ud fra de erfaringer, der er kommet ved brug af lovgivningen.
Her udtaler udvalget, at dødsboskifteloven generelt fungerer godt og efter hensigten, men der er dog enkelte mindre justeringer og præciseringer af loven, som der lægges op til her.
Bl.a. har Danske Advokater anført, at kommunikations- og mødekulturen har ændret sig, siden dødsboskifteloven trådte i kraft i 1997, og at lovens forudsætninger om at møde hos bostyreren med personlig deltagelse og fremmøde af arvinger ikke er tidssvarende og ikke afspejler arvingernes ønske om en smidig sagsbehandling.
Der bør derfor ligesom i civilprocessen indføres en hjemmel til, at bomøder kan afholdes elektronisk, eksempelvis i form af telefonmøder, anfører Danske Advokater.
Og her er Dansk Folkeparti og jeg meget enige.
Men vi skal også på områder som dette tage de nye tekniske muligheder i brug.
Jeg kan også forstå på det svar, som er kommet, at det skulle være muligt, som lovforslaget netop nu er udformet, og jeg forventer selvfølgelig også, at dette kommer til at fremstå tydeligt i det endelige lovforslag.
Set i lyset af de høringssvar, som er kommet i forbindelse med lovforslaget, og de svar, der er givet, mener vi faktisk, at lovforslaget også er i tråd med udvalgets anbefalinger, og derfor kan Dansk Folkeparti med disse bemærkninger støtte lovforslaget.
Meta Fuglsang (SF), 2010-12-07:
Forslaget her er, som det er blevet nævnt af de forrige ordførere, et resultat af de praktiske erfaringer, man har fået med dødsboskifteloven.
Da dødsboskifteloven nu har været anvendt i lidt over 10 år, er det helt relevant at kigge på, om den fungerer efter hensigten, da der dengang, loven blev vedtaget, var tale om en gennemgribende ændring.
Erfaringerne kan sammenfattes i, at loven som udgangspunkt fungerer godt, og at der er tale om et behov for mindre justeringer.
Forslaget her omfatter en række ændringer, der bl.a. stiller legatarer bedre og giver øgede muligheder for at udpege en bobestyrer.
Det er vel ikke så underligt med den indgang, de har til det som professionelle.
Det er i meget begrænset omfang, dette har påvirket udformningen af det lovforslag, der ligger her til behandling – især for så vidt angår bobestyrerordningen, hvor man fra ministerens side har sagt, at man vil tage Danske Advokaters bemærkninger med ind.
Der vil være grund til at kigge på de problemstillinger, der er blevet rejst i høringssvarene, i det arbejde i udvalget, der kommer nu, særlig for så vidt angår bobestyrers kompetence ved tvister.
Det skal være muligt for almindelige borgere, der står i den situation, at de har brug for de her regler, at finde rundt i reglerne.
Dertil kommer også ønsket om en rimelig hurtig behandling af boer, og derfor vil vi kigge på forslaget og på høringssvarene med det formål at se på, hvordan man fremmer sagsbehandlingen også på det punkt.
Så vi vil kigge på de problemstillinger under arbejdet med lovforslaget, men jeg ser ikke problemer med at støtte forslaget, som det ligger her, med de forbedringer, som det giver – forbedringer, som tydeligt fremgår af det lovforslag, som ligger her.
Tom Behnke (KF), 2010-12-07:
Også De Konservative kan støtte lovforslaget her.
Som andre ordførere har været inde på allerede, er det jo et lovforslag, som forbedrer retssikkerheden, og som laver nogle forenklinger, som lovfæster den praksis, der meget naturligt udvikler sig over årene, nemlig at man finder den mest hensigtsmæssige måde at gøre tingene på.
Tværtimod har vi jo noteret os, at ægtefælleskifteudvalget i forhold til dødsboskifteloven også her har vurderet, at der var nogle ting, som kunne trænge til, at de blev justeret og præciseret.
Det støtter vi.
Særlig har jeg hæftet mig ved tre ting, som jeg synes er godt ved lovforslaget her.
Den ene er, at bobestyreren, inden man går i gang, skal oplyse om de forventede omkostninger.
Det synes jeg egentlig er meget hensigtsmæssigt, for så kan arvinger eventuelt gøre indsigelse og sige: Hov, hov, så dyrt behøver det vel heller ikke at være.
Man kan måske pege på en anden eller bede om, at der bliver peget på en anden.
Det vil være hensigtsmæssigt, så man har en idé om, hvor det her bærer henad.
Det andet er, at der også bliver givet en mulighed for, at arvingerne kan udpege en ikkeautoriseret bobestyrer.
Det vil jo være hensigtsmæssigt f.eks. i de tilfælde, hvor der er tale om virksomheder osv., altså hvis det er større boer, hvor arvingerne samlet set har bedre tillid til eller kender en, der i forvejen har taget sig af familiens juridiske ting, som bedre eller nemmere vil kunne få indsigt i, hvad det egentlig er, der skal tages hånd om her, og som på den måde vil kunne ekspedere det pågældende bo noget hurtigere.
Så altså en god mulighed for, at man kan udpege en ikkeautoriseret bobestyrer.
Endelig som det tredje og sidste er det jo ikke nogen hemmelighed, at nogle gange kan sådan noget bobestyring trække ud.
Det kan tage tid, inden man får gjort det hele op, og der er det godt, at det nu bliver lovfæstet, at man naturligvis kan udlevere det indbo og de personlige effekter af beskeden værdi, der er, til arvingerne, så de ligesom kan få lov til at gøre den del af boet færdigt.
Så må man slås om det, hvis det er sådan, at der er større beløb, der skal fordeles.
Så altså alt i alt er det et ganske udmærket lovforslag, hvor vi lige får justeret paragrafferne og får moderniseret lovforslaget, om jeg så må sige.
Som jeg startede med at sige i indledningen, kan Det Konservative Folkeparti støtte lovforslaget.
Lars Barfoed (KF), 2010-12-07:
Jeg vil gerne takke ordførerne for en positiv modtagelse af lovforslaget.
Jeg synes, det er godt, at der er den her brede opbakning til at få gennemført de ændringer og justeringer, som vi foreslår af dødsboskiftelovens bestemmelser.
Det er sådan, at det her lovforslag bygger på en betænkning fra Ægtefælleskifteudvalget, og udvalget konkluderer, at det generelt er sådan, at dødsboskifteloven egentlig har fungeret godt – og fungerer godt og efter hensigten – siden den trådte i kraft i 1997, og derfor er det kun mindre justeringer, som der er behov for.
Derfor lægger jeg jo heller ikke op til markante ændringer af dødsboskifteloven, men der er ikke desto mindre en række forslag, som vil gøre livet lidt lettere for arvinger og for legatarer, som flere af ordførerne har været inde på.
Eksempelvis kan jeg nævne, at vi indsætter en udtrykkelig bestemmelse om, at den afdødes indbo, hvis det er af beskeden værdi, kan udleveres til arvingerne i insolvente dødsboer, hvor dødsboets aktiver ellers går til dækning af afdødes gæld.
Retsstillingen for legatarer forbedres, bl.a. også fordi legatarer får et krav på at få legater udleveret på et tidligere tidspunkt end i dag.
Hvis forslaget vedtages, vil legatarer, som jo ofte er godgørende foreninger, ikke skulle afvente bobehandlingens afslutning, inden de kan få legatet udleveret eller udbetalt, hvis der er kontante midler i boet til at udlodde legatet på et tidligere tidspunkt.
Hr. René Christensen var inde på bemærkningerne fra Danske Advokater, som jo gik på formkravene.
Det er sådan, at der ikke egentlig er nogen formkrav i den forbindelse, som Danske Advokater har været inde på, men jeg forstod på hr. René Christensen, at det ville man egentlig godt have specificeret eller præciseret noget mere under udvalgsbehandlingen, og det kan vi formentlig sagtens finde ud af at gøre, så der ikke er nogen tvivl om det.
Fru Meta Fuglsang var også inde på nogle af Danske Advokaters ganske indgående bemærkninger og nævnte, at dem kunne vi så behandle yderligere under udvalgsbehandlingen.
Det er jeg naturligvis meget indstillet på at vi gør.
Men lad os se på det under udvalgsbehandlingen.
Med hensyn til fru Lone Dybkjærs bemærkning om den situation, der kan opstå, hvor den ene part i et ægteskab typisk afgår ved døden og der så er en fælles konto, der bliver lukket under skiftet af den pågældendes bo, mener jeg sådan set, at det er rigtigt, at der kan være et problem, men i det omfang der er likvider på fælleskontoen, er det jo som regel sådan, at banken vil være samarbejdsvillig med hensyn til at finde en løsning.
Man kan også disponere sådan på forhånd, at der er midler, som den enkelte kan disponere over, så ægtefællerne kan disponere hver for sig.
Men vi kan også få lejlighed til under udvalgsbehandlingen måske at komme lidt nærmere ind på de muligheder, der måtte foreligge af løsninger på en sådan situation.