runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2009-03-10:
Jo, men man skal også passe på, at man ikke misbruger en situation, vil jeg sige til hr. Søren Krarup.
Der har jo altså stadig væk ikke været ret mange familiesammenføringer som følge af Metockdommen.
Det er rigtigt, at der har været nogle, men hvis det er 10 pct. af alle dem, der er kommet, så vil jeg sige, at det er at misbruge situationen.
Men vi kan jo konstatere her i dag - det er klare skillelinjer, og det er en ærlig sag - at hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti er imod det indre marked.
Man vil have et Europa i flere hastigheder og vil have Danmark længst væk, i den langsomste kupé, på den ene side af Island osv.
Det er en ærlig sag.
Sådan har vi det bare ikke.
Og jeg vil godt sige, at det er en diskussion, vi har mange gange med hr. Søren Krarup.
Der skiller vandene også.
Jeg finder faktisk, at man i den moderne verden svækker Danmark ved at isolere Danmark, og det er jo også derfor, de fleste lande søger enten mod EFTA eller mod EU, hvorimod hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti vil søge væk.
Men alle andre end Dansk Folkeparti opfatter den enegang, som Dansk Folkeparti vil have globalt set, som en svækkelse af deres nation, for vi ønsker at styrke nationen, og det gør man altså bedst i et fællesskab i en global verden.
Lone Dybkjær (RV), 2009-03-10:
Hvis hr. Morten Messerschmidt mener, om vi skulle gå ind for en folkeafstemning om Lissabontraktaten, vil jeg sige, at hr. Morten Messerschmidt jo udmærket kender mit svar og Det Radikale Venstres svar, nemlig at vi ikke mener, at man skal have folkeafstemninger om traktater, medmindre det er nødvendigt ifølge grundloven.
Vi synes, at det irske folk selv skal afgøre, hvordan de vil forholde sig til Lissabontraktaten.
Og hvorvidt de har lyst til at stemme en gang til, må de selv afgøre.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Det er en lille smule pinligt, at udenrigsministeren holder fast i, at man ikke kan få et forbehold for indre marked.
Jeg mener, vi har jo sommerhusforbeholdet.
Det er faktisk et forbehold for indre marked, nemlig artikel 56, som handler om den frie bevægelighed af kapital.
Så er der måske ikke noget videre til hinder for, at man kunne få et forbehold for artikel 39.
Den handler altså om arbejdstagernes frie bevægelighed.
Begge dele er i hvert fald inden for det indre marked, og derfor burde udenrigsministeren vide bedre.
I forhold til, hvornår vi deponerer vores ratifikationsinstrument, er det jo rent tidsmæssigt, kronologisk, ikke muligt at fremsætte et forslag om et forbehold, der skal opdateres, før det retstiftende tidspunkt indtræffer, så at sige.
Det er Metockdommen, der ændrer på retstilstanden.
Det er Metockdommen, som EF-Domstolen bruger til at undergrave retsforbeholdet.
Jeg tror næsten, det er for meget forlangt af Dansk Folkeparti, selv af udenrigsministeren, at vi skulle fremsætte et ønske om et forbehold, inden det forhold, der afstedkommer ønsket, indtræffer.
Det burde udenrigsministeren sådan set selv kunne indse.
Per Stig Møller (KF), 2009-03-10:
Det hjælper jo bare stadig væk ikke at komme rendende den 12.11.
Det gør det da ikke bedre, når jeg fortæller hr. Morten Messerschmidt, at ratifikationsinstrumentet efter afstemning i Folketinget blev afleveret i maj måned, og at vi havde den sidste behandling her i april måned i fjor.
Så er sagen jo slut.
Så hjælper det da ikke noget, at man kommer med noget den 12.11.
Så vil jeg også godt lige sige til hr. Morten Messerschmidt, hvad han udmærket godt ved: Metockdommen har noget at gøre med det indre marked.
Jeg sagde lige før, at vi går ind for domstolene, vi går ind for det indre marked.
Metockdommen er en følge af det indre marked.
Det er jeg fuldstændig enig i vi skal.
Det er Kommissionen også enig i, og det er ved at blive undersøgt.
Yildiz Akdogan (S), 2009-03-10:
Tak for det.
Jeg blev altså lidt provokeret af, at ordføreren brugte så meget af sin tid på at føre noget propaganda, som slet ikke havde noget med beslutningsforslaget at gøre.
Beslutningsforslaget siger, at vi skal respektere det irske nej og erklære Lissabontraktaten død, men ordføreren snakkede helt udenom og talte om alle mulige andre ting.
Nu hvor ordføreren sætter spørgsmålstegn ved et repræsentativt demokrati, vil jeg egentlig gerne høre, hvilket system ordføreren så synes vi skal ind i.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Jeg tror, at fru Yildiz Akdogan må være den eneste, for hvem det står uklart.
Dansk Folkeparti er tilhængere af, at når vi ændrer traktaterne, gør vi det ved folkeafstemninger.
Hvis fru Yildiz Akdogan har ladet sig overbevise af udenrigsministeren om, at man ikke kan gøre det, når der ikke er suverænitetsafgivelse, synes jeg, at fru Yildiz Akdogan skulle studere forholdene i 1986, da Justitsministeriet også kom frem til, at der ikke var tale om suverænitetsafgivelse, men at den daværende Schlüterregering alligevel holdt en folkeafstemning.
Man havde godt nok en anden forklaring på det dengang, idet de politiske forhold i Folketinget tilsagde, at man holdt en afstemning for at få det igennem, men ikke desto mindre beviser det i hvert fald, at der ikke er nogen forhindring i, at man holder en folkeafstemning, selv om der ikke er tale om suverænitetsafgivelse.
Yildiz Akdogan (S), 2009-03-10:
Jeg kan ikke rigtig forstå hr. Morten Messerschmidts forklaringer.
En ting er, at han på en meget respektløs måde erklærer andre landes velfungerende demokratiske systemer for kupmagere - det er en ret grov anklage - en anden er, at han vil bestemme over irernes valgmuligheder, og en tredje ting er, at han ikke synes, at det danske demokrati fungerer godt nok, fordi vi i alle jubel-ja-EU-partierne ikke vil høre på, hvad befolkningen siger.
Men det er jo ikke sandt, så jeg kan ikke rigtig forstå, hvad det egentlig er, hr. Morten Messerschmidt henviser til, når han siger, at det strider mod grundloven.
Det ved vi ikke, det har juristerne ikke mig bekendt sagt noget om.
Så er hr. Morten Messerschmidt for et repræsentativt demokrati, eller ønsker han et andet system?
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Nu er det sidste gang, jeg får lejlighed til at svare, så vi må jo håbe, at det i hvert fald på det her tidspunkt står lidt klarere for fru Yildiz Akdogan.
Dansk Folkeparti er tilhænger af det parlamentariske system, som har været gældende i Danmark siden systemskiftet i 1901, herunder altså også den senere indførte § 15 om mistillidsvotum osv.
I den forbindelse må vi dog konstatere, at Folketinget ganske sjældent er repræsentativt for befolkningen, når det kommer til EU-politikken.
Jeg ved ikke, om det kommer som en overraskelse for fru Yildiz Akdogan, men det tror jeg kan bevises rent empirisk.
Derfor er Dansk Folkeparti i vidt omfang tilhænger af at holde folkeafstemninger.
Det vil fru Yildiz Akdogan kunne orientere sig om i grundlovens § 20, stk. 1 og 2, og det er de grundlæggende bestemmelser, som Dansk Folkeparti hundrede procent støtter op om.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Jeg skal ikke stå og afhøre udenrigsministeren om, hvornår Metockdommen faldt, men kan underholde med, at den rent faktisk blev afsagt efter ratifikationen af Lissabontraktaten.
Jeg kan se, at det her forslag er fremsat den 12. november, så det er sådan set fremsat ganske hurtigt, efter at Metockdommen faldt.
Derfor er der jo, kan man sige, en fin kronologi i, hvornår vi fremsætter vores forslag i forhold til Metockdommen.
Det her handler selvfølgelig om, at det danske retsforbehold har spillet fallit, når det kommer til at sikre dansk udlændingepolitik, af den årsag, at vi har en EF-Domstol, som altså er gået ud over sine beføjelser og simpelt hen har det, man kalder suppleret, men altså reelt har tilsidesat dansk udlændingepolitik, og det vil vi ikke finde os i.
Derfor må man opdatere forbeholdet, så det sikrer dansk udlændingepolitik.
Det er det, det handler om.
Der er da i den grad tale om et demokratisk kup, når man simpelt hen om hele det projekt, man har lanceret, siger, at det nærmest er en åbenbaring fra himlen, fordi vi skal løse alting via EU.
Fru Yildiz Akdogan siger selv, at det vil skabe et mere åbent, et mere demokratisk og et mere effektivt EU.
Der er bare lige det aber dabei ved det, at befolkningerne kan vi altså ikke tage med på råd.
Det er godt nok dem, der skal opleve åbenheden, demokratiet og effektiviteten og dermed den evige lykke, forstår man nærmest, men ligefrem at ville høre dem, nej, så langt rækker åbenheden og godheden altså ikke.
De folk, der så endelig bliver hørt, fordi man af sådan nogle juridiske irriterende teknikaliteter ikke kan komme uden om det, spørger man jo bare igen.
Er det virkelig en demokratisk proces?
Er det virkelig demokrati at blive ved med at spørge, fordi man siger: Jo, den er god, den er god?
Det kan godt være, du ikke mener, det er en god traktat, men du bliver tvunget til at mene det, for på et eller andet tidspunkt får du bare en ny afstemning.
Det er muligt, at det er for meget kalde det et kup, men det er svært at finde på andre udtryk.
Yildiz Akdogan (S), 2009-03-10:
Det er da godt at vide, at ordføreren kender lidt til Aquinas.
Jo, jeg har forstået beslutningsforslaget.
Det undrer mig også, at en demokratisk sindet eller indstillet ordfører, politiker, kan erklære andre regeringer for kupmagere.
Det synes jeg da er noget tankevækkende.
Det er også et spørgsmål om at kunne respektere andre landes holdninger og handlinger.
Man er muligvis uenig med dem, men det kan næppe føre til den holdning, at man decideret erklærer dem for kupmagere.
Og det gør ordføreren i sit beslutningsforslag.
Det synes jeg da lige at man skal tage og tænke lidt over.
Bendt Bendtsen (KF), 2009-03-10:
Jeg kunne jo godt tænke mig, at Danmark havde været til stede på Balkan.
Vi er nødt til at forlade Balkan, fordi det nu ikke længere er under NATO, men under EU.
Det bliver så for de danske skatteborgeres regning.
Per Stig Møller (KF), 2009-03-10:
Det er jo helt klart det irske demokrati, der selv afgør, hvordan man håndterer situationen, ligesom det danske Folketing i 1992 selv afgjorde, hvordan vi håndterede situationen, og ligesom den danske befolkning i 1993 selv afgjorde, hvad det var for forbehold, man ville have.
Irland er i den samme situation, nemlig at Irland selv kan afgøre, om de vil tiltræde traktaten, og det vil sige, at man der så har bedt om at få nogle præciseringer.
Disse præciseringer vedtog vi i december, og jeg går ud fra, at Dansk Folkeparti er meget, meget glad for en af dem, nemlig den om en kommissær pr. land.
Så det er da udmærket og dvs. også meget demokratisk.
Et land har et problem og siger, at man faktisk føler, at man burde have stået fast på en kommissær pr. land.
Men det gjorde man ikke, fordi man ville være med til lave et mere smidigt system.
Og så siger vi alle sammen: O.k., hvis det er hovedanstødsstenen for jer, imødekommer vi det.
Det er da meget demokratisk.
Desuden vil jeg om demokratiet sige, at der i Lissabontraktaten er en styrkelse af nærhedsprincippet; der er det gule og det orange kort, som de nationale parlamenter kan give; og så er der altså også det, at en million borgere kan fremtvinge et initiativ.
Så det er da at øge det borgernære og det demokratiske.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Jamen er det voldsomt demokratisk, at der skulle en folkeafstemning til for det eneste land, hvor man så at sige ikke kunne komme uden om det?
På tysk initiativ lykkedes det jo at snyde alle de andre lande for en folkeafstemning.
Det bliver så i øvrigt nu afgjort ved domstolene i Danmark, hvordan det hænger sammen.
Det er det første spørgsmål.
Det andet er: Ærgrer det ikke udenrigsministeren, at man så ikke i Danmark holdt en folkeafstemning?
Tænk, hvis man nu havde fået et nej.
Så kunne udenrigsministeren have brugt dette nej som et figenblad, som en legitimering af alle de krav, som udenrigsministeren gerne ville have haft igennem i forhold til Lissabontraktaten, men som han måtte opgive, fordi han var bange for at få en ørefigen fra Bruxelles.
Søren Espersen (DF), 2009-03-10:
Jamen det er en spændende, nærmest rabbinsk måde at besvare spørgsmål på ved at stille et nyt spørgsmål.
Kunne man i den konservative tankegang forestille sig, at danske tropper nogen sinde sætter sig under anden kommando end den fra det danske Forsvarsministerium?
Har vi ingen indflydelse på vores egen forsvars- og militærpolitik nu?
Det er jo en fantastisk påstand at komme med.
Er fru Anne Grete Holmsgaard klar over, at der hos Frankrig og Tyskland ligger klare planer om, at der skal være et antal bataljoner, der skal udsendes til specielle kriser og krigsområder, og som skal være under EU-kontrol, altså under EU-kommando?
Det er jo det, der sker nu.
Det, som fru Anne Grete Holmsgaard sikkert håber på, er, at det bliver hendes og Socialistisk Folkepartis måde at lave forsvarspolitik på, som bliver gældende, men jeg kan forsikre om, at sådan bliver det ikke i forhold til det.
Der ligger klare planer hos Tyskland og Frankrig om, hvordan det her skal køre under EU-kontrol med den gode gamle europahær, som jeg kan huske, at fru Anne Grete Holmsgaard kæmpede så indædt imod for nogle år tilbage, da hun var mere fornuftig.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-03-10:
Allerførst: Jeg sagde ikke, at vi ikke har nogen indflydelse på vores egen sikkerheds- og forsvarspolitik; selvfølgelig har vi det.
Jeg snakkede om EU og om, at vi ikke har nogen indflydelse på EU’s sikkerheds- og forsvarspolitik ved at være uden for, og det mener SF er uhensigtsmæssigt.
Det er klart, at man kan hive det gamle spøgelse - vil jeg godt sige om europahæren - op af kisten igen.
Hermed ikke være sagt, at der ikke er uenighed, vel er der uenighed på mange forskellige måder; det har jeg jo sådan set stået og sagt heroppe.
Jeg mener bare, at de interesser, vi har i at få styrket den del af sikkerhedspolitikken, der handler om konfliktforebyggelse og konfliktløsning, har vi større mulighed for at få indflydelse på ved at være med indenfor end ved at være udenfor.
Om vi så vinder det slagsmål, er jo det rene gætværk, men man kan i hvert fald kun bringe det den rigtige vej ved at være med.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Jeg vil ellers starte med at give hr. Bendt Bendtsen ret i, at en stor del af æren for, at det er gået så godt for dansk økonomi, selvfølgelig også hviler hos regeringen og Dansk Folkeparti.
Jeg synes bare, at selvros ligger mig så fjernt, så det vil jeg ikke skrive direkte ind i et forslag til vedtagelse, så vi holdt det i de mere formelle og institutionelle rammer.
Det er jo fuldstændig rigtigt, som hr. Bendt Bendtsen påpeger, at man ikke kan devaluere for sig selv, når man er med i euroen, men betyder det, at de underliggende forhold, der, hvis f.eks. Italien havde sin egen valuta, ville fremtvinge behovet for en devaluering, er forsvundet?
Det gør det ikke, og det er derfor, hele Sydeuropa i øjeblikket oplever en fuldstændig recession.
Så Sydeuropa taber jo i forvejen.
Om de devaluerer og får gang i økonomien, men med et lavere udgangspunkt, eller om de i dag ingen mulighed har for at få gang i økonomien, kommer vel egentlig ud på ét.
Bendt Bendtsen (KF), 2009-03-10:
Jeg vil sige, at vi jo ikke behøver at gå til steder, hvor man er med i euroen.
Hvis vi tager de steder i Østeuropa, der er med i EU, og som egentlig gerne vil med i euroen, så oplever de jo også massive problemer med økonomien i øjeblikket.
Det, det drejer sig om, er, at man nu ikke hægter sig på protektionismen i Europa, for gør man det, så ved vi fra historien, at krisen bliver både dybere og mere længerevarende.
Det er den fejltagelse, vi ikke må begå, og det er også derfor, lederne i EU den ene gang efter den anden ser i hinanden i øjnene og siger: Nu er det ikke nationale forhold, det drejer sig om, vi har brug for hinanden.
Det er også derfor, jeg synes, at det i en diskussion om euroen måske kunne være rart at få at vide, om Dansk Folkeparti, når de nu er så meget imod euroen, så er indforstået med, at vi er knyttet til euroen med den fastkurs, som vi har.
Det synes jeg snart vi skal have et klart signal om.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Jeg føler mig næsten overbevist om, at hr. Bendt Bendtsen med sin ministerbaggrund er klar over, at spørgsmålet om protektionisme og økonomisk indelukkethed, om man så må sige, jo intet har med euroen at gøre.
Det hviler i EF-traktatens artikel 28 og 29, som direkte forbyder både kvantitative indførelsesrestriktioner og kvantitative udførelsesrestriktioner - bare sådan, at det er fuldstændig klart i forhold til det videre forløb.
Hr. Bendt Bendtsen vil naturligvis også vide, at Dansk Folkeparti er tilhænger af, at vi fører en fastkurspolitik inden for de rammer, som ERM II altså muliggør, det vil sige med faktiske udsving på 4,5 pct. i forhold til centralkursen, lige så vel som der er mulighed for at føre sin egen rentepolitik.
Jeg kunne jo så tilsvarende spørge hr. Bendt Bendtsen, om det ikke egentlig er en fordel for dansk økonomi, at vi har den mulighed for at svinge 2,25 pct. på hver side af euroen netop for at stimulere dansk økonomi, og at vi faktisk bruger det, og om hr. Bendt Bendtsen ikke er bekendt med, at samtidig med, at SEB de sidste 10 år har justeret sin udlånsrente omkring 30 gange, har Nationalbanken faktisk har gjort det omkring 50 gange?
Vi har altså omkring 20 gange mere end SEB følt behov for at justere vores udlånsrente, og det er måske ikke så tosset at have den mulighed.
Bendt Bendtsen (KF), 2009-03-10:
Jeg nåede altså ikke at få noget svar på, om Dansk Folkeparti var stærk tilhænger af fastkurspolitikken eller ej.
Jeg vil gerne sige, at det i den tid, jeg har været økonomiminister, har været sådan, at når SEB har ændret renten, har nationalbankdirektøren ringet kort tid efter og fortalt, hvordan vi gør i Danmark.
Det vil sige, at vi i tykt og tyndt følger euroen.
Jeg er ikke i tvivl om, at vi i et så lille valutaområde som det danske netop har vist, at vi har kunnet holde fast, og at vi har fået de gavnlige effekter af det, mens vores broderfolk i det svenske i øjeblikket ligger med en kurs på den svenske krone på omkring 65 øre, fordi man først i 1990'erne var nødt til at slippe håndtaget, fordi man ikke kunne følge med.
Derfor er vi også meget, meget enige i, at man er nødt til at følge euroen, og så vil vi Konservative selvfølgelig gerne sige, at man så lige så godt kunne være med fuldt og helt, når man alligevel følger politikken på området.
Søren Espersen (DF), 2009-03-10:
Nu bliver der fra den konservative ordførers side sagt, at vi ikke kan jage pirater længere.
Jeg ved ikke, om hr. Bendt Bendtsen er klar over, at »Absalon« i stor stil sejler rundt i Det Indiske Ocean og jager pirater i stor stil.
Så jeg ved ikke, hvor det her kommer fra.
Sagen er jo, at da vi skulle have været under en EU-kommando, sagde vi fra, fordi ideen med den EU-kommando var, at man nu skulle agere smuglerpolitibetjente i stedet for at jage pirater.
Det var det, der gjorde, at vi kunne fortsætte med at jage pirater.
Så jeg forstår ikke den der historie.
Jeg talte lidt med fru Anne Grete Holmsgaard før om det her med at være under kommando af EU, at danske tropper altså skal stilles under EU-kommando, og jeg vil gerne spørge, om den sag vil være noget, som hr. Bendt Bendtsen kunne forestille sig som en mulighed i fremtiden, at danske tropper altså stilles under nogen som helst anden kommando end den danske forsvarsministers?
Bendt Bendtsen (KF), 2009-03-10:
Jeg kunne jo godt forestille mig, at »Absalon« havde været under EU-kommando for nærværende.
Vi er jo i den situation, at EU allerede har en aftale med Kenya om at tage pirater, der bliver opbragt.
Og når vi taler om pirateri, vil jeg spørge hr. Søren Espersen om, om vi har det i Danmark.
Nej, det har vi ikke.
Det ved jeg at udenrigsministeren arbejder hårdt på, men hvad bliver resultatet?
Det bliver, at den danske statskasse kommer til at punge ud for det.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Jeg kan i hvert fald bekræfte, at hr. Michael Aastrup Jensens hjerte banker.
Spørgsmålet er, hvad det banker for.
Jeg kender jo godt hele den der retorik om, hvorfor Lissabontraktaten er så god.
Men hvis jeg skulle forsvare et projekt, som på de tre steder, hvor man trods ihærdige forsøg imod det alligevel var nødt til at gennemføre en folkeafstemning, fik et klart nej, og hvis jeg skulle kæmpe med alle juridiske og praktiske midler for at undgå afstemninger i så mange lande som overhovedet muligt, så burde det da ægge til en lille smule tvivl.
Det burde da gøre, at der var et eller andet inden i en, der sagde: Er det her virkelig det rigtige projekt?
Vil europæerne virkelig have en stadig snævrere Union?
Vil de virkelig stadig væk have, at mere og mere bliver reguleret fra EU af, eller er vi måske på den gale kurs?
Der er det bare, jeg spørger menneske til menneske, Randersborger til Randersborger: Er der slet ikke et gram af tvivl i hr. Michael Aastrup Jensens sjæl?
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-03-10:
Jeg synes jo, at den bedste situation, vi overhovedet kan få, er, at det selvfølgelig er folket i en demokratisk retsstat, som bestemmer.
Nu har vi en situation, hvor det irske folk har sagt nej.
Der er især to nejbevægelser, der er Sinn Féin som politisk parti, og så er der Libertas som nejorganisation.
De havde nogle forskellige ønsker, de kom frem med i valgkampen.
De ønsker har det irske parlament så prøvet at få med over, og de har spurgt: Kan vi få nogle indrømmelser på de områder?
Ikke mindst spørgsmålet om kommissærer var meget centralt i valgkampen i Irland, og det centrale spørgsmål er der jo givet indrømmelser i.
Yildiz Akdogan (S), 2009-03-10:
Som et led i DF's føljeton af forskellige beslutningsforslag og forespørgsler, hvor formålet er at gøre EU til det evige onde, skal dette beslutningsforslag ses.
Og som de tidligere og kommende forslag giver heller ikke dette forslag en logisk mening, men vækker, ja, en vis undren.
Man kan i hvert fald undrende spørge, hvordan det kan være, at Dansk Folkeparti, der ellers frabeder sig enhver ekstern indblanding i danske forhold, selv går ud og leger kloge åge.
DF's ordfører vil både bestemme over den irske regerings handling og den irske befolknings holdning.
Men ikke nok med det, ordføreren vil faktisk også - eller prøver i hvert fald på det - tage den irske befolkning som gidsel for sine argumenter om at erklære Lissabontraktaten for død.
Socialdemokraterne kan ikke støtte forslaget ud fra flere saglige argumenter.
For det første mener vi som den tidligere ordfører, at Lissabontraktaten er en god og vigtig traktat, fordi den effektiviserer, åbner og demokratiserer.
Derfor er der f.eks. flere flertalsafgørelser i den nye traktat.
EU’s beslutningsproces vil blive demokratiseret og åbnet med Lissabontraktaten, Europa-Parlamentet inddrages meget mere aktivt, de nationale parlamenter får en vigtig rolle, og alle ministerrådsmøder bliver offentlige.
Lissabontraktaten sikrer en fælles, styrket kamp mod terror og kriminalitet, ligesom den stiller EU stærkere på verdensscenen i de kommende år.
Der er heller ikke tale om en suverænitetsafgivelse i Lissabontraktaten, selv om Dansk Folkeparti gerne vil have os til at tro, at der overgives magt.
Selv om DF definerer de 22 demokratiske landes regeringer, som har ratificeret den, som kupmagere, er vi nødt til at respektere andre landes holdninger og handlinger.
For det tredje kan man ikke antage på et andet lands vegne, som Dansk Folkeparti gør.
At antage er noget, man gør i matematiske formler, ikke i politik.
På EU-topmødet i december fik Irland en tilkendegivelse med hensyn til deres ønsker om retlige garantier på tre hovedområder: skattepolitik, Irlands neutralitetspolitik og den irske forfatnings bestemmelser vedrørende liv, uddannelse og familie, og ligeledes en bekræftelse på den vækst, som EU-samarbejdet tillægger.
Og sluttelig, som der også blev talt om tidligere, har Irland fået en indrømmelse om én kommissær fra hvert land.
Det er ikke rimeligt at lægge traktaten død, inden irerne har fået lov til at tage stilling til den justerede traktat.
Socialdemokraterne vil ikke lægge en traktat død ud fra DF's antagelser og slet ikke, når historien peger på, at den langtfra er død.
Vi kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.