Line Barfod (EL), 2011-06-14:
I de sidste 10 år har Dansk Folkeparti, Venstre og Konservative den ene gang efter den anden givet skattelettelser til de rigeste, samtidig med at man har skåret ned over for dem i det her samfund, der har mindst, og man har angrebet fagforeningerne og dermed muligheden for at opnå nogle gode rettigheder på arbejdsmarkedet.
En væsentlig grund til, at man har efterlønnen, er jo, at man kan se, at de mennesker, der går på efterløn, i gennemsnit lever 2 år kortere end dem, der ikke går på efterløn.
Det vil sige, at de med efterlønnen har haft en mulighed for at få en reel pensionisttilværelse for at have mulighed for at have nogle gode år sammen med deres familie, hvor de stadig væk havde kræfter til f.eks. at kunne løfte deres børnebørn, deltage i fritidsaktiviteter osv.
Det fjerner Dansk Folkeparti, og den betaling, man får, er, at man får hævet straffen på nogle områder, men man får ikke forhindret, at der bliver begået hjemmerøverier, og når den, der har begået et hjemmerøveri, en sjælden gang fanges, så kommer vedkommende til at sidde længere tid i fængsel.
Der er ikke noget som helst sagligt belæg for, at det skulle have nogen virkning, det er ren symbolpolitik som betaling til Dansk Folkeparti for, at de fjerner trygheden for mange tusinde mennesker, der ikke længere kan få efterløn.
Andre ordførere har også været inde på det besynderlige i den måde, man i det, man lægger op til i forslaget her, skelner mellem de forskellige typer hjemmerøverier, frem for som hidtil at lade det være op til domstolene at foretage den konkrete afvejning af de forskellige momenter, der taler for, om det er en grov forbrydelse, hvor der skal være tale om en længere straf, eller om den ikke er så grov, så der derfor ikke skal være tale om en helt så lang straf.
Der har ikke været noget som helst sagligt, der antyder, at den længere straf skulle gøre, at nogen skulle afholde sig fra at begå et hjemmerøveri.
Det Kriminalpræventive Råd anfører i deres høringssvar, at gennemsnitsudbyttet ved et hjemmerøveri er 10.000 kr., og det får man altså i dag mellem 2½ og 3 års fængsel for.
Hvis der er nogen, der sidder og planlægger og tænker sig om, er det svært at forestille sig, at de mener, at 10.000 kr. skulle stå i et rimeligt forhold til en fængselsstraf på 2½-3 år, og jeg tror ikke, det gør nogen forskel for dem, om det i stedet for hedder 5 år.
Jeg tror, som det også har været fremme i debatten her, og som fru Lone Dybkjær bl.a. var inde på, at det, der er afgørende, er, om der er risiko for, om man bliver opdaget, om der er risiko for, at man bliver fanget og kommer i fængsel.
Det er det, der er afgørende for, om man begår røveriet eller ej.
Derfor tror jeg, det er der, vi skal sætte ind, det er der, man skal bruge ressourcerne og ikke bruge dem på at sætte folk længere tid i fængsel, som ikke har nogen som helst effekt, når vi kommer op i den ende.
Selvfølgelig har straf en effekt, og selvfølgelig kan man også i nogle tilfælde se, at strafskærpelser har en effekt, men der er intet, der i den her type sager peger på, at det skulle have en effekt.
Det eneste formål, der er med at sende de her mennesker længere tid i fængsel, er, at Dansk Folkeparti kan gå ud og sige, at de så har fået noget i stedet.
Der synes jeg altså, Dansk Folkeparti mangler at forklare både SOSU'erne, jord- og betonarbejderne og alle de andre, der knokler hver eneste dag, hvorfor man mener, at det, at de ikke længere kan gå på efterløn, det, at de ikke længere kan regne med at have ret til en pensionisttilværelse, skulle opvejes af, at der er nogle forbrydere, der kommer til at sidde nogle flere år i fængsel.