Jesper Petersen (S), 2016-05-11:
Jeg har snart arbejdet med skattepolitik i et årti, og på mange områder gør vi jo, hvad vi kan, for at sørge for, at skatten bliver betalt, som den skal, men der er altså hele den her problemstilling om skattely, der til stadighed findes, og som er et kæmpeproblem verden over.
Jeg må sige, at jeg til stadighed kan forarges over den massive uretfærdighed, som verdens skattely holder hånden over og under.
Det antages af Europa-Kommissionen, at alene medlemslandene i EU årligt går glip af samlet 1.000 mia. euro i skatteindtægter på grund af skatteunddragelse og skattespekulation.
Det er lige så mange penge, som der er afsat til hele EU's næste 7-årige budget.
Tænk på, hvad man kunne skabe i fællesskab og for fællesskabet med de mange penge.
Det kalder helt enkelt på politisk handling.
Mens Socialdemokratiet havde regeringsansvaret, var vi over området som en høg.
Vi skærpede lovgivningen, vi øgede mandskabet i SKAT til at forfølge skatteunddragelse, og vi gennemførte en ambitiøs skattelypakke, der omfattede en offensiv international indsats, åbenhed om virksomheders ejerskab og anbefalinger for god skatterådgivning – en pakke, hvori Venstre i øvrigt ikke ville være med til den del, der handlede om de skattepolitiske elementer.
Men vi er langtfra i mål.
Virkeligheden og avisforsiderne bevidner det, og for nylig fremlagde vi derfor en plan for de næste skridt, vi mener kan tages for at intensivere kampen mod den skattesnyd, der undergraver fællesskabet.
For vi mener, at man som samfund må slå igen, når velhavere undergraver det fælles for egen vindings skyld.
Overordnet mener vi, at hvis man snyder og flytter penge i skattely, skal man straffes hårdere, og hvis man som rådgiver hjælper med at snyde i skat, skal man gøres ansvarlig for det og skal kunne miste retten til at rådgive.
Vi vil gerne bruge flere penge på SKAT og på medarbejderne.
De danske skattemyndigheder er blevet underprioriteret og får jo på det her område nye informationer og nye opgaver at løfte.
Så mener vi, at Danmark skal gå foran og sikre både fælleseuropæiske og globale regler, så vi sammen kan slå hårdt ned på skattelylande.
Der er mange, der har sådan en lidt opgivende holdning til hele det her spørgsmål og mener, at det jo nok bare bliver ved og fortsætter, som det altid har gjort.
Jeg synes, det er enormt vigtigt, at vi fra politisk side får slået fast, at den accept må man ikke have.
Politisk handling nytter faktisk.
Så en snigende tendens til at leve videre med uretfærdigheden og give op over for den vil jeg på det kraftigste advare imod.
Derer sket fremskridt via OECD og i EU i de senere år, og det er sager som Panamalækagen, som kan give inspiration og politisk medvind til nye tiltag.
Så vi ønsker yderligere handling og ønsker forhandlinger om en skattelypakke II.
Forhandlinger om et mandat til regeringens internationale indsats på Danmarks vegne kunne man også forestille sig.
Regeringen siger, at den gerne vil gøre mere internationalt, men vi savner jo, at den siger, hvad den faktisk vil.
Regeringen tager tilsyneladende imod gode ideer, men har ikke rigtig selv nogen.
Regeringen vil ikke afsætte flere ressourcer til SKAT, selv om man modtager et stigende antal nye oplysninger om potentiel skattesvindel.
Regeringen vil ikke aktivt indhente oplysninger fra informanter, der kan afsløre svindel, men vil vente og se, om andre lande vil dele oplysninger med os.
Og regeringen siger, at skattely skal bekæmpes via EU, men har ikke hentet mandat i Europaudvalget til for alvor at tage kampen op, selv om de tekniske forhandlinger om Kommissionens udspil allerede må formodes at være i gang.
Vi ser jo gerne, at beløbsgrænsen for, hvem der f.eks. skal aflægge land for land-regnskaber, bliver lavere.
Det er jo altså tankevækkende, at hvis der er en arbejdsløs i Danmark, der kan anses for at have det lidt for godt, så er regeringens idérigdom grænseløs, hvad angår snedige måder at forringe kontanthjælpen og arbejdsmarkedsvilkårene på, men når det kommer til massiv skattesvindel, slår regeringen lidt overbærende ud med armene, ser tiden an og venter på, at andre gør noget.
Det er simpelt hen ikke godt nok.
De velhavere, der har gemt deres formuer i Panama og andre steder, har ikke opfyldt deres del af kontrakten med fællesskabet – et fællesskab, der har betalt for deres uddannelse, der sørger for sygehuse, hvis de bliver syge, og som sørger for, at der er en stærk økonomi, der gør, at de tjener penge på at operere her.
Derfor skal man naturligvis også betale sin skat.