Hans Christian Schmidt (V), 2007-04-19:
Lad mig slå fuldstændig fast, at det er regeringens holdning, at det kommende sundhedstjek af landbrugsreformen fra 2003 og midtvejsevalueringen af EU-budgettet skal bruges proaktivt.
Regeringen ser både sundhedstjekket og EUbudgetevalueringen som brikker i den fortsatte reformproces af EU's landbrugspolitik.
Regeringen finder, at en yderligere hurtig liberalisering og markedsorientering er helt nødvendig.
EU's budget må gøres mere fremadrettet, og det betyder, at EU-midlerne på landbrugsområdet eksempelvis hellere skal anvendes på fremadrettet forskning og innovation end på gammeldags pris- og markedsstøtte.
Det var regeringens politik i går, det er vores politik i dag, og det vil også være regeringens politik i 2008 og 2009, når sundhedstjekket og midtvejsevalueringen af EU-budgettet finder sted.
Nøgleordene for regeringens politik om den fælles landbrugspolitik er derfor frihandel, markedsorientering, konkurrenceevne, bæredygtighed, viden og innovation.
Og EU's landbrugspolitik er allerede på vej i den rigtige retning, men indsatsen skal styrkes fremover.
Ellers bliver vi ikke i stand til at udnytte alle de muligheder, som globaliseringen medfører.
Den politik arbejder regeringen aktivt for, og jeg kan konstatere, at der i Danmark generelt er bred opbakning til den politik – i både Folketinget, befolkningen og de berørte interesseorganisationer, eksempelvis Dansk Landbrug, Forbrugerrådet og miljøorganisationerne.
Så regeringen arbejder aktivt for at fremme danske synspunkter i EU.
Det gør jeg på de månedlige landbrugs- og fiskeriministerrådsmøder i Bruxelles eller Luxembourg, ligesom jeg arbejder for den politik, når jeg deltager i bilaterale eller regionale møder, det være sig med de kolleger, vi har, det være sig med formandskabslandene.
Vi diskuterer de her ting alle steder.
Det er også den linje, vi fremfører, når vi i Fødevareministeriet mødes med vores nordiske og baltiske kolleger forud for de månedlige rådsmøder for at koordinere vores politik og søge maksimal indflydelse; eller når mine embedsmænd jævnligt mødes med de EU-lande, vi er mest enige med, for at drøfte den langsigtede udvikling af den fælles landbrugspolitik.
På møderne deltager lande som UK, Tyskland, Holland, Sverige, Estland, Letland og Tjekkiet, og det er jo positivt, at det er lykkedes for Danmark og andre ligesindede lande at udbygge alliancen af reformvenlige lande med tre af de nye EUmedlemsstater.
Og med tiden kunne flere lande komme til, blandt alle de nye medlemslande kunne det f.eks. være Slovakiet.
Endelig søger regeringen i international sammenhæng at fremme danske synspunkter, bl.a. i verdenshandelsorganisationen WTO.
I alle disse fora kender man på grund af en aktiv dansk indsats gennem en årrække vores synspunkter, hvilket jeg da også gerne vil kvittere tidligere regeringer for.
Og det er vigtigt for at få regeringens politik igennem.
Men det er ingen hemmelighed, at de politiske ønsker er vidt forskellige rundtom i EU-landene, og derfor er det regeringens strategi, at man aktivt også fra sag til sag søger at maksimere dansk indflydelse.
Nogle gange kan det efter regeringens vurdering være taktisk klogt at lægge stemmer til et forhandlingsresultat, der bevæger sig i en reformvenlig retning, men måske ikke er helt perfekt, for dermed kan man nemlig undgå, at der i stedet samler sig et flertal for en politik, der går i en helt forkert retning, og den overvejelse har jo også været fremherskende i Folketinget.
Vi skal altid undgå, at de reformvenlige lande bliver isoleret i en gruppe, der kommer til at stå uden for indflydelse.
Hvis Danmark stiller et forslag i EU om at fjerne hele EU's landbrugsstøtte i morgen, eller lad os bare sige i 2008-09, ville vi risikere, at vi med meget stor sandsynlighed aldrig kommer til at høste frugterne af den indsats, som skiftende danske regeringer har investeret mange ressourcer i de sidste mange år med henblik på at reformere og markedsorientere CAP'en.
Lad mig nu gå lidt mere i detaljer om de enkelte elementer i CAP'en.
Den fælles landbrugspolitik har altid været omdrejningspunktet for at sikre ensartede konkurrencevilkår på EUplan.
Det er regeringens politik at fastholde, at landbrugspolitikken også fremover skal være fælles, så vi undgår renationalisering.
EU's landbrug vil kun opleve vækst og udvikling, hvis vi åbner endnu mere op for samhandel.
Et stærkt WTO med en klar landbrugsaftale giver fælles spilleregler på verdensmarkedet.
Regeringen arbejder derfor aktivt i EU og WTO for en klar landbrugsaftale, og det er vigtigt, at den tilbageværende støtte under EU's landbrugspolitik er målrettet og kan falde under WTO's grønne boks.
CAP-reformen fra 2003 har bragt os et vigtigt skridt fremad, men der er stadig behov for justeringer og tilpasninger, i takt med at kravene til landbruget hele tiden ændres.
EU's klassiske landbrugsstøtte skal reduceres, samtidig med at der sker en delvis overførsel af midler til landdistriktsstøtte.
Budgetdisciplinen er udgangspunktet for dansk holdning til alle tilpasninger af EU's landbrugspolitik.
De budgetmæssige omkostninger ved den fælles landbrugspolitik har altid været betydelige, men det er vigtigt at slå fast, at værdien af den direkte landbrugsstøtte udhules over tid.
Det er ikke så mange, der tænker over det, men støttebeløbene er jo fastsat i nominelle beløb.
Det vil sige, at hvis støtten i 1992 er fastsat til 200 euro pr. ha, så vil støtten også i 2007 udgøre 200 euro pr. ha og dermed reelt være udhulet med ca. 33 pct. ved en gennemsnitlig inflation på omkring 2 pct. siden 1992.
Med hensyn til landbrugspolitikkens søjle 1 – det er altså den søjle, der har direkte støtte og markedsstøtte – er det vigtigt, at vi fortsætter processen hen imod fuld afkobling af støtten.
Jeg vil godt gøre opmærksom på, at landbrugsstøtten i EU med den seneste reform for 84 pct.s og i Danmark faktisk for 95 pct.s vedkommende nu er afkoblet fra produktionen og samtidig i vid udstrækning blevet WTO-medholdelig.
Det er godt.
På længere sigt skal den direkte støtte til landmændene reduceres kraftigt, således at denne støtte til sidst helt kan ophøre.
Hurtigere udfasning bør ske for andre pris- og markedsforanstaltningers vedkommende, eksempelvis eksportstøtte, kvoter, prisstøtte og intervention, der bør kunne ophøre i et hurtigere tempo.
Hvad angår landbrugspolitikkens søjle 2, som er landdistriktsstøtten, lægges der nu langt mere vægt på denne del af den fælles landbrugspolitik end tidligere.
En del af midlerne fra søjle 1 skal overføres til søjle 2, men det er vigtigt, at den samlede landbrugsstøtte i EU, både nationalt og EU-finansieret, reduceres.
Med øgede midler til landdistriktspolitikken er det vigtigt, at denne udvikles således, at midlerne anvendes målrettet og effektivt.
I det danske landdistriktsprogram er der fokus på vækst og udvikling samt natur og miljø.
Støtte til innovation og udvikling i fødevareproduktionen skal fremme en konkurrencedygtig produktion af danske højkvalitetsprodukter, som kan leve op til forbrugernes krav om fødevaresikkerhed og hensynet til miljøet.
Og med programmet støtter vi også en bæredygtig forvaltning af Danmarks mange naturrigdomme, så landbrugets produktion kan gå hånd i hånd med bevarelsen af naturen og et sundt miljø.
Så samlet set etablerer vi det bedst mulige grundlag for at opretholde og udvikle landdistrikterne.
Nu vil jeg så gerne redegøre for regeringens tidsplan.
Regeringen vil hurtigst muligt, efter at Kommissionen har forelagt sit udkast til sundhedstjek og midtvejsevaluering af EU-budgettet, forelægge sagerne for Folketinget.
Og regeringen vil derudover orientere Folketinget om eventuelle løbende afgørende udmeldinger fra Europa-Kommissionen, der måtte kræve stillingtagen fra regeringen forud for det egentlige sundhedstjek og EU-budgetevalueringen.
Efter en gennemgang af de mere detaljerede elementer i regeringens politik og vores tidsplan må jeg så tilføje, at det er med tilfredshed, at jeg kan konstatere, at der i Folketinget ofte er bred opbakning til denne linje.
Lad mig her nævne et par af de vigtigste debatter i Folketinget om EU's landbrugspolitik og WTO de seneste år, hvor det har vist sig, at der i Folketinget faktisk er bred opbakning til en fælles dansk strategi for EU's landbrugspolitik og WTO.
Jeg noterer mig, at et stort flertal bestående af regeringen, Dansk Folkeparti, Socialdemokraterne, Radikale og SF i forbindelse med F 8 og F 14 den 8. november 2005 opfordrede regeringen til under hensyntagen til forbrugerne, miljøet, dyrevelfærden og udviklingslandene at arbejde for, at der sker en afvikling af handelsforvridende landbrugsstøtteordninger og en yderligere markedsåbning.
Ved samme debat blev regeringen i øvrigt også opfordret til at arbejde for, at EU medvirker til yderligere fremskridt på landbrugsområdet ved at fastholde og udbygge sine tilbud, herunder medvirke til udfasning af eksportsubsidier og til reduktion af toldsatser på landbrugsprodukter.
Hertil kommer, at Folketinget med støtte fra samme partier som ovenfor i forbindelse med F 34 den 23. maj 2006 som supplement til vedtagelsen fra november 2005 bl.a. har fastlagt et mål om, at størstedelen af al eksportstøtte målt i både mængde og værdi afvikles inden 2010.
Derudover har der også tidligere været bred opbakning til regeringens linje.
Må jeg eksempelvis henvise til F 11 fra den 5. november 2002, hvor et stort flertal bestående af regeringen, Dansk Folkeparti, Socialdemokraterne, Radikale og Kristendemokraterne opfordrede regeringen til at arbejde for en langsigtet afvikling af den direkte landbrugsstøtte, at udfase eksportrestitutioner og prisstøtte i forbindelse med WTO-forhandlingerne, afkobling af den samlede støtte fra produktionen i næste budgetperiode, at tillægge landdistriktspolitikken større betydning og målrette indsatsen for forbrugerhensyn, fødevaresikkerhed, fødevarekvalitet, miljø og dyrevelfærd.
Ved samme lejlighed udtrykte et flertal i Folketinget bl.a. tilfredshed med, at reformens gennemførelse i Danmark betyder, at mere end 95 pct. af den mulige støtte afkobles.
Lad mig blot som et eksempel nævne sukkerreformen, som var en vanskelig sag at få igennem Rådet, men hvor vi i Danmark havde et godt samarbejde.
Jeg forventer selvfølgelig også, at der i Folketinget fremover vil være en bred opbakning til regeringens strategi for afvikling af EU's landbrugsstøtte.