runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Adsbøl (DF), 2013-04-10:
Hvad er ministerens holdning til forholdene på Handicapcenter København, en enhed under Københavns Kommunes socialforvaltning, der gennem flere år har været præget af massive fejl og svigt, med frustrerede børn og forældre til følge, og vil ministeren gå ind i sagen, så forholdene kan blive normaliseret?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen »Handikapfamilier gør oprør mod København« bragt på politiken.dk den 29. marts 2013.
Artiklen kan læses på http://politiken.dk/indland/ECE1933135/handikapfamilier-goer-oproer-mod-koebenhavn/.
Karin Nødgaard (DF), 2013-04-10:
Jeg ved selvfølgelig, at det bliver en stor udfordring.
Det er selvfølgelig også derfor, jeg tager det her emne op, for jeg synes, det kunne være spændende, om man kunne tænke lidt anderledes.
Men jeg vil gerne slå fast, at Dansk Folkeparti altid er med ved bordet, når det drejer sig om de socialt udsatte.
Vi har en stor interesse i at hjælpe de borgere.
Men vi kan jo også altid gøre tingene bedre, og det er faktisk det, som vi gerne vil have at man også kigger på fra regeringens side.
I forbindelse med den skatteaftale, der blev indgået i juni 2012, blev satspuljeforliget jo sådan set opsagt, så vidt jeg er orienteret, med virkning fra efter næste folketingsvalg.
Det vil jo sige, at vi egentlig står i en situation, hvor vi i princippet kunne lave nogle nye ting, hvis det var.
Karen Hækkerup (S), 2013-04-10:
Satspuljen er jo indrettet, som den er, og det betyder, at man finder pengene ved at tage en del af den lønudvikling, som der ellers ville have været.
Jeg kan godt forstå, at Dansk Folkeparti tænker over, om det egentlig er en rimelig måde gøre det på.
Men det er jo op til de politiske partier selv at vælge, om de ønsker at være en del af satspuljeforligskredsen og dermed også ønsker at stå på mål for det.
Det synes Enhedslisten ikke.
Derfor står de udenfor.
De står dermed også uden for beslutningerne, når vi skal uddele pengene.
Så bliver jeg spurgt til, om jeg vil gå ind for, at man i de kommende finanslove vil prioritere socialområdet højt.
Der vil jeg sige, at der ikke er noget, jeg hellere vil, for jeg synes virkelig, at det sociale område i den grad trænger.
Vi trænger til udviklingsprojekter, vi trænger til at få løftet området, vi trænger til at gøre noget for de udsatte.
Så der kan jeg roligt give mit ord på, at det vil jeg kæmpe for i alle finanslove, jeg kommer til at være med i fremover.
Karen Hækkerup (S), 2013-04-10:
Det er rigtig svært, når man sidder med utrolig mange kvalificerede ansøgninger, som beskriver, hvordan de på en eller anden måde kan hjælpe en eller anden form for udsatte mennesker i Danmark, og man så skal sidde og ikke have penge til dem alle sammen.
Jeg har også noteret mig, at nogle aviser har konstateret, at vi nærmest skulle skamme os, fordi der ikke er penge nok til at hjælpe alle.
Desværre er det jo sådan, at vi bliver nødt til at prioritere, fordi der bliver søgt om rigtig, rigtig mange penge, og det er også rigtigt, at satspuljen sådan set er blevet og bliver mindre, fordi lønudviklingen har været lille.
Jeg tror, at i stedet for at diskutere, hvordan satspuljen skal indrettes i fremtiden, handler det for mig at se først og fremmest om, at vi igen skal have folk til at tjene noget mere, sådan at satspuljen kan vokse.
Satspuljen er jo kendetegnet ved, at dem, som hader den, synes, at den er meget uretfærdig, samtidig med at dem, som ingen penge får, også synes, at den er uretfærdig, men omvendt er det for os, der er politikere herinde, virkelig en vigtig kilde til vores mulighed for at kunne give den hjælp, som vi gerne vil give.
Så uanset at nogen er utrolig kede af, at satspuljen findes, Enhedslisten står jo bl.a. uden for satspuljekredsen, er vi i de andre partier jo enige, når vi sætter os sammen, om, at de mange projekter, vi kan starte og kan finansiere med satspuljen, kan hjælpe rigtig mange mennesker.
Der ved jeg så godt at det ikke var satspuljeforligskredsen, der var med.
Det var en aftale, vi lavede med Enhedslisten.
Men da løftede vi faktisk de udsatte grupper med rigtig, rigtig mange millioner, ligesom vi gjorde, da vi lavede aftalen om førtidspension og fleksjob, hvor Dansk Folkeparti så heller ikke var med, men hvor vi faktisk sørgede for at lave en aftale om, at alle dem, som var på den gamle ordning, kunne få lov til at overgå til den nye.
Morten Bødskov (S), 2013-04-10:
Det er der på alt.
Jeg har desværre ikke den eksakte tidshorisont med her, men hvis hr. Karsten Nonbo vil driste sig til at stille et skriftligt spørgsmål, er jeg helt sikker på, at vi kan få sendt svar på det også.
Karsten Nonbo (V), 2013-04-10:
Der må jeg så lige korrigere justitsministeren.
Jeg er ikke glad for, at arbejdsgruppen fortsætter.
Jeg ville nærmere være glad, hvis arbejdsgruppen fik afsluttet; det er jo det, der er sagens kerne.
Så må jeg lige til sidst spørge: Hvor lange er udsigterne?
Altså, hvis nu vi lover, at dem i arbejdsgruppen ikke bliver arbejdsløse, når de er færdige med at lave det her arbejde, kunne vi så ikke se at få det afsluttet, så de kunne komme videre med noget andet arbejde?
Er der en tidshorisont – og ikke bare som der står i det her forslag, i forhold til at man vil overveje muligheden og så engang komme til et resultat?
Er der en tidshorisont?
Karina Adsbøl (DF), 2013-04-10:
For det er jo faktisk ikke kun Københavns Kommune, vi har hørt om tidligere.
Der har jo været rigtig mange sager.
Nu har vi endda modtaget et brev fra de her forældre, og de skriver jo netop: »Beslutninger og bevillinger trækkes ned over hovedet på forældrene med trusler om forældrepålæg og tvangsforanstaltninger, hvis man ikke tilslutter sig deres vurderinger med tilhørende beslutninger.«
Så det undrer mig, at ministeren tager det så stille og roligt, og at man siger: Jamen Københavns Kommune retter ind, og vi har haft den her debat tidligere.
Dansk Folkeparti har haft indkaldt til forespørgselsdebatter omkring problemstillingerne i det her.
Vi har indkaldt til samråd omkring det her, og jeg synes, det her område er så vigtigt, at ministeren må gøre noget i forhold til det.
Ministeren har tidligere sagt, at lov er lov, og at loven skal overholdes.
Men hvad vil ministeren gøre, når loven ikke bliver overholdt?
Hvad vil ministeren gøre for at sikre de her familier, at loven bliver overholdt, at der er nogen, der lytter til dem, og at de bliver hørt?
Ministeren har jo tidligere skrevet ud til kommunerne om hjælpemidler, hvor vi også har haft det her problem.
Så jeg undrer mig over, at ministeren ikke vil gå ind i sagen.
Morten Bødskov (S), 2013-04-10:
Jeg må sige, at jeg er helt tryg ved, at der i arbejdsgruppen her, som jeg har svaret hr. Karsten Nonbo, finder de her overvejelser sted, og det gør der jo, fordi der kan være god grund til at se på straffesagsomkostningerne.
Man skal jo være opmærksom på – det ved hr. Karsten Nonbo også – at det, når det gælder straffesagsomkostningerne, så nogle gange er nemt bare lige at hive et enkelt hjørne ud og sige, at det selvfølgelig skal ændres.
Man skal måske finde et nyt niveau, finde en ny balance i de forskellige omkostninger, der er, når det handler om straffesager.
Så jeg er helt overbevist om, at arbejdet er i trygge hænder.
Og jeg er glad for, at hr. Karsten Nonbo jo fik sagt, mere eller mindre indirekte, at han trods alt var tilfreds med, at regeringen har valgt at sikre, at den her arbejdsgruppe fortsætter, og at vi forhåbentlig snart kan tage en diskussion af det.
Eyvind Vesselbo (V), 2013-04-10:
Det blev igen nogle floskler, altså et eller andet med, at nu skal vi følge op; nu skal vi snakke lidt med kommunerne; nu får Socialministeriet nogle flere penge, så VISO kan gå ud at orientere folk om, hvad de ved i forvejen.
Altså, det er jo ikke nogle konkrete ting.
Når ministeren siger, at hun gerne vil opprioritere det her, hvorfor er det så sådan, at jeg er nødt til at hive ministeren herover i salen for at få ministeren til at åbne munden om den her sag overhovedet?
Der er sat penge af, siger ministeren.
Ja, men på hvilke områder er der sat penge af til at få nedbragt den kriminalitet og de sociale problemer, der er på det her område?
Det har vi heller ikke hørt noget om.
Og jeg har stadig ikke hørt noget om, hvad det er, der helt konkret skal ske i forbindelse med det møde, der har været med Gladsaxes, Herlevs og Ballerups borgmestre.
Jeg spurgte om indholdet af møderne og om resultatet af møderne, og det har vi stadig ikke fået noget svar på.
Karen Hækkerup (S), 2013-04-10:
Hr. Eyvind Vesselbo er ikke helt opdateret, for vi har holdt flere møder, og jeg har holdt møder med flere borgmestre, og der er også flere møder i kalenderen fremover.
Det, vi har aftalt helt konkret, er at følge op på en indsats.
Det drejer sig om, at kommunerne får mulighed for at få hjælp til at have en sammenhængende børnepolitik, hvor der er fokus på kriminalitetsbekæmpelse; det drejer sig om at give penge til Ankestyrelsen, så man kan følge 300 enkeltsager og sætte ind med noget systematisk målretning; og det drejer sig om at give midler til VISO, som så har mulighed for at hjælpe kommunerne.
Så det er den ene ting, vi har gjort, nemlig at sørge for, at bevillingerne er der, så kommunerne kan få hjælp.
Så er der den anden del, der handler om, hvad det egentlig er for nogle regler, der gør sig gældende.
Jo, hvis politiet træffer en ung, skal kommunen underrettes, og der vil jeg rigtig gerne i dialog med kommunerne om, hvordan man håndterer det i kommunerne, når man får at vide, at nu har politiet haft fat i kraven på en af de yngre medborgere.
Derfor synes jeg, at det her område er et af dem, som man kan gøre meget mere ved, og det skal vi gøre i samarbejde med de kommuner, som har de her unge mennesker.
Eyvind Vesselbo (V), 2013-04-10:
Tak for svaret.
Altså, grunden til, at jeg stiller det her spørgsmål, er jo, at jeg synes, at ministeren har været meget tavs i den her bandekrigsperiode.
Der har jo været rigtig meget debat om bandekrigen.
Der har været meget debat om, hvad der skulle gøres, og der har man jo hele tiden hævdet – alle de mennesker, der ved noget om det her – at der skal gøres en social indsats.
Og nu er det jo sådan, at ministeren ikke plejer at være mundlam, når der skal komme fine ord om, hvad ministeren har tænkt sig gøre.
Nu har jeg måttet trække ministeren herover for ligesom at få ministeren til at sige noget om det her område.
Der kom jo meget, meget lidt konkret ud af det her andet end – igen – de fine ord.
Det klarer man det ikke med, altså fine ord.
Ministeren nævnte mødet med justitsministeren og borgmestrene i Gladsaxe, Herlev og Ballerup kommuner, og der kunne jeg godt tænke mig at vide helt konkret – og ikke bare i form af sådan nogle floskler – hvad det egentlig var, der kom ud af det møde.
Hvilke initiativer skal der sættes i gang, og hvad har man aftalt med de her kommuner, som også kan bruges andre steder end i de tre kommuner?
Mener ministeren, at der med udgangspunkt i den aktuelle situation er brug for en øget indsats på det sociale område med det formål at undgå en fortsat optrapning af bandekonflikten?
Karen Hækkerup (S), 2013-04-10:
Jeg synes, det er rigtig vigtigt at have fokus på handicapområdet, og det er rigtigt, at regeringen er på vej med en ny handicappolitisk handlingsplan, som skal følge op på, at vi skal have sat nogle rigtig gode spor for, hvordan vi skal håndtere handicappolitikken i de kommende år.
I den forbindelse har jeg en rigtig god dialog med forskellige handicaporganisationer og også med enkelte foreninger, og jeg har meget fokus på den del, der handler om, at mennesker, som har et handicap, eller mennesker, som er forældre til et barn, som har et handicap, skal opleve, at samfundet er der for dem, at vi hjælper, og at de får præcis de ting, de er berettigede til.
Derfor har vi jo også sat ind med forskellige initiativer, i forhold til hvordan man kan klage, i forhold til at få ændret nogle af de strukturer, for det er vigtigt, at alle får den hjælp, som de er berettiget til – hverken mere eller mindre.
Men man skal have den hjælp, man er berettiget til, og man skal gerne have den første gang, så man ikke skal ud i en klagesag, og derfor har vi også lavet hele reformen af vores klagestruktur.
Karina Adsbøl (DF), 2013-04-10:
Hvis jeg kører for stærkt, får jeg en fartbøde, men det virker, som om man her bare kan bryde loven, uden at der sker noget, der er ingen sanktioner, der har aldrig været givet nogen tvangsbøder eller andet.
Jeg undrer mig, og jeg undrer mig meget over det.
Jeg er godt klar over, at ministeren har en dialog i gang, men jeg undrer mig, når vi i Socialudvalget kan få breve, hvor der står, at der sker et systematisk brud på lovgivningen, eller at man bevidst fortolker love og regler forkert.
Vi hører om de her sager, som gang på gang er oppe i medierne, at der ikke er nogen sanktioner.
Der sker ikke noget, ud over at man siger, man retter ind.
Det er da foruroligende, mener jeg helt bestemt.
Hvad angår de her forældre, må jeg bare spørge ministeren: Hvordan vil ministeren fremadrettet sikre, at de her forældre får den hjælp til deres børn?
Der må jo ske noget!
Karen Hækkerup (S), 2013-04-10:
Jeg kan bekræfte, at vi modtager breve, og jeg kan sådan set også bekræfte, at jeg ser meget alvorligt på det her, og derfor har jeg en dialog med Københavns Kommune.
Og jeg har en dialog med kommunerne generelt om, hvordan der kan rettes op.
Jeg har noteret mig i den her sag, at Københavns Kommune selv anerkender, at de har et problem, og at der bliver rettet op.
Det har været nogle medarbejdere, som har været bange for ledelsen.
De ting er de gået i gang med at rette op på i København, ligesom de også har erkendt, at de har haft en dårlig dialog med forældrene.
Man har forsøgt at rette op på nogle synder fra fortiden, som Deloitte påpegede i en rapport, og i det forsøg på at få rettet op på de synder fra fortiden har man fået rigtig lange ventelister og også fået opbygget nogle problemer med dårlig dialog og dårligt arbejdsmiljø.
Det håndterer man nu, og jeg kan love for, at jeg følger med i, at man også kommer i mål med den håndtering, for der skal ikke være nogen tvivl om, at lov er lov og lov skal holdes, og det gælder naturligvis også for mennesker med handicap.
De skal have de ting, de er berettigede til.
Karina Adsbøl (DF), 2013-04-10:
Jamen det her er jo netop et kæmpeproblem.
For hver gang der sker de her store fejl i en kommune eller i flere kommuner, er det jo ligesom, at kommunen går ud og beklager og siger, at man vil rette op på det.
Og så sker der ikke noget.
Altså, jeg mangler lidt, at man gør noget.
Det, de her forældre skriver, er, at de ligesom bliver truet med forældrepålæg og tvangsforanstaltninger m.m.
Men en kommune kan sådan set bryde loven, og så kan den sige: Undskyld, vi retter op.
Og så sker der ikke mere.
I forhold til tvangsbøder har vi tidligere debatteret, at der er mulighed for at give tvangsbøder.
Dem har der aldrig nogen sinde været givet nogen af.
Og jeg undrer mig bare over, at man gang på gang kan se i medierne i forskellige sager – om det er i Rebild eller i Tønder, og også inden for handicapområdet – at man går ud og beklager, og så er alt fint.
Ministeren vil heller ikke gå ind i sagen.
Ministeren vil ikke gøre noget, og derfor bliver jeg ved med, hver gang jeg har muligheden for det, at indkalde til samråd og stille spørgsmål om det.
For jeg synes, det er rigtig, rigtig vigtigt.
Vi har modtaget breve fra handicaporganisationerne ...
og nu er min tid gået, kan jeg se.
Karen Hækkerup (S), 2013-04-10:
Generelt vil jeg gerne sige, at jeg løbende har en drøftelse med kommunerne.
Det har jeg med ledelsen af Kommunernes Landsforening.
Og i forbindelse med at have været på besøg der har jeg rejst lige præcis spørgsmålet om handicapområdet og bedt kommunerne om at have fokus på det her område.
Så jeg har haft dialog med kommunerne i forhold til, hvordan der kan gøres noget ved det.
Og som Karina Adsbøl siger, hænder det også, at jeg skriver til dem.
Når jeg bliver spurgt om, om jeg vil gå ind i det, så må jeg sige, at hvis jeg skal vurdere, om der er grundlag for at gå ind i det specifikt i Københavns Kommune, som jo er det, der bliver spurgt til, så har jeg ikke rigtig nogen mulighed for at gå ind i noget, de allerede er ved at håndtere.
Det er klart, at jeg følger med, jeg har været meget bekymret over at læse den henvendelse fra forældrene, og jeg synes, det er godt, at Københavns Kommune vedkender sig, at det, der er foregået, ikke har været godt nok.
Men det, der er foregået i Københavns Kommune, har jo ikke kun handlet om lovgivningen eller om reglerne.
Det har også handlet om dårligt arbejdsmiljø, en sag, som medarbejderne har haft det rigtig dårligt med.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2013-04-10:
Tak for det.
Næsten hver uge, måske hver dag, er der lastvognschauffører og buschauffører i dette land, som kommer til at overtræde køre-hvile-tids-reglerne – også i meget lille målestok.
Og der er så nogle sanktioner over for det, som er utrolig hårde over for de pågældende chauffører – endda urimelig hårde.
Jeg skal komme med et par eksempler på det.
Det, jeg er inde på, er altså ikke Lovforslag nr. L 128 om ændring af færdselsloven, som ministeren har fremsat, omkring betjening af kontrolapparater og lignende, men det er den situation, at der f.eks. er et helt konkret eksempel på, at en chauffør har holdt to pauser på 14 og 18 minutter.
Og på grund af at det ikke var 20 minutter, men kun 18 minutter, bliver vedkommende fradømt sit kørekort og mister dermed sin mulighed for en indtjening som chauffør.
Det er jo helt urimeligt.
Havde han holdt ikke de 18 minutter, men 20 minutter, så havde han fået en bøde på 1.500 kr.
Det står jo i et skærende misforhold til al sund fornuft.
Der vil jeg godt spørge ministeren, om ikke ministeren kan se, at det altså er galt, at en ganske almindelig chauffør, der uforvarende kommer til at holde pause 2 minutter kortere, end han skulle have gjort, nu bliver fradømt det at udøve sit hverv som chauffør.
Morten Bødskov (S), 2013-04-10:
Fru Inger Støjbergs mere eller mindre direkte anklager mod et uafhængigt nævn må stå for fru Inger Støjbergs egen regning.
Udlændingenævnet er som sagt et uafhængigt nævn, og det tilkommer ikke mig, ikke mindst af principielle årsager – fru Inger Støjberg ved ganske udmærket godt, hvilke rammer man har som minister at arbejde inden for – hverken direkte eller indirekte at svare på spørgsmål om sager, der verserer ved domstolene.
Inger Støjberg (V), 2013-04-10:
Selvfølgelig kan ministeren sige sin mening i en sag som den her.
Selvfølgelig har man som minister ret til at sige sin mening om, hvordan en familie er blevet behandlet, hvad man synes om det.
De har et barn på 6 år, der først får lov til at blive i Danmark, og kan som familie ikke tro andet, end at drengen får lov til at blive i Danmark, fordi man venter med at anke den her dom, indtil 27 minutter før ankefristen udløber.
Det virker nærmest, som om man går direkte efter familien i stedet for at gå efter sagen, for man har vidst, lige fra den dag afgørelsen faldt, at man ville anke.
Det siger landsretsdommer Michael Kistrup jo selv i JydskeVestkysten.
Han siger, at det har man vidst allerede fra dagen efter.
Og i øvrigt kommer der en fuldstændig kold og kynisk betragtning om, at man har overholdt alle fristerne, og at man sådan set bare kunne vente med at anke, indtil 1 minut før ankefristen udløber.
Men det er mennesker, vi har med at gøre, vil jeg sige til ministeren, og jeg synes simpelt hen ikke, det er anstændigt.
Morten Bødskov (S), 2013-04-10:
Som sagt ved fru Inger Støjberg ganske udmærket, at jeg som minister af principielle årsager hverken direkte eller indirekte kan kommentere sager, der verserer ved domstolene; det vil simpelt hen ikke være rigtigt.
Fru Inger Støjberg ved også ganske udmærket, at Udlændingenævnet er et uafhængigt nævn, som træffer sine beslutninger uafhængigt.
Derfor er det sådan, at det er en beslutning, der er truffet af Udlændingenævnet, og at jeg af principielle årsager hverken vil eller kan kommentere hverken direkte eller indirekte spørgsmål om sager, der verserer ved domstolene.
Inger Støjberg (V), 2013-04-10:
Jeg spørger jo netop ikke ind til sagen, jeg spørger ind til moralen i den her sag.
Vi har med en familie at gøre, hvis dreng på nu 6 år først fik lov til at blive i Danmark, men derefter anker Udlændingenævnet så den afgørelse.
Det kan man mene om, hvad man vil, men jeg synes ærlig talt ikke, man kan mene, hvad man vil, om, at Udlændingenævnet vælger at anke sagen, 27 minutter før ankefristen udløber.
Det vil sige, at familien jo har været i den tro i de her 14 dage, der er gået, at de kunne forvente, at drengen fik lov til at blive her, men 27 minutter inden fristen udløber, ankes sagen så!
Jeg synes faktisk ikke, det her er et spørgsmål om politik, jeg synes, det er et spørgsmål om moral, og det er nu altså engang sådan, at Udlændingenævnet er under Justitsministeriet, og derfor bør justitsministeren også kunne give sin holdning til kende her.
Alt andet
synes jeg simpelt hen ikke er i orden.
Morten Bødskov (S), 2013-04-10:
Tak for det, formand.
Jeg er ganske klar over, at der også på udlændingeområdet er tale om vanskelige sager en gang imellem.
Spørgeren har selv siddet herovre på disse bænke og temmelig sikkert ikke fået samme spørgsmål, men fået spørgsmål, som har vedrørt afgørelser, som er truffet, spørgsmål, som også vedrører sager, der har verseret eller verserer ved domstolene, og derfor ved spørgeren også, hvad svaret er, for det har vi været igennem et par gange.
Og det er, at jeg af principielle årsager hverken kan eller vil kommentere sager, der verserer eller har verseret ved domstolene, herunder, og det er det, spørgeren spørger til, kommentere beslutninger om at anke eller kære afgørelser, som er truffet af domstolene.
Det er et helt grundlæggende princip, og jeg ved, at spørgeren er ganske opmærksom på, at det er den måde, man som minister selvfølgelig må håndtere den her type af sager på.
Inger Støjberg (V), 2013-04-10:
Tak for det.
Ministeren og jeg har ad flere omgange diskuteret sagen om den 6-årige dreng Fimm Na Thiban, og om han skal sendes ud af Danmark, eller om han skal have lov til fortsat at blive hos sin stedfar her i Danmark.
Ministeren har ved hver given anledning fralagt sig alt ansvar og mener ikke, at han på nogen måde personligt kan drages ind i den her sag.
Der er bare en ting, der har undret mig meget, og det er det moralske i sagen.
Nu er det sådan set ikke det juridiske, jeg gerne vil diskutere med ministeren i dag, men mere den moral, der ligger til grund for sagen, i det øjeblik Udlændingenævnet vælger at anke den afgørelse, som byretten i Kolding i sin tid traf.
Byretten traf en afgørelse, der betød, at Fimm Na Thiban kunne få lov til at blive i Danmark, men den kærede man så fra Justitsministeriets side til landsretten.
Det, som jeg gerne vil stille spørgsmål om i dag, er, hvordan ministeren egentlig personligt har det med, at man, allerede dagen efter at dommen var afsagt, besluttede sig for at anke den her sag.
Det besluttede man sig for allerede dagen efter.
Det betyder jo, at vi har med en familie at gøre, der med god ret, synes jeg, har troet, at sagen var afgjort, og at drengen fik lov til at blive i Danmark.
Men 27 minutter inden fristen udløber, vælger man så at anke sagen!
Morten Bødskov (S), 2013-04-10:
Alt foregår efter bogen, og det er helt tydeligt, at signalet er sendt.
Det gode budskab er, at når vi ser på personer fra Serbien, som søger asyl, er signalet helt åbenlyst taget ned: Der er tale om et kraftigt fald.
Og det er jo også en del af beskeden, når man gør det på den her måde; vi skal sende et kraftigt signal til folk, der tror, at de kan komme til Danmark og få asyl.
Det kan de ikke, hvis de ikke har noget grundlag for det, og det er der ikke tale om her.
Derfor er signalet kraftigt, det er også sendt i en meget hård tone, og derfor foregår der udsendelser af det her omfang.
Flere store grupper bliver sendt ud, og i et godt samarbejde med de serbiske myndigheder har vi løst et problem her, som vi har set vokse, og som der har været behov for at sætte ind over for.
At Venstre så har andre hensigter, må man jo selv redegøre for.
Jeg har den interesse, at misbrug af vores asylsystem ikke finder sted, og hvis det finder sted, skal de hjem.