Frank Aaen (EL), 2010-03-04:
Verbalnoten, som regeringen sendte til Kinas ledelse her før jul, er en katastrofe på to punkter.
For det første er det en skandale at sende et brev til Kinas ledelse, der vedrører Tibet, uden at berøre de problemer, der åbenlyst er med menneskerettigheder, med undertrykkelse af kultur og religion i Tibet.
Jeg synes ikke, at man kan kommunikere med Kina om Tibet uden at nævne de problemer.
For det andet – og det er det, vi har diskuteret mest i dag – skriver man, at Danmark er imod Tibets ret til selvstændighed.
Det er jo fuldstændig rigtigt, at tibetanerne ikke kræver selvstændighed i dag, og at deres nuværende leder ikke kræver selvstændighed, men selvbestemmelse.
Men det ændrer for vores vedkommende ikke på, at tibetanerne har ret til at kræve selvstændighed, hvis de en dag beslutter det.
Deres ret kan vi ikke sådan på den måde afskrive.
Det er rigtigt, som det er sagt i debatten, at skulle de så finde på at kræve selvstændighed, skal det selvfølgelig ske i forhandling med kineserne – vi forestiller os vel ikke en befrielseskrig eller noget i den stil; naturligvis skal det ske i en forhandling, hvor der både tages hensyn til Kinas interesser og til Tibets interesser.
Men at afskrive den ene parts rettigheder i en sådan forhandling, som man forsøger med denne verbalnote, er aldeles forkert.
Jeg vil også sige, at det er med til at svække den ene part i forhandlinger om selvbestemmelse inden for Kinas grænser, at man siger, at de ikke har den ultimative ret til selvbestemmelse.
Når ministeren siger, at det vil skade Dalai Lama og tibetanerne at kræve tibetansk selvstændighed, tror jeg, det er rigtigt, men det gør vi jo heller ikke; det er der jo ingen af os der kræver.
Det er heller ikke op til os at kræve det.
Hvordan skulle det overhovedet komme på tale?
Vi fastholder bare, at det er tibetanerne, der må tage stilling til det spørgsmål, og ikke den danske regering.
Der er så brugt en masse undskyldninger for knæfaldet, bl.a. at det er noget, man altid har sagt.
Vi har spurgt til, hvornår regeringen har sagt det, og har aldrig fået noget svar, for det er ikke sagt før.
Det er sagt, at det er en følge af etkinapolitikken.
Vi har spurgt, hvor det står, at det er en følge af etkinapolitikken, at tibetanerne ikke har ret til selvstændighed, men vi har ikke set svaret.
Derfor går man og opfinder argumenter for at forsvare det knæfald, man gjorde for den kinesiske ledelse.
Vi har haft en diskussion med Dansk Folkeparti om Grønland – og jeg kan se, at der rystes på hovedet, som om det ikke har noget med tingene at gøre, men det har det da.
Hvis man går ind for, at folk har ret til selvstændighed, gælder det da både palæstinensere, grønlændere og tibetanere.
Det er da et principielt synspunkt.
Derfor synes jeg ikke, at Dansk Folkepartis holdninger hænger sammen.
Jeg synes også, det er vigtigt at få frem i en sådan debat, at man ikke bare kan tage principper op og bruge dem, når man synes, man har brug for dem, men glemme dem i andre tilfælde.
Hvorfor har Danmark bøjet sig for kineserne i den her sag?
Det er jo sket.
Er det, fordi Kina er et stort land?
Så vil nogen sige, at det er på grund af økonomi.
Ja, måske, men når store virksomheder som f.eks. Novo og Vestas er i Kina, er det jo mere, fordi Kina har brug for dem, end det er den anden vej rundt.
Derfor vil jeg sige, at det er vigtigt at holde fast i, at de har den ret, for det styrker dem også i forhandlinger, som de heldigvis har nu med den kinesiske ledelse om at få mere selvstændighed.
Det støtter vi og er altså imod, at man på den her måde ligesom har svækket tibetanernes side rent principielt.
Jeg vil sige om de mange partiers forslag til vedtagelse – forslaget til vedtagelse fra Venstre, Socialdemokratiet, SF, De Konservative, Det Radikale Venstre og Liberal Alliance – at der er store fremskridt i det i forhold til verbalnoten, nemlig de fremskridt, at man nævner Dalai Lama, og man nævner problemer med menneskerettigheder, som skal løses.
Det er vi glade for, og det påskønner vi, men der er jo altså også den sætning, der hedder, at tibetanerne kun har ret til selvstyre inden for rammerne af den kinesiske forfatning.
De skal altså spørge den kinesiske folkekongres om, hvad de må få af selvbestemmelse.
Det mener vi ikke er korrekt; det er en gentagelse af verbalnotens dårlige formulering på det punkt, og derfor kan vi ikke stemme for forslaget til vedtagelse.