Bertel Haarder (V), 2016-01-15:
Tak, fru formand.
Hvis man f.eks. er en skole, som gerne vil bruge musik, film eller tekster, så er det jo altså ret besværligt at skulle bede om tilladelse hos hver eneste producent.
Derfor har vi kollektiv forvaltnings-organisationer.
De er mangfoldige, og deres struktur og form er vidt forskellige.
Det kan give anledning til udfordringer i en verden, hvor f.eks. musik og film jo ikke bare anvendes bredt i det enkelte land, men også i høj grad på tværs af grænser.
Det betyder jo, at rettighedshaverne risikerer at være i en meget forskellig situation i de forskellige lande.
Det tager lovforslaget højde for, da det fastlægger et fælles sæt spilleregler på tværs af EU.
Komponister, forfattere, skuespillere og andre rettighedshavere sikres derved samme minimumsbeskyttelse i alle medlemslande.
Man kan ikke snyde sig igennem ved at vælge det land, hvor man kan betale mindst eller undgå at betale.
Der kommer således klarhed over, hvornår vederlag skal udbetales til rettighedshaverne, og hvilke fradrag der kan tages.
Samtidig medfører implementeringen af direktivet, at der kommer fokus på gennemsigtighed i kollektiv forvaltnings-organisationerne.
Det vil også være til fordel for rettighedshaverne, for brugerne og for andre kollektiv forvaltnings-organisationer, som jo så kan kigge hinanden over skuldrene.
Lovforslaget indfører også mekanismer, der skal gøre det lettere at være udbyder af musik på internettet og gøre det lettere at få licenser, der dækker mere end en medlemsstat.
Lovforslaget er udarbejdet med to overordnede hensyn.
For det første er lovforslaget udtryk for en minimumsimplementering, som det også blev nævnt.
Der pålægges således ikke kollektiv forvaltnings-organisationerne strengere krav end dem, der følger af det bagvedliggende direktiv.
I den forbindelse har jeg det ligesom flere ordførere rigtig godt med lovforslagets løsning, som sikrer, at den nuværende struktur for medlemmer af forvaltningsorganisationer kan opretholdes.
Og det er en del af svaret til hr. Søren Søndergaard.
Jeg er i øvrigt i allerhøjeste grad beredt på at besvare alle tænkelige spørgsmål fra udvalget så godt, jeg kan, for det er jo meget kompliceret stof.
Derfor sendte jeg også ret meget informationsmateriale til samtlige ordførere, for med hensyn til kompleksiteten tror jeg at vi har brug for at hjælpe hinanden, og også med forståelsen.
Jeg har hørt ønsket fra både hr. Mogens Jensen og hr. Alex Ahrendtsen om bedre tid til implementeringen.
Jeg er ikke sikker på, at det er så let, men lad os se på det og gå så langt, vi kan.
Så kan jeg også forstå, at flere ordførere synes, at det er for lidt, at det kun står i bemærkningerne, at bestyrelserne for forvaltningsorganisationerne kan rumme nogen, som vælges af underorganisationerne, eller hvad vi nu skal kalde det.
Men jeg vil bare sige, at det, der står i bemærkningerne, altså er lige så godt som det, der står i lovteksten, så når der står i bemærkningerne, at bestyrelserne kan sammensættes på den måde, så gælder det.
Så kan jeg forstå på hr. Søren Søndergaard, at han i virkeligheden synes, at vi har underimplementeret, og det er jo dejligt at høre fra et medlem af et EU-modstanderparti, det er virkelig dejligt at høre, men jeg vil altså godt holde tungen lige i munden og sige, at for os EU-tilhængere er det altså vigtigt, at EU ikke får skyld for mere, end EU faktisk har skyld for.
Så hvis der er et eller andet, som nogle organisationer støder imod og spørger: Hvad er nu det for noget?
så er det en stor fordel, hvis det fremgår klart, hvad der kommer fra EU, og hvad der kommer fra Danmark.
Og det, der kommer fra Danmark, er jo altså lidt lettere at ændre end det, der kommer fra EU.
Og mon ikke også det er et argument, som hr. Søren Søndergaard inderst inde forstår.
Jeg ser som sagt frem til et grundigt udvalgsarbejde, hvor vi får kastet klarhed over alle tvivlsspørgsmål og forhåbentlig ender med at få meget bred enighed.