Per Clausen (EL), 2008-04-24:
Der er jo mange fordele ved at blive gammel.
En af fordelene er, at man kan huske mange ting.
Man kunne forestille sig, at der dengang havde været en socialdemokratisk minister, der havde sagt: Jamen det er fuldstændig rigtigt, at alle beslutninger skal træffes ude i kommunerne, men vi bestemmer naturligvis, hvor mange penge I får fra staten, og vi bestemmer også, hvad I skal opkræve i skat.
Når det nu er Venstre og Socialdemokratiet, kunne det jo selvfølgelig være, at Socialdemokratiet havde sagt: I skal mindst opkræve det og det i skat.
Man havde harmdirrende talt imod dette socialistiske, centraliserede statsstyre.
Det var så synspunktet dengang.
Det synspunkt har man så forladt nu, og det har man jo, fordi man har et politisk problem.
Det politiske problem er, at Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har besluttet sig for, at væksten i det offentlige forbrug skal være væsentlig mindre end væksten i det private forbrug.
Det har man forsøgt at gennemføre ved at lave nogle aftaler med kommunerne og Kommunernes Landsforening, der skulle sikre det.
Kommunalpolitikerne, som så skulle stå for udførelsen af det her, skulle stå for det hårde arbejde med at overbevise borgerne om, at det var bedre, at de selv beholdt pengene.
Til gengæld måtte de se, at skoler og daginstitutioner osv. forfaldt.
Det var de så ikke i stand til at overbevise borgerne om.
Jeg har stået i Århus, jeg har stået i Aalborg og talt med unge mennesker, som hævdede, at de sådan set var borgerlige, men som havde den klare opfattelse, at de ikke kunne forstå, hvorfor man ikke i kommunen, når man nu vil det i kommunen, kan få bedre vilkår i daginstitutionerne ved at betale lidt mere i skat.
Det, som nogle kommuner har gjort, er, at de, fordi de har været stillet over for meget omfattende krav, protester og reaktioner fra borgerne, har sat skatten op.
Det er beklageligt for Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti.
Resultatet af det er jo, at væksten i den offentlige sektor er blevet betydelig større, end det var planlagt.
Det skal dog siges, at regeringspartiernes medlemmer indimellem bruger det resultat, som de har gjort hvad de kunne for at bekæmpe, til at sige: Vi ønsker ikke at skære så meget ned, som vi sagde vi ville.
Det er så bare, fordi deres politik ikke lykkes.
Når det nu er sådan, at en vigtig del af det kommunale selvstyre er, at kommunerne kan skræddersy deres velfærdsydelser efter netop deres borgeres behov og vel at mærke også efter, hvordan borgerne selv opfatter at deres behov er.
Det er også en politisk prioritering, om man hellere vil prioritere et privatforbrug end et offentligt forbrug.
Det fører selvfølgelig til forskellige omkostninger og bliver afspejlet i forskellige skatteniveauer rundtomkring i kommunerne, og de her lovforslag, som vi behandler i dag, lukker i realiteten kommunernes mulighed for at opprioritere velfærdsydelser og finansiere dem igennem kommuneskatten.
Det er ikke så mærkeligt, for det er formålet!
Jeg synes bare, at man så måske skal lade være med at lade, som om man er vældig optaget af det kommunale selvstyre.
Det lovforslag, som vi så behandler her, har specifikt den konsekvent, at det fra den 1. januar 2009 ikke længere vil være muligt at skattefinansiere et midlertidigt øget aktivitetsniveau i en kommune, medmindre der samtidig i andre kommuner er behov for at sænke skatterne.
Det kan godt være ganske kompliceret, og det kan også være, at der i nogle kommuner faktisk er en ændret udgiftsstruktur osv., og hvis kommunerne går i gang med at forsøge at tilpasse skatten efter det og sætte skatten op, er forudsætningen for, at man ikke efterfølgende bliver straffet, at der er andre kommuner, der har den præcis modsatte udvikling.
Der er jo ikke nogen tvivl om - synes jeg - at et sådant forslag i væsentlig grad svækker det kommunale selvstyre, fordi en af grundstenene i det kommunale selvstyre efter Enhedslistens opfattelse er, at en kommune kan vælge at øge et serviceniveau ved samtidig at hæve skatten.
I modsætning til Venstre og De Konservative, der åbenbart har det synspunkt, at det at have en finger med i spillet, også når det handler om indtægterne, er en vigtig betingelse for at være uafhængig og selvstændig, så mener Enhedslisten faktisk, at det er selve grundprincippet, at man er i stand til selv at sætte skatten op.
Lad mig bare sige, at det er min oplevelse igennem mange år i politik, at der findes borgere og politikere - også i kommunerne - som lægger meget vægt på, at skatten ikke stiger.