runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-10-23:
Jeg er glad for, at det i dag virker, som om SF og Venstre deler utrolig mange værdier og synspunkter i forhold til den demokratiske kontrol med virksomhederne og til, hvor vi kan ende henne i et fremtidigt utopia.
Nej, helt seriøst hører jeg spørgeren sige, at der skal være rimelighed imellem det, at man sætter noget på spil, her en del af sin løn, og så det, man får igen.
Nu er både spørgeren og hans kollega, hr. Jakob Engel-Schmidt, jo ret konkrete i deres spørgsmål, som jeg er enig i, men jeg mener faktisk, at problemstillingen er endnu større.
Det her er et nybrud i den måde, man kan organisere sig på, et nybrud, som jeg hilser meget velkommen, hvis vi får rettet op på nogle af de ret grundlæggende ting, jeg synes er det problematiske i det.
Det er ikke noget, der skal træde i stedet for andre typer af virksomheder, men det skal være et godt supplement til det.
Når en virksomheds ledelse og medarbejdere kan finde ud af at indgå i en ny model, så skal der være ret og rimelighed, og det er der ikke i den foreslåede model endnu.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-10-23:
Vi behandler L 10 og L 16.
Vi har selv været med til at forhandle den her aftale.
Formålet er at indføre en forsøgsordning med medarbejderinvesteringsselskaber.
Vi synes, det er en god idé, at der kommer nye selskabsformer.
Der er problemer for mange virksomheder med at rejse kapital.
Vi tror, at de problemer ikke vil blive mindre i fremtiden, i kraft af at man udruller regulering hen over bankerne.
Men i det hele taget synes vi også, det er godt, at der er mulighed for mange forskellige selskabsformer.
Det giver mulighed for, at forskellige selskabsformer kan konkurrere med hinanden, og at man kan finde ud af, hvilke der er bedst til at skabe vækst og velstand, og de vil sandsynligvis blive mere udbredt.
Jeg må sige, at jeg deler Venstres forundring over, at nogle lønmodtagere kan blive tvunget til at investere deres løn i et selskab.
Det er jo mærkeligt, at der kan opstå sådan nogle om ikke misforståelser, så dog forskellige tolkninger af et lovforslag, som partierne har siddet og forhandlet.
Da jeg her gik ind i Folketingssalen, var jeg af den klare overbevisning, at det var sådan, at ønskede man som medarbejder ikke at investere i det selskab, man var ansat i, så kunne man ikke blive tvunget til det, selv om et flertal af ens kollegaer syntes, at det var en god idé.
Jeg må sige, at det er ret principielt for os, at et flertal ikke kan bestemme over et mindretal.
Der er ret principielt for os, at et flertal ikke kan bestemme, at et mindretal, uanset hvor lille det mindretal er, skal tvinges til at investere en del af sin løn mod sin vilje.
Det er selvfølgelig beklageligt, at vi står her og behandler et lovforslag, hvor der opstår sådan nogle misforståelser.
Men de her misforståelser må blive afklaret, og så må vi prøve at holde fokus på, at der er en bred enighed om, at vi synes, at det er en god idé, at der opstår nye selskabsformer.
Konklusionen på det er, at vi naturligvis, for vi har været med til at forhandle det, er positive over for, at der kommer en ny selskabsform med medarbejderinvesteringer.
Men der er altså nogle spørgsmål, der skal afklares her, og jeg er enig med Venstres ordfører i, at der er nogle fortolkningsspørgsmål.
Når der står, at alle lønmodtagere skal bidrage med en del af deres løn for at opnå ejerskab, så har vi altså også forstået det sådan, at dem, der så ikke ønsker det, selvfølgelig ikke opnår ejerskab, og det har de lov til.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-10-23:
Jeg er enig med ordføreren i, at det er lidt mudret i forhold til, hvordan man kan sige nej osv., men lad os se på modellen fra Bornholm og inspireres af den.
Hvis der var en eller anden form for kvalificeret flertal, en afstemning om, at man ville gøre det her, man ville oprette et sådant selskab, for ellers ville virksomheden lukke – hvis det endda var så tydeligt, at den ville gøre det – ville det så være en model, som Liberal Alliance kunne leve med?
Joachim B. Olsen (LA), 2014-10-23:
I forhold til bemærkningen om, at det skulle være synd for mig at leve i et repræsentativt demokrati, mener jeg ikke, at de to ting kan sidestilles her.
Altså, det er én ting – og det kan man godt være kritisk over for – at et flertal i befolkningen kan bestemme at tage penge fra et mindretal i befolkningen, men det står alligevel i modsætning til, at man er ansat i en virksomhed, hvor flertallet af ens kollegaer kan bestemme, at man skal investere en del af sin løn i den pågældende virksomhed.
Der er en forskel.
Hvad vi kan leve med, i forhold til om det var et kvalificeret flertal?
Jamen det er jo noget, vi må snakke om, for som jeg forstår det, står Venstre i dag og har en anden opfattelse af, hvad det her lovforslag egentlig indeholder på dette spørgsmål, og vi står med den samme forundring.
Nu må vi høre, hvad De Konservative, som også har været med til at forhandle det, siger.
Efter De Konservative har været på talerstolen, kan vi jo stå i den situation, at der faktisk er tre partier, som har en anden forståelse end regeringen af, hvad der egentlig blev aftalt rundt om bordet, og så må vi jo have en diskussion.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-10-23:
Jeg er enig i, at det godt kunne stå klarere, men jeg mener nu, at der står et sted i notatet, at hvis der er overenskomst på den pågældende virksomhed, skal fagbevægelsen selvfølgelig inddrages, og der skal også stemmes om det.
Jeg er også enig i spørgsmålet om, hvad det her med, som der står, at ingen skal kunne tvinges til at indgå, betyder.
Vi kan sagtens diskutere det videre under udvalgsarbejdet – jeg synes, der er nok at diskutere – men jeg vil bare høre Liberal Alliances ordfører, om det med det her lovforslag sådan helt principielt kunne lade sig gøre, at en eller anden form for kvalificeret flertal kunne beslutte en model som den, de havde på Bornholm.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-10-23:
Tak til ministeren for redegørelsen.
Jeg kunne se en forvandling, hvor ministeren, da han talte om ØD og OD, ligefrem blev til Anker Jørgensens barnebarn på talerstolen.
Det må være en glædelig oplevelse for enhver socialdemokrat.
Men jeg er sådan set enig med ministeren i, at det her er et godt forslag for de virksomheder, der ønsker at bruge dem, og vi støtter intentionen.
Jeg vil også gerne takke ministeren for at klarlægge nogle af de spørgsmål, som vi rejste i de bemærkninger, der netop er afgivet, bl.a. om konkurs – det afklarer i hvert fald noget af spørgsmålet – og så fyring.
Det sidste bringer mig så videre til at spørge: Mener ministeren så ikke, at man, hvis vi nu forestiller os, at man bliver fyret, og man så skal vente i en årrække på at få sine midler, hvilket jeg sådan set synes er okay, når man taler om risikovillig kapital, så samtidig bør have samme rettighed og stemmeret, som hvis det var, at man stadig væk var ansat i virksomheden, da man jo stadig væk har sine midler bundet aktivt og udviklende?
Det håber jeg vi kan snakke om.
Så må ministeren ikke misforstå vores mange spørgsmål.
Det handler blot om, at noget af det materiale, vi har fået oversendt fra ministeriet, på nogle områder indeholder en meget udtalt form af ambivalens.
Jeg skal skynde mig at gøre det kort: Det er blot, at der i et høringssvar står, at man ikke kan forpligte medarbejdere, der ikke ønsker det, og i bemærkningerne står der, at man kan tvinge medarbejdere med.
Det er sådan set det, der afstedkommer en del af mine spørgsmål.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-10-23:
Det kan jeg simpelt hen ikke svare på, for jeg er gået ind til forhandlingerne om det her lovforslag med den overbevisning, at det var sådan, at hvis der bare var så meget som én medarbejder, der ikke ønskede, at hans eller hendes løn skulle investeres i virksomheden, kunne vedkommende slippe for det.
Derfor kan jeg ikke svare på det spørgsmål, for det vil stadig væk være principielt anderledes end den måde, jeg har opfattet det her lovforslag på.
Jeg må så bare sige, at det ikke er usædvanligt, at der er forskellige opfattelser af, hvordan et lovforslag skal forstås, eller at der endda kan opstå misforståelser i forhandlingerne, endda når aftaler er færdigbehandlet.
Det er åbenbart også sket her, og så må vi jo bare tage en snak om det.
Jeg ser det egentlig ikke som mere kompliceret end det.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-10-23:
Det kan ministeren bekræfte.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-10-23:
Det glæder mig.
Vi får selvfølgelig også en diskussion i forhold til det store spørgsmål om deltagelsen.
Vi støtter jo intentionen i forslaget, men har brug for at blive klogere på en række områder.
Det virker, som om ministeren er velvillig til at hjælpe os og resten af Folketinget med de spørgsmål.
Mikkel Dencker (DF), 2014-10-24:
Jamen jeg anerkender, at der ikke noget problem lige nu, og jeg håber heller ikke, der bliver noget.
Derfor spørger jeg alligevel regeringen, om regeringen mener, at der altid skal være fri og lige adgang for vores nabolandes borgere til at bosætte sig i Danmark og modtage sociale ydelser fra dag et.
Skal der altid være det, uanset antallet?
Carsten Hansen (S), 2014-10-24:
Nu kan jeg forstå, at hr. Mikkel Dencker først får problemer med det grænseløse Norden og det nordiske samarbejde i det øjeblik, der er nogle, der bliver statsborgere i Sverige, som har en anden baggrund.
Det har vi ikke tænkt os at lave om på; vi har tænkt os at fastholde det gode samarbejde og vil gerne udbygge det.
Vi holder fast i, at vi gerne vil fjerne grænsehindringer, vi vil ikke etablere nye grænsehindringer.
Så må Dansk Folkeparti jo kæmpe for, at svenske statsborgere ikke skal have ret til at komme til Danmark.
Det må de selv om, men vi har ikke lyst til at tage den kamp – vi vil tværtimod gå den anden vej.
Steen Gade (SF), 2014-10-24:
Tak til ministeren.
Når nu ministeren understreger, at indsatsen for at fjerne grænsehindringer skal opprioriteres, så er mit spørgsmål til ministeren: Vil ministeren så sætte sig ned og prøve at gennemtænke det forslag, jeg kom med, om, at man er nødt til også at få en proces og en mekanisme, så man, når man fjerner grænsehindringer, er optaget af, at man harmoniserer til det højeste niveau eller i hvert fald til et højt niveau?
Carsten Hansen (S), 2014-10-24:
Først vil jeg sige, at jeg synes , det er en vigtig sag, og jeg synes også, vi har en tradition for i N orden, at vi diskuterer, hvor højt vi skal lægge os, og vi har ikke en tradition for at gå nedad, når vi gør det.
Jeg kan jo ikke i alle tilfælde garantere, at det bliver det højeste niveau.
Men det er da det, vi går efter, for vi har på miljøområdet og andre steder nogle meget, meget høje standarder i Norden.
Så jeg ser det egentlig ikke og har ikke oplevet det som et stort problem, vil jeg gerne sige, og jeg hører gerne om det, hvis der er nogle steder, hvor man skulle have harmoniseret nedad.
Men jeg har ikke hørt om det, vil jeg gerne sige, for vi ligger ret højt.
Det, jeg har foreslået i dag, er, at vi laver et konkret katalog over, hvad vi gerne vil arbejde med videre.
Vi skal jo mødes om ikke så længe og snakke om grænsehindringer.
Det andet, jeg har sagt, er, at vi nu nedsætter et råd, hvor både fagbevægelsen og erhvervslivet får repræsentation og kan rådgive, i forhold til hvad de også oplever.
Vi har haft meget stor glæde af at diskutere med byggebranchen, som jo har rettet henvendelse, og hvor jeg på et bilateralt møde tog det op med Norges samarbejdsminister her for nylig.
Jeg vil gerne også se resultater af det, vi laver, og vi vil gerne opprioritere det, ja.
Jeg har som sagt ikke oplevet, at der er et problem.
Jeg vil bare sige, at den brandsikringssag jo ikke er færdig.
Vi ved ikke, hvor den ender.
Så jeg ved ikke, om hr. Steen Gade kan spå om fremtiden – det var det, som Storm P sagde, nemlig at det sværeste at spå om, er fremtiden.
Men skulle der blive noget her, vil jeg gerne kigge på, om vi ikke kan harmonere til højeste niveau.
Det er det ene.
Det andet er: Lad os kigge på, om der skulle være nogle udfordringer eller problemer i det, og hvis der er det, så lad os tage det op igen.
Jeg har ikke oplevet, der skulle være nogle problemer i det, for vi harmoniserer mod det højeste niveau – som regel.
Hvis vi ikke gør det, er det, fordi der ikke er grund til det.
If it ain't broke, why fix it?
Hvis det er sådan, at det er ved at være broke, så lad os da se på, om ikke vi skulle gøre det.
Jeg vil faktisk gerne signalere en villighed til at gå ind i den diskussion og så tage den op og arbejde videre med den.
Bertel Haarder (V), 2014-10-24:
Angående brandsikring er det jo altså Danmark, som har særlig skrappe regler for, hvor tykke rockwoolpladerne skal være, og det har klima- og energiministeren så begrundet med, at danskerne ikke kan tåle at leve under de usikre svenske brandsikringsforhold.
Det er selvfølgelig det rene vrøvl, og derfor vil jeg godt støtte hr. Steen Gade og opfordre ministeren til, at Danmark i hvert fald gør sin del af arbejdet for, at vi på byggeområdet får fælles standarder, så vi også der kan købe og sælge på tværs af grænser.
Det var ikke noget spørgsmål, og ministeren behøver ikke at svare.
Carsten Hansen (S), 2014-10-24:
Jeg kan bekræfte over for hr. Bertel Haarder, at jeg gerne vil arbejde for, at vi får fælles standarder.
Steen Gade (SF), 2014-10-24:
Jamen jeg er glad for praktiske folk.
Det er faktisk derfor, jeg foreslår det.
Jeg synes bare ikke, ministerens svar var særlig imødekommende, når det kommer til stykket, for i forhold til det der med at sige, at sådan tænker vi alle sammen, er det jo ikke sådan, det er.
Altså, i EU har vi jo faktisk lavet sådan en mekanisme og er forpligtet på, at man skal harmonisere i den retning.
Så er det, jeg siger: Ja, det kan man jo da bare gøre, altså sige, at det må vi også gøre på nordisk plan.
Har jeg så nogle eksempler på det?
Jamen når man læser redegørelsen, som er medsendt, ser man jo, at der står et eksempel i den.
Jeg troede, det var en let sag.
Der står jo det om brandsikring.
Jeg gør mig ikke til dommer over det, jeg kan bare konstatere, at sådan en sag har vi på bordet, altså burde ministeren jo da også gribe ind og svare mig: Jamen det kigger vi på.
Vi kommer med forslag til, hvordan vi skal have sådan en mekanisme.
Jeg står altså ikke og beder om en fin mekanisme, ligesom man har i EU, når bare man har en mekanisme.
Mikkel Dencker (DF), 2014-10-24:
Tak til ministeren for den indledende tale.
Jeg hæftede mig ved, at ministeren går meget op i, at vi skal rydde grænsehindringer af vejen, og det vil jeg også medgive kan være rigtig godt i rigtig mange sammenhænge, men der kan også være sammenhænge, hvor det, at der er grænsehindringer, kan være et gode.
Jeg tænker her på, hvis vi på et tidspunkt står i en situation, hvor et stort antal af de mange asylsøgere, som Sverige nu modtager, og som får svensk statsborgerskab, vil søge videre til Danmark for at nyde godt af det danske sociale system.
Mener regeringen, at det i den sammenhæng fortsat vil være et gode, og at der ikke skal være nogen begrænsninger på, hvor mange svenskere der kan komme til Danmark og få sociale ydelser?
Skal det være helt grænseløst?
Carsten Hansen (S), 2014-10-24:
Jeg forsøgte faktisk – lidt humoristisk måske – at sige, at en bikini ikke skulle dække hele kroppen.
Det er, fordi delegationen i virkeligheden selv har bedt om, at redegørelserne får et særlig kort format.
I år har man bedt om, at vi i forbindelse med redegørelsen her diskuterer en række forskellige områder i forhold til reformarbejdet i Nordisk Ministerråd, grænsehindringer – det har jo været en del af det – og så selvfølgelig visionen for det videre arbejde i Nordisk Ministerråd, som vi har skrevet ind.
Så grænsehindringerne er en stor del af det.
Det er ikke, fordi der ikke foregår et omfattende arbejde – det vil man også kunne konstatere på sessionen i Stockholm – vedrørende det kulturelle i Norden.
Så her tror jeg vi er enige.
Så kan man altid sige: Skulle jeg nu gå på tværs af de ønsker, delegationen har haft, og sætte nogle andre på her?
Det er selvfølgelig altid noget, man kan vurdere, men jeg har jo for så vidt forsøgt i den redegørelse, jeg har givet til Folketinget, at følge det, vi har aftalt med delegationen.
Og jeg synes, at hr. Lars Barfoed skulle tage det op med delegationen, altså at der lægges vægt på kultur og den historiske del; så vil jeg gerne tage med ind.
Det, jeg blot vil sige med det, er, at der findes masser af nordiske publikationer, der omhandler det kulturelle, og der er et meget, meget omfattende samarbejde på det kulturelle område i Norden.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-24:
Jeg forstår som sagt godt, at Det Konservative Folkeparti er optaget af den her sag.
Jeg synes også, at den løsning, der bliver skitseret, har meget for sig, så jeg vil meget gerne undersøge potentialerne i den og de eventuelle barrierer, der måtte være.
Lad os vende tilbage til det.
Bertel Haarder (V), 2014-10-24:
Jeg vil gerne takke udenrigsministeren for både åbenhjertige og visionære svar på de indlæg, der har været.
Som jeg nævnte i mit indlæg, har Thorvald Stoltenberg været her i huset, helt præcist den 8. maj, og der undrede han sig på to punkter over manglende realisering af nogle af de forslag, han har fremsat i den såkaldte Stoltenbergrapport.
Det ene punkt vedrører ambassadesamarbejdet, som han absolut ikke synes er nået langt nok.
Man lukker ambassader i stedet for at samarbejde, og han kan ikke se, at der er noget i vejen for, hvis landene i øvrigt har en fælles udenrigspolitik på et felt, at en ambassadør kan vikariere for en ambassadør fra et andet land.
Som det andet punkt synes han ikke, at det er blevet til nok med den fælles nordiske maritime kystvagtstyrke.
Jeg synes, at det forslag om en fælles nordisk maritim kystvagtstyrke passer vældig godt ind i den debat, vi her har haft om Arktis, for det er et spørgsmål om en styrke i Arktis.
Det forslag aktualiseres yderligere af, at chefen for forsvarsakademiet, Nils Wang, som også er kontreadmiral, i det nye udenrigspolitiske tidsskrift, udgivet af Det Udenrigspolitiske Selskab, også foreslår, at vi overvejer en fælles nordisk sømilitærindsatsstyrke, altså ikke bare en kystvagtstyrke, men en fælles nordisk sømilitærindsatsstyrke.
Når en ledende dansk militærmand kan foreslå det, tyder det jo på, at Thorvald Stoltenberg var inde på noget rigtigt.
Derfor vil jeg blot spørge udenrigsministeren, om han er klar til at bede sine embedsmænd om at beskrive, hvordan det i givet fald kunne realiseres, så udenrigsministeren kan tage stilling til det.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-24:
Gode spørgsmål.
Med hensyn til den fælles ambassadetænkning er jeg meget enig i, at det er der både et smukt, praktisk og økonomisk stort perspektiv i.
Vi har jo allerede både i Berlin og i Maputo vist, at det kan gøres med stor ynde og arkitektonisk flot og også med en stor gennemslagskraft – tror jeg – for alle de lande, der er med.
Vi deltager faktisk også i tre ud af de fem projekter, der er nævnt i den ministererklæring, som hr. Bertel Haarder henviser til, nemlig i Yangon, Islamabad og Dakar.
Jeg ved så også, at det nogle steder, fordi jeg har været derude, giver nogle problemer.
Sjovt nok har det f.eks. givet en del problemer i Reykjavík, hvor vi havde overvejet at slå dem sammen, men hvor der simpelt hen, som jeg har forstået det, er kommet noget økonomisk knas i maskineriet.
Der kan være nogle fredningsbestemmelser; der kan være mange små djævle i detaljen, der gør, at det i praksis er svært.
Men jeg er egentlig enig i visionen, og jeg er enig i, at vi skal den vej, og så må vi forsøge at overkomme de barrierer, der er, uden at det dog skal blive en lukket klub, for nogle steder vil de baltiske lande også gerne være med.
Det er i øvrigt også et interessant perspektiv – synes jeg – at knytte de baltiske lande tættere til det nordiske samarbejde.
Men i den ånd, og det er også i den ånd, jeg hører det i, er jeg helt enig.
Hvad angår det mere forsvarspolitiske, synes jeg som sagt, at det lyder spændende.
Vi har nok her en grænseflade til Forsvarsministeriet, og jeg skal passe på, at jeg ikke får rodet mig for meget ud i, hvad regeringen påtænker at gøre her.
Men jeg har forstået, at forsvarsministeren inden for overskuelig tid deltager i en debat om det her i Tinget.
Men jeg synes da, at der er nogle interessante perspektiver i det, og dele af det fælles nordiske kystsamarbejde ligger jo helt rigtigt inden for Stoltenbergsamarbejdet, som vi ligesom har taget principiel stilling til, og som jeg i hvert fald gerne vil forfølge.
Bertel Haarder (V), 2014-10-24:
Jeg er glad for alle de fremskridt, der er sket, når det gælder ambassadesamarbejde, men når det gælder det Berlin, er det vel strengt taget en havemur, der er fælles.
Jeg er i øvrigt enig i, at man også kan samarbejde med andre lande.
I Litauen samarbejder vi, så vidt jeg husker, om et husfællesskab med Holland.
Og det kan også være udmærket.
Men jeg vil bøje mig for udenrigsministeren, når han mener, at det sidste spørgsmål hører til i den næste debat, hvor jeg også nok skal rejse det.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-24:
Jeg medgiver, at det i Berlin er løsningen, at vi har smeltet ambassaderne sammen.
Men jeg synes, at der er en signalværdi i, at når man ankommer dertil, er alle flagene der, og man kan se forskelligt nordisk design og arkitektur.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-24:
Jeg er også glad for, at ministeren tog noget pænt tøj på – det har vi andre også gjort, men jo kun efter evne – men jeg synes nok, at ministeren lige skulle kigge lidt på sit slips, for en socialdemokratisk samarbejdsminister burde da komme med et klart, fuldtonet rødt slips ved sådan en debat her.
Det var bare et kammeratligt råd.
Ellers synes jeg jo, at ministeren er sluppet udmærket fra start.
Jeg føler et engagement fra ministerens side i det nordiske samarbejde, og jeg synes jo, det er den første betingelse for, at vi kan få blæst nyt liv i det.
Jeg synes jo nok, jeg i min ordførertale havde nogle udfordringer til ministeren, som jeg havde set frem til at få nogle bemærkninger til.
Jeg vil ikke gentage alt her, men bare efterlyse en lidt klarere holdning til spørgsmålet om besparelser.
Hvad er de saglige begrundelser for, at man sparer på disse institutioner, der jo på mange måder er kerneinstitutioner i det nordiske samarbejde, og som hver især har en rigtig god begrundelse for deres eksistens?
Hvordan kan det hænge sammen med ministerens flotte bemærkninger om, at sammen er vi stærkere, og at vi også skal styrke vores samarbejde på sådan nogle områder?
Jeg synes ikke, det hænger sammen.
Carsten Hansen (S), 2014-10-24:
Jeg vil takke hr. Finn Sørensen for ligesom at komplimentere mit slips, men jeg synes nu, at det har den farve, som et rødt slips skal have, når man er socialdemokrat – og hr. Bertel Haarder viser også en fin farve her. Når det så er sagt, vil jeg godt sige, at jeg jo kom til midt inde i processen, hvor man var i gang med at implementere de her besparelser.
Jeg føler faktisk, og det er også det, jeg har talt med vores generalsekretær i det nordiske om, at det her har ført til nogle helt andre processer i det nordiske.
Jeg vil også godt sige, at vi jo i Danmark også har gjort det, at vi i det europæiske samarbejde har kigget på omkostningssiden og også her har lavet konsolideringer.
Derfor tror jeg, det er vigtigt, at vi har kigget hele vejen rundt.
Og så kan man jo diskutere den måde, som man udmønter det på.
Men vi har jo bevidst gjort det – i stedet for at det er Ministerrådet, der gør det – at vi har lagt det ud til de enkelte områder, hvor man har fundet besparelserne.
Men vi skal også vedstå, at man ikke kan spare på budgetter, uden at det går ud over nogen, for så har der i hvert fald siddet nogle, der ikke har lavet noget.
Eller også har der ikke været sket noget på områderne, og det tror jeg ikke på.
Så derfor er det vigtigt at sige det, men også at tilføje, at de besparelser, vi har foretaget, nogenlunde – i hvert fald indtil videre på en række områder – har svaret til det overskud, der har været på budgetterne, altså uforbrugte midler.
Alene i år står der 33 mio. kr. i uforbrugte midler, som nogenlunde svarer til den foreslåede nedskæring af budgettet.