runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-12:
Jeg tror, fru Pernille Rosenkrantz-Theil glemmer lidt, at det der med kommunismen heldigvis er overstået.
Der er ikke nogen, der taler om at gå i takt her.
Der er nogle, der taler om at sikre, at uanset børn er utrolig forskellige og skal undervises på meget forskellige niveauer og meget forskellige måder, skal de alle sammen have den samme chance her i livet.
Det er jo sådan, at fordi vi som mennesker er så forskellige, er det faktisk nødvendigt at behandle os forskelligt, hvis vi skal have en ens chance her i livet.
Nogle skal have meget mere hjælp end andre.
Derfor er det så vigtigt, at vi har de test, der sikrer, at vi ved, hvor børnene er, hvilket niveau de er på, og hvilken form for undervisning de skal have.
Med hensyn til det sidste kan jeg sige, at jeg er helt sikker på, at ministeren sikrer, at der leves op til de krav og de intentioner, der ligger i reformen.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-01-12:
Når vi taler om forskellig behandling, forskellige niveauer osv., er jeg nødt til at spørge ind til de her nationale test, som fru Charlotte Dyremose er så stor en tilhænger af.
Hvorfor er det så, at de enkelte lærere, at de enkelte uddannelsesinstitutioner ikke selv må formulere deres testmetoder, deres evalueringsredskaber?
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-12:
Vi kan sagtens blive enige om, at det er vigtigt, når man ikke har været på skolebænken i mange år.
Det er naturligvis helt forskellige former for test.
Det, der bare er vigtigt, er anerkendelsen af, at vi kan bruge de her redskaber til at sikre, at den enkelte uanset alder, uanset erfaring, uanset niveau, bliver passet ind lige præcis der, hvor vedkommende kan få det største udbytte af uddannelsessystemet.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-01-12:
Det er jo ikke noget svar.
Man kan sagtens med forskellige evalueringsredskaber og forskellige test nå til, at alle børn får den undervisning, som de har behov for, og som de har krav på.
Når fru Charlotte Dyremose er så optaget af, at staten skal ind og styre, hvad det er, der sker på testområdet, er jeg simpelt hen nødt til at have et svar på, om det er, fordi det er så vigtigt for De Konservative at kunne rangordne, kunne rangdele, kunne inddele, kunne offentliggøre, hvor det går bedst, så man kan få sit barn derhen, hvor der er flest ressourcer.
Hvad er det, De Konservative er så optaget af med hensyn til, at man fra statens side skal kunne lave de her test?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-12:
Jo, men jeg er jo glad for, at hr. Carsten Hansen anerkender, der er et problem
Men man kan ikke bare, når man indgår en aftale, henvise til, at der er nogle andre spørgsmål, som skal afklares ved siden af.
For det er afgørende vigtigt for, at det her forslag, denne reform, rent faktisk bliver gennemført, og at man får løst problemet med de ansattes løn- og arbejdsforhold, for ellers kan det være lige meget at vedtage det her forslag, hvis det ikke i praksis kan føres ud i livet.
Troels Christensen (V), 2007-01-12:
Da Venstres ordfører på det her område, hr. Kurt Kirkegaard, ikke kan være til stede, har jeg lovet at læse hans ordførertale op.
Dette lovforslag går ud på at følge op på de mål, der er sat i velfærdsaftalen samt i aftalen om udmøntning af globaliseringspuljen.
I disse aftaler satte man nogle overordnede mål.
Et af målene var, at alle unge skal have mulighed for at påbegynde og gennemføre en kompetencegivende ungdomsuddannelse.
I dag er det sådan, at stort set alle unge faktisk tager fat på en ungdomsuddannelse, men alt, alt for mange falder fra undervejs.
Alt for mange kommer ikke i gang igen, ej heller med en anden uddannelse.
En god uddannelse er for langt de fleste vejen til et godt job.
Den bedste vej til, at vi sikrer fremtiden, er derfor også, at vi sikrer gode uddannelser til alle unge, og virksomheder efterspørger samtidig også flere velkvalificerede medarbejdere, og dette vil med garanti stige i takt med globaliseringen.
Vi har derfor også ansvar for nu at tilpasse vore uddannelser, og kvaliteten og bredden i ungdomsuddannelserne skal være bedre.
Dette lovforslag er med til, at væsentlig flere unge påbegynder og helst gennemfører en kompetencegivende uddannelse.
De to uddannelsesområder, som lovforslaget tager fat på, er dels erhvervsgrunduddannelsen, og her er det sådan, at kommunerne bliver forpligtet til at skulle starte dem op, dels selve produktionsskolernes aktiviteter, hvor man går ind og sikrer, at der bliver nogle kombinationsforløb med erhvervsskolerne.
Derfor kan vi i Venstre også uden problemer anbefale vedtagelse af lovforslaget.
Martin Henriksen (DF), 2007-01-12:
Forslaget er en del af velfærdsforliget, og derfor kan jeg også med det samme afsløre, at Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Der er jo ingen grund til, at folk, der sidder derude og lytter, skal vente i spænding på, hvad vi mener om det her.
Forslaget lægger op til, at produktionsskolerne og erhvervsuddannelserne skal ruste sig til den udfordring, det er at sikre, at endnu flere unge får en kompetencegivende uddannelse.
Produktionsskolernes aktiviteter skal i højere grad end i dag målrettes kompetencegivende uddannelser, herunder især erhvervsuddannelserne, da der jo er en naturlig sammenhæng mellem produktionsskolernes nuværende aktiviteter og erhvervsskolesektoren.
Det samarbejde, som allerede eksisterer mange steder og fungerer udmærket, skal styrkes og udbygges.
Dansk Folkeparti mener, det er rigtigt, at man i højere grad end i dag skal kunne give merit for den unges forløb på en produktionsskole, så overgangen til en kompetencegivende uddannelse bliver mere overskuelig, og så den unge kan se en mening med hele forløbet.
Kommunerne bliver med forslaget forpligtet til at udbyde en erhvervsgrunduddannelse til de unge, som er faldet fra en ordinær uddannelse, eller som af den ene eller den anden grund har svært ved at komme i gang.
Det giver derfor god mening at bygge videre på produktionsskolernes pædagogik og erfaringer med denne gruppe unge.
Dansk Folkeparti har ved flere lejligheder understreget produktionsskolernes værdi, og vi har bl.a. i forbindelse med tidligere finanslovforhandlinger afvist at afskaffe skoleydelsen, da vi mener, at ydelsen tjener et fagligt og pædagogisk formål.
Derfor er vi også tilfredse med, at regeringen ikke fik held til at afskaffe ydelsen i forbindelse med velfærdsforhandlingerne, ligesom vi er tilfredse med, at den planlagte kommunalisering af produktionsskolerne, som regeringen ellers oprindelig havde lagt op til, heller ikke er blevet til noget.
I den forbindelse vil jeg da også gerne på Dansk Folkepartis vegne takke de øvrige oppositionspartier for et konstruktivt samarbejde i den henseende, men ellers synes jeg, at vi alle sammen kan være stolte af dette lovforslag, som jeg tror kan trække i den rigtige retning.
Jeg tror i øvrigt, at den bekymring, som fru Christine Antorini havde, er dækket ind af lovforslaget, i og med at der står, at produktionsskoleforløbet som hovedregel skal være 3 måneder, altså dermed ikke bombastisk lige 3 måneder.
Men det kan vi selvfølgelig få undersøgt i udvalget.
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-12:
Også i Det Konservative Folkeparti kan vi støtte dette forslag.
Lad mig starte med at sige, at vi er rigtig glade for, at det er blevet til en fælles målsætning, at vi skal have 95 pct. af de unge igennem en ungdomsuddannelse.
Det er jo utrolig vigtigt for alle unge mennesker, at de får den bedst mulige start her i livet.
Der er selvfølgelig nogle, som bare skal direkte ud på arbejdsmarkedet, for det er det, de fungerer bedst med.
Men i et moderne og meget vidensorienteret samfund er det altså en meget nødvendig forudsætning for langt de fleste mennesker, at de har de faglige kompetencer i orden, og at de dermed får den uddannelse, der skal bringe dem til at kunne få det job, der betyder, at de kan klare sig selv og fungere på det almindelige arbejdsmarked.
Derfor er vi utrolig glade for begge elementer i dette lovforslag og sådan set også i de kommende, vi skal behandle om lidt, nemlig at vi nu sikrer, at kommunerne er forpligtet til at tilbyde en erhvervsgrunduddannelse og også, at de, der kommer til at gå på produktionsskolerne, nu får nogle kombinationsforløb, forstået sådan, at de bliver introduceret til, hvordan uddannelserne vil være, nemlig de uddannelser, de forhåbentlig vil komme til at møde i deres fremtidige uddannelsesforløb.
Det er to elementer, som er med til at sikre, at vi forhåbentlig får langt flere med, og at det også bliver nemmere for en række unge mennesker at gennemføre deres uddannelse, så de heller ikke kommer til at spilde tiden ved at gå på en uddannelse, som aldrig rigtig bliver til noget, men får en uddannelse, som de kan gennemføre, og som de dermed kan bruge til gavn for sig selv, deres familie og for samfundet.
Margrethe Vestager (RV), 2007-01-12:
Det Radikale Venstre har set frem til førstebehandlingen af lovforslaget i dag.
Vi glæder os også med fru Charlotte Dyremose over, at det er blevet en fælles målsætning, at alle unge skal gennemføre en ungdomsuddannelse.
Vi glæder os på regeringens vegne over, at den er kommet med på målsætningen, eftersom det jo var et mål, som SR-regeringen satte allerede midt i 1990’erne.
At regeringen har svært ved at nå derhen, ved de fleste.
Den startede jo sin karriere som leder af Danmark med at afskaffe den frie ungdomsuddannelse, og derfor kan man sige, det er godt, at vi er kommet tilbage på sporet.
Derfor håber vi også, at vi kan få en konstruktiv diskussion af det spørgsmål, som fru Christine Antorini rejste, nemlig om loven i dens paragraffer og bemærkninger er stærk nok til at sikre, at den hovedregel, at man begynder på kombinationsforløb eller tilknytning til erhvervsuddannelse efter 3 måneder, netop bliver sådan en hovedregel, og at der tages skyldigt hensyn til de unges situation og deres mulighed for faktisk at komme ind i en konstruktiv læreproces.
Derfor håber vi meget, at man kan få en konstruktiv drøftelse af det i udvalget.
I forhold til erhvervsgrunduddannelsen synes vi, at der i høringssvarene er rejst en række interessante spørgsmål.
Det ene er spørgsmålet om, hvordan vi følger op på, at vores målsætninger faktisk bliver til virkelighed; at vi finder ud af, om det, at alle kommuner skal udbyde egu, også betyder, at flere unge faktisk får en egu, og at det ikke bare er de samme ressourcer, som bliver tørret tyndt ud, så det i realiteten ikke indløser den antalsmæssige målsætning, nemlig at flere unge, for hvem det er relevant at tage en egu, faktisk vil få den.
Et andet element er spørgsmålet om fortrængning.
Forudsætningen for, at man kan gennemføre en erhvervsgrunduddannelse, er jo, at der er en praktikplads.
I flere af høringssvarene bliver der lagt vægt på, at virksomhederne synes, at det er svært for ikke at sige forhindrende for deres oprettelse af egu-pladser, at de skal lave en praktikerklæring.
I flere af høringssvarene er det meget klart, at man egentlig ikke finder, at egu-elever og eud-elever konkurrerer om den samme type praktikpladser, men at det er en forskellig motivation, der får virksomhederne til at lave praktikpladser for henholdsvis erhvervsuddannelseselever og egu-elever.
Derfor synes vi også, vi skal have en grundig drøftelse af høringssvarene for at se, om vi kan fremme det, der er lovens formål, mest muligt i forhold til de indvendinger, der er rejst bl.a. af Håndværksrådet, men vist også af DA.
Det Radikale Venstre glæder sig meget til vedtagelsen af lovforslaget, og vi håber, at vi kan blive betrygget i forhold til de få forhold, vi har rejst her ved førstebehandlingen.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-12:
Jeg kan jo godt forstå, at hr. Carsten Hansen er en glad mand og glad for det her forslag, fordi det er et rigtig godt forslag, men jeg bliver nødt til at tilføje et »men«.
For vi risikerer at stå i den situation, at forslaget i hvert fald ikke inden for en overskuelig fremtid kan føres ud i virkeligheden.
Det skyldes, at vi har en meget stivnakket regering, som ikke har været i stand til – eller ikke har villet – give de lærere, der skal stå for undervisningen, de løn- og ansættelsesvilkår, som de havde før kommunalreformen.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-01-12:
Forslaget om en forbedret erhvervsgrunduddannelse er en vigtig forudsætning for at nå målet om ungdomsuddannelse til alle.
Derfor er det også vigtigt, at forslaget skrues ordentligt sammen, og som det ses af flere høringssvar, lader dette forslag jo noget tilbage at ønske.
Det er fint at forpligte den enkelte kommune på at oprette egu, for i 2004 havde kun 30 pct. af landets kommuner opretter egu-aftaler.
Vi kender alle mange kommuners dårlige økonomi og deraf følgende kassetænkning.
Staten har det overordnede ansvar for at nå målsætningen om ungdomsuddannelse til alle, og staten bør også være garanten for, at der på landsplan er ensartede tilbud til alle unge.
Måske var det også en idé at lytte til høringssvaret fra PSF, Produktionsskoleforeningen, der foreslår, at der etableres mulighed for praktik med udbetaling af skoleydelse i op til 12 uger, samt at man kunne yde tilskud til oprettelse af flere praktikpladser.
Jeg føler mig i øvrigt meget dækket ind af Socialdemokraternes ordførers henvisning til, at kombinationsforløbet selvfølgelig skal tilrettelægges ud fra den enkelte elev, og derfor skal der ikke nødvendigvis være en tidsgrænse på 3 måneder.
Jeg vil se frem til udvalgsarbejdet, for som sagt synes jeg, at det er et udmærket forslag, men med plads til forbedringer.
Troels Christensen (V), 2007-01-12:
Jeg faldt lige over den bemærkning, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil kom med, hvor hun siger, at færre får tilbudt en egu med den her ordning.
Det har jeg lidt svært ved at se for mig, da det jo er sådan, at kommunerne nu bliver forpligtet til at oprette egu for alle dem, der ikke er i gang med en ungdomsuddannelse eller har et arbejde.
Så der kunne jeg da godt tænke mig at få lidt flere ord på den bekymring.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2007-01-12:
Jamen problematikken er jo selvfølgelig, at man førhen har kunnet flytte mellem kommunerne, og det kan man ikke med det nuværende forslag.
Bertel Haarder (V), 2007-01-12:
Tak til ordførerne for den meget brede opbakning til forslaget.
Jeg glæder mig til i udvalget at få opklaret de ting, som er blevet rejst.
Hvis vi skal nå målsætningen om, at 95 pct. af de unge skal have en uddannelse, skal alle sejl sættes, og alle muligheder skal bruges.
Produktionsskolerne er helt centrale, fordi de i højere grad kan gøres til indgangsporte eller forberedelsessteder til erhvervsuddannelser, og erhvervsgrunduddannelsen er central, og derfor bliver det nu 100 pct. af kommunerne i stedet for kun 40 pct. af kommunerne, som udbyder erhvervsgrunduddannelse.
Så har det spørgsmål, om ikke det er for firkantet, at man skal indgå meritgivende kombinationsforløb efter et produktionsskoleforløb på mere end 3 måneders varighed, været rejst af flere ordfører.
Og det kan godt være, det i nogle tilfælde er for firkantet, og derfor står der også »som hovedregel« nederst på side 4 i bemærkningerne, netop som fremhævet af hr. Martin Henriksen.
Der står: »Efter forslaget om ændring af lov om produktionsskoler i lovforslagets § 2, skal der som hovedregel indgå meritgivende kombinationsforløb til kompetencegivende uddannelse i et produktionsskoleforløb af mere end tre måneders varighed.«
Der står altså »som hovedregel«.
Jeg havde god tid til at læse dem i juleferien og fordybede mig faktisk i nogle af dem, og det er en god vinkel at få på lovforslaget at læse høringssvarene.
Og jeg vil godt sige et par ord til LO’s forslag i høringssvaret om, at man ikke bør kunne tage egu-elever i en virksomhed, som er godkendt til almindelige elever.
Så jeg tror ikke, vi får flere pladser, og jeg tror ikke, vi gavner de unge, ved at forbyde, at virksomheder, som kan godkendes til almindelige pladser, også kan tage egu-elever.
Men man skal selvfølgelig være opmærksom på, om der sker et skred.
Det er jeg helt enig i.
Så spørger fru Pernille Rosenkrantz-Theil om ikke disse kombinationstaxametres størrelse er et problem, og her kan man på side 5 i bemærkningerne til lovforslaget se, hvordan netop kombinationsforløbstaksten nu forhøjes og udvides til at omfatte alle meritgivende elementer fra de erhvervsrettede ungdomsuddannelser og ikke kun fra de tekniske grundforløb.
Man skønner, at det vil give en udgift svarende til 350 årselever ekstra om året, og det er i penge fra 7 mio. kr. i 2007 til 14,5 mio. kr. i 2010.
Så der er altså tænkt på det, og hvis fru Pernille Rosenkrantz-Theil ønsker mellemregningerne, altså vil vide, hvordan vi er nået frem til det, og hvorfor det ikke er blevet et større beløb, så vil jeg naturligvis levere sådanne beregninger i udvalget.
Jeg synes, sagen har fået en meget positiv behandling her i salen, og det tror jeg også den får her udvalget.
Vi vil i ministeriet være behjælpelige med alle tænkelige beregninger og svar på de spørgsmål, der måtte rejses.
Christine Antorini (S), 2007-01-12:
Når vi er bekymrede for, om det alligevel bliver begrænsende, at man hovedsagelig efter 3 måneder skal starte på et kombinationsforløb på en produktionsskole, så er det jo netop på grund af de eksempler, som er nævnt i bemærkningerne til lovforslaget på side 7.
Derfor vil jeg lige nævne det, for det tror jeg gør det nemmere i udvalgsarbejdet.
Der er nemlig to eksempler, der er nævnt som undtagelser:
Men det er jo et eksempel, der dækker de ressourcestærke af dem, der går på produktionsskolen.
Det andet eksempel er, hvor man siger, at det er meningsløst, at de starter på et kombinationsforløb, fordi de har brug for at komme ud i fleksjob ude på arbejdsmarkedet.
Det er de eneste to eksempler, der er.
Men det, vi er optaget af, er, at der er nogle unge, der har brug for, at de 3 måneder måske ikke er 3 måneder, men 4 måneder eller 5 måneder, for at de overhovedet er parate til at kunne indgå i et kombinationsforløb.
Eksemplerne viser i virkeligheden, at de 3 måneder virker begrænsende, og det håber jeg vi kan få en konstruktiv drøftelse af, for min fornemmelse er, at intentionen er, at den gruppe unge, som har brug for lidt mere end 3 måneder, skal kunne få det.
Det kan de bare ikke rigtig, sådan som det er formuleret i eksemplerne.
Bertel Haarder (V), 2007-01-12:
Jeg kan udmærket forstå det eksempel, der her er givet, og lovforslaget er jo også indrettet, så der kan tages hensyn til det.
Vi skal blot erindre, at vi altså har brug for at lægge et større pres på produktionsskolesektoren, sådan at det i hovedsagen bliver en indgang til de ordinære uddannelser eller til egu, ikke som en kritik, men fordi vi har denne kæmpe samfundsopgave foran os, at 95 pct. af de unge skal have en uddannelse, og her beder vi så om, at produktionsskolerne gør en endnu større indsats for det.
Ellers må vi jo drøfte det i en forligskreds.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Troels Christensen (V), 2007-01-12:
I dette lovforslag tager man fat på at tilpasse forberedende voksenundervisning samt at styrke læse-, skrive- og regneindsatsen.
I lovforslaget foreslås det bl.a., at selve aldersgrænsen på de 18 år for deltagelse i forberedende voksenundervisning ændres, eller rettere sagt, at undervisningsministeren fremover kan fastsætte regler om at kunne fravige den her aldersgrænse på de 18 år for visse målgrupper.
Denne ændring har bl.a. den store fordel, at man kan kombinere den forberedende voksenundervisning med arbejdsmarkedsuddannelserne.
Voksen- og efteruddannelsesaktiviteterne er allerede store i dag.
Alligevel har
alt for mange voksne alvorlige problemer med at læse og skrive
Især ikkefaglærte samt læse- og skrivesvage deltager jo mindre, end andre gør, i voksen- og efteruddannelse.
Lovforslaget her er med til at styrke læse-, skrive- og regnefærdighederne for voksne.
Samtidig sikres det i forslaget, at der kan fastsættes regler om adgang til undervisningen.
Man sikrer altså via test, at der kun optages deltagere, for hvem forberedende voksenundervisning er det rette tilbud, og lovforslaget her vil gøre det muligt, at undervisningsministeren kan yde tilskud til konsulentvirksomhed inden for lovens område.
Man vil således kunne styrke den opsøgende indsats og dermed også kunne styrke den enkeltes uddannelsesvalg og dermed også på sigt give et kompetenceløft til rigtig mange voksne.
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-12:
Nej, det er en sikring af, at de elever, der har det svært, har svært ved at lære noget, har svært ved at tilegne sig stof, får den samme chance her i livet, som de elever, der stormer gennem skolesystemet, fordi de har det nemt, og fordi de har ressourcestærke forældre, der kan hjælpe dem til det.
Carsten Hansen (S), 2007-01-12:
Først vil jeg glæde mig over, at Enhedslisten også anerkender de fremskridt, der ligger i forslaget.
Det andet er jo først og fremmest et overenskomstspørgsmål, men spørgsmålet er så, om regeringen i virkeligheden har levet op til deres egne intentioner i strukturreformen.
Vi taler om de lærere, der er på VUC-centrene, hvor man jo i virkeligheden ikke har villet leve op til de krav, regeringen har i sin egen strukturreform, nemlig at man skulle ansættes på uændrede vilkår.
Men der er jeg nødt til at sige, at jeg forventer, at regeringen selvfølgelig lever op til det, de selv har skrevet i strukturreformsforslaget, nemlig at det skulle fortsætte på uændrede vilkår, og at der ikke skulle være nogen, der skulle have forringede vilkår.
Må jeg så ikke sige noget andet, når jeg nu har ordet omkring det her, nemlig at VUC skal være dem, der administrerer retten til at sikre, hvem der er udbydere på det her område.
Det har vi jo kritiseret også i strukturreformen, og det er en af svaghederne ved den strukturreform og kan måske være en lille smule blokerende, fordi VUC jo fremover bliver dem, der skal beslutte, om AOF eller FOF eller andre kan få retten til at udbyde.
Der mener jeg, der er et demokratisk underskud, som vi i fællesskab skal lave om, når vi har haft et valg om et par år.
Carsten Hansen (S), 2007-01-12:
Det var de helt berettigede bemærkninger fra fru Pernille Rosenkrantz-Theil, som får mig til at ville stille et enkelt spørgsmål.
Det er min erfaring gennem mange år, også som uddannelsesmenneske herinde, at det største problem i virkeligheden har været at få merit, så man har fået anerkendt sine kompetencer, og at vores uddannelsessystem i virkeligheden ikke er gearet til det.
Vil fru Pernille Rosenkrantz-Theil ikke anerkende, at det i virkeligheden er et større problem, end at vi risikerer – og det er jeg enig i – at man forringer det ved at sige, at nu kan en faglært eller en, der har forholdsvis meget efteruddannelse, ikke få en fuld uddannelse?
Det største problem har efter min opfattelse været, at uddannelsessystemet ikke har anerkendt de her kompetencer og i virkeligheden bare har sagt, at man kan starte forfra, og skulle man have merit, kunne man jo være kommet til dansktimerne, hvis man havde en hf-eksamen, der var nogle år gammel eller noget andet.
Det var bare lige for at høre, om det i virkeligheden ikke er her, hovedproblemstillingen ligger.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2007-01-12:
Jeg er fuldstændig enig i, at det naturligvis er det største problem.
Det er i øvrigt også et problem for folk, der kommer fra andre lande end lige præcis Danmark.
Så der er en lang række områder, hvor det ville være rigtig godt, hvis vi i Danmark var lidt bedre til at anerkende nogle kompetencer, der er opnået på anden vis end gennem det her meget firkantede og formelle uddannelsessystem.
Så det er jeg fuldstændig enig i.
Der er blot det, at selv om man så laver en forbedring, skal man jo ikke være blind for de risici, man løber ved at lave de forandringer.
En af dem er naturligvis, at en arbejdsgiver spiser en medarbejder af med at sige: Jamen søde ven, nu går du der hen, og så finder du lige ud af, hvad dine kompetencer egentlig er.
Når medarbejderen så kommer tilbage med et stykke papir, hvor der står, at man har fået diplom på, at man kan nogle bestemte ting, så siger arbejdsgiveren: Der kan du selv se, du har slet ikke behov for at tage nogen efteruddannelse.
Det er altså bare for, at vi ikke på forhånd hylder det så meget, at vi glemmer de ting, der kan være problematiske.