Eyvind Vesselbo (V), 2009-04-28:
Vi så jo gerne, at returprocenten på dåserne blev 100.
Det ville jo være helt optimalt, at der ikke var nogen dåser, som kom ud i naturen, og at folk kunne gå tilbage og hente de penge, de har betalt.
Jeg har så forstået, at det, at returprocenten nu kun - kun i gåseøjne er 84, er regeringens skyld, fordi regeringen ikke har gjort nok for, at dåserne kommer tilbage.
Altså, det er jo at fordreje virkeligheden noget.
Det er jo ikke regeringens medlemmer eller Venstres folketingsmedlemmer, der går rundt og smider dåserne ude i naturen.
Det er vel nok heller ikke Socialdemokratiets medlemmer af Folketinget, der gør det; det kunne de nok aldrig finde på.
Det er jo befolkningen, som ikke er miljøbevidste nok, ikke naturbevidste nok, men bare smider dåserne i naturen.
Vi forhøjer panten her med det dobbelte.
Og så kunne man jo stille spørgsmålet: Hvor ved man egentlig fra, at det hjælper?
For jeg mener: Virkeligheden fortæller jo noget ganske andet.
I 2004 blev panten på dåser nedsat, og ifølge Socialdemokratiets filosofi - og det er jo filosofi, men ikke på særlig højt niveau - skulle antallet af dåser i naturen så stige og returprocenten falde.
Der er sket det modsatte siden 2004.
Det kræver jo egentlig en forklaring, at returprocenten stiger og antallet af dåser i naturen bliver mindre, når man sætter panten ned.
Derfor hænger det her forslag ikke sammen, det er ikke logisk, for man kan ikke bare sige: Nu forhøjer vi panten, og så får vi den udvikling, vi godt vil have.
Nej, det her kræver noget helt andet.
Det kræver en mentalitetsændring i befolkningen, det kræver, at man laver nogle informationskampagner, oplysningskampagner, og som ministeren jo meget klogt sagde, er det den vej, vi skal gå.
Det er ad den vej, vi får en større returprocent.
Jeg må sige, at jeg synes, at 84 pct. jo egentlig er et meget pænt tal.
Men det er langtfra tilfredsstillende, for som jeg sagde i starten, er 100 pct. jo meget, meget bedre.
Her i dette tilfælde er det ene tal, der er højere end andet, bedre, men det er det ikke, når det drejer sig om panten.
Vi har jo allerede nu hørt en diskussion om konsekvenserne, hvis man skulle forhøje panten.
Det kunne jo være, at man forøgede grænsehandelen, og hvad ville der ske, hvis man forøgede grænsehandelen?
Ja, så kunne der vel komme endnu flere dåser i naturen, for det er jo netop de tyske dåser, der er det største problem i Danmark.
Når man går ud og samler ind og finder dåser i naturen, er langt den overvejende del af de dåser, der ligger i grøftekanterne og inde på markerne - og dem, som køerne kommer til at spise - jo tyske dåser.
Så med dette forslag kunne man jo frygte, at der kom flere af den slags dåser ud i naturen altså dem, der ikke er pant på - for det er jo meget nemmere at have med at gøre.
Jeg forstår så, at der skiller Venstres og Socialdemokratiets vande.
Vi mener ikke, der skal flere dåser ud i naturen.
Jeg synes, det er en ærlig sag, at Socialdemokratiet har det sådan, at det ikke gør noget, at vi måske risikerer det.
Jeg synes bare ikke, det er særlig pænt over for naturen og over for de køer, som tager dåserne ude i naturen og sluger dem.
Så jeg synes, at det er et risikabelt forslag - et risikabelt forslag for dyrene og for naturen.
Men det er helt i orden, at vi har nogle forskellige opfattelser af det.
Det er jo derfor, vi er medlemmer af forskellige politiske partier.
Så vi kan altså ikke støtte det her forslag, fordi vi ikke vil skade naturen; vi vil ikke øge grænsehandelen, og vi mener faktisk slet ikke, at en pantforøgelse vil gavne situationen.
Så det skal stå helt klart, hvorfor vi ikke kan støtte det her: Det er ikke, fordi vi ikke vil have færre dåser i naturen, tværtimod.
Det er jo den måde, vi griber det an på - det er den måde, man skal handle på.