runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2010-06-04:
Jo, men jeg synes altså selv, vi gør en dyd ud af ikke at tale udenom: Vi er i Dansk Folkeparti imod, at der kommer en fattigdomsgrænse, for det vil være at foregøgle danskerne, at det kan være med til at forbedre den sociale indsats.
Altså, det kan det jo ikke.
Man kan da kigge på mange andre lande, som har en officiel fattigdomsgrænse; USA har en officiel fattigdomsgrænse.
Jeg ved ikke, om man vil påstå, at amerikanerne er et forbillede i forhold til at hjælpe økonomisk udsatte eller socialt udsatte; det vil man vel ikke.
Man kan også finde mange andre lande, som har en fattigdomsgrænse, og hvor det heller ikke har medvirket til, at de er blevet bedre til at forebygge de sociale problemer.
Så man foregøgler folk, at man ved at indføre en fattigdomsgrænse – som man i øvrigt ikke selv ved hvor skal ligge – så kan løse de sociale problemer i Danmark, og det er forkert.
Jeg synes i øvrigt også, det ville klæde Socialdemokraterne, som siden 2004 – siden 2004 – har efterlyst en fattigdomsgrænse, at sige, hvor den grænse skulle ligge.
Nu står vi i 2010, og man er stadig væk ikke i stand til at sige, hvor den fattigdomsgrænse, som man foreslog i 2004, skal ligge henne.
Det her er ligesom al anden politik, vi ser fra venstrefløjen, nemlig tom snak; der er overhovedet intet i det, og det er da et eller andet sted at gøre grin med folk – fortsæt bare.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-06-04:
SF har jo gentagne gange stillet det her forslag hernede i salen, og vi har også spurgt, om det kunne være den ene eller den anden model.
Der har man jo også stemt imod.
Jeg synes i stedet for, at man skal være mere ærlig og sige, at man er imod, at der er en fattigdomsgrænse.
Nu går vi ind og siger, at man skal nedsætte et udvalg, som skal kigge på, hvor grænsen skal være.
For det er da klart, at det er meget alvorligt; når man laver en fattigdomsgrænse i et land, der er så rigt som Danmark, skal det gøres ordentligt, og eksperterne skal vurdere det.
Der er jo mange ting, man skal tage hensyn til.
I Norge går de f.eks. ind og spørger, hvor lang tid man har været fattig.
Og så er der jo forskellige grænser; i EU har man sat det i antal procent, i OECD har de gjort det på en anden måde.
Det er jo også derfor, at vi – selv om mange folketingsmedlemmer synes, de er de klogeste her på jorden – synes, at der altså også er noget ekspertise udefra, som man kan trække på; det er det, vi gentagne gange har sagt.
Derfor synes jeg, at Dansk Folkeparti skylder os et svar på: Er det ikke, fordi man i bund og grund bare er imod, at der er en fattigdomsgrænse i Danmark?
Martin Henriksen (DF), 2010-06-04:
Nu har venstrefløjen jo i rigtig lang tid argumenteret for, at vi skal have en officiel fattigdomsgrænse i Danmark.
Man har så været lidt usikker på, hvor den her fattigdomsgrænse rent faktisk skulle ligge, og i lang tid har man jo kritiseret Dansk Folkeparti og også regeringspartierne for ikke at bakke op om venstrefløjens fattigdomsgrænse.
Men det er jo lidt svært at bakke op om en fattigdomsgrænse, som man ikke engang selv ved hvor skal ligge, og derfor synes jeg ærlig talt, at diskussionen er blevet lidt hul, og efter en politisk sæson, hvor det hule og den store intethed sådan har taget overhånd, er det jo meget karakteristisk, at venstrefløjen slutter af med et beslutningsforslag, og at man bl.a. kritiserer Dansk Folkeparti for ikke at ville tage stilling til en fattigdomsgrænse, samtidig med at man ikke ved, hvor fattigdomsgrænsen skal ligge.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-06-04:
Vi skal stemme om, hvorvidt vi skal have en fattigdomsgrænse i Danmark.
Det er ikke det, hele beslutningsforslaget går ud på.
Det går mere ud på at nedsætte et udvalg, der skal kigge på, hvor der skal være en grænse, men ikke på, om der skal være en grænse.
Det mener vi i SF, Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og Enhedslisten.
Vi mener, at det er rigtig vigtigt at synliggøre det antal fattige, der er i Danmark, men også at gå aktivt ind og tage et ansvar i forhold til, hvad man kan gøre, for at de mennesker kommer ud af fattigdom.
De nye planer, der kommer fra regeringen, med børnechecken, der ryger for de familier, som har lidt for mange børn – det synes Dansk Folkeparti åbenbart –
vil også bevirke, at 13.000 ekstra børn vil blive ramt af fattigdom.
Her har vi så et Dansk Folkeparti, der gentagne gange siger, at de er de udsattes stemme, og igen har vi fremsat et beslutningsforslag her i Folketingssalen, der muliggør, at man kan gå ind og give en håndsrækning til de her fattige familier, men det vil Dansk Folkeparti ikke være med til.
De Konservative sammen med Venstre siger selv, at de lave kontanthjælpsydelser, dvs. loft over kontanthjælp, starthjælp og 300-timers-reglen, er fattigdomsindikatorer.
De erkender selv, at det er fattigdomsindikatorer, men de vil ikke afskaffe det.
Jeg synes, det lyder utrolig mærkeligt i mine ører, at man på den ene side erkender, at de er med til at skabe fattigdom, men på den anden side – når det kommer til stykket og vi skal stemme om de her forslag hernede i salen – vil man ikke afskaffe dem.
Hele den her dagpengesituation vil også gøre, at der er rigtig mange mennesker, der vil ende på kontanthjælp og senere hen vil blive ramt af loft over kontanthjælp, fordi jobbene ikke hænger på træerne.
Men her har man muligheden for, at vi kan gå ind og gøre en forskel i forhold til de her mennesker, som er ramt af fattigdom: at vi aktivt ligesom mange andre EU-lande tager diskussionen i den her fattigdomsdebat, sætter en grænse og efterfølgende gør noget for at bekæmpe fattigdommen.
Det er det, vi mener i SF, Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og Enhedslisten, og jeg håber at der måske også blandt de borgerlige er nogle, der synes, at det er på tide, at vi får gjort noget for at stoppe fattigdommen.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-06-04:
Jeg har fuld forståelse for, at der sikkert ville have været stor modstand.
Men mit spørgsmål gik egentlig helt konkret på: Hvis hr. Steen Gade selv kunne vælge, hvor var det her testcenter så blevet placeret?
Colette L. Brix (DF), 2010-06-04:
Jeg kan jo så konstatere – og jeg tror, at fru Mette Frederiksen må blive glad – at det her netop viser sig, at der ikke er ført blokpolitik.
Tværtimod, der har vi haft fokus på bolden.
Vi har haft fokus på de små selvstændige erhvervsdrivendes, 160.000 små virksomheders vilkår i Danmark.
Det, vi er gået efter, har været at få et resultat, sådan at man kunne gå ind og få undersøgt de diskrimineringer, der er på f.eks. skatteområdet og beskæftigelsesområdet, af de små selvstændige her i landet.
Vi har især været inde at se på, at der, når små selvstændige f.eks. betaler til en forsikring igennem 25-30 år af deres liv, har været utrolig mange barrierer for, at de overhovedet kunne få det opfyldt, som man normalt får opfyldt med en forsikringsordning, netop at få nogle penge.
Der er næsten ikke nogen grænser for det; de skulle stå på hovedet i spande og rive hele deres butik ned, for at de overhovedet kunne få nogle penge.
Og det samme gjaldt faktisk, når de skulle på efterløn; så var det således, at de skulle have solgt butikken, solgt hele varelageret.
Og alle, der har med virksomheder at gøre, ved, hvor svært det er at sælge et varelager sådan med ét; det kan godt foregå over et stykke tid.
Men det var ikke bare det, man skulle sælge, man skulle næsten også sælge konen med.
Og der har vi så været sammen – alle partierne i Erhvervsudvalget på nær et – om at gå ned i at se på: Hvad kan vi gøre her?
Hvad kan vi arbejde med?
Og hvad kan vi få ud af det her? Der vil jeg godt sige tak til alle mine kollegaer.
Tusind tak for den opbakning, jeg har fået til det her.
Det var en svær fødsel, men barnet blev født, og vi kom igennem med det.
Tak skal I have for det.
Martin Henriksen (DF), 2010-06-04:
Jeg synes igen, at der bliver sagt mange ting, som ganske enkelt ikke passer.
Fru Mette Frederiksen ved jo udmærket godt, at der på socialområdet bliver ført bred politik.
Der bliver jo indgået brede politiske forlig netop på socialområdet – i høj grad på socialområdet.
Det kan man slå op og se i Folketingets referater, og man kan følge med i medierne og se, at der rent faktisk bliver indgået meget brede forlig på det her område.
Men jeg synes helt ærligt, at når man siden 2004 har sagt, at en fattigdomsgrænse kan være med til at løse de økonomiske og sociale problemer, vi har i Danmark, så er det da at gøre grin med vælgerne, at man stadig væk så lang tid efter ikke ved, hvor den fattigdomsgrænse skal ligge, som man har kritiseret andre for ikke at bakke op om.
Og så er alt den her snak om, at det er teknik, og at vi skal have et udvalg, jo bare udenomssnak.
Hvorfor indrømmer man ikke bare, at man har gjort grin med vælgerne?
Mette Frederiksen (S), 2010-06-04:
Jeg synes, det er rigtig godt, at vi får den her diskussion, fordi vi jo nærmer os en meget, meget principiel diskussion, og det er: Synes vi som parlamentarikere, at det grundlæggende er en god idé at gennemføre alt med det snævrest mulige flertal?
Jeg er helt klar over, at Dansk Folkeparti nok som det eneste parti her fuldstændigt og aldeles vedkender sig blokpolitikken og aldrig kunne drømme om at efterstræbe, at man samtaler om tingene, at man søger dialogen, at man søger de brede løsninger.
Jeg bliver bare nødt til at erindre Dansk Folkeparti om, at vi i Danmark har en årelang tradition for på de mest afgørende og vitale samfundsområder at søge løsninger, der rækker hen over den politiske midte.
Hvad enten vi diskuterer folkeskolepolitik, sender vores soldater i krig eller laver kommunalreform, er vi nogle, der grundlæggende har den overbevisning, at man skal søge det bredest mulige flertal.
Jeg siger gerne fra den her talerstol, at den dag, vi kommer til at indføre en fattigdomsgrænse i Danmark, håber jeg, at det bliver med flere stemmer end kun fra den nuværende opposition.
Jeg håber på, at i hvert fald et af de borgerlige partier – det kunne sagtens være Det Konservative Folkeparti – efter et folketingsvalg, hvor mandaterne måtte se anderledes ud, har lyst til at bakke op omkring det her.
Det er sådan set derfor, vi gør tingene, som vi gør.
Martin Henriksen (DF), 2010-06-04:
Det var en let og elegant måde at feje et spørgsmål fuldstændig af banen på.
Socialdemokraterne siger, at vi skal nedsætte en kommission af kloge folk, der har forstand på fattigdom, for så kan de finde ud af, hvor en fattigdomsgrænse skal ligge.
Så må man jo sige, at Socialdemokraterne har meget lidt forstand på problemstillingen.
Hvis man siden 2004 har sagt, at vi skal have en fattigdomsgrænse og samtidig ikke selv har kunnet finde ud af at definere, hvor den skal ligge henne, så må det jo være, fordi man ikke rigtig har forstand på problemstillingen.
Man har ellers haft god tid til at tænke over, hvor den fattigdomsgrænse skal ligge.
Det eneste, man sådan hovedløst kan sige heroppefra, er, at det handler om teknik, og teknik skal vi ikke tale om, fordi det ikke hjælper noget, forstår jeg.
Men hvis det er teknik at finde ud af at få en fattigdomsgrænse, og man mener, at en fattigdomsgrænse hjælper, så forstår jeg ikke helt sammenhængen i argumentationen.
Og så lad mig bare sige i forhold til de sociale ydelser, hvor venstrefløjens bud er at hæve de sociale ydelser, at det rent faktisk er sådan takket være kontanthjælpsloftet og starthjælpen, at der er en hel masse mennesker, der er kommet i arbejde, og det har jo faktisk hjulpet dem og deres familier til at få nogle bedre forhold.
Benny Engelbrecht (S), 2010-06-04:
Jeg skal blot takke alle partier i Folketinget for den velvillige behandling af det fremsatte forslag.
Med de ændringsforslag, vi her stiller, imødekommer vi de ønsker til forslaget, der har været under førstebehandlingen og udvalgsarbejdet.
Jeg håber dermed også, at Tingets partier efterfølgende vil kunne stemme for forslaget.
Per Clausen (EL), 2010-06-04:
Jeg er jo helt enig i, at nogle dyr er farligere end andre dyr.
Det er en vigtig pointe, som det er værd at huske.
Så vil jeg bare for god ordens skyld sige, at det, der jo er problemet her, er, at jeg ikke har meget forstand på hundes farlighed, bortset fra at nogle hunde altid har lyst til at bide mig, har jeg observeret.
Det er meget mærkelige racer, de fleste er små og relativt ufarlige.
Men pointen her er jo, at vi nedsætter et udvalg, som har forstand på det her, fordi vi ikke tror, vi er eksperter i alt.
Dette udvalg kommer med nogle forslag til indgreb, og så finder man på nogle ekstra indgreb, som udvalget sådan set selv siger ikke virker, og som formentlig heller ikke vil blive retsforfulgt med nogen stor ihærdighed, så grundlæggende er det et helt tosset forslag.
Hvis det nu var socialisterne, der var kommet med sådan et forslag, ville man sige, at det var et rigtig godt eksempel på socialisternes hang til at forbyde alting, men så lider Dansk Folkeparti i hvert fald af den samme svaghed.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-06-04:
Jamen det er jo helt tydeligt at høre, at Enhedslisten slet ikke tager denne problemstilling seriøst.
Om man ikke ved, de er farlige, om de egentlig er farlige – ja, der er altså hunde i Danmark, som er mere farlige end andre hunde, og hvis vi taler om katte, er der også nogle katte, som er mere farlige end andre katte.
Det betyder f.eks., at man har flere katte forsvarligt buret inde i Zoologisk Have, og jeg vil da gerne høre, om Enhedslistens ordfører ikke kan bekræfte, at hos nogle forskellige dyrearter er der altså forskellige racer, som kan være farligere end andre.
Per Clausen (EL), 2010-06-04:
Så vidt jeg husker, indførte den socialdemokratisk-radikale regering faktisk forbud mod to hunderacer på et tidspunkt, hvor der var 2.000 hunde, som man sagde var farlige.
Nu siger fru Marlene Harpsøe, at der nu er 20.000 farlige hunde, og det ved jeg ikke hvor hun ved fra.
Der findes måske 20.000 hunde, som tilhører forskellige racer, så er der alle blandingsracerne, og så er vi måske oppe på 300.000-400.000.
Men vi ved jo ikke, om de er farlige, medmindre fru Marlene Harpsøe mener, vi har sikkerhed for, at alle hunde, der tilhører en bestemt race, er farlige, og andre hunde ikke er farlige.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-06-04:
Jeg må så også sige, at efter grundig søgning i det flotte folketingsarkiv, som vi har, ved jeg, at Dansk Folkeparti faktisk under den tidligere regering og den socialdemokratiske justitsminister Frank Jensen gik til Frank Jensen og spurgte, om det ikke var en idé at gøre noget ved de her aggressive hunde.
Det ville man ikke gøre dengang, og hvad har det så ledt hen til?
Det har ledt hen til, at vi i Danmark har omkring 20.000 farlige hunde gående rundt i dag, og man må jo sige, at det ikke ligefrem er omhu.
Men når det så er sagt, vil jeg sige til Enhedslistens ordfører, som jeg synes egentlig startede sin ordførertale med at gøre grin med det her emne, at jeg ikke synes, det ligefrem er betryggende, at man laver sjov med det her.
Det er jo ikke sjovt for dem, det går ud over, det er jo ikke sjovt for de børn, der bliver bidt, og det heller ikke sjovt for de hunde, som bliver bidt.
Jesper Langballe (DF), 2010-06-04:
Jeg må sige, at jeg synes, hr. Per Clausen tager utrolig letfærdigt på det her problem.
Alting går op i statistik, og hvor ved man det fra, hvor ved man fra, at visse hunde er farlige?
Hvor ved man fra, at der er hunde, der overhovedet bider?
Er det ikke bare noget, som nogen har fundet på?
Jeg er nødt til at sige til hr. Per Clausen, at vi jo alle sammen ved, hvad det her drejer sig om.
Det drejer sig bl.a. om, at der er visse kyniske, voldsfikserede rockertyper, der fører sig frem med en hund som et truende våben.
Sådan en farlig kamphund er jo et våben, som man kan bruge til at skræmme livet af andre mennesker med, og det synes jeg ikke hr. Per Clausen skulle tage så let på.
Må jeg så i øvrigt sige med hensyn til rottweilerne, at det jo er sådan, at politiet selv har gjort forsøg med at bruge rottweilere som politihunde, men har opgivet det, fordi de simpelt hen bed for hårdt.
De var for farlige.
Bente Dahl (RV), 2010-06-04:
Jeg tager ordet her for at gøre det helt klart, at vi også i Det Radikale Venstre er optaget af at løse det problem, vi mener der er med farlige hunde i det offentlige rum.
Vi vil lave love på et sagligt grundlag.
Det lovforslag, vi har til tredjebehandling i dag,
er sat i verden for at løse problemet med hunde, der går til angreb på andre dyr og på mennesker.
Vi vil meget gerne bidrage med løsninger på det problem, som vi mener det er.
Men L 163 har en forbudsliste med et antal bestemte racer, og det vil ikke medvirke til at løse det problem, vi har.
Lovforslaget indeholder mange gode forslag i øvrigt, men forbudslisten er ren signalpolitik, den er usaglig, i bedste fald uden virkning, og i værste fald gør den det værre, fordi de mennesker, der vil have kamphunde, blot krydser nogle racer, så de får en race, der ikke står på listen, og som måske er mindst lige så farlig som dem, der er på listen.
Vi vil i Det Radikale Venstre undlade at stemme, og det gør vi, fordi der i øvrigt er gode ting i L 163, men det indeholder denne meget usaglige forbudsliste.
Peter Skaarup (DF), 2010-06-04:
Jeg synes bare, at det savner logik, at man ikke af hensyn til dem, der gerne vil være fri for at have kamphunde løse i gaden, vil støtte det forslag, som der er tale om her.
Det, forslaget jo netop sørger for, er, at der kommer et forbud mod de farlige hunde, men jo også, at de ikke bliver aflivet, men får en mundkurv på.
Så det er humant både over for dem, der har farlige hunde, og det er humant over for alle dem, der gerne vil undgå at blive bidt – det er, uanset om det er mennesker eller deres hunde – af farlige hunde.
Så alt det, som burde være det, som alle dyrevenner gik ind for, er indeholdt i det her forslag, og det er derfor, jeg bare ikke forstår det.
Hvis SF er imod det, er det i orden, og så skal man sige nej, og det er sådan, jeg har hørt fru Karina Lorentzen Dehnhardt her under debatten i dag, og stemme rødt.
Men hvis man er for, at der skal gøres noget, bør man da sige ja og ikke trykke på ved ikke-knappen, som man åbenbart har tænkt sig at gøre.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-06-04:
Jeg har også godt lagt mærke til, at man i Dansk Folkeparti profilerer sig som dyrenes venner, men fakta er jo også, at der er nogle af Dansk Folkepartis venner, som faktisk er sure over det her forslag, og som jeg har fået breve fra.
Så det er åbenbart kun nogle af dyrevennerne, som Dansk Folkeparti er dyrevenner for.
Det helt store problem, vil jeg sige til hr. Peter Skaarup, er jo, at vi ikke ved, hvad en farlig hund er.
Vi ved simpelt hen ikke, hvad en farlig hund er.
Vi har ikke noget fagligt eller sagligt grundlag.
Der er hunde, som står på den her liste, som ikke engang er forbudt i andre lande, men som man har taget med bare lige for at fremtidssikre listen.
Man har overhovedet ikke nogen viden om, hvor farlige de her hunde er.
Til gengæld er rottweileren ikke på listen, og den ved vi fra den sparsomme og måske uholdbare statistik, vi har, faktisk er en af de hunde, der bider flest mennesker i Danmark.
Det er det, der er det store problem for mig her.
Jeg vil rigtig gerne gøre noget ved farlige hunde, og vi har også stillet nogle forslag, forslag, som er med i den her lovgivning, og når vi trykker på ved ikke-knappen, er det, fordi vi faktisk støtter den del af forslaget, men vi støtter ikke forbuddet.
Peter Skaarup (DF), 2010-06-04:
Jeg hæftede mig ved, at SF's ordfører på et tidspunkt sagde, at Dansk Folkeparti ikke var dyrevenner, fordi vi ville stemme for det her forslag.
Jeg ved ikke, om det er forbigået SF's ordfører, at vi har rigtig mange dyrevenner og ejere af hunde, der er rigtig bange for at gå ud med deres hund på offentlig gade eller gå ud i en hundeskov med deres hund, fordi vi har de farlige hunde i form af nogle af de kamphunderacer, vi taler om her.
Derfor kan jeg jo egentlig ikke forstå, som det nu fremgår af den her tillægsbetænkning, vi har fået forelagt, at S og SF – det er jo det her alternativ – og De Radikale ikke har fundet ud af, at de skal støtte det her forslag.
Der er et eller andet, der ikke hænger sammen.
Enten synes man, at det her forslag er rigtig elendigt, og så stemmer man imod, eller også synes man, at det er godt, at der bliver gjort noget, og så stemmer man for.
Nu trykker man så på den gule knap, ved ikke-knappen.
Det er da for ringe.
Skulle man ikke se at finde ud af, hvad man mener?
Synes man, der skal gøres noget, eller synes man ikke, der skal gøres noget?
Vi er ikke i tvivl.
Af hensyn til de hundeejere, der har nogle flinke, søde og rare hunde, skal vi gøre noget, og derfor skal vi støtte forslaget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-06-04:
Selvfølgelig skal hunde aflives, hvis de er farlige, og de skal da i hvert fald aflives, hvis de har skambidt.
Muligheden for straksaflivning var også en del af SF's forslag, og det er også en del af det lovforslag, der bliver vedtaget nu, og den mulighed har der ikke været før.
Så langt er vi i hvert fald enige.
Men aflivning kommer jo ikke kun på tale i de tilfælde, hvor hunden er farlig, aflivning kommer også på tale her for de 400.000 blandingshunde, hvis ejere ikke kan bevise, at hunden ikke indeholder en af de 13 racer, der står på listen.
Hvis ejeren ikke kan bevise, at den hund, som politiet anmoder om der skal føres bevis for, ikke indeholder en af de her 13 hunderacer, er udgangspunktet jo, at hunden skal aflives.
Dermed rammer det altså ikke kun hunde, som er decideret farlige.
Jo, hvis man vælger at bruge den definition, at de 13 racer her er farlige, men det har vi jo netop hør der ikke er noget statistisk, fagligt eller sagligt grundlag for at sige.
Jesper Langballe (DF), 2010-06-04:
Nu sagde fru Karina Lorentzen Dehnhardt haps og tog mig til indtægt for sine egne synspunkter, men det er der ikke nogen dækning for.
Jeg gjorde opmærksom på, at dyr ikke er strafansvarlige.
Det betyder ikke, at jeg deler fru Karina Lorentzen Dehnhardts – synes jeg – inkonsekvente synspunkt om, at man ikke kan aflive dyrene.
Selvfølgelig kan man det.
Hvis de er farlige, skal de aflives.
Jeg gør bare opmærksom på, at det er noget, man gør for at slippe for faren, slippe for risikoen og ikke for at holde hundene ansvarlige eller strafansvarlige.
Det er bare et spørgsmål om at få orden i begreberne.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-06-04:
Jeg synes ellers, jeg har gjort det forståeligt, at når vi trykker på undladeknappen i dag, er det, fordi vi støtter halvdelen af forslaget.
Det er en god idé.
Det er et forslag, vi selv har stillet.
Det er et forslag, som vi oven i købet har fået bekræftet af politiet er et forslag, som vil virke, når man vil begrænse problemerne med farlige hunde.
Når vi ikke stemmer grønt, er det, fordi vi absolut ikke kan acceptere et forbud, som ikke kan anbefales af de mennesker, som ved noget om hunde.
Vi har været optaget af at finde løsninger på problemer med farlige hunde, som vi ved virker, som kan håndhæves effektivt, og som bliver håndhævet.
Per Clausen (EL), 2010-06-04:
Jeg ved jo godt, at hr. Jesper Langballe og Dansk Folkeparti grundlæggende er modstandere af at basere politik på viden.
Det ved jeg godt, og det kan også være i orden.
Så vil jeg bare sige, at det jo ikke passer, når hr. Jesper Langballe siger, at jeg ikke har taget denne sag alvorligt.
Som jeg sagde i mit indlæg, gjorde jeg det allerede i 2005, hvor der ikke var noget i TV 2 eller B.T. om det.
Jeg tog sagen op over for den daværende justitsminister, og jeg har gentagne gange taget sagen op, for jeg vil gerne have løst det her problem på en saglig og fornuftig måde.
Så er der jo ingen grund til at genere mennesker med urimelige forbud.
Så vil jeg spørge hr. Jesper Langballe, som åbenbart ikke er ret glad for rottweilere, hvorfor de nu ikke er blevet forbudt.
Det er jo rigtigt, at de tit bruges som et våben af rockerlignende typer.
Det kan jeg bekræfte hr. Jesper Langballe i, det er jeg stødt på mange gange.