Lene Hansen (S), 2009-05-14:
Det er dejligt, at vi igen kan få lejlighed til at drøfte den udvikling, som vi ser for os i landdistrikterne og yderområderne, og der er jo rigtig mange embedsmænd, der har været involveret i at offentliggøre de to redegørelser, som vi har fået tilsendt i dag; der er rigtig mange ministerier, der er indblandet, og der er en meget bred vifte af aktiviteter, som berører forskellige ministerier.
Da jeg læste redegørelserne igennem, slog det mig, at der overhovedet ikke er omtalt nogen form for problemer eller fejlslagne projekter - alt er godt.
Man kan lige svinge sig op til at indrømme, at en fjerdedel af kommunerne ikke har lavet en landdistriktspolitik, men det kan jo aldrig være Christiansborgs skyld.
Alt er beskrevet og listet op, men det er ikke beskrevet så præcist, som vi politikere kunne ønske os.
Vi vil nemlig gerne følge med i, hvilke succeskriterier regeringen har med indsatsen, vi vil gerne se, hvilke projekter der er lykkedes, og vi vil bestemt gerne vide, hvor mange penge der er gået til nogle projekter, som aldrig skulle have haft en krone.
Og det glæder mig, at fødevareministeren udtrykker ønske om det samme.
Det siger sig selv, at når alt i redegørelserne beskrives som godt, er det meget svært at finde noget at debattere.
Det, vi oplever, er knap så rosenrødt som det billede, der tegnes i rapporterne.
Da loven om udvikling i landdistrikterne blev vedtaget, var der fire hovedmål, som vi Socialdemokrater var meget enige i, selv om vi godt nok endte med at stemme imod loven.
Den lov skulle nemlig fremme en stærkere konkurrenceevne inden for landbrugserhvervene, give flere iværksættere og lokale arbejdspladser, få skabt varierede landskaber, rig natur og rent miljø og skabe attraktive levevilkår i landdistrikterne, der bidrager til at styrke sammenhængen mellem land og by.
Og regeringen arbejder for at opfylde disse mål, men når man dem?
I den regionalpolitiske redegørelse skriver man, at der er fokus på faktorer, der har betydning for befolkningens levevilkår, og tallene for befolkningsudvikling, uddannelse, indkomst, beskæftigelse, ledighed og indkomstoverførsler er alle sammen faktorer, der beskriver levevilkårene, og de ligger for land- og yderkommunerne under landsgennemsnittet, og det skal der jo gøres noget ved.
Hvis lovens formål skal opfyldes, skal der investeres massivt for at sikre et Danmark i balance.
Det er jo åbenbart regeringens fremtidige målsætning.
I øjeblikket ser det ud til, at vi balancerer på det ene ben.
I disse år forstærker lovgivningen en tendens til centralisering.
Regeringen har med strukturreformer og manglende finansiering gjort sit til at skævvride Danmark.
Begrebet Det skæve Danmark er genopstået.
Centralistiske beslutninger om en politireform og en domstolsreform er med til at forværre situationen i yderområderne.
Sundhedsområdet centraliseres mere og mere.
Sygehusplanen lukker mange af de akutte modtagelser og de mindre sygehuse i landområderne.
Bliver man syg i Vestjylland, ja, så må man køre langt efter et sygehus med en akutfunktion.
Når sygehuse lukker og behandlingerne centraliseres på få sygehuse, påvirker det lokalbefolkningen, især når det handler om tryghed, ønsket om nære tilbud og behovet for lokale arbejdspladser.
Hvis centraliseringen i sundhedssektoren fortsætter, vil antallet af job i sundhedssektoren også formindskes, og dermed vil endnu flere videnarbejdspladser søge mod de større byer.
Regeringens centraliseringspolitik er derfor årsagen til en meget dårligere grobund for landets yderkommuner i fremtiden.
Betydningen af at have en god infrastruktur i yderområderne er værd at nævne som et vigtigt rammevilkår for etablering af arbejdspladser, men da også for at forkorte transporttiden for ambulancerne, når ulykken er ude i yderområderne.
Sundhedsministeren har jo lovet, at ingen må vente mere end 15 minutter, før ambulancen er fremme ved patienten.
Uddannelse er der flere af ordførerne, der har berørt som et helt basalt rammevilkår i yderområderne, men også på uddannelsesområdet går tendensen mod mere centralisering.
Vi mener, at der er et stort behov for at beholde ungdomsuddannelserne ude lokalt.
Regeringen arbejder nærmest imod sin egen målsætning om, at 50 pct. af alle unge skal gennemføre en videregående uddannelse.
Uden uddannelsesmuligheder kommer bosætning og erhvervsmuligheder ud i en negativ spiral, jo flere barrierer, f.eks. nedlæggelse af lokale busruter, der stilles op, for at de unge kan komme til et uddannelsessted inden for rimelig afstand, jo mere går det ud over uddannelsesniveauet i dette land, og det har vi da ikke råd til.
Hele forudsætningen for, at vi uddanner i den danske befolkning, ligger i folkeskolen, og i disse år tvinges landkommunerne til at nedlægge velfungerende skoler, alene fordi der ikke er midler til at opretholde tilbuddene.
I rapporterne står der, at skolelukninger ikke er årsag til, at lokalsamfundene må lukke og slukke.
Det er simpelt hen ikke rigtigt.
Når man fjerner skoler og pasningstilbud fra de mindre samfund, bliver det umuligt at få en tilflytning af ressourcestærke personer i gang igen.
Hvis vi mener noget med, at Danmark skal være i balance, skal det ikke være børnene på landet, der skal have de dårligste muligheder for skolegang.
Ikke nok med, at de små skoler nedlægges, de få kulturtilbud forsvinder også i disse år, antallet af biblioteker er reduceret kraftigt, og foreningslivet lider.
Når skolerne forsvinder, jamen så forsvinder lærerne jo også, og de har gennem generationer været idrætsforeningernes og andre foreningers drivkraft.
Jeg ved, at der i mange kommunalbestyrelser er en oprigtig vilje til at beholde levende, små landsbysamfund, men det koster.
I dag målrettes der slet ikke penge til at understøtte en fortsat bosætning.
Det er ikke nok at sætte en udsigtsbænk op eller at oprense et gadekær.
For at sikre beskæftigelsen i yderområderne er uddannelsestilbud som sagt vigtige - uddannelsestilbud af alle afskygninger.
De almene gymnasier nyder fordel af et specielt udkantstilskud, men hvor er de faglige uddannelser henne i det spil?
Mener regeringen ikke, at disse uddannelser skal have samme fordel?
Andelen af unge, der tager en erhvervsfaglig uddannelse, er 35 pct. i landdistrikterne og 33 pct. i hele landet, og det peger jo klart på, at erhvervsskolerne skal sikres i udkantsområderne med et udkantstilskud, så skolerne er sikret et reelt driftsgrundlag.
Skolepraktikken skal sikres lokalt, især under krisen nu som er særlig hård ved bygge- og anlægssektoren.
Og endelig mener vi, at voksenuddannelserne er vigtige at etablere i udkantsområderne, for at man kan videreudvikle og opkvalificere arbejdskraften lokalt.
Yderområderne oplever desværre i disse år et markant fald i antallet af arbejdspladser, ikke bare som følge af krisen, men også som følge af strukturændringerne i de primære erhverv i Danmark.
Ikke mange er længere beskæftiget ved landbrug og fiskeri.
Landbrugene bliver større og større og mere og mere mekaniserede, og det samme kan siges om fiskeriflåden.
Arbejdsløsheden vokser hastigt i landområderne, fordi det er her, de arbejdspladser findes, der er mest følsomme over for kriser.
Det gælder især inden for bygge- og anlægssektoren, her rammer krisen altid først, og da landdistrikternes andel af beskæftigede inden for denne sektor er næsten dobbelt så stor som de større byers, ja, så påvirkes landdistrikterne jo langt kraftigere og hurtigere.
Redegørelserne siger indirekte, at uligheden kommunerne imellem er blevet mindre, men beregninger, der er foretaget, godt nok efter at krisen virkelig er sat ind, viser, at uligheden stiger.
Det nævnes kort, at yderkommunerne er blevet ramt hurtigere end andre kommuner af den finansielle krise, så derfor er det ikke længere korrekt at udtale sig om en formindsket ulighed mellem landets kommuner, og regeringens skattepakke er jo med til yderligere at understrege denne udvikling.
Vi har også et danmarkskort, som klart viser, at det er i yderområderne, de fattige bor.
Det er uhyre problematisk, fordi store forskelle mellem regionerne fører til et endnu mere opdelt Danmark, hvor yderområderne igen bliver taberne.
Længerevarende fattigdom øger risikoen for, at de sociale problemer bliver til en ond cirkel, hvor fattigdommen går i arv i generationer.
Derfor er det et noget fortegnet billede, der skabes i de to redegørelser, vi debatterer i dag, og teksten indrømmer det.
Men det deprimerende er, at der ikke sættes en strategiplan op som et bolværk mod det, man ved der vil komme på grund af krisen, eller en plan for, hvad der skal gøres, for at hjælpe yderområderne.
Regeringens indsats for at skabe et Danmark i balance er slået fejl, det tilstår man selv i indledningen til den regionalpolitiske redegørelse, men nu kommer der så et samlet udspil til efteråret, der skal sikre en sammenhængende regionalpolitisk indsats.
Må jeg spørge: Hvad er det for en indsats, der er sket indtil nu?
Hvad er det egentlig for pejlemærker, man har uddelt de mange milliarder efter?
Hvilke retningslinjer er det egentlig, de mange nedsatte vækstfora og lokale aktionsgrupper har haft at arbejde ud fra?
Og hvorfor er det nu pludselig nødvendigt at fremlægge et samlet udspil?
Uden en samlet politik på området er det tvivlsomt, om der overhovedet har været en målelig effekt af de mange penge, der er givet ud.
I redegørelserne er der fokus på lokale tiltag, hvor det er de lokale personer og organisationer, der skal drive værket, og det gør de rigtig godt.
Der er masser af ildsjæle derude, men det er jo herinde på Christiansborg, vi iværksætter tiltagene, og det er vores ansvar at sikre, at der er målelige effekter, målelige resultater af de mange penge, vi sender ud.
Men regeringen ved altså ikke, om de mange initiativer har haft nogen som helst effekt.
Socialdemokraternes primære fokus i landdistrikts- og regionalpolitikken er, at rammevilkårene for udkantsområderne sikres gennem gode muligheder for arbejdspladser, uddannelse og sundhedstilbud.
Vi har set mange forskellige problemer præsenteret i Kommunaludvalget af landets borgmestre, og jeg håber, regeringen vil lytte til de mange protester og gå i gang med at ændre på udligningssystemet, så et mere retfærdigt Danmark kan skabes.