runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pelle Dragsted (EL), 2016-05-17:
Tak, formand.
Jeg synes, det er ærgerligt med den arrogance, altså den nedladende måde, som ordføreren taler til mig og mit parti på.
Det synes jeg er helt unødvendigt; det er jo fint, at man kan være uenige om noget.
Men det må stå for ordførerens egen regning.
Det, vi foreslår i det her beslutningsforslag, er jo sådan set i meget høj grad det, som i øvrigt også er besluttet siden – i en kreds, som vi så ikke har været inviteret ind i – nemlig at Danmark skal arbejde for at beskytte den danske realkredit.
Altså, det, vi skriver, er jo bare, at vi – når de her Baselkrav skal gennemføres som direktiver – skal søge en undtagelse fra den del af lovgivningen, der kan være skadelig for den danske realkredit.
Så jeg forstår slet ikke, at ordføreren i den udstrækning kan male sig op i et hjørne over et forslag, som hele Folketinget deler hensigten i.
Vi foreslår jo ikke, at vi skal melde os ud af EU.
Vi foreslår bare, at regeringen, når det her skal forhandles igennem, skal sikre – hvis der er elementer i det, der ligger i Baselkravene, som er et problem, og som kan skabe nogle store udfordringer i de danske realkreditinstitutter – at der søges en undtagelse fra dem.
Så ja, jeg forstår hverken tonen eller ordførerens tilgang til det.
Ida Auken (RV), 2016-05-17:
Hvis Enhedslisten mener, at det, man foreslår nu, er det, regeringen gør, hvorfor er det så, at man tager det i Folketingssalen i dag?
Hvorfor er det, at man skal pålægge regeringen at gøre det, den allerede gør?
Det minder mig lidt om min mor, som fortæller mig, at jeg skal tage kopperne ud af opvaskemaskinen, mens jeg er i gang med det.
Hvad er formålet – hvis det, der faktisk bliver resultatet, er, at folk nu ikke kan forstå, hvorfor vi sidder i Folketingssalen og diskuterer det her?
Er det, at så kan Enhedslisten stille sig op og sige, at man har gjort alt, hvad man kunne, og når nu der kommer nogle nye krav, er det i hvert fald ikke deres skyld – i stedet for at man prøver at gå ind og tage ansvar og løse problemerne?
Det er jo det, vi gør i den forligskreds.
Vi er nogle partier, som skal sidde og have det her til at hænge sammen.
Og derfor synes vi ikke, det er for sjov, når man går ud og gør den danske forhandlingsposition dårligere.
Hr. Pelle Dragsted stod tidligere og sagde: Nåh ja, vi sagde jo bare, at regeringen skulle gøre det, den gør.
Så er jeg bare nødt til at sige: Nej, det er ikke det, der står i forslaget.
Der står, at man vil pålægge Folketinget at sikre en undtagelsesordning, der betyder, at den danske realkredit ikke vil blive omfattet af de kommende Basel IV-kapitalkrav.
Det betyder altså, at ministeren skal sige: Folketinget har besluttet, at vi ikke er med, uanset hvad.
Pelle Dragsted (EL), 2016-05-17:
Så synes jeg, at ordføreren også skulle læse bemærkningerne til forslaget.
Jeg skal da beklage, hvis vi har fået formuleret os på en måde, der kan misforstås.
Hvorfor foreslår vi det nu?
Det er da, fordi vi synes, det vil sende et signal til den siddende regering om, at det her er noget, der ligger samtlige partier meget på sinde.
Nu får vi nogle tilkendegivelser i dag, og det synes jeg er rigtig positivt.
Og jeg forstår slet ikke den krigeriske attitude, som ordføreren for De Radikale vælger at indtage, til det her forslag.
Søren Pind (V), 2016-05-17:
Det må jo blive afdækket under udvalgsarbejdet, hvordan det mere konkret forholder sig med den sammenhæng.
Trine Bramsen (S), 2016-05-17:
Med forslaget her pålægges regeringen i indeværende folketingsår at tage de nødvendige initiativer, der forhindrer diskrimination i nattelivet.
Forslagsstillerne ønsker bl.a. at ændre restaurationsloven, så bevillingsnævnene skal lægge vægt på Ligebehandlingsnævnets kendelser i forbindelse med behandlingen af bevillingssager, og der skal lægges vægt på racediskriminationsloven, så arbejdsgivere bliver ansvarlige for medarbejdernes handlinger, mens de er på arbejde.
Jeg vil starte med at sige, at vi i Socialdemokratiet er meget optaget af, at diskrimination ikke foregår i nattelivet.
Det er også baggrunden for, at vi flere gange sammen med bl.a. ungdomspartierne har iværksat kampagner, ligesom også kommuner, hvor vi har borgmesterposterne, har kørt målrettede kampagner rettet til både beværtninger, men også til offentligheden.
Diskrimination er nemlig et problem også i nattelivet, og derfor kræver det et politisk fokus.
Der er elementer her i forslaget, som vi gerne drøfter yderligere.
Jeg vil dog indledningsvis igen også til dette sige, at alene det, der omhandler, at de her tiltag skal gennemføres i indeværende folketingsår, også her er urealistisk, da der kun er få uger tilbage af denne folketingssamling.
Og jeg tvivler på, at der vil være opbakning til en hastebehandling af det her.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget, som det ligger her.
Dog bemærkes det, at det jo i dag er lokalt bestemt, hvilke parametre der vægtes ved tildelingen af bevillingerne.
Der er meget lidt, der er centralt reguleret ved bevillingerne – og dermed med alder og uddannelsesbaggrund.
Men derfor er der en grundlæggende diskussion om, hvorvidt vi skal fratage kommunalbestyrelserne deres beslutningskompetence i de her sager; om vi skal centralisere yderligere på det her punkt.
Men den debat tager vi gerne i Retsudvalget.
Et alternativ kunne jo være, at vi lokalt opfordrer til, at man indlægger parametre, der sikrer det samme som det, der handler om Ligebehandlingsnævnets kendelser.
Vi diskuterer også gerne de øvrige elementer, men vi er skeptiske over for at fratage nogen det personlige ansvar, når det kommer til diskrimination.
Som ministeren også meget klart gjorde rede for, er det allerede i dag muligt at strafforfølge en arbejdsgiver, der opfordrer ansatte til at diskriminere.
Hvis vi skal gå videre end det, betyder det jo, at arbejdsgiveren juridisk skal bøde for en medarbejder, der på egen hånd ikke overholder lovgivningen, og det bryder med et centralt retsprincip.
Det er vi mere skeptiske over for.
Jeg tror, vi kan få meget ud af at tage en videre drøftelse af det her tema i Retsudvalget, eventuelt holde en minieksperthøring.
Men de konkrete initiativer i det forslag, der ligger her, er vi bekymrede over af en række grunde, hvorfor vi ikke kan støtte dem.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-17:
Jeg håber, vi kan finde hinanden.
Først vil jeg sige, at jeg ikke håber, vi ved hvert eneste forslag, som SF har fremsat tilbage i vinter, skal diskutere, om man kan stemme for det eller ej, fordi der står i indeværende folketingsår.
Det ordner vi selvfølgelig med et ændringsforslag.
Det er, fordi det er meget længe siden, det er blevet fremsat.
Vi har meget travlt på Tinge, så derfor kommer det først nu.
Det er selvfølgelig fuldstændig underordnet.
I forhold til det politiske indhold vil jeg sige, at jeg ikke ved, om jeg skal forstå ordføreren sådan, at Socialdemokratiet lige pludselig ikke længere går ind for arbejdsgiveransvar, for det synes jeg da at Socialdemokratiet gør på en lang række områder i forhold til arbejdsulykker osv. – og inden for den her branche også i forhold til salg af spiritus til mindreårige.
Trine Bramsen (S), 2016-05-17:
Nej, det her handler om straffeloven.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-17:
Det, der er problemet her, og som jeg har hørt fra mange lokale bevillingsnævn, som jo fortsat vil være lokale, er, at de ikke må eller kan lægge vægt på Ligebehandlingsnævnets kendelser, og det er det, de synes er problemet.
Det vil de gerne have ind som et parameter.
Så hvis vi alene har fokus på det, hvad vil ordføreren så sige til det?
Trine Bramsen (S), 2016-05-17:
Det er jo den del, som vi gerne vil diskutere, og som jeg synes vi skal tage en grundig diskussion af i Retsudvalget.
Jeg er ikke sikker på, at det er den bedste løsning, at vi herinde fra Folketingets side centraliserer og vedtager, hvordan man skal gøre det lokalt.
Men vi kunne jo godt lave nogle retningslinjer, nogle valgmuligheder, hvor man i højere grad kan lægge vægt på kendelser; åbne op for, at der er alternative muligheder, man kan bruge som parametre lokalt, altså give dem ideerne til, hvordan man kan vægte de her parametre, så man når frem til samme mål.
Det drøfter vi gerne.
Jeg kan bare ikke her fra Folketingets talerstol stå og sige, hvad jeg lige mener, eller hvad jeg er sikker på er den bedste løsning, men lad os diskutere det i Retsudvalget.
Lad os få nogle gode indspark fra eksperter på banen, så er jeg sikker på, at vi kan finde frem til en god løsning på den her del.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-17:
Tak for det.
I selve forslaget, som jeg vil tage udgangspunkt i, står der, at Folketinget pålægger regeringen at »tage de nødvendige initiativer, der forhindrer diskrimination i nattelivet«.
Når man så bladrer videre i bemærkningerne, støder man på sætningen: »Der er tale om klokkeklare brud på gældende lov«.
Det synes jeg egentlig indrammer den her debat og det her beslutningsforslag ret godt, fordi vi allerede i dag med gældende lov sådan set tager hånd om det problem, der burde være løst.
Der er et klageorgan, der er sanktionsmuligheder, der er gældende lov.
Alle muligheder er sådan set til stede.
Så nej, jeg synes ikke, der er behov for, at man foretager sig yderligere som f.eks. det, beslutningsforslaget her lægger op til.
Det er vores klare indtryk, at vi har de redskaber, der skal til for at undgå, at man støder på problemer som det, der her lægges frem.
Så med den begrundelse kan jeg sige, at vi i Dansk Folkeparti ikke kan støtte forslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-17:
Normalt vil DF jo gerne være med til at diskutere hårdere straf, hvis man i hvert fald med DF's øjne synes, der er et område, hvor der er lidt for meget slinger i valsen.
Vil ordføreren være enig med mig i, at det er nogle meget små beløb, som skal betales, hvis man får at vide, at man har overtrådt loven?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-17:
Det første er bevisbyrden og muligheden for at løfte den, og der kan jeg ikke se, hvad det er i beslutningsforslaget, der gør, at det bliver bedre, hvis man vedtager det.
Altså, hvad er det konkret i forslaget, der gør det nemmere at løfte en bevisbyrde?
Det andet er så i forhold til bødestørrelsen, og jeg synes, vi ligger ret godt, som vi ligger i dag.
Man kan altid tage en diskussion af det her i Retsudvalget, og det gør vi gerne, men vores indtryk er, at reglerne altså er ret klare og præcise på det her område.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-17:
Så DF's ordfører synes, at det at bryde loven og få en bøde på 2.000 kr. er meget passende.
Der er man ikke helt konsistent i sin retspolitik, vil jeg mene.
Det andet er så, at restaurationsloven bliver lavet om, så bevillingsnævnene kan tage Ligebehandlingsnævnets kendelser med i deres arbejde, når de simpelt hen skal udføre deres arbejde i bevillingsnævnene.
Så det er jo egentlig bare det, de beder om: Må vi få lov at bruge de her kendelser i vores arbejde?
Det tredje er at indføre det her arbejdsgiveransvar, som vi også gør på andre områder, altså i forhold til udskænkning af alkohol til mindreårige, arbejdsulykker osv.
Så det er jo den treenighed i forslaget, som vi tror vil kunne gøre en positiv forskel på det område.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-17:
Jeg har læst forslaget, så jeg er godt klar over, hvad det er, forslaget går ud på.
Så jeg tror bare, at vi holder os til, at de eksisterende regler faktisk rammer ret godt.
Så kan man altid tale om håndhævelsen, og det kan vi så tage en snak om i Retsudvalget, men jeg mener faktisk, at vi er dækket ind med det, der nu.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-17:
Det gik egentlig ud på at udvide det arbejdsgiveransvar, som der også er på andre områder, og sige, at du som arbejdsgiver har en række ansvarsområder.
F.eks. har du også ansvaret for, om der bliver solgt spiritus til mindreårige, og der synes vi også at der skal være et arbejdsgiveransvar i forhold til dørpolitikken.
Men indirekte har ministeren jo svaret på det.
I dag er det bevillingsnævnene, der har ansvaret, ikke for nattelivet, men i hvert fald for rammerne af det, og de kan ikke og må ikke lægge vægt på Ligebehandlingsnævnets kendelser.
Og det er fra nogle af de instanser, jeg har hørt en vis frustration over, at man igen og igen får sager ind, hvor det er en individuel kendelse, altså mod den enkelte dørmand, og man ser nogle mønstre, men man kan ikke gøre noget generelt, fordi kendelserne netop er hægtet op på den individuelle person, og man kan ikke gøre noget ved selve dørpolitikken, fordi det ikke rammer arbejdsgiveren.
Det sidste var mest en kommentar, men der er altså noget i forhold til nogle af de bevillingsnævn, som egentlig gerne vil have nogle handlemuligheder, når der igen og igen kommer kendelser på det samme område fra Ligebehandlingsnævnet.
Søren Pind (V), 2016-05-17:
Omkring det første spørgsmål: Ja, det gør der.
Til gengæld siger de undersøgelser, jeg umiddelbart er bekendt med – og det her er fuldstændig ud fra erindringen – at afdækningen af omfanget viser, at det er ganske lille.
Sådan som jeg erindrer det.
Men ja, selvfølgelig – eller rettere desværre – er der enkelttilfælde, hvor det her foregår, og der mener jeg altså at vi har en lovgivning, som i den sammenhæng er hensigtsmæssig.
Til det andet spørgsmål må jeg simpelt hen melde pas.
Jeg fangede ikke helt, hvad det gik ud på.
Zenia Stampe (RV), 2016-05-17:
Tak for det.
Vi vil også gerne støtte, at der foretages en præcisering af reglerne om frihedsberøvelse.
Man kan jo argumentere for, at der allerede finder en præcisering sted i kraft af de domme, der er blevet afsagt, for vi går selvfølgelig ud fra, at politiet retter ind efter de domme, som der er blevet afsagt, og som der også er refereret til i bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Omvendt bekymrer det jo også os, når vi hører om stigningen i anvendelsen af administrative frihedsberøvelser, hvilket også flere har nævnt heroppefra, og vi hilser det derfor meget velkommen, at justitsministeren vil undersøge området, og ser frem til de drøftelser, der kommer i forlængelse af den undersøgelse.
Når vi støtter det her forslag, på trods af at der jo finder en, kan man sige, præcisering sted i kraft af de domme, der er blevet afsagt, er det, fordi vi synes, at det må være mere tilfredsstillende ikke kun for politiet, men også for borgerne, at den her præcisering finder sted politisk og på forhånd, i stedet for at politiet så at sige skal prøve sig frem og så efterfølgende blive korrigeret af domstolene.
Det er en måde at gøre det på, men det gør også, at vi, synes jeg, er et temmelig utilfredsstillende sted, hvor hverken politi eller borgere i virkeligheden rigtig ved, hvad de har at gøre godt med.
Det kunne jo godt være, at vi i løbet af de næste 10 år så kunne få en praksis og en præcisering gennem en række domme, men vi synes, at det er utilfredsstillende, at det skal finde sted på den måde.
Vi støtter også en tilbagerulning af den maksimale længde af administrativ frihedsberøvelse, altså fra 12 til 6 timer.
Så ønsker vi i øvrigt det, som jo ikke er noget, forslagsstillerne nævner her, og det er, at også den anden del af lømmelpakken ændres, altså reglerne om skærpende omstændigheder, når et forhold er begået, mens eller i umiddelbar forlængelse af grov forstyrrelse af ro og orden i et område.
Det bliver så ikke i den her omgang, men det er vi i hvert fald også stadig væk meget opsatte på at få ændret.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-17:
Tak for bemærkningerne.
Jeg forstår egentlig godt, hvad ordføreren mener i forhold til de domme, der har været.
Men det, der bekymrer mig, er, at det lyder, som om det ikke trænger ind til de partier, der ikke vil være med til at ændre loven, altså at de her domme nærmest bliver set på som en eller anden satellitagtig ting, der er ved siden af og egentlig ikke har så meget at gøre med dommen.
Det er bare noget, hvor der åbenbart ikke har været den rigtige vurdering, men hvor loven er god nok, som den er.
Så det er jo ret ekstremt, at vi igen og igen ser domstolene vurdere, at der er tale om ulovlig masseanholdelse.
– det er mange, mange flere end i det år, hvor vi havde COP15, nemlig i 2009 – og så får vi at vide fra regeringen, at nu må vi undersøge det noget mere, og at vi mangler mere viden.
Det har vi med al respekt jo hørt om rigtig, rigtig mange gange før.
Zenia Stampe (RV), 2016-05-17:
Det kan jeg jo så bare erklære mig enig i.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-17:
Jeg vil gerne takke for de pæne bemærkninger, som beslutningsforslaget har fået fra i hvert fald visse sider af salen.
Jeg anerkender, at justitsministeren har sat et arbejde i gang for at undersøge, hvad de her massive stigninger i antallet af administrative frihedsberøvelser dækker over.
Men tidligere justitsministre har jo været på banen i spørgsmålet om, om man skulle evaluere loven eller ej.
Jeg synes bare, det er meget interessant at gå tilbage og kigge på, hvad de forskellige partier sagde, dengang man lavede lømmelpakken, og jeg synes faktisk, Lone Dybkjær fra Radikale Venstre sagde det rigtig godt, da hun sagde: Det synes jeg virkelig er bemærkelsesværdigt, og der synes jeg man har lavet et kvantespring, i forhold til hvad regeringen trods alt tidligere har præsteret.
Og det var ikke ment pænt, hvad hun sagde om VK-regeringen der.
Hun havde også en anden pointe, som hr. Simon Emil Ammitzbøll også var inde på: Rummet udvides, og det er i sig selv nok så bekymrende.
Og når det kombineres med, at man kan holdes inde i op til 12 timer og få fængselsstraf i 40 dage, så synes jeg sådan set, målet er fuldt.
Karen Hækkerup, som dengang var ordfører og senere blev justitsminister, sagde: Det er klart, at når der engang kommer et nyt flertal med en ny regering, vil man sætte sig ned og gennemgå landets love.
Hun sagde også, at så længe man ikke kan få nogen garanti for, at den her lov ikke kommer til at ramme de forkerte, kunne hun ikke lægge stemmer til den.
Det var jo nogle rigtig udmærkede kommentarer, men desværre har vi kun set, at det er gået én vej med den her lov.
Det, som partierne, der var imod den, dengang advarede imod, var, at det ville komme til at ramme de forkerte og gå ud over nogle fuldstændig grundlæggende rettigheder, også rettigheder fastslået i internationale konventioner, og der er adskillige domme, som siger, at den her form for ulovlig masseanholdelse ikke duer.
Derfor skal vi selvfølgelig have ændret loven.
Som en sidste ting vil jeg også godt lige minde om, at da lømmelpakken blev vedtaget, var det med massiv kritik fra landsretsdommere, Landsforeningen af Forsvarsadvokater, Kriminalforsorgen, Dommerforeningen, Institut for Menneskerettigheder og ikke mindst fagbevægelsen.
Men tak for opbakningen fra de partier, der støtter op, og så må vi se, om den undersøgelse, der nu bliver sat i gang, munder ud i noget.
Britt Bager (V), 2016-05-17:
Den del af beslutningsforslaget, jeg gerne vil spørge ind til, er den del, der handler om, at man fra SF's side ønsker at nedsætte straffen fra 12 timer til 6 timer.
Er det, fordi SF mener, at politiet i for høj grad har benyttet sig af det maksimale antal timer, nemlig 12 timer, eller hvad er egentlig baggrunden for at fremsætte forslag om at sætte det tilbage til 6 timer?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-17:
Jeg skal nok svare, men grundlæggende vil jeg gerne sige, at det jo er et indgreb.
Jeg synes, at hr. Simon Emil Ammitzbøll sagde det så godt, altså at det overhovedet at bruge det jo er ret problematisk i en retsstat.
Hvis der så er helt konkrete enkelttilfælde, hvor politiet vurderer, at det er nødvendigt – politiet har jo også andre værktøjer – så skal vi selvfølgelig sikre, at det, med fru Britt Bagers ord, bliver så nænsomt, kortvarigt og i så få tilfælde som muligt.
Og der har det med, hvor lang tid man kan tilbageholde folk i, noget at sige, også i forhold til, hvad der bliver skrevet ind i loven.
Og der mener vi simpelt hen, at 12 timer er for lang tid, og at man skal gå tilbage til de 6 timer, som det var før.
Men vi mener også, at det specifikt skal skrives ind i loven, at der altså er nogle grundlæggende rettigheder, som vi gerne vil gøre opmærksom på, nemlig ytrings- og forsamlingsfriheden.
Og det kan i værste fald være ren symbolpolitik, og i bedste fald kan det være en meget klar politisk tilkendegivelse over for politiet af, at det her altså er noget, som vi bredt i Folketinget synes er meget, meget vigtigt. For der er ingen tvivl om, at der i forbindelse med lømmelpakken blev sendt et meget kraftigt signal den anden vej, altså til politiet, om, at der nu var nogle forventninger i forhold til COP15 osv, og at man nu lavede de her udvidelser, både i forhold til strafferammen, tidsrammen og hvem bestemmelsen skulle gælde for.
Britt Bager (V), 2016-05-17:
Jeg er glad for, at fru Lisbeth Bech Poulsen selv nævner symbolpolitik.
For nu har vi talt meget om tal i dag.
Vi har talt meget om den stigning, der er i antallet af administrative frihedsberøvelser.
Og jeg kan oplyse fru Lisbeth Bech Poulsen, at der i perioden fra den 7. december 2009 til den 15. marts 2015 kun har været indberettet fire sager, hvor de administrative frihedsberøvelser var længere end 6 timer.
Gør det ikke indtryk på ordføreren?
Taler vi så ikke netop om symbolpolitik, når ordføreren ønsker at nedsætte antallet af timer fra 12 til 6 timer?
Der har været indberettet fire sager fra 2009 til 2015.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-17:
Jeg regner med, at ordføreren mener lige omme på den anden side af COP15, for der tror jeg vi alle sammen godt kan huske at der var rigtig, rigtig mange sager.
Og hvis man deltog i demonstrationen, som jeg gjorde, så var det altså lidt voldsomt at se tæt på 1.000 mennesker, almindelige demonstranter, blive tilbageholdt og sidde på frossen asfalt – det var meget, meget koldt den dag – i lang tid, og nogle af dem kom ud i de såkaldte klimafængsler.
Det synes jeg ikke hører hjemme i et retssamfund, og da man lavede lømmelpakken, var det jo på sin vis en form for symbolpolitik, idet man også ville sende et meget stærkt signal til politiet om, hvad man politisk forventede sig her.
Det håber jeg da også at ordføreren er enig i.
For hvis man har gjort noget ulovligt, er det jo nogle helt andre ting, vi taler om.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-17:
Tak for bemærkningerne fra ministeren, selv om regeringen ikke støtter forslaget.
Jeg har to konkrete spørgsmål.
Det var det ene.
Det andet er, om ministeren mener, at man skal ændre på loven, sådan at der ikke længere er et arbejdsgiveransvar i forhold til arbejdsulykker og i forhold til salg af alkohol til mindreårige.