runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Petersen (SF), 2008-04-29:
Det er også i orden, men helt slippe uden om diskussionen om arbejdsudbud kan vi jo ikke, for det er jo det, det handler om, og det handler den konflikt, vi er i nu, jo også om.
Så jeg kunne da godt tænke mig at høre, om fru Gitte Lillelund Bech kan bekræfte de udtalelser, der er kommet fra regeringens egen Arbejdsmarkedskommission, hvor dens formand, Jørgen Søndergaard, siger, at det her simpelt hen er det mindst effektive at foretage sig, hvis man skal give et større incitament til, at flere skal blive på arbejdsmarkedet.
F.eks. fortsætter alle de social- og sundhedsassistenter, der simpelt hen ikke kan mere, efter de er blevet 60, jo ikke, fordi man giver en yderligere skattelettelse på 100.000 kr. til de allerbedst stillede.
Det synes jeg var et interessant faktum at få foreholdt fru Gitte Lillelund Bech her i debatten i dag.
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-04-29:
I Venstre mener vi, at løn er noget, der forhandles mellem arbejdsmarkedets parter.
Det er ikke noget, der forhandles mellem den ene af arbejdsmarkedets parter og så Folketinget, eksempelvis.
Så i lige præcis den konflikt og de løndiskussioner, som pågår i øjeblikket, er det ikke vores mening at vi skal gribe ind og sige, at vi løser det, eller at vi giver tilbud om så og så mange ekstra penge i løn.
Af den jobplan, som jeg refererer til, er det her forslag jo bare en lillebitte del.
I den store jobplan, som jeg refererer til, har vi jo også handlingsplan for sygefravær, vi har genoplivning af voksenlærlingeordningen, vi har øget international rekruttering, og vi har givet mulighed for, at folkepensionister i højere grad også kan komme til at arbejde.
Vi har en masse forskellige dele, en masse forskellige andre håndtag, som vi går ind og skruer på.
Jeg synes sådan set, det har været vigtigt set med Folketingets briller, at vi skruede på alle de håndtag, som vi overhovedet kunne komme til at skrue på.
Men jeg ønsker sådan set ikke, at vi i Danmark skal have et system, som man kender flere steder i de sydeuropæiske lande, hvor det er det nationale parlament, der går ind og fastsætter lønningerne for de enkelte offentligt ansatte, selv om de er ansat i kommuner eller regioner.
Det vil jeg meget, meget gerne have mig frabedt.
Det er i hvert fald ikke den model, vi ønsker fra Venstres side.
Line Barfod (EL), 2008-04-29:
Det her lovforslag drejer sig om jobplanen.
Det drejer sig om, hvordan vi skaffer arbejdskraft i fremtiden.
Venstre har valgt at sige, at det gør vi ved, at de mennesker, der ikke er nedslidt, når de når pensionsalderen, og hvoraf mange formentlig alligevel ville være blevet ved med at arbejde, oveni får en økonomisk belønning.
Der er det bare, jeg spørger, om ikke det ville være bedre at sikre, at folk ikke bliver nedslidt, sikre, at der er nok, der har lyst til at tage det vigtige arbejde med at tage sig af vores børn, vores syge, vores ældre og få hele samfundet til at hænge sammen.
Den måde, hvorpå man kan sikre, at der er nogle, der påtager sig det arbejde, er bl.a. ved at sikre, at de får en ordentlig løn.
Det er der, jeg spørger, om Venstre kunne overveje, om ikke det var en bedre jobplan end den, man har lavet med at give en præmie på 100.000 kr. til dem, der ikke er slidt ned, når de bliver 64 år.
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-04-29:
Jeg er fuldstændig klar over, at fru Line Barfod meget gerne vil diskutere det her i Folketingssalen, men det er jo ikke det, som det her lovforslag drejer sig om, og som vi arbejder med her.
Skattenedslaget for seniorer er en del af den store jobplan, som Enhedslisten ikke er med i, hvor vi prøver at skaffe ekstra arbejdskraft.
Det er det, jeg står her for at diskutere, jeg står ikke her for at diskutere lønforhold.
Der må jeg henvise fru Line Barfod til at stille en forespørgsel eller et eller andet andet, så vi kan komme til at diskutere det.
Men det er jo ikke det, som det her lovforslag drejer sig om.
Jesper Petersen (SF), 2008-04-29:
Ja, og lige præcis det siger Arbejdsmarkedskommissionen jo så at forslaget ikke er ret effektivt til, men at det først og fremmest fortsætter med at have et dødvægtstab.
Det er det, jeg også tager fru Gitte Lillelund Bechs svar som.
Hun kan bekræfte, at der altså er et stort dødvægtstab, og at vi kommer til at give 800 mio. kr. om året til nogle, der alligevel ville være blevet ved med at arbejde.
Når man så henholder sig til, at det hviler i sig selv, må jeg sige, at det jo er nogle højst usikre skøn, som der også står i forslaget.
Så fru Gitte Lillelund Bech må forsøge sig en gang til, hvis hun skal overbevise mig om, at der altså ikke her er et kæmpe dødvægtstab, som på den ene side giver penge til nogle, der i forvejen arbejder, men som på den anden side ikke hjælper eksempelvis de sygeplejersker og social- og sundhedsassistenter, der simpelt hen ikke kan mere, når de fylder 60 år.
Er det her flere skattelettelser til de rigeste fra regeringens side?
Line Barfod (EL), 2008-04-29:
Jeg synes jo, det er en rigtig god idé, hvis man gerne vil sikre velfærden i fremtiden og gerne vil sikre, at der er de nødvendige mennesker til sikre produktionen ude i det private, og sikre, at samfundet kan hænge sammen, og at der er nogle, der tager sig af vores børn, vores syge og vores ældre, og nogle, der sørger for, at veje, tog osv. alt sammen fungerer.
Lige nu er der jo flere tusinde offentligt ansatte, der er i kamp for at sikre velfærden i fremtiden, fordi de mener, at det er vigtigt at sikre, at der er nogle, der vil tage de job fremover, og dermed sikre, at de får en løn, der gør, at der er nogle, der vil tage de job, så de ikke bliver så nedslidt, at de ikke vil kunne få glæde af det skattenedslag, som man nu belønner de friske og raske med, når de bliver 64 år og så bliver ved med at arbejde.
Kunne det ikke få ordføreren til at overveje at støtte kravet om, at der skal flere penge til forhandlingerne, så der kan findes en forhandlingsløsning på den nuværende konflikt?
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-04-29:
Det her lovforslag eller faktisk begge de her lovforslag er en del af den politiske aftale om en jobplan, som skal skaffe mere arbejdskraft til Danmark.
Kort fortalt går det ene lovforslag ud på, at vi giver et særligt skattenedslag til 64-årige i arbejde, og nedslaget kan være på op til 100.000 kr.
Hensigten er at give dem, der overvejer at forlade arbejdsmarkedet, før de fylder 65 år, en større økonomisk tilskyndelse til at blive længere på arbejdsmarkedet.
I Danmark har vi aldrig haft så lav en ledighed, som vi nu har.
At skaffe flere hænder er faktisk den største udfordring for den danske økonomi i øjeblikket.
I 2007 var der således over 60.000 stillinger, der ikke kunne besættes på det danske arbejdsmarked.
Samlet set øger den samlede jobplan, hvoraf det her lovforslag om skattenedslag for seniorer kun er en lille brik, arbejdsudbuddet og beskæftigelsen både på kort og lang sigt.
Den letter presset på arbejdsmarkedet, hvor mangelen på arbejdskraft jo faktisk kan true den danske konkurrenceevne.
Hvis vi skal sikre muligheden for at opretholde vores velfærdssamfund i fremtiden, har vi behov for reformer på arbejdsmarkedet.
Kun derved kan vi fortsætte den fremgang, som har kendetegnet dansk økonomi de seneste år.
Hvis vi ikke handler nu, vil mangelen på arbejdskraft betyde lavere velstand og dårligere velfærd i de kommende år.
Det her lovforslag er som sagt en lille brik af den store samlede jobplan, hvor regeringen har en aftale med Dansk Folkeparti og Ny Alliance.
Der er en del teknik i selve lovforslaget - jeg skylder at sige, at aftalen også er med Det Radikale Venstre; jeg beklager over for hr. Helveg Petersen - for vi har fundet det nødvendigt at hegne skattenedslaget for seniorer ind, således at det faktisk er målrettet dem, som ellers måtte overveje at stoppe.
Derfor har vi fundet en løsning - mener vi selv - hvor vi hegner det tilpas meget ind for at give det rette incitament til de rette 64-årige, selv om det bestemt ikke er enkelt.
Så jeg vil ikke gå ind i selve teknikken med hensyn til lovforslaget.
Som formanden nævnte, behandler vi i tillæg til det her lovforslag, L 160, som vedrører skattenedslaget for seniorer, også det lovforslag, der hedder L 161, der indebærer konsekvensændringer af kildeskatteloven og skatteforvaltningsloven som følge af loven om skattenedslag for seniorer.
Det er også primært teknik, så det vil jeg heller ikke gå ind i.
Men samlet set
vil jeg sige, at vi fra Venstres side kan støtte begge lovforslag, da de jo er en del af den samlede jobplan.
Anders Samuelsen (NY), 2008-04-29:
Jeg skal blot kort meddele, at Ny Alliance kan støtte forslaget.
Line Barfod (EL), 2008-04-29:
Da vores ordfører på området, hr. Frank Aaen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne sige, at Enhedslisten ikke kan støtte lovforslaget.
Og det er ikke, fordi vi hverken vil læse i teblade eller tegrums eller andet, men vi synes, det er fornuftigt at have en miljøafgift på emballage.
Vi synes faktisk, man hellere skulle se på, hvordan man får mulighed for at få vand mange flere steder.
I gamle dage havde man vandposter stående rundtomkring - det synes vi man skulle genindføre, og det er man begyndt på i nogle kommuner.
Vi mener, at der skulle være adgang til frisk, rindende vand på skoler, i institutioner og på arbejdspladser osv.
Det mener vi er langt bedre, end at man skal rende rundt med en masse plastikflasker alle steder.
Det synes vi ville være en bedre vej at gå.
Niels Helveg Petersen (RV), 2008-04-29:
Det har jo fremgået af tidligere ordføreres indlæg, at det ikke er noget stort lovforslag.
Den samlede provenuvirkning er ca. 5 mio. kr., og det vigtigste ved lovforslaget er jo, at en række plastikflasketyper, som i dag ikke er omfattet af pantsystemet, nu bliver omfattet af pantsystemet. Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Lars Barfoed (KF), 2008-04-29:
Det er jo i bund og grund et ganske fornuftigt lovforslag, vi behandler her.
Det er kun rigtigt, at vi får udvidet pant- og retursystemet med så mange produkter som muligt, for det er miljøvenligt.
Og det sker så altså nu, for så vidt angår vand med smag og iste, og så nedsætter vi emballageafgiften i den sammenhæng.
Det viser sig også, og det var jeg ikke klar over, at der åbenbart ikke altid kun er teekstrakt i teekstrakt, og nu vil ministeren meget fornuftigt så kun beskatte den rigtige teekstrakt og ikke alt det andet, som er i teekstrakten.
Det kan vi også tilslutte os i Det Konservative Folkeparti.
Vi er glade for, at vi har en minister, der ser så skarpt ned i tebrevene, at vi kan få den sag klaret.
Endelig kan vi også tilslutte os bagatelgrænsen for de mindre producenter og importører af is, så de ikke er omfattet af konsumisafgiftsloven.
Ellers synes jeg, der er blevet sagt meget smukt og meget rigtigt af de andre ordførere, men jeg vil dog særlig give en kompliment til Socialdemokratiets ordfører, hr. Nick Hækkerup, som kunne se paralleller til den danske værdidebat og se det her som et led i kampen for at bevare danske værdier.
Det synes jeg var særlig smukt sagt.
Det Konservative Folkeparti kan tilslutte sig forslaget.
Jesper Petersen (SF), 2008-04-29:
SF er positivt indstillet over for lovforslaget, og vi forventer at stemme for det.
Emballager, der tidligere blev smidt ud som husholdningsaffald, vil forhåbentlig i højere grad blive genanvendt på fornuftig vis som en del af pantsystemet.
Det er ærgerligt, at det er nødvendigt at lave regler for at undgå svineri, men det er det, og plastikflasker hører ikke hjemme i naturen.
Lovforslaget indeholder dog også en nedsættelse af emballageafgiften, idet det foreslås at overgå fra en vægtbaseret til en volumenbaseret afgift på emballage.
SF mener, at hensigten med emballageafgiften bør være at opnå den bedste incitamentstyring og miljøeffekt.
Det opnås jo altså helt entydigt, ved at afgiften er vægtbaseret, da vægten er et langt bedre mål for, hvor meget emballage, der er tale om, frem for at afgiften er baseret på, hvor stor en volumen emballagen har.
Selv om der f.eks. kan være en ½ l sodavand i begge slags flasker, bruger en plastikflaske udformet som en bamse med mere eller mindre strittende ben jo altså mere emballage end en helt almindelig flaske, og den forurener derfor som udgangspunkt mere.
Det, at emballagen nu bliver omfattet af pantordningen, ser SF ikke som et gyldigt argument for at slække på emballageafgiften, der fra vores synspunkt har til hensigt at få producenterne til at producere mindre emballage og mere miljøvenlig emballage.
Pantordningen er derimod rettet mod incitamentstyring af forbrugernes adfærd, så de to ting hænger ikke sammen.
Den anden del af lovforslaget, der handler om en præcisering af afgiften på drikkevarer, der indeholder teekstrakter, er SF forstående over for og positivt indstillet over for.
Vi er i udgangspunktet også positive over for lovforslagets tredje del, der handler om at lette de administrative byrder for små producenter og importører af konsumis og konsumismiks på op til 500 l årligt.
Så vi vil i udvalgsbehandlingen se nærmere på spørgsmålet her om en lettelse af emballageafgiften, og vi vil have en afklaring på, hvorfor det skulle være nødvendigt, men er ellers umiddelbart positivt indstillet over for lovforslaget.
Niels Helveg Petersen (RV), 2008-04-29:
Nej, det ville jeg ikke, så havde vi foreslået det.
Jeg synes, det er helt rigtigt at få sådan en skarp kant i dette forslag.
Vi ved, at det her er en ordning, der hører op i løbet af en kort periode, og de ulemper, der er ved at have disse skarpe grænser, er derfor ikke de samme, som de plejer at være.
Så jeg ser ikke noget særligt problem i den.
De mennesker, der tjener de store lønninger, har i forvejen et meget stærkt incitament til at blive på arbejdsmarkedet, og for dem er disse 100.000 kr. jo ikke det afgørende.
Dertil er deres lønninger for gode.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2008-04-29:
Jeg forstår den radikale ordfører sådan, at den marginalskattestigning, som finder sted for visse grupper ifølge det her forslag, ikke betyder så meget for De Radikale, fordi ordningen er midlertidig.
Sådan forstår jeg argumentationen.
Det Radikale Venstre lægger samtidig meget vægt på, at det her er symptombehandling, men symptombehandling, der varer 5 år, og så er det, jeg spørger: Lad os nu sige, at symptombehandlingen viser sig meget hurtigt ikke at være virksom, f.eks. i løbet af et halvt eller et helt år, vil Det Radikale Venstre så være parat til at gøre ordningen endnu mere midlertidig, så den måske oven i købet bliver afviklet, fordi den viser sig at være uhensigtsmæssig, nemlig ved at øge marginalskatten for visse personer, ved ikke at give det øgede arbejdsudbud for andre, som var tilsigtet, og ved, at det ikke ændrer ved symptomerne?
Kunne de tre grunde føre til, at Det Radikale Venstre ville afkorte perioden til at være mindre end de 5 år?
Kristian Jensen (V), 2008-04-29:
Det, der er rimeligt, er, at den skatterabat, man får, står mål med den arbejdsindkomst, man har haft, og dermed med den skatterabat, man optjener.
Det er jo faktisk sådan, at hvis man ser på skatterabatten i forhold til arbejdsindkomsten for en, der tjener 200.000 kr. og dermed ikke det fulde optjeningsbeløb, og for en, der tjener 549.000 kr., vil skatterabatten i forhold til den arbejdsindkomst, man har haft, procentuelt være større for den laveste indkomst, end den vil være for den højeste indkomst.
Derfor er forslaget her fordelingsmæssigt klart afbalanceret til fordel for de laveste indkomster.
Skatterabatten står i forhold til arbejdsindkomsten, mens den er skævdelt sådan, at de højeste indkomster får en mindre andel af deres arbejdsbeskatning tilbage end de laveste indkomster.
Nick Hækkerup (S), 2008-04-29:
Rationalet vedrørende arbejdsindsatsen varetages vel af timekravet; det sagde ministeren for et øjeblik siden.
Men ellers synes jeg da, det er interessant at få opklaret, at rationalet bag lønnen er, at de, som ikke tjener så meget, heller ikke skal have så meget, for de kan sikkert klare sig for mindre, hvorimod de, der tjener mere, skal have mere, for det er det mest rimelige.
Kristian Jensen (V), 2008-04-29:
Det er lige præcis det, der ligger til grund.
Men for at sikre en fordelingsmæssigt afbalanceret profil har vi lagt et loft ind for, hvor høj en skatterabat man kan optjene.
Derfor er der en grænse ved 250.000 kr. for, hvornår man vedbliver med at optjene ekstra skatterabat, og derfor er der et klart rationale, samtidig med at der er en fordelingsmæssigt klar profil, som prioriterer folk med lavere indkomster i forhold til deres arbejdsindsats og arbejdsindkomst frem for folk med høje indtægter.
Nick Hækkerup (S), 2008-04-29:
Det er rigtigt forstået, at der jo er en række personer, der ikke er omfattet af forslaget her: folk på deltid, folk på et vist ledighedsniveau, folk i fleksjob, folk, der er nedslidte osv.
Men det, jeg prøvede at adressere, var nu en lidt anden problemstilling, og jeg tror måske, at ministeren helt bevidst misforstod mig.
Problemstillingen er, at de 40 pct. af de 60-årige, som faktisk opfylder lønkravet, opfylder timekravet og opfylder den myriade af andre indretninger, som dette lovgivningsteknisk meget uskønne forslag er omgærdet af, men som tjener mellem 160.000 kr. og 250.000 kr. og altså ligger i indtægtsintervallet, ikke får den fulde præmie på 100.000 kr.
Jeg prøvede at adressere rimeligheden, det ræsonnable og det fornuftige i, at der skal gælde en præmie for dem og en anden præmie for dem, der tjener de næste 300.000 kr.
Kristian Jensen (V), 2008-04-29:
Hvis det her var et quizprogram, kunne jeg ringe til en ven nu, men jeg ville alligevel undlade at gøre det og bare svare, at jeg sådan set konstaterer, at forslaget om en indtægtsgrænse ikke er noget, der lå i regeringens udspil.
Det kom ind under forhandlingerne, og jeg er sådan set begejstret, fordi det er med til at sikre, at der er et flertal bag forslaget her.
Men det var ikke en del af regeringens udspil.
Anders Samuelsen (NY), 2008-04-29:
Som i en spørgekonkurrence i tv vil jeg sige, at det er betragtet som et korrekt svar.
Det er jo flere tusind procent, vi taler om, at den sammensatte marginalskatt er.
Så det giver i hvert fald ret til at gå videre til næste spørgsmål.
Næste spørgsmål er så: Opfattede jeg ministeren helt korrekt?
Er det sådan, at det ligefrem var en begejstret minister, altså en minister, som var begejstret over, at den her 550.000-kr.s-grænse er lagt ind?
Jeg hørte det faktisk lidt sådan.
Der var ros til den radikale ordfører for at påpege, at det her var en rigtig god idé, for det skulle jo ikke komme folk, der tjente over de her 550.000 kr. til gode, og det var simpelt hen bare lige tankegangen hos skatteministeren og hos Venstre, Danmarks Liberale Parti, at det er sådan her, man skal strikke et skattesystem sammen.
Var det virkelig begejstring, jeg hørte?
Kristian Jensen (V), 2008-04-29:
Jeg vil undlade at afsløre mine eventuelle manglende evner udi hovedregning, men jeg kan bekræfte, at det vil være en ganske høj marginalskat, hvis man af en eller anden grund kommer lige præcis 1 kr. over det indkomstgennemsnit, der er afgørende for, hvorvidt man er inde i ordningen eller ej.
Men en decideret udregning kan jeg ikke foretage her.
Anders Samuelsen (NY), 2008-04-29:
Igen vil jeg understrege, at jeg ikke er i tvivl om den positive effekt, eller om at det her nok skal pege i den rigtige retning.
Det er i øvrigt også, hvad kloge økonomer som Michael Rostholm og Jan Rose Skaksen og Peter Birch Sørensen i en kronik i Berlingske Tidende har påpeget.
Det skal nok virke, og det skal nok virke godt, for det er netop helt begrænsede effekter, der egentlig skal til, før det løber hjem.
Men kan jeg ikke få skatteministeren til at give et bud på, hvad den sammensatte marginalskat er, hvis man tjener den her ene krone for meget?
Altså at man rammer over indtægtsgrænsen, når man tjener den her ene krone for meget, så man går glip af de 100.000 kr.
Hvad er den sammensatte marginalskat for den person?
Kristian Jensen (V), 2008-04-29:
Jeg er sådan set altid tilhænger af omtanke, også på forligsområder.
Men nu er det jo sådan, at de 4.000 årsværk fås ved, at 1.000 ekstra fra årgang til årgang, der kommer ind i ordningen, forventes at være på arbejdsmarkedet.
Vi kan forvente, at der er 1.000 pr. årgang.
Det vil sige, at vi trapper op: 1.000, 2.000, 3.000, 4.000, før vi har effekten.
Så for mig at se er der ikke en opgørelse over, om vi har nået 4.000 næste år.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2008-04-29:
Vil skatteministeren, som leder og fordeler arbejdet i sådan nogle forhandlinger, tage initiativ til at indkalde forligspartierne før tiden, hvis det imod forligspartiernes forventninger skulle være sådan, at symptombehandling overhovedet ikke er virksom, sådan som man forestillede sig det?
Eller er man simpelt hen nødt til at vente i 2 år på at gribe ind med eventuelle justeringer?
Kan man ikke, hvis det hele viser sig ikke at udvikle sig, som man har håbet på, justere ordningen noget tidligere, f.eks. i løbet af et år?
Hvis vi ved denne tid næste år står i en situation, hvor man end ikke har fået regeringens 4.000 årsværk ud af det, men en masse bureaukrati og en masse vrøvl og ballade, kunne man så ikke formå skatteministeren til at sige: O.k., så indkalder jeg forligspartierne til en drøftelse?
Kim Andersen (V), 2008-04-29:
Vi er så heldige her i landet, at vi har rigtig mange små og mellemstore virksomheder, som er velfungerende.
Det gør også, at vi har et erhvervsliv, der rummer stor fleksibilitet og er mindre sårbart, og hvor mange forskellige mennesker er involveret med indskudskapital, ekspertise og erfaring.
Men vi har også her i landet det problem, at vi ved, at det er meget vanskeligt at overdrage virksomheder til næste generation af ejere.
Vi ved, at det desværre ofte bedst kan betale sig at overdrage en virksomhed efter ejerens død.
Det havde været meget bedre for virksomheden, dens medarbejdere og konkurrenceevne, hvis den var blevet overdraget tidligere, så ejeren havde været aktivt medvirkende i overdragelsesprocessen, havde kunnet sikre viden, indsigt og ekspertise, og det havde også været bedre, hvis man havde kunnet lade være med at udsætte virksomheden for det likviditetsdræn, som sådan en overdragelse rent skattemæssigt vil være forbundet med.
Derfor er det forslag, som vi nu har til behandling,
af skatteministeren et overordentlig godt forslag.
Det er et led i finanslovaftalen, og med forslaget vil reglerne for overdragelse af virksomheder blive ændret, så betingelserne for succession i levende live og ved død bliver mere ensartede.
Venstre hilser det her forslag velkommen.
Et af hovedelementerne i forslaget er at fjerne et krav om, at der skal være tale om en hovedaktionær ved overdragelse i levende live af aktier for at kunne indtræde i overdragerens skattemæssige stilling, altså for at kunne opnå succession.
Et andet element i forslaget er at sænke kravet om, at der i levende live skal overdrages mindst 15 pct. af stemmerne, hvis der skal kunne succederes.
Det krav ændres nu til, at det skal være blot 1 pct.
Samtidig udvides kredsen af personer, som kan indtræde i succession, altså i overdragerens skattemæssige stilling, til også at omfatte flere medarbejdere, end man hidtil har kunnet overdrage til med succession, og man kan med det her forslag, om jeg så må sige, uddanne sig og kvalificere sig til at kunne blive en del af den kreds, der kan indgå som næste generation af ejere i en virksomhed.
Så det her forslag er måske umiddelbart betragtet et lille teknisk forslag, men jeg tror, det er et forslag, som vil få stor betydning for mange små og mellemstore virksomheder.
Det er ikke et spørgsmål om at sikre nogle få personer en præference, tværtimod er det et spørgsmål om, at man med det her forslag sikrer de mange virksomheder en god mulighed for at overleve et generationsskifte og udvikle sig til gavn for medarbejderne, der er ansat i virksomheden, til gavn for virksomhedens konkurrenceevne og dermed til syvende og sidst til gavn for hele landets økonomi.
Venstre kan med stor tilfredshed og glæde støtte dette udmærkede forslag.