Eigil Andersen (SF), 2015-05-08:
En begrænsning af brugen af ansættelsesklausuler og et forbud mod jobklausuler er fremskridt, og derfor stemmer SF for dette lovforslag.
Men det er ikke nogen hemmelighed, at forslaget burde have været mere ambitiøst efter SF's mening.
Hvis man bliver fyret, får man en løbende kompensation for den arbejdsklausul, man har været omfattet af, men kompensationen bliver mindre, hvis man finder et andet job, hvor man også får en løn.
Der sker en modregning i den løn, man så får fra det andet job.
Det mener SF er et forkert princip.
Vi går ind for, at det skal koste arbejdsgiverne at lave en jobklausul, og hvorfor skal det det?
Det skal det simpelt hen, fordi arbejdsklausuler modvirker lønmodtagernes mobilitet, videndeling og innovation, sådan som også Produktivitetskommissionen siger.
Det er simpelt hen dårlige begrænsninger, både for lønmodtagerne og for samfundet, som lønmodtagerne bliver pålagt gennem jobklausuler og arbejdsklausuler.
Vi har forsøgt at få med i lovforslaget, at arbejdsgivernes betaling ikke skal nedsættes, hvis man får et andet job, men det er beklageligvis ikke lykkedes at få det med.
I den forbindelse har proceduren omkring lovforslaget været noget diskutabel.
Men jeg fandt så ud af, at FTF og akademikerne i fællesskab har sendt et andet forslag til Beskæftigelsesministeriet om, hvad lovforslaget skulle indeholde, og det havde vi ikke fået fra ministeriet.
Selv om det er korrekt, at LO spiller en meget stor rolle på det danske arbejdsmarked og en meget vigtig rolle, og at man skal lægge stor vægt på, hvad LO siger, så er der altså også andre organisationer, herunder FTF, som har omkring en halv million medlemmer.
Så det er mere nuanceret, det er ikke kun et spørgsmål om LO.
Desuden er jeg blevet klar over, at der heller ikke inden for LO's rækker er fuld enighed om, at dette lovforslag er godt nok.
Et andet punkt, som SF er meget kede af ikke er med i forliget, er spørgsmålet om jobklausuler, som forbydes.
En jobklausul er som nævnt en aftale mellem to arbejdsgivere om, at de ikke vil ansætte hinandens medarbejdere, selv om lønmodtagere fra de to virksomheder søger job i den anden virksomhed.
En sådan aftale er forbudt ifølge loven, men hvad så, hvis det bliver afsløret, at to arbejdsgivere bag om ryggen på medarbejderne har lavet en jobklausul alligevel?
Så skal der selvfølgelig være ret til en godtgørelse, for der er sket noget ulovligt.
Det mente den daværende beskæftigelsesminister, hr. Claus Hjort Frederiksen, også sammen med Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti, Radikale Venstre, Ny Alliance, som senere blev til Liberal Alliance.
I betænkningen skrev disse partier følgende: »Flertallet er enige om, at i det omfang jobklausuler udgør et væsentligt vilkår i ansættelsesbevislovens/-direktivets forstand, så vil en arbejdsgivers manglende orientering af lønmodtageren om en jobklausul medføre, at lønmodtageren kan tilkendes en godtgørelse ved domstolene.« Man ville så afvente en dom fra Højesteret, der ville falde senere, og så fik daværende beskæftigelsesminister hr. Claus Hjort Frederiksen indføjet følgende i betænkningen 4. juni 2008: »Beskæftigelsesministeren har over for udvalget givet tilsagn om at ville ændre reglerne, hvis domstolene skulle komme frem til, at jobklausuler ikke udgør et væsentligt vilkår efter ansættelsesbevisreglerne.«
Den sag er så desværre blevet glemt, både af Venstre, Beskæftigelsesministeriet og alle andre partier, indtil den blev bragt frem i DR's program »Orientering« i P1 her i foråret, i slutningen af marts.
Det er jo menneskeligt, at ting kan blive glemt, og så må man forsøge at rette op på det.
Ud fra de svar, jeg har fået under debatten her i dag, har jeg en klar fornemmelse af, at i hvert fald Venstre formentlig har sagt nej til, at man vil leve op til det løfte.
Og det er meget, meget beklageligt, at man fra Venstres side ikke vil leve op til det løfte, som partiets daværende beskæftigelsesminister, hr. Claus Hjort Frederiksen, afgav i 2008.
Vi ærgrer os utrolig meget i SF.
Vi kan kun karakterisere det som én ting, og det er løftebrud.
Men som sagt stemmer vi for lovforslaget, da det rummer nogle fremskridt.
De burde bare have været større.
Det Radikale Venstre er egentlig på mange punkter et liberalistisk parti, og det har givet os en række vanskeligheder, når vi har diskutere dagpenge.
Men på dette punkt er det godt, at Det Radikale Venstre er et liberalistisk parti.
Der blev også henvist til USA i ordførerens indlæg, hvor man i Californien har forbudt klausuler.
Det er jo den rigtige liberalistiske tankegang, og det er et område, hvor der er tale om, at lønmodtagerne har gavn af markedet.
Så vil jeg gerne spørge ordføreren: Når Det Radikale Venstre i 2008 var med til at sige, at der skal være ret til godtgørelse, hvis to arbejdsgivere indgår en forbudt jobklausul, og når ordføreren selv har gentaget det løfte i en radioudsendelse i 2011, er ordføreren så ikke meget ked af, at den godtgørelsesret ikke er med i det her lovforslag?