runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2011-11-30:
Der er ingen tvivl om, at finanskrisen har gjort det vanskeligere for mange små og mellemstore virksomheder at skaffe kapital, både egenkapital og fremmed kapital, og det øger selvfølgelig risikoen for, at man begrænser de små og mellemstore virksomheder
i deres vækst- og udviklingsaktiviteter.
Danmark er et lille land med en åben økonomi, som lever af at handle med omverdenen.
Når det er sagt, vil jeg også understrege, at vi har taget en række initiativer for at sikre bedre lånemuligheder.
Det har vi bl.a. gjort med de såkaldte kom i gang-lån, som primært understøtter iværksættere og små og mellemstore virksomheder.
Vi har også gjort det med Vækstfondens muligheder for at stille såkaldte vækstkautioner, som også kan være en hjælp og en alternativ finansieringskilde for små og mellemstore virksomheder.
Og vi har gjort det med et tiltag, som faktisk var noget af det første, regeringen satte i gang umiddelbart efter dens tiltrædelse, nemlig et samarbejde mellem en pensionskasse og Eksport Kredit Fonden, der giver mulighed for at sikre, at virksomheder, der skal ud på eksportmarkedet, kan få eksportkaution, eksportlån m.v. Så på den måde er der etableret nogle muligheder.
Dansk Vækstkapital er endnu et eksempel på, at der er stillet nogle lånefaciliteter til rådighed for virksomheder, herunder små og mellemstore virksomheder.
Det synes jeg man skal kvittere for.
På den måde har vi taget en række konkrete initiativer.
Jeg vil så godt give en stor cadeau til Folketinget for, at vi har stået sammen om de forskellige bankpakker, som er gennemført.
Grundlæggende er forudsætningen jo, at vi har en sund banksektor.
Jeg synes alt andet lige – med de hjørner, der er knap så sunde virksomheder i den finansielle sektor – at vi grundlæggende har en sund banksektor, og det er også en vigtig forudsætning for at skaffe kapital til små og mellemstore virksomheder.
Anni Matthiesen (V), 2011-11-30:
Altså, hvis man kun f.eks. har en eller to ansatte, kunne ministeren så forestille sig, at der kunne ændres på de betingelser, der er i forhold til vækstkautioner i dag, så også de små virksomheder kunne få gavn af dem?
Så vil jeg også godt lige lige berøre NOx-afgiften, hvor det kører på de høje nagler i de her dage, også i medierne: Hvordan ser erhvervs- og vækstministeren på de afgifter, også i forhold til de små og mellemstore virksomheders muligheder for at kunne overleve fremadrettet?
Ole Sohn (SF), 2011-11-30:
Ideen med NOx-afgiften er jo primært at sikre et bedre miljø, og det, vi ved, er, at lige nøjagtig omkring NOx-afgiften er der en meget stor grad af det, man kalder adfærdsændring.
Det vil sige, at virksomhederne investerer i bedre anlæg, som gør, at man nedbringer udslippet af NOx-partikler, og det synes jeg er positivt.
Når det er sagt, er der også, sådan som jeg er orienteret, allerede nu tilgået Folketinget melding om et ændringsforslag fra skatteministeren, som gør, at selve afgiften udskydes fra januar til juli, sådan at man giver virksomhederne bedre mulighed for at forberede sig på afgiften, dvs. etablere bedre produktionsfaciliteter, som gør, at afgiften kommer til at berøre virksomhederne mindst muligt.
Anni Matthiesen (V), 2011-11-30:
Afslutningsvis må jeg sige, at jeg da sagtens kan følge den tanke, at vi er nødt til at tænke grønt og passe på miljøet osv., det tror jeg såmænd vi sagtens kan være enige om.
Mine bekymringer går bare på, at man jo risikerer enten at slå virksomhederne ihjel, inden vi når så langt, eller presse dem ud over landets grænser, så de er nødt til at søge nye muligheder i andre lande.
Der vil jeg høre om ministeren ikke har de bekymringer.
Ole Sohn (SF), 2011-11-30:
Vi har jo flere muligheder.
Kom i gang-lån er den ene, som er meget målrettet nye iværksættere, altså opstartfirmaer.
Og kan vi finde en model, der er bedre end den, vi har i dag, er jeg selvfølgelig åben over for det.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Jeg tror, spørgeren og jeg har et forskelligt syn på de forløbne 10 år.
Det er jo nok meget naturligt.
Og jeg er ikke i tvivl om, at der har været endda en del indforståelse imellem spørgeren og de borgerlige regeringspartier, bl.a. den indforståelse, at man førte en fuldstændig konsistent blokpolitik, for det var et selvstændigt formål at sikre, at man ikke samarbejdede bredt og ikke inddrog f.eks. mit parti i centrale beslutninger.
Det har jeg så ikke ønsket at fortsætte, og derfor har jeg nu placeret mig i en position, hvor jeg er frit stillet til at indgå aftaler med bl.a. spørgeren, hvis spørgeren skulle være interesseret i det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-30:
Jeg vil bare lige forebygge en misforståelse.
Så det er ikke noget, nogen har forsøgt at holde skjult.
Det har været noget, vi har lagt til grund, når vi lavede finanslovaftaler tidligere, at det selvfølgelig må være sådan, at hvis man laver en finanslovaftale, så binder man hinanden, i forhold til at man ikke bare kan gøre alt muligt andet med andre i det finansår, man har aftale for.
Det er jo ideen.
Man får nogle indrømmelser som støtteparti, som vi så var i 10 år.
Vi fik nogle indrømmelser mod til gengæld at levere, at regeringen så havde sikkerhed for sin finanspolitik det kommende år.
Jeg kan bare konstatere nu, at det, vi har fået bekræftet af finansministeren i dag, er, at en sådan forståelse ikke gælder mellem regeringen og Enhedslisten.
Vi må jo se, om det vil ske i den praktiske verden.
Finansministeren har ikke givet sig selv sikkerhed for, at der er tryghed omkring finanspolitikken, at der ikke i virkeligheden danner sig flertal uden om regeringen, der øger de offentlige udgifter.
Det synes jeg jo ikke er særlig betryggende, i den forstand at en til enhver tid siddende regering bør sikre sig, at der er troværdighed om dens finanspolitik, og det må jeg sige at finansministeren ikke har sikret sig.
Men det giver selvfølgelig nogle parlamentariske muligheder også for Dansk Folkeparti, når vi skal arbejde fremover, at der altså er det frie rum i forhold til i givet fald at kunne lave flertal uden om regeringen, og det vil vi selvfølgelig vurdere muligheden for at drage nytte af.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Jamen det står jo spørgeren fuldstændig frit for at vurdere sine muligheder og drage nytte af dem.
Jeg synes, at den mulighed, spørgeren først og fremmest skulle overveje at drage nytte af, var at samarbejde med regeringen.
Det er så en udstrakt hånd, og så må man jo se, om man vil tage imod den.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-30:
Fordelen ved sådan en seance her er jo netop det der med, at man også kan udveksle erfaringer, og jeg kan jo så bibringe finansministeren den oplysning, at i de 10 år, hvor vi har lavet finanslovaftaler, har det i forbindelse med det været indforstået, at vi selvfølgelig så ikke, når vi havde indgået aftale med regeringen, efterfølgende gik ud og lavede udgiftsstigende forslag sammen med andre uden om regeringen, lige så vel som vi havde den forståelse med regeringen, at de selvfølgelig heller ikke gjorde det.
Så var der troværdighed omkring finanspolitikken, og så kunne man jo som regering også udadtil sige, at man vidste, at der ikke pludselig kom stigende offentlige udgifter, uden at der var sikker finansiering af det.
Vi skrev det konkret ind i den første finanslovaftale for 10 år siden, men fandt det ikke nødvendigt at skrive det efterfølgende, fordi der bare var den her forståelse, hvad jeg heller ikke på noget tidspunkt nogetsteds har lagt skjul på.
Det nye er så, at finansministeren her tilkendegiver, at den forståelse, der altså har været der i 10 år, ikke er der mellem regeringen og Enhedslisten.
Og det betyder altså, at der for regeringen – også for Enhedslisten – er fuldstændig frit slag.
Man kan sammen med os andre, hvis vi kan finde frem til aftaler og finde forståelse omkring det, vedtage stigende offentlige udgifter uden om regeringen.
Er det ministerens vurdering, at ganske almindelige danskere vil opleve stigende skatter og afgifter de kommende år som følge af aftalen om næste års finanslov?
Tak, formand.
Spørgsmålet her, som jeg har stillet til finansministeren, lyder: Er det ministerens vurdering, at ganske almindelige danskere vil opleve stigende skatter og afgifter de kommende år som følge af aftalen om næste års finanslov?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Mit svar på det spørgsmål følger i virkeligheden den tankegang, der gjorde sig gældende i mit svar på spørgsmålene til repræsentanterne for Venstre, når det gælder konkurrenceevnen.
Jeg synes, det er et sammensat billede.
Der er visse skatter og afgifter, der vil stige.
Det vil da også kunne mærkes af det, spørgeren kalder for almindelige danskere.
De fleste danskere er jo almindelige danskere.
Altså, når en Filuris stiger 15 øre, så kan det mærkes af alle – også almindelige danskere.
Det er klart.
Det bliver man jo nødt til at se i sammenhæng med, hvad pengene bruges på.
Vi har også forsøgt at lægge skatter på nogle af de danskere, der har mest, bl.a. i form af en ny beskatningsform for aktieaflønning.
Så har vi forsøgt at bruge pengene på en måde, vi synes peger fremad, og som sikrer en bedre fordeling.
Det er også dokumenteret i svar på spørgsmål, som spørgeren har oversendt til Finansministeriet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-30:
Tak til finansministeren for det første svar.
Altså, når jeg interesserer mig lidt for det her og gerne vil have en definition af begrebet en almindelig dansker, er det jo – og jeg tror også finansministeren trods alt har så stor erfaring i det politiske med det arbejde, han jo har bedrevet i Socialdemokratiets kampagnekontor tidligere – fordi det er et begreb, som Socialdemokratiets leder har slået sig op på, så det er ikke noget, jeg har fundet på.
Socialdemokratiets leder har jo, da man sammen med SF lancerede sin skattepolitik og viste, hvad man ville på det tidspunkt, hvor man måtte få magten til at gøre det, lanceret det her begreb, at de almindelige danskere ikke ville opleve en hårdere beskatning.
Vi vil ikke skabe utryghed hos vælgerne, som kunne foranlediges til at tro, at vi ville beskatte helt almindelige danskere hårdere – helt almindelige danskere hårdere.
Det står jo noget i kontrast til, at det, vi foreløbig har fået at vide fra Finansministeriet – er det ikke korrekt? – er, at de, der tjener over 249.600 kr., vil opleve en stigende beskatning som følge af regeringens økonomiske politik.
I valgkampen var der jo meget om, at en almindelig dansker i hvert fald ikke var en, der tjente over 1 mio. kr., kunne jeg forstå, for vi skulle have en millionærskat; det kunne man godt.
Men man fik indtrykket af, at der var ganske mange mennesker, der måske tjente over 249.600 kr. om året, som var i kategorien helt almindelige danskere.
Så derfor kunne finansministeren måske i dag løfte sløret for, hvad en helt almindelig dansker egentlig er i Socialdemokratiets tankesæt.
Altså, hvad tjener en helt almindelig dansker?
Er der også helt almindelige danskere i gruppen, der altså tjener over 249.600 kr. om året, men som nu som følge af regeringens politik alligevel bliver ramt af en hårdere beskatning, selv om man – er det ikke korrekt? – tidligere har sagt, at helt almindelige danskere ikke ville opleve en hårdere beskatning?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Jo, men jeg tror ikke, det vil være undgået spørgerens opmærksomhed, at den skattepolitik, der blev regeringens, og som er indskrevet i regeringsgrundlaget, ikke er fuldstændig identisk med den skattepolitik, der blev lagt frem af Socialdemokratiet før valget i det udspil, der hed »Fair Forandring«, og sådan er det jo.
Det var der ikke politisk flertal for, det var der ikke 90 mandater for, og derfor blev man nødt til at gå på kompromis med en række af de forslag, man selv havde fremsat.
Det er min klare opfattelse, at det, der nu er lagt frem, er afbalanceret og til klar fordel for den brede befolkning, fordi den skattebelastning, der lægges op til, placeres på nogle ting, som skubber i den rigtige retning, usunde fødevarer bl.a., og at indtægterne anvendes til noget, der også gavner bredt og særlig i bunden.
Vi har nævnt eksemplerne mange gange, vi kan tage dem igennem: praktikpladser, uddannelse, kræftvaccine; nogle af de ting, der spiller en rolle for dem, jeg anser for at være almindelige danskere, hvilket er langt de fleste.
Peter Christensen (V), 2011-11-30:
Senest har vi den her NOx-afgift, og hvad siger formanden for Dansk Metal til den i dag i Børsen?
Han siger: Det vil gøre mindst 1.300 hårdtarbejdende danskere arbejdsløse.
Hvad er det, som Dansk Metals formand, Thorkild E. Jensen, ikke har forstået?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre finansministerens holdning til, for det, fagforeningsformanden siger, er, at det ingen effekt har på miljøet, og at det sender gode danske arbejdspladser ud af landet.
Det er hans medlemmer, og derfor er det ikke så unaturligt, at han er dybt bekymret.
Og så får man fornemmelsen af, at samlet set så gør regeringen nogle andre ting, der så gavner konkurrenceevnen.
Men det gør regeringen ikke.
Summen af finansloven er 4.000 job lige ud af landet
Så meget for den kickstart.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Det var jo så ikke den anden reflekterende Venstremand i dag, der gik op til pulten, for det, der bliver gjort gældende, er jo simpelt hen ikke korrekt.
Det undrer mig.
Det er da et helt nyt og, må man mildest talt sige, stærkt forenklet
syn på økonomien.
Jeg må bare henvise til, som i min debat med spørgerens partifælle, den reaktion, der kommer fra Dansk Industri, når det gælder det energiudspil, der er lagt frem fra regeringen, hvor man godt kan se, at vi står i en meget mere kompleks økonomisk situation, end spørgeren giver udtryk for, og at det at handle offensivt på et område som energiområdet kan give mening, også set ud fra et privat erhvervspolitisk synspunkt, og også selv om det medfører nogle omkostninger, som det kræves at man afholder for at investere i en fremtid, som ligger længere fremme.
Peter Christensen (V), 2011-11-30:
Så lad os tage det helt konkret: NOx-afgiften.
Dansk Metals formand siger: 1.300 job forsvinder.
Det rammer f.eks. Aalborg Portland.
Mener finansministeren, at man med en dansk NOx-afgift vil bruge mindre cement i Danmark, og at man dermed måske vil gavne miljøet?
Eller mener finansministeren, at der er en risiko med den cement, som bliver købt f.eks. i Tyrkiet, hvor man har nogle slappere regler for, hvor meget man må udlede?
Så mit spørgsmål er: Hvad er det, Danmark vinder ved NOx-afgiften?
Altså, Dansk Metal slår fast, at det er 1.300 job.
Det kunne man jo så også gå i rette med fra regeringens side, hvis man mente, det var forkert.
Vi hørte tidligere statsministeren sige, at det var for miljøets skyld.
Der siger Dansk Metal, at det jo ikke har nogen miljøeffekt, for hvis man lukker ned for produktionen af f.eks. cement i Danmark, kommer den fra et andet land.
Det står fuldstændig uklart for mig, hvad det egentlig er, regeringen mener der er det gode ved NOx-afgiften, andet end at man vil have nogle penge i kassen.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Nu fandt jeg faktisk mine papirer, og det er jo en fordel for både spørgeren og mig.
Som det er oplyst for mig, forekommer der ikke klausuler af den type, spørgeren sigter til, i finanslovaftalen for 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 og 2011.
Det må spørgeren jo kunne bekræfte, for som jeg husker forløbet, så havde spørgeren en central rolle i lige præcis de forhandlingsforløb.
Det kan man jo så mene om, hvad man vil, men central var den i hvert fald.
Og det er korrekt, at Enhedslisten ikke har indgået i nogen musefældeklausul i den aftale, vi har lavet her.
Det har regeringen heller ikke gjort i forhold til Enhedslisten.
Jeg skal ikke fortolke hr. Per Clausens udtalelser i forhold til den praksis, jeg kan bare konstatere, at det stiller regeringen frit i forhold til et bredt samarbejde i Folketinget i resten af folketingssamlingen, og det er jeg godt tilfreds med.
Det er jo en debat, som spørgerens parti selv har været engageret i, da man indførte en NOx-afgift i sin tid og blev mødt med præcis den samme kritik.
Og der hæfter jeg mig bare ved, at Venstre har haft et, man kan sige mildest talt svingende forhold til lige præcis det forhold over de seneste 10 år.
Altså, der var en periode, hvor man efter sidste regeringsskifte gav udtryk for de samme synspunkter, som spørgeren nu giver udtryk for.
Det virkede så ikke så godt, hverken for miljøet eller for vækst og konkurrenceevne, så ændrede man holdning – i hvert fald angiveligt – og nu er man så tilbage igen.
Så zigzag er vel den mest rammende betegnelse for den udvikling.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-30:
Har regeringen i forbindelse med finanslovforliget med Enhedslisten aftalt en såkaldt musefældeklausul, eller står Enhedslisten frit i forhold til at kunne indgå i et flertal uden om regeringen, som kan medføre stigende offentlige udgifter?
Tak, formand.
Spørgsmålet, jeg her har stillet, lyder: Har regeringen i forbindelse med finanslovforliget med Enhedslisten aftalt en såkaldt musefældeklausul, eller står Enhedslisten frit i forhold til at kunne indgå i et flertal uden om regeringen, som kan medføre stigende offentlige udgifter?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Det spørgsmål kan besvares kort: Der er ikke nogen musefældeklausul, som man kalder det her i Folketinget, eller nogen musefælder i øvrigt.
Nu kan jeg ikke finde rundt i mine papirer, men som det er mig oplyst, så ligger aftalen i øvrigt i forlængelse af de finanslovaftaler, spørgeren selv kompetent har indgået med den tidligere regering gennem en lang årrække; der har ikke været sådan nogle formuleringer.
At der så muligvis har været en forståelse mellem spørgeren og spørgerens daværende samarbejdspartnere om at føre en konsistent blokpolitik igennem alle folketingsårene, er jeg ikke det mindste i tvivl om.
Men der er ikke nogen musefælder, og der er ikke nogen musefældeklausul i den aftale, jeg har lavet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-30:
For det er jo rigtigt nok, at når hr. Per Clausen, en af Enhedslistens finanslovforhandlere, selv kalder situationen, og jeg citerer, en lille smule usædvanlig i forhold til finanslovaftaler, citat slut – altså en lille smule usædvanlig – så relaterer det sig jo til det faktum, at det i hvert fald i en årrække har været sådan, at når man indgik finanslovaftaler, bandt man også hinanden for det følgende år, altså for finansåret, så regeringen havde sikkerhed for, at der ikke pludselig opstod flertal i Folketinget uden om regeringen, der drev udgifterne op, uden at regeringen var sikker på, at der også var en holdbar finansiering i forhold til det.
Det har jo lidt at gøre med finansministerens mulighed for at kunne virke troværdig, når han udadtil siger, at han har styr på finanspolitikken.
Skal jeg tolke finansministerens svar derhen, at det, der i virkeligheden er gældende nu – og det er så rigtigt, at det så er i modstrid med den måde, vi har gjort det på de sidste 10 år, som finansministeren lige nævnte lidt om – altså er, at hvis nu der kommer forslag frem i salen, som kan finde et flertal uden om regeringen, og som driver udgifterne op, så er der ikke noget i finanslovaftalen, der forhindrer det flertal i at manifestere sig i at gennemføre et sådant forslag?
Om man så ville gøre det, om Enhedslisten ville gøre det,
Det kunne også være, at de havde nogle overvejelser om finansieringen, det vil jeg jo synes var fornuftigt hvis de havde, og det synes jeg selv er fornuftigt, hvis man har, men det, finansministeren siger, er, at der ikke er nogen aftale, at der ikke er nogle konkrete ting, der forpligter Enhedslisten til at være enig med regeringen i forhold til områder og forslag, som vil øge udgifterne, at der ikke er noget aftalemæssigt, der forhindrer dem i, hvis de ønsker det, at indgå i sådan et flertal uden om regeringen.
Er det rigtigt forstået?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Spørgeren har også selv som minister haft ansvaret for dansk økonomi.
Jeg troede sådan set, at det var den anden Venstremand i dag, der var gået hen til pulten med en eller anden refleksion over egne gerninger og den udvikling, man selv har haft ansvaret for.
Man kunne så have lagt til grund for sit spørgsmål, at man har bragt Danmark i en meget, meget svær situation, som danskerne så har valgt en ny regering til at rette op på.
Det, vi så bl.a. har lagt op til at gøre med en række initiativer, er, at der med det finanslovforslag, vi har lagt frem, investeres mere i forskning, end den tidligere regering havde lagt op til, mere i uddannelse, mere i praktikpladser.
Der etableres et udviklingsprogram for miljøteknologi, der, håber jeg, kan give anledning til, at de på det felt i forvejen stærke danske virksomheder kommer til at stå endnu stærkere.
Der er en lang række initiativer, der peger i den rigtige retning.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-30:
Det, der jo gør det lidt nemmere og egentlig også på mange måder bedre at diskutere med finansministeren end med finansministerens formand, er jo, at når man ikke leverer det, man havde lovet før valget, er finansministeren fuldstændig åben om det og siger: Ja, det er rigtigt.
Det sagde vi før valget at vi ville, nemlig at vi ikke ville beskatte almindelige danskere hårdere.
Og ja, det kunne vi så ikke komme igennem med efter valget, for der var nogle parlamentariske ting og De Radikale osv., så det har vi lavet om.
Det er lidt sværere at få den ærlighed ud af statsministeren, men det kunne være, finansministeren på et tidspunkt kunne hviske statsministeren lidt i øret, at det måske er meget godt for debatten her i salen, at man egentlig er åben og ærlig om det.
Det er også, fordi det, som den socialdemokratiske formand i sin tid sagde, da man kom med sit skatteforslag, jo faktisk var, at man altså ikke ville skabe utryghed hos vælgerne, som kunne foranlediges til at tro, at man ville beskatte helt almindelige danskere hårdere.
Det ville man ikke.
Jeg ved ikke, om man kan kalde det ultimative krav, men det er et opgør med den måde at lave politik på som i gamle dage, hvor alt var til forhandling før et valg og efter et valg.
Det gav De Radikale maksimal indflydelse, men det var dengang.
Finansministeren siger så: Tiden er ikke en anden; så det er blevet en anden politik, og ja, vi beskatter almindelige danskere hårdere.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-30:
Jeg er jo ikke enig med spørgeren i vurderingen af det forslag, vi har lagt frem.
Jeg mener ikke, at der er lagt en urimelig og en stor og en hård belastning på almindelige danske familier.
Der er nogle usunde fødevarer, der er blevet dyrere.
Det skubber forhåbentlig forbruget i den rigtige retning, og det sikrer penge i statskassen til på en ansvarlig måde at finansiere nogle af de ting, som kommer almindelige danskere, den brede befolkning – uanset hvilket begreb, vi nu benytter om de mennesker, vi arbejder for – til gavn, og som sikrer, at hvis man har et barn, der mangler en praktikplads, så kan vedkommende få en, og at hvis man har et barn eller et ungt menneske i sin familie, der skal have en kræftvaccine, så kan man få en.
Det sikrer, at vi satser mere på forskning, og det sikrer, at vi satser mere på sundhed i bred forstand.
Det synes jeg er fornuftigt.
Jeg synes, det er gjort på en måde, der er til at leve med for langt, langt de fleste, ja, faktisk alle almindelige danske familier.
Jeg tror ikke, der er nogen, der går i panik over, at en Filuris stiger med 15 øre, hvis vi får et bedre samfund til gengæld.