Bjarne Corydon (S), 2013-12-12:
Mange tak for det.
Baggrunden for det aktstykke og – i forlængelse af det – det beslutningsforslag, vi i dag drøfter, er jo helt grundlæggende, at finanskrisen og den styrkede amerikanske produktion af skifergas har ført til, at mange europæiske energiforsyningsselskaber er kommet under pres i de seneste år.
F.eks. måtte det svenske Vattenfall i sommer nedskrive værdien af deres aktiver med over 30 mia. skr.
Det er en udvikling, som desværre heller ikke er gået vores danske energiselskab DONG Energy forbi.
Efter et udfordrende år i 2012 stod det klart, at der var behov for at styrke DONG Energys finansielle fundament, hvis ikke selskabet skulle aflyse en række planlagte investeringer og dermed revidere den ambitiøse grønne strategi, selskabet har.
Det ville have påført aktionærerne og dermed staten og dermed skatteyderne et betydeligt tab.
Derfor offentliggjorde DONG Energy i februar i år, at man som led i en finansiel handlingsplan ville søge at rejse ny kapital fra nye og/eller eksisterende aktionærer.
På baggrund af en omfattende og struktureret proces er der nu indgået aftaler med Goldman Sachs, ATP og PFA om et kapitalindskud på 11 mia. kr. i DONG Energy.
Jeg mener, at staten som aktionær har en klar interesse i et stærkt DONG Energy – et selskab, der kan udnytte de muligheder, som den grønne omstilling vil skabe for de selskaber, der formår at være på forkant med den udvikling.
Derfor er det også i statens interesse, at DONG Energys finansielle fundament styrkes, så DONG Energy kan forfølge den ambitiøse strategi, som jo indeholder massive investeringer inden for havvindmøller samt efterforskning og produktion af olie og gas frem mod 2020.
Med 11 mia. kr. mere i kassen i DONG Energy sikrer vi netop, at DONG Energy kan fastholde den fastlagte strategi, og dermed sikrer vi, at selskabets unikke kompetencer inden for navnlig havvind kan udnyttes til at skabe værdi for både de eksisterende og de nye aktionærer.
Vi sikrer også, at DONG Energy fremadrettet kan deltage i den grønne omstilling af Nordeuropa, hvis de rammer, der fastlægges i klima- og energipolitikken, i øvrigt gør det tilstrækkelig attraktivt for de kommercielle energiselskaber.
Det kan kun være godt for det danske samfund.
Desuden mener jeg, at aftalen om kapitalindskud med deltagelse af tre private investorer rummer en række væsentlige styringsmæssige og forretningsmæssige fordele, som kan være af positiv betydning for den fremadrettede drift af DONG Energy.
Først og fremmest er det jo værd at hæfte sig ved, at en aftale som den her sender nogle meget stærke signaler til omverdenen.
Aftalen viser, at en række topprofessionelle investorer tror på, at der er en kommerciel fremtid for havvindmøller i navnlig Nordvesteuropa, og dermed jo indirekte, at den grønne omstilling vil blive en realitet.
Endvidere ser jeg frem til, at vi med Goldman Sachs, ATP og PFA som nye medlemmer af ejerkredsen får nogle særdeles kompetente medaktionærer, og det er min forventning, at de nye investorer bl.a. gennem deres repræsentation i bestyrelsen vil bidrage aktivt til, at DONG Energys strategi og drift skærpes yderligere.
Jeg synes, det er rimeligt at forvente, at den type private investorer kan bidrage med skarpe kompetencer inden for virksomhedsdrift.
Det er jo kompetencer, som man med god grund skal kigge en lille smule længere efter inden for det politisk-administrative system.
Derfor ser jeg frem til et konstruktivt samarbejde med de nye aktionærer.
I længden kan det kun blive en styrke DONG Energy, at der er personer med forskellig baggrund i bestyrelsen, som kan bringe nye perspektiver ind i diskussionerne om selskabets strategiske retning.
Selskabet konkurrerer på lige fod med andre energiselskaber om, hvem der kan levere den billigste energi, og derfor er det klart, at vi ikke kan pålægge DONG Energy særlige energipolitiske forpligtelser, som deres konkurrenter ikke har.
Gjorde vi det, ville konsekvensen jo uundgåeligt blive, at selskabet ikke ville kunne skabe det overskud, der er nødvendigt for at udvikle sig og investere.
Med andre ord ville selskabet stille svinde ind, og det ville ske med tab for skatteborgerne til følge.
Samtidig gælder det jo, at der siden 2006 har været andre aktionærer i DONG Energy end staten.
Det er nogle af de forbrugerejede selskaber, der valgte den danskbaserede løsning, da store dele af den danske elsektor var på vej på udenlandske hænder.
Deres formål er nu engang at sikre deres ejere, dvs. de danske elforbrugere, det bedst mulige afkast af deres investering i DONG Energy.
Så også af den grund giver det ikke mening at se DONG Energy som et instrument i den danske klima- og energipolitik.
Derfor er der allerede i udgangspunktet en meget klar arbejdsdeling.
Staten skal med ejerskabet af DONG Energy sikre, at selskabet drives ud fra forretningsmæssige kriterier med henblik på at skabe et afkast til sine aktionærer, mens Folketinget i klima- og energipolitikken må skabe de rammer, der sikrer opfyldelsen af klima- og energipolitiske mål.
Jeg mener, at det er den rette arbejdsdeling.
Jeg vil også gerne understrege, at regeringen lægger afgørende vægt på, at staten fastholder aktiemajoriteten i DONG Energy.
Det gælder i dag, og det vil også gælde den dag, DONG Energy skal børsnoteres.
Og aftalen med de nye investorer respekterer i alle henseender det forhold.
Derfor er der heller ikke nogen grund til at frygte, at DONG Energy skal havne i hænderne på nogle, som hverken vil selskabet eller Danmark det godt.
Det kræver i det mindste, at et flertal i Folketinget uden om de nuværende regeringspartier på et tidspunkt måtte mene, at det ville være en god idé.
DONG Energy er Danmarks største energivirksomhed og spiller derfor også en afgørende rolle for at holde danskerne forsynet med energi.
Ved at fastholde aktiemajoriteten kan vi for det første sikre, at DONG Energy vedbliver med at være et danskbaseret selskab, der er bevidst om det ansvar, der bl.a. følger af at eje en væsentlig del af den danske energiinfrastruktur og nogle af de kraft-varme-værker, der bidrager til, at det danske elsystem fungerer.
For det andet betyder det jo, at selskabets hovedkontorfunktioner og unikke kompetencer inden for især havvindmøller i høj grad forbliver i Danmark og bidrager til den fortsatte økonomiske udvikling i Danmark.
Samlet set mener regeringen altså, at der er rigtig mange positive perspektiver i den løsning, hvor Goldman Sachs, ATP og PFA tilsammen skyder 11 mia. kr. ind i DONG Energy.
Det gælder for selskabet, det gælder for dets medarbejdere, det gælder for staten, det gælder for de øvrige aktionærer, og det gælder for det danske samfund i bredere forstand.
Derfor kan regeringen ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.