runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2007-05-29:
Jamen jeg er også utrolig glad for, at et enigt Folketing kan bakke op om at indfri et af Venstres klare valgløfter fra sidste valgkamp.
Men jeg vil også gerne understrege, at det, vi gør, sådan set er at give de danske studerende bedre muligheder.
For det er jo altså sådan, at det ikke er alle steder i udlandet, at uddannelser er indrettet på helt samme vis som herhjemme.
Det har vi sådan set allerede taget højde for, i og med at betalingen for de studerende kommer, når man påbegynder studiet i udlandet, ikke fordi vi gør sådan herhjemme, men sådan gør man i udlandet.
For at så mange danske studerende som overhovedet muligt skal have mulighed for at komme af sted, har vi taget højde for, at andre lande har en lidt anden måde at løse finansieringen på.
Det er sådan set det samme, der gør sig gældende her.
Vi konstaterer, at der eksempelvis findes 1-årige masteruddannelser i udlandet, og dem synes vi sådan set at danske studerende også skal have mulighed for at tage.
Det er det, vi opnår ved præciseringen.
Men de ting, der ellers gælder med den måde, som uddannelser er opbygget i Danmark, står vi selvfølgelig fast på.
Afstemning
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-05-29:
Jeg skal ganske kort gøre rede for Venstres stillingtagen til ændringsforslagene og det endelige forslag.
Der foreligger jo en række ændringsforslag.
Der er et forslag fra ministeren, som Kirkeudvalget faktisk selv har fremprovokeret, om biskoppernes medlemskab af stiftsudvalgene.
Det stemmer vi naturligvis for.
Der foreligger et forslag fra et mindretal med krav om ekstra uddannelse til præsterne.
Det stemmer vi imod, men jeg vil gerne sige, det jo ikke er, fordi vi er imod uddannelse til præsterne, men vi er imod, at det skal være en tvangsmæssig foranstaltning, som vi skal bestemme herindefra.
Det forslag, der i Kirkeudvalget har givet anledning til mest diskussion, er et ændringsforslag, der er fremsat af Dansk Folkeparti.
Det drejer sig om bestemmelsen om præsternes forkyndelsesfrihed.
Det lykkedes deputationen at så så stor tvivl i Kirkeudvalget, at vi stillede en lang række spørgsmål til kirkeministeren.
Kirkeministerens svar foreligger.
De er optrykt i betænkningen, og jeg kan meddele, at Venstres folketingsgruppe føler sig dækket ind af ministerens svar, hvorfor Venstres folketingsgruppe altså stemmer imod Dansk Folkepartis ændringsforslag.
Jeg skal samtidig meddele, at jeg personligt stemmer for Dansk Folkepartis ændringsforslag.
Hvad angår det samlede forslag, skal jeg meddele – da det ikke er sikkert, at vi har debat på fredag – at vi stemmer for forslaget, som det så kommer til at ligge efter andenbehandlingen.
Karen J. Klint (S), 2007-05-29:
Når jeg tager ordet i salen i dag, er det ikke, fordi vi ikke har afleveret et bidrag til betænkningen, men fordi vi faktisk undrer os over, at den store og gode debat, der har været omkring fornyelse af teksten om præsternes forkyndelsesfrihed, nu giver anledning til tvivl.
Der var faktisk ros til de nye ord ved førstebehandlingen af lovforslaget, og jeg vil tillade mig at citere hr. Jesper Langballe, der i sin ordførertale gennemgik det, der står i den nye tekst.
Han slutter så med at sige: »Det er solide, præcise, slidstærke formuleringer, der ikke indfører noget nyt, og det skal de heller ikke.«
Vi er faktisk enige i, at der ikke skal ændres på, hvad man samarbejder om, at der ikke skal gøres indhug i præsternes forkyndelsesfrihed, men vi vil meget gerne have en tekst, der også kan læses af de mennesker, som har med det at gøre i dag.
Vi er trygge ved den nye tekst og de nye ord, der er valgt.
Vi er nemlig enige med hr. Jesper Langballe i, at det er solide, præcise, slidstærke formuleringer, der som sådan ikke fører noget nyt med sig, og det skal de heller ikke.
Men modsat skal gamle ord jo heller ikke stå i vejen for et fornuftigt samarbejde, og det er det, vi gerne ønsker tydeliggjort.
Jesper Langballe (DF), 2007-05-29:
Det er fuldstændig forståeligt og berettiget, at fru Karen Klint river mig min ordførertale fra førstebehandlingen i næsen, for det er rigtigt, at jeg sagde sådan.
Jeg er blevet klogere, det må jeg sige.
Den overbeviste faktisk et flertal af udvalget.
Det flertal er så senere blevet banket på plads af ministeren.
Derimod må jeg sige, at jeg ikke rigtig forstår fru Karen Klint.
Jeg synes, der er en selvmodsigelse i det.
Det bringer ikke noget nyt, og det skal det heller ikke.
Jamen hvad er der så egentlig i vejen med at beholde den gamle formulering?
Jo, der er det i vejen, at den står i vejen for samarbejdet.
Selve fru Karen Klints formulering viser jo simpelt hen, at det her bringer noget nyt, og det burde det ikke.
Karen J. Klint (S), 2007-05-29:
Når jeg er enig med de første udtalelser fra hr. Jesper Langballe om, at der ikke skal bringes noget nyt, så er det, fordi forkyndelsesfriheden er noget, præsten har.
Nu er teksten bare formuleret sådan, at den kan forstås af alle, der ikke har en historisk baggrund inden for kirken.
Så der er ikke noget nyt.
Der er en eksisterende pligt til samarbejde.
Nu kan man bare læse sig til den.
Der er ikke noget nyt med hensyn til forkyndelsesfriheden.
Den har præsten fortsat uindskrænket.
Så er det min oplevelse, at den henvendelse, der har været fra Præsteforeningen, handlede om, at de meget, meget sent i forløbet selv kom i tvivl.
Jeg har også talt med dem om det, og vi har kunnet se på deres hjemmeside, at Præsteforeningen også er meget tryg ved ministerens formuleringer.
Så Præsteforeningen har jo ikke opretholdt en protest imod den nye tekst, og derfor kan jeg ikke forstå, hvorfor vi i Folketinget skal gå et skridt baglæns til gamle ord, som ikke forstås af fremtidens borgere.
Jesper Langballe (DF), 2007-05-29:
Præst og menighedsråd skal samarbejde.
Javel, det har de jo altid gjort.
Det er det, det går ud på hver eneste dag i alle sogne med nogle få undtagelser.
F.eks. kan man forestille sig et menighedsråd, der vil rende rundt i sognet og stemme dørklokker – idet de ikke respekterer, at det er forældrene, der har ansvaret for børnene – og sige, at nu skal børnene bare komme i kirke, og en præst, der siger: Det der er direkte ugudeligt, det vil jeg ikke være med til.
Det kan han ikke unddrage sig nu.
Principielt kan han ikke unddrage sig med den nye formulering.
Det her er en invitation til evig ballade i sognene.
Karen J. Klint (S), 2007-05-29:
Jeg kunne aldrig finde på at forklejne hr. Jesper Langballes indblik i kirkelivet og i, hvordan præster læser teksterne.
Men når vi har ministeriets juridiske vurdering af, at der ikke er forandringer i forhold til rettigheder og pligter, i forhold til samarbejdets indhold og omfanget af samarbejde, så stoler jeg altså på ministeriets embedsfolk.
Jeg tror, det er misvisende at påstå, at den nye tekst er andet end en mere forståelig tekst på godt og moderne dansk.
Det er ikke et brud med traditioner, det er ikke en åben ladeport til nye pålæg til præsterne.
Det tilkommer ikke menighedsrådene at give præsterne pålæg, og det gør det heller ikke med den nye tekst.
Søren Krarup (DF), 2007-05-29:
Og vores første ord skal være, som vi har hørt, en beklagelse af, at vi sov i timen under førstebehandlingen og ikke var opmærksomme på, hvad der lå i lovforslagets § 37.
Præstens opgave er at forkynde evangeliet, at være forkynder, sjælesørger og for så vidt hyrde for sin menighed.
Menighedsrådets opgave er at tage vare på sognets ydre anliggender, at sørge for kirkebygning, kirkegård, præstegård, ansættelse af præst, organist, kordegn og kirketjener, alt sammen under den forudsætning, der i § 1 formuleres således: »Det påhviler menighedsrådet at virke for gode vilkår for evangeliets forkyndelse«.
Idet dette jo netop er at sørge for, at rammerne er i orden.
Der er tale om to embeder, præstens og menighedsrådets; to forskellige embeder, som det for fredens og frihedens skyld er meget afgørende at adskille, så man undgår ballade og elendighed i sognet.
Men den nye formulering af § 37 lægger op til ballade, for den adskiller ikke embederne, den blander dem sammen.
Det hedder her: »Præsten er i udøvelsen af sin pastorale forpligtelse, herunder sin forkyndelse, sin sjælesorg og sin undervisning, uafhængig af menighedsrådet.«
Men i øvrigt er præsten altså afhængig af menighedsrådet.
Realiteten med denne formulering er, at præsten og menighedsrådet har samme område eller arbejdsmark, hvor præsten blot har et par specielle nicher, forkyndelse, sjælesorg og undervisning, hvor han er uafhængig af menighedsrådet.
Men ellers er han afhængig, en slags menighedsrådets funktionær, der i ly af det nye og bestikkende udtryk samvirke ikke længere har sin frihed til at være præst, som han finder det rigtigt.
Den hidtidige formulering har været: »Præsten er i sin embedsvirksomhed, herunder den private sjælesorg, uafhængig af menighedsrådet.«
Den understreger forskellen og dermed friheden.
Den nye formulering af § 37 ophæver friheden.
Hvad kan et aktivistisk menighedsråd ikke slæbe præsten med til under henvisning til pligten til samvirke?
Hvorledes kan nogle forvirrede sjæle i menighedsrådet ikke plage og tyrannisere en præst, der ved, hvad kristendom er og især ikke er?
Vi prøver på at gøre anskrig i sidste øjeblik.
Ole Glahn (RV), 2007-05-29:
Jeg havde egentlig bestemt, at jeg ikke ville spørge hr. Allan Niebuhr om noget, for vi havde jo hørt ministeren, som er fra samme parti, men jeg må indrømme, at efter at jeg nu har hørt hr. Allan Niebuhr, bliver jeg virkelig i tvivl om, hvad Det Konservative Folkeparti mener, og om det er det samme, som regeringen mener, for jeg synes, at hr. Allan Niebuhr i den grad kommer med argumenter, som gælder hele lovforslaget.
Når hr. Allan Niebuhr siger, at det er et problem, at man ikke tager særlige hensyn til de store, at man stiller dem lige med de små, må jeg spørge hr. Allan Niebuhr: Er det ikke sådan, at den arbejdsgruppe, som hr. Allan Niebuhrs minister og også Venstres ordfører har været meget inde på, faktisk anbefaler, at man ligestiller disse virksomheder?
Når hr. Allan Niebuhr taler om alle de problemer, der er i forbindelse med det her forslag, kan jeg ikke lade være med at spørge hr. Allan Niebuhr: Jamen er det sådan, at hvis ikke oppositionen havde presset på for at få det her igennem, så var det aldrig kommet, så havde man kørt videre med de systemer, man har nu?
Kan vi regne med det?
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-29:
Det, der får mig op på talerstolen, er, at Socialdemokratiet og andre hele tiden prøver at tegne det her billede af, at vi reelt ikke ønsker at være hårde og markante nok på området, og jeg må indrømme, at det vender jeg mig stærkt imod.
Jeg synes, det er meget problematisk, at der hele tiden er nogle partier, som prøver på at virke, som om de skal overbyde alle os andre i spørgsmålet.
For hvad er fakta i den her sag?
Fakta er, at en arbejdsgruppe, der var bredt sammensat, fik kigget på området og foreslog, at vi laver en løsning, der hedder tre plus tre klip, samtidig med at vi strammer kraftigt op på bøderne.
Dernæst havde vi en lang række forhandlingsmøder med deltagelse af alle partier i Folketinget, og vi var langt hen ad vejen meget enige om det her.
Men så, fordi man åbenbart har et eller andet behov for at skulle ud og markere sig ved at sige, at man er lidt bedre end alle os andre, kom man frem til at sige, at tre plus et klip åbenbart er den gyldne løsning.
Er det andet ikke bare et forsøg på overbudspolitik og på at prøve at pudse glorien lidt for meget?
Bente Dahl (RV), 2007-05-29:
Hurra for religionsfriheden, det mener jeg også.
Men ministeren sagde før, at det var i grundloven, vi havde en ret indskrevet til f.eks. ikke at godkende kvindelige præster.
Bertel Haarder (V), 2007-05-29:
Det tror jeg ikke.
Mit svar gik ud på, at alle her i landet, inklusive frikirker, skal leve op til de almindelige krav, der er om ikkediskrimination, om ligestilling osv.
Den eneste begrænsning er den begrænsning, der følger af grundlovens paragraf om religionsfrihed.
Bente Dahl (RV), 2007-05-29:
Det sidste spørgsmål går helt klart på, at når vi nu har nogle gode love – i hvert fald er grundloven god på det her område; jeg mener ikke, at ligestillingsloven er god nok, men den må jeg så arbejde for at få ændret – hvordan håndhæver vi så de love, således at diskrimination undgås også inden for frikirkerne?
Hvad er det for nogle sanktioner, vi har over for frikirkepræster, der siger nej til homoseksuelle?
Hvordan håndhæver vi dem?
Bertel Haarder (V), 2007-05-29:
Jeg tror, at det er et spørgsmål, som justitsministeren er bedst til at besvare, for vi står med en række friheder og rettigheder, som støder sammen.
Vi har jo på den ene side ytringsfrihed, og på den anden side har vi altså ligestilling og lige ret.
Vi har frikirker, som har en anden mening end flertallet om homoseksuelle, og den mening har man jo lov at have.
Det er, hvis man praktiserer meningen, eller hvis den fører til forhånelser eller andre brud på straffeloven, at der så skal gribes ind.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg er fuldstændig enig med fru Bente Dahl i, at hvad der måtte stå i Bibelen eller Koranen eller andre religiøse skrifter ikke ændrer lov og ret i Danmark.
Men vi har en grundlov, der beskytter religionsfriheden, og det vedrører udøvelsen af religion og ikke almindelig omgang mellem mennesker.
Kim Andersen (V), 2007-05-29:
Jeg skal på Erhvervsudvalgets vegne meddele, at vi i udvalget efter andenbehandlingen af det her lovforslag har optaget sagen til fornyet udvalgsbehandling.
Her har vi haft lejlighed til at drøfte en ny skriftlig henvendelse fra Realkreditrådet, ligesom vi har haft lejlighed til at drøfte erhvervsministerens kommentarer til denne henvendelse.
Jeg kan herefter oplyse, at der ikke er ændret ved indstillingerne, således som de fremkom i betænkningen op til andenbehandlingen.
Et flertal i udvalget, udvalget med undtagelse af SF og Enhedslisten, indstiller lovforslaget til vedtagelse i den affattelse, hvori det foreligger efter andenbehandlingen, mens et mindretal i udvalget, SF og Enhedslisten, indstiller lovforslaget til forkastelse.
Hermed sluttede forhandlingen.
Ole Glahn (RV), 2007-05-29:
Ja, selv om vi er sammen om det her forslag, hedder jeg jo, som formanden sagde, stadig væk Glahn.
Jeg vil bare lige gøre opmærksom på, at vi her har et eksempel på det alternative dyrevelfærdsflertal.
Det er jo ikke hver dag, oppositionen fremkommer med et beslutningsforslag, som kommer igennem i Folketingssalen, og det glæder vi os over at vi kan her på dyrevelfærdsområdet.
Vi skal senere se på det i forbindelse med behandlingen af transportregler og det forslag til ændring af disse, der er på dagsordenen senere her i dag.
Jeg vil også gerne kvittere for, at ministeren har været hurtig med at nedsætte et arbejdsudvalg, som skal efterkomme de intentioner, der ligger i beslutningsforslaget.
Vi ser frem til, at vi i næste samling hurtigt kan komme til at arbejde med nogle forslag, som kan forbedre søernes vilkår.
Og så vil jeg tilkendegive, at det her er en lille del af en problemstilling, der er i det industrialiserede landbrug, og som vi vender tilbage til senere.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Simon Pihl Sørensen (S), 2007-05-29:
Da Socialdemokratiets ordfører, hr. Bjarne Laustsen, ikke kan være til stede i dag, skal jeg bare sige, at det her er et forslag, som vil give kommunerne mulighed for at løse en lang række af de rekrutteringsproblemer, de har, og en lang række af de bosætningsproblemer, der er i kommunerne.
Det vil ganske enkelt give billigere boliger i de kommuner, hvor det i dag ikke er muligt at bygge almene boliger på grund af rammebeløbet.
Derfor skal jeg opfordre til, at vi støtter det her forslag, og at Dansk Folkeparti genovervejer, om man vil være med til at støtte dette forslag.
Så jeg skal opfordre Dansk Folkeparti og regeringen til at genoverveje, om man vil støtte det her forslag.
Det er sagt i betænkningen, at der er tale om uigennemsigtighed.
Det er der jo ikke.
Her kan man tillade, at man kan udbyde på favorable vilkår med betingelser om at bygge billige boliger.
Dermed får vi løst en lang række af de problemer, vi har med at tiltrække arbejdskraft til de kommuner, hvor det i dag ikke er muligt at bygge billigboliger.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-29:
Da Socialdemokraternes ordfører nu har taget ordet, skal jeg gerne gentage, hvorfor vi fra regeringens side afviser det her forslag.
Sagen er jo, at forslaget udelukkende går ud på at øge den offentlige støtte til boligbyggeri.
I regeringen synes vi, det er en dårlig løsning at åbne op for, at kommunerne nu skal kunne sælge byggegrunde til kunstigt lave priser.
Jeg synes ikke, det er den vej, vi skal gå.
Vi skal hellere se på, hvordan vi i det hele taget kan få gjort byggeriet billigere.
Jeg vil så gerne kvittere for det med problemet med maksimumsbeløbene.
Jeg er opmærksom på, at der nogle steder i landet er problemer med at holde sig inden for den beløbsgrænse, der er fastlagt på nuværende tidspunkt, og vi følger udviklingen på området for at se, om der eventuelt skal kigges nærmere på det gældende maksimumsbeløb.
Jeg har netop oversendt en redegørelse til Boligudvalget, der beskriver, hvordan det ser ud landet over i forhold til maksimumsbeløbet.
Bente Dahl (RV), 2007-05-29:
Grundlovsparagraffen, som beskytter vores ret til religionsfrihed, er god at have.
Sådan ser jeg også på det.
Men alligevel står der her – jeg refererer Johannes Hansen: Bibelen er meget entydig på området.
Han hentyder til, at det ifølge hans fortolkning af Bibelen ikke er Guds tanke med mennesket, at kirken skal have mandat til at velsigne homoseksuelle.
Jeg vil høre, om ministeren er enig med mig i det synspunkt?
Bertel Haarder (V), 2007-05-29:
Jeg kan forsikre, at frikirker skal følge lov og ret i landet, herunder de regler, der beskytter borgere mod diskrimination, mod forhånelse osv.
Den eneste begrænsning, der er, når det gælder religioner, er grundlovsparagraffen vedrørende religionsfrihed.
Den ret er udtrykkelig beskyttet i grundloven.
Den behøver ikke gælde i folkekirken, men folkekirken er noget andet.
Det er en anden diskussion, som vi godt kan tage op under et senere spørgsmål.
Men der er ingen tvivl om, at det eneste, der sætter en grænse for frikirkers pligt til at leve op til alle rettigheder og pligter i det danske samfund, er grundlovsparagraffen om religionsfrihed.
Det er den eneste begrænsning, og den paragraf vedrører kun selve religionsudøvelsen.
Den handler om borgernes ret til at dyrke deres gud, sådan som deres tro foreskriver det.
Bente Dahl (RV), 2007-05-29:
En af de helt store overskrifter i dag i Kristeligt Dagblad er: »Frikirkepræster siger nej til homoseksuelle«.
Nu har vi jo med rette et højt besunget frisind i det her land, plads til alle og højt til loftet, og frisindet er da også jævnligt til afprøvning.
Jeg vil gerne høre ministerens kommentar til, om frikirkerne skal være et eksperimentarium for frisind, eller om de skal følge gængs retspraksis med hensyn til diskrimination.
Karin Nødgaard (DF), 2007-05-29:
Det har jo været nogle hektiske dage i forbindelse med det her dopingspøgelse, der har huseret.
Det er jo nok ikke nyt med doping.
Men jeg kunne godt tænke mig i dag at høre, hvorledes ministeren forholder sig til, at der kommer så meget ulovligt stof ind i Danmark, som det har vist sig, at der gør.
Jeg ved, at ministeren er meget optaget af spørgsmålet om doping og tager skarp afstand fra alt, hvad der har med dopingmisbrug at gøre, og det har jeg stor respekt for og også for, at ministeren har lagt et stort arbejde i det internationalt på det her område.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ministeren kunne forestille sig, at vi nu i lyset af alt det, der er kommet frem nationalt de seneste dage, ville overveje, om vi skulle afsætte nogle yderligere ressourcer til Anti Doping Danmark, således at man her får mulighed for at lave nogle flere test.
For det er jo ikke ukendt, og vi ved, at de fleste test faktisk bliver lavet blandt elitesportsfolk, men at de fleste positive test faktisk er udeomkring i breddeidrætten, i motionscentrene.
Så det ville jeg gerne høre ministerens kommentar til.
Brian Mikkelsen (KF), 2007-05-29:
Tak for et meget relevant og meget godt spørgsmål.
Det er klart, at Bjarne Riis' tilståelse i fredags af, at han var dopet fra 1993 til 1998, jo har bragt spotlight og eksponering på et område, hvor alle har haft en mistanke om, at der skulle være nogle problemer, men hvor der ikke har været en reel vished.
Og den lavine af tilståelser, der var i slutningen af sidste uge, har jo vist, at vi havde at gøre med en slags epo-generation i 1990'erne, som, i hvert fald for en stor dels vedkommende, dopede sig, og som snød konkurrenterne og den omverden, som så på cykelsporten.
Der vil stadig væk være dopingmisbrugere også i fremtiden, fordi der stadig væk vil være udøvere, der af økonomiske årsager, sociale årsager, eller fordi de har en dårlig moral, vil bruge doping.
Men vi skal som samfund gøre alt, hvad vi kan, for at få doping ud af sporten, fordi vi vil bevare renheden i sporten, og de unge mennesker og de børn, vi sender ind i idrætsklubberne, skal ikke mødes af sprøjter, medicin og læger, men af træning og træning og disciplin og disciplin.
Så derfor er jeg meget opmærksom på det, som spørgeren spørger om, nemlig: Hvad kan vi ellers gøre?
Jeg synes, vi gør en stor indsats i dag med Anti Doping Danmark.
Vi har en utrolig god placering nationalt og internationalt – folk kigger tit til Danmark, når man ser på, hvad man kan gøre.
Men jeg er også i snak med Anti Doping Danmark om, hvad man kan gøre for at fokusere på den del af dopingmisbruget, som handler om motionsidrætten, som spørgeren omtalte.
Det er rigtigt, at man meget ofte rammer eliteidrætten – og der er desværre også nogle få tilfælde – men der foregår sandsynligvis mange tilfælde af misbrug i motionsidrætten, det viser undersøgelser.
Så derfor har jeg en snak med Anti Doping Danmark om, hvad man kan gøre for at intensivere den indsats over for motionsidrætten.
Karin Nødgaard (DF), 2007-05-29:
Jamen jeg anerkender også, at man gør et stort arbejde.
Det er fint, men det er åbenbart ikke stort nok.
Der skal ske noget mere, for at vi kommer det her til livs, fordi som ministeren også siger, så er det jo vigtigt, hvilke signaler vi sender til børn og unge.
Vi står i et samfund i dag med livsstilssygdomme, hvor børn og unge mere end nogen sinde har behov for at dyrke motion.
Det skal de kunne gøre på et godt grundlag.
De skal kunne komme til centrene, idrætsklubberne osv. uden at blive konfronteret med ulovlige stoffer og kanyler, som også ministeren var inde på.
Vi ved også, at selve idrætsbilledet har ændret sig de senere år.
Fra at man har været medlem af idrætsforeninger, ser vi nu en mere individuelt præget form for at dyrke idræt.
Og det er også her, jeg gerne vil have, at vi ligesom skal tage fat.
Kunne ministeren forestille sig, at man også med Sundhedsministeriet – de to ministerier sammen – laver et eller andet tiltag og øger kampagner osv., og også tager nogle nye tiltag, som vi ikke har set hidtil, for at komme det her til livs?
Brian Mikkelsen (KF), 2007-05-29:
Der er ikke nogen tvivl om, at vi skal tænke utraditionelt, som spørgeren er inde på, og derfor har vi også lavet en hel del undervisningsmateriale til børn og unge i skolerne og de forskellige uddannelsesinstitutioner, for at fortælle dem om de negative konsekvenser ved at bruge doping.
Meget ofte er det jo hjertemedicin, nyremedicin, som man kan dø af at bruge.
Og vi har desværre set tilfælde af, at nogle er blevet meget syge af det, og i andre lande er nogle simpelt hen døde af at bruge dopingmedikamenter.
Så alene af sundhedsmæssige årsager skal vi gøre det.
Vi skal gøre det for at holde idrætten ren, for at sende de gode eksempler.
Jeg er også i en dialog med sundhedsministeren om, hvad man kan gøre på det sundhedsfaglige område, for det er også en sundhedsudfordring, vi her taler om, og ikke bare en idrætslig, kulturel udfordring.
Så derfor er det også vigtigt, at Sundhedsministeriet bliver involveret, og det er de også i noget af Anti Doping Danmarks arbejde, og det håber jeg på vil kunne resultere i, at vi kan lave en samlet indsats på området på et snarligt tidspunkt.