Erik Christensen (S), 2016-01-26:
Beslutningsforslag nr. B 9 af Dansk Folkeparti går ud på, at vi generelt skal hæve hastighedsgrænsen på de danske landeveje fra 80 km/t. til 90 km/t.
Og ligesom ministeren vil jeg godt indledningsvis dvæle lidt ved begrebet de danske landeveje, for jeg synes heller ikke, at det fremgår klart af beslutningsforslaget, hvad der menes med begrebet de danske landeveje.
Er det de danske hovedveje, der menes, eller er det alle veje uden for bymæssig bebyggelse, der menes, og dermed også en del små, snoede veje rundtomkring i landet?
Jeg må også sige, at Socialdemokraterne ikke går ind for generelt at hæve hastigheden fra 80 km/t. til 90 km/t., hvad enten det gælder begrebet de danske landeveje eller hovedveje.
Når det så er sagt, er vi ikke afvisende over for at undersøge, om der er strækninger, hvor det giver god mening og ikke mindsker trafiksikkerheden at hæve den tilladte hastighed fra 80 km/t. til 90 km/t., men for os er det helt centrale altså, at vi ikke går på kompromis med sikkerheden, for os bør højere fart rent faktisk gå hånd i hånd med sikkerhed.
Hvorfor mener vi så, at det kan være fornuftigt at undersøge, om der er strækninger, hvor hastigheden kan hæves fra 80 km/t. til 90 km/t.?
Vi ved jo fra midtvejsevalueringen af det forsøg, som ministeren omtalte, fra 2011, hvor Vejdirektoratet på 100 km udvalgte strækninger har hævet hastigheden fra 80 km/t. til 90 km/t., at det faktisk ikke på de strækninger har resulteret i flere trafikdrab, og at det generelt ikke har fået folk til at køre stærkere.
Og ifølge eksperterne betyder stor spredning i hastighederne, at flere vil forsøge at overhale, hvilket kan betyde flere farlige situationer med risiko for uheld.
Med andre ord kan en højere fart på visse strækninger betyde mindre spredning i hastigheden og dermed færre antal uheld, trafikdrab og tilskadekomne.
Det er også sådan, at politiet rent faktisk udtalte i forhold til de her udvalgte strækninger, at det på de her strækninger, i modsætning til hvad de troede, rent faktisk har givet større trafiksikkerhed.
Så er det jo sådan, at vi godt ved, hvad det er, der sker, når vi som trafikanter måske ikke altid lige overholder fartbegrænsningen, for hvis vi kører ud ad et stykke vej, hvor der er et godt, langt udsyn, finder vi det måske lidt meningsløst, at der er en forholdsvis lav tilladt hastighed, og er derfor fristet til at køre stærkere end tilladt.
Derfor er det jo sådan, at hvis man på de udvalgte strækninger, hvor det kan give god mening, rent faktisk kan lave en mindre spredning på trafikken, altså på hastigheden, vil det faktisk også kunne betyde en større sikkerhed.
Men som jeg sagde, kan vi ikke stemme for beslutningsforslaget.
Vi mener faktisk ligesom ministeren, at det er mest fornuftigt at afvente den egentlige evaluering, for vi har jo på nuværende tidspunkt kun en midtvejsevaluering af forsøget.
I den forbindelse vil jeg gerne sige, at vi vil opfordre alle Folketingets partier til, at man i tæt dialog med Vejdirektoratet, politiet og kommunerne, som i det her tilfælde også vil blive omfattet, og når evalueringen foreligger, går positivt ind i en fælles drøftelse af, om man på visse udvalgte strækninger kan øge hastigheden fra 80 km/t. og 90 km/t., og det kunne jo eksempelvis munde ud i en fælles beretning.
Afslutningsvis vil jeg gerne sige til det, ministeren var inde på, at det også er meget fornuftigt at kigge på, om det rent faktisk er sådan, at vi også på motortrafikveje kan hæve hastigheden fra 90 km/t. til 100 km/t. på strækninger, hvor det giver god mening.
Så vi støtter som sagt ikke forslaget om generelt at hæve hastigheden fra 80 km/t. til 90 km/t., men opfordrer til en drøftelse blandt alle Folketingets partier om, at det på udvalgte strækninger vil være trafiksikkert at hæve hastigheden fra 80 km/t. til 90 km/t.