Brian Mikkelsen (KF), 2011-11-29:
Det her er jo blot begyndelsen på en stribe lovforslag, som koster konkurrenceevne, som koster arbejdspladser, og som skader dansk økonomi.
Derfor er jeg også nødt til sige, at det er stærkt beklageligt, og det har også så godt som alle, der har involveret sig i høringsprocessen, skrevet, at der har været en så ekstremt kort høringsfase – ekstremt kort – i forhold til vigtigheden, i forhold til det essentielle i, at de her ting bliver boret ud og diskuteret, for det får konsekvenser for vores velfærd og for vores arbejdspladser i Danmark.
Så jeg håber, det er en enlig svipser for regeringens vedkommende.
Men tilbage til det substantielle: Der er tre store problematikker vedrørende det forslag, vi diskuterer her og nu i dag.
For det første er det sådan, at når man sætter en lavere grænse på de 55.000 kr. i forhold til fradragsretten for ratepensionerne, vil det alt andet lige betyde, at der bliver færre penge sparet op til pension, der bliver færre penge sparet op til vores velfærd i fremtiden, og der bliver færre penge til at sørge for et ordentligt system for den enkelte familie i fremtiden.
For hvordan kan man beregne et provenu af det her forslag?
Det kan man jo kun gøre, hvis konsekvensen er, at folk sparer færre penge op til fremtiden.
Det er konsekvensen af det her forslag.
Det er jo den eneste måde, man vil hente flere penge ind i provenu på, nemlig at folk sparer færre penge op til fremtiden.
Det er det eneste logiske ræsonnement, man må kunne foretage af regeringens forslag, at man håber på, at folk sparer færre penge op, for ellers ville der jo ikke komme et provenu ind i kassen.
Det andet element, som er problematisk, og som egentlig også strider mod regeringspartiernes politik på området tidligere, hvor der har været sådan en bred konsensus i Folketinget,
Tidligere har det jo været sådan, at man har haft en nettobeskatning – altså, det er jo fair nok i det her samfund, at man tjener nogle penge, og så har man nogle udgifter forbundet med, at man tjener nogle penge, og det må man kunne trække fra.
Men med regeringens sidste forslag nu her går man altså over til en bruttobeskatning.
Tænk, hvilke konsekvenser det kunne få for hele vores skattesystem, hvis man begyndte at bruttobeskatte folk.
Hvor ville incitamentet til at udvikle, til at forske, til at skabe arbejdspladser så være?
Så det er også den helt forkerte vej at gå, og jeg håber på, at det er sidste gang, vi ser det fra regeringens side.
Så er der hele spørgsmålet omkring fradragsretten.
Hvis man ser på konsekvensen af det og læser høringssvarene fra alle, der har deltaget i høringen – alle, der har deltaget i høringen – kan man se, at konsekvensen jo bliver belyst meget nøje af forskellige interessenter, men almindelig sund logik siger jo, at hvis man fjerner en fradragsret for de store institutionelle investorer, vil de selvfølgelig se på, hvor den sikreste investering er.
Og den sikreste investering må jo så være i noterede aktier eller andre former for investeringer, ikke i f.eks. unoterede aktier eller i små og mellemstore virksomheder.
Det er altså også årsagen til, at man tidligere, da S og R sad i regering, indførte sådan et fradrag.
Det gjorde man i år 2000 med L 171, hvorved man gennemførte et lovforslag, som sikrede, at der var en sådan fradragsret.
Man ville tilskynde til, at folk investerede i små og mellemstore virksomheder, for de investeringer er selvfølgelig – det er jo almindelig sund logik for burhøns – mere usikre og omkostningskrævende i forhold til investeringer i mere veletablerede selskaber.
Så konsekvensen af forslaget her vil alt andet lige være færre investeringer i små og mellemstore virksomheder.
Og det er dem, vi skal leve af – det må en SF-minister jo også tage med i den transformation, som SF har været inde i, en god transformation, at vi trods alt skal leve af de indtægter, der kommer fra erhvervslivet, og at vi ikke bare kan leve af at klippe hinanden og håbe på, at alting bare bliver bedre.
Ting kommer jo af, at man investerer i erhvervslivet, og at de tjener nogle penge hjem, og at der bliver skabt nogle arbejdspladser.
Bundlinjekonsekvensen af det her forslag er, at færre virksomheder får penge til investeringer til at skabe arbejdspladser, og det er meget beklageligt.