Margrethe Vestager (RV), 2013-02-28:
Indledningsvis vil jeg gerne takke Liberal Alliance for at have stillet spørgsmålet, for det er jo en central udfordring i dansk økonomi, hvordan vi sørger for, at dem, der ikke kan forsørge sig selv, bliver forsørget, hvordan vi sørger for, at vi er tilstrækkelig mange i beskæftigelse.
Det er et, tror jeg, efterhånden veletableret faktum, at de ældre generationer, som forlader arbejdsmarkedet i de her år, er større end de unge generationer, som kommer ind på arbejdsmarkedet.
Det betyder jo isoleret set, at der bliver færre og færre aktive på arbejdsmarkedet i årene frem mod 2020, hvis man bare lader stå til.
Hvis man gør ingenting, bliver der stadig færre til at forsørge stadig flere.
Hvis man lader stå til, vil det jo begrænse vores muligheder for at forbedre vores levestandard, for at skabe velstand, men det vil jo i sagens natur også begrænse vores muligheder for at skabe velfærd, i hvert fald sådan i klassisk forstand forstået som at finansiere vores uddannelser, sundhedsvæsen, veje, og hvad vi har.
Så det korte svar på spørgsmålet er, at regeringen håndterer den her åbenlyse udvikling i antallet af ældre og yngre ved at gennemføre reformer, som sikrer, at flere af os er i arbejde.
Det er en ambitiøs dagsorden, fordi det er store tal, vi har med at gøre.
Gennem de reformer, som er gennemført, øges antallet af os, der er i arbejde og dermed også den beskæftigelse, der følger.
Med den kurs, som er lagt med regeringens reformer, vil der være lidt over 50 pct. af befolkningen, der er i arbejde i 2020.
Det er faktisk lidt flere end gennemsnittet de sidste 30 år, til trods for at der bliver flere ældre og færre i den erhvervsaktive alder.
Og vi er godt i gang med at føre det ud i livet.
I december 2011 vedtog Folketinget tilbagetrækningsreformen.
Den styrker beskæftigelsen med i alt 65.000 mennesker i 2020.
Den lovgivning, de initiativer, indebærer bl.a., at aldersgrænsen for tilbagetrækning gradvis øges fra 2014, og på sigt følger arbejdstiden med levetiden.
Det er et godt eksempel på, at vi har tænkt demografien ind i den måde, vi fører økonomisk politik på.
Sidste sommer gennemførte vi to reformer: En skattereform og en reform af vores førtidspension og fleksjob.
Skattereformen øger beskæftigelsen med i størrelsesordenen 11.000-12.000 personer frem mod 2020 gennem en markant nedsættelse af skatten på arbejde.
Reformerne af førtidspension og fleksjob øger beskæftigelsen med ca. 5.000 personer fra 2013 til 2020.
Reformerne skal bidrage til, at færre ender på langvarig passiv forsørgelse, at flere får lov til at bidrage og være på arbejdsmarkedet.
Det er godt for den enkelte, og det er også godt for samfundsøkonomien.
I sidste uge fremlagde regeringen forslag, som sigter mod, at studerende gør deres uddannelser færdige hurtigere.
I den her uge har vi fremlagt forslag, der sigter på, at flere kontanthjælpsmodtagere kommer i uddannelse og beskæftigelse
Med regeringens udspil vil de to reformer tilsammen styrke beskæftigelsen med i størrelsesordenen 8.000 personer frem mod 2020.
Desuden har vi peget på, at der stadig væk er muligheder for at ændre den måde, der bliver aktiveret på.
Integrationen kan blive bedre.
Det er vigtigt at kunne rekruttere kvalificerede medarbejdere også internationalt, og der er også mulighed for at gøre noget ved det sygefravær, som stadig væk plager nogle steder.
Alt sammen skal det være med til at øge antallet af os, der er på arbejdsmarkedet, sørge for, at flere er i beskæftigelse og dermed jo også, at færre er på passiv overførsel.
Med »Vækstplan DK« bygger regeringen nu videre på den ambitiøse dagsorden, som vi satte med »Danmark i arbejde«.
Vækstplanen skal skabe grundlaget for flere private job og fastholde et markant fokus på uddannelse og på øget beskæftigelse.
Med »Vækstplan DK« gør vi det mere attraktivt at investere i danske virksomheder og dermed jo også at skabe arbejdspladser, og det er helt afgørende for Danmarks vækstmuligheder at få gang i den private sektor igen.
Det handler om at genskabe tilliden til fremtiden og sikre danske virksomheder et godt udgangspunkt, så vi er klar til at gribe opsvinget, når konjunkturerne vender, og efterspørgslen stiger igen.
Med planen tager vi et vigtigt skridt på vejen til fornyet fremgang og jobvækst, som samlet skal løfte den private beskæftigelse med i alt 150.000 job i 2020.
De arbejdspladser skaber vi ved at skabe grundlaget for, at dansk økonomi kan vende tilbage til normale konjunkturer og gennem de ambitiøse reformer, som bliver gennemført.
Vi mistede rigtig mange arbejdspladser under det økonomiske tilbageslag.
De seneste års fald i beskæftigelsen og stigningen i antallet af borgere uden for arbejdsstyrken hænger jo selvfølgelig sammen med det tilbageslag, der har været, med de dårlige konjunkturer.
Samtidig har flere valgt at tage en uddannelse i de senere år, hvilket godt nok trækker dem ud af arbejdsstyrken lige nu og her, men til gengæld gør det jo den enkelte dygtigere, smartere, mere produktiv, og dermed får vi jo også mere ud af det som samfund på længere sigt.
Regeringen har, siden vi fik ansvaret, taget en lang række initiativer for at holde hånden under beskæftigelsen.
Det har vi bl.a. gjort med offentlige anlægsinvesteringer, skattelettelser, investeringsvinduet for virksomheder.
Det rekordlave renteniveau understøtter også beskæftigelsen, og den ansvarlige linje i regeringens politik, finanslovaftalerne, budgetloven, reformerne bidrager selvfølgelig til at sikre, at der er tillid til dansk økonomi og dermed lave renter.
Og selv om beskæftigelsen er faldet under krisen, har vi fortsat en høj beskæftigelse, hvis man ser det sådan i den historiske sammenhæng og sammenligner det med andre lande.
Der er slet ikke nogen tvivl om, hvor indgribende det er i den enkelte familie, når langtidsledighed plager.
Det tror jeg ikke man kan sige andet om.
Men der er dog trods alt plads til at glæde sig over, at langtidsledigheden er lav, både hvis vi sammenligner os med andre lande, og hvis vi ser det i den historiske sammenhæng.
Under hele krisen har langtidsledigheden været på et lavere niveau end på noget tidspunkt i den første halvdel af det første årti.
Det illustrerer jo meget tydeligt, hvad strukturreformer kan bidrage med.
Det danske arbejdsmarked er i dag sundt, der er høj fleksibilitet, der er mange, som skifter job – hvis man mister et, kan man få et andet.
Det er det ikke alle, der kan, men det er der heldigvis mange, der kan.
Det er takket være en lang række af arbejdsmarkedsreformer og den aktive politik på arbejdsmarkedet.
Det afspejler sig selvfølgelig også i, at vi i dag har en betydelig lavere strukturel ledighed, end vi havde i 1990'erne.
Det er et godt arbejdsmarked, som fungerer på den måde, at færre bliver låst fast i ledighed med alt, hvad dertil hører af dybe sociale konsekvenser for den enkelte og for familierne.
Og det er jo også muligheden for, at flere kan komme i gang igen, når væksten på et tidspunkt tager til.
Afslutningsvis: Regeringen er en reformregering.
Det er gennem reformerne, vi skaffer flere i beskæftigelse og færre på overførsler.
Med regeringens reformer vil der være over 50 pct. af danskerne, der er i beskæftigelse i 2020.
Det er meget, både i historisk sammenhæng og internationalt set.
Samtidig med vi laver reformer, som måske for det løftede blik er nogle år ud i fremtiden, har vi også taget en lang række initiativer, som holder hånden under beskæftigelsen her og nu, og som skal gøre Danmark klar til fornyet vækst.