Tom Behnke (KF), 2013-04-23:
Tak for det.
Det interessante i den her debat er jo, at man kunne spore hos alle ordførere – dem, der nu var til stede – at der er en enighed om, at der skal ske noget.
Socialministeren har fremsat forslag om at få strammet op.
Spørgsmålet er jo så bare: Hvor langt er man villig til at gå?
Hvor langt vil man gå, med hensyn til hvordan bevisbyrden skal vende, i forhold til om indsatte skal have internetadgang, hvad enten det er via mobiltelefon eller via computer?
Og der har socialministeren jo fremsat et forslag.
Men for mig at se vender det forkert, forstået på den måde, at udgangspunktet for, om man skal have den her adgang eller ej, er forkert.
For det er jo det, der også blev sagt af justitsministeren, der refererede til det: at i forhold til dem, der er domsanbragt på sociale institutioner, kan man begrænse adgangen til internettet, når det er nødvendigt.
Det er ret væsentlige ord, for det betyder jo, at den, der er domsanbragt, som udgangspunkt har adgang til internettet, men at man kan begrænse det, når det er nødvendigt.
Og det betyder, at det er personalet på institutionen, der skal bevise og dokumentere, at vedkommende ikke skal have adgang til internettet, for ellers har man det som udgangspunkt.
Det er det, der er problemet.
Det, der er årsagen til, at jeg har fremsat det her beslutningsforslag, eller at vi har gjort det fra konservativ side – vi er jo selvfølgelig nogle stykker, der står bag forslaget – er, at bevisbyrden i dag vender forkert.
Det betyder, at udgangspunktet er, at de indsatte både på nogle af kriminalforsorgens institutioner og på nogle sociale institutioner har adgang, medmindre der er grunde til at begrænse den adgang.
Det betyder, at man i langt de fleste tilfælde er nødt til at give den her adgang, og så må man vente og håbe på det bedste, og i det omfang at vedkommende så overskrider grænserne for, hvad computeren må bruges til, måske endda begår fornyet kriminalitet via computeren, så kan man gribe ind og sige: Så må du ikke længere.
Men der har vi jo allerede nye ofre, og det er det, der er problematisk.
Jeg synes, det er problematisk, at man i den her debat og diskussion slet ikke forholder sig til det, som er problemet, nemlig at som reglerne er i dag, og selv med det nye forslag fra regeringen, er det personalet, der skal argumentere for og dokumentere, at man som domsanbragt ikke skal have adgang til det.
Selv hvis man er dømt for en forbrydelse, som netop er egnet til at blive begået via internettet – det kan være pædofilidømte – er det personalet, der har bevisbyrden for, at der ikke skal gives internetadgang.
Jeg synes, det vender helt, helt forkert.
Og det er jo altså sådan, at det ikke er en menneskeret at have adgang til internettet.
Det er det ikke, og det er heller ikke en forudsætning for resocialisering.
Jeg ved godt, at det i mange tilfælde kan hjælpe og være nemmere, også i forhold til uddannelse, ja, men det betyder jo ikke, at de, som er dømt og anbragt, fordi de har begået forbrydelser, der er egnet til at begå via internettet – det kan være pædofilidømte, det kan være hackere, det kan være it-kriminelle, det kan være bedragere osv. – så som udgangspunkt skal have internetadgang, og at vi så må håbe på det bedste.
Det er det, der er problemet.
Det er også det, der er problemet i de eksempler, som er beskrevet i beslutningsforslagets bemærkninger.
Det er jo netop en række eksempler, hvor man har været inde at vurdere og givet lov og givet adgang, og hvor det så er blevet misbrugt – og misbrugt til at lave fornyet kriminalitet.
Det er det, som er problemet.
Vi syntes fra konservativ side, at det var relevant at fremsætte det her beslutningsforslag og har arbejdet på det et stykke tid, og det tidsmæssige sammenfald, der er mellem fremsættelsen af det her forslag og ministerens forslag, er i virkeligheden en tilfældighed.
Det kunne være, at vi kunne have behandlet begge forslag i dag.
Så havde det måske været lidt nemmere at tage diskussionen samlet set.
Men fred være med det.
Jeg vil alligevel på bundlinjen her sige – idet jeg først selvfølgelig takker de partier, som har bakket op om forslaget, specielt Dansk Folkepartis ordfører, som netop har forstået, hvad det er, det her forslag går ud på – at der altså er en forskel på tilgangen til, om man som udgangspunkt har en internetadgang, eller om man som udgangspunkt ikke har en internetadgang.
Så vil jeg også, som jeg har nævnt det tidligere, sige tak til regeringen for, at man trods alt gør noget, altså i vores satspuljeforligskreds, hvor man har afsat penge til at prøve at få strammet op på det her.
Vi håber, at det kommer til at gå, men vi vil følge det nøje, og det er forhåbentlig sidste gang, at vi ser det her beslutningsforslag.
Vi vil håbe på, at det, regeringen har sat i værk sammen med forligskredsen bag satspuljen, kommer til at virke, men jeg frygter desværre, at det ikke kommer til det.
Jeg frygter desværre, at vi kommer til at se nye ofre, og så er det helt sikkert, at vi fra konservativ side vil gentage vores opfordring til, at udgangspunktet må være, at man ikke har internetadgang, når man er domsanbragt for en forbrydelse, der er egnet til at blive begået netop via internettet.
Men tak for debatten.