Kristian Jensen (V), 2016-04-12:
Tak til ordførerne for en afdæmpet og meget positiv debat.
Den har været positiv, fordi et gennemgående træk i alle ordførerindlæggene har været en opbakning til OSCE's arbejde og en opbakning til de rigtig, rigtig mange mennesker, som bruger deres kræfter, gør deres indsats, og en gang imellem også sætter deres sikkerhed på spil til gavn for OSCE's arbejde.
Det er opløftende at se, at der stadig væk er interesse for det arbejde, der foregår i OSCE, og at der er opbakning til et bidrag og opbakning til en dansk indsats i organisationen.
Det er måske meget rigtigt sagt, som hr. Holger K. Nielsen sagde her til sidst, at OSCE er sådan en organisation, som man måske ikke lægger mærke til i de år, hvor det går godt, men i de år, hvor der er problemer, er den med sine 57 medlemmer en meget vigtig organisation, et meget vigtigt forum for drøftelser og konfliktløsning, hvor man – som det også blev sagt af hr. Søren Søndergaard – har en meget bred forståelse af sikkerhed.
Det er demokrati, det er menneskerettigheder, det er sikkerhedspolitik, det er terrorbekæmpelse, det er migration og meget andet.
Det er et meget bredt spektrum, og jeg synes, det er vigtigt, at man holder fast i det brede spektrum, at man sørger for, at der er mulighed for også at tage de mange ting i opløbet, hvis det er muligt at skabe enighed bag.
Jeg synes, at Ukrainekonflikten har forstærket skillelinjen i OSCE – måske ikke, som fru Zenia Stampe sagde, mellem øst og vest, men mere direkte mellem Rusland og de lande, der mener, at det skal være ethvert lands ret selv at vælge sin egen fremtid.
Og det er dér, skillelinjen er.
Det har så også gjort det vanskeligt at indføre flere nye tiltag, f.eks. på menneskerettighedsområdet eller i forhold til våbenkontrol, fordi OSCE på den ene side har den styrke at have 57 medlemslande, og på den anden side har den udfordring, at beslutningstagningen sker ved konsensus.
Og det betyder, at et enkelt land kan forhindre de andre 56 i at gå videre eller gennemføre fornuftige skridt og tiltag.
Jeg anerkender – både når det gælder OSCE og WTO og for den sags skyld også FN – styrken i at have et konsensusdemokrati.
Det betyder jo, at alle er nødt til at have fleksibilitet og være klar til at bøje sig en smule mod hinanden.
Og her er den ene så et land, der bryder med de fundamentale principper, som samarbejdet hviler på.
Og derfor er det vigtigt, at OSCE holder dialogen i gang, også når det er svært, at OSCE er upartisk, og at man sørger for at fremstå som det, der er på engelsk kaldes for en honest broker – altså en ærlig forhandler imellem andre.
Det er det, vi har set i Ukraine, hvor OSCE udfylder en vigtig rolle.
Missionen spiller bl.a. en afgørende rolle i forhold til monitorering af sikkerheds- og menneskerettighedssituationen, overvågning af den indgåede våbenhvile og tilbagetrækning af våben.
Derudover bidrager SMM med andre vigtige opgaver som facilitering af dialog og minerydning.
Jeg besøgte Ukraine i september sidste år, og da fik jeg lejlighed til at møde nogle af de danske udsendte.
Det er et vigtigt arbejde, de gør, og den determination, de udfører det med, den ro, de har, uanset at de er udsat for angreb og skud, gør et stort indtryk.
Den professionalisme, de har, beroliger mig meget.
Til gengæld – og det er måske knap så beroligende – må man jo sige, at konflikten i Ukraine er blusset op her på det seneste.
Mest har det været fra de russisk støttede oprøreres side, men også fra ukrainsk side har vi set det.
Og derfor er det vigtigt, at vi bliver ved med at støtte missionen.
Vi har støttet den i 2015 med både personel og bidrag.
OSCE spiller også en vigtig rolle i de diplomatiske bestræbelser.
Det er OSCE-formandskabet sammen med Ukraine og Rusland, der løbende forhandler om tiltag, der skal fremme en politisk løsning.
Men desværre kan OSCE ikke bare nøjes med at tage sig af Ukraine.
Der er andre problemer rundtom, man skal tage sig af.
Der er brud på frihedsrettigheder, brud på menneskerettigheder i mange dele af regionen, og der spiller OSCE's uafhængige institutioner en afgørende og særlig rolle for at minde medlemslandene om deres ansvar.
Repræsentanten foretog i 2015 27 besøg i 19 lande og rejste over 200 sager.
Det er også en dansk prioritet i OSCE, og Danmark har bl.a. samarbejdet med mediefrihedsrepræsentanten om at imødegå propaganda i OSCE-regionen.
Jeg vil også gerne som flere andre fremhæve OSCE's valgobservationsmissioner.
Der blev gennemført 18 missioner i 2015 på tværs af OSCE-regionen, og vi bidrager som hovedregel med 3 pct. af korttidsvalgobservatørerne og 1 ud af 20 af langtidsvalgobservatørerne til enhver mission.
Så Danmark løfter også på det område en stor del af arbejdet bag OSCE.
OSCE's Parlamentariske Forsamling spiller en særlig rolle i forbindelse med gennemførelse af valgobservationerne både igennem bidrag til observatører og igennem ledelse af valgobservationerne.
Derfor er det på sin rette plads at benytte denne lejlighed til at takke de danske OSCE-parlamentarikere for deres store indsats både i forbindelse med valgobservationer og gennem deres arbejde i OSCE's Parlamentariske Forsamling.
Hvis jeg skal slå ned på nogle af de ordførerindlæg, der har været, vil jeg først nævne hr. Orla Hav og erklære mig fuldstændig enig i, at vi påvirker adfærd i lande, ved at omverdenen presser på.
Tit kan man få et spørgsmål om, hvad sådan en snakkeforsamling – hvis man skal sige det lidt negativt, det er det, jeg engang imellem hører – egentlig nytter.
Hvad påvirker den?
Det påvirker at modtage kritik, det påvirker at have en dialog, og det påvirker at lægge et pres.
Jeg er helt enig med hr. Orla Hav i, at vi skal fortsætte OSCE's store arbejde og OSCE's Parlamentariske Forsamlings store arbejde med at lægge et pres for at påvirke adfærden i landene både for at stoppe dem, der er gået i gal retning, og også for at lægge forhindringer for dem, der har tendenser til at gå i samme retning.
Derfor er arbejdet meget, meget vigtigt.
Man kan godt mene, at OSCE har haft en historisk set faldende betydning, men det er i hvert fald blevet aktualiseret i den senere tid, hvilken vigtig rolle OSCE har at spille.
Jeg må sige, at jeg blev overrasket, da hr. Peter Juel Jensen oplyste mig om, at Danmark er det eneste land, hvor parlamentet drøfter OSCE's rolle.
Det er jeg både overrasket og skuffet over.
Så vil jeg gå til hr. Søren Søndergaard, som godt nok nævner, at Ukraine er centralt, men han spørger, hvorfor andre lande ikke er nævnt noget mere.
Hvis man tager Balkan, vil jeg sige, at den rolle, som Serbien har spillet som formandskabsland for OSCE, viser noget om, hvor langt Balkan har flyttet sig undervejs.
Serbien har gjort et godt stykke arbejde.
Det er ikke sådan, at man kan sige, at de har revolutioneret eller nyskabt OSCE, men de har lavet et solidt stykke arbejde, og det viser sådan set, hvor langt Balkan og Balkanlandene er kommet.
De har nu også evnen til succesfuldt at stå i spidsen for OSCE.
Jeg skal gerne indrømme, at man i redegørelsen godt kunne have nævnt Tyrkiet noget mere.
Det kunne være, det skulle have fyldt noget mere.
Vi valgte at fokusere så meget på Ukraine, fordi det er den store anstødssten, og fordi OSCE's SMM-mission er den største opgave, der ligger.
Men ja, der kunne godt have været noget mere.
Jeg synes dog, det er vigtigt at sige, at en del af medierepræsentantens arbejde lige præcis er spørgsmålet om Tyrkiet.
Når vi nævner det, som medierepræsentanten har gennemført, vil jeg sige, at Tyrkiet er et kerneland i det arbejde, der har været.
Tyrkiet har også været blandt de lande, der oftest har været oppe i OSCE's Permanente Råd.
Om Finlands afvisning af de russiske til lejligheden værende deltagere i OSCE-missionen vil jeg sige, at det ikke er sådan, at EU har sagt til landene, at de ikke må lade dem rejse ind.
EU har sagt, at de skal overveje nøje, om der er en begrundelse til stede for at give dem, der er på sanktionslisten, en indrejsetilladelse.
Vi stod f.eks. selv med den overvejelse fra dansk side, at hvis Tyskland havde gennemført en session om konflikter og mindretal i grænselandet mellem Flensborg og Padborg, havde jeg nær sagt, altså i det sønderjyske, at vi ville have stået i den situation, og vi ville fra regeringens side i givet fald være klar til at åbne for, at man kunne have deltaget, for det ville ikke have givet mening at gennemføre det uden russisk deltagelse.
Der kan være flere grunde til, at det ikke blev til noget.
Men vi ville være klar til at gøre det, så det er altså ikke EU, der træffer afgørelsen.
Men Finland traf en afgørelse på en konkret baggrund.
Der er flere, der har spurgt om anbefalingerne fra rapporten fra besøget i 2014.
Det er Justitsministeriets ansvar at komme med et konkret svar på det.
Vi har i Udenrigsministeriet tradition for at lave en meget åben proces.
Da jeg f.eks. var til UPR-gennemgang, menneskerettighedsgennemgang i Genève, tog vi meget hurtigt imod de anbefalinger, der kom, og har meget nøjagtigt angivet i en rapport, hvad vi kan acceptere, hvad vi delvis kan acceptere, og hvad vi har noteret.
Det sidste er sprogbrug for, at det afviser vi.
Vi har noteret, at nogle har sagt det, men det gør vi ikke mere ved.
Vi har kørt en meget åben proces.
Jeg synes sådan set stadig væk, jeg fortjener titlen fredsminister.
Men andre gange kan man rent faktisk godt snakke og forhandle sig til fred.
Vi gør en indsats.
Vi gør en indsats for at samle den syriske opposition i forhandlingerne i Wien.
Vi gør en indsats i Columbia.
Vi gør en indsats for på EU's vegne at føre pennen i nogle af de rapporter, der skrives i OSCE.
Så vi fører faktisk langt hen ad vejen en politik, hvis formål ultimativt er det samme, nemlig at skabe en mere fredelig verden med færre konflikter.
Nogle gange er vi jo så desværre uenige om, hvilke værktøjer i værktøjskassen der skal føre frem til freden.
Men det skal ikke skille os ad, når jeg tænker på, at jeg synes, det er positivt at høre den store opbakning, der er.
2016 bliver et år, hvor OSCE får nok af udfordrende opgaver.
Der er fortsat en krise i Ukraine.
Der er stigende pres på demokrati og menneskerettighedssituationen, og der er udfordringer, som vi også skal vægte højt både i det danske arbejde og i vores bidrag gennem OSCE.
Derfor vil vi fortsætte med at vægte bidraget til arbejdet i OSCE højt, også i den kommende periode.