runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Joachim B. Olsen (LA), 2011-11-25:
Ministeren ynder at snakke om ret og pligt.
Hvordan vil du forklare det for de mennesker, som står op og går på arbejde, f.eks. det par på kontanthjælp, hvoraf den ene sætter sig hen i kassen i supermarkedet og under de nuværende regler får 3.200 kr. mere om måneden, og som, når regeringen afskaffer det her kontanthjælpsloft, får 460 kr. mere til sig selv?
Hvordan vil du over for dem, der gør deres pligt, forsvare, at det er det, de får ud af det?
Synes ministeren, at det er rimeligt, at man får så lidt ud af at stå op og gå på arbejde, og at det hele så er væk, når man har betalt sin S-togs-billet frem og tilbage?
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Jamen jeg tror, det er vigtigt, at man ikke ser det her forslag isoleret.
Jeg kunne forstå indvendingen, hvis det var sådan, at Danmark havde fået en ny regering, der sagde, at nu afskaffer vi de lave ydelser, og så foretager vi os intet andet, hvad angår udvidelse af arbejdsudbuddet, men det er jo faktisk ikke det, vi siger, vi siger det stik modsatte.
Vi siger, at nu foreslår vi at afskaffe de lave sociale ydelser, fordi vi ønsker at bekæmpe fattigdom, men vi ønsker også at udvide arbejdsudbuddet, og derfor går vi i gang i 2012 med det måske mest ambitiøse reformprogram på beskæftigelsesområdet i rigtig, rigtig mange år.
Det betyder selvfølgelig også, at det vil være reformer, hvor vi kommer til at stille krav, og hvor det bliver fuldstændig afgørende, at rådighedsbestemmelserne bliver et centralt omdrejningspunkt, for det er vigtigt for princippet om ret og pligt, men også for hele den kontakt, hvorpå det danske samfund står, at de mennesker, der modtager ydelser, rent faktisk også står til rådighed.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-25:
Men der må jeg så bare sige, at jeg er indigneret.
Jeg er kommet ind i den her sal, fordi jeg er fuld af indignation over de uretfærdigheder og uhensigtsmæssigheder, som er ude i det her samfund.
Så siger beskæftigelsesministeren, at 3.000 færre i beskæftigelse er en forholdsvis lille effekt.
Jeg synes, det er ganske mange mennesker.
Regeringen har i sit regeringsgrundlag et ønske om at lave en skattereform med det formål at få 7.000 flere i beskæftigelse.
Det her er næsten halvdelen af de 7.000, som man ruller tilbage.
Halvdelen af den skattereformseffekt ruller man tilbage med dette forslag, der vil reducere beskæftigelsen med 3.000.
Det er da ganske meget, fru beskæftigelsesminister.
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Jeg kan have behov for at anholde den præmis, hvorpå spørgsmålet stilles.
For det lyder på spørgeren, som om det er frivilligt, om man vil gå ud at tage sig at arbejde, når man er kontanthjælpsmodtager, og det er det ikke.
Der er ikke valgfrihed.
Det er muligt, at det igennem de seneste 10 år er lykkedes at etablere et system, hvor man ikke har behøvet at stå til rådighed, men det er altså ikke den beskæftigelsespolitik, den nuværende regering ønsker at videreføre.
Det er fuldstændig afgørende – og det vil jeg gerne gentage – at man står til rådighed.
Og jo: Der er nogle, der skal stå op endog meget tidligt, også når det er vinter, og smøre madpakker til deres børn og tage af sted på arbejde, og jeg har utrolig stor respekt for, at de gør det.
Men det står jo ikke i modsætning til, at man afskaffer starthjælpen for nyankomne flygtninge.
Hvis jeg skal være helt ærlig, tror jeg ikke, der er ret mange ufaglærte i Danmark, der går og glæder sig over, at der er nogle, der har det dårligere end dem selv.
Tværtimod tror jeg sådan set, vi kan få danskerne med på en tanke om, at nu løfter vi flok, og det betyder selvfølgelig også, at vi afskaffer de lave sociale ydelser.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-25:
Det er simpelt hen utroligt, at dette mærkelige mummespil fortsætter og fortsætter her i salen.
Nu har vi hele dagen hørt ordførerne for de forskellige partier benægte, at der findes økonomiske incitamenter, og at dette forslag derfor vil føre til, at færre er i beskæftigelse.
Så konstaterer vi her i salen, at regeringen selv regner med, at 3.000 færre vil være i beskæftigelse som følge af det her, og dog står beskæftigelsesministeren, hvis ministerium har leveret disse tal, på talerstolen og siger, at de beskæftigelsesreformer, som man nu vil rulle tilbage, ikke førte til, at flere kom i beskæftigelse.
Jo, det siger regeringens egne tal.
3.000 færre vil komme i beskæftigelse, vil være i beskæftigelse som følge af, at disse beskæftigelsesreformer rulles tilbage.
Indrøm det dog i stedet for at stå her og sige noget, som regeringens egne tal viser ikke er sandt.
Mai Henriksen (KF), 2011-11-25:
Ja, det kan jeg fuldstændig bekræfte, for det her omkring de 3.000 står netop i lovforslaget, og finansministeren har jo også været ude at bekræfte selv samme tal.
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Ja, jeg skal da love for, at den heftige debatform også fortsætter her efter mange timer.
Lad mig bare sige det klart: Jeg tror på økonomiske incitamenter i beskæftigelsespolitikken.
Det er jo konsekvensen af at være tilhænger af ret og pligt.
Men jeg tror på det, når det gælder arbejdsmarkedsparate borgere.
Jeg tror ikke på, at økonomiske incitamenter kan stå alene og slet ikke, når det drejer sig om borgere med sammensatte sociale problemer.
Det var svaret på det første.
De næste handler så om, hvorvidt vi som regering forventer, at de her lovforslag isoleret set vil have en negativ indflydelse på antallet af beskæftigelse, og der er svaret ja.
Det har både jeg som beskæftigelsesminister lagt klart frem, det står også i lovforslaget, og det har finansministeren lagt frem.
Har de ydelser, vi foreslår at afskaffe, haft en positiv beskæftigelseseffekt?
Jeg synes dog ikke, at den relativt ringe beskæftigelseseffekt kan opveje de mange negative konsekvenser, det har haft, bl.a. for de børn og unge, der vokser op i familierne.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-11-25:
Skal det forstås på den måde, at ministeren ikke tror, at der er ufaglærte i det her land, som bliver indigneret over, at de, der går på arbejde, og de, der ikke gør, stort set får det samme ud af det?
Er det den virkelighedsopfattelse, som ministeren har?
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Altså, først og fremmest vil jeg gerne sige, at når jeg kigger op på tilhørerne, er det sådan set for at vise respekt for de mennesker, der vælger at lytte til diskussionen her.
Det er muligt, at farven i mine øjne ændrer karakter, når jeg kigger derop, men det er ikke det samme som at lave himmelvendte øjne.
Jeg har stor respekt for de synspunkter, der gør sig gældende hos Venstre.
Jeg har i øvrigt lyttet til diskussionen hele dagen, og jeg synes, det er positivt, at hele Folketinget er så engageret i det her spørgsmål.
Men der er vel egentlig ikke nogen grund til så megen hidsighed på så kort tid i så kortfattet et spørgsmål?
Når man vurderer arbejdsudbuddet og vurderer konsekvensen af et lovforslag, vil der være tale om et skøn; det bliver jeg bare nødt til at sige i al stilfærdighed.
Vi kan ikke vide det.
Det er jo ikke et spørgsmål om, at man ikke vil vide det.
Vi ved jo aldrig, hvordan bevægelserne på et arbejdsmarked er.
Der kan komme højkonjunktur i morgen – det tror jeg desværre ikke at der gør – og en højkonjunktur vil jo ændre på forholdet mellem, hvor mange mennesker der står uden for arbejdsmarkedet, og hvor mange mennesker der er i arbejde.
Så når vi vurderer, hvad et lovforslag har af konsekvenser for arbejdsudbud og beskæftigelse, må der af naturlige grunde være tale om et skøn.
Det skøn har vi lagt ind i lovforslaget.
Jeg forsøger ikke at skjule det, og jeg har ikke på noget tidspunkt lagt skjul på, at lovforslaget her isoleret set kan have en negativ effekt på arbejdsudbuddet.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Mit spørgsmål til ministeren er, om ministeren er enig med tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussen i, at det støder mod almindelige menneskers retfærdighedssans, når det netop ikke kan betale sig at arbejde, og at det vil blive konsekvensen af lovforslaget her, at det ikke kan betale sig at arbejde for tusinder af mennesker i det danske samfund.
Jamen det her bliver jo mere og mere forunderligt.
Vi aner det ikke, står ministeren nu og siger, på trods af at det klart og tydeligt fremgår af lovforslaget og i øvrigt også af bemærkningerne fra finansministeren, at det her lovforslag vil betyde, at mindst 3.000 personer, som i dag er i beskæftigelse, skubbes ud af arbejdsmarkedet og skubbes ud af arbejdsstyrken.
Uanset om beskæftigelsesministeren kan lide det eller ej, bliver det konsekvensen af det her lovforslag.
Jeg forstår, at ministeren lægger vægt på, at der skal være økonomiske incitamenter ...
Jeg synes altså, det er megaprovokerende, at ministeren står og laver himmelvendte øjne, når jeg forsøger at stille et spørgsmål til ministeren, det må jeg ærligt tilstå.
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Jamen det kan man ikke sige at loven gør.
Altså, man kan ikke sige, at konsekvensen af den her lov er, at der kommer 3.000 flere arbejdsløse.
Det er klart, at vi, når vi laver et lovforslag som det her, så vurderer, hvad for konsekvenser det har for arbejdsudbuddet.
Man kan ikke vide sig sikker.
Vi aner det ikke, men det bedste skøn, vi kan give, er, at det vil have en negativ effekt på beskæftigelsen og dermed på arbejdsudbuddet på 2.000-3.000 mennesker.
Vi kan ikke vide det.
Man kan ikke oversætte det tal med at sige, at der kommer 3.000 flere arbejdsløse, for det, som spørgeren ikke tager højde for, er de øvrige reformer, der kommer, og som selvfølgelig skal gøre, at vi flytter folk fra kontanthjælp og ud på arbejdsmarkedet.
Det er muligt, at Venstre ikke tror på det med at reformere, men det gør vi.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-11-25:
Nu svarede ministeren sådan set ikke på noget af det, jeg spurgte om, og det har jo sådan været et gennemgående træk.
Først har de ordførere, der har været heroppe, ikke rigtig vidst noget og ikke kendt fakta og har snakket udenom, og nu beklager jeg selvfølgelig, at jeg må konstatere, at ministeren også gør det.
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Jamen lad os nu lige prøve at holde fast i, hvad der er fakta på det her område.
Hvis vi læner os op ad Rockwool Fondens undersøgelse, kan vi se, at den viser, at det, når flygtninge eksempelvis har modtaget starthjælp i ca. 1½ år, så er 9 pct., der er kommet i arbejde.
Det betyder jo, at 91 pct. ikke er kommet i arbejde.
Man kan godt glæde sig over de 9 pct.; man kan også vælge at spørge, om det er noget succeskriterium, at der er 91 pct., der ikke kommer i arbejde, men fastholdes på en meget, meget lav ydelse.
Og der vælger vi fra regeringens side altså at have et andet syn på det, nemlig at 91 pct. ikke er nok.
Når de samme borgere så har været på starthjælp i rigtig, rigtig lang tid, nemlig i omkring 4 år, er det stadig væk ikke engang halvdelen af dem, der er kommet i arbejde, og det betyder, vil jeg sige til hr. Eyvind Vesselbo, at et flertal af de mennesker, der har været underlagt starthjælpen, faktisk ikke er kommet i arbejde.
Jeg synes, det er vigtigt at huske på, at ja, der har været en beskæftigelseseffekt for nogle af grupperne – det er der i øvrigt også for kontanthjælpsgruppen, som man kan kalde en kontrolgruppe – men for rigtig, rigtig mange har det ikke haft nogen anden effekt, end at de er blevet fattige.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-11-25:
Lige det sidste, som ministeren sagde, er jo netop ikke tilfældet, for ministeren erkender, at der med den her lov bliver 3.000 flere arbejdsløse.
Det er det ene spørgsmål.
For jeg kan jo altså lidt regne ud, at det her drejer sig om flygtninge, som kommer til landet.
Hvis man tager gennemsnittet af det antal flygtninge, der de sidste 3 år har fået opholdstilladelse, kan man se, at det i gennemsnit er ca. 1.000 om året, og det vil altså sige, at ministeren så ikke regner med, at nogen af de flygtninge, der kommer væk fra starthjælpen, kommer i arbejde.
For det drejer sig netop om 3.000.
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Jeg tror måske, det kan være vigtigt at se på, hvad det er for nogle tal, spørgeren læner sig op ad.
Når vi eksempelvis afskaffer timereglen og spørgsmålet er, hvilket job det så er, man skal ud og have, for at det kan betale sig, bruges ofte et tal, der hedder 30.000 kr.
Man kunne også vælge at anskue det anderledes og sige: Hvis begge personer i et ægtepar kommer ud på arbejdsmarkedet, skal de kun oppebære en indtægt på 16.000 kr. om måneden, for at det kan betale sig.
Jeg synes egentlig, det er ærgerligt, at diskussionen slutter ved, om man synes, at den ene skal i arbejde, for jeg ønsker, at rigtig mange af dem, der i dag er på passiv overførselsindkomst, kommer ind på arbejdsmarkedet, og det er præcis derfor, vi har anmeldt et ambitiøst reformspor.
Det er afgørende, at vi dels lever op til princippet om ret og pligt, dels flytter folk fra de offentlige overførselsindkomster ud på arbejdsmarkedet.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Så vil jeg gerne spørge ministeren, om ministeren mener, at det her lovforslag styrker det, som hun selv tidligere har lagt vægt på, nemlig at der skal være økonomiske incitamenter til at kunne yde en ekstra indsats til det danske samfund, altså at det med andre ord skal kunne betale sig at arbejde.
Mener ministeren, at det netop styrker de økonomiske incitamenter til at være på arbejdsmarkedet, når det i tilfældet med et ægtepar på kontanthjælp er sådan, at hvis den ene skal skifte kontanthjælpen ud, skal det være med en lønindtægt på over 30.000 kr. om måneden?
Mener ministeren, at det er realistisk, og mener ministeren virkelig, at det er at styrke de økonomiske incitamenter til at være i arbejde frem for at være på passiv forsørgelse?
Pernille Skipper (EL), 2011-11-25:
Jamen vi kan sagtens lade det være ved, at den er noget lavere.
Så vil jeg høre, om ordføreren ikke mener, at folk, der går på arbejde og arbejder med deres hænder, har lige så meget brug for at kunne trække sig tilbage som os, der sidder herinde i salen.
Nadeem Farooq (RV), 2011-11-25:
Jeg er meget åben over for også at diskutere folketingspolitikernes arbejdsvilkår.
Altså, vi får jo også et vederlag, der er højere end en dansk lønmodtagers gennemsnitlige aflønning.
Men jeg er klar til at diskutere de ting.
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Jeg er selvfølgelig glad for, at skiftende ordførere for oppositionen spørger til mit inderste inde, det var også et tema, der gik igen i den foregående debat.
Og jeg vil sige, at der ikke er nogen forskel mellem det inderste inde og det yderste ydre, hvad angår mig selv og mine politiske holdninger.
Jeg kan bekræfte, at tilbagetrækningsreformen selvfølgelig bidrager positivt til dansk økonomi, men jeg kan også bekræfte, at man kan fremtidssikre en økonomi, det gælder i Danmark som i andre lande, på mange forskellige måder.
En reform af tilbagetrækningsområdet er en af de metoder, der er at vælge mellem.
Mai Henriksen (KF), 2011-11-25:
Men kan ministeren ikke godt se, sådan helt inderst inde, at det her jo er et lovforslag, som er med til at fremtidssikre det danske velfærdssamfund?
Kan ministeren ikke godt se det fornuftige i, at nu kan man ikke bare, fordi man fylder 60 år og der tilfældigvis på ens fødselsattest står, at det magiske tal er nået, gå på efterløn – helt inderst inde?
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Jeg har ikke hørt det i debatten.
Altså, jeg har ikke hørt en eneste ordfører fra de regeringsbærende partier tale varmt om ministerbiler.
Mig bekendt er der heller ikke nogen af ordførerne, der har adgang til ministerbiler, endnu da.
Så nej, det kan jeg ikke bekræfte.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Altså, det er jo muligt, at referencen til, at det var vigtigt at få regeringsmagten, kom fra S og SF en af de mange gange, hvor ministeren har følt sig nødsaget til at forlade salen her.
Nu forstår jeg på ministeren, at ministeren er imod lovforslagene; det har hun også klart givet udtryk for i Jyllands-Posten den 16. november.
Og samtidig siger ministeren her i dag, at der absolut ikke er nogen, der har pålagt ministeren at fremsætte lovforslagene.
Det bliver mere og mere mystisk, men det kunne jeg godt tænke mig at ministeren redegør for her.
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Nej, det vil det ikke være.
Inger Støjberg (V), 2011-11-25:
Nu er det der med de 90 mandater jo blevet brugt rigtig mange gange, altså at det er en af årsagerne til det.
Altså, det kunne jo gøre sig gældende for mange ting, det kunne gøre sig gældende både i skattespørgsmål og på andre områder.
Så skal det her tages som et udtryk for det, for det var sådan set også det, hr. Leif Lahn Jensen sagde tidligere i dag, nemlig at når der er 90 mandater for noget, stemmer regeringspartierne for?
Så jeg vil bare gerne have bekræftet, at sådan er det i alle forhold.
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Jeg kan bekræfte, at jeg og regeringen ikke er pålagt at fremsætte forslaget.
Vi gør det, fordi det står i vores regeringsgrundlag.
Mai Henriksen (KF), 2011-11-25:
Synes ministeren ikke, at det er rigtig ærgerligt?
Maja Panduro (S), 2011-11-25:
Jeg føler mig forpligtet af mit regeringsgrundlag, og deri har vi skrevet – som vi også sagde før valget – at såfremt vælgerne sammensatte et Folketing, hvor der stadig er flertal for denne tilbagetrækningsreform, så er det også en tilbagetrækningsreform, som vores regering vil implementere, og det er det, vi gør nu.
Mads Rørvig (V), 2011-11-25:
Jeg skal bare lige have det præciseret.
Socialdemokraterne sagde, man var imod forslaget, og Socialdemokraterne siger, man stemmer for forslaget som følge af, at der er et flertal i Folketinget, der bakker op om forslaget.
Føler fru Maja Panduro sig forpligtet til at stemme det samme som flertallet i Folketinget?
Maja Panduro (S), 2011-11-25:
Tak for det.
Som bekendt er dette lovforslag – ligesom de foregående vi har behandlet – en udmøntning af den aftale, som blev indgået fredag den 13. maj i år, og den blev indgået af Venstre, Konservative, Dansk Folkeparti og Radikale Venstre.
Regeringen fremsætter forslaget nu, men når Venstres ordfører beder mig om at være ærlig og samtidig beder mig om at sige pæne ting om aftalen, så får jeg det altså en lille smule svært.
Venstres ordfører har jo præsenteret forslaget her, og det har han jo i virkeligheden på mange måder gjort glimrende og sikkert også bedre, end jeg kan gøre, eftersom det er et forslag, som Venstre har været med til at lave, og derfor vil jeg heller ikke tale meget længe om detaljerne i lovforslaget her.
Men jeg vil dog lige præcisere for ærlighedens skyld, at her er jo ikke tale om en ny form for førtidspension, her er ikke tale om nye kriterier for, hvornår man kan få førtidspension.
Det, der er tale om, er, at man kan få sin afgørelse hurtigere, og det vil jeg medgive, men jeg synes, at når andre præsenterer det sådan, at det her skulle være en lempeligere form for førtidspension – en førtidspension, som det er nemmere at få – så er det ikke helt ærligt, og derfor kan jeg ikke sige det fra talerstolen.
Men ellers er det her jo de politiske realiteter.
Et flertal i Folketinget har lavet en aftale, som regeringen nu fremsætter lovforslag om, og det gør vi så loyalt, vi kan, og derfor har vi også sikret os, at forligspartierne kan se sig selv i den måde, som vi fremsætter det på.
Regeringen og Socialdemokraterne kan støtte forslaget her.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-11-25:
Det har været en lang dag.
Vi har været her siden kl. 10.00 og har diskuteret en lang række interessante ting.
Den ene del er en fremrykning af tidspunktet.
Tidspunktet for efterløn og folkepension skal ændres i forhold til den aftale, der blev lavet i 2006.
Altså, det bliver rykket frem.
Efterlønsalderen skal være 62 år, ikke i 2022, men i 2017, og folkepensionsalderen skal være 67 år i 2022 og ikke i 2027.
Det er en følge af den aftale, som er blevet lavet.
Så er der en anden del af det her lovforslag.
Det drejer sig om seniorførtidspension.
Der var jo i forbindelse med debatten om ændringen af efterlønsordningen en lang debat om de mennesker, som er svage, som er udslidte, og det her lovforslag giver nu de mennesker en mulighed for at få det, man kalder seniorførtidspension, på en lempeligere måde end den måde, man får førtidspension på.
Det er sådan, at man, når man søger seniorførtidspension, ikke nødvendigvis skal have betalt til efterlønsordningen, og når man søger, skal man have svar, inden der er gået ½ år, og man skal ikke igennem en arbejdsprøvning.
Det er jo en meget fin ordning, som vil gavne de mennesker, som der er blevet drøftet meget ville have et problem med den her ændring af efterlønnen.
De får nu nogle muligheder for at få nogle bedre vilkår.
Så er der to yderligere elementer, og det er selvfølgelig alt sammen for at gøre, at folk bliver længere på arbejdsmarkedet.
Det beløb, man må tjene for ikke at blive frataget nogle ydelser, når man har folkepension, stiger fra 30.000 til 60.000 kr., og så falder det antal timer, som man skal have arbejdet for at kunne udsætte sin folkepension, fra 1.000 timer til 750 timer.
Så alt i alt er det her lavet som en følge af tilbagetrækningsreformen, og det vil give en øget mulighed for, at de svageste personer i det her samfund vil kunne få en seniorførtidspension, men samtidig vil det også give dem, der gerne vil blive på arbejdsmarkedet, nogle bedre muligheder for det.
Derfor vil vi stemme for det her lovforslag, og vi regner så også med, at regeringen, som jo har fremsat det her lovforslag, vil omtale det i positive vendinger og ikke sådan, som jeg synes at jeg hørte det i forbindelse med det forrige lovforslag, hvor man brugte mest tid på at fortælle, hvorfor man ikke kunne lide det lovforslag, men at man alligevel stemte for det.
Prøv nu at være lidt ærlige og erkend, at det her er et godt lovforslag, som man godt kan stemme for.
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Jeg har i første omgang behov for at få klargjort, om der var en klage over min tilstedeværelse i salen i dag.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Jamen så kan jeg konstatere, at ministeren altså ikke vil svare på mit spørgsmål.
Men måske forstyrrede det ministeren lidt, at jeg henviste til, at ministeren altså har følt sig foranlediget til at forlade salen adskillige gange undervejs i debatten i dag.
Jeg forstår det sådan, at ministeren er imod lovforslagene.
Det er ikke mine lovforslag, siger ministeren til Jyllands-Posten den 16. november.
Jeg har ingenting med indholdet at gøre, siger hun.
Samtidig siger ministeren her i dag: Der er ikke nogen, der har pålagt mig at fremsætte lovforslagene.
Jamen så er det gode spørgsmål da: Hvordan pokker kan det så være, at ministeren har fremsat lovforslagene?
Det synes jeg da sådan set at vi har krav på at få en forklaring på.
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Jamen jeg har ikke behov for at fortsætte, jeg skulle bare spørge til, om der var en klage.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Jeg vil sådan set gerne, forudsat det ikke går ud over min spørgetid, understrege, at jeg gjorde formanden opmærksom på, at ministeren tidligere undervejs i forhandlingerne, jævnfør Folketingets forretningsorden, forlod Folketinget uden at give det til kende.
Jeg vil gerne lige understrege, at det ikke har noget med mine spørgsmål til ministeren her at gøre.
Nej, for formanden sad ikke i formandsstolen, men det gjorde formandens stedfortræder, nemlig medlem af Præsidiet fru Marianne Jelved, som afbrød forhandlingerne, al den stund der ikke var noget regeringsmedlem til stede, og så kan man selvfølgelig ikke behandle regeringens lovforslag.
Altså, sådan forholder det sig trods alt.
Mette Frederiksen (S), 2011-11-25:
Jeg skal lige prøve at forstå, om der er en klage over min opførsel i salen i det hele taget, for Venstres ordfører bliver ved med at fremføre, at jeg har haft grund til at forlade salen adskillige gange.
Jeg har været her siden kl. 10.00 i formiddags
, og der kan være helt naturlige årsager til, at man er nødsaget til at gå ud af salen.
Så jeg bliver nødt til at forstå, om der er utilfredshed med min tilstedeværelse i salen.
For at svare på det spørgsmål fra salen, som er af mere politisk og dermed fair karakter, vil jeg sige: Jeg er ikke blevet pålagt at fremsætte de her lovforslag.
Det gør jeg, fordi vi som regering har gjort det meget, meget klart, at såfremt der ville være et flertal for tilbagetrækningsreformen efter folketingsvalget, ville det her indgå som en del af vores regeringsgrundlag, og det er det, vi udmønter nu.