runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Dybkjær (RV), 2009-12-09:
Jeg undrer mig lidt.
Ordføreren tager Rigsrevisionens rapport til efterretning.
Dermed anerkender ordføreren – sådan hører jeg det også – at der har fundet en overbetaling sted.
Ordføreren siger så, at man ikke kunne vide, hvordan det var gået.
Jo, det kunne man jo sådan set godt, for vi har nogle takster og nogle sammenligninger, der viser, at vi kunne have fået mere sundhed for pengene.
Er ordføreren ikke interesseret i, at vi får mere sundhed for pengene?
Jeg er ganske klar over, at det med de private hospitaler kun er en lille del af sundhedsvæsenet, men uanset om det er en stor eller lille del, har vi vel en opgave i at sikre, at det er den rigtige – i gåseøjne – betaling, der finder sted, og altså ikke en overbetaling.
Jonas Dahl (SF), 2009-12-09:
Jamen jeg synes, det er glædeligt, at Dansk Folkeparti som det eneste parti i VKO-blokken nu anerkender, at der faktisk er foregået en overbetaling af privathospitalerne.
Det synes jeg er godt gået fra Dansk Folkepartis side, altså at man i det mindste forholder sig til det, der kommer fra Rigsrevisionen.
Man kan så undre sig over, at en borgerlig regering bare blankt afviser en kritik.
Man anerkender nu en overbetaling, men så siger ordføreren, at man ikke vil sige, at det er en hel milliard kroner, for det er også et stort tal, og man håber, at det er mindre.
Arbejderbevægelsens Erhvervsråd peger også på, at det er op mod 1 mia. kr. Vil ordføreren anerkende, at overbetalingen af privathospitalerne ligger i omegnen af 1 mia. kr.?
Liselott Blixt (DF), 2009-12-09:
Nu vil jeg ikke udtale mig om, hvad der bliver sagt i nogle citater i en avis, men jeg vil sige, at vi har respekt for Rigsrevisionen, og at vi i Dansk Folkeparti tager Rigsrevisionens kritik til efterretning.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-09:
I Jyllands-Posten den 2. december kan man se, at Dansk Folkeparti kræver, at regeringen nu i klart sprog fortæller, at den har respekt for Rigsrevisionen.
Jeg vil godt spørge ordføreren, om man mener, at der i de udtalelser, der er kommet fra talerstolen i dag fra Venstres ordfører, fru Birgitte Josefsen, er tale om, at der udvises den fornødne respekt for Rigsrevisionen, som Dansk Folkeparti efterlyser her.
Birgitte Josefsen (V), 2009-12-09:
Jeg står igen med det her notat fra Amtsrådsforeningen, der siger, at med Indenrigs- og Sundhedsministeriets takster ligger den samlede omsætning 5 pct. under den samlede DRG-takst.
Og det er 95 pct., hvis DRG-taksten er 100 pct.
Anne Baastrup (SF), 2009-12-09:
I 2006 blev Sundhedsministeriet og Konkurrencestyrelsen enige om, at markedet var modent til, at man lavede en udbudsmodel.
Efterfølgende kunne vi så i et udkast til en rapport se, at man rent faktisk også der anbefalede det, men da vi endelig så rapporten, var den anbefaling væk.
Birgitte Josefsen (V), 2009-12-09:
Det, der blev meldt ud, var, at man opfordrede amterne til at lave udbud.
Anne Baastrup (SF), 2009-12-09:
Nu kan vi se, at man med den seneste anbefaling fra Sundhedsministeriet lægger op til referencetakster på 65-72 pct.
Er fru Birgitte Josefsen enig i, at hvis vi kommer frem til de nye referencetakster på 65-72 pct., vil der være betydelige besparelser for det offentlige sundhedsvæsen, idet vi kommer til at spare rigtig mange penge, og tror fru Birgitte Josefsen så ikke, at Rigsrevisionen vil blive tilfreds?
Birgitte Josefsen (V), 2009-12-09:
Det, vi diskuterer i dag, er Rigsrevisionens rapport og de konklusioner, der ligger deri, og den forholder sig til 2005 og 2006.
Det er de takster, der var på det tidspunkt, vi må forholde os til, og det var 95 pct. af DRG-taksten.
Julie Skovsby (S), 2009-12-09:
O.k., tak for det.
Jeg så, at formanden først rystede på hovedet, så tak.
Det, vi ligesom kan opsummere indtil videre, og som er det store spørgsmål, er, om man tror på den borgerlige regering eller man tror på Rigsrevisionens konklusioner.
Jeg vil sige, at som nyvalgt her i 2007 er jeg på ingen måde i tvivl om, hvem det er, jeg har tillid til, når det gælder overbetalingen af de private sygehuse.
Man ønsker at opretholde et system, som favoriserer de private sygehuse.
Gør det ikke indtryk, at man ikke har en fair og lige konkurrence mellem det private og det offentlige?
Er det slet ikke noget, der bekymrer ordføreren?
Birgitte Josefsen (V), 2009-12-09:
Det er jo sådan, at spørgerens parti selv har været med til at vedtage loven om det udvidede frie valg.
Det er sådan, at den borgerlige regering i det sidste regeringsgrundlag har skrevet ind, at man kigger på, hvordan man kan sikre fair og lige konkurrence mellem det offentlige og det private.
Liselott Blixt (DF), 2009-12-09:
I Dansk Folkeparti har vi ingen ideologiske blokeringer eller modsat præferencer i forholdet mellem private og offentlige udbydere af sundhedsydelser.
Vores fokus er på patienten, der har krav på at få en hurtig, effektiv, tryg og sikker behandling på de danske sygehuse og i sundhedsvæsenet generelt.
Vores sundhedsvæsen er under pres og har været det i mange år, og det vil det blive ved med, som det ser ud i dag.
I 2001, da vi blev støtteparti for regeringen, var der lange ventelister, og der var ikke tegn på, at der skete nogen fremgang.
Derfor indførte man det udvidede frie valg, som gav alle patienter ret til behandling på et privat eller udenlandsk sygehus, hvis ventetiden oversteg 2 måneder.
Den 1. oktober 2007 trådte det udvidede frie sygehusvalg i kraft, hvis ventetiden oversteg 1 måned.
Dette skulle være med til at give patienterne rettigheder, så de ikke oplevede de lange ventelister og ventetider, der var så lange, at flere patienter døde, mens de ventede på en operation.
For os at se
var det, hvad man kalder en win-win-situation.
Hvis man som patient fik et dårligt knæ, ville det offentliges ventetid være på ca. 12 uger.
12 uger er lang tid at gå derhjemme og bare vente, og samtidig skal ens arbejdsplads hyre en vikar eller lade arbejdet ophobe sig.
Det koster også i sygedagpenge, at patienten skal gå så længe.
Men på grund af det udvidede frie sygehusvalg efter 1 måned kunne man vælge et privathospital og derved slippe for meget ubehag.
Køerne blev kortere, og kommunen sparede sygedagpenge.
Alt i alt er det en ordning, som tilgodeser patienten.
Desværre nåede ordningen knap at komme i gang, før der kom en strejke blandt sundhedspersonalet, der gjorde, at ordningen blev suspenderet fra november 2008 til den 1. juli 2009.
Hermed skete der en markant forøgelse af ventetiderne på områderne, hvor der har været ledig behandlingskapacitet blandt privathospitalerne.
De private har i det hele taget været med til at sætte fokus på en mere effektiv brug af ressourcerne i sundhedssektoren.
Adgangen til det udvidede frie sygehusvalg ændrer ikke ved sygehusvæsenets pligt til at prioritere hurtig behandling af akutte og livstruende sygdomme.
Det er en generel forpligtelse for sundhedsvæsenet at tilbyde patienterne en hurtig behandling.
Det udvidede frie valg betyder ikke, at der bliver flere syge mennesker, som skal tilbydes behandling, end der er i dag.
Det udvidede frie sygehusvalg er en patientrettighed, der sikrer, at alle patienter med et konstateret behandlingsbehov får adgang til at vælge et alternativ til det offentlige sygehusvæsen, hvis ventetiden overstiger 1 måned.
Det er fortsat det offentlige sygehus, der har serveretten, idet de private sygehuse først får chancen for at behandle patienterne, når patienterne skal vente mere end 1 måned på de offentlige sygehuse.
Ved siden af den patientrettighed er der selvfølgelig et behov for løbende at effektivisere sygehusvæsenet, at få pengene til at strække længere.
Det er en udfordring til hele sundhedsvæsenet, og her kan et af midlerne være en mere strategisk brug af de private sygehuse.
Orla Hav (S), 2009-12-09:
Det er helt galt.
Den vinkel, som den nuværende regering med sit faste flertal har lagt for dagen – at man kan blæse på rigsrevisorernes betænkeligheder og sige, at man ikke tager dem til efterretning – er en usund logik for det danske folkestyre, og det er uværdigt for et regeringsbærende parti.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-09:
Det er sådan, at det er muligt for regionerne at prøve at forsøge sig med at sende i udbud for at sikre sig, at de lever op til behandlingsgarantien.
Men man kan groft sagt sige: Hvad er interessen for et privathospital i at byde ind og lave en aftale, hvis man ved, at den dag, hvor behandlingsgarantien ikke overholdes, ja, så kan patienterne vandre direkte ud i det private sundhedsvæsen og blive behandlet for en fuldstændig fastlagt takst, der formentlig vil ligge højere end den takst, man vil kunne få ved at gå ind i en udbudsaftale med regionerne?
Der har været tale om udbud, men det er jo ikke mange udbud, der har været brugt.
Man kan omvendt sige, at de steder, hvor det har virket, vil det jo være et godt argument for, at man ikke har tilladt de rammeudbudsmodeller, som Konkurrencestyrelsen foreslog i 2006.
Men for mig handler det altså om, at man i 2006 har været vidende om, at man kunne bruge nogle andre værktøjer og derved skaffe billigere priser, og at man i den her regering har siddet dette overhørigt og derved spildt en masse penge på nogle sundhedsydelser, som man kunne have fået billigere.
For det første anerkender Socialdemokratiet jo fuldt ud, at der har været omkring 280.000 mennesker, der har haft god gavn af det udvidede frie valg.
Det tankevækkende er jo, at hvis man havde haft nogle takster, der måske reelt afspejlede de omkostninger, der har været ved det, så kunne vi måske have haft råd til at sende 350.000 af sted eller flere endnu.
Vi kunne med andre ord have behandlet flere for de samme penge.
Jeg tror, der er rigtig mange, der er glade for det udvidede frie valg, men jeg vil også sige, at jeg tror, at der er rigtig, rigtig mange andre, som i virkeligheden bare ønsker sig et behandlingstilbud enten på et offentligt eller privat hospital, og at man mest af alt ønsker sig, at der er sammenhæng i behandlingen, således at man ikke skal flyve rundt fra det ene sted til det andet sted og føle sig utryg ved, at man også selv skal ud at vælge, hvilket hospital man vil behandles på, hvis der er gået mere end 1 måned.
Så vi må jo sætte fokus på de sammenhængende forløb, så det ikke bliver som i sagen om en dame, man så i Ekstra Bladet, der havde været rundt på syv forskellige hospitaler for at blive behandlet.
Det er jo heller ikke et acceptabelt forløb for de enkelte patienter.
Preben Rudiengaard (V), 2009-12-09:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om vi ikke kan være enige om, at hvis X amt, som det hed på det tidspunkt, henviste en borger til Y amt, så skulle man betale DRG-taksten.
Så har ministeren nu lavet en DRG-takst, der er 95 pct. af den afregning, der var 100 pct. mellem de to amter før i tiden.
Er det ikke en besparelse?
For ellers er der i hvert fald noget galt med den måde, jeg har lært at regne på.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-09:
Jeg mener stadig væk, at ordføreren overser, at det jo er sådan, at når man overfører en patient fra et offentligt hospital til et andet offentligt hospital, står der stadig væk de ansvar tilbage, der handler om forskning, uddannelse og også det at opretholde et akutberedskab i det offentlige.
Derfor kan man sige, at det stadig er meget, meget usikkert, hvad det egentlig er, vi betaler for, når vi får det for 95 pct. af DRG.
I 2007 og 2008 var det jo ikke et spørgsmål om 95 pct. af DRG.
Der har det reelt været sådan, at man har betalt endnu mere.
Hvis man havde overført patienten fra Region Syddanmark til Region Midt, havde man betalt 100 pct. af DRG.
Hvis patienten har valgt at lade sig operere på et privathospital, har man i virkeligheden betalt 110 pct. af DRG.
Det er jo faktisk et faktum, vi kan se, hvis vi kigger på de tal, som er kommet frem fra Danske Regioner siden hen.
Så det har altså ikke overordnet været billigere, det har været dyrere for det offentlige hospitalsvæsen.
Vivi Kier (KF), 2009-12-09:
Jeg vil gerne blive ved emnet den sociale ulighed.
Jeg må sige, at jeg er sikker på, at de 300.000 helt almindelige danskere, der har gjort brug af det her, synes, at det er rigtig, rigtig fint, at de ikke skulle stå på venteliste, men havde en mulighed for at få en behandling i det private sygehusvæsen.
Jeg vil gerne spørge: Ønsker Socialdemokraterne i virkeligheden at afskaffe muligheden for det udvidede frie valg for patienterne?
Og som det andet spørgsmål vil jeg gerne spørge ordføreren, om man er vidende om og klar over, at der fremadrettet faktisk også arbejdes på det her, hvilket ministeren sagde i sin tale.
Der er faktisk lavet en ny måde at basere aftaler og vilkår på for fremtiden.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-09:
Det, Rigsrevisionen slog fast og skriver i sin rapport, er jo, at der var et forhandlingsforløb i 2006, hvor der er meget der tyder på at man ville indgå en aftale om, at en lang række af ydelserne på nogle private klinikker kunne udføres for 80 pct. af DRG, men hvor ministeren gik ind og fastsatte taksterne til 95 pct. af DRG.
Efter det forløb nedsatte Indenrigs- og Sundhedsministeriet et tværministerielt udvalg, som skulle kigge på, hvordan de her forløb kunne forbedres.
I det udvalgsarbejde kom det også frem, at man skulle forsøge nogle nye ting, f.eks. ved at lave rammeudbud, som Konkurrencestyrelsen foreslog.
Hvad er der så sket fra 2006?
I 2006 satte man taksterne til 95 pct. af DRG.
Det fastholdt man i 2007.
Tallene for 2008 viser, at man har betalt langt mere end 95 pct. af DRG.
Vi ved ikke, om tallene for 2009 viser det samme.
Vi ved, at man fremadrettet vil holde fast i et takststyringsprincip, som ikke sikrer konkurrence mellem de private hospitaler, men alene konkurrence mellem de private og de offentlige.
Sophie Løhde (V), 2009-12-09:
Et af de tilbagevendende kritikpunkter fra bl.a. Socialdemokraterne er jo, at regionerne ikke i højere grad har anvendt udbuddet som et element til at opnå en større konkurrence og dermed en lavere pris.
Vi glæder os selvfølgelig i Venstre over, at Socialdemokraterne godt nok har foretaget en kovending, for nu er de blevet til nogle nye typer, som velsigner udbuddets og dermed konkurrencens gode kræfter.
Men jeg vil bare spørge den socialdemokratiske ordfører, om det ikke er korrekt, at regionerne alle dage har haft mulighed for at anvende og benytte sig af strategiske udbud som et led i også at kunne opfylde det udvidede frie sygehusvalg.
Preben Rudiengaard (V), 2009-12-09:
Jeg vil gerne holde fast i 2006 – det er jo det, det drejer sig om – hvor man påstår at den daværende sundhedsminister overbetalte det her.
Som det også fremgik af vores nuværende sundhedsministers tale, var den ene part kommet til 91 pct., og den anden part kommet til 98 pct., og så slår ministeren fast, at det er 95 pct.
Hvordan kan det i den her sammenhæng være en overbetaling?
For os er det vigtigt, at patienten kommer hurtigt igennem, og derfor synes jeg altså, at det er et meget hult postulat, fru Sophie Hæstorp Andersen kommer med, når hun begynder at rode noget forskning og alt muligt ind i det.
Alle parter var enige om det.
Kan vi ikke blive enige om det?
Sophie Løhde (V), 2009-12-09:
Jeg formoder, at det bl.a. er Region Syddanmark, man henviser til at udbuddet skulle have virket i.
Men når der nu ikke er tale om mange udbud, kan man gå tilbage og se på, hvorfor der ikke har været mange udbud.
Derfor vil jeg bare stille den socialdemokratiske ordfører, der jo også er tidligere regionsrådsmedlem i Region Hovedstaden, et spørgsmål.
Ordføreren står her på talerstolen og kritiserer, at der ikke i højere grad har været anvendt udbud, selv om Venstre i august måned 2008 fremsatte et ændringsforslag til dagsordenens punkt 5, side 33, afsnit 5.1, under påtænkte udbud, og altså foreslog, at der skulle anvendes strategiske udbud i Region Hovedstaden på pakker af operationer.
Kan ordføreren forklare mig, hvorfor de eneste partier, der stemte for, var Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, og de partier, der stemte imod, var Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre, Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten?
Det stemmer meget dårligt overens med det, ordføreren står og taler og prædiker om fra talerstolen.
Liselott Blixt (DF), 2009-12-09:
Jeg giver fru Lone Dybkjær ret i, at vi da selvfølgelig har taget de her DRG-takster op til revision mange gange.
Jeg har som ordfører stået her i salen og sagt, at vi skulle se på de DRG-takster, for de var på et tidspunkt for høje.
Det har vi stået og diskuteret herinde mange gange, så det er jo ikke sådan, at vi kommer og siger, at vi synes, det har været i niveau.
Det er noget med, at man kigger tilbage og ud fra det ser, om der er noget, vi kan gøre bedre.
Birgitte Josefsen (V), 2009-12-09:
Jeg står med et notat fra Amtsrådsforeningen dateret den 6. april 2006.
Der står, og jeg citerer: Med Indenrigs- og Sundhedsministeriets takster ligger den samlede omsætning 5 pct. under den samlede DRG-omsætning.
Jeg vil gerne spørge fru Sophie Hæstorp Andersen, om 95 pct. er større end 100 pct.?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-09:
Selve det at have et frit valg er jo ikke noget, der i sig selv skaber ulighed, og jeg nævnte i min tale, at Socialdemokratiet går ind for at modvirke social ulighed som et mere overordnet kriterium.
Det synes jeg da er en meget vigtig pointe, men måske ikke en pointe, vi alene skal diskutere her i dag, hvor emnet jo er et helt andet.
Birgitte Josefsen (V), 2009-12-09:
Nu er debatten jo rejst på baggrund af Rigsrevisionens rapport, som forholder sig til et tidsrum, der ligger tilbage i 2006.
Det notat, der ligger fra oktober, handler om taksterne, der er aftalt for 2007 og 2008.
Det er jo nogle takster, som Danske Regioner har aftalt med privathospitalerne, så det, vi skal forholde os til, er det tidsrum, som Rigsrevisionen har sat lys på.
Betyder det, at fru Sophie Hæstorp Andersen underkender det notat, der ligger fra Amtsrådsforeningen, om, at man er enige om, at taksterne er 95 pct. af DRG-taksterne, altså 5 pct. under det, man giver i det offentlige regi?
Det vil sige, at hvis man ikke vedkender sig det, har det offentlige sådan set alle dage fået for mange penge.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-09:
Noget af det, vi jo virkelig angriber i den her debat, er, at der er en meget dårlig oplysning, der er meget lidt åbenhed om, hvad det reelle omkostningsniveau er, ved at en ydelse, en operation f.eks., ikke bliver udført på et offentligt hospital, men bliver udført på et privathospital.
Derfor handler den her debat om, at man godt nok siden 2006 har været vidende i ministeriet om, at man kunne få ydelserne billigere, tilsyneladende også billigere end 95 pct. af DRG, men det handler jo også om, hvordan vi sikrer os, at man fremadrettet får en større konkurrence både på pris og kvalitet, hvordan vi sikrer, at der er en åbenhed om prisniveauet.
For det er da klart, at man jo et eller andet sted skal betale det, som det reelt koster at udføre en operation, hvad enten der er tale om grå stær eller tale om en hofteoperation.
Jeg synes, at det vigtige må være, at vi faktisk ikke ved, om 95 pct. var billigere end andet, hvis vi medtager, at de private hospitaler hverken skal forske, uddanne eller have et akutberedskab stående døgnet rundt.
Vivi Kier (KF), 2009-12-09:
Da jeg lyttede til fru Sophie Hæstorp Andersens tale, hørte jeg, at der blev talt om social ulighed.
Jeg vil godt spørge ordføreren, om Socialdemokraterne synes, at det er social ulighed, når den helt almindelige dansker også får mulighed for at få offentligt betalt behandling på et privathospital, så man ikke skal stå så længe på venteliste, sådan som det udvidede frie sygehusvalg giver mulighed for.
Skaber det social ulighed?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-09:
Det er jo en meget besnærende tanke, som regeringen har prøvet at søsætte, nemlig at man har fået en lang række behandlinger langt billigere ved at få dem ud i det private.
Faktum er i virkeligheden, at de opgaver, som man løser på private sygehuse, jo ikke er fuldstændig de samme som dem, man løser på de offentlige sygehuse.
F.eks. er der ikke krav om, at private sygehuse skal have et akutberedskab, der er ikke krav om, at de skal forske eller uddanne – nogle gør det, men de kompenseres også herfor.
Jeg står til gengæld med et notat fra den 21. oktober, hvoraf vi kan se, at når man reelt gør op, hvad det har kostet det offentlige sundhedsvæsen at få en masse patienter behandlet på private hospitaler, tyder meget jo på, at det godt kan være, at taksterne var sat til 95 pct. af DRG som udgangspunkt, men en reel opgørelse viser, at den betaling, der er sket under det udvidede frie valg, i 2007 lå på 110 pct. af DRG og i 2008 på 105 pct., så vi har altså ikke betalt mindre, men mere, for de her ydelser, der er sket på de private hospitaler.
Jonas Dahl (SF), 2009-12-09:
Da Rigsrevisionen kritiserede, at der ikke var taget skyldigt økonomisk hensyn, eller at der med andre ord var betalt overpris, gik ordføreren ud på Ritzau og sagde følgende: »Rigsrevisionen siger, at loven er overholdt.
på Deadline fremsatte ordføreren en for mig at se absurd påstand om, at Rigsrevisionen var gået ud over sine beføjelser, og at de slet ikke skulle vurdere på den måde, men kun vurdere, om loven var overholdt.
På den første side af rigsrevisorloven, som jeg står med, står der sort på hvidt, at revisionen af statens regnskaber ikke bare skal undersøge, om loven er overholdt, men også vurdere, om der f.eks. er taget skyldig økonomisk hensyntagen ved forvaltningen af offentlige midler.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-09:
Jeg synes da, det er fint, at vi i dag får på det rene, at Venstre mener, at det har været helt o.k. at have de gyldne haner løbende i forhold til betaling af privathospitaler.
Man er fuldstændig villig til at negligere, at de skøn, man havde i 2005, altså ikke er dækkende for, at man kunne have fået priserne billigere f.eks. i 2005 og 2006, som Rigsrevisionen påpeger.
Jeg synes da, det er meget interessant, at Venstre fuldstændig afviser, at der er sket den her overbetaling, når nu alle tegn i sol og måne viser, at det rent faktisk er sket.
Britta Schall Holberg (V), 2009-12-09:
Jamen det var, fordi det var mig, der havde bedt om ordet først; det er kun derfor.
Ordføreren sagde, at der var tale om en ideologisk favorisering af privathospitalerne.
Så vil jeg godt sige, at hvis ordføreren finder, at aftalen er ideologisk, må jeg jo konstatere, at den socialdemokratiske formand for Danske Regioner alligevel har forhandlet denne aftale på plads på regionernes vegne.
Så undrer det mig lidt, at det bliver sagt, at det skulle være regeringspartierne, der er ideologiske, for så må Socialdemokratiet jo følge glimrende med.
Det går jeg ud fra at ordføreren anerkender.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-09:
Jamen det er jo altså rimelig tydeligt for mig, at det ikke er alle Venstres folk, der har sat sig ind i sagerne.
Faktum er, at Danske Regioner og privathospitalerne jo ikke kunne nå til enighed om, hvad priserne skulle lande på i 2006, og derved gik ministeren ind og fastsatte taksterne til 95 pct. af DRG, vidende om, at man fra Danske Regioners side allerede havde forhandlet et endnu billigere alternativ igennem med en lang række klinikker, der lå på omkring 80 pct.
Og faktum er også, at man siden 2006 ikke har handlet på de problemstillinger, der var i 2006 – det er det, Rigsrevisionen kritiserer – og at man siden hen faktisk ikke har betalt mindre, men langt mere, til privathospitalerne for de ydelser, de har leveret, ved bl.a. i 2007 og 2008 også at betale for, at der f.eks. er blevet implementeret forskellige ting på regionernes regning, på det offentlige sundhedsvæsens regning.
Så modsat af, hvad Venstre prøver at sige her i dag, vil jeg sige, at det kun er blevet dyrere at have det udvidede frie valg og ikke billigere, og jeg vil kun sige gudskelov for, at patienterne er glade for det, for vi støtter da fuldstændig op om det frie valg og de private hospitaler, men hvad blev der af den fair konkurrence?
Det vil jeg da gerne spørge tilbage.