Inger Støjberg (V), 2016-05-12:
Der skal ikke herske tvivl om, at vi i regeringen er helt enige med forslagsstillerne i ønsket om at begrænse tilstrømningen af asylansøgere til Danmark.
Regeringen fører derfor også en konsekvent udlændingepolitik, der skal sikre et åbent Danmark for dem, der kan og vil, og lukke dørene for dem, der ikke vil.
Dansk Folkeparti, Liberal Alliance, Det Konservative Folkeparti og Venstre har som bekendt indført en integrationsydelse, der gør det mindre attraktivt at komme til Danmark – og gør det mere attraktivt at blive selvforsørgende, altså at komme ud på arbejdsmarkedet, få sig et job og lære det danske sprog.
Med de samme partier plus Socialdemokraterne har vi herudover gennemført en række andre væsentlige ændringer på udlændingeområdet.
For det første fik vi i november 2015 vedtaget asylpakke I, der giver myndighederne en række nye redskaber til at håndtere en stigning i antallet af flygtninge og migranter, som indrejser og opholder sig i Danmark, og sikre opretholdelsen af ro og orden.
For det andet fik vi i december vedtaget en lovgivning, der giver mulighed for at iværksætte et transportøransvar ved rejser til Danmark fra et andet Schengenland, hvis Danmark indfører midlertidig grænsekontrol.
Og for det tredje fik vi i januar her i år gennemført asylpakke II, som indeholder nogle meget betydelige opstramninger på asyl- og migrationsområdet med hensyn til at gøre det markant mindre attraktivt at søge til Danmark.
Jeg mener, at disse stramninger alt andet lige må have betydning for antallet af udlændinge, der søger til Danmark.
Men antallet hænger selvfølgelig også sammen med situationen i verden omkring os.
Det er på den baggrund, at regeringen den 29. april underrettede Europa-Kommissionen om, at regeringen har forlænget den midlertidige grænsekontrol indtil den 2. juni.
Og det er på den baggrund, at regeringen sammen med regeringerne i Sverige, Tyskland, Østrig og Frankrig har bedt Kommissionen om at medvirke til, at grænsekontrollen kan udstrækkes i op til 2 år.
Med det forslag, vi behandler her i dag, vil forslagsstillerne afvise asylansøgerne ved den danske grænse.
Det kan lyde som en nem og meget besnærende løsning på den flygtninge- og migrationskrise, som vi står over for, men så enkelt er det jo ikke helt.
Det følger af Dublinforordningen, at asylansøgninger kan indgives ved vore grænser.
Dublinforordningen indeholder herudover nærmere regler om, hvilket europæisk land der er ansvarligt for behandlingen af en asylansøgning.
Hvis en udlænding søger asyl ved vore grænser, skal det således altid vurderes, om den pågældende kan overføres til et andet Dublinland , eller om vedkommende skal have sin asylansøgning behandlet her i Danmark.
Principperne i Dublinreglerne er fornuftige, og formålet er netop at sikre, at asylansøgere ikke kan shoppe rundt imellem EU-landene.
Når det er sagt, er det jo heller ikke nogen hemmelighed, at Dublinsystemet i øjeblikket er udfordret.
Regeringen følger selvfølgelig situationen meget tæt.
Vejen frem er derfor efter min mening i første omgang at arbejde hårdt for, at Dublinsystemet fungerer, således at vi kan undgå, at asylansøgere frit vælger, hvilket land de søger asyl i.
Det er i den forbindelse også værd at bemærke, at der for nylig er fremsat et forslag om en reform af Dublinsystemet, og at Danmark selvfølgelig gør, hvad vi kan, for at sikre, at Dublinsystemet bliver på sporet.
Efter beslutningsforslaget vil forslagsstillerne ikke alene afvise asylansøgere ved grænsen, men ønsker også, at det skal kunne ske efter 1 times sagsbehandling.
Til det må jeg sige, at det ikke er realistisk at gennemføre hele asylbehandlingen på kun 1 time ved grænsen.
Vi har en forpligtelse til at foretage en saglig og grundig asylbehandling, og det betyder, at udlændingemyndighederne skal vurdere hver enkelt asylansøgning grundigt, og det tager altså i dag ofte mere end 1 time at behandle en asylsag.
Dertil kommer det rent praktiske – som jeg også tror er vigtigt for forslagsstillerne – at det jo er sådan, at asylansøgere har ret til at opholde sig i landet, mens et eventuelt afslag på asyl behandles i Flygtningenævnet.
Og hvis folk fik et afslag efter kun 1 times behandling, ville man jo kunne forestille sig, at relativt mange kunne finde på at klage over deres asylsag til Flygtningenævnet, og så har vi altså en forpligtelse til at huse asylansøgerne, mens sagen bliver afgjort dér.
Der findes derfor desværre ingen snuptagsløsninger på den helt ekstraordinære situation, som Danmark, Skandinavien og resten af Europa befinder sig i.
Vi er derimod efter min mening nødsaget til i første omgang at få styr på EU's ydre grænser – det vil medvirke til, at der kommer færre asylansøgere til Danmark.
Regeringen kan på den baggrund ikke støtte beslutningsforslaget, som det ser ud.
Men jeg ser selvfølgelig meget frem til den videre behandling af beslutningsforslaget her i Folketinget og ser frem til den debat, det måtte skabe.