Per Clausen (EL), 2010-04-06:
Lovforslaget har sådan to hovedelementer.
Det ene omhandler energimærkningen, hvor man stiller krav om, at den energimærkning skal foregå på et tidligere tidspunkt end i dag.
Enhedslisten synes, at det virker fornuftigt, men vi må nok sige, at vores tiltro til, at den her ændring vil få nogen afgørende betydning for fremtidige energirenoveringer og energibesparelser, ikke er ret stor.
Det samme gælder da også lovforslagets anden del, som handler om ministerens hjemmel til at fastsætte regler om energiforbruget i offentlige institutioners og virksomheders bygninger.
Det er jo sådan set bare en konsekvens af en energiaftale, som jeg tror de fleste i dag i virkeligheden er enige om er utilstrækkelig på det her område.
Og i den udstrækning det kunne indeholde noget nyt, nemlig i forhold til kommuner og regioner, fremgår det jo af regeringens høringssvar, at kommunerne og regionerne intet har at frygte.
Der vil ikke blive stillet fornyede krav til dem.
Om det skyldes hensynet til statens egen økonomi eller kommunernes økonomi, kan man jo filosofere over.
Vi synes, selv om vi vil stemme for det her forslag, at det er rigtig, rigtig ærgerligt, at man ikke for alvor tager fat på at gøre noget ved den store mængde energi, som går til opvarmning og ventilation af bygninger.
Det drejer sig formentlig om omkring halvdelen af Danmarks samlede energiforbrug, og hvis Danmark skal nå sine klimamålsætninger og -forpligtelser, er det afgørende, at der bliver gjort noget effektivt for at reducere det store energiforbrug til opvarmning.
Det er jo sådan, at de eksisterende boliger er opført over en meget lang årrække og er meget forskellige med hensyn til energibehov, for så vidt angår varme og elektricitet.
Ens for stort set alle bygninger er imidlertid, at de bruger væsentligt mere energi end nødvendigt, i forhold til at de enten havde været opført efter de bedste lavenergiprincipper, man kender i dag, eller var blevet renoveret med energibesparelser for øje.
Ifølge en rapport fra Det Økologiske Råd fordeler en bygnings varmetab sig på 65-70 pct. gennem tag, vægge, vinduer og gulv, 25 pct. ved ventilation og 10 pct. til varmt vand.
Der er således enorme besparelsespotentialer i energimæssige renoveringer, og det, der i hvert fald fra Statens Byggeforskningsinstitut er blevet sagt, er, at man vurderer, at man vil kunne spare mellem 50 og 90 pct. af energien til opvarmning, hvis de bygninger undergår en energirenovering.
Samtidig vil man opnå et markant bedre indeklima.
Det, man så bare kan konstatere, er, at når private boligejere vælger at renovere deres boliger, er det sjældent energirenoveringer, der står øverst på ønskelisten.
Mange vil hellere have et nyt køkken eller et nyt badeværelse frem for at efterisolere taget og skifte vinduer, og det på trods af, at energirenoveringer tjener sig selv hjem på ganske få år.
Det, som Enhedslisten synes man skulle se på – det er også det samme, som bl.a. SF's ordfører og Socialdemokraternes ordfører har været inde på – er, at det handler om at sikre, at der er mulighed for at låne penge til de her energirenoveringer på nogle vilkår, der gør, at man kan bruge afbetalingen af lånene på en sådan måde, at man sikrer sig, at man ikke på noget tidspunkt kommer til at betale mere, end man plejer, fordi afdragene allerhøjst modsvarer den reducerede udgift, man har til energi.
Vi synes også, at når det handler om de offentlige bygninger, burde vi i Folketinget træffe nogle beslutninger om, at vi sikrede, at vi fik fremskyndet energirenoveringerne af offentlige bygninger ganske kraftigt, hvad enten de var statsejede, kommunalt ejede eller regionalt ejede.
Men uanset at vi synes, at vi stadig mangler en egentlig indsats for at reducere energiforbruget i den bestående bygningsmasse, vil vi stemme for de små forbedringer, der er indeholdt i det her lovforslag.