runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-15:
Jeg vil gerne stille et spørgsmål til ministeren om baggrunden for lovforslaget.
Jeg er udmærket klar over, at det her specielt gælder betalingskort uden chip, og det ligger i det her lovforslag, og det andet er så gennemført med en bekendtgørelse, der er gældende fra 1. oktober.
Men jeg vil gerne spørge erhvervsministeren om problemet med, at bl.a. Jyllands-Posten har søgt aktindsigt i, hvad der ligger bag Europa-Kommissionens kritik af det danske betalingskortsystem.
Der har man søgt om aktindsigt, jeg tror det var tilbage i juni måned i år, og Europa-Kommissionen har så sagt, at de ikke ønsker at tillade den form for aktindsigt.
Man har simpelt hen valgt at sige, at det ikke må komme frem, hvad kritikken konkret har bestået i, og jeg synes, at vi som politikere burde kende den dybere kritik af, at vi har den slags betalingskortsystem i Danmark i modsætning til andre EU-lande.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-15:
Det med at opkræve gebyrer ved at benytte et betalingskort er jo en betaling for ydelser, som leveres af en virksomhed.
Men de kan altså på andre områder frit fastsætte prisen for den ydelse, de stiller til rådighed.
Og har ordføreren store betænkeligheder ved, at det sker i det øvrige samfund, siden ordføreren er så betænkelig ved, at der her opkræves gebyrer, som muligvis/muligvis ikke kan være dækkende for de omkostninger, virksomheden har?
Kim Andersen (V), 2011-11-15:
Tak for det.
Baggrunden for det her lovforslag er, at Rigsrevisionen har anbefalet, at Patent- og Varemærkestyrelsens gebyrer bliver fastsat direkte i loven, sådan at der er et sikkert hjemmelsgrundlag for, at styrelsens nuværende gebyrstruktur og -størrelser kan videreføres som hidtil – nu med hjemmel i lov og ikke i bekendtgørelser.
Det støtter vi fra Venstres side.
Det her er et lovforslag, som har været i høring siden i sommer, og der er jo stort set også kun positive tilkendegivelser fra de berørte.
Formålet er altså med dette lovforslag, L 7, at sikre, at Patent- og Varemærkestyrelsens gebyrstruktur videreføres uændret, men nu hjemlet i loven.
Det er sund fornuft og ganske rigtigt, og det er vi positive over for.
Karin Gaardsted (S), 2011-11-15:
Tak for det.
Baggrunden for dette lovforslag er jo netop, som hr. Kim Andersen også nævnte, at Rigsrevisionen har anbefalet, at gebyrerne for Patent- og Varemærkestyrelsens sagsbehandling bliver fastsat direkte i loven.
Det er en god anbefaling, og som det er anført i regeringsgrundlaget, vil den nuværende regering følge denne type af anbefalinger.
Lovforslaget bevirker, at den måde, Patent- og Varemærkestyrelsen regulerer gebyrerne på, bliver overført uændret fra den nuværende bekendtgørelse og til de relevante love.
Det gør, at vi skaber et sikkert grundlag for, at Patent- og Varemærkestyrelsens gebyrstruktur kan blive videreført, og samtidig præciserer vi med dette lovforslag, at det fortsat vil være muligt administrativt at regulere gebyrerne i overensstemmelse med den almindelige pris- og lønudvikling.
Foruden en række mindre justeringer lemper lovforslaget også for sprogkravet til patentansøgninger.
Lovforslaget gør det således muligt, at man som ansøger kan indlevere en patentansøgning, uanset om materialet er dansk- eller engelsksproget.
Det synes vi giver en rimelig fleksibilitet i ansøgningsprocessen.
Med disse ord kan Socialdemokraterne stemme for forslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-15:
Det her lovforslag er måske ikke et lovforslag, der giver anledning til lange, store, vidtløftige og temperamentsfulde diskussioner i Folketinget, men omvendt skal det selvfølgelig have et par ord med på vejen alligevel.
Det er jo sådan, at mange danske virksomheder gennem tiderne har haft store problemer med at få effektueret de her ting for at kunne lave en ansøgning om at få et patent eller en godkendelse af et varemærke.
Der er det sådan, at det her forslag indeholder noget om lempelser af sprogkrav, og Dansk Folkeparti har ved gentagne lejligheder udtrykt sig skeptisk over for, at man sådan en masse begynder at fraskrive sig det, at dansk lovgivning og dansk styreform skal være bredt funderet, men hele tiden med fokus på det danske sprog.
Men netop på det her område er der faktisk grund til at udvise en vis form for solidaritet med de mange mennesker, der har oplevet, at netop sprogkravene har været særdeles vanskelige for en person, der ønsker at få patent på en opfindelse, eller hvad det kan være, man har haft i tankerne.
Og det virker lidt omsonst, at folk først skal bruge utrolig mange penge på at få lavet en patentansøgning på dansk, og bagefter kan man opleve, hvis man ønsker, at ens produkt skal blive en succes uden for landets grænser, måske i andre af EU's 27 medlemslande, at man er underlagt en masse regler om patentansøgninger, og at de skal udfærdiges på de forskellige landes sprog osv.
Vi vil gerne rose det her lovforslag, dog ud fra den betragtning, at det medfører, at når man gennemfører en mulighed for at få en patentansøgning lavet på engelsk, vil man for en stor dels vedkommende få mulighed for at genbruge sin patentansøgning i andre lande efterfølgende.
Det synes vi er et område, hvor vi godt kan tilslutte os de ændrede sprogkrav.
Jeg anerkender, at det fylder meget lidt i forslaget, men det andet, synes jeg, er noget, der næsten giver sig selv, netop at man angående Rigsrevisionens anmærkninger har sagt, at de nuværende gebyrstrukturer er uigennemsigtige og uhensigtsmæssige, idet de ikke ligger under de forskellige individuelle love og paragraffer.
Med det her lovforslag får vi jo gjort det meget bedre og mere logisk, nemlig ved at vi får overført gebyrbestemmelserne til de forskellige relevante love.
Med de ord kan Dansk Folkeparti støtte det her forslag, men vi har dog et par enkelte kritiske spørgsmål, som vi vil stille under udvalgsbehandlingen, men det er mest af afklarende karakter.
Annette Vilhelmsen (SF), 2011-11-15:
Baggrunden for dette lovforslag er, som vi har hørt flere gange, at Rigsrevisionen har anbefalet, at gebyrer for Patent- og Varemærkestyrelsens sagsbehandling direkte skal fastsættes i loven.
Herudover er der tale om en lempelse af sprogkrav i forbindelse med patentansøgninger.
Lovforslaget vil indebære, at man fremover i forbindelse med en patentansøgning selv kan bestemme, om man vil indlevere sit materiale på dansk eller engelsk.
Hæftestraffen erstattes nu af fængsel i indtil 4 måneder, som det er angivet i bemærkningerne til loven fra 2000.
Ændring af patentloven og forskellige andre love har ikke nogen økonomiske og administrative konsekvenser for det offentlige, og den har heller ikke konsekvenser for erhvervslivet.
Princippet om, at det skal være forholdsvis billigt at indlevere en ansøgning for at opnå rettighedsbeskyttelse, fastholdes.
På baggrund af ovenstående mener vi i SF, at der er tale om fornuftige tilpasninger og præciseringer.
Vi kan derfor støtte forslaget.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-15:
I Liberal Alliance er vi enige i Rigsrevisionens kritik af, at disse gebyrer ikke opkræves ved lov.
Vi er derfor også enige i forslaget om, at gebyrer til Patent- og Varemærkestyrelsen fremover skal indskrives i de enkelte lovforslag.
Vi glæder os desuden over de lempeligere sprogkrav, som vil gøre det nemmere for danske virksomheder at få patent.
Og så glæder vi os over, at gebyrerne ikke stiger, men overføres uændrede.
Så kan vi jo altid på et senere tidspunkt tage en diskussion om, hvorvidt gebyrerne måske burde være endnu lavere.
Man kan jo godt forvente yderligere effektiviseringer i Patent- og Varemærkestyrelsen, som kan gøre, at gebyrerne ikke behøver at være så høje, som de er i dag.
Vi tilslutter os forslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 2011-11-15:
Vi kan støtte alle forslag, som er båret af sund fornuft.
Det er et forslag, som blev startet, da jeg var økonomi- og erhvervsminister, så derfor kan vi naturligvis godt støtte det.
Det Konservative Folkeparti bakker op bag forslaget.
Ole Sohn (SF), 2011-11-15:
Men det er jo primært en teknisk justering og en præcisering af, at man går fra bekendtgørelse til lovgivning.
Det har jeg noteret mig med glæde at alle ordførerne har kvitteret for, og de synes, at det er en god idé, på samme måde som der også har været en positiv tilkendegivelse over, at vi lemper på sprogkravet, sådan at vi også ligesom signalerer, at vi lever i en lidt mere globaliseret verden.
Jeg skal også lige her nævne, at både erhvervslivet og relevante organisationer, som har afgivet høringssvar, har støttet forslaget.
Med de bemærkninger ser jeg frem til en effektiv behandling i udvalget.
Kim Andersen (V), 2011-11-15:
Med det her forslag introduceres den såkaldte splitmodel, som sondrer mellem debet- og kreditkort.
Det er for os at se en udmærket løsning, som gør det muligt at opretholde brugen af dankortet som betalingsmiddel her i landet.
Ved at indføre splitmodellen på alle betalingskort imødekommer vi Europa-Kommissionens bekymring vedrørende de danske gebyrregler.
Der skabes således ens regler, når danske borgere og borgere fra andre EU-lande bruger ens betalingskort, og dansk lovgivning vil derfor være i overensstemmelse med gældende EU-regler.
Ændringen kommer på foranledning af Europa-Kommissionen, som har fundet, at vores gebyrregler for overvæltning af gebyrer på internationale såkaldte betalingsinstrumenter var diskriminerende og dermed i uoverensstemmelse med EU-retten.
Det skyldes, at det har været tilladt at overvælte gebyrer på udenlandsk udstedte internationale betalingsinstrumenter, men ikke på danske.
Med de nuværende regler kan forretningerne således ikke opkræve gebyr ved brug af detailhandelens egne betalingskort, mens det er tilladt for forretninger at opkræve gebyrer ved brug af internationale betalingsinstrumenter.
Den forskel kan altså være diskriminerende og i strid med EU-retten.
Vi er positive over for at se på det her forslag, men vi skal så lige sikre os, at der også er tale om en reel ligestilling, og at det ikke er sådan, at der opstår konkurrenceforvridning, når særlige organisationer eller forretninger udsteder deres egne kort.
Det kan nok foranledige et spørgsmål eller to fra vores side for lige at være helt sikre, men vi er grundlæggende positive over for forslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-15:
Tak, hr. formand.
Jeg vil egentlig gerne spørge ordføreren om noget, for det er jo selvfølgelig en diskussion, der har stået på længe i forhold til den kritik, der er blevet rejst fra Europa-Kommissionens side.
Den har vi også fulgt meget tæt her i Folketinget.
Jeg vil egentlig gerne stille ordføreren spørgsmål med hensyn til de her detailhandelskort, som der jo ligger i det her forslag.
Det er jo ikke så meget det der med, om det er et debetkort eller et kreditkort, men om det er et detailhandelskort, et Magasinkort f.eks. eller et benzinkort til Shell, hvor der så med det her forslag vil være åbnet for, at man kan overføre eller overvælte, som det rent lovgivningsmæssigt hedder, de her udgifter til kortindehaveren, altså til forbrugeren, den, der køber varer i butikken: Er Venstre og Venstres ordfører ikke lidt bange for, at det kunne gå hen og blive en pengemaskine?
Man begynder at lægge flere og flere typer af gebyrer og administrative omkostninger over på kortene og dermed tilskriver folk en større udgift, end de måske egentlig er klar over, når de siger ja tak til et detailhandelskort.
Andreas Steenberg (RV), 2011-11-15:
Rigsrevisionen har anbefalet Folketinget at skrive gebyrer ind i de forskellige love.
Det sikrer hjemmelen for den opkrævning, der finder sted.
Gebyrerne for patenter m.v. er ikke steget i de sidste 10 år på grund af et stort stykke arbejde med effektiviseringer i styrelsen, og med det her forslag vil gebyrerne heller ikke stige.
Kim Andersen (V), 2011-11-15:
Vi skal sørge for, at der ikke bliver væltet flere omkostninger, som spørgeren udtrykker det, over på forbrugerne, end det er berettiget i forhold til de reelle omkostninger.
Derfor sluttede jeg også mit indlæg heroppe af med at sige, at der nok ville komme et spørgsmål eller to fra vores side for at sikre, at omkostningsniveauet ikke blev skruet i vejret, og at der var tale om en reel og lige konkurrence i forhold til de forskellige betalingsmidler.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-15:
Det er altid svært at lovgive om, hvornår et gebyr er højere, end godt er.
Det kan man jo skrive meget tykke bøger om, som skal beskrive det ud fra forskellige finansieringssituationer.
Men grundlæggende er det da et problem, hvis man med det her forslag kan se frem til, at det bliver mere uigennemsigtigt for en forbruger at se, hvad vedkommende som forbruger reelt bliver trukket for på sin konto i forskellige gebyrer.
Der er jo altså den forskel, at gebyrer kan man ikke trække fra i skat.
Det kan man trods alt med en rente.
Hvis man bruger sin kredit via f.eks. sit pengeinstitut, får man trods alt et fradrag på sin skattebillet, hvorimod man med de her gebyrer kan se frem til, at det, hvis ikke der bliver en i hvert fald meget restriktiv kontrol, bliver en pengemaskine.
For der er utrolig mange millioner ekspeditioner, hvor man bruger de her elektroniske betalingskort.
Derfor er fristelsen meget stor for de her virksomheder, vil jeg i hvert fald påstå, til at tjene penge på at lave unødige gebyrstrukturer.
Trine Bramsen (S), 2011-11-15:
Tak for det.
Og det, der er vigtigt at huske på, er, at forbrugerne også har en interesse i at bruge de her betalingskort, når de bruger dansk detailhandel.
Selvfølgelig skal vi tage forbehold for de ting af kritisk karakter, der måtte være, f.eks. såfremt der er nogle firmaer, der lægger større gebyrer på, end godt er.
Men jeg hæfter mig ved, at forbrugerorganisationerne også er positive over for det her forslag.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-15:
Ja tak.
Jamen det er da rigtigt, at der er nogle fordele ved det her også, set i forhold til at der bliver ensartede regler i de her EU-lande osv., og det er da også rigtigt, at forbrugerne ikke har været så kritiske over for det i de høringssvar, vi har fået.
Det er jo sådan, at man siger, at de her gebyrer skal tilskrives, såfremt man har en dokumenteret udgift.
Man siger, at så kan et firma som f.eks. Magasin, hvortil man kan få kundekort, hvor der måske er koblet en kredit til, føre de her tilskrevne gebyrer og nogle forskellige udgifter direkte over på de her kunder, som har fået de her kundekort.
Der vil jeg så gerne spørge ordføreren, om ikke også man vil anerkende, at der faktisk er økonomiske gevinster for virksomhederne, ved at folk betaler elektronisk.
Et logisk eksempel er, at når man bruger et kort til at betale med, er pengene i et lukket system, så der er ingen penge at stjæle for forbryderne nede i banken eller nede i butikken.
Jeg synes da også, man skal have fokus på de her positive ting, der er ved kundekort og kontokort i øvrigt, så de også bliver medregnet.
Trine Bramsen (S), 2011-11-15:
Det er klart, at hvis der opstår uhensigtsmæssigheder og misforståelser omkring varedeklarationerne på de her gebyrer, må vi tage diskussionen derfra.
Men i første omgang hæfter jeg mig ved, at forbrugerorganisationerne ikke har noget at bemærke i forhold til det her.
Og så skal vi også lige huske på, at man som forbruger har et frit valg til at fravælge at bruge de her ordninger, hvis man ikke ser gennemsigtigheden i det.
Tak for det.
Brugen af plastikkort som betalingsmiddel har været stigende siden 1983, hvor dankortet blev indført.
I samme takt er vores bevægelser på tværs af de europæiske lande steget.
Derfor giver det rigtig god mening, at vi har fælles regler for anvendelsen af plastikkort og ikke favoriserer danske kort med det ene argument, at de er danske, ikke mindst hvad angår aftaler om gebyrer, som forbrugerne skal betale.
Med forslaget til lov om ændring af lov om betalingstjenester og elektroniske penge lægges der netop op til en sidestilling af betalingskortet, hvad angår gebyrer, både med hensyn til de kort, der udstedes af den finansielle sektor, og detailhandelens kreditkort, såsom benzinkort og centerkort.
Mens danskerne flittigt over sommeren brugte deres plastikkort til at betale forbrugsgoder både herhjemme og i udlandet, blev der udstedt en ny bekendtgørelse om gebyrer ved brug af internationale betalingsinstrumenter.
For så vidt angår størstedelen af de betalingskort, vi kender herhjemme, bringer bekendtgørelsen de danske regler i overensstemmelse med EU-reglerne.
Baggrunden for ændringen i bekendtgørelsen var, at Kommissionen havde påpeget, at de danske regler blev fundet diskriminerende.
Den daværende minister rådførte sig på den baggrund nøje med Europa-Kommissionen, og i fællesskab fandt man frem til en model, der eliminerede det diskriminerende element, samtidig med at man undgik at udfordre det gebyrfri dankort.
Modellen er den, som vi kalder splitmodellen, og den går i sin enkelhed ud på, at en forretning kan vælte gebyrer over på forbrugerne ved brug af internationale kreditkort, såsom Visakort og MasterCard, men ikke ved brug af internationale debetkort som Visa Electron.
Det betyder også, at vi friholder dankortet for gebyrer, da det er et debetkort.
Den nye bekendtgørelse, der er trådt i kraft den 1. oktober 2011, fastsætter ensartede gebyrregler og regler for forretningernes muligheder for at overvælte gebyrer på forbrugerne, uanset om forbrugerne kører et internationalt kreditkort, der er udstedt i udlandet, gennem terminalen eller anvender et kreditkort, der er udstedt i Danmark.
Lovændringen bringer også detailhandelens egne betalingskort i overensstemmelse med EU-retten.
Med lovforslaget ophæves samtidig de bestemmelser, der forhindrer, at detailhandelen kan opkræve et gebyr ved brug af deres egne kreditkort.
De danske regler vil med lovændringen være i fuld overensstemmelse med EU-retten.
Jeg kan konstatere, at der har været relativt få bemærkninger under høringen, og at bl.a. Forbrugerrådet bifalder det foreslåede.
Jeg ser frem til udvalgsbehandlingen af forslaget, og med de ord skal jeg meddele, at Socialdemokraterne støtter det foreliggende forslag.
Kim Andersen (V), 2011-11-15:
Jeg kan høre på spørgeren, at der her er baggrund for et samarbejde mellem Venstre og Dansk Folkeparti i forhold til at give det her lovforslag en grundig og seriøs behandling i udvalget og stille nogle spørgsmål.
Jeg vil også gerne benytte lejligheden her, hvor jeg har ordet, til at understrege, at der naturligvis vil være brug for, at Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen følger det her område tæt i de kommende år og virkelig overvåger udviklingen i gebyrstørrelser, så vi undgår, at det udvikler sig til den pengemaskine, som spørgeren spørger ind til.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-15:
Men det er der jo sådan set, kan man sige, ikke så meget nyt i, i forhold til at man som forbruger eksempelvis underskriver en blanket for at få et detailhandelskort i en given virksomhed og glemmer så at sige at læse det, der står med småt.
Så går der nogle år – tiden går, og man er vant til at bruge det her kort – så begynder der så at blive lagt de her mere eller mindre spekulative afgifter og udgifter over på kortindehaveren.
Det er så der, hvor jeg spørger: Er Venstre med på at se på, at man også får evalueret, at det her ikke skal blive til en pengemaskine, hvor man sådan set tager penge hos dem, der ejer kortene, uden at de egentlig direkte er klar over, at de faktisk bliver frarøvet de her penge?
Altså, vi har jo kunnet se fra bilag, at der er omkring 65 millioner af den her slags ekspeditioner i Danmark, så man kunne godt forestille sig, at det kunne blive til mange penge, også for den enkelte forbruger.
Inger Støjberg (V), 2011-11-16:
Statsministeren har alligevel den tryghed i jobbet, at hun ligesom ved, at der hver onsdag er en mulighed for at mødes, endda sådan i helt åbne rammer, kan man sige.
Jamen jeg takker for svaret, især fordi det jo kommer tydeligere og tydeligere frem, at der ikke rent juridisk er noget til hinder for at fremlægge disse ting om sikkerhedsproceduren.
Derfor vil jeg jo egentlig sige, at vi faktisk er kommet det et skridt nærmere i dag, og det vil jeg meget gerne takke statsministeren for.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-11-16:
Fru Inger Støjberg og jeg må snart finde på en ny måde at ses på, for jeg synes efterhånden, at jeg har fået det her spørgsmål ganske mange gange.
Det er jo sådan, at hvis man stiller det samme spørgsmål uge efter uge, får man også det samme svar, således også i dag.
Og jeg vil sige det på den måde, at i Danmark har der ikke været tradition for at kommentere den procedure, der anvendes ved sikkerhedstjek af ministre.
Jeg kan også godt bekræfte, at den tradition ikke er begrundet i juridiske hensyn, men det kan heller ikke komme bag på fru Inger Støjberg, at der er rent principielle grunde til, at jeg hverken kan eller vil gå dybere ind i den her sag.
Jeg takker for takken.
Det er helt usædvanligt.
Carsten Hansen (S), 2011-11-16:
Tak for spørgsmålet.
Det giver mig lejlighed til at sige nogle grundlæggende ting om beboerdemokratiet i vores almene boligorganisationer.
Det er nemlig en hjørnesten i hele den almene boligsektor i Danmark, og det giver beboerne ansvar for og ejerskab til deres boliger og deres boligområder.
Det synes jeg vi kan være stolte af.
Derfor mener jeg også, at der skal værnes om beboerdemokratiet i de almene boliger.
Jeg mener også, at en forudsætning for den opbakning som minimum er, at der er meget klare og velafprøvede regler, og det er de regler, der gælder for beboerdemokratiet i dag.
Beboerne har flertal på alle niveauer, og afdelingsmødet kan f.eks. afsætte en afdelingsbestyrelse, som de er utilfredse med.
Afdelingsmødet, hvor alle beboere har mulighed for at deltage, har nemlig den egentlige beslutningskraft i en afdeling.
Boligorganisationen skal naturligvis tage sig af uregelmæssigheder i en afdeling.
Hvis det ikke sker, kan sagen indbringes for en kommunalbestyrelse, der har tilsyn med boligorganisationen.
Alex Ahrendtsen (DF), 2011-11-16:
Jeg tænkte nok, at svaret ville blive noget i den retning.
Nu er Muhammad Aslam socialdemokrat ligesom ministeren, og Muhammad Aslam er støttet og anbefalet af undervisningsministeren og Københavns overborgmester, som begge er socialdemokrater.
Jeg havde forventet, at ministeren ville have taget en snak med Muhammad Aslam, og jeg kan godt fortælle hvorfor.
Altså, Socialdemokratiet har stolte traditioner i den almennyttige boligsektor, og de kender udmærket godt til alle de mange integrationsproblemer, der er.
Men det, der er min og manges bekymring, er, at socialdemokrater ofte er lidt godtroende.
De mener det jo tit af et godt hjerte, men der er altså nogle mennesker, der siger det rigtige, når de er sammen med socialdemokrater, men noget andet, når de er sammen med deres egne.
Min bekymring er, at et af de mennesker er Muhammad Aslam.
Han siger et, når han er sammen med socialdemokrater, for at tækkes dem, men når han så er sammen med sine egne, som han er valgt af, så modarbejder han det gode arbejde for integrationen, som Socialdemokraterne står for.
Så mit spørgsmål er igen: Mener ministeren virkelig, at han ikke kan gøre mere?
Og mener ministeren ikke, at socialdemokrater ofte er lidt naive over for tvetunget tale?