Benedikte Kiær (KF), 2012-05-15:
Med det her forslag ønsker Enhedslisten, at der skal udarbejdes en strategi for at nedbringe antallet af udsættelser fra lejeboliger.
Der bliver fremhævet tre områder, som den her strategi skal omhandle: Der er noget omkring forebyggelse og om bedre mulighed for kommunerne for at kunne gribe ind, så man kan undgå en udsættelse, og så bliver der også nævnt en overordnet boligpolitisk plan om billigere lejemål.
Der er ingen tvivl om, at en udsættelse er en alvorlig social hændelse, som har store konsekvenser.
Det har den selvfølgelig for den, det rammer hårdest, nemlig lejeren og familien, der bliver sat ud af en bolig, men også for den almene boligforening og for kommunen, da det koster rigtig mange penge både i manglende husleje, og det går ud over andre lejere i en almen boligforening, og for kommunen, som skal hjælpe den borger, som bliver sat ud af lejligheden.
Derfor er det jo klart bedst, at vi forebygger udsættelser, og netop derfor er der også igennem de seneste år sat flere initiativer i gang, som fint lever op til de to første punkter, som forslagsstillerne ønsker skal være med i en strategi.
Lad mig nævne nogle af initiativerne.
For godt 4 år siden blev der vedtaget et nyt lovforslag, L 92, og målet med lovforslaget var at give kommunerne mulighed for at kunne komme tidligere på banen for at hjælpe de mennesker, som det egentlig handler om, nemlig dem, der er ved at blive sat ud af deres lejlighed.
Lovforslaget indeholdt syv punkter, og jeg vil gerne fremhæve nogle af dem.
Først skal de almene boligorganisationer underrette kommunen om, at de har en sag om en huslejerestance.
Derved får kommunen mulighed for at handle; de får viden om en udsættelsestruet lejer.
Påkravsfristerne er blevet udvidet fra 3 dage til 14 dage, så der også er tid at handle i for den enkelte kommune.
Samtidig er det vigtigt, at kommunerne med hensyn til de lejere, som gentagne gange har været igennem en udsættelse, eller som har problemer med at styre økonomien, har mulighed for at gå ind og overveje administration af visse gruppers økonomi, så man derved kan forebygge en udsættelse.
I det hele taget var det syv gode forslag, der var i dette lovforslag, og med forslaget fulgte selvfølgelig penge til kommunerne.
Det kan godt være, at regeringen skal sørge for, at kommunerne får genopfrisket loven, for jeg møder faktisk stadig væk mange kommunalpolitikere, der spørger mig, om vi ikke godt kan få gang i de værktøjer, som vi faktisk har vedtaget for over 4 år siden.
Så det er meget beklageligt, at der er kommunalpolitikere, der ikke ved, at de faktisk har glimrende muligheder for at kunne gå ind og forebygge udsættelse af lejere.
Det er de almennyttige boligorganisationer, der skal stå for den fremskudte rådgivning, hvormed de udsættelsestruede lejere får en personlig og opsøgende rådgivning.
Forsøget med fremskudt rådgivning blev sat i gang med satspuljen for 2011, og der var en kæmpe søgning på de 12 mio. kr., der blev sat af til forsøget.
Vi har flere gange hørt om SFI-undersøgelsen fra 2008, som går lidt bagom de her udsættelser, og der er mange interessante oplysninger i den analyse.
Analysen viser, at tre ud af fire af dem, der bliver sat ud af deres lejlighed, siger, at de har uorden i deres økonomi, halvdelen fortæller, at de ikke har søgt boligsikring, og rigtig mange af dem, der blivet sat ud, har en stor gæld.
Så der ligger rigtig mange oplysninger i den her SFI-undersøgelse, som vi snart kommer til at se i en ny version, hvor der også bliver noget ny viden om, hvad årsagen til, at vi gang på gang ser en stigning i antallet af udsættelser af lejere, er.
Ministeren har lovet os, at vi får konklusionen fra den nye undersøgelse fra SFI inden sommeren 2012 – jeg venter i spænding – og på baggrund af den undersøgelse ved vi mere om, hvad der virker, og hvad der ikke virker, særlig i forhold til den lovgivning, vi vedtog for 4 år siden, men også hvad vi ellers skal gøre for at forebygge udsættelser.
På baggrund af de ting, der allerede er sat i gang, og det, som vi kan tage fat på, når SFI-undersøgelsens konklusion kommer kort tid før sommeren 2012, kan Det Konservative Folkeparti ikke støtte forslaget.