Jakob Engel-Schmidt (V), 2015-05-06:
Tak for det, formand.
Som ministeren netop har beskrevet det, behandler vi i dag B 88, en delvis genfremsættelse af sidste års beslutningsforslag B 32.
Når man læser overskriften, lyder det egentlig ganske sympatisk og som noget, vi alle sammen kan støtte – det her med at sikre kulturelle rettigheder og et stop for diskrimination.
Det tror jeg ikke nogen er imod.
Kultur er vigtig.
Min gamle lærer på handelshøjskolen fortalte altid, at kultur er ligesom et løg; der er flere lag, det svært at nå ind til kernen, og det udvikler sig hele tiden.
Derfor er det også svært ved lov at bestemme, hvad kultur skal være.
Når man så dykker ned i beslutningsforslaget, ser man, at forslagsstillerne ønsker, at eksisterende aftaler om udelukkelse af svinekød og andre af den slags fødevarer annulleres; offentligt ansatte forpligtes til respektfuldt at give hånd, og man må altså ikke træffe en beslutning i en børnehave eller en vuggestue om flere år i træk at fejre andre højtider end dem, der normalt fejres i Danmark.
Jeg er nødt til at skuffe forslagsstillerne.
Det er nok ikke en stor overraskelse, men Venstre har ikke skiftet mening i forhold til vores stillingtagen sidste år.
Vi mener fortsat, det er enormt vigtigt at værne om dansk kultur; vi mener bare ikke, at Dansk Folkepartis beslutningsforslag er den rigtige måde at gøre det på.
Der henvises i beslutningsforslaget til en interessant kronik fra Berlingske Tidende, som jeg også læste med stor interesse.
Den handler om en borgers forargelse over, at flere offentlige institutioner i hans lokalområde udelukker svinekød.
Der har været flere sager fremme i medierne.
En far kunne ikke få lov at bage kagemand og tage den med i daginstitutionen, fordi der var gelatine i det vingummislik, der var oven på.
Og man kan sikkert finde rigtig mange flere eksempler.
Synes jeg personligt, at det er fornuftigt?
Nej, det gør jeg ikke.
Synes Venstre, at det er en god måde at håndtere kulturelle udfordringer og særhensyn på i daginstitutioner?
Nej, det gør vi heller ikke.
Men vi mener ikke, at vi herinde i Folketinget skal sidde og detailregulere danskernes hverdag.
Vi mener, det er allervigtigst, at beslutningskompetencen og beslutningerne lægges ned til de mennesker, der arbejder med børn og har med nærdemokratiet at gøre hver eneste dag.
Vi mener ikke, det er op til Folketinget at bestemme, hvad der må spises i daginstitutioner.
Heldigvis er Danmark jo et demokratisk samfund, hvor forældre kan engagere sig i deres lokale institutioner og i bestyrelser og der afgøre, hvad de synes er bedst.
Naturligvis har vi regler for ligebehandling og diskrimination.
Ministeren henviste til sagen om den mandlige censor, der nægtede at give den kvindelige studerende hånden.
Det er fuldstændig uacceptabelt, og derfor gik Ligebehandlingsnævnet også ind i sagen og afgjorde, at det var urimeligt og ulovligt.
På samme måde vil jeg opfordre alle de danskere, der sidder og er utilfredse med den måde, deres daginstitution fungerer på, til at engagere sig og tage ansvar og give deres mening til kende og sikre, at det, de mener er vigtigt, også er den måde, hvorpå deres institution bliver ledet.
På samme måde vil jeg opfordre de lokale politikere fra alle partier, der sidder i byrådet og er med til at lede og fordele i forhold til institutionerne, til at engagere sig i ledelsen og stille krav om den måde, de mener institution skal fungere på.
Kultur udvikler sig hele tiden.
Vi har nogle traditioner og nogle bærende værdier, som vi skal værne om og sikre, men en af vores stærkeste værdier er netop også demokratiet, engagementet, den folkelige stillingtagen, og på den baggrund mener jeg ikke, at den rigtige måde at værne dansk kultur på er ved at gennemføre Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Tak for ordet.