runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Julie Rademacher (S), 2009-04-01:
I dag har jeg et spørgsmål til forsvarsministeren i forhold til territoriet over og omkring Grønland.
Det fremgår af forsvarsloven, både af § 2 og specifikt af § 4.
Vi har et Challengerfly deroppe til at varetage den opgave, men det er mit indtryk, og det indtryk fik jeg også på den arktiske konference i går af kontreadmiral Henrik Kudsk, som er chef for Grønlands Kommando, at Challengerflyet jo kun flyver på overvågningsopgaver ca. 6 dage om måneden.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ministeren kan bekræfte dette, og hvad ministerens holdning er til, at Challengerflyet kun overvåger det grønlandske territorium 6 dage om måneden.
Søren Gade (V), 2009-04-01:
Det er således, at hele det arktiske spørgsmål, herunder også farvandene i og omkring Grønland og luftrummet over Grønland, har været en del af Forsvarskommissionen.
Det er således, at vi i forbindelse med udførelsen af forsvarets opgaver har inspektionsskibe, som fru Julie Rademacher er bekendt med, i de grønlandske farvande.
Vi har lige fået en ny klasse, der hedder Knud Rasmussen.
Vi har flyvere, Challenger og Hercules, som med jævne mellemrum er i Grønland.
Det er også korrekt, som fru Julie Rademacher siger, at vi ikke har F 16 i Grønland, og et af de spørgsmål, som vil blive afklaret i forbindelse med indkøb af de næste jagerkampfly, er, hvorledes de vil være i stand til at løse opgaver i f.eks. det arktiske område.
Det er et spørgsmål, som jo selvfølgelig kan drøftes i forligsforhandlingerne, hvis det er således, at Socialdemokraterne har et ønske om, at der skal stilles yderligere kapacitet til rådighed i forbindelse med overvågning af det grønlandske luftrum.
Overvågningen, som den foregår i dag, er - hvad skal vi sige - en del af aftalen om forsvaret, og den opgave bliver løst ud fra de præmisser, der er sat op politisk.
Julie Rademacher (S), 2009-04-01:
Ja, Forsvarsudvalget har jo senest været på tur til USA, hvor vi netop blev sat ind i tingene og også så de her kampfly flyve.
Det er mit indtryk, at Joint Strike Fighter endnu ikke kan lette og lande fra baserne i Grønland og eventuelt Island, men at det især for det nordlige område i Arktis vil være påkrævet, at man opgraderer landingsstellet, så den vil være i stand til det.
Super Hornet F 18 vil på mange måder være i stand til det, og hvad Gripen angår, ved vi det jo ikke endnu, fordi vi ikke har været i Sverige.
Så det er jeg fuldstændig med på i forhold til forligskredsen og i forhold til det langsigtede perspektiv.
Men jeg er stadig væk bekymret, for vi har jo territoriet lige i øjeblikket.
Sidste år var det første gang, hvor man kunne sejle om Grønland, og derfor stiller det os også i år og det næste par år over for nogle udfordringer.
Derfor vil jeg gerne høre, om ministeren mener, at det er nok, at Challengerflyet kun flyver 6 dage om måneden, og hvorfor det kun gør det.
Søren Gade (V), 2009-04-01:
Jeg synes, at jeg vil sige til fru Julie Rademacher, at det ikke er flytimer i det grønlandske luftrum, der er det største problem.
Det er faktisk således, at man i dag har store krydstogtskibe, som sejler i de grønlandske farvande, og hvis det er således, at et krydstogtskib forulykker, vil vi ikke være i stand til at samle de her mennesker op.
Så vi har nogle store udfordringer, og for mig at se er det altså mere på havet, disse udfordringer ligger, end det er i luften.
Det betyder ikke, at luftovervågning ikke er vigtig, for vi har jo fiskeriinspektioner, som de bl.a. også flyver.
Men i forhold til miljø og menneskeliv er det kapaciteten på havet, der for mig at se er den største udfordring i årene fremover.
Julie Rademacher (S), 2009-04-01:
Så skulle man jo tro, at ministeren i stedet for at købe kampfly ville tale om at købe skibe.
Det er jo sådan, at den mest hensigtsmæssige måde, kunne man høre på kontreadmiralen i går på den arktiske konference, ville være, at to skibe fulgtes ad, når de sejlede.
Det ville være det mest sikre.
Men ministeren svarer ikke på mine spørgsmål.
Jeg er meget bekymret over statsministerens og klimaministerens repræsentationsmuligheder i forhold til Challengerflyet.
Det bliver jo netop brugt, når der er meget vigtige gæster i Grønland, og derfor er det jo, at det kun kan flyve på overvågningsopgaver for forsvaret 6 dage om måneden.
Jeg er bare meget bekymret over, at borgernes penge går til egentlig at overvåge territoriet, men at statsministerens og klimaministerens repræsentationskonti måske i stedet for skulle betale dette.
Ib Poulsen (DF), 2009-04-01:
Jeg forstår svaret sådan, at ministeren sammen med Dansk Folkeparti vil arbejde for, at vi bevarer den værnepligt, vi kender i dag.
Jeg ved ikke, om vi kan få en garanti her i dag for det.
Der er jo et flertal, som i de kommende forhandlinger ønsker, at værnepligten skal bestå, og det er et meget centralt og vigtigt område også for Dansk Folkeparti.
Kan vi så være enige om, at det er det, vi arbejder frem imod, nemlig at vi skal bevare værnepligten?
Søren Gade (V), 2009-04-01:
Nu ved jeg ikke, hvilket hold Socialdemokraterne stiller med til forsvarsforligsforhandlingerne, men jeg kan give hr. Jens Christian Lund det håndslag, at hvis de forhandlere, Socialdemokraterne stiller med i forbindelse med forsvarsforliget, ønsker det her til en større drøftelse, kan jeg hermed sige, at så vil det blive en drøftelse, idet jeg jo har for vane at lytte til det, forhandlerne kommer med.
Hvis det her er et emne, man fra Socialdemokraternes side ønsker at få diskuteret, vil det blive det i forhandlingerne.
Lars Barfoed (KF), 2009-04-01:
Der er altså ikke den sammenhæng mellem takststigningerne og antallet af passagerer, som hr. Per Clausen påstår at der er, og som han bruger som forudsætning for sin analyse her.
Vi kan jo se, at de seneste tal fra DSB viser - de er jo også underlagt et takststigningsloft, men der sker takststigninger - at der er
flere og flere, som tager toget, så der er ikke den klare sammenhæng.
Og de omkostningsstigninger, som man er underlagt i den kollektive trafik, sådan at priserne altså må stige, når omkostningerne stiger, er jo i virkeligheden et spejl af, at omkostningerne også stiger ved at tage bilen.
Derfor sker der ikke det skift, som hr. Per Clausens analyse påstår at der gør.
I øvrigt vil jeg sige, at busdriften jo ikke bare er en fødekæde til den kollektive trafik, den er simpelt hen en del af den kollektive trafik.
Man kunne lige så vel sige, at toget er en fødekæde til busserne.
Søren Gade (V), 2009-04-01:
Jamen vi flyver den overvågning, som vi ønsker at flyve.
Og jeg vil bare understrege, at det ikke er således, at statsministerens eller klimaministeren eller mit eget brug af Challengerflyets flytimer sætter sikkerheden i Danmark eller i Grønland over styr.
Det er en politisk afvejning, hvor mange timer man vil bruge til miljøovervågning i Danmark og i Grønland.
Vi har satset på nye skibe, og som fru Julie Rademacher ved, har vi den nye skibstype af Knud Rasmussen-klassen i Grønland.
Det, jeg bare vil sige, er, at med hensyn til miljø er forebyggelse jo meget vigtig, og overvågning er en del af forebyggelsen, men det er ikke alene det, der gør det.
Hvis Socialdemokraterne kommer med ønsker desangående i forligsforhandlingerne, kan vi tage en åben drøftelse af det.
Per Clausen (EL), 2009-04-01:
Ministeren har selvfølgelig ret i, at det ikke er sådan, at man kun ved at regulere priserne på den kollektive trafik kan ændre afgørende på, hvilke transportmidler folk bruger, i hvert fald ikke medmindre man gennemfører meget dramatiske forandringer i priserne.
Det kunne vi overveje at gøre, men det er ikke temaet for diskussionen i dag.
Temaet for diskussionen i dag er at få sat en stopper for den fortsatte vækst i de priser, man betaler for at bruge den kollektive trafik.
Det, som jeg måske alligevel synes er lidt mærkeligt, er, at transportministeren har besluttet sig til, at penge ingenting betyder på dette ene område, økonomi betyder ingenting; priserne er for så vidt ligegyldige.
Og det synes jeg måske er et lidt utraditionelt borgerligt standpunkt, hvis jeg skal være helt ærlig.
Lars Barfoed (KF), 2009-04-01:
Jeg synes måske, det er en lidt frisk fortolkning, når hr. Per Clausen siger, at jeg mener, at priserne overhovedet ikke betyder noget som helst.
Så langt vil jeg ikke gå.
Det er klart, at var der stigninger på priserne, der lå langt ud over lønomkostninger, brændselspriser osv., så ville det da være en problemstilling, der var værd at tage fat i.
Jeg vil også gerne sige, at jeg da af mange forskellige grunde meget gerne så, at vi kunne have lavere priser på den kollektive trafik, men prisstigningerne der som andre steder må nu engang afspejle de omkostninger, der er.
Det er jo i forvejen sådan, at det offentlige bidrager med betydelige tilskud til den kollektive trafik.
Det, man betaler for at tage bussen og toget, er jo betydelig mindre end det, det reelt koster at drive busser og tog, fordi vi giver så store offentlige tilskud til det, som vi gør.
Men jeg mener, der er behov for, at man ser mere samlet på, hvad det er, der får mængden af CO2-udslip til at falde, og det er derfor, at regeringens samlede investeringsplan vil betyde et fald i mængden af CO2-udslip.
Per Clausen (EL), 2009-04-01:
Nu har jeg jo været en relativt flittig bruger af den kollektive trafik, bl.a. på grund af dovenskab, der gør, at jeg har taget bussen i stedet for at cykle og gå - sikkert til skade for mit helbred.
Men det, som jeg selv har kunnet konstatere, som enhver undersøgelse også viser, er, at der har været massive prisstigninger i den kollektive trafik, som har været langt ud over, hvad den almindelige prisudvikling har været, langt ud over, hvad omkostningsstigningen har været ved at køre i bil.
Det er det, vi har set de sidste 20-25 år.
Derfor synes jeg jo, at det er ved at være tiden, hvor man siger, at der nu må sættes en stopper for den forkerte udvikling, ja, måske endda få den vendt.
Vi har i den nuværende situation en fælles forståelse af det nødvendige i at omstille til kollektiv trafik, og jeg kan forsikre ministeren for, at jeg kunne nævne mange eksempler på andre konservative politikere, der i tidligere år har haft lidt svært ved at indse nødvendigheden af det.
Lars Barfoed (KF), 2009-04-01:
Pengene skal jo tages et sted fra.
Når lønomkostningerne stiger, når oliepriserne stiger - de både stiger og falder i øvrigt, de er steget noget af året, og så er de faldet igen osv. - når der samlet set er en omkostningsstigning, skal det jo betales et sted.
Vi kan som samfund ikke leve, som om det slet ikke sker.
Og der er det jo meget naturligt, at de omkostningsstigninger, der er forbundet med at køre bus og tog, medfører, at priserne også stiger.
I år skal prisstigningerne ikke mindst ses på baggrund af nogle lønstigningstakster, der er væsentlige, og som påvirker det her indeks.
Men lønstigninger er jo også udtryk for, at folk har fået flere penge mellem hænderne.
Derfor er det en helt naturlig sammenhæng, der er der.
Men vi har netop fra regeringens side og fra flertallet i Folketingets side fastlagt et loft for de her takststigninger, så de ikke kan stige mere, end omkostningerne stiger.
I perioder, hvor oliepriser og brændselspriser generelt stiger mere, end vores lønninger i samfundet gør, så er det jo i virkeligheden udtryk for, at vi alle sammen bliver fattigere, fordi vi altså skal bruge flere penge på det her brændsel.
Sådan er det jo.
Uanset hvordan man stiller det op, kan vi ikke bare lade, som om vi i det her samfund ikke bliver fattigere, hvis oliepriserne stiger mere, end vores produktion stiger.
Søren Gade (V), 2009-04-01:
Jeg har ved mange lejligheder ytret min holdning til værnepligten, og den er, at jeg er for værnepligten.
Jeg går ind i forligsforhandlingerne med det forsæt, at vi skal fastholde værnepligten.
Værnepligten blev som bekendt lagt om i forbindelse med sidste forlig, bl.a. med baggrund i ønsker fra Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre.
De fik deres ønsker opfyldt om en ny værnepligt.
Den er blevet evalueret og er i store træk meget vellykket.
Der er selvfølgelig altid nogle ting, der kan forbedres.
Så jeg går til forligsforhandlingerne med henblik på at fastholde værnepligten i den form, den har i dag.
Der kan selvfølgelig altid være nogle justeringer, men værnepligten er efter min overbevisning vigtig for det danske samfund.
Jeg er fuldstændig enig med hr. John Dyrby Paulsen i, at en flagdag for vores soldater er noget, vi alle sammen har arbejdet for.
Det er passende at markere, at vi har mænd og kvinder ude i meget skarpe missioner, og at vi på den måde ærer dem en gang om året.
Der har i forløbet været tale om flere dage.
Min helt personlige holdning er, at jeg snart sagt er ligeglad med datoen, bare vi finder en dag.
Det er også vigtigt for mig at understrege, at det skal være en dag, som vi alle sammen kan bakke op om.
Den 5. september er valgt ud fra kriteriet om, at det er soldaterne, vi fejrer, og at det ikke kan sættes i forbindelse med en anden dato.
Det var jo sådan med den dag, vi fandt i august, at den kunne sættes i forbindelse med noget i søværnet.
Den 5. september er undersøgt af eksperter, museumsdirektører, professorer og andre, der siger, at det er en ren dag, således at vi indfører en flagdag den 5. september med henblik på at markere vores soldater, og det kan ikke sættes i forbindelse med andet.
Det er begrundelsen for, at vi nu anbefaler den 5. september.
Som jeg siger igen: Nu skal vi bare have en dato.
John Dyrby Paulsen (S), 2009-04-01:
Jamen det kan jeg kun være enig i, og jeg er glad for, at vi faktisk er kommet frem til en dato efter lang, lang tids tovtrækkeri.
Jeg forstår ikke helt, hvad der er sket siden december, hvor vi snakkede om den 31. august.
Jeg forstår, at forsvarsministeren lægger til grund, at det var den dag, hvor Olfert Fischer drog af sted i begyndelsen af 1990'erne - og det er ikke godt nok, for det er så søværnet.
Men det vidste vi jo allerede dengang i december.
Jeg er også interesseret i at vide, om den dato, der hedder den 22. september, har været overvejet i regeringspartierne.
Søren Gade (V), 2009-04-01:
Jamen der har snart sagt været mange datoer i spil, og mit udgangspunkt har bare været at finde en dato, altså at finde en dato, der opfyldte kriteriet om, at den ikke skulle have en forhistorie.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at der var en tilbagemelding fra et parti, som ikke ønskede den dato, da vi diskuterede datoen i august.
Og som jeg siger: Jeg synes jo, det er fuldstændig tåbeligt at slås om en dato; det vigtigste er, at vi får dagen.
Derfor har vi nu bestræbt os på at finde en dag, som alle så skulle kunne blive enige om.
Nu er det jo sådan, at selve flagdagen hører under justitsministeren, så derfor er det jo noget, der efterfølgende skal aftales med justitsministeren, men som jeg forstår på kredsen af partier bag forsvarsforliget nu, er der ikke nogen, der har ytret sig imod den 5. september, og det tager jeg som udtryk for, at vi er enige om, at vi kører efter den, så vi kan starte forberedelserne allerede i år til at vise den fornødne respekt, vi skylder de tidligere udsendte og nu udsendte soldater.
John Dyrby Paulsen (S), 2009-04-01:
Jeg er jo sådan set enig med ministeren i, at det er godt, vi har fundet en dato.
Er det ikke sådan, at vi nu må lære af det her forløb, at vi skal være enige, når vi går fra hinanden?
Det kan ikke være sådan, at vi er enige, og at vi så dagen efter eller 2 dage efter hører, at det alligevel ikke var det, vi var med på.
Så vil ministeren ikke drage omsorg for, at vi ikke ser det her forløb gentaget i forbindelse med forsvarsforligsforhandlingerne?
For det har ærlig talt ikke været særlig kønt at se på.
Jeg klandrer sådan set ikke forsvarsministeren.
Jeg tror ikke, at forsvarsministeren kunne have gjort så meget andet, men jeg vil bare fremhæve - og jeg håber, at ministeren er enig med mig - at det ikke har været et kønt forløb, og at det ikke er et forløb, der tåler gentagelse, specielt ikke i forbindelse med det nye forsvarsforlig, vi skal indgå nu her til sommer.
Søren Gade (V), 2009-04-01:
Det er jeg sådan set enig med hr. John Dyrby Paulsen i.
Nu har jeg været meget pragmatisk omkring det her, for hvis det var således, at man fastholdt en dato, man var enige om, og nogle så efterfølgende var meget kede af det, så kunne det jo ligesom gå ind og give flimmer på skærmen i forhold til den markering, vi rent faktisk laver.
Det er derfor, jeg så siger, at så må vi finde en ny dag, som vi alle sammen kan være enige om.
Men jeg giver da hr. John Dyrby Paulsen ret i, at alle skulle bestræbe sig på at undgå en gentagelse, specielt selvfølgelig i forbindelse med forligsprocessen.
Ib Poulsen (DF), 2009-04-01:
Nu har vi i over et år arbejdet i Forsvarskommissionen, og vi har holdt 20 møder.
Det endte med en diger rapport, som alle partier med undtagelse af Enhedslisten kunne bakke op om.
Der var nogle få forbehold.
Dansk Folkeparti har jo bl.a. taget forbehold for en EU-hær.
Nogle har taget forbehold, hvad angår den måde, hjemmeværnet er strikket sammen på, og så er der en række partier, der tager forbehold, hvad angår værnepligten.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at Dansk Folkeparti står fast på, at vi skal bevare en værnepligt, også i den næste forligsperiode.
Jeg skal bare høre ministerens holdning til en fortsat værnepligt.
Hvordan stiller ministeren sig til det?
John Dyrby Paulsen (S), 2009-04-01:
Tak for det.
Nu har forsvarsministeren og jeg jo et par måneder foran os, hvor vi kommer til at se meget til hinanden, og der er jo mange ting vedrørende forsvaret, der bliver afgjort i de nærmeste måneder.
En ting, jeg dog faldt over i går, og som jeg synes det er på sin plads at vi tager op nu her i dag, er jo det om flagdagen for danske soldater.
Både forsvarsministeren og jeg - og i øvrigt også andre partier i Folketingssalen - har jo været optaget af, at vi fandt en dag som flagdag.
Nu forstår jeg, at regeringen har fundet ud af, at den 5. september vil være en passende dato, og det skal vi så drøfte i forligskredsen, som vi har gjort det før.
Som jeg husker det, blev vi jo faktisk enige på et tidspunkt, i hvert fald var vi tæt på noget, der var en enighed, nemlig om en dato, der hed den 31. august.
Jeg vil godt spørge forsvarsministeren: Hvad er egentlig forskellen på den 31. august og den 5. september?
Hvordan er man pludselig kommet frem til, at det blev den 5. september, og hvad ligger egentlig til grund for, at den enighed, vi vel i virkeligheden havde, ikke holdt, når det kom til stykket?
Ole Vagn Christensen (S), 2009-04-01:
De 98.000 timer i fleks- og merarbejde er jo nogle, der er fremkommet, fordi der har været arbejdsopgaver, der skulle løses.
Jeg kan forstå, at de arbejdsopgaver ikke er til rådighed i 2009, og det er heller ikke dem, der udføres ved de nedskæringer, der er lagt op til.
Jeg synes, det er forfærdeligt, at det er Fødevarestyrelsens nye direktør, der skal stå med den her abe.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-04-01:
Det vil jeg gerne fortælle nærmere om engang efter påske, når vi offentliggør vores udspil og har fået vurderet på de enkelte elementer, der skal indgå, og på, hvordan prioriteringerne skal være.
Men det er jo helt rigtigt, at vi også ud over beskyttelse af natur og miljø skal indtænke klimabelastningen og se på, hvad landbruget kan bidrage med på det område.
Og der er jo, synes jeg, en stor villighed fra landbrugets side til at nedbringe f.eks. CO2-belastningen, hvilket vi har kunnet se over de senere år.
Der, hvor jeg synes, det er problematisk, er, når fru Bente Dahl taler om den her afvikling af det konventionelle landbrug.
Der er jeg i virkeligheden overrasket over, at Det Radikale Venstre fuldstændig forbigår den enorme betydning, landbrugsproduktionen har for det danske samfund som sådan, både med hensyn til eksport og arbejdspladser.
Hvad det angår, er det altså vigtigt at finde en balance med hensyn til udviklingen inden for det økologiske - hvad det kan bære, hvad der er markedsbaseret - hvor vi så samtidig sikrer, at vi har en effektiv og udbytterig landbrugsproduktion i Danmark.
Per Clausen (EL), 2009-04-01:
Det er rigtigt nok, at vi venter med stor spænding på »Grøn vækst« fra regeringen, for stort set alle andre har jo spillet ud.
Men man kan vel være en lille smule bekymret, når man hører det sidste, ministeren her siger om »Grøn vækst«, for der forstår jeg på ministeren, at hun mener, at det konventionelle landbrug sådan økonomisk og eksportmæssigt er en fantastisk stor succes.
Men er ministeren ikke enig med mig i, at hvis vi kigger på f.eks. økonomien i svineproduktionen i dag, kan vi se, at den faktisk ikke er særlig gunstig?
Den er ikke gunstig for landmændene, og den er sådan set, hvis man ser på de samlede udgifter i forbindelse med svineproduktionen, heller ikke samfundsøkonomisk særlig gunstig.
Det er jo ikke nødvendigvis sådan økonomisk set et rent tåbeligt projekt, når Det Radikale Venstre f.eks. taler om at omlægge til økologi.
I den sammenhæng vil jeg bare spørge ministeren: Er et af problemerne med at få det her grøn vækst-papir færdigt ikke, at det vigtigste for ministeren er at sikre, at der fortsat kan være vækst i industrilandbruget, og så må vi se, om vi kan få miljøet til at passe ind i den sammenhæng?
Det er måske lige præcis det regnestykke, det kniber med at få på plads.
Og det er forklaringen på, at det går uendelig langsomt med at få det her udspil gjort færdigt.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-04-01:
Jeg kan fortælle hr. Per Clausen, at det er rigtigt, at der fra min side bliver lagt vægt på, at vi fortsat kan have en fornuftig landbrugsproduktion i Danmark; at vi har nogle gode erhvervsmæssige rammer for landbrugsproduktionen, herunder både det konventionelle og det økologiske.
Jeg mener, det ville være forfejlet at satse udelukkende på den økologiske produktion, også selv om det vil være industrilandbrug, der vil være i den økologiske produktion, fordi vi så mister en hel masse i forhold til den produktion, der i dag foregår under konventionelle forhold.
Så for mig at se handler det om at sikre en god udviklingsmulighed i den økologiske produktion baseret på den efterspørgsel, der måtte være, dvs. fornuftige rammer i forhold til omlægningsstøtte, initiativer, der kan fastholde og fremme den position, Danmark har på det økologiske felt i dag.
Men det vil være at smide barnet ud med badevandet, som man siger, hvis man ville droppe det konventionelle landbrug.
Per Clausen (EL), 2009-04-01:
Men ser ministeren ikke bort fra den kendsgerning, som man kunne være trist til mode over eller mindre trist til mode over alt afhængigt af temperament og politisk udgangspunkt, at det etablerede konventionelle landbrug befinder sig i en økonomisk krise, at det faktisk er sådan, at landbruget og landmændene er meget tæt på at være gået fallit som fag betragtet og som branche betragtet?
Der eksisterer en meget, meget grundlæggende økonomisk krise, som skal ses i sammenhæng med, at den måde, vi har udviklet landbrugsproduktionen på i Danmark, er en meget, meget stor belastning for natur og miljø.
Kunne det ikke danne udgangspunkt for, at ministeren f.eks. kunne have den måske beskedne ambition, at det fremover skal være sådan, at vi også får overskud på den betalingsbalance, der vedrører økologien?
Og det må da vel være en ambition for ministeren, at det tal skulle vendes om.