Martin Henriksen (DF), 2012-02-03:
Først vil jeg selvfølgelig godt sige tak til Venstre og De Konservative, fordi de har taget pænt imod vores beslutningsforslag.
Det er vi selvfølgelig glade for, og det vil jeg gerne kvittere for.
Jeg vil også godt sige, som hr. Tom Behnke var inde på, at det kan virke præventivt.
Det fremgår også af bemærkningerne til forslaget, at vores regelskærpelse derfor primært skal virke præventivt.
En væsentlig del af formålet er at forhindre, at genopdragelsesrejser rent faktisk finder sted, fordi vi jo ved, at noget af det, som folk, det kan være meget svære at tale fornuft til, at tale til rette, kan forstå, er, hvis man siger: Hvis ikke I følger de spilleregler, vi har her i det danske samfund, kan det faktisk få indflydelse på jeres muligheder for at være i det danske samfund.
Jeg synes, at debatten desværre har båret præg af, at den nye regering og de partier, der bakker op omkring den, ikke rigtig ønsker at foretage sig noget, som har nogle konsekvenser, man kan tage og føle på.
Jeg tror, man må forstå, at man kan nå et vist stykke ved at tale til folks sunde fornuft, man kan nå et vist stykke ved at sende socialarbejdere og ansatte i forskellige integrationsprojekter efter familier og lade dem gå ind i familiernes hjem og tale med forældrene – der kan man nå et stykke.
Men der er nogle, som vi ikke kan nå; vi kan ikke nå den hårde kerne, medmindre vi taler et sprog, som er til at forstå.
I praksis betyder dette beslutningsforslag, at en forældremyndighedsindehavers opholdstilladelse inddrages, i det øjeblik Udlændingeservice vurderer, at der er anledning til at inddrage barnets opholdstilladelse efter udlændingelovens § 17, stk. 2.
Og der er jo allerede i dag nogle bemærkninger i den eksisterende lovgivning om, hvornår Udlændingeservice skal gå ind og fratage et barn dets opholdstilladelse.
Det er ikke kun efter 3 måneder, at det automatisk bortfalder, der er faktisk også en vurdering, som indgår i hvert enkelt tilfælde.
Der siger vi jo bare, at konsekvenserne af den vurdering skal udvides til også at gælde forældrenes opholdstilladelse.
Så den vurdering, der ligger til grund for en beslutning om at inddrage barnets opholdstilladelse på grund af en genopdragelsesrejse eller en anden rejse, som kan have negativ betydning for barnets mulighed for at blive integreret i det danske samfund, skal altså så automatisk give anledning til også at inddrage forældremyndighedsindehaverens opholdstilladelse.
Beslutningsforslaget ændrer altså ikke på, at Udlændingeservice stadig skal foretage en vurdering af, om der rent faktisk er tale om en genopdragelsesrejse eller blot en harmløs ferierejse.
Forslagsstillerne, Dansk Folkeparti, ønsker at udvide sanktionerne for at sende børn på genopdragelsesrejser, så det ikke kun er barnets opholdstilladelse, men altså også opholdstilladelsen for den forælder eller de forældre, der er ansvarlige for beslutningen, der kan inddrages.
Der har jo desværre været flere eksempler fremme både i den offentlige debat, i medierne og i undersøgelser og rapporter, der viser, at genopdragelsesrejser rent faktisk finder sted.
Som fru Inger Støjberg sagde, kan man diskutere omfanget.
Af indlysende årsager er der jo mange familier, der har en interesse i ikke at komme ud med, at deres børn bliver sendt på en genopdragelsesrejse.
Men der er jo faktisk partier her i Folketinget, der har haft fænomenet særdeles tæt inde på livet.
En somalisk byrådskandidat til Aarhus Byråd blev presset til at trække sig fra kommunalvalget af tidligere borgmester Nicolai Wammen, som er nuværende minister i regeringen, ganske enkelt fordi man fandt ud af, at den somaliske socialdemokratiske byrådskandidat havde været involveret i genopdragelsesrejser.
Så man har jo haft det inde på livet.
Det fik Socialistisk Folkeparti i Aarhus til at forsøge at samle Aarhus Byråd om en fælles udtalelse, hvor man skulle fordømme genopdragelsesrejser og forsøge at lægge afstand til dem, fordi to foreninger i de somaliske miljøer i Aarhus var gået til angreb på daværende borgmester Nicolai Wammen, som har taget afstand fra genopdragelsesrejser.
Der er der jo noget der tyder på, at man anerkender, at problemet eksisterer.
Man kan se, at nogle af de regelsæt, som fungerer i dag, har gjort en forskel, men der er stadig mere, der skal til.
Hvis man kan se det derude lokalt hos nogle af de partier, som i dag står herinde i Folketingssalen og afviser beslutningsforslaget, kan jeg ikke forstå, at man ikke også kan se, at der er behov for at gøre mere herinde nationalt.
Kirke- og ligestillingsminister Manu Sareen udsendte tidligere som medlem af Københavns Borgerrepræsentation en pressemeddelelse på vegne af Det Radikale Venstre, da han sad der – han er nu minister i regeringen – om, at man skulle gøre mere for at sætte fokus på genopdragelsesrejser, man skulle gøre mere for at forhindre genopdragelsesrejser.
Hvis man ved og anerkender, at problemet er der, kan jeg ikke forstå, at man afviser at gå videre med behandlingen af forslaget; man afviser at se konstruktivt og positivt på forslaget, fordi man har betænkeligheder i forhold til de internationale konventioner.
Det kunne man jo arbejde med.
Man kunne jo se, om det kunne lade sig gøre inden for rammerne af de internationale konventioner, men det er man ikke en gang villig til, man afviser bare forslaget.
Jeg vil også fremhæve den sag, der har været fremme – den meget beklagelige sag om en voldtægt fra Gullestrup, hvor der jo var tale om, at den dreng, der var sigtet, havde været sendt af sted på en genopdragelsesrejse.
Jeg synes altså, der er meget, der taler for, at der er behov for, at vi gør endnu mere på det her område.
Vi har strammet op på det her område; vi har haft en forebyggende indsats, og det har selvfølgelig også konsekvenser for børnenes opholdstilladelse.
Jeg synes også, det er rimeligt, at man siger, at det selvfølgelig også har konsekvenser for forældrenes opholdstilladelse, for alt andet lige er det dem, der træffer beslutningen om at sende deres børn af sted, og konsekvensen af den beslutning skal også ramme dem selv.