Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-10-11:
Det har også ført til, at der lige siden begyndelsen af 1990'erne har været mange, mange kræfter forbundet med at tilpasse det europæiske samarbejde til den nye europæiske virkelighed.
Det tidligere EF er blevet udviklet og udviklet og er i dag en Europæisk Union med 27 medlemslande.
Det har selvfølgelig ført til, at spillereglerne undervejs har måttet ændres, traktaterne har måttet tilpasses for at danne en tidssvarende ramme om et stadig bredere og stadig dybere samarbejde.
Nu har vi altså et EU med 27 medlemmer, og for at få dette bredere samarbejde til at fungere blev der forberedt og udarbejdet en såkaldt forfatningstraktat.
Den blev så forkastet ved to folkeafstemninger i Frankrig og i Holland, og derfor er den taget af bordet, og nu er der så udarbejdet en helt ny reformtraktat.
Den traktat, der nu tegner sig, er en traktat, der effektivt tager hånd om de udfordringer, som EU står over for.
Traktaten styrker åbenheden og demokratiet i EU.
Det bliver slået fast, at Ministerrådets lovgivning foregår i fuld offentlighed, Europa-Parlamentet bliver medlovgiver på bl.a. det vigtige landbrugsområde og på politisamarbejdet, og ansvarsfordelingen mellem EU og medlemsstaterne bliver klarere og mere forståelig for borgerne.
Reformtraktaten gør også EU mere beslutningsdygtigt.
Rådets måde at tage beslutninger på bliver mere effektiv, og beslutninger vil som hovedregel blive truffet med kvalificeret flertal.
Der kommer en fast formand for topmøderne, og det vil skabe mere kontinuitet i EU’s arbejde.
Et mere effektivt EU er helt klart i Danmarks interesse.
Traktaten vil også sætte EU i stand til at spille en større rolle internationalt.
Vi kan gøre en reel forskel i verden, og det har vi en forpligtelse til, både når det gælder fremme af frihed, fred, demokrati og menneskerettigheder, og når det gælder bekæmpelse af fattigdom og forebyggelse af menneskeskabte klimaforandringer.
Sidst, men ikke mindst, vil reformtraktaten gøre os bedre i stand til at håndtere nogle af de helt store udfordringer, som vi står over for; ikke mindst er jeg glad for, at vi fra dansk side i juni fik indføjet i traktaten, at bekæmpelse af klimaforandringer skal indgå som et hensyn i alle i EU’s politikområder.
Til forskel fra udkastet til forfatningstraktat indebærer den nye traktat, at forfatningsambitionerne er opgivet.
Den nye traktat er en ændringstraktat, som vi kender dem fra tidligere - hverken mere eller mindre.
Der tales ikke længere om en forfatning, og forfatningssymbolerne er taget ud.
Med den nye traktat tydeliggør vi den samlede balance i arbejdsdelingen mellem EU og medlemslandene.
Det er måske for nogle i Europa en skuffelse, at forfatningselementerne ikke kommer med i den nye traktat, men set fra dansk side kan vi kun hilse det velkommen.
For Danmark har EU altid først og fremmest været et redskab til at løse fælles problemer og til at udnytte fælles muligheder gennem et helt konkret og meget pragmatisk samarbejde.
Det er den tilgang, der nu også er blevet til EU’s tilgang med den nye traktat.
Tilbage står altså nu en almindelig ændringstraktat, som er en pragmatisk, nyttig og konkret forbedring af EU’s spilleregler og EU’s værktøjskasse.
Derfor er det også glædeligt, at der nu er udsigt til, at vi kan bruge vores energi på et meget praktisk og pragmatisk EU-samarbejde; et samarbejde, der først og fremmest skal bruges til at skabe konkrete resultater, og det tror jeg faktisk at det store flertal - både i befolkningen og her i Folketinget - er meget tilfreds med.
Lad mig så i øvrigt for god ordens skyld tilføje, at de danske EU-undtagelser naturligvis består.
Den nye traktat er og skal være et middel til at realisere de fælles politiske, økonomiske og sociale mål, som Danmark og de øvrige EU-lande deler.
Vi må ikke glemme, at EU er og fortsat vil være frihedens, fredens og velstandens projekt.
De, der boede i diktaturstater i Sydeuropa i 1970'erne og i Østeuropa helt frem til 1989, glemmer det i hvert fald ikke.
De mange mennesker, hvis økonomiske situation er blevet forbedret efter medlemskab af EU, glemmer det heller ikke.
EU er i høj grad i dag også et værdifællesskab; et fællesskab, som søger at fremme grundlæggende europæiske frihedsværdier og universelle menneskerettigheder i verden omkring os.
Det skal vi have i baghovedet, når vi nu skal videreudvikle det europæiske samarbejde.
Vi har allerede opnået meget: Vore hjem indeholder færre kemiske stoffer på grund af EU, udvalget i vores butikker er større på grund af EU, telefonpriserne er lavere på grund af EU, vores badevand er renere på grund af EU, vores ydre grænser er mere sikre på grund af EU.
Og jeg kunne blive ved.
Måske er det i virkeligheden nemmest simpelt hen at vende det om: Hvor mange tror realistisk på, at vi ville kunne klare dagens store udfordringer for vores økonomi, for vores klima, for vores sikkerhed uden EU?
Måske er det i virkeligheden sådan med EU, at man først rigtig ville lægge mærke til det, hvis det ikke var der.
Så ville der være dårligere konkurrence, mindre mobilitet, mindre sikkerhed og mere konflikt mellem landene.
Det er vi heldigvis langt fra, men vi skal ikke bare så læne os tilfredse tilbage, for vores globale partnere hviler nemlig ikke på laurbærrene, og hvis ikke Europa skal blive kørt agterud, skal vi handle nu.
Der er nok at tage fat på.
Vi skal styrke forskning, udvikling og uddannelse; vi skal udvikle en europæisk energipolitik, som gør op med afhængigheden af olie og gas fra ustabile og udemokratiske regimer; en energipolitik, som reducerer anvendelsen af fossile brændstoffer, en energipolitik, som bidrager til at begrænse CO2-udslippet markant.
Vi skal videreudvikle det indre marked; vi skal styrke forbruger- og fødevaresikkerheden; vi skal styrke kampen mod terrorisme, mod organiseret kriminalitet og illegal indvandring; og vi skal styrke den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Det er en fremadrettet dagsorden, som kræver en engageret dansk indsats, og det er en dagsorden, der passer godt til Danmark.
Det afspejles også i den politiske aftale, som regeringen indgik med Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti i 2004.
Man kan i øvrigt også aflæse det af undersøgelser om danskernes syn på EU.
74 pct. af danskerne mener, at Danmark har draget nytte af EU-medlemskabet.
Det er det højeste tal nogen sinde, og det siger alt om støtten til den resultatorienterede dagsorden.
Jeg tror også, at det afspejler de mange politiske ideer fra Danmark, der vinder støtte i EU-systemet i disse år.
Det er et godt udgangspunkt for at fokusere vores energi og vores indsats dér, hvor det betyder noget for menneskers hverdag.
Vi skal kort sagt videreudvikle det fremadrettede og det resultatorienterede EU; det EU, der presser på for en ambitiøs klimaaftale i Danmark, i København, i 2009; det EU, der stimulerer beskæftigelse og nytænkning og hele tiden skaber nye og bedre job; det EU, der sikrer god kvalitet i alt, hvad vi omgiver os med, så vores sundhed bliver bedre og vores fødevarer bliver sikrere; det EU, der med sin kamp mod terrorisme, illegal indvandring og organiseret kriminalitet sikrer den høje grad af tryghed, som er så vigtig for os i hverdagen; det EU, der modigt kaster sig ud i verden og skaber fred, uddanner politi og dommere og fremmer demokrati og menneskerettigheder på grundlag af vore fælles værdier; det EU, som også om 10 år er rammen for løsningerne på væsentlige politiske udfordringer i verden, i Europa og i Danmark, og hvor Danmark er fuldt ud med og spiller en central og aktiv rolle.
Det er inden for rammerne af det EU, at vi skal arbejde for, at Danmark fortsat kan udvikle sig i en verden med mere og mere globalisering.
Samlet set er det regeringens vurdering, at der er grund til optimisme før næste uges EU-topmøde.
Jeg håber og tror, at vi er tæt på at kunne nå til enighed om en ny, anderledes og bedre traktat, en reformtraktat, som vil udgøre rammen for et mere effektivt, demokratisk og fremadrettet EU.