Per Stig Møller (KF), 2008-11-12:
Lad mig slå fast, at jeg i min egenskab af udenrigsminister har fuld tillid til vores efterretningstjenester, men samtidig er det jo ikke sådan, at regeringen tilrettelægger sin politik ganske efter efterretningstjenesterne.
Efterretningstjenesternes arbejde indgår i arbejdet, sådan som deres vurderinger jo også gør det for Folketingets arbejde.
Folketinget får trusselsvurderingerne i forbindelse med de beslutningsforslag, som Folketinget behandler, og der indgår de jo så i de vedtagelser, vi laver.
Jeg vil i den forbindelse gerne henvise til, at den uafhængige benchmarkingundersøgelse af Forsvarets Efterretningstjeneste, som blev gennemført i 2006 og som bekendt konkluderede, at Danmark i Forsvarets Efterretningstjeneste får value for money - altså værdi for pengene - at Forsvarets Efterretningstjeneste gør en stor indsats med relativt begrænsede ressourcer, at Forsvarets Efterretningstjeneste udviser stor professionalisme, og at Forsvarets Efterretningstjeneste vurderes at være en af de tre-fire europæiske tjenester, der effektivt håndterer tidens udfordringer.
Så det var jo en smuk benchmarking i 2006.
Når det på det seneste har været fremme, at Forsvarets Efterretningstjeneste har erkendt, at tjenestens vurderinger om masseødelæggelsesvåben i Irak ikke viste sig at være præcise, er der jo ikke noget nyt i det.
Allerede i 2004 studerede Forsvarets Efterretningstjeneste bl.a. britiske og amerikanske rapporter om efterretningsvurderinger i forbindelse med Irakkrigen.
Bl.a. på den baggrund foretog FE en grundig gennemgang og analyse samt opstillede en handlingsplan for gennemførelse af de forslag, som var særlig relevante i dansk sammenhæng.
Så skal jeg jo minde om, at det jo ikke var masseødelæggelsesvåben, der lå til grund for vores beslutningsforslag, men den manglende efterlevelse af FN's resolutioner.
Lad mig afslutningsvis for god ordens skyld understrege, at jeg selvfølgelig er glad for at have fået spørgsmålet, men jeg er ikke ressortminister for Forsvarets Efterretningstjeneste, så hvis spørgeren ønsker en dybere drøftelse af det, bør den foretages med Forsvarets Efterretningstjenestes minister, som er forsvarsministeren.
Jeg forstår godt fru Pernille Frahms bekymring; jeg synes, den er fuldstændig rigtig.
Den respekterer jeg til fulde, jeg har den samme bekymring.
Men det er jo ikke noget, der alene kendetegner Danmark, at vi er i begge spor - og jeg forstår også på fru Pernille Frahm, at hun synes, at vi skal være i begge spor.
De fleste EU-lande er også i begge spor.
Problemet er jo bare, at det, som vi tror er forbudt, ikke er forbudt.
Det er jo ikke nogen FN-vedtagelse, som gælder for de lande, der ikke har været med.
Altså, alle de lande, der ikke har været med i Osloprocessen, er ikke omfattet af den.
Og det er altså 90 pct. af alle klyngevåben, der så vil falde uden for Osloprocessen, og så er den ikke så meget værd.
Jeg opfatter Osloprocessen som noget, hvor vi stiller de maksimale krav, som vi prøver at få trukket så langt frem som muligt, så vi kan få reguleret disse ting og få selvdestruktion på, og jeg helt enig i, at der også er fejl i de mekanismer.
Men vi må komme så langt, som vi overhovedet kan, for ellers kommer vi ingen vegne.
Der bliver ingen ændring i brugen af klyngevåben og klyngeammunition, hvis vi bare siger: Oslo eller ingenting - for så bliver det altså ingenting, og så vil jeg hellere have fremskridt til gavn for ofrene på jorden.