Christian Juhl (EL), 2013-06-26:
Reform er i min ordbog først og fremmest et ord for grundlæggende forbedringer.
Så synes jeg, at det er misbrug af ordet reform.
Man kunne jo kalde det det, det reelt er, nemlig forringelser.
Jeg vil ikke gentage min ordførertale, for jeg tror, at alle sammen både hørte og forstod den, selv om det måske stillede lidt store krav til visse personer i salen.
Men jeg vil gerne sige, at svarene på spørgsmålene giver anledning til en række kommentarer.
Der er bl.a. blevet spurgt om, hvor mange fejlvisiteringer på grund af refusionsordningen, der vil ske, ved at den største refusion og den laveste ydelse spiller rigtig, rigtig godt sammen.
Det vil jo betyde, at mange unge med andre problemer end ledighed vil blive fejlvisiteret.
Det anser ministeren ikke for et problem.
Det vil jeg dog advare imod, og jeg håber ikke, at vi skal ind i en periode, hvor vi skal bevise det, før det er virkelighed, for det vil betyde, at mange unge mennesker vil komme i en alvorlig situation.
Vi bør tænke på de mennesker, der har sociale, psykiske problemer osv., og vi bør have i tankerne, at kommunerne kan se en meget, meget stor refusionsgevinst og muligheden for udbetaling af en meget, meget lav ydelse, og så forfalder man selvfølgelig til det.
Noget af det mest sikre i verden er, at kommunerne jagter den største refusion og den laveste ydelse.
Det synes jeg burde rettes.
Så er der ikke regnet på, hvilken konsekvens det vil have.
Betyder det virkelig, at ministeren tror, at kommunerne vil rette ind efter hensigten og ikke efter de kolde kontanter i sådan et spørgsmål?
Jeg forstår det ikke.
Jeg mener, at det er nødvendigt, at dem, der vedtager den her lov, er fuldt ud klar over, hvad det her drejer sig om.
Så er det spørgsmålet om nytteindsats.
Der står i svaret, at nytteindsats er at sammenligne med virksomhedspraktik.
Nej, det er forkert.
Nu har vi hørt arbejdsministeren stå på den her talerstol og fortælle, at hun intet har imod, at vi kalder det skræmmeindsats,
den model er kopieret fra Aalborg.
Den går nemlig ud på, at man vender unge mennesker i døren uden at ane, hvor de så ender henne.
At sammenligne det med virksomhedspraktik mener jeg er forkert, og jeg vil gerne hjælpe med at lave en forbrugeroplysning til dem, der måtte være interesseret i at diskutere indholdet af nytteindsatsen.
Så drejer det sig om det, der hedder rimelighedskravet.
Rimelighedskravet i nytteindsatsen kan der afviges fra.
Ja, det kan der.
Der står, at reglerne for løntilskud er lig med reglerne for at vurdere dem her.
Det er et problem, og jeg mener, at det er meget, meget vigtigt, at vi strammer op og siger, at fagforeningen eller tillidsrepræsentanten skal godkende alle nytteindsatsjob, hvis de skal laves overhovedet.
Så har vi spurgt om, hvad der vil ske, hvis man fjerner nytteindsatsen.
Ministeren svarer, at så kan unge ikke komme til at arbejde for ydelsen.
Hvis det er den eneste konsekvens af at fjerne indsatsen, vil jeg på det varmeste anbefale, at man stemmer for det ændringsforslag, vi har stillet,
så er der ikke megen logik og næsten kun gammeldags borgerlig moral i det forslag, nemlig at der da søreme skal arbejdes for ydelsen.
Nej, ledige skal gøres dygtigere og hurtigst muligt have et stykke ordinært arbejde.
De skal ikke bare arbejde for ydelsen for ydelsens skyld, for der vil opstå en masse komplicerede situationer, hvis man lader unge gå ud i nytteindsats.
Så synes vi, at det er mærkeligt, dybt besynderligt, at partierne ikke har fået øje på, at der er noget, der hedder revalidering.
Revalidering er af alle blevet rost som det bedste værktøj til at få folk tilbage på arbejdsmarkedet.
Men ministeren skriver, at revalidering er subsidiært i forhold til andre aktiviteter, også i forhold til virksomhedspraktik.
Det bedste redskab bliver skubbet ned som det mindst brugte overhovedet.
Så siger ministeren, at man skal arbejde for sin kontanthjælp.
Det var mine kommentarer til L 223.
Jeg kan se, at det var det samme med L 224, den tager vi samtidig.
Der bliver indført en række ungeydelser.
Man siger, at det er for at få de unge til at tage en uddannelse.
Jamen man skal prøve at høre her: Ungeydelserne kan jo ikke sammenlignes med SU.
Vi har jo stillet en række spørgsmål for netop at få det afklaret.
Er det sådan, at folk på ungeydelser, der svarer til SU, også kan få lån, kan få billige boliger, kan tage arbejde ved siden af, kan få rabat på busserne osv.?
Nej, det er det ikke.
Det vil jeg også godt advare imod.
F.eks. kan jeg henvise til arbejdsministerens tale fra den gang, da vi sidst afskaffede nogle af fattigdomsydelserne.
Her argumenterede hun meget flot for konsekvenserne af fattigdomsydelserne.
Det kunne være, vi kunne få arbejdsministeren til at finde talen frem og læse den op for os igen.
Det ville jeg sætte stor pris på, jeg ville endda give en lille forfriskning bagefter, hvis det var sådan, at hun kunne manes til at gøre det.
Det er nemlig gode argumenter, som kunne bruges i den her sammenhæng for netop at sige, at vi ikke indfører nye fattigdomsydelser for unge mennesker. Så har vi spurgt, men ikke fået afklaret, om unge kan få særlige ydelser efter § 34.
Det står stadig væk hen i det uvisse, om det kan lade sig gøre.
Det sidste er sanktionerne.
Vi har spurgt, om der overhovedet findes nogen sanktionslempelser i den her lov.
Er der nogen sanktioner, der er blevet lempet?
Vi mener, der er mange meningsløse sanktioner.
Langt de fleste sanktioner er meningsløse, fordi det er tegn på afmagt fra myndighedernes side.
Nej, det er der ikke.
Så der er ikke en eneste sanktionslettelse i den her lov.
Er det det, mine kære venner i Radikale, Socialdemokraterne og SF vil stemme for?
Jeg er godt klar over, at den blå fløj i forskellige nuancer vil gøre det, men er det den tillid, vi har til mennesker på kontanthjælp, nemlig at de bare skal have hårdere sanktioner, når vi laver sådan en lov?
Nej, vi vil gerne have, at de modregnes time for time.
Så kunne inspirationen jo være væsentlig større.
Gevinsten ved at tage et stykke arbejde ville være større.
Nej, nej, det skal man heller ikke indføre.
Jeg synes, at man skal læse ministerens argument for det.
Hvis man modregner time for time, kan det betyde en fastholdelseseffekt, og man vil komme til at se deltidsarbejde ved siden af kontanthjælp.
Hvad er det for noget sludder?
Det forholder sig tværtom.
Hvis det kunne betale sig at tage et stykke arbejde, fordi man får den fulde gevinst time for time helt op mod 70 kr., tror jeg vi har regnet ud, så ville folk da tage mest muligt arbejde ubegrænset.
Det er da noget, der siger sig selv.
Det er ulogisk.
Det er ikke et klogt svar, vil jeg sige til ministeren.
Derfor vil jeg sige, selv om der er lang tid tilbage af min taletid, at det her kan vi ikke stemme for.
Men vi synes stadig væk, at der er lavet et rigtig, rigtig dårligt stykke arbejde, og at der er sket alt, alt for mange tilbageskridt.
Jeg har nævnt de fremskridt, som vi synes om, men de opvejes til fulde og endnu mere af de forringelser, som nu er planlagt på det her område.