Peter Juel Jensen (V), 2012-04-17:
OSCE er verdens største regionale sikkerhedsorganisation med 56 deltagende stater fra Europa, Centralasien og Nordamerika.
Organisationens hovedaktiviteter omfatter konfliktforebyggelse, krisestyring og reformstøtte inden for demokrati og menneskerettigheder.
Samarbejdet i OSCE foregår inden for tre dimensioner: Den militære, den menneskelige og den økonomiske og miljømæssige dimension.
Og det er det, der afspejler den grundlæggende opfattelse af, at sikkerhed afhænger af en lang række faktorer, herunder både tillidskabelse på det militære område, økonomisk udvikling, miljø, demokrati og ikke mindst overholdelse af menneskerettighederne.
Ministerrådsmødet fandt sted i Vilnius i 2011 og samlede over 40 udenrigsministre.
Der var mange emner på dagsordenen: Samarbejde med de nordafrikanske lande, øget OSCE-engagement i forhold til partnerlandet Afghanistan, konflikthåndtering, herunder tidlig varsling, ikkespredning af nukleare biologiske og kemiske våben, samt en opdatering af Wiendokumentet om tillidsskabende foranstaltninger.
Alt dette fremgår af redegørelsen, vi behandler her i dag, men det fremgår også af redegørelsen, at det var inden for den menneskelige dimension, hvor det var sværest at finde fælles fodslag.
Ved OSCE PA's vintermøde i Wien– PA står for parlamentarikerne – var en af de vigtigste debatter om menneskerettigheder, og det var det forhold, at flere lande bryder endda de mest basale af dem.
Demokratiet har svære vilkår i Rusland.
Ved dumavalget den 4. december fandt vores observatører en klar sammenblanding mellem staten og det regerende parti samt en ganske ulige adgang til pressen.
Dette forhold gjorde det sværere for oppositionens partier at konkurrere på lige vilkår med regeringspartiet.
Yderligere havde autoriteterne nægtet at registrere de mest vidtgående oppositionspartier, hvilket reelt betød, at udvalget af partier blev begrænset.
På valgdagen var tingene godt organiseret, men under optællingen blev det klart for vores observatører, at tingene ikke var, som de så ud på overfladen.
30 pct. af de optællinger, vi observerede, var problematiske.
OSCE fandt indtil flere eksempler på, at der var proppet ekstra og endda sammenklumpede stemmesedler i urnerne, og de var alle for Putins parti, United Russia.
Det samme billede gjorde sig gældende i forhold til præsidentvalget, som fandt sted den 4. marts.
Hele pointen med et valg er jo, at resultatet ikke er givet på forhånd, og dette var ikke tilfældet i Rusland, hvor det største problem var mangel på konkurrence.
Vilkårene var ikke lige, idet magt og administrative midler blev misbrugt til at sikre, at udfaldet aldrig var tvivlsomt.
Og i OSCE's og Europarådets udtalelser nævnes også problemer med registrering af kandidater og med farvede medier, og så var igen ca. 30 pct. af vores observatører utilfredse eller meget utilfredse med den måde, de observerede stemmer blev optalt på.
Der er desværre også stor grund til at være bekymret over situationen i Hviderusland.
Efter præsidentvalget i 2010 er der stadig væk mange af oppositionens politikere og folk fra ngo'er, som sidder i fængsel.
Ved OSCE PA's vintermøde i Wien stødte vi på Andrei Sannikovs søster, som meget bevæget fortalte, hvordan hendes bror blev mere og mere syg og kontinuerligt er blevet flyttet fra fængsel til fængsel uden ret til at se hverken advokat eller familie.
Hun udtrykte frygt for og usikkerhed om, hvorvidt Sannikov vil overleve den behandling, han bliver udsat for.
Og her på det seneste er der en række mennesker med tilknytning til partier, ngo'er eller medier, der er blevet nægtet udrejse af Hviderusland.
De er blevet hevet ud af toget eller af bilen ved grænseposter eller kontrolposter inde i landet.
Der menes at være en hel liste over mennesker, der har fået stuearrest, eller rettere landearrest på den måde.
Jeg håber, den danske regering og det danske formandskab vil blive ved med at finde måder at lægge pres på Hvideruslands regering og præsident på, så der kan komme normale forhold for befolkningen.
Et vigtigt aspekt i OSCE- og OSCE PA-regi er, at Hviderusland må leve op til sine OSCE-forpligtelser og invitere OSCE-observatører, også uden at begrænse dem, til deres parlamentsvalg senere i år.
Men alt dette finder vi jo først ud af i september.
Når vi her i dag debatterer de interne forhold i og samarbejdsrelationerne mellem 56 lande, vil det blive enkeltnedslag.
Men når det kommer til at holde medlemsstaterne i ørerne, er det altså ikke noget, OSCE PA kan gøre, da det ikke er et besluttende organ.
Og i de år, hvor der ikke afholdes topmøder, mødes OSCE-udenrigsministrene i ministerrådet.
Det er i de organer, man skal forfølge bl.a. de grundlæggende menneskerettigheder.
Med disse bemærkninger anbefaler Venstre ministerens redegørelse over for Folketinget.