Bjarne Laustsen (S), 2009-05-26:
Vi har jo fået en ny beskæftigelsesminister, som nu har fungeret et par måneder.
Den tidligere minister ville ikke lave lovgivning, han styrede sådan efter sine egne regler og sagde, at man kan gøre en hel masse ting uden at ændre lovgivningen, og det har indtil nu kostet statskassen 0,5 mia. kr. Man glemte bl.a. et lille ord, der hedder efterløn, og det kom til at koste samfundet rigtig mange penge.
En af de første ting, som jeg spurgte den nye beskæftigelsesminister om - og det er det, der er det interessante at få at vide - var, om man var parat til i stedet for det regime, der har været hidtil, at lægge sagerne frem i Folketingssalen, så vi kunne behandle dem, og så ministeren havde et mandat til at lave de ting, man gerne ville lave.
Uanset om vi er enige om det eller ej, er det jo en fair måde at lave politik på.
Det lovforslag, vi behandler her i dag, L 165, handler om det sygedagpengeforsøg, der har været omtalt så meget.
Det handler om nogle mennesker, der dårligt nok ved, at de i dag er blevet udtrukket til at være med i et forsøg, som ministeren havde sat i gang, og hvor lovgrundlaget ikke var i orden.
Så satte man kammeradvokaten til at undersøge, om forholdene var i orden, men man havde jo ikke spurgt kammeradvokaten om de rigtige ting, og derfor var det heller ikke de rigtige ting, kammeradvokaten svarede på, selv om Venstres ordfører, hr. Jens Vibjerg, sagde, at kammeradvokaten havde udtalt sig positivt om alle forhold.
Det havde kammeradvokaten aldeles ikke.
Noget af det, vi beskæftigede os med under et samråd, var, at hvis man laver det her - og det kan man selvfølgelig godt gøre - er der altså ikke noget lovgrundlag for det.
Det, der er interessant, er, hvad formålet er med det her forsøg.
Det spurgte vi om mange gange, for det, der er kritisabelt her,
Det er jo liv, ære og velfærd, det handler om, så det er noget af det værste, man kan gøre.
Det er der altså ikke.
Det er vi rigtig mange der under samrådet har forsøgt at få at vide af beskæftigelsesministeren.
Jeg har spurgt: Er der nogle mennesker her, der mister deres sygedagpengeret, fordi de deltager i det her forsøg?
Nej, bliver der svaret, der er ikke flere, end der ellers ville være.
Men hvad står der så tilbage?
Hvad er formålet med loven?
Kunne vi ikke få den nye beskæftigelsesminister, der har arvet den her møgsag fra den tidligere beskæftigelsesminister, op og forklare, hvad formålet er med den her forsøgslov?
Det er et meget, meget interessant spørgsmål.
Jeg synes også, det er interessant, om den nye beskæftigelsesminister vil love, at når man vil regere i dette land, gør man det på baggrund af lovgivning og ikke på baggrund af bekendtgørelser.
En del af lovgivningsarbejdet er da, at der er orden i sagerne, og jeg synes, at ministeren skylder at forklare Folketinget, at der er orden i sagerne.
Jeg kan jo ikke vide, om ministeren vil svare her i dag, jeg kan kun håbe det og henstille til, at ministeren gør det, for jeg synes, det er for dårligt, at borgerne ikke ved, hvad det er, de er oppe imod, og hvad det er for nogle krav, man giver kommunerne, og det synes jeg der er behov for at vi får at vide nu her i dag.
Der er også stillet ændringsforslag om disse ting.
Men der er mange centrale punkter, og jeg håber, at beskæftigelsesministeren vil svare på det her i dag.
Hvorfor giver Venstre og regeringen ikke bare en garanti til kommunerne for, at der ikke er nogen kommuner, der kan tabe på at overtage en regning fra staten, hvor staten eller regeringen synes, at kommunerne skal overtage en opgave?
Hvorfor siger man ikke: I bliver kompenseret?
Det er jo umuligt at lave sådan et system.
Det var jo det, bl.a. høringen sagde.
Det er et forsøg på at løse cirklens kvadratur at sige, at de skal have incitamenter til at spare på området og tjene penge på området, og samtidig sige, at man kompenserer dem.
Man kompenserer ikke alle kommunerne lige meget, man kompenserer kommunerne under et.
Det er rigtigt, at de regnestykker, vi ser, skal ses under et, men det ændrer ikke det, jeg nævnte før, nemlig at en række navngivne kommuner taber stort på det her.
Der skylder Venstre os et svar på: Når man overtager en opgave fra andre, hvor er det så man skal spare?
Det gør man på hjemmeplejen, det gør man på daginstitutionerne, det gør man på vejanlæg, alle de borgernære områder i kommunerne kommer man til at spare på, fordi regeringen har tvunget kommunerne til at overtage en opgave, som de ingen forstand har på.
Et af de mest skelsættende punkter siden kommunalreformen skal vi behandle her i dag ved andenbehandlingen, og vi behandler jo både ændringsforslaget og hovedforslaget under ét og to lovforslag, der handler om, at fordi Socialdemokratiet ikke ville være med til at skære i dagpengene, valgte regeringen at sige: Hvordan kan vi så straffe partiet og fagbevægelsen?
Det kan man ved at gøre det, som man rent faktisk har foreslået, nemlig at kommunalisere jobindsatsen.
I dag har vi to systemer og har haft det i mere end 100 år, hvor kommunerne tager sig af kontanthjælpsmodtagerne og staten tager sig af de forsikrede ledige.
I 90'erne, hvor vi fik folk i arbejde og opkvalificeret, fik arbejdsgiverne den arbejdskraft, de havde brug for, uden flaskehalse.
Nu har regeringen efter en lidt krampagtig start trods alt fået ledigheden lidt ned.
Det er så lidt tvivlsomt, om det var regeringen, der fik ledigheden ned, eller det var gode konjunkturer - i hvert fald opstod der uorden aldeles omgående, fordi regeringen havde sat sig det mål, at der skulle spares på uddannelserne.
Det betød jo, at arbejdsgiverne ikke kunne få den fornødne arbejdskraft og man importerede 55.000 østeuropæere for at fylde hullerne ud, samtidig med at vi havde 92.000 på kontanthjælp i Danmark og 50.000 forsikrede ledige og omkring 14.000 på fleksydelse.
Det vil sige, at de var parate til at gå ind på arbejdsmarkedet, hvis man havde sørget for, at de havde de rigtige kvalifikationer, men det gjorde man ikke.
Det, der så sker nu, er, at kommunerne skal have hele ansvaret.
Nu oplever vi en stigning i ledigheden, og der er mange økonomer, der spår, at vi får 200.000 ledige inden for det næste års tid.
Det er jo en katastrofal udvikling.
Noget af det værste, man kan blive ramt af, er jo at miste sit arbejde, at få en nedgang i økonomien og ikke kunne forsørge sin familie osv.
Mange må gå fra hus og hjem, der er konkurser osv., og samfundet mister indtægter, fordi det ikke er i stand til at opretholde beskæftigelsen og heller ikke at sætte aktiviteter i gang, der afbøder virkningerne på en tilfredsstillende måde.
For man kunne jo sørge for, hvis man ville, at de her folk så fik uddannelse, omskoling, så de var parate, når samfundshjulene kørte igen.
Der har man nu lavet et sindrigt system, der betyder, at kommunerne kun kan få 18.500 kr. pr. forsikrede ledige til de aktiviteter, der er.
F.eks. er beløbet til kontanthjælpsmodtagere betydeligt højere, nemlig på 21.000 kr.
På den måde løber regeringen jo fra ansvaret for den stigende ledighed, og den løber også fra regningen, og regningen smider den i børneværelset og i ældrecentret.
Det kommer de til at gøre på kerneområderne, for det er de eneste steder, hvor kommunen kan reagere.
Her er det jo fuldstændig fastlagt, hvad det er kommunerne skal gøre, og derfor har de ingen muligheder for at gøre det her.
Det, de kan gøre, er at lave billig aktivering - madpakkeaktivering, som vi har hørt om.
De vil også lave en konkurrenceforvridende aktivering, der trykker dem, der allerede er i arbejde, og det er vi lodret imod.
Vi synes, det er lige forkert, om man tjener penge på at overtage den her opgave eller man sætter penge til.
Det er selvfølgelig værre, hvis man sætter penge til, fordi man altså der skal ud at spare dem på nogle kerneområder.
Hvorfor er det lige, at de, der er uforskyldt ramt af arbejdsløshed, ikke kan få den opkvalificering, der gør, at de kan komme videre?
Det synes jeg jo er interessant.
Her på det seneste har vi så oplevet, at statsrevisorerne er kommet med en rapport, der siger, at den måde, som kommunerne administrerer kontanthjælpen på, er stærkt kritisabel.
Den siger også, at kun 56 pct. fik deres jobsamtale rettidigt i de dårligst placerede kommuner - de bedste er godt nok noget bedre.
Gennemsnitligt 62 pct. af kontanthjælpsmodtagerne fik tilbud om aktivering til tiden, men kun 37 pct. fik rettidig tilbud om aktivering i de dårligst placerede jobcentre; i de bedste var det 94 pct.
Alt det her betyder jo, at der er noget at komme efter, at der er plads til forbedringer ude i kommunerne, og derfor er det helt utroligt, at regeringen synes, at nogen, der er så dårlig til at håndtere det her, skal have endnu mere at gøre med det her område.
Dertil kommer også, at rapporten siger, at staten har udbetalt for meget i refusion, fordi man jo ikke kan få refusion, hvis ikke man sørger for, at borgerne får de tilbud, de skal have, og at de er placeret de rigtige steder.
Vi har 92.000 kontanthjælpsmodtagere, og det tal er stærkt stigende, desværre, for de bliver også ramt af afmatningen.
Så vi står altså her med et system, og det er virkelig svært at forstå, hvorfor man vil lave det.
Regeringen har jo brystet sig af, at Kommunernes Landsforening har bakket op om det her.
Det havde de også, lige indtil de opdagede, de var blevet snydt.
Altså, jeg ved godt, at ministeren, før hun blev minister, har sagt, at LO står for løgn og opspind, men det her er da noget, der tangerer det, i hvert fald.
Jeg vil dårlig nok tage sådan nogle ord i min mund, men vi ved jo alle sammen, at det her med at kommunalisere jobindsatsen er blevet aftalt som noget af det allersidste i finanslovforhandlingerne sidste år.
Der var ikke sat et eneste komma eller noget som helst omkring økonomien; tværtimod, der stod intet som helst om økonomien, det var rent gætværk.
Det var kun, fordi jeg foreslog, at vi skulle have en høring om, hvad det betyder for kommunerne, at man skal overtage indsatsen.
Så kunne det nok være, at regeringen kom ud af starthullerne og kom i gang med at lave et forslag.
Der er så kommet et forslag, som deler landet ind i nogle landsdele, hvor man siger, at kommunerne under ét bliver kompenseret for de udgifter, de har.
Ministeren har ikke villet svare på det spørgsmål, om vi så ikke kunne få en redegørelse for, hvordan økonomien historisk og fremadrettet ville have set ud, hvis ledigheden stiger.
Det ville ministeren ikke svare på.
Så omformulerede jeg spørgsmålet til, om vi ikke kunne få at vide, hvordan tallet for økonomien for 2005, hvor vi kendte de nye kommuner, så ville have set ud.
Næh, næh, det kan vi heller ikke få at vide.
Men ministeren har trods alt svaret på, at hvis der sker en stigning i arbejdsløsheden til 160.000 frem til 2010 i en tilfældig landsdel, f.eks. Nordjylland - jeg er meget ked af at nævne det, men jeg er nødt til det - så er det sådan, at Frederikshavns Kommune vil komme til at miste 13,1 mio. kr., Thisted Kommune 6,7 mio. kr., Mariagerfjord Kommune 6,9 mio. kr., Jammerbugt Kommune 7,6 mio. kr., Rebild Kommune 4,6 mio. kr. og Vesthimmerlands Kommune 3,2 mio. kr.
For det er jo vigtigt, at vi alle sammen ved, hvad det her betyder for kommunekassen.
Det er også vigtigt, at alle de borgmestre, der har sagt, at de gerne vil løse den her opgave og de er gode til det, har troet når ministeren siger det - at de bliver kompenseret for de udgifter, de får eller har.
Men det gør de ikke, det gør de kun under ét.
Så har man lavet en skør forsikringsordning, der gør, at nogle kommuner tjener penge på det her, mens ca. halvdelen af landets kommuner som sagt vil opleve, at de kommer til at tabe penge på det her.
Derfor har Kommunernes Landsforening jo også skrevet et brev til regeringen her i maj måned, hvor de harcelerer over de to punkter her og dernæst også over, at man er nødt til at udlicitere opgaver, selv om kommunen er bedre og billigere til at løse dem, fordi regeringen har sagt, at hvis ikke kommunen gør det, kan den kun få 50 pct.s refusion og hvis den lader være, kan den ingenting få.
Det her er jo snyd og bedrag, fordi regeringen siger, at den vil kommunalisere jobindsatsen, og så laver man et vilkår i lovgivningen, der betyder, at kommunen er tvunget til at udlicitere - det er jo privatisering.
Vi ved godt, at regeringen vil den vej, men det er da ikke fair at sige, at her er et område, der skal kommunaliseres og så stille sådan et vilkår.
De to punkter har KL sagt til regeringen at de gerne vil have ændret.
Det vil regeringen ikke.
Oppositionen har stillet ændringsforslag til nøjagtig de punkter her, og vi bliver sikkert stemt ned på dem.
Det er jo interessant, at Dansk Folkeparti stemmer ja til at privatisere, samtidig med at Dansk Folkepartis finansordfører går ud og siger: Vi kompenserer kommunerne for de udgifter, de får i fremtiden.
Jeg har spurgt til it-udgifter.
Alle, der kan huske AMANDA, ved jo, at det koster millioner af kroner at få systemerne til at tale sammen.
Jeg har spurgt om, hvor meget det her koster, for det vil vi gerne vide oppe i Vendsyssel.
Vi kan ikke få et svar.
Hvorfor kan vi ikke det?
Det er selvfølgelig, fordi det er en bombe under hele systemet.
Jeg forstår da godt, at Dansk Folkeparti har bedt om at få det svar optrykt i loven, så det kommer til at gælde, og jeg vil også håbe, at Dansk Folkeparti vil holde regeringen fast på det her.
Det er da en skandale af rang, at vi stiller velkvalificerede og dokumenterede spørgsmål, som regeringen ikke vil svare på.
Næ, det her skal bare tromles igennem, fordi det er et ideologisk projekt.
Det her handler om, at man til sidst vil sørge for at knægte fagbevægelsen og sørge for, at a-kassemedlemmerne forsvinder fra fagforeningerne og også bliver kommunaliseret.
Det er det endelige mål, og beviset ligger i regeringens skuffer.
Den har en skuffe derovre, der hedder, at man vil lave en statslig a-kasse.
Det her er endnu værre end en statslig a-kasse - det skal jeg bare hilse at sige.
Og det, der er det værste, er borgernes retssikkerhed: de får ikke de tilbud, de skal have.
Og det bliver rasende dyrt for kommunerne.