runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mikkel Dencker (DF), 2009-11-24:
Lovforslaget her, L 75, er jo en del af den aftale om finanslov for 2010, som er indgået mellem Dansk Folkeparti og regeringen.
I Dansk Folkeparti ligger det os ikke bare meget stærkt på sinde generelt at give erhvervslivet her i landet nogle rigtig gode rammevilkår, men også at vi her, når vi befinder os i krisetider, gør, hvad vi kan fra politisk side for at afhjælpe konsekvenserne af den økonomiske krise på bedst mulig vis til gavn for både erhvervslivet og samfundet generelt og især for de borgere, som er ansat i kriseramte virksomheder.
Derfor lå det os stærkt på sinde, at vi i forbindelse med de finanslovforhandlinger, der blev afsluttet her for et par uger siden, gik ind til forhandlingerne med ønsket om, at vi skulle have forbedret rammevilkårene for erhvervslivet, især så man tager højde for den økonomiske krise.
Derfor er det meget glædeligt, at vi har fået den her aftale i stand med regeringen om, at vi forlænger udskydelsen af betalingsfristerne for A-skat og arbejdsmarkedsbidrag, som vi allerede et par gange før har aftalt med regeringen at gøre.
Det er glædeligt, at vi på den her måde kan tage et skridt i den rigtige retning og være med til at hjælpe nogle virksomheder igennem krisen, som måske ikke havde overlevet.
Det er klart, at virksomheder, som ikke overlever krisen, desværre kommer til at kaste deres medarbejdere ud i ledighed, og ledighed er et stort problem ikke bare for samfundet, men især for den enkelte ledige og for den lediges familier.
Så det er Dansk Folkepartis håb, at vi med lovforslaget her og den aftale, vi har lavet med regeringen om finansloven med de yderligere tiltag, der er der, kan tage et rigtig godt skridt i den rigtige retning, og det er da vores håb, at når vi næste år går ind til finanslovforhandlingerne, er det i et langt bedre økonomisk klima, hvor der ikke er brug for de tiltag, som der her er tale om.
Jacob Jensen (V), 2009-11-24:
I øvrigt vil jeg apropos selskabsskatten sige, at den har vi jo sat ned indtil flere gange i den her regerings tid.
Jeg kan så forstå, at venstrefløjen er interesseret i at sætte den op igen.
Så jeg ved ikke, hvilken retning hr. Anders Samuelsen foretrækker, hvis det er sådan, at han skulle vælge.
Jeg er ret sikker på, at han vil foretrække vores vej.
Derudover kan man sige, at vi også allerede har taget en stribe initiativer, som jo selvfølgelig også i de kommende måneder og år vil få en betydelig positiv effekt på arbejdsudbuddet.
Vi har lavet en skattereform, en historisk nedsættelse af skatterne, herunder skatten på den sidst tjente krone.
Vi har fremført og fremrykket offentlige investeringer for et stort milliardbeløb.
Vi har frigivet SP-midlerne.
Vi har lavet en erhvervspakke til over 4 mia. kr. osv. osv. Derudover har vi en af de mest ekspansive finanslove og finanspolitikker, der er ført i danmarkshistorien i de sidste 30 år – en af de mest ekspansive finanspolitikker i hele Europa.
Tværtimod handler vi dag for dag og kigger eksplicit på det, og så ser vi selvfølgelig også på det i forhold til virksomhedens likviditet, som er et specifikt område, og hvor det her har vist sig tidligere at kunne løse et meget, meget stort problem, og hvor vi nu fortsætter endnu et år.
Anders Samuelsen (LA), 2009-11-24:
Se, jeg vil gerne gøre ordføreren opmærksom på, at det her forslag hedder forlængelse af kredittider.
Det er jo ikke noget, der på den måde styrker kreditværdigheden i de danske virksomheder, for det er jo bare et spørgsmål om, at man forlænger nogle kredittider.
Så det der med at give et billede af, at man nærmest har givet en gave på op imod 50 mia. kr. til de danske virksomheder, er jo ikke en realitet, der har noget som helst med virkeligheden at gøre.
Men det var jo sådan set ikke her, jeg forsøgte at bore.
Altså, hvad med selskabsbeskatningen?
Kunne vi forestille os, at Venstre kom med et forslag om at halvere den?
Eller hvad med nogle reformer i forhold til de strukturreformer, som man har peget på fra vismændenes side er helt nødvendige – her, hvor Venstre igen er tavs som graven, hvor der ikke kommer nogen bud, hvor der ikke rigtig er nogen offensiv?
Altså, man løber defensivt, og så kaster man en lillebitte lap efter et kæmpemæssigt hul.
Så her er det, at jeg bare gerne vil høre Venstre og Venstres ordfører, som trods alt har regeringsansvaret – ikke ordføreren, men Venstre – om man har nogle konkrete bud eller kun taler om overskrifter.
Jacob Jensen (V), 2009-11-24:
Jeg vil nu ikke give hr. Anders Samuelsen ret i, at det her er et lillebitte forslag.
Altså, vi taler trods alt om et forslag, som følger op på det forslag fra tidligere i år, hvor man gav et likviditetsløft på i omegnen af 50 mia. kr.
Nu har man så vurderet – og jeg er enig i den vurdering – at krisen selvfølgelig ikke er overstået endnu, og at virksomhederne stadig væk har brug for et løft i forhold til likviditeten.
Og at kalde et 22 mia. kr.s løft i likviditeten for et lillebitte forslag synes jeg måske er en underdrivelse.
Men når det så er sagt, er det da rigtigt, at det her ikke vil løse krisen.
Det står jeg heller ikke og påstår, og det tror jeg heller ikke at der er nogen andre der gør, men jeg siger blot, at det er et betydeligt positivt bidrag til de mange virksomheder, som er lige på kanten af at kunne klare de daglige regninger – at man altså får en udskydelse af sine indeholdte skatter og arbejdsmarkedsbidrag til netop at få den luft, der skal til, og netop dermed sikre virksomhedens overlevelse.
Vi udskyder det nu i første omgang med et år, og så må man jo så vurdere på det tidspunkt – lige præcis på det her specifikke punkt – om der er behov for yderligere.
Anders Samuelsen (LA), 2009-11-24:
Nu brugte skatteministeren, da han var talerstolen for lidt siden, så malende billedet af, at han i en tidligere lovgivning var kommet til at komme en alt for stor prop i et hul.
Det her
kan man så sige næsten er det modsatte.
Her kommer man en meget, meget lille prop i et hul, en meget, meget lille lap på et hul, som er kæmpestort, nemlig et hul, der hedder finanskrisen, og det, som den gør ved de danske virksomheder.
Der er jo ikke nogen, der har nogen som helst forestilling om, at det her lillebitte forslag er det, der løser finanskrisen for Danmarks vedkommende, at det er det, der virkelig mildner luften for de klippede får og de danske virksomheder.
Kan vi ikke høre fra hr. Jacob Jensen, hvad Venstres bud er på, hvad der virkelig skal til?
Jacob Jensen (V), 2009-11-24:
Tak for det.
Mange danske virksomheder er presset på likviditeten som følge af den nuværende internationale krise.
På den måde har man selvfølgelig stimuleret likviditeten i virksomhederne betydeligt.
Imidlertid har den internationale krise jo holdt ved, og derfor er det efter Venstres opfattelse hensigtsmæssigt, at vi fastfryser forlængelsen af betalingsfristerne for den indeholdte A-skat og arbejdsmarkedsbidraget på det nuværende niveau i stedet for at fortsætte den nedtrapning, som vi allerede er i gang med, til det niveau, der var, inden fristerne blev forlænget tidligere på året.
Ved at fastholde forlængelsen for indeholdt A-skat og arbejdsmarkedsbidrag og ikke momsbetalingerne som tidligere bliver indsatsen faktisk målrettet mod virksomheder, der har ansatte, og dermed kan man sige, at initiativet her bliver en positiv indsats – endnu en positiv indsats – i forhold til at sikre beskæftigelsen i Danmark.
Betalingsfristerne blev først på året forlænget med 30 dage.
De er så siden august i år gradvis blevet forkortet med 6 dage måned for måned, og på nuværende tidspunkt er betalingsfristerne for indeholdt A-skat og arbejdsmarkedsbidrag således gennemsnitligt 12 dage længere end efter de – kan man sige – sædvanlige regler, der gjaldt, før vi ændrede på det.
Det er altså det niveau, som det bliver foreslået at vi skal fastholde endnu et år frem, det vil sige til november 2010.
Herefter skal de forlængede kredittider gradvis afvikles over de følgende 2 måneder, hvorved betalingsfristerne for december 2010 vil være tilbage på niveauet, fra før vi udskød fristerne tidligere i år.
Forslaget skønnes at udskyde betalinger fra virksomhederne på i omegnen af 22 mia. kr. om måneden i 2009 og på godt 21 mia. kr. om måneden i 2010.
Men det er min og Venstres vurdering, at tabet for staten faktisk kunne være blevet langt større som følge af tab på debitorer i en krisetid, hvis der ikke blev gjort en ekstraordinær indsats a la den, som vi nu gør her for at hjælpe de mest trængte virksomheder på likviditeten.
Og derfor hilser vi i Venstre selvfølgelig forslaget her meget, meget velkommen.
Vi har brug for at holde et konstant fokus på virksomhedernes situation, så vi undgår de allerværste negative konsekvenser af krisen med flere ledige og mindre produktion og mindre eksport til følge.
Likviditet er naturligvis afgørende for, at virksomhederne kan løbe rundt, og forslaget her er som sagt endnu et positivt bidrag fra regeringens hånd, og det støtter vi naturligvis i Venstre.
Kristian Jensen (V), 2009-11-24:
Det var ikke et problem, som vi var klar over under det lovforberedende arbejde.
Hvis man kigger på L 23’s vedtagelse, vil de af Skatteudvalgets medlemmer, der kan erindre det, huske tilbage på et lovforslag, som var temmelig kompliceret, og som indeholdt en lang række ændringsforslag, fordi vi undervejs blev præsenteret for en række forskellige punkter fra branchen om, om man ikke kunne rette til på den eller den måde for at få gjort det mere præcist, hvad det var, der skulle laves en hullukning af.
Det, vi så måtte erkende, var, at det sidste ændringsforslag, vi lavede, kom til at fylde for meget.
Og efter vedtagelsen blev vi gjort bekendt med, at her var der en problemstilling, som vi så efterfølgende har arbejdet med fra vedtagelsen i februar måned – efter hukommelsen husker jeg, at det var sådan omkring den 12. februar – og frem til nu, hvor vi kan præsentere en løsningsmodel for at sikre, at man ikke bliver beskattet, medmindre der også er tale om en gevinst.
Frank Aaen (EL), 2009-11-24:
Er den problemstilling, som skatteministeren her har gennemgået, og hvor nogle efter ministerens opfattelse utilsigtet kan blive beskattet, en problemstilling, man først har opdaget nu, eller var det en problemstilling, man også var klar over under det lovforberedende arbejde i sidste samling, men som man fravalgte at løse på det tidspunkt?
Bente Dahl (RV), 2009-11-24:
Da den radikale ordfører ikke kan være til stede, skal jeg kort gøre rede for den radikale holdning til L 55.
Lovforslaget indeholder to justeringer af reglerne vedrørende investeringsselskaber.
Der er tale om en oprydning, eller en opdatering, kunne man sige, i forhold til tidligere love.
Lovforslaget har til formål at imødekomme nogle selskaber, der er kommet i klemme i forbindelse med overgang til såkaldt lagerbeskatning.
Holdingselskaberne skal igen være undtaget fra definitionen af at være et investeringsselskab.
I forslaget er der ikke redegjort for de økonomiske konsekvenser.
Der siges, at med forslaget bortfalder et utilsigtet merprovenu, men ikke, hvor meget det drejer sig om.
De økonomiske konsekvenser må undersøges i udvalgsarbejdet.
Det Radikale Venstre hælder mest til at være positive over for L 55 – med vore bemærkninger her om det økonomiske forhold in mente.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-11-24:
Nu vil jeg ikke anklage hr. Mogens Jensen for at være populistisk.
Der var selvfølgelig et sammenfald med den store folkestemning, der var omkring svenskerkampen, da der var usikkerhed om, hvorvidt man kunne se den her kamp mod Sverige eller ej, men det er selvfølgelig ikke det sammenfald, der gør, at Socialdemokraterne lige pludselig er meget optaget af det her.
Jeg er nødt til at spørge hr. Mogens Jensen for lige at finde ud af, hvad det er for nogle begivenheder, det her rettes mod: Ønsker hr. Mogens Jensen f.eks., at Mikkel Kesslers boksekampe skal være tilgængelige for alle danskere på landsdækkende tv?
Mogens Jensen (S), 2009-11-24:
Enhedslistens ordfører har ret i, at det her er vigtigt for Socialdemokraterne.
Jeg tror, det er vigtigt for alle partier, der vil danskerne det godt og være med til at sikre, at man, når der er de her vigtige begivenheder, selvfølgelig har mulighed for at se dem på tv, og at de ikke bliver forbeholdt en eksklusiv skare.
Og det er jo sådan, når man sidder sammen og har lavet aftaler, at man så skal være enige om noget, og det kræver en forhandling, det tror jeg også at Enhedslistens ordfører er klar over.
Og kan man ikke blive enige, ja, så kommer der ikke noget ud af det skind.
Men det er klart, at det så bliver et spørgsmål ved de kommende medieforligsforhandlinger, for det her er vigtigt.
Det er ikke sikkert, at vi lander på en liste, det kan være, der kommer andre gode forslag til, hvordan vi kan regulere det her område, men sigtet, nemlig at alle danskere skal have adgang til at se store nationale sportsbegivenheder og kulturbegivenheder, vil vi Socialdemokrater arbejde for.
Per Clausen (EL), 2009-11-24:
Nogle kunne selvfølgelig få den tanke, at når der gik så dejlig lang tid, uden der skete noget, så var det, fordi når man kom på den anden side af kampen Sverige-Danmark, så var der ikke noget stort mediemæssigt pres på.
Men pointen her er, at jeg må forstå hr. Mogens Jensen sådan, at det her er meget vigtigt for Socialdemokraterne.
Alligevel har man indgået en aftale om et medieforlig, hvor man har givet Venstre vetoret på det her område; det vil sige, at vi altså risikerer, at der ikke kan ske noget med det her, før det nuværende medieforlig løber ud.
Så vil jeg bare i den sammenhæng spørge hr. Mogens Jensen: Hvis det er sådan, det ender med at blive, er det her så noget af det, hr. Mogens Jensen vil sørge for at være med til at få lavet om, når der skal laves et nyt medieforlig?
Mogens Jensen (S), 2009-11-24:
Nu er det her jo et spørgsmål, der omhandler, hvad der skal sendes på dansk tv og på public service-tv, landsdækkende tv-kanaler, som derfor naturligt er en del af medieforliget, og jeg kan ikke forstå, at Enhedslistens ordfører sætter spørgsmålstegn ved det.
Jeg synes også, det er ærgerligt, at der er gået så lang tid, før den her sag har kunnet drøftes, men jeg må sige, at det jo altså er kulturministeren, der har serveretten, at det er kulturministeren, der har ansvaret for, at vi får de her drøftelser i medieforligskredsen.
Så det er kulturministeren, der må forklare, hvorfor der går så lang tid, før tingene kommer på dagsordenen i Kulturministeriet.
Per Clausen (EL), 2009-11-24:
Jeg er jo glad for Socialdemokraternes fortsatte støtte i den her sag.
Jeg er også glad for at høre, at der snart skal være et møde i medieforligskredsen om emnet.
Jeg ved ikke, om hr. Mogens Jensen kan forstå, at jeg er en lille smule overrasket over, at der ikke er sket noget siden maj måned, for det er der tilsyneladende ikke, men jeg går ud fra, at man nu satser på, at man kan få det her gjort færdigt sådan rimelig hurtigt.
Det andet, jeg godt vil spørge hr. Mogens Jensen om,
er: Hvorfor er det her i grunden en del af medieforliget?
Altså, jeg har gransket det sidste medieforlig og det forrige medieforlig, og jeg kan hverken se noget om sådanne lister eller om sådanne listers ikkeeksistens.
Betyder det i virkeligheden, at det her ikke kan laves om, hvis Venstre bliver ved med at opretholde sin modstand?
Det synes jeg er interessant at få at vide i dag.
Mogens Jensen (S), 2009-11-24:
Jeg vil allerførst sige, at jeg mener, at det har en betydning.
Det har en betydning for stationerne, det har en betydning for markedet, hvis vi politisk i Danmark bestemmer os for, at her er en række begivenheder, som vi mener at public service-stationer skal have tilbudt først.
Dermed får de også en førstehåndsmulighed for at købe rettighederne, så de ikke overgår til udbydere, som dækker en meget mindre andel af danskerne.
Jeg mener, det har en politisk betydning, at vi sender det signal.
Det mener jeg også det havde de år, hvor det fungerede, selv om der kan findes eksempler på, at det ikke fungerede.
Så vi vil arbejde for, at den liste bliver etableret igen, og den kan også indeholde kulturbegivenheder.
Nu har jeg hæftet mig ved, hvad det var, den indeholdt tidligere, men vi kan gerne tage en diskussion om – og det gør jeg gerne i medieforligskredsen – hvilke større kulturbegivenheder der også skal omfattes af listen.
Ellen Trane Nørby (V), 2009-11-24:
Den socialdemokratiske ordfører står og lover, at der nu vil komme fodbold på landsdækkende kanaler gratis til danskerne, og samtidig vil ordføreren ikke tage konsekvensen af det og sørge for, at Danmarks Radio er forpligtet til at sende kampen.
Det vil sige, at det, ordføreren står og siger, er fuldstændig værdiløst.
For så er vi tilbage ved den situation, vi havde fra 1998 til 2002, hvor vi havde gentagne eksempler på, at kampene ikke blev sendt, fordi en liste i sig selv er værdiløs.
Når den socialdemokratiske ordfører nu såvel som i nogle af alle de kommentarer, der er kommet, har lagt meget vægt på, at det her jo ikke kun handlede om fodbold, men også handlede om kulturelle begivenheder, så vil jeg også bare spørge den socialdemokratiske ordfører, hvad det så er af VM, OL og landskampe på den tidligere liste, der var kulturelle begivenheder og ikke kun sportsbegivenheder.
Mogens Jensen (S), 2009-11-24:
Nej, jeg synes, det er en dårlig idé at skrive det ind i public service-forpligtelserne både for Danmarks Radio og for TV 2, for det vil lige præcis bringe os i en situation, hvor det vil få priserne til at stige, hvis det er besluttet og lagt fast i en public service-kontrakt, at de skal købe rettighederne.
Men jeg mener, at den funktion, der gives mulighed for i EF-direktivet, at man kan få konkurrencemyndighederne indover, så de kan være med til at lægge en dæmper på prislejet, er fornuftig.
Ellen Trane Nørby (V), 2009-11-24:
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, om han vil pålægge Danmarks Radio i deres public service-kontrakt at købe fodboldrettigheder.
Mogens Jensen (S), 2009-11-24:
Jeg skal starte med at slå fast, at det her beslutningsforslag omhandler et spørgsmål, som er en del af det gældende medieforlig mellem alle Folketingets partier undtagen Enhedslisten.
Derfor vil Socialdemokraterne heller ikke kunne støtte beslutningsforslaget fra Enhedslisten, da det er en diskussion, som vi stadig væk har til gode at tage i medieforligskredsen.
Men jeg vil gerne sige, at vi er fuldstændig enige i intentionerne i forslaget.
Det er jo ikke mærkeligt, for den sag, der har ført til diskussionen og forslaget her i dag, nemlig landskampen mellem Danmark og Sverige tidligere på året, var en sag, som Socialdemokraterne rejste.
Vi er også af den helt klare opfattelse, og det vil vi forfølge i medieforligskredsen, at kultur- og sportsbegivenheder, som har en stor national betydning for danskerne, skal sendes på public service-kanaler, så alle danskere har mulighed for at se dem.
Det må være den politiske intention; det er det for Socialdemokraterne.
Lige præcis EF-direktivet »Fjernsyn uden grænser« giver mulighed for, at medlemslandene kan indføre en liste over de her begivenheder, som så skal tilbydes landsdækkende tv-stationer.
I en tid, hvor der er færre og færre store nationale fællesskabsoplevelser, synes vi, at det er af stor vigtighed, at vi bruger de politiske muligheder, som vi har, for at sikre, at de store begivenheder, som måske er noget af det eneste – måske med »Forbrydelsen« som undtagelse – som samler alle danskerne, bliver gjort tilgængelige for danskerne.
Vi ved jo også, som det er blevet sagt, at en række EU-lande bruger det her EF-direktiv aktivt.
Det gælder bl.a. FA-Cup i fodbold, det gælder den skotske pokalfinale, landskampe, crickettestkampe, hestevæddeløbet Grand Nationale og en lang række andre begivenheder.
Det samme gør sig gældende i Italien, hvor det bl.a. er de italienske fodboldlandsholdkampe i EM- og VM-turneringer, det er samtlige etaper i cykelløbet Giro d'Italia, Formel 1-løb og også en musikfestival i San Remo.
De gør det samme i Østrig.
Her er også en række sportsbegivenheder, som skal vises på landsdækkende tv, og så har de også nytårskoncerten med wienerfilharmonikerne med på listen.
Som det er fremgået, havde vi tidligere under SR-regeringen sådan en liste.
Den indeholdt bl.a. OL-, EM- og VM-slutrunden i fodbold og VM- og EM-kvalifikationskampe i fodbold.
Det mener vi ikke er retfærdigt og rimeligt.
Vi skal gøre alt, hvad vi politisk kan gøre, og vi vil i medieforligskredsen arbejde for, at det igen bliver muligt for alle danskere at se bl.a. landskampe og OL-kampe på landsdækkende tv.
Hvis vi ikke kan blive enige om en liste, må vi finde andre midler.
Jeg mangler stadig væk svar på det spørgsmål fra kulturministeren og Venstres ordfører, men det kan komme på det møde, som vi snart skal have i medieforligskredsen.
Ellen Trane Nørby (V), 2009-11-24:
Nu var det jo ikke den situation, vi oplevede, dengang vi havde listen sidste gang.
Så derfor kan jeg ikke se, hvad det er, der skal ligge til grund for den argumentation, som leder frem til hr. Mogens Jensens konklusion om, at priserne vil være lavere, blot fordi vi indfører en liste.
Det er der ikke noget fortilfælde for.
Hr. Mogens Jensen nævner så et eksempel.
Man kunne også nævne Israelskampen, som var købt af schweiziske fodboldkøbmænd, som et andet tilfælde, som fandt sted, da vi havde den tidligere liste.
Jeg siger egentlig bare det her for at sige, at det ikke er en let sag.
Jeg synes, det er forkert, at man fra politisk side forsøger at foregøgle fodboldglade danskere inklusive mig selv, at fodboldrettigheder er gratis, og at man bare kan få det på landsdækkende tv.
Det kan man ikke.
Ligegyldigt om man har en liste eller man ikke har en liste, er der problemer.
Det viste situationen også, da vi havde listen.
Det vil ikke give nogen effekt at genindføre en liste, fordi den ikke afhjælper det her problem.
Den eneste ting, der vil afhjælpe det, er at pålægge Danmarks Radio at købe rettighederne.
Så kan man til gengæld forudse, at priserne vil flyve endnu mere til himmels, og at licensen så er nødt til at følge tilsvarende med.
Der kan jeg bare sige, at det ønsker vi ikke fra Venstres side at stå model til.
Derfor kan vi ikke støtte det beslutningsforslag, der ligger.
Mogens Jensen (S), 2009-11-24:
Nu kan fru Ellen Trane Nørby jo ikke vide, hvordan det var gået i de 4 år, hvor vi havde listen, hvis det var sådan, at den ikke havde eksisteret i den periode.
Ordføreren har nævnt et eneste eksempel på, at der var en kamp, der ikke blev vist.
Hvordan var det gået, hvis listen ikke havde været der?
Nu har vi allerede set en række eksempler på, at vigtige begivenheder ikke er blevet vist, mens vi ikke har haft listen, og her senest svenskerlandskampen.
Så jeg mener ikke, at ordførerens henvisning til den periode, hvor vi havde en liste, holder.
Men må jeg ikke spørge ordføreren, om hun ikke er enig i, at der er kommet et marked på det område, hvor vi har meget ublu priser på sportsrettigheder, og det, at vi ved lovgivning sikrer, at det skal tilbydes en public service-station, hvor konkurrencemyndighederne kommer ind over, måske kan lægge en dæmper på den prisudvikling til gavn for hele markedet.