Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-07-03:
Velkommen til den nye minister.
Ministeren er travlt optaget.
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg synes, det er sjusket og udtryk for manglende respekt for Folketinget og for folkestyret, at man gennemfører den her førstebehandling uden at sende lovforslaget i høring.
Og jeg håber meget, at de høringssvar, man indhenter, og det høringsnotat, som jeg går ud fra at regeringen udarbejder, kommer i god tid inden andenbehandlingen.
For det er sådan set usagligt, at vi står og har den her førstebehandling i dag, uden at man har haft en høring.
Så til indholdet.
Og der er jo ikke nogen tvivl om, hvad signalværdien er.
Signalværdien er, at man ønsker, at flygtninge holder sig væk.
Højrefløjen kalder det her forslag for harmonisering.
Vi har lige hørt Venstres ordfører gentage det igen og igen, uanset hvad der i øvrigt blev spurgt om, her fra Folketingets talerstol: harmonisering.
Men de øvrige borgere, som får brøkpension, har selv valgt enten at bosætte sig i udlandet i en årrække eller at rejse til Danmark som indvandrere.
Og der er forskel på at være flygtning og på at være indvandrer.
Flygtninge har ikke haft dette valg.
De har været tvunget på flugt.
Det har vi fra dansk side anerkendt.
Vi har anerkendt, at de var i fare, for ellers ville de jo ikke være berettiget til beskyttelse her i landet.
For at sikre flygtninges sociale tryghed på lige fod med Danmarks øvrige borgere har man vedtaget reglen om, at flygtninges bopælstid i oprindelseslandet tæller som bopæl i Danmark.
Og hidtil, bortset fra en kort periode fra 2011 til 2014, har flygtninge altså trygt kunnet se frem til deres alderdom.
De har vidst, at deres forsørgelse i Danmark var sikret, fordi de havde et retskrav på en folkepension, som i parentes bemærket ikke er nogen særlig stor ydelse.
Nu skal nye flygtninge og flygtninge, som først bliver folkepensionister efter den 1. januar 2021, altså fremover stå med hatten i hånden og søge om et trangsbestemt personligt tillæg til deres brøkpension.
Der er en verden til forskel på at hæve en ydelse, man har retskrav på, og så at søge om et individuelt personligt tillæg, hvor man skal redegøre for alle sine indtægter og udgifter.
Regeringen vurderer selv, at der frem til 2021 kun vil være små besparelser at hente på at gennemføre det her forslag.
Det er først i perioden fra 2021 til 2035, at de større besparelser vil vise sig.
Jeg vil også gerne sige, at jeg synes, der er god grund til at tvivle på, om de besparelser, regeringen mener der er at hente ved det her, bliver så store, som man lægger op til, dels fordi de trangsbestemte, løbende personlige tillæg til brøkpensionen og den større boligydelse sandsynligvis i en del tilfælde vil svare til besparelsen på den nedsatte folkepension, dels fordi alle de her ydelser, som nu skal søges og tildeles på baggrund af individuelle konkrete vurderinger, naturligvis vil medføre et voldsomt bureaukrati ude i kommunerne.
Altså, alt det der bureaukrati, man har brugt en hel valgkamp på at snakke om skulle fjernes, vil man nu hælde masser af ned i hovedet på kommunerne.
Jeg synes i virkeligheden, at det er sådan lidt sin sag, at man på den ene side siger, at nu indfører vi den her lave folkepension, og den kan folk sagtens leve af, og på den ene side siger: Ahr, vi ved godt, at de nok alligevel ikke kan leve af den, så vi skriver om alle de tilskud, de så kan søge.
Altså, hvad står så tilbage?
Det, der står tilbage, er, at man godt ved, at folk ikke kan leve af det, og derfor indfører man en mulighed for at søge alt muligt.
Hvad er resultatet?
Resultatet er mere bureaukrati til kommunerne.
Socialrådgivere, dygtige medarbejdere, som kunne bruge deres tid på meget mere fornuftige ting, skal sidde og lave individuelle vurderinger af, om man kan få et eller andet tilskud som pensionist.
Og resultatet er, at man generer nogle mennesker, som i forvejen ofte står i en svær situation.
Før jeg slutter, vil jeg gerne nævne en gruppe, som bliver særlig hårdt ramt, nemlig de personer, som har mindre end 3 års opholdstid her i Danmark.
For dem er konsekvenserne af det her forslag helt urimelige.
De bliver henvist til at leve i op til 7 år på introduktionsydelse.
Formålet med introduktionsydelsen er, så vidt jeg kan forstå, at motivere folk til at arbejde.
Man tror, at hvis man indfører den her lave introduktionsydelse, finder flygtninge et job.
Men her er der jo netop tale om ældre mennesker, som ikke skal ud på arbejdsmarkedet.
Altså, det hænger jo ikke sammen.
Man indfører en lav introduktionsydelse og siger, at formålet med, at den skal være så lav, er, at så finder de – trylle trylle hokuspokus – et job.
Det tror jeg ikke, men okay, det er så argumentationen.
Hvorfor skal ældre mennesker, som ikke kan arbejde, som altså er for gamle til at arbejde, på den her introduktionsydelse?
Enhedslisten kan ikke stemme for forslaget, og jeg vil gerne gøre opmærksom på, at Institut for Menneskerettigheder gentagne gange har meldt ud, at de mener, at det her forslag er i strid med flygtningekonventionens bestemmelser om ligestilling af flygtninge med andre borgere.
Så skulle jeg hilse fra SF og sige, at SF heller ikke stemmer for forslaget.