runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Thoning (V), 2008-11-27:
Eventyret om »Den lille havfrue« er en fortælling om at forlade sin hjemlige verden for at møde en anden, om at forene to kulturer, og måske allermest handler eventyret om troen på, at man ved at give afkald på noget af sig selv får meget mere tilbage.
Dansk Folkeparti vil have os til at tro, at vi ved at sende Den Lille Havfrue til Shanghai mister noget dyrebart, at vi sætter den danske kulturarv på spil ved at låne vores berømte nationalklenodie ud.
Men de kunne næppe tage mere fejl.
For den danske pavillon på Expo 2010 handler ikke om at give afkald på danskheden, tværtimod.
Med Welfairytales får gæsterne mulighed for at opleve, hvordan det virkelig er at være i en dansk storby.
Den danske pavillon viser, at vi i Danmark formår at kombinere økonomisk vækst med en bæredygtig udvikling, at bæredygtigheden i København er lig med øget livskvalitet.
Expo 2010 er en enestående chance for at styrke dansk erhvervsliv og øge kendskabet til Danmark.
Den danske pavillon giver mulighed for, at danske virksomheder kan fortælle om bæredygtige løsninger, nye teknologier osv., ligesom deltagelsen i Expo kan give adgang til nye markeder og skabe netværk.
Med flere end 200 deltagende lande og forventet 70 millioner besøgende
er konkurrencen om gæsterne på verdensudstillingen hård.
En gennemsnitlig besøgende når kun fem-syv pavilloner.
Derfor er det meget vigtigt, at den danske pavillon skiller sig markant ud og dermed trækker gæster til.
Det opfattes fra kinesisk side som en enestående gestus, at vi sender Den Lille Havfrue
af sted
Kineserne har et stort kendskab til H. C. Andersens eventyr, og den danske pavillon har derfor allerede vakt stor begejstring i Kina.
Den danske deltagelse med Den Lille Havfrue som midtpunkt gør det muligt for Danmark at styrke relationen til Kina og kinesiske erhvervspartnere både på det politiske, kulturelle og erhvervsmæssige plan.
Med Den Lille Havfrue som det ultimative symbol repræsenterer den danske pavillon i al sin enkelhed den livskvalitet, åbenhed og ægthed, der er kendetegnende for Danmark.
Vi sender noget af det bedste, vi har, vores skattede nationale klenodie af sted til Shanghai i 6 måneder.
Venstre kan derfor ikke støtte forslaget.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-11-27:
Jeg vil sige på Dansk Folkepartis vegne, at vi altid har været meget, meget smukke mennesker.
Men ud over det vil jeg sige, at jeg synes, at den her debat om at fjerne et nationalt klenodie fra Danmark er meget, meget mærkelig, og jeg vil spørge hr. Orla Hav fra Socialdemokraterne om, hvad det næste klenodie, som man fra Socialdemokraternes side gerne vil gå med til at fjerne fra Danmark og udlåne, er.
Er det næste Amalienborg Slot?
Er det hele kongefamilien?
Det er jo klart, at der må være nogen i Danmark der sørger for, at vi beholder vores klenodier i Danmark og ikke sender dem fjernt væk, sådan at turister, der netop kommer til Danmark og f.eks. kommer helt fra Asien for at besøge Danmark, selvfølgelig ikke skal undvære at se Den Lille Havfrue, som jo er et meget, meget vigtigt klenodie.
Orla Hav (S), 2008-11-27:
Vi taler jo om erhverv, der er turismerelaterede, og det, der indgår på positivsiden for turismerelaterede erhverv, er jo nyheder.
Det, der vil være af gode nyheder i det her, er, at der vil være positiv avisomtale eller i hvert fald ganske meget avisomtale den dag, Den Lille Havfrue rejser.
Det vil få folk til at være opmærksomme på, hvad der sker derude, til gavn for de erhverv, som nyder godt af, at der sker noget, og som nyder godt af den handel, der kan være en afsmittende effekt af det.
Så vil der være positiv omtale, når Den Lille Havfrue vender hjem og kunstværkerne tages ned derude.
Så der er i det hele taget rigtig gode events i den her sag, og det burde Dansk Folkeparti også godt kunne indse.
Karin Nødgaard (DF), 2008-11-27:
Det drejer sig overhovedet ikke om at kortslutte nogen processer.
Jeg mener, at det er helt relevant, at man retter en henvendelse til en minister.
Det ved jeg også at Socialdemokraterne meget, meget ofte gør, så det er vi i hvert fald også i vores gode ret til at gøre.
Men jeg synes, at ordføreren kommer lidt nemt om det med hensyn til de små erhvervsdrivende i området.
Der er altså også nogle små erhvervsdrivende i området på Langelinie, som vil blive meget hårdt ramt, og mange regner faktisk med, at de må dreje nøglen om, da det jo er 6 måneder i højsæsonen 2010, at Den Lille Havfrue vil være væk.
Orla Hav (S), 2008-11-27:
Jamen årsagen til, at det er erhvervsordførerne og Erhvervsudvalget, der behandler den her sag, er jo, at Dansk Folkeparti har kortsluttet processen ved at sige, at Økonomi- og Erhvervsministeriet ikke må have lov til at spørge, om man må bruge Den Lille Havfrue i den her sammenhæng.
Og det, der er det unikke, er jo, at man her fra dansk side vover pelsen og viser den gestus, at her taler vi om originalen, og samtidig får vi udveksling af kinesisk kunst, som kan være med til at skabe en event ude på Langelinie, som forhåbentlig vil være med til at understøtte et positivt og aktivt erhvervs- og turismeklima.
Lene Espersen (KF), 2008-11-27:
Jeg kan høre på fru Karin Nødgaard, at der faktisk er meget stor enighed om, at det at lave kunst- og kulturudveksling faktisk er meget nyttigt.
Ifølge Karsten Orth, der er direktør for Statens Museum for Kunst, har museet lige haft meget væsentlige værker af Hammershøi i London, og de værker bliver faktisk efterfølgende sendt til Tokyo.
Der er nok også mange, der er bekendt med, at den danske »Havhingsten« for nylig har været på langfart til Irland og retur, og det har vakt ret stor opmærksomhed i udlandet.
Derfor vil jeg sige, at det faktisk er helt normalt, at man udveksler kulturarvgenstande med hinanden.
Jeg vil sige til fru Karin Nødgaard, at jeg er fuldstændig enig i, at Den Lille Havfrue er i en klasse for sig.
Men noget af det, der gør indtryk på mig, er sådan set, at man ved, at over 70 millioner kinesere kommer til at se hende under Expoen i Shanghai, og det betyder altså, at H.C. Andersens eventyr og det fantastiske kunstværk, som Den Lille Havfrue er, vil blive nydt af rigtig mange mennesker, og jeg tror, det vil betyde, at der kommer mange, mange flere turister til Danmark.
Jeg kan ikke på stående fod sige mere om det kunstværk, der måtte erstatte Den Lille Havfrue, mens Den Lille Havfrue er i Kina, men det er eventuelt noget, vi kan klare under udvalgsbehandlingen, hvor jeg gerne vil prøve at se, om vi kan få flere informationer.
Karin Nødgaard (DF), 2008-11-27:
Tak, og tak for den meget fine redegørelse om H.C. Andersen, som jeg faktisk godt kender i forvejen, og som jeg også sætter stor pris på og er vokset op med osv. Jeg synes måske, at ordføreren her kommer frem med nogle ting, som egentlig ikke er særlig saglige i forhold til den debat, vi skal føre.
Vi skal føre en erhvervsmæssig debat om, hvad det egentlig vil påvirke rundtomkring i samfundet, og det er også derfor, at den er lagt under Økonomi- og Erhvervsministeriet, kan man jo så sige.
Jeg synes altså ikke, at det er - hvad skal jeg sige - en ordentlig måde at føre en debat på, hvis man skal snakke om national populisme.
Jeg har jo netop givet udtryk for, at vi er meget interesserede i at finde en løsning på det her, bare ikke med originalen.
Derfor vil jeg gerne spørge ordføreren, om han ikke kunne forestille sig, at man kunne bruge en af de ikke kopier som sådan, men udgaver, der findes af Den Lille Havfrue, og som allerede befinder sig i Asien, og så sætte dem der, så vi fortsat har vores nationalklenodie på Langelinie.
Hans Christian Thoning (V), 2008-11-27:
Jamen jeg tror da, at de små erhvervsdrivende på Langelinie vil få lige så mange besøgende i perioden - de 6 måneder - i og med at der kommer en meget anerkendt kinesisk kunstner og udstiller noget meget, meget spændende.
Derfor har jeg slet ingen bekymringer omkring det; jeg tror endda, at det kan være medvirkende til, at der kan komme endnu flere besøgende.
Karin Nødgaard (DF), 2008-11-27:
Det er jo sådan, at det første danske konsulat i Kina i byen Yantai faktisk har en lille havfrue, der sidder noget så smukt og har siddet der i adskillige år.
Man kunne jo egentlig foreslå, at man kunne låne den.
Jeg vil gerne høre, om ordføreren er klar over, at den eksisterer, og at der faktisk eksisterer andre af kunstneren.
Men nu er jeg jo som kulturordfører i dag i selskab med mange erhvervsordførere, og så kunne jeg godt tænke mig at høre, om ordføreren som erhvervsordfører egentlig har tænkt på de små erhvervsdrivende i området på Langelinie.
Hans Christian Thoning (V), 2008-11-27:
Jeg synes jo, at vi her har et klenodie, som i den grad repræsenterer Danmark, et klenodie, som vi har mulighed for at få flyttet - med den respekt og den gestus, det er over for Kina.
Kina har H.C. Andersen med i undervisningen i deres skoler.
Det viser også, at det, vi mener med det her, virkelig er noget, som ligger os meget på sinde.
Vi vil gerne vise over for kineserne, at det her er vores ægthed.
Det er det, vi lægger til grund, og det er også det, jeg har sagt her i talen.
Karin Nødgaard (DF), 2008-11-27:
Så vil jeg da også godt sige tak til ordføreren for redegørelsen for de - hvad skal man sige - overordnede linjer i forhold til Expo.
Jeg bakker også op om, at vi skal ud og markere os.
Men jeg synes jo slet ikke, at ordføreren kommer ind på det, som det egentlig drejer sig om, nemlig at Den Lille Havfrue er et nationalt klenodie, som ikke bare sådan lige er at sende af sted.
Derfor vil jeg da gerne høre ordføreren, om ordføreren ikke mener, at der er forskel på, om man sender en skulptur, et maleri ud af en større samling af sted eller man vælger at sende en enkeltstående kunstgenstand af sted.
Mike Legarth (KF), 2008-11-27:
Tak, formand.
Vi Konservative tager også gerne endnu en gang debatten, som er foranlediget af hr. Frank Aaen.
Hvis jeg lige skal ridse situationen op, vil jeg sige, at vi har gennemført to stabilitetspakker på grundlag af den internationale økonomiske krise, der er skyllet ind over landet.
Man husker, at det i forsommeren startede med Bank Trelleborg, der blev rystet af den første bølge.
Det blev håndteret over weekenden, Sydbank overtog, og kort tid efter var det Roskilde Bank, der kom i vanskeligheder.
Også her trådte et bredt flertal i Folketinget til og gav en likviditetsgaranti.
Senere viste det sig, at det var det ikke.
Banken var ikke solvent, og derfor blev banken nationaliseret og oprettet som et datterselskab til Nationalbanken.
Så kan man sige, at så kom anden bølge, som skabte endnu mere turbulens i den finansielle sektor.
Vi fik stiftet Afviklingsselskabet, som skal tage hånd om nødlidende pengeinstitutter, sådan som hr. Kristian Thulesen Dahl tidligere redegjorde for i detaljer, altså at vi sikrer, at de værdier, der er i pengeinstitutterne, bliver realiseret til bedst mulig pris, sådan at tabet for staten bliver mindst muligt.
Det Private Beredskab i forhold til Roskilde Bank tog det første tab på 750 mio. kr., og i forbindelse med den sidste pakke indskyder bankerne som sektor, som branche, de første 35 mia. kr., og først når de er tabt og aktiekapitalen er tabt, kan det komme på tale, at staten skal bidrage.
Det håber vi ikke, og det tror vi ikke, men vi mener, at med de tiltag, der er gjort, har vi været med til at gøre, hvad der kan gøres for at sikre den enkelte dansker, den enkelte familie, og skabe tillid og troværdighed, ikke bare i Danmark, men også i udlandet.
Det er jo et faktum, at den finansielle sektor har en udenlandsk funding på 500 mia. kr., og hvis der blev mistillid til danske banker, jamen så ville kravene til lånefinansiering stige og gøre krisen endnu større.
Så jeg synes ikke, der er nogen tvivl om, at vi har gjort, hvad vi kunne gøre, og at de ting, der er gjort, også bevisligt har haft en virkning.
Det gør jo ikke, at der ikke er ting, der skal forbedres, og det har da også været nævnt, at vi skal se på de optionsprogrammer, de bonusprogrammer, som man i al diskretion godt kan sige ser meget grådige ud nogle steder, og skabe mere åbenhed, skabe øget tilsyn, sådan at vi på sigt får en endnu bedre fungerende finansiel sektor.
Men vi ser gerne, at det bliver en EU-løsning, at det bliver en global løsning, og jeg synes, vores økonomi- og erhvervsminister på fremragende vis i detaljer og meget grundigt har redegjort for vores opfattelse af det, der skal til for at sikre den stabilitet, der skal til på den lange bane.
Vi støtter det fremsatte forslag.
Ole Sohn (SF), 2008-11-27:
Der er to ting, jeg godt vil sige, og det ene er, at vi altså ikke har den principielle opfattelse, at enhver dollar eller euro eller krone, der bliver investeret i en virksomhed eller på anden måde cirkulerer, er udtryk for spekulation.
Nogle af pengene - det går jeg også ud fra at hr. Frank Aaen er enig i - er sådan set både i Danmark og i andre lande med til at understøtte og udvikle gode, sunde virksomheder, som lønmodtagere har glæde af, og forhåbentlig også de virksomhedsejere, som etablerer sig.
Så skal vi ikke lige blive enige om, at det er lidt trivielt at have en debat, hvor alt, der har med penge at gøre, skulle være udtryk for spekulation?
Det er jo ikke virkeligheden.
Men når det er sagt, vil jeg gerne gentage, hvad jeg sagde i min ordførertale: at der er behov for en større regulering af finanskapitalen også internationalt.
Det kunne eksempelvis ske ved hjælp af Tobinskatten, som SF har foreslået adskillige gange.
Den har visse begrænsninger og besværligheder i sig, men det er et godt bud på, hvordan man kan være med til at begrænse den mere spekulative del af finanssektoren.
Der er en række andre ting, som jeg nævnte i min ordførertale, og som jeg gerne ville gentage, hvis tiden var til det, men jeg vil tro, det kommer til at stå i referatet, hvad jeg sagde i min ordførertale, som matcher meget med nogle af de elementer, som hr. Frank Aaen var inde på.
Frank Aaen (EL), 2008-11-27:
I denne omgang, ja.
Er det et forslag, man kunne tænke sig at SF ville støtte og prøve at få med i en kommende ny runde af bankredninger?
Vi har foreslået, at man i det hele taget skal begrænse spekulationen i derivater eller det, man kalder aflagte finansielle instrumenter.
Er SF med på, at man må sætte ind over for det?
For det er alligevel 625.000 mia. dollar, der spekuleres for i øjeblikket på det internationale marked, altså ti gange verdens bruttonationalprodukt.
Er det den slags ting, SF forestiller sig man skal kunne gå med i?
Tak for svaret.
Jeg forstod det sådan, selv om det blev pakket noget ind, at man kan regne med, at der kommer en ny regning til skatteyderne, at Venstre allerede er i gang med at diskutere sammen med regeringen og de øvrige forligspartier den næste regning, der skal sendes til de danske skatteydere.
Det er da godt at få at vide.
Jeg synes bare, at det er en skandale, at vi andre skal gå og betale, mens de, der tjente pengene, bare er rendt med pengene.
Det er jo det, der er grunden til, at vi ikke stemmer for de her forslag, som regeringen kommer med.
Vi synes ikke, det kan være sådan, at skatteyderne skal betale, og de, der spekulerede, bare render med kassen.
Jacob Jensen (V), 2008-11-27:
Jeg skal da starte med at sige, at hvis ikke det er særlig liberalistisk, så er det da pudsigt, at Enhedslisten vil stemme imod.
Det er også det, der står i det forslag til vedtagelse, som vi har fremsat.
Det er da klart, at vi ikke på nuværende tidspunkt kan sige, hvordan tingene udvikler sig.
Vi har da set en meget voldsom udvikling, som jeg tror at ingen af os kunne have forestillet os bare for ganske få måneder siden rulle foran os, så derfor vil vi da selvfølgelig kigge på solvensgrad og alle mulige andre ting, der er med til at påvirke stabiliteten og også med til at påvirke den udvikling, der også skal være mulighed for. Vi skal jo ikke være med til her fra Tingets side at fastfryse al aktivitet i Danmark for at skabe et så stabilt og så roligt marked, for selvfølgelig skal markederne kunne udvikle sig, og selvfølgelig skal der være mulighed for, at man også fremadrettet kan låne penge til sunde projekter, både i privat og erhvervsmæssig sammenhæng.
Frank Aaen (EL), 2008-11-27:
Jeg kan forstå, at Venstre har den opfattelse, at det er i orden, at de, der spekulerer, tager fortjenesten, når der er en fortjeneste, og regningen, når der er tab, bliver sendt videre til skatteyderne.
Det er ikke særlig liberalistisk, men jeg kan forstå, at det er det, som er Venstres politik, og det må Venstre naturligvis selv afgøre.
Derfor vil jeg bare stille det enkle spørgsmål: Hvornår regner Venstre med, at den næste regning på grund af den finansielle krise bliver sendt til skatteyderne?
Frank Aaen (EL), 2008-11-27:
Ja tak.
Jeg kan forstå, at hr. Morten Bødskov mener, at grådigheden nu må stoppes, og så kunne jeg godt tænke mig at få at vide: Er det ikke korrekt, at det, der jo er sket indtil nu på det her område, er, at man har garanteret, at alle dem, der har været grådige, får deres penge?
Alle dem, der har været grådige, har stukket penge i egen lomme og har lånt penge ud for at tjene endnu flere penge, er blevet garanteret, bl.a. af Socialdemokratiet, at de får deres penge.
Det er da ikke at stoppe grådigheden, det er sådan set at belønne grådigheden.
Det var den ene ting Den anden ting er: Kan vi være sikre på, at hvis der skal proppes flere penge i den finansielle sektor, så er Socialdemokratiet med på, at skatteyderne også skal have indflydelse på bankerne, ikke bare med regler, men også direkte i den enkelte bank, der måtte modtage støtte?
Ole Sohn (SF), 2008-11-27:
Jeg bliver da en lille smule bekymret for, om formanden var lidt for hurtig til at give hr. Frank Aaen ordet, for han har åbenbart ikke helt hørt efter, hvad min ordførertale gik ud på.
Jeg kom sådan set med 5 minutters indlæg om, hvordan jeg mente man skulle foregribe nye kriser, herunder også hvilke offensive tiltag den danske regering bør tage i forhold til det europæiske.
Og der vil jeg da gerne - det har jeg også gjort tidligere, og det vil jeg gerne gøre igen - rose statsministeren for en hurtig indlæringskurve.
Det er jo ikke længere siden end i september måned, at statsministeren i stor begejstring over at få lov at lukke Wall Street-børsen sagde, at den her krise ikke måtte føre til, at der blev foretaget reguleringer af kapitalbevægelser.
Nu hører vi statsministeren måske ikke være den udfarende, men alligevel nikke genkendende og accepterende til det, når EU kommer med forslag til at foretage reguleringer.
Det synes jeg man skal anerkende.
Jeg synes også, at hr. Frank Aaen skal anerkende, at der faktisk er en del liberalistiske økonomer, som er trængt i baggrunden nu til fordel for, at der også sker en vis form for samfundsmæssig regulering af kapitalbevægelserne.
Vi ville gerne været gået videre og vil gerne gå videre, men man skal da også anerkende de små begyndende tegn, der er.
Frank Aaen (EL), 2008-11-27:
Det er godt, at formanden er så forudseende.
Jeg vil sige tillykke til SF.
Jeg har forstået, at de er kommet med i forligskredsen.
Det har taget lidt tid, men jeg kan forstå, at de nu er en del af det massive flertal fra Dansk Folkeparti til SF, der synes, at man skal bevilge alle de her penge til bankerne, og det er også helt i orden.
Det er jo i hvert fald SF's valg.
Men jeg kunne godt tænke mig at vide
: Hvad er SF's bud på, at vi ikke kommer i en ny krise?
Ét er, at vi skal igennem den krise, der er nu, men hvad er SF's bud på, at vi ikke kommer i en ny krise efter 2010 eller 2011?
Har SF nogen forslag til det?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-11-27:
Det, der gør det meget vanskeligt at diskutere med hr. Frank Aaen, er, at han slet ikke forholder sig til, hvad det handler om.
Hr. Frank Aaen taler om en check på 3.000 milliarder - vis mig den check.
Hvad er det for en check?
Altså, det viser bare noget om, hvad det er for en tilgang, som hr. Frank Aaen har til den her debat.
Der findes ikke nogen check på 3.000 milliarder, men hr. Frank Aaen render rundt og taler om det.
Hr. Frank Aaen taler også, som om vi nu har skubbet penge ind i bankerne, at vi nu er kommet med statslige penge og har puttet dem ind i Danske Bank.
Hvor er det foregået henne?
Det er jo ikke foregået.
Der er en debat, javel.
Jeg så også i Børsen forleden, at Socialdemokratiet var ude at diskutere, om man nu skulle putte kapital ind i danske banker.
Det var også noget af det, som hr. Morten Bødskov var inde på her på talerstolen - og det er så en diskussion, man kan tage.
Jeg har også ytret noget om det, vi er dybt skeptiske over for sådan en øvelse, med hensyn til, hvem der har ansvaret - bestyrelse, direktion osv., osv.
Der er netop ikke skubbet penge ind i bankerne, der er sikret en stabilitet for den almindelige danske familie.
Man ved, at de penge, man som indskyder har stående i banken, ikke er tabt, selv om banken får økonomiske problemer, og det er jo noget helt andet.
Der er sikret en styret afvikling af banken, hvis den går ned - ligesom med mit lille eksempel på de forskellige priser på huset, der skal sælges i morgen kl. 16.00, eller det, som man har god tid til at sælge.
Men hr. Frank Aaen render rundt med sådan nogle pseudoting, som han bare strør om sig med, og det gør det så vanskeligt at diskutere de her ting med hr. Frank Aaen.
Frank Aaen (EL), 2008-11-27:
Jamen selvfølgelig er der da en sammenhæng med kommunernes økonomi, for samtidig med at man lavede nogle økonomiske rammer for kommunerne, der gør, at de ikke kan udvide velfærden, som der er brug for, og ikke kan løse de problemer, der er på skoler og med ældreomsorg osv. - som man sagde der ikke var råd til - så udskrev et flertal her i Folketinget en check på 3.000 milliarder til bankerne.
Det er da en sammenhæng, der er meget sigende - det ene er der ikke råd til, det andet gør man bare hen over en aften, er jeg lige ved at sige.
Så må jeg igen sige, at jeg jo ikke siger, at man ikke skulle have gjort noget - selvfølgelig skulle man hjælpe den finansielle sektor til at kunne virke videre til fordel for almindelige borgere.
Men hvorfor er det dem, der skød en milliard ind i Roskilde Bank, der primært har fået noget ud af det her?
Det forstår jeg ikke en brik af.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-11-27:
Jeg tror, hr. Frank Aaen kommer vidt omkring, når vi også skal tale om kommunernes økonomi - det gør jeg meget gerne, men det er måske noget, der ligger lidt uden for det, som hr. Frank Aaen har rejst til debat her i dag.
Hvis jeg kan formå, at der triller en tåre ned ad hr. Frank Aaens kind, så gør jeg gerne det.
Det kunne betyde, at jeg havde rørt et eller andet, som jeg ikke troede det kunne lykkes mig at røre i hr. Frank Aaen, men det ville da glæde mig.
Sagen er, at når vi gør de tiltag, vi gør, er det af hensyn til den ganske almindelige danske familie - sådan er det.
For hvis der kommer stor ramasjang i banksektoren, vil det være sådan, at man allerførst vil se det i stigende renter.
Det, som den ganske almindelige familie skal betale i rente på sine konti nede i banken, vil være stigende.
Derfor er jeg egentlig så glad for, at der er så stort et flertal herinde i Folketinget, der har set, at hvis man skal varetage den ganske almindelige danske families interesser, skal man også føre den politik og gøre de ting, der skal til for at sikre stabilitet i banksektoren.
Hvis ikke vi har stabilitet i banksektoren, er det den ganske almindelige danske familie, der bliver ramt i form af højere renter, og det sker lige med det samme.
Frank Aaen (EL), 2008-11-27:
Det er jo lige før, der triller en lille tåre ned ad kinden, når man hører om omsorgen for den almindelige danske familie.
Men de, der indtil videre har fået hjælp af det, Dansk Folkeparti har været med til at sikre - samtidig med at man har skåret i kommunernes økonomi på en måde, så der i hvert fald ikke er penge nok til at sørge for ordentlig velfærd - er jo dem, der havde en milliard til gode i Roskilde Bank.
Det er nok ikke en almindelig dansk familie, mon?
Det tror jeg ikke.
Så vil jeg bare spørge Dansk Folkeparti: Hvordan undgår vi gentagelser?
Hvordan undgår vi, at spekulanterne endnu en gang løber med pengene, når der er overskud, mens underskuddet og tabet bliver sendt til skatteyderne?