runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Meta Fuglsang (SF), 2011-05-13:
Grunden til, at det her forslag kommer igen, er jo, at vi kan se, at systemet ikke rigtig virker efter hensigten.
Der er eksempler på, at man faktisk ikke får den underretning, man skal have.
Det er den ene del af problemet.
Den anden del af problemet er, at der selvfølgelig er det her fokus på børnefamilier.
Det er fornuftigt, men andre sårbare grupper som ældre og handicappede og andre, som kan have et behov for særlig opmærksomhed i det tilfælde, at der bliver lukket for strømmen, ser man ikke helt den samme opmærksomhed på.
Så jeg vil spørge ordføreren, om ordføreren er indstillet på, at vi kigger på muligheden for at gøre det sociale netværk en lille smule mere finmasket og sige, at der er andre grupper end dem med små børn, som der er brug for at vi går ind og kigger på hvad vi kan gøre for.
Lykke Friis (V), 2011-05-13:
Jamen det vil jeg naturligvis levere.
Tallet kommer fra Socialministeriet, så det er deres beregninger, så hvordan man er kommet frem til det tal, skal selvfølgelig nok blive fremlagt.
Så igen: Det forslag, der fremsættes fra SF’s side, vil bringe os i en situation, hvor kommunerne så i de her 20.000-30.000 eksempler skal gå ind i hvert enkelt og så analysere, hvad der er op og ned på det.
Og som jeg var inde på, vil det jo i mange tilfælde være sådan, at der bare er tale om, at man er bagud med sin betaling.
Så derfor igen: Jeg mener ikke, at løsningen er at lave en yderligere finmaskning af systemet.
Løsningen er i høj grad, at kommunerne selvfølgelig er opmærksomme, og at Dansk Energi er opmærksom.
Det er den måde, hvorpå vi skal håndtere det her problem.
Nu er min erfaring med Dansk Energi, at de er meget lyttende, og jeg har personligt en meget god dialog med Dansk Energi.
Det, jeg forholder mig til her, er, at helt overordnet har vi jo et sikkerhedsnet med hensyn til børn, og de fleste elkunder er altså også i stand til selv at kontakte kommunen.
Og der må jeg altså bare sige, at sådan som jeg nu har sat mig ind i den her sag, vil det forslag, der ligger på bordet her, jo sådan set medføre et betydeligt bureaukrati – som jeg også har været inde på – og vil ikke kunne skabe en situation, hvor man så fuldstændig kan udelukke, at der alligevel er nogen, der kommer i klemme.
Så derfor synes jeg, at det i sidste instans jo så må ordnes via kommunerne og ikke via elselskaberne.
Ole Hækkerup (S), 2011-05-13:
Det er jo et fromt ønske, og jeg deler ministerens forhåbning om, at det vil de så gøre.
Imidlertid er det jo ofte sådan, at selskaberne – i det her tilfælde repræsenteret ved Dansk Energi – ikke er i stand til at overholde de retningslinjer, de selv har udarbejdet, og for os som samfund er det et problem, hvis de, der af den ene eller den anden eller den tredje grund ikke får betalt deres regning til tiden, kommer helt derud, hvor de ikke kan få betalt og derfor får lukket for strømmen, for hvis der bliver lukket for deres strøm, får man bare presset dem mere ned i møget, inden vi så som samfund skal have fat i dem via de sociale myndigheder og vendt bøtten igen.
Det er en uholdbar situation for os som samfund.
Det tror jeg for så vidt at ministeren og jeg som værdigrundlag kan være enige om.
Så er det bare jeg siger, om det så ikke ville være logisk, at vi, hvis den frivillige vejledning til energiselskaberne ikke medfører, at man konsekvent lægger sin praksis om, siger: Det vil vi gerne følge op på, vi vil gerne se, om der opstår nye sager, vi vil gerne se, om det faktisk bliver efterlevet?
Hvis vi sagde det til Dansk Energi, tror jeg det ville fremme selskabets lyst til at sørge for, at deres egen vejledning blev efterlevet.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-05-13:
Gennem hele finanskrisen har regeringen og et bredt flertal i Folketinget taget en lang række initiativer for at sikre den finansielle stabilitet i Danmark.
Med bankpakker og kreditpakker har vi taget initiativer for at sikre, at den finansielle sektor har haft mulighed for at klare sig meget skånsomt igennem krisen, ikke bare for sektorens skyld, men for hele samfundets skyld, da den finansielle sektors tilstand jo har stor betydning for både privatpersoner og for erhvervslivet generelt.
Senest har vi med bankpakke III sikret en model for, hvordan reglerne skulle være, hvis en bank ikke længere kunne overleve.
Vi havde jo nok alle håbet, at bankpakke III ikke var noget, vi skulle se komme i anvendelse, men det har vi desværre set et eksempel på.
Det har hele tiden været sådan, at private løsninger skulle gå forud for, at bankpakke III's model skulle træde i kraft.
Men for at fremme, at private løsninger kan blive taget i anvendelse i øget omfang, hvis et pengeinstitut kommer i problemer, ja, så udvider vi nu værktøjskassen med det lovforslag, vi nu står med.
Lovforslaget betyder, at vi laver en medgiftsordning, således at Indskydergarantifonden kan give en medgift i form af et økonomisk beløb til et pengeinstitut, der overtager en bank, der er kommet i problemer.
Ordningen skal være billigere, end hvis Indskydergarantifonden skal udbetale sin garanti, hvis det nødlidende pengeinstitut i stedet går ned.
Det betyder altså helt konkret, at vi giver bedre mulighed for en privat løsning, end tilfældet er i dag, og det ser vi meget positivt på fra Venstres side.
Forslaget koster ikke statskassen penge.
Vi har tidligere haft en lignende model i Danmark, men på grund af EU's statsstøtteregler var det ikke muligt at opretholde den, men oven på den finansielle krise kan man vist rolig sige, at verden ser anderledes ud, og vi kan nu genindføre en medgiftsordning.
I Venstre er vi optaget af, at danskerne har tillid til den finansielle sektor.
Derfor har vi lavet bank- og kreditpakker – jo ikke af forkærlighed for den finansielle sektor, men af forkærlighed for hele Danmark, fordi borgere og virksomheder skal have sikkerhed for, at de penge, man har stående, har man også næste morgen, når banken skulle lukke op.
Det er en forudsætning for vækst og velstand, at vi har velfungerende finansielle markeder.
Helt konkret betyder det forslag her altså, at vi sikrer et ekstra værktøj i værktøjskassen af private løsninger, hvis der måtte opstå problemer.
Det støtter vi naturligvis fra Venstres side.
Jens Christian Lund (S), 2011-05-13:
Dette forslag er jo reelt forligsstof, og det er rart at kunne sige til ministeren, at vi i hvert fald nåede at få drøftet det i forligskredsen, for det gjorde vi i går, så det var i sidste øjeblik.
Forslaget er, som Venstres ordfører gjorde opmærksom på, en udbygning af bankpakke III.
Bankpakke III trådte som bekendt i kraft den 1. oktober 2010, og med bankpakken var der etableret en ordning til håndtering af nødlidende pengeinstitutter efter den 30. september 2010.
Jeg minder om, at bankpakke III kun gælder for institutioner, der modtager indlån, og som derfor har dansk tilladelse til at drive pengeinstitutvirksomhed.
Vi havde jo, som Venstre også sagde, ikke håbet, at det var blevet sat i værk, men sådan er det.
I bankpakke III er der i enighed noteret, at privatløsningen går forud for bankpakken.
Det gør vi ved at indføre en medgiftsordning, hvor Indskydergarantifonden får mulighed for at tilføre midler og stille garanti til dækning af nødlidende pengeinstitutters ikkeefterstillede kreditorer, altså de almindelige kreditorer, i forbindelse med at det nødlidende pengeinstituts aktiver overtages af andet pengeinstitut.
For overhovedet at tale om en medgiftsordning skal der selvfølgelig mindst være ét pengeinstitut, der er interesseret, for ellers er det jo ikke interessant.
Hvis der nu er flere, åbnes der med loven her mulighed for, at udbud kan være en mulighed.
Det står jo ikke ret klart, og det er vel også, som Venstre siger, fordi der har været lidt problemer med EU-fortolkningen, men det er nok hensigtsmæssigt, at der er den mulighed for, at der kan komme et udbud, så de kan se, hvem der vil leve med mindst medgift.
Medgift anvendes ikke til dækning af selskabskapitalen og efterstillede kreditorer.
Medgift skal benyttes, når det økonomisk er mere fordelagtigt end den almindelige anvendelse af bankpakke III.
Og vi er enige om, at pengene kommer fra Indskydergarantifonden.
Jeg vil sige, at jeg personligt ikke tror, at det her lovforslag løser alle problemer.
Det gør det ikke, men det kan godt være, at det kan løse nogle problemer, og det er fint, men beklageligvis kan det ikke løse de værste problemer.
Jeg er meget tilfreds med de høringssvar, som er kommet fra visse sider, og specielt Garantifondens høringssvar er meget, meget grundigt, og det synes jeg da er vigtigt, når vi taler om noget så følsomt som det her, hvor der er medgift, fordi der kan meget let blive en mistanke om, at nogle partier støtter visse banker, og derfor synes jeg, at Garantifondens høringssvar er virkelig flot.
Colette L. Brix (DF), 2011-05-13:
I gamle dage var det skik at give en medgift til husets døtre, når de skulle giftes bort, og medgiften steg, jo dårligere et parti, der var tale om, eller hvis der var tale om en rigtig fin familie, man skulle giftes ind i.
Sådan er det også i den finansielle sektor i dag.
Nu giver vi så tilladelse til, at Garantifonden for Indskydere og Investorer bliver et datingbureau, så de forgældede banker kan blive gift med de rige banker.
Vi støtter, at der indføres en medgiftsordning, så det overtagende pengeinstitut enten kan få garantier eller tilskud fra Indskydergarantifonden til at dække underbalancen i det nødlidende pengeinstitut.
Løsningen kræver, at det er billigere end at lade det nødlidende pengeinstitut overgå til Finansiel Stabilitet.
Man kan ikke lade være med at tænke, at hvis det her forslag var kommet sidste år – sådan tænker man jo – kunne det måske have reddet Amagerbanken.
Men hellere sent end aldrig.
Vi har tidligere haft en lignende ordning, der blev afskaffet i 2007, da der var usikkerhed om EU's godkendelse af tilskuddet.
Nu er EU blevet mere bløde i knæene efter finanskrisen og er selv ved at se på at ændre direktivet om indskydergarantiordninger, så der kommer flere muligheder for at redde nødlidende pengeinstitutter.
Med disse bemærkninger skal jeg meddele, at Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Jesper Petersen (SF), 2011-05-13:
SF tog ansvar og var med til at lave bankpakkerne.
Nummer to og nummer tre var vi med i fra starten, nummer et har vi kunnet tilslutte os senere – vi fik ikke lov fra starten at være med i den, men bakkede op om den, fordi det var nødvendigt på det tidspunkt i de her meget hektiske dage omkring finanskrisens udbrud og Lehman Brothers’ krak at holde hånden under den finansielle sektor, så ikke hele samfundet gik i stå.
Det skal ikke misforstås som nogen som helst form for accept eller andet af den grådighed og spekulation, der prægede den finansielle sektor i tiden op til finanskrisen, og som vi jo desværre må sige næppe er overstået endnu.
Der er stadig brug for at se på skrappere regulering og bedre tilsyn med den finansielle sektor mange steder i verden.
Men vi tog altså med bankpakkerne ansvar og har fået en måde at håndtere det, at mange banker er kommet i problemer – jo desværre også nogle i Danmark.
Erfaringerne har så vist, at det har været svært at afhænde, at afvikle en bank, der er kommet under Finansiel Stabilitet, og at få kunderne tilbage til de almindelige markedsaktører og dermed også få risiciene taget væk fra det her statslige selskab.
Derfor har vi syntes, at det er klogt at lave en medgiftsordning.
Vi har støttet det, ønsket det i forligskredsen, så Indskydergarantifonden får mulighed for at give en medgift til et pengeinstitut under Finansiel Stabilitet, så det bliver mere sandsynligt at kunne afhænde det til en privat aktør.
Det er vigtigt for os at understrege, at det er midler fra Indskydergarantifonden, der jo finansieres af finanssektoren selv, der skal bruges til sådan en medgiftsordning, så det er altså ikke skatteyderne, der skal ende med at betale medgiften for at få den lidet attraktive brud afsat på markedet, om man så må sige.
Det er værdiansættelsesrådet, der altså foretager en uafhængig vurdering af den forretningsmæssige holdbarhed i løsningen, og sådan en skal der altså være, for at man kan give en medgift.
Skal vi undgå nye krak, undgå, at vi overhovedet kommer i en situation, hvor der er et behov for at bruge bankpakkerne, er det til stadighed et stærkt tilsyn, en stærk regulering af den finansielle sektor, der skal til.
Der er vi næppe i mål endnu, men lovforslaget her er en fornuftig udbygning af bankpakke III og mulighederne for at håndtere nødlidende banker, og derfor støtter SF lovforslaget.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2011-05-13:
Af bankpakke III, som er vedtaget af et bredt flertal af Folketingets partier, fremgår det klart, at pakken alene er et alternativ til, at nødlidende pengeinstitutter går konkurs, og at private løsninger altid skal gå forud for afvikling gennem bankpakke III.
I praksis har det dog vist sig vanskeligt at finde sådanne private løsninger i den finansielle sektor.
Formålet med dette lovforslag er derfor at forbedre mulighederne for at skabe private løsninger ved nu at give Garantifonden for Indskydere og Investorer mulighed for at yde medgift, i forbindelse med at et eventuelt nødlidende pengeinstitut overdrages til et andet institut.
I Det Konservative Folkeparti hilser vi det velkommen, at det dermed nu bliver nemmere at etablere private løsninger, og vi kan selvfølgelig støtte lovforslaget.
Morten Østergaard (RV), 2011-05-13:
Det Radikale Venstre har fra starten været med i forligskredsen omkring bankpakkerne, og derfor står vi også bag det her lovforslag.
Det har altså vist sig i praksis, at når et pengeinstitut er nødlidende, er det meget vanskeligt at få andre banker til at overtage det, inden det kommer i den situation, at det bliver en opgave for Finansiel Stabilitet.
Det var gældende, før bankpakke III trådte i kraft, og det er desværre også gældende nu.
Derfor kan vi selvfølgelig sagtens støtte, at man forsøger efter at have haft en dialog med branchen at prøve at skabe øgede muligheder og bedre incitamenter til, at sektoren selv går ind og afhjælper dér, hvor der opstår situationer med nødlidende banker – at de tager hånd om den situation, før bankerne er nødt til at blive håndteret under bankpakke III.
I den sammenhæng kan medgiftordningen være en fornuftig måde at håndtere det på, hvor man altså siger, at i stedet for at vente på, at banken havner i Finansiel Stabilitet og man så sælger ud af enkelte elementer, ja, så kan banker, der er villige til at overtage andre nødlidende pengeinstitutter, få en medgift, som kan modsvare en del af det tab, som må forventes at ligge der i forbindelse med de årsager til, at banken er nødlidende.
Men jeg må også sige, at jeg synes, at behovet for forslaget og ordningen her vidner om, at banksektoren under og her efter finanskrisen ikke i tilstrækkelig grad har været villig til at tage ansvar for at bringe orden i eget hus.
Man har ikke været villig til efter vores opfattelse at tage ansvaret for, at der sker den nødvendige konsolidering på det danske bankmarked, og for, at man får hjulpet, sådan at virksomheder og private, som er kunder i nødlidende banker, ikke skal være i årelange relationer til Finansiel Stabilitet, som jo altså formentlig ikke er det bedste sted at drive bank fra.
De skal som bekendt ligge og være en meget dyr bank.
Derfor må man sige, at hvis det her kan være med til at smøre kæden en smule, sådan at banksektoren er villig til i højere grad at drage omsorg for, at vi har finansiel stabilitet i Danmark, og at vi ikke får banker, der kommer helt derud til kanten, hvor det eneste alternativ til konkurs er, at bankpakke III træder i kraft og de overgår til Finansiel Stabilitet, kan det selvfølgelig være godt.
Vi kan nok have vores tvivl om, om det er tilstrækkeligt, men ikke desto mindre synes vi, at forslaget her i hvert fald er et forsøg på at komme med en del af svaret på en problemstilling, som er meget tydelig.
Villum Christensen (LA), 2011-05-13:
For os handler dette forslag ikke om efterløn.
Vi støtter forslaget om indførelse af den her medgiftsordning i forbindelse med håndteringen af de nødlidende pengeinstitutter, således at vi får en smidigere markedsbaseret afvikling.
Det synes vi er sund fornuft.
Alle må have interesse i, at Indskyderfonden får færrest mulige omkostninger, og det er vi overbevist om at dette lovforslag vil medvirke til.
Det er jo ikke ret længe siden, politikere herinde havde travlt med at bruge overskuddet fra Finansiel Stabilitet, et overskud, som desværre er ved at få et ubehageligt andet fortegn, bl.a. fordi der ikke var de muligheder, som dette lovforslag skaber grundlag for.
Vi synes, at det er et godt forslag, og vi støtter det.
Brian Mikkelsen (KF), 2011-05-13:
Vi har været igennem en ekstraordinær situation med en international finansiel krise, hvor det har været nødvendigt at gennemføre ekstraordinære tiltag for at sikre den finansielle stabilitet i Danmark.
Med forslaget her styrkes bankpakke III med indførelse af en medgiftsordning.
Derfor er jeg glad for de mange positive bemærkninger.
Hvis der er spørgsmål, tager vi dem under udvalgsbehandlingen, men jeg kan konstatere, at der er bred enighed om forslaget her i Folketingssalen.
Ole Hækkerup (S), 2011-05-13:
Jeg har to spørgsmål til ministeren.
Ministeren nævnte i sin tale, at hvis børnefamilier blev udsat for vanrøgt, ville det være dækket af serviceloven.
Vil en afbrydelse af strømmen være udtryk for vanrøgt?
Er det blevet afdækket i ministeriets dialog med de andre ministerier?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er: Ministeren ville opfordre Dansk Energi til at sørge for, at den, hvad kan man sige, frivillige vejledning, der ligger, for, hvordan selskaberne skal opføre sig, bliver efterlevet, og hvis nu ministeren derefter får en viden om, at selskaberne alligevel ikke helt er i stand til at overholde den frivillige vejledning, hvilke initiativer forestiller regeringen sig så for at sikre, at man undgår den her slags situationer?
Lykke Friis (V), 2011-05-13:
Der er jo ingen tvivl om, at når EU skal indfri sine mål, og det skal EU, bliver man jo nødt til at åbne den diskussion om mål og milepæle for 2030, 2040 og hele vejen frem.
Jeg kan i øvrigt også sige, at det også er en debat, vi har i energikredsen, hvor også kommissær Öttinger har luftet nogle lignende tanker, nemlig at vi nu skal starte den her debat om at se længere frem end kun til 2020, og derfor jo så også min tilkendegivelse af, at det er noget, som vi ser positivt på, men jeg må sige, at jeg bare indtil videre ikke har set noget konkret fra Kommissionens side.
Jeg har hørt, at det er noget, man overvejer, men jeg har ikke set det konkrete udspil.
Tak for spørgsmålet.
Man må med hensyn til serviceloven sige, at den jo er sådan indrettet, at der bliver taget hånd om børnene.
Og det er jo det, der er det vigtige for mig i den her sammenhæng, så der altså er sikkerhed for, at elselskaberne i givet fald skal indberette til kommunerne.
Med hensyn til det sidste vil jeg sige, at jeg opfatter det lidt som værende et hypotetisk spørgsmål.
Altså, som sagt synes jeg selvfølgelig, man skal forholde sig til den her problemstilling, og det gør jeg netop også, hvis der skulle være nogen, der kommer i klemme, og derfor vil jeg selvfølgelig indskærpe over for Dansk Energi, at de skal overholde de retningslinjer, der er.
Og så går jeg så sandelig også ud fra, at det vil de gøre.
Line Barfod (EL), 2011-05-13:
Da vores ordfører på området, hr. Frank Aaen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne meddele, at Enhedslisten ikke kan støtte forslaget. Vi forstår ikke, hvorfor det er skatteborgerne, der igen skal betale for, at bankerne taber penge.
Det fremgår af lovforslaget, at bankernes modtagelse af den såkaldte medgift vil være skattefri.
Pengene kommer fra Indskydergarantifonden.
Og de bidrag, som bankerne har betalt dertil, har de jo kunnet trække fra i skat.
Når de så får pengene tilbage, skal de ikke betale skat igen, så det er altså skatteborgerne, der kommer til at betale.
Det går jeg ud fra også er det, der ligger bag, når der står i bemærkningerne, at forslaget i udgangspunktet ikke vil have statsfinansielle konsekvenser – det er altså kun i udgangspunktet, men man kan godt se, at det kan det komme til at få.
I Enhedslisten mener vi jo, at man burde gå ind og sige, at de banker, der har tjent tykt på at vove sig ud i kæmpe spekulationer og spillevirksomhed, også selv burde bære tabene, når det går galt, i stedet for at kræve, at skatteborgerne betaler.
Vi burde se at få en opdeling af banksektoren, sådan at de, der har lyst til at spekulere og spille højt spil, gør det for deres egne penge og ikke for skatteborgernes penge.
Og så burde vi til gengæld sikre, at vi har nogle gode banker, der kan tage sig af almindelige menneskers almindelige bankforretninger og kan tage sig af ordentlige, sunde virksomheders almindelige bankforretninger og sørge for, at virksomhederne kan få de lån og kreditter, som de har behov for, i stedet for at det er skatteborgernes penge, der skal stilles som garanti. Vi kan slet ikke forstå, at man gennemfører endnu et lovforslag, der skal give penge til bankerne på et tidspunkt, hvor man samtidig sidder og forhandler om, at man vil fjerne efterlønnen for mennesker, der har knoklet i årevis, og som burde have ret til at få en værdig alderdom.
På et tidspunkt, hvor man sidder og taler om, hvordan man skal skære yderligere i de offentlige budgetter, altså, at der skal skæres endnu mere på velfærden, skal skæres endnu mere i forbindelse med børnehaver, ældrepleje og sygehuse osv., kan vi ikke forstå, hvorfor bankerne så skal have flere penge.
Og derfor er vi imod forslaget.
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-05-13:
Som udgangspunkt mener vi, at det nuværende sikkerhedsnet er tilstrækkeligt til at håndtere den her udfordring.
Men er der noget, der skal kigges på, er vi selvfølgelig parate til at kigge på det.
Men vores udgangspunkt er, at den nuværende lovgivning er tilfredsstillende.
Meta Fuglsang (SF), 2011-05-13:
Men når man kan se, at det ikke virker, og når der kommer enkeltsager om vinteren, hvor der faktisk bliver slukket for el i hjem, hvor der er sårbare personer, er vi så enige om, at der er et eller andet, der tyder på, at det her ikke rigtig virker hver gang, og er ordføreren parat til at kigge på, hvad praksis er, og hvad det er for eksempler, sådan at vi sammen, mens vi behandler det her, kunne kigge på, om vi kunne forbedre systemet?
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2011-05-13:
50-100 mio. kr. for elselskaberne er noget, jeg vurderer.
Det har jeg ikke fået oplyst.
Og jeg mener lige, at ministeren har oplyst, at det koster 50-100 mio. kr. Så det synes jeg vi skal spørge ministeren om.
Line Barfod (EL), 2011-05-13:
Men har ordføreren fået den beregning fra ministeren på forhånd?
Er det en beregning, som ordføreren har på skrift, og som vi andre kan få del i, med hensyn til hvordan man er nået frem til de 50 mio. kr.?
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2011-05-13:
Vi har fået den leveret i det materiale, vi oprindelig fik tilsendt fra ministeriet.
Line Barfod (EL), 2011-05-13:
Altså, ordføreren har fået tilsendt en beregning – eller bare et tal? – fra ministeren, som er en vurdering af, hvad det vil koste.
Det ville jo være rart, hvis vi andre også kunne få del i det talmateriale, som ordføreren åbenbart har fået delvis adgang til, sådan at resten af os kan blive lige så oplyste om, hvad det er, der egentlig ligger til grund for ordførerens beslutning om at afvise, at der skulle være behov for at sikre, at børnefamilier ikke bliver udsat for at stå uden strøm.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2011-05-13:
Selvfølgelig.