runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Connie Hedegaard (KF), 2007-10-12:
Jamen jeg synes, det er fint, hvis det bliver sagt, og også at parlamentarikere tager det op.
Jeg må bare fastholde, at når man har siddet med det her, hvor det jo ikke engang var muligt i kommissoriet at få mulighed for, at Helsingforsaftalen kunne åbnes, altså at få det ind i kommissoriet helt fra starten, så tror jeg også, at det mere end så mange andre ord viser, hvor stor en barriere der har været i visse af de andre lande.
Det bliver vi altså nødt til at forholde os til.
Så synes jeg stadig væk, vi skal passe på med ikke at lave nye barrierer, hvor de, der egentlig synes, at de har bevæget sig rigtig langt, nu kan få en undskyldning for at åbne hele spillet én gang til.
Nu synes jeg også det handler lidt om at cashe den gevinst, som vi rent faktisk har høstet, og som ikke mindst Færøerne og Grønland er særdeles glade for.
Bente Dahl (RV), 2007-10-12:
Danmark har en forbrugerminister, og EU har fået en kommissær på forbrugerområdet.
Norden drosler ned.
Af ministerens tale fremgik det, synes jeg, at vi ikke kan få dette område styrket.
Som jeg hørte ministeren sige det, kan vi ikke engang få det op til niveauet før strukturændringen.
Jeg kan huske, som jeg sagde i min egen ordførertale, at intentionen med omlægningen af ministerrådene ikke var en neddrosling af forbrugerområdet.
Jeg vil gerne spørge ministeren om, hvad grunden er til ændringen i ministerens indstilling.
For som jeg må se det, er der sket en egentlig nedprioritering.
Connie Hedegaard (KF), 2007-10-12:
Det er jeg sådan set ikke enig i.
Det er stadig væk sådan, at der ligger 10 mio. kr. i formandskabspuljen i 2008.
Der kan gode projekter, kvalitative projekter og velbegrundede projekter - også på forbrugerområdet - komme i betragtning.
Man kan søge inden for de 10 mio. kr. Og som jeg også har gjort rede for, er der altså også et par uforbrugte millioner, som også kan søges, og som kan gå med over i 2008.
Det synes jeg da også vil være en god idé, at parlamentarikerne hjælper gode velkvalificerede projekter frem.
Bente Dahl (RV), 2007-10-12:
Så må jeg konstatere, at vi har en uenighed.
Jeg mener, at området er blevet prioriteret ned; altså bare den måde, hvorpå ministeren siger, at der findes en formandspulje, som bl.a. forbrugerområdet kan søge fra til gode projekter.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Hvad er så i den sammenhæng et godt projekt?
Connie Hedegaard (KF), 2007-10-12:
Det kan fru Bente Dahl svare på lige så godt som jeg.
Der sidder et formandskab, der skal prøve at fordele nogle penge.
Men det kan jo ikke nytte noget, at vi foregøgler hinanden, at der stadig væk er et formelt samarbejde.
Det har vi i enighed nedlagt.
Vi har i enighed sagt, at det skal der ikke længere være på det område.
Det skal integreres i nogle andre ministerområder, og så kan det stadig væk køre med nogle uformelle procedurer.
Det gør det også på embedsmandsplan.
Forbrugerministrene kan stadig mødes osv., den mulighed er der.
Derudover kan der så søges fra særlige projekter ind i de forskellige puljer, der er.
Man har jo mulighed for at stille ændringsforslag til det nordiske budget, hvis man ønsker, at det skal være højere eller anderledes.
Et af dem, der ikke længere er et formelt ministerråd, er Ministerrådet for konsumentspørgsmål.
Og så må jeg altså lige fastholde, at en række af de opgaver, der lå her, ikke er forsvundet ud i det blå; de ligger bare i nogle andre ministerråd nu.
Ole Stavad (S), 2007-10-12:
Jeg vil godt gøre opmærksom på, at de synspunkter, som min kloge kollega, fru Line Barfod, gav udtryk for, ikke specielt er fru Line Barfods synspunkter.
Det er faktisk synspunkter, som hele Danmarks riges delegation, dvs. de danske folketingsmedlemmer, de grønlandske og de færøske parlamentarikere, alle står bag, og da vi jo har en interesse i, at ministre - specielt ministre, man sætter pris på - ikke kommer ud i noget snavs, vil jeg godt opfordre vores samarbejdsminister til, at vi får fundet en måde at håndtere det her på, når vi kommer til Oslo, så det ikke på nogen måde kommer til at fremstå, som om den danske regering mener, at måden, man har fået det her håndteret på formelt, overhovedet kan være langtidsholdbar.
Jeg tror faktisk på, at når vi kommer på den anden side af sessionen, og vi får, om jeg så må sige, afhandlet den bredere selvstyredebat som sådan, må der brede sig en erkendelse hos alle regeringer om, at det er uholdbart, at vi har en konvention, som vi alle er forpligtede af, hvor man så har vedtaget en praksis, der er i meget lodret og direkte strid med et konkret punkt i konventionen.
Det signal tror jeg vi skal finde en måde at få sendt på i fællesskab.
Connie Hedegaard (KF), 2007-10-12:
Det her er jo et af de områder, vi har været fuldstændig enige om.
Det er også derfor, jeg starter med at kvittere i forhold til delegationen for, at der ikke har været og ikke er nogen uenighed.
Det synspunkt, som hr. Ole Stavad siger, at den danske regering utvetydigt klart skal give udtryk for, jamen til det har jeg jo sagt det sagde jeg også før i svaret til fru Line Barfod - at det vil den danske regering give udtryk for i Oslo.
Det gav jeg udtryk for på Ålandsmødet i selve samarbejdsministermødet, og jeg gav udtryk for det på det efterfølgende pressemøde.
Jeg gav udtryk for det i den pressemeddelelse, der blev sendt ud, og som straks også blev sendt til delegationens medlemmer.
Altså i alle sammenhænge, hvor vi har kunnet komme til det, har vi sagt fuldstændig utvetydigt klart, at vi synes, at Nordisk Råd burde have taget skridtet
fuldt ud
Jeg tror heller ikke, der er ret mange i salen, der kender præmisserne for, at det ikke kunne lade sig gøre, så godt som hr. Ole Stavad, men jeg er enig i, at vi skal sende så ensartede signaler, som vi overhovedet kan.
Det synes jeg vi har gjort til dette sekund.
Ole Stavad (S), 2007-10-12:
Jeg tror, ministeren misforstod mig lidt.
Det er ikke en diskussion om, hvorvidt den danske regering er klar til at ændre konventionen, for det er fuldstændig rigtigt, som ministeren siger.
Det handler mere om, at ministeren er meget tænksom med hensyn til, hvordan hun formulerer, om det er holdbart, at vi på bare lidt længere sigt har en situation, hvor konventionen er i lodret modstrid med den praksis, man har aftalt med hinanden.
Jeg tror, at i hvert fald på det punkt får vi formodentlig tingene klaret meget hurtigt, for det er jo ikke en overdrivelse, når fru Line Barfod siger, at den måde, man har håndteret det på, har karakter af bananrepublik.
Så vil jeg i øvrigt godt takke ministeren for svaret til hr. Per Kaalund om, at vi skal se på forbrugerområdet.
Jeg mener, at vi skal gøre det fordomsfrit.
Jeg har ikke fundet ud af, hvem det var, der syntes, det var en god idé at afskaffe samarbejdet på det område inden for Nordisk Råd og Nordisk Ministerråd, og jeg håber, ministeren vil være åben over for, at vi får håndteret det på en eller anden måde.
Også fra parlamentarikerside har vi et medansvar, fordi vi var nødt til at acceptere.
at det kompromis, der blev indgået med nedlæggelsen af ministerrådet, ikke kunne tages op for 2 år siden i Reykjavik.
Nu må der være en fælles interesse i at få forbrugerområdet, som jo er et af det nordiske samarbejdes kerneområder, tilbage på sporet, så vi kan stå ved det.
Connie Hedegaard (KF), 2007-10-12:
Angående det første, hr. Ole Stavad sagde, er vi jo igen fuldstændig enige, og det tror jeg også jeg medgav i mit allerførste svar til fru Line Barfod.
Den eneste ting, som jeg mener vi skal gøre os fuldstændig klar i den fælles tænkning om, hvordan vi skal håndtere spørgsmålet på sessionen, er, at vi skal passe på, at vi - fordi vi vil det bedste fra dansk side - ikke kommer til at give anledning til at genåbne spørgsmålet.
Der er jo stadig folk, der egentlig godt kan have en interesse i det, og derfor synes jeg bare, det er rigtig vigtigt, at vi også hæfter os ved, at vi har kunnet høste en gevinst, og vel at mærke en gevinst, som trods alt vel nok er bedre, end de fleste havde turdet håbe på, da vi havde debatten her i København for et års tid siden.
Grundlæggende tror jeg, at også her er delegationen bredt set og regeringen enige.
Per Kaalund (S), 2007-10-12:
Nu nævner ordføreren jo selv, at man i sine indlæg, med den tidsbegrænsning der er, må holde sig til meget overordnede temaer: globalisering og erhvervsudvikling og økonomi osv.
Men nu er det jo kendetegnende for socialdemokrater, at vi også interesserer os for de enkelte menneskers dagligdag, herunder den dagligdag, man har som forbruger, hvad angår fødevaresikkerhed og it-sikkerhed omkring handel og forsikringsforhold og købskontrakter osv., og som kan berøre den enkelte borger i dagligdagen.
Derfor vil jeg gerne spørge den konservative ordfører, om han finder det rimeligt, at forbrugerbudgettet i Nordisk Råd i den grad er reduceret, så man ikke engang har et selvstændigt budget i dag, ikke længere har en strukturpulje, man kan søge, men nu er nede på en formandspulje, som man kan søge.
Finder den konservative ordfører det rimeligt, at det er måden at gøre det på?
Line Barfod (EL), 2007-10-12:
Jeg synes, det er glimrende, at der kommer nogle forskellige ændringer i praksis for de selvstyrende lande.
Men jeg mener, at det er et demokratisk problem, jeg mener, at det er et problem i forhold til retssikkerhed og i forhold til at skulle gå ud til resten af verden og sige, at man skal overholde love og traktater og indgåede aftaler, at man ikke ændrer Helsingforsaftalen på de punkter, hvor man er enig.
Det, vi diskuterer her, er jo ikke, om man skal gå så langt, som vi i enighed i det danske riges delegation har ønsket.
Det er jeg helt med på at vi ikke kan få de andre lande med på, men vi har fået dem til at gå et stykke ad vejen.
Så mener jeg, at det stykke af vejen skal skrives ind i traktaten.
Jeg mener, at det er et alvorligt retssikkerhedsproblem, at man går ind og siger: Vi går et stykke ad vejen, men det gør vi i strid med den traktat, som vi selv har skrevet under på.
Det mener jeg ikke at man kan i et demokratisk samfund, og jeg mener, at det er en undergravning af det, vi ellers skulle stå for i verden.
Connie Hedegaard (KF), 2007-10-12:
Jamen hvis fru Line Barfod kan få de andre nordiske lande derhen, hvor vi andre ikke har kunnet få dem, er jeg helt med.
Der er ingen blokering fra den danske regerings side, og det vil der heller ikke være med hensyn til åbent og klart på sessionen at sige: Vi havde gerne ønsket, at man tog skridtet fuldt ud.
Det spørgsmål er så ikke helt færdigt, og jeg ved jo godt, at fru Line Barfod ikke kan svare; sådan er Folketingets regler.
Men spørgsmålet, man alligevel må stille, er: Hvis ikke vi kan få de andre med til at ændre Helsingforsaftalen - og det anerkender fru Line Barfod jo - vil fru Line Barfod så anbefale den danske regering, at vi i stedet ruller tilbage, for så vidt angår den forretningsorden, der er i Nordisk Råd, for det må være konsekvensen?
Så bliver det jo alt sammen pænt og ordentligt.
Problemet er bare, at det giver et facit, som ingen af os heller ikke fru Line Barfod - vil være enig i.
Line Barfod (EL), 2007-10-12:
Nu mener jeg jo, at det at overholde lov og især så grundlæggende lov som internationale traktater ikke kun er et spørgsmål om ordentlighed, og at der skal være orden i tingene.
Jeg mener, at det er fundamentalt for en retsstat, at lovgivere og regeringer selv gør, hvad de kan for at sikre, at de overholder love og traktater, og at de i hvert fald ikke fuldt bevidst går ind og siger, at de ikke vil overholde dem, men gøre noget andet.
I hvert fald mener jeg, at man fra den danske regerings og fra ministerens side må kunne sige åbent og offentligt, også på sessionen, at man mener, det er et problem, at de nordiske lande, som ellers står for at håndhæve international retsorden, her går ind og er med til at undergrave respekten for internationale traktater.
Jeg er helt med på, at det er de andre lande, der ikke har villet åbne Helsingforstraktaten for at gå videre.
Det er det, jeg mener; det må være et minimum, at man, når man er enige om nogle ændringer, så også skriver dem ind i traktaten.
Per Kaalund (S), 2007-10-12:
Tak for svarene og tak for redegørelsen.
Jeg synes i øvrigt, at ministeren gør det godt på det nordiske område, men der er altid undtagelser.
Den undtagelse, som jeg mener der er, vil jeg så referere til her, og den er på forbrugerområdet.
Se, i Island - det tror jeg det hedder nu om dage; i gamle dage sagde vi på Island - har man et udtryk for det, at noget går rigtig galt, og det hedder 14-2, og det refererer til, at Danmark vandt en fodboldkamp i 1960'erne over Island her i København med 14-2.
Derfor er det indgået som en talemåde på Island.
Det får mig til at referere til en redegørelse, der er kommet om, hvad der rent faktisk er sket på området med disse strukturændringer osv.
I 2006 har man haft 14 projekter med et forbrug på næsten 5 mio. kr. I indeværende år - 2007 - hvor der godt nok er et par måneder tilbage, har man haft to projekter.
Det vil sige 14-2, ikke?
Og de to projekter har haft et forbrug på knap 800.000 kr.
Så kan man jo diskutere frem og tilbage om det her mange gange.
Men mener ministeren, at det er tilfredsstillende med disse strukturændringer, herunder det med at der først ikke er et selvstændigt budget mere, så er der en strukturpulje, så er det ud af strukturpuljen og over i en formandspulje osv.?
Er det ikke det, som man i det politiske sprog kan kalde for en kvælningsdød?
Connie Hedegaard (KF), 2007-10-12:
Først tak for de pæne ord.
Så vil jeg sige, at det jo i hvert fald ikke er det, der har været intentionen.
Intentionen var jo klart dengang - og det var vi jo også her enige om at sige - at vi må have en større gennemgang af alle ministerrådene.
Det kunne ikke nytte noget, for nu at sige det på den måde, at der var flere nordiske ministerråd, end der var ministerråd i EU, for Norden risikerede at sande til i, at for meget blev brugt på administration, at holde rådene i gang og holde møder osv.
Men det har jo aldrig været nogens intention, at der ikke fortsat skal kunne samarbejdes om forbrugerspørgsmål i Norden.
Nu nævnte jeg miljømærket, og det er jo lagt ind under miljøministrenes råd.
Det er ikke sådan, at opgaven er forsvundet.
Så jeg mener stadig væk, der er mulighed for at tage forbrugerspørgsmål op i en lang række andre råd.
Som jeg siger: Jeg kender ikke baggrunden for, hvorfor der er to projekter, der har fået støtte i 2007 - og kun to.
Men der er altså uforbrugte midler i den pulje, så det er jo om at komme med nogle konkrete projekter og så sende det meget klare signal fra parlamentarikernes side på Nordisk Råds session, at der altså er muligheder for også i 2008 at komme i betragtning med nye projekter, måske ikke med 14, men med et eller andet antal mellem 14 og 2.
Per Kaalund (S), 2007-10-12:
Tak for svaret.
Her tænker jeg på det, som jeg også refererede til og spurgte den konservative ordfører om, om at der i et projekt skal være 25 pct. medfinansiering i modsætning til så meget andet, der foregår i Nordisk Råd, og der skal være tre lande, der støtter det.
Det må være en forhindring, som er ganske alvorlig, idet samtlige forbrugerministre i de nordiske lande har skrevet om det.
Vi har jo en konservativ forbrugerminister her i landet, der siger, at på denne baggrund, altså med denne metode, så anser sektoren, at kravet om national medfinansiering på 25 pct. er umuligt og unødigt, og at kravet ikke kan accepteres.
Det siger altså også den konservative forbrugerminister her i landet, mens den konservative ordfører støtter ministerens opfattelse.
Der må være et eller andet internt problem, der skal løses der.
Men mener ministeren ikke, at det ville være rigtigt, at man dels ændrede den metode, dels foretog en evaluering af forbrugerområdet, dels forankrede det på en helt anden måde i ministerrådet; måske ikke med en oprettelse af et selvstændigt organ igen - det ved jeg ikke om man skal - men i hvert fald så ved at udpege en minister, der i nordisk sammenhæng tog sig af disse problemer, så ministerrådet fulgte denne ting op?
Jeg ved godt, at det er en stor strukturændring, men man kan også foretage så mange strukturændringer, at der kan være enkelte ting, man må genoprette.
Connie Hedegaard (KF), 2007-10-12:
Jamen jeg synes da sådan set om ideen med at prøve at kigge på, hvordan det så gik.
Vi havde en intention i 2005, hvordan går det så, når vi ser på 2006 og 2007, og hvad tegner der sig for 2008?
Jeg kunne da godt overveje, om jeg ikke skulle bede om at få den redegørelse i samarbejdsministerkredsen, som det finske formandskab altså ikke har villet sende til parlamentarikerne.
Jeg vil bare advare imod, at vi indirekte kommer til at genoprette et konsumentråd, som vi har nedlagt.
Men vi var jo enige om, at der stadig væk skal være nogle aktiviteter, så jeg vil egentlig gerne i samarbejdsministerkredsen bede om, at vi får lejlighed til at få en samlet status på, hvordan det så gik.
Mogens Jensen (S), 2007-10-12:
Nu sagde ministeren i sin i øvrigt udmærket redegørelse her til slut, at det nordiske ikke skulle være noget svulstigt og fjernt, men noget konkret og håndgribeligt for borgerne i Norden, og det er jeg fuldstændig enig i.
Noget meget konkret og håndgribeligt er nabolands-tv, det, at man i Danmark, Norge og Sverige kan se hinandens tv-kanaler.
Jeg vil godt høre ministeren, om ministeren fra Folketingets talerstol også klart vil udtrykke et ønske om og det vigtige i, at danskerne fortsat og også på det nye digitale tv, vi får om nogle år, både kan se tv fra Norge og fra Sverige.
Så vil jeg godt spørge ministeren med hensyn til globaliseringsstrategien og ministerrådets strategi inden for klima, energi og miljø: Hvordan kan det være - det undrer mig bare - at vind, solenergi og brint ikke indgår i de prioriteringer, der ligger her?
For det er jo områder, hvor Danmark står meget stærkt, og derfor undrer det mig, at de ikke er med i ministerrådets strategiplan.
Connie Hedegaard (KF), 2007-10-12:
Jeg må først lige sige, at jeg synes, at det, jeg kan høre hr. Mogens Jensen beder mig om, er, om jeg fra Folketingets talerstol vil rose hr. Mogens Jensen og andre gode kræfter, der har arbejdet for, at der stadig væk er mulighed for at have noget nabolands-tv.
Jeg vil da gerne sige, at det synes jeg selvfølgelig som nordisk minister er en prisværdig indsats, og det er vigtigt, og så må vi håbe, at de, der skal sende kanalerne videre, bruger den mulighed, som jeg kan forstå de har fået til at tilbyde mere end et enkelt nabolands tv. Med hensyn til vind, sol og brint er der i hvert fald ikke noget til hinder for, at det bliver en del af strategiplanen.
For Danmark er der ingen tvivl om, ligegyldig om vi taler partnerskab, om vi taler om nordisk regi, om vi taler om verdensudstillingen i Shanghai, eller hvad vi taler om, at så er det jo nogle af de løsninger, der vil være med i det, vi gerne vil.
Så uanset om det står meget eksplicit, er der i hvert fald ikke noget, der ekskluderer disse ting - sådan har jeg absolut ikke forestillet mig det.
Mogens Jensen (S), 2007-10-12:
Men det kom igennem; nu skal der sendes én kanal, og det kan jo så enten være en norsk eller en svensk eller måske en tysk.
Jeg vil bare høre, om ministeren ikke synes, at det en god idé - for gatekeeperen har jo mulighed for at tage flere kanaler ind - at udtrykke det ønske her i Folketingssalen, at den pågældende operatør tager mere end den ene kanal ind, som man mindst skal have med, fordi det er vigtigt at kunne se både svensk og norsk tv.
At få den bekræftelse, vil være meget fint.
Med hensyn til vind, sol og brint er det rart at høre, at det i hvert fald ikke er noget, der er udelukket i strategiplanen.
Det kunne godt ske, at det var et bevidst fravalg.
Connie Hedegaard (KF), 2007-10-12:
Det sidste kan jeg sige at det ikke er, men det er jo igen det med, at vi ikke kan nævne alting i alle slags sammenhænge.
Det hører jo også med til det med at ville have det fokuseret.
Og jeg kan svare lige så kort på det andet, for jeg mener sådan set, at hr. Mogens Jensen sådan strammer den lidt, når han ligefrem vil have, at jeg skal rose ham to gange fra Folketingets talerstol.
Line Barfod (EL), 2007-10-12:
Vi havde jo et udgangspunkt, hvor man var blevet opmærksom på, at den forretningsorden, der blev vedtaget for 10 år siden for Nordisk Råd, var i strid med Helsingforsaftalen.
Og det var det, der var udgangspunktet.
Så ville jeg gerne have haft, at man havde ændret Helsingforsaftalen endnu mere, men det er slet ikke det, jeg rejser nu.
Det, jeg rejser nu, er, at man er nået frem til et resultat, hvori man fastholder og udvider en praksis, der er i strid med lovgrundlaget, nemlig Helsingforstraktaten.
Det mener jeg er et problem, og det mener jeg at ministeren også er nødt til at forholde sig til.
Connie Hedegaard (KF), 2007-10-12:
Det synes jeg nu også at jeg gjorde, og jeg siger jo sådan set, at jeg fuldt ud forstår, at fru Line Barfod med hendes baggrund som jurist og advokat synes, det er noget uordentligt, og det kan vi sådan set godt blive enige om.
Men hvad er det for et valg, vi har haft?
Der er en forretningsorden for Nordisk Råd, som alle har været glade for.
Det var en god idé, uanset om det stod i aftalen eller ej, at medlemmerne fra de selvstyrende områder kunne svare direkte.
Det har alle været enige om var en god idé.
Skulle vi ikke også tage og lave det på ministerniveau?
Der har vi så været enige om, at jo, det skal vi.
Jeg er da enig i, at det klart havde været at foretrække, at vi havde kunnet få aftalen ændret.
Det havde uden diskussion været det smukkeste, men fru Line Barfod ved lige så godt som jeg, at den mulighed ikke var der.
Så hvis man skulle opnå den ordentlighed, som fru Line Barfod sådan set har meget ret i at ønske sig, så var der kun én anden måde at komme igennem med det på, og det var at rulle tilbage, for så vidt angår de rettigheder, parlamentarikerne i Nordisk Råd havde, og det er der jo ingen af os der har haft lyst til.
Så jeg mener sådan set, at man kan sige, at det da er pragmatisk, for det var det eneste, vi kunne komme igennem med.
Ole Stavad (S), 2007-10-12:
Jeg vil gerne være med til at bearbejde og massere for at få bedre rammer for det nordiske budget, men jeg tror bare, vi skal være realistiske og sige, at den ramme, vi har i dag for Nordisk Ministerråds budget, er der i hvert fald ikke for nærværende nogen signaler fra nogen regering om at man er parat til at ændre grundlæggende.
Det er derfor, vi sammen med Nordisk Ministerråd har til opgave at gå vores budget igennem.
Vi skal gå projekter og institutioner grundigt igennem og se på, om behovet er lige så stort i nordisk nytte-sammenhæng, som det var på det tidspunkt, man besluttede det.
Så skal vi finde midler inden for Nordisk Råds og Nordisk Ministerråds budget, og så er vi nødt til at tænke i at få vore regeringer til også at afsætte andre midler på de årlige finanslove midler, som kan bruges til de fælles formål, som statsministrene er enige om skal fremmes.
Ellers kan det ikke lykkes for os, så bliver det for mange ord og for lidt handling.
Marion Pedersen (V), 2007-10-12:
Det vil jeg godt være med til.
Lige nu er det de andre ting, vi prioriterer højest, men vi har jo også i globaliseringsgruppen, som jeg sidder som formand for, sagt, at vi, lige så snart vi har overstået den her omgang - kan man sige - tager alle de mere bløde ting op, for de er vigtige.
Jeg tænkte selv over, da jeg i morges på vej herind hørte om det i radioen, at jeg da også tit først bander og derefter finder saksen frem, når jeg skal åbne pålægspakker.
Mogens Jensen (S), 2007-10-12:
Jeg tror, ordføreren er klar over, at der jo er blevet gennemført en ret stor strukturreform inden for kultursamarbejdet under Nordisk Råd.
Der har været en del kritik bl.a. i de danske kunstnerorganisationer, fordi man jo afskaffer en række nordiske samarbejdsorganer på det kulturelle område for at effektivisere og fokusere området.
Jeg kan se, at det er en linje, der i regeringens redegørelse ser ud til at skulle fortsætte, idet man skriver, at man vil fortsætte med at effektivisere og fokusere samarbejdet, herunder begrænse antallet af arbejdsgrupper.
Jeg vil godt høre ordføreren, om det ikke bekymrer en lille smule, når nu det vigtige nordiske samarbejde er det menneskelige møde, at man vil begrænse mulighederne for, at de kontinuerligt kan mødes og diskutere fælles ting og også uenigheder på tværs af de nordiske lande.