runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Løhde (V), 2013-11-07:
Jeg skal da ellers lige love for, at der var en, der fik tændt for SF's ordfører der.
Der blev lige trykket på knappen.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi ikke mener, at indretningen af den offentlige sektor nødvendigvis skal være sådan, at den er støbt i beton og mejslet i sten.
Vi er sådan set åbne over for fremadrettet også at diskutere og vurdere, om vi kan få mere ud af borgernes skattekroner, få dem til at række lidt længere m.v.
Men lad os nu koncentrere os om det, lovforslaget rent faktisk handler om, for det, der sådan set er problemet, synes jeg, og grunden til den kritik, jeg rejste, er jo, at det er paradoksalt, at samtidig med at vi har en regering, hvis ambitioner om et øget offentlig-privat samarbejde, jeg og Venstre sådan set er enige i, kan man se, hvis man bevæger sig ud i praksis, og ser på, hvad det så er for en politik, der bliver ført, at det så er den stik modsatte.
Mens man her står og taler pænt om, at nu er der behov for et øget offentlig-privat samarbejde, tilskynder til det, så sidder man konkret og sørger for at afvikle det, i hvert fald bl.a. her i hovedstadsregionen.
Det er der, jeg synes der mangler en sammenhæng, og det synes jeg er ærgerligt.
Så jeg kan jo også prøve at spørge ordføreren for SF, om SF er af den opfattelse, at det er en god idé, at man sørger for at få afviklet de offentlig-private samarbejder, de offentlig-private partnerskaber, som der trods alt eksisterer i større eller mindre omfang i regionerne.
Jonas Dahl (SF), 2013-11-07:
Jeg er sådan set enig i, at det ikke skal være hamret ind med hammer og segl, kan jeg jo så være fristet til at sige, i forhold til den opbygning, vi har inden for sundhedsvæsenet.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi har en dynamik og løbende ser på, hvordan vi kan gøre sundhedsvæsenet bedre.
Men det ligger der jo sådan set også i det her lovforslag, hvor vi går fra at have 98 sundhedsaftaler til nu at have 5 sundhedsaftaler.
Det er for mig at se med til i sidste ende at styrke det samlede danske sundhedsvæsen.
Så kan jeg godt forstå, at fru Sophie Løhde gerne vil diskutere den kommunale valgkamp i Københavnsområdet.
Det har jeg sådan set fuld forståelse for.
Det synes jeg måske lidt vedrører regionsrådet i København og den debat, men jeg synes jo, der er masser af gode eksempler på, hvordan man også har et samarbejde med private virksomheder.
Vi har Falck, som i årevis har drevet ambulancevæsen.
Der er jo ikke nogen, der i dag sætter spørgsmålstegn ved det.
Jeg tror, at der er mange danskere, der vil opfatte det som et statsligt selskab og tror, at det er det.
Det er det jo sådan set ikke, det er et privat firma, som driver en vigtig del af danske sundhedsvæsen, hvor de i hvert fald i store dele af landet er med til at fragte borgerne til og fra sygehuset.
Det er jo en integreret del af det danske sundhedsvæsen.
Så med hensyn til at se det fuldstændig firkantet, som man gerne vil, og mene, at det eneste saliggørende bare er flere private, tror jeg sådan set, at vi helt konkret skal se på de enkelte eksempler, se på, hvad det er, der skal til, for at løfte det samlede danske sundhedsvæsen.
Og så er jeg da glad for, at vi også har afskaffet de der private sundhedsforsikringer eller i hvert fald skattefradraget, som den tidligere regering indførte.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2013-11-07:
Kunne man forestille sig, at ministeren så nu vil rette henvendelse til kommunerne og spørge, om de er obs på, at de skal have taget den her beslutning lokalt, og sige, at vi også er meget interesserede i at høre deres evalueringer?
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-11-07:
Jeg vil meget gerne takke for partiernes bemærkninger til lovforslaget, og jeg har også lyttet til de kritiske bemærkninger, som der er.
Jeg er sådan set glad for, at det ser ud til, at der er opbakning i Folketinget til at udskyde gennemførelsen af revisionen af bestemmelsen om alarm- og pejlesystemer til folketingsåret 2015-16.
Revisionen kan til den tid gennemføres på det forudsatte erfaringsgrundlag med revisionen af reglen, og det er sådan set det, der er tanken.
Jeg ser frem til behandling af lovforslaget i Socialudvalget, og så skal vi jo også huske hinanden på, at loven er gældende, og at den også er gældende for kommunerne fremover, og også indtil vi laver revisionen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-07:
Så vil jeg gerne kvittere for det sidste, som skatteministeren siger.
For der indrømmer skatteministeren, at der så er lavet en forkert vurdering.
Man valgte i 2012 at køre over den ordning, der har været praktiseret i mange år, som sikrer, at folk med meget, meget få penge ikke risikerer at blive trukket så hårdt, at de ikke har mulighed for at klare dagen og vejen.
Det kan jeg forstå at skatteministeren fortryder nu.
Jeg synes, det er fint at få en klar politisk tilkendegivelse af, at det skulle man have løst for et år siden og ikke først nu.
Det takker jeg for et klart svar på.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2013-11-07:
Tak for det.
For at give lidt oplysning kan jeg sige, at § 123 jo er den, der giver kommunerne tilladelse til, at døgninstitutioner og opholdssteder kan bruge alarm- og pejlesystemer over for børn og unge med psykisk funktionsnedsættelse, og systemerne må så bruges i en begrænset periode, når der er en risiko for, at vedkommende udsætter sig selv eller andre for en personskade.
Det er anslået, at det drejer sig om en mindre gruppe på 55-110 personer, som kunne være dem, der kunne blive berørt af loven.
Det er en meget bred aftale, og vi lavede den i 2011 – vi skriver nu 2013 – og det var så meningen, at det var i indeværende folketingsår, at man skulle fremsætte et forslag til revision af loven, og det er der, at jeg sådan begynder at tænke, at det er meget uheldigt, at vi udskyder en revision af et forslag, som faktisk gav rigtig god mening.
Vi erkender, at regeringen har en pointe, fordi det har vist sig ved spørgeskemaundersøgelsen, at der kun er 1 ud af de 71 kommuner, som har svaret tilbage, at de har truffet afgørelse om tilladelse til at anvende ordningen.
Men jeg bliver nødt til at sige, at det ærgrer os dybt i Venstre, at der kun er en kommune, der har truffet afgørelsen, og det får os til at tænke: Er vi sikre på, at ministeren har passet sit arbejde og fået fulgt op på sagerne og været sikker på, at man derude var klar over, at man skulle i gang med dette arbejde og derfor have lavet grundlaget lokalt, sådan at man kunne komme videre med sagen?
Det ville jo kunne være en ting, hvor man tænker, at det senere hen kunne have betydning på området for ældre med demens, hvor man også kunne have brug for en form for alarmsystem.
Der er mange pårørende, der henvender sig og siger, at de så gerne vil have, at der bliver taget vare på vores ældre på en bedre måde.
Så derfor er vi meget bekymrede over, at vi skal give den her tilladelse, og ja, vi ender jo med at sige, at det må vi så gøre.
Men hvorfor? skal jeg lige spørge, og det jeg skal nok også gøre senere.
Så altså, det er ikke kønt, og ja, vi skal nok være her og støtte, men vi har altså en dyb bekymring over, at sådan en ting her er nødvendig at fremsætte.
Maja Panduro (S), 2013-11-07:
Ja, hvis diskussionen i salen sådan er ved at stilne af, kan jeg starte med at sige, at Socialdemokraterne støtter det her forslag.
Som den tidligere ordfører nævnte, er der jo tale om en ganske lille gruppe, nemlig et sted mellem 55 og 110 børn, men til gengæld er det jo en gruppe, som i den grad har behov for, at vi træffer nogle gode beslutninger for dem.
Det var vi rigtig optaget af, da vi for nogle år tilbage vedtog det her lovforslag.
Når vi endte med at sætte en revisionsbestemmelse ind – det var det jo sådan set ikke meningen der skulle være fra starten af – så var det jo i høj grad, fordi vi var optaget af, om det her nu blev brugt på den rigtige måde.
Vi var meget optaget af, at det at bruge alarmer og pejlesystemer kunne være et godt redskab, når der er tale om, at barnet eller den unge kan risikere at være til skade for sig selv eller andre, men at det ikke måtte træde i stedet for det pædagogiske arbejde.
Det var jo en af grundene til, at man endte med at lægge revisionsbestemmelsen ind.
Og det er jo i virkeligheden det samme, kan man sige, som er grunden til, at det også giver mening nu at udskyde revisionsbestemmelsen, for en enkelt sag er jo ikke meget at revidere ud fra.
Så er det jo ikke, som det måske næsten kunne lyde lidt på noget af det, som den tidligere ordfører sagde, sådan, at muligheden for at bruge de her alarmer eller pejlesystemer som redskab i mellemtiden suspenderes.
Tværtimod, hele ideen er jo sådan set, at vi skal et have bredere beslutningsgrundlag for at kunne vurdere, om det her nu bliver brugt på den rigtige måde.
Dernæst kommer jo, at vi har et magtanvendelsesudvalg siddende, som skal kigge bredere på det her område, se på, hvordan det i det hele taget er, det står til med hensyn til magtanvendelser, bl.a. på de institutioner og opholdssteder, hvor de her børn bor, og det ville da give mening at have det arbejde, som de sidder og laver, med ind, når vi også skal revidere den her bestemmelse.
Derfor synes vi, at det giver god mening at udskyde revisionen, og fortsætte med diskussionen, sådan som vi gør, sådan at vi i fællesskab kan sikre de bedste vilkår for de her ganske få, men meget særlige børn og unge.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2013-11-07:
Jeg er interesseret i at høre, om ordføreren kan fortælle lidt mere om, om der fra ministeriets side er blevet givet mulighed for at få sørget for, at kommunerne var orienteret om, at de selv skulle træffe beslutningen, for det er jo kommunerne, der selv skal træffe beslutning om, hvorvidt de ønsker at anvende denne beføjelse i serviceloven.
Maja Panduro (S), 2013-11-07:
Nu havde vi jo en borgerlig minister på det tidspunkt, hvor vi heldigvis ganske bredt lavede den her aftale, så jeg kender ikke i detaljer til, hvad den minister måtte have gjort for at udbrede kendskabet til det.
Jeg kan huske, at vi jo dengang selvfølgelig havde det i høring, også i kommunerne, og fik høringssvar ind, og jeg antager, at der har været en proces, som der nu plejer at være.
Men jeg kender ikke detaljerne.
Vi kan jo spørge både nuværende og tidligere minister om, hvad der har været gjort der.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2013-11-07:
Jeg spørger bare til en arbejdsproces, og om ikke det ville være rimeligt, at man følger op på, at man sætter et arbejde i gang, følger op på, om der er et godt flow, om det er i en god gænge, og om KL har en fornemmelse af, hvordan det her arbejde pågår, så vi ikke skal komme her og stå med en udskydelse af en revision, fordi vi faktisk ikke rigtig har et grundlag.
Det lugter altså af, at man ikke har fået gjort sit arbejde.
Ja, beslutningen blev truffet under en anden regering, men i bred enighed, så der behøver vi ikke at kriges.
Så er der gået 2 år, og jeg synes, at 2 år burde være længe nok, så har man ikke en interesse i det?
Maja Panduro (S), 2013-11-07:
Ordføreren siger: hvis en minister ikke har gjort sit arbejde.
Det er selvfølgelig beklageligt, hvis den minister, som var socialminister på det pågældende tidspunkt, da vi traf den beslutning, ikke har gjort sit arbejde.
Det ved jeg ikke om er tilfældet.
Jeg går ud fra, at man har implementeret det her på samme måde, som vi jo gør, når vi laver lovforslag.
Men jeg tror da, at vi, hver eneste gang vi træffer beslutninger her, har en fælles interesse i måske at gøre en lidt særlig indsats for at få udbredt det glade budskab.
Det gælder ikke kun den her sag, men ganske mange sager, og det er jo en interesse, som vi har fælles, og måske også en opgave, som vi kunne løfte i fællesskab.
Men hvordan den daværende konservative socialminister har ageret i præcis den her sag, og hvad der måtte have været af opfølgning siden hen, har jeg ikke kendskab til.
Zenia Stampe (RV), 2013-11-07:
Det er jo et meget kort lovforslag.
Det udskyder en revision.
Jeg skal prøve at fortælle det, så vores tilhørere her kan forstå det.
Det handler om, at man kan give børn og unge, som er anbragt, og som har et eller andet handicap, et alarmsystem, så man kan pejle dem, så man kan vide, hvor de er.
Det kan være rigtig godt redskab til at forhindre, at de ikke pludselig bevæger sig ud, hvor man ikke kan finde dem, og det er dødkoldt, og man er bange for, at de dør af kulde et eller andet sted.
Men samtidig er det også ret grænseoverskridende at skulle sætte alarmer på folk.
Man kunne forestille sig, hvis ens forældre hele tiden vidste, hvor man var.
Det ville jo ikke være så rart, heller ikke selv om man var handicappet.
Da man indførte den her mulighed, var der derfor en diskussion og nogle betænkeligheder om, hvorvidt det nu også var etisk korrekt og ansvarligt at gøre det.
Derfor besluttede man sig for at se på de konkrete erfaringer, man gjorde sig, og bagefter diskutere, om det nu var rimeligt over for de her børn og unge.
Og det, vi så bare ved i dag, er, at det kun er blevet anvendt en gang.
Det er der nogen her, der har kritiseret, men jeg vil sige, at det jo er ret grænseoverskridende, og det er en helt ny metode, og derfor synes jeg ikke, det er underligt, at kommunerne ikke straks har kastet sig ud i det og har pakket en masse børn og unge ind i alarmer og GPS.
Jeg tror, det er noget, man langsomt vil gøre sig nogle erfaringer med, og derfor er det også helt naturligt, at vi venter med den her revision og evaluering, til vi har gjort os de konkrete erfaringer og kan se, hvordan det har virket, og hvad vi har fået ud af det og også, hvordan det har været for de børn og unge, som har været omfattet af de her nye metoder.
Så vi synes, det er helt naturligt at udskyde revisionsbestemmelsen.
Vi synes også, det er helt naturligt, at kommunerne sådan lige er lidt tid om at tage det her instrument til sig, og det er der også god grund til, for det er grænseoverskridende.
Det er et vigtigt instrument, men man skal søreme også tænke over, hvordan man bruger det.
Så vi bakker fuldstændig op om forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2013-11-07:
Nu skal vi lige huske, at det her lovforslag handler om at udskyde en lovrevision.
Jeg skulle hilse fra Enhedslisten og sige, at det er de enige i at vi gør.
Der har været en diskussion om, at kommunerne ikke har overholdt deres forpligtelse til at gennemføre lovgivningen, men dertil vil jeg så bare sige, at der jo er en grund til, at Folketingets Socialudvalg bad om en lovrevision.
Der var en bekymring: Går man for langt?
Den politiske bekymring, man havde i Folketingets Socialudvalg, en bekymring, der dækkede stort set alle partier, har man også i kommunerne.
Og jeg er helt sikker på, at man også har den bekymring ude på opholdsstederne, døgninstitutionerne og hos plejefamilierne, hvor disse børn bor.
Derfor er det helt naturligt, at det tager tid, før man går i gang med den her type af foranstaltning, for det, at alle pædagoger, der arbejder med børn, er mest optaget af, er at give børnene den tryghed og nærhed, som betyder, at det ikke er nødvendigt med GPS'er eller andre alarmsystemer.
Jeg synes, det er helt naturligt, at kommunerne er langsomme, meget langsomme, og overvejer, om det overhovedet er nødvendigt, før de tager det her redskab i brug.
Så vi støtter sammen med Enhedslisten lovforslaget i dets form, og så må vi jo så se, om kommunerne hen ad vejen rent faktisk synes, at det er en god hjemmel, de har fået.
Thyra Frank (LA), 2013-11-07:
Som vi har hørt, drejer det sig om kommunernes mulighed for at anvende personlige alarm- og pejlesystemer over for børn og unge med betydelig og varig nedsat psykisk funktionsevne og som er anbragt på døgninstitutioner eller opholdssteder.
Liberal Alliance kan tilslutte sig forslaget om at udskyde revisionen for at indhøste flere erfaringer på området.
Sophie Løhde (V), 2013-11-07:
Jeg skal ellers lige love for, at ordføreren kommer vidt omkring ting, der i hvert fald ikke har meget med det her lovforslag at gøre.
Man kan sige, at der ikke har været meget fokus på regionsrådsvalgskampen, men jeg ved da så meget, at vi ikke har noget regionsråd i København, men at vi har Region Hovedstaden, som borgerne kan stemme til her den 19. november, hvis de er bosiddende i en af kommunerne inden for hovedstadsområdet.
Lad mig stille ordføreren et meget specifikt spørgsmål, for der kom et meget langt svar, som ikke rigtig var et svar på det, jeg spurgte om, og det var åbenbart, fordi det blev for konkret, og fordi det ikke måtte handle om Region Hovedstaden.
Nu var det bare for at bruge det som eksempel på, at der i hvert fald er en divergens imellem, hvad man siger i Folketinget, og hvilken politik man fører i praksis.
Så lad mig prøve på en anden måde: Mener ordføreren for SF, at der er behov for flere eller færre offentlig-private samarbejder, offentlig-private partnerskaber, fremadrettet på sundhedsområdet?
Det er et fuldstændig stille og roligt spørgsmål, der kan svares ja eller nej til, så det behøver ikke besvares med en meget, meget lang svada om alt muligt, der ikke har noget med selve lovforslaget her at gøre.
Jonas Dahl (SF), 2013-11-07:
Nu var det Venstres ordfører, som selv bevægede sig ind i diskussionen om Region Hovedstaden.
Derfor tillod jeg mig faktisk at tage den del op.
Jeg tror, det er vigtigt, at man overlader det til regionerne at lave en konkret vurdering af, om de vil lave et offentlig-privat partnerskab på den ene eller den anden måde – altså at de vurderer det i den konkrete situation.
Det har jeg faktisk tillid til at vores regionsråd også kan gå ind og lave de konkrete vurderinger af.
Det er for mig at se kernen i vores velfærdssamfund, at vi har et stærkt dansk sundhedsvæsen, som også er offentligt.
Dennis Flydtkjær (DF), 2013-11-07:
Det var kort, hurtigt og godt fra den socialdemokratiske ordfører.
Jeg vil forsøge at gøre det på samme vis.
Forslaget handler jo som nævnt af de to andre om inddrivelse af gæld til det offentlige, nærmere omkring de kommunalt ejede forsyningsvirksomheder, hvor der er den udfordring, at de ikke ligger inde med cpr-numre og cvr-numre og derved ikke kan lave den her entydige identifikation af deres tilgodehavender og derfor heller ikke kan få hjælp til inddrivelsen.
Det ændrer man så med det her lovforslag, hvor man giver mulighed for, at de kommunalt ejede forsyningsselskaber kan få lov til at bede om at få udleveret de her cpr-numre.
Det synes vi da er ganske fornuftigt, så den del kan vi klart støtte fra Dansk Folkeparti.
Med hensyn til den anden del om henstand for betaling af restskat har der jo tidligere været en praksis, som hr. Torsten Schack Pedersen også sagde, som fungerede i 6 år, hvor man typisk gav henstand til kontanthjælpsmodtagere.
Det var en god ordning, man havde dengang, men der er så kommet tvivl, om der har været lovhjemmel til at fortsætte den metode at gøre det på.
Landsskatteretten har godt nok sagt, at man godt måtte, men jeg synes, det er positivt, at man nu får lavet en klar lovhjemmel, så der i hvert fald ikke fremadrettet er den her tvivl, men at man får det slået fast i lovgivningen.
Så derfor kan vi også i Dansk Folkeparti støtte den anden del af lovforslaget.
Pernille Boye Koch (RV), 2013-11-07:
Tak for det.
Da vores sædvanlige ordfører ikke kan være til stede, har jeg lovet at læse følgende tale op: Forslaget om adgang for kommunalt ejede forsyningsvirksomheder til deres skyldneres personnumre udmønter en del af kommuneaftalen for kommunernes økonomi for 2014.
Den muliggør, som andre også har været inde på, lønindeholdelse for forsyningsvirksomhedernes krav.
Det er vores klare forventning, at den vil føre til en langt mere effektiv inddrivelse, end tilfældet har været indtil videre, og med disse bemærkninger kan Radikale Venstre støtte lovforslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-11-07:
Enhver skal svare sit.
Vi skal som borgere betale vores skat, og vi skal betale, hvad vi skylder.
Det gælder, uanset hvilken position man har i samfundet.
Vi står i dag med et lovforslag, der er tosidet.
For det første letter vi sagsbehandlingen hos SKAT.
Det gør vi ved, som det er blevet nævnt tidligere, at give mulighed for, at forsyningsselskaberne kan få oplyst skyldneres personnumre, for at SKAT kan inddrive gælden.
For det andet gives der hjemmel til at give en person, der anmoder om det, henstand med indregnet restskat.
Denne henstand skal være mulig, hvis indregningen medfører, at der hos personen ikke vil kunne gennemføres inddrivelse, uden at vedkommendes levestandard vil blive endog meget lav.
Pointen med det forslag er, at en eventuel henstand sker ud fra nogle helt objektive kriterier.
Det er ganske fornuftigt.
Det er mindst lige så fornuftigt, at vi laver den nye hjemmel til at give henstand til personer, for hvem henstanden er nødvendig for at kunne opretholde et fornuftigt levegrundlag.
Vi kan naturligvis støtte lovforslaget, hvor en del af det jo er opfølgning på en kommuneaftale, som vi og mange andre partier også står bag.
Frank Aaen (EL), 2013-11-07:
Lad mig sige, at begge forslag i virkeligheden berører en meget væsentlig problemstilling, nemlig at myndighedernes inddrivelse jo i nogle tilfælde er frygtelig dårlig.
Det er mit indtryk, at der er rigtig mange, der faktisk undgår at komme til at betale det, de skal betale, dels fordi ressourcerne hos SKAT er for små, dels fordi nogle er mere kreative end andre.
Og så er der altså folk med meget lav indkomst, der er på kontanthjælp eller på anden måde har meget lav indkomst, som bliver ufattelig hårdt ramt af inddrivelse.
Det er en problemstilling, som vi har rejst i finanslovsforhandlingerne, og som vi jo diskuterer i større bredde med skatteministeren, nemlig at det ikke kan passe, at man inddriver i forhold til børnecheck og i forhold kontanthjælp, og at nogle mennesker i virkeligheden får inddrevet gæld på en måde, så de ikke har tilstrækkeligt at leve for bagefter.
Det er vi nødt til at tage hånd om, for der driver vi jo folk ud i dyb, dyb fattigdom.
Der skal vi prøve at finde en metode til at undgå at det sker.
Det her går i den rigtige retning.
Dem, der bevidst løber fra en varmeregning eller elregning, og som har pengene, skal selvfølgelig af med pengene, men hos dem, som ikke har noget, skal man ikke overdrevent prøve at inddrive pengene eller gælden, fordi det bare driver folk ud i fattigdom.
Så vi støtter lovforslaget, men gør altså også opmærksom på, at der er en bredere problemstilling end den, vi behandler i dag.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-11-07:
Dette lovforslag er delt i to dele.
Den ene del har til hensigt at gøre det nemmere for kommunale forsyningsselskaber at inddrive gæld hos forbrugere og virksomheder, som de leverer til, og den anden del handler om, at personer med lave indkomster skal have mulighed for henstand med at betale restskat.
Vi kan støtte den sidste del, som handler om, at personer med lave indkomster skal have mulighed for at få henstand med betaling af restskat.
Det synes vi er helt godt og rigtigt.
Den første del er vi noget mere betænkelige ved.
Selve princippet om, at kommunale forsyningsvirksomheder skal have lov til at tage deres tilgodehavende via SKAT direkte fra lønudbetalingen, stiller efter vores opfattelse de kommunale forsyningsselskaber i en bedre position end andre private kreditorer, og vi kan ikke se, hvorfor der skal gøres den forskel.
Et teleselskab, som en person skylder penge, har ligeså meget ret til at få sit tilgodehavende tilgodeset.
En håndværker, der også har penge til gode, har ligeså meget ret som et kommunalt forsyningsselskab.
Så selve det princip, at der er en forskelsbehandling – som i forvejen eksisterer, men som nu med dette lovforslag gøres mere smidig til gavn for de kommunale forsyningsselskaber – støtter vi ikke.
Derfor forventer jeg, at vi stemmer imod det her lovforslag, fordi vi ikke synes om det første element, selv om vi synes om det andet element.