Kim Andersen (V), 2009-12-03:
Venstre kan ikke støtte beslutningsforslaget fra Enhedslisten, Socialdemokratiet, De Radikale og SF.
Vi er enige i, at der skal gøres en massiv indsats for at bekæmpe organiseret kriminalitet og væbnet oprør.
Regeringens initiativer igennem flere år på det her område vidner om, at det har meget, meget høj prioritet, at det sker, og det støtter vi fuldt ud fra Venstres side. Jeg synes, at den redegørelse, som justitsministeren netop har afgivet, meget detaljeret og seriøst beskriver, hvad det er for en kæmpemæssig indsats, regeringen, politiet, domstolene og anklagemyndigheden har ydet de senere år med henblik på at skabe maksimal sikkerhed og lægge pres på banderne, på rockerne og alle dem, der ønsker at skabe en utryg situation i gaderne i danske byer.
Disse rockergrupper og disse bander skal bekæmpes med alle legale midler.
Vi skal have synligt politi på gaderne, vi skal have straffe, som kan mærkes, og som har en præventiv effekt.
Det er sket.
Politiet er blevet tilført mange nye ressourcer.
Vi har skærpet straffene.
Men vi har også gjort en masse andre ting.
Der er lavet zoner, hvor man kan visitere.
Der er lavet påbud om, at man skal have ungdomsråd.
Der er gjort massive forebyggende indsatser.
Kommunerne er tilført flere midler med henblik på at sætte tidligt ind, så vi undgår, at børn og unge kommer ud i kriminalitet, og hvis de er kommet det, skal de kunne komme af det spor igen og ind i en fornuftig tilværelse, hvor man passer sin skole, uddannelse eller job.
Det er vejen frem.
Tiden er ikke til at gøre det her mere bureaukratisk end nødvendigt.
Tiden er ikke til, at vi bruger penge og ressourcer på administrativt bureaukrati.
Vi skal ud på gaderne; vi skal ud i miljøet; vi skal ud at opsøge børnene og de unge der, hvor de er, og hvor deres problemer opstår.
Meget af det, der foreslås i beslutningsforslaget, er jo allerede indeholdt i de initiativer, der er taget, og som så seriøst og redeligt er forklaret af justitsministeren.
Hvis vi nu lavede – det er et tænkt eksempel – en handlingsplan, ville den i sagens natur ikke kunne tage højde for alle situationer.
Hvad skulle vi så gøre, hvis ikke det scenarie var indeholdt i handlingsplanen?
Ja, så skulle vi naturligvis forholde os til virkeligheden, og så skulle politiet, de sociale myndigheder osv. forholde sig til det nye problem, selv om det ikke var indeholdt i handlingsplanen.
Og hvad skulle vi så med handlingsplanen?
Alene af den grund ville det jo være skønne spildte kræfter at fokusere så meget på et stykke teoretisk skrivebordsarbejde, som en handlingsplan ville være.
Det, det drejer sig om nu, er at give de sociale myndigheder, politiet, Kriminalforsorgen og kommunerne opbakning og tillid i deres forebyggende indsats, men også tid og ro til at udføre den kæmpe opgave, som det er at undgå, at så mange børn og unge kommer ud i kriminalitet, og medvirke til at sikre, at det igen bliver trygt også at være på Nørrebro for almindelige familier, der skal have en hverdag til at fungere med arbejde, skole og børn.
Det vil vi fra Venstres side gerne medvirke til.
Derfor står vi bag alle de initiativer, der er taget fra regeringens side på dette område.
Vi er parat til at tage yderligere initiativer, hvis det viser sig, at det er nødvendigt, men vi synes, at justitsministerens redegørelse er en meget, meget seriøs besvarelse af det fremsatte beslutningsforslag, og den tilslutter vi os fuldt ud.