Karsten Lauritzen (V), 2011-12-16:
Jeg skal på Venstres vegne udtrykke min største utilfredshed ved behandlingen af dette lovforslag.
Det fremgår af grundlovens § 44, at det utvetydigt er Folketinget, der ved lov bestemmer, om en person kan få statsborgerskab.
På trods af dette er det Venstres klare indtryk, at Justitsministeriet og justitsministeren faktisk – nu vil jeg bruge et kraftigt udtryk – har villedt Folketingets Indfødsretsudvalg og tilbageholdt en række centrale oplysninger fra offentligheden i forbindelse med dette lovforslag.
Jeg vil godt forklare det.
I sommerferien 2011 iværksatte daværende integrationsminister hr. Søren Pind en undersøgelse, der skulle afdække andre landes holdning til konventioner angående personer, der vurderes at være til fare for rigets sikkerhed.
Undersøgelsen var færdig i september, men Justitsministeriet og justitsministeren undlod at oversende undersøgelsen til Folketinget, som derfor den 1. november på et ukvalificeret grundlag måtte tage stilling til, om den statsløse person skulle have statsborgerskab.
Først den 25. november modtog Folketinget undersøgelsen.
Justitsministeriet og justitsministeren skylder fortsat at svare på, hvad forsinkelsen af den centrale undersøgelse skyldes.
Den 9. november 2011 konkluderer justitsministeren i et brev til Folketingets Indfødsretsudvalg, at der er bred enighed om, at undersøgelsen viser, at der ingen anden mulighed er end at tildele statsborgerskab til personer, som PET vurderer kan være til fare for rigets sikkerhed.
Der er ikke rum, der er ikke luft i konventionen til dette.
Det er en sandhed med modifikationer qua det faktum – hvis man læser ned i rapporten, som altså ikke er oversendt til udvalget – at man vil se, at de i Norge har en praksis, hvor der, hvis politiet undersøger en person, rent faktisk er mulighed for at udskyde tidspunktet for meddelelse af statsborgerskab.
Vi er derfor i Venstre ganske utilfreds med undersøgelsen og med den konklusion, som justitsministeren har oversendt til udvalget, som vi ikke mener er fyldestgørende for, hvad de enkelte lande rent faktisk har indberettet.
Desuden er tilbagemeldingen fra en række andre lande, bl.a. Tyskland, Holland og Sverige, tvetydig.
Vi har opfordret justitsministeren til i udvalgsbehandlingen at undersøge de pågældende landes praksis nærmere.
Det er blevet afvist.
Undersøgelsen, som Indfødsretsudvalget modtog den 25. november 2011, har Justitsministeriet i øvrigt stemplet »fortroligt«.
Det har de gjort, på trods af at størstedelen af den faktisk er offentliggjort via aktindsigt til en række landsdækkende aviser.
Justitsministeriet og justitsministeren forsøger dermed uden nævneværdig saglig begrundelse at forhindre Folketinget og den demokratiske debat, som i øvrigt foregår her i salen i dag.
Man må undres over hvorfor.
Justitsministeriet har også nægtet Dansk Folkeparti teknisk bistand til at stille ændringsforslag til det lovforslag, vi behandler her i salen i dag, på trods af at det ellers vil være normal praksis, at man yder teknisk bistand.
Det har i hvert fald været praksis, hvad man kan se, når man kigger lidt historisk på lovforslag om indfødsret.
Det er uforståeligt og ikke i folkestyrets interesser, at justitsministeren og ministeriet ikke ønsker en åben demokratisk debat om noget så alvorligt som tildeling af statsborgerskab.