runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2011-04-12:
Når man læser en række af de høringssvar, der er kommet til det lovforslag, og som ønsker at tidsbegrænse forslaget, at mindske ATP og Lønmodtagernes Dyrtidsfonds lovlige andel af udlånsmarkedet, og som mener, at der er tale om konkurrenceforvridende statsstøtte, så kunne man jo godt forledes til at tro, at der var tale om en lille revolution inden for penge- og realkreditinstitutionsvirksomheden.
Men det er der desværre ikke tale om.
Der er kun tale om, at ATP og Lønmodtagernes Dyrtidsfond gennem nogle datterselskaber får en begrænset ret til at engagere sig i bank- og realkreditvirksomhed.
Og Enhedslisten deler ikke den frygt, som nogle af de nuværende aktører i den finansielle sektor har.
Faktisk mener vi, at man burde gå videre.
Vi så gerne, at staten fik en langt større mulighed for at gå ind og faktisk sikre, at der var en ordentlig bank for almindelige mennesker og for ordentlige virksomheder.
Det kunne vi godt tænke os at få igen.
Vi kan jo se, at nogle af dem, der svarer i høringssvarene, nærmest opfatter ATP og Lønmodtagernes Dyrtidsfond som staten og statslige aktører.
Det er de jo altså ikke.
Vi synes, at man som stat burde have mulighed for at gå ind og gøre nogle af de her ting, men det har man altså ikke villet.
Den her lille udvidelse, der ligger i det her forslag om ATP og Lønmodtagernes Dyrtidsfond, støtter vi, men vi mener som sagt, at staten egentlig burde gå ind og sikre, at almindelige mennesker kunne have helt almindelige bankforretninger, og at helt almindelige ordentlige virksomheder også havde en mulighed for at ordne deres bankforretninger uden risiko for, at de var i en bank, som brugte alle pengene på spekulation i stedet for – med stor risiko for, at det kan gå rigtig galt.
Morten Østergaard (RV), 2011-04-12:
Der breder sig i almindelighed den opfattelse, at vi er ude af og færdige med finanskrisen.
Der er stadig væk i Danmark masser af banker, som kæmper for deres overlevelse, og dermed er der også fortsat risiko for den finansielle stabilitet i Danmark.
Der forestår et stort oprydningsarbejde, ikke mindst også med de mange engagementer, som er havnet i det statslige oprydningsselskab Finansiel Stabilitet.
Vi opfatter det her lovforslag som en del af forsøget på at skabe grundlag for, at vi kan undgå nye bankkollapser, og at vi måske også kan være med til at få sat lidt mere tryk på oprydningen.
For det, det her giver mulighed for, er, at de to store fonde, pensionskasser, får mulighed for at gå ind i bankmarkedet, penge- og realkreditvirksomhedsmarkedet, for der at lave datterselskaber, som på den måde kan være med til at sørge for, at vi nogle af de steder, hvor der er behov for nye investeringer, for at bankerne kan videreføres, undgår nye bankkrak og dermed også nye engagementer i Finansiel Stabilitet.
Jeg vil da godt medgive, at det da havde været bedre, om vi ikke havde stået med et behov for at lave den her type af løsning.
Når det nu er kommet dertil, synes jeg, at det er væsentligt at understrege, at der jo altså er lagt en grænse for, hvor stor en markedsandel, som datterselskaber til ATP og LD kan opnå, nemlig på 5 pct.
Den kan man selvfølgelig altid diskutere, men i hvert fald kan man sige, at det er en ganske begrænset markedsandel, der må være tale om.
Desuden er der sørget for vandtætte skodder mellem ATP og LD og så de datterselskaber, der agerer på det finansielle marked.
Men situationen er jo også den, at behovet for det her lovforslag måske ikke havde været det samme, hvis man i den finansielle sektor selv havde været bedre til at bidrage til oprydningsarbejdet efter finanskrisen.
Det kan man begræde, men det synes jeg i første omgang falder tilbage på sektoren selv.
Derfor vil vi se velvilligt på det her forslag, men selvfølgelig lytte til, hvad der måtte dukke op under udvalgsbehandlingen af betænkeligheder.
Vi lægger jo også til grund, at Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen har fastslået, at der ikke vil være konkurrence- og statsstøtteretlige problemstillinger forbundet med at vedtage forslaget, som det ligger her.
Helle Sjelle (KF), 2011-04-12:
Det her forslag består jo som bekendt af flere elementer, bl.a. en endelig afvikling af SP-reglerne.
Men det er jo tydeligvis forslaget om en udvidelse af LD's og ATP's beføjelser, som har fyldt mest i debatten, og derfor vil det også være mit fokus her.
Forslaget skulle gerne sikre den balance, som på den ene side giver ATP og LD mulighed for at optimere deres investeringer og på den anden side sikrer, at det ikke medfører en urimelig konkurrence i finanssektoren.
En af de påstande, som bl.a. har præget debatten, har været den om en eventuel nationalisering af banksektoren.
Jeg vil derfor gerne understrege, at vi Konservative er meget optaget af, at det er meget præcist formuleret, hvad ATP må og ikke må.
Vi ønsker ikke, at der bliver skabt en masse usikkerhed i branchen om en eventuel konkurrence, og derfor har det også været meget vigtigt for os, at forslaget indebærer en række begrænsninger, så den grundlæggende struktur i finanssektoren ikke ændres.
Lad mig blot nævne to af de begrænsninger, som lovforslaget medfører: For det første må dattervirksomheder ikke opnå en markedsandel for udlån, der overstiger 5 pct., og for det andet må ATP og LD ikke sælge administrative ydelser til datterselskaberne.
Alt i alt støtter vi altså forslaget.
Jeg vil også gerne understrege, at vi ikke synes, at det her forslag er noget smukt forslag, men det er et nødvendigt forslag.
Eigil Andersen (SF), 2011-04-12:
De fleste danskere har jo penge stående i Arbejdsmarkedets Tillægspension og en del også i Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
For SF er det en naturlig ting, at når der er situationer, hvor forrentningen af folks penge bliver størst, hvis ATP og dyrtidsfonden via datterselskaber også kan investere i banker og realkreditbranchen, ja, så skal ATP og dyrtidsfonden naturligvis også have lov til at gøre det.
Og det er, som det også er fremgået af beskrivelserne her fra talerstolen, oven i købet også til gavn for samfundet.
Så enkelt er det, og derfor kan SF støtte lovforslaget.
Skulle man i den her forbindelse overveje noget, burde det, sådan som hr. Leif Lahn Jensen også var inde på i sit indlæg, i virkeligheden være, om man skal give endnu friere rammer, end det her lovforslag er udtryk for.
Colette L. Brix (DF), 2011-04-12:
Lovforslaget har vakt megen diskussion, det har været en hård nød at knække.
Både ATP og LD kan i dag have aktier og for den sags skyld anparter i finansielle virksomheder, dog må de ikke have bestemmende indflydelse.
Nu bliver der så mulighed for, at ATP og LD kan eje mere end 50 pct. af aktierne; dog gælder det kun for pengeinstitutter.
ATP og LD må ikke have bestemmende indflydelse på livsforsikrings-, pensionsog forsikringsområdet.
For at begrænse ATP's muligheder på markedet for udlån må ATP højst have 5 pct. af det samlede udlånsmarked for penge og realkreditvirksomhed, og der er yderligere sat en begrænsning på 7,5 pct., som gælder for lån til virksomheder, hvad enten det er banklån eller realkreditlån.
Med disse begrænsninger har konkurrencemyndighederne sagt god for, at der ikke er statsstøtte eller konkurrenceforvridende elementer i de nye muligheder.
Nu er der sikkerhed for, at FIH Erhvervsbank ikke ender i Finansiel Stabilitet sammen med tusindvis af erhvervskunder.
Vi har et par ting, som vi ønsker belyst og afklaret i udvalgsbehandlingen.
Det er, om begrænsningen på 7,5 pct. af de samlede erhvervsudlån ikke også gælder, hvis f.eks. ATP køber et realkreditselskab.
Her bør der også være en grænse, så ATP højst kan have en andel af udlånsmarkedet til virksomheder på 7,5 pct.
Med det vil jeg gerne sige, at Dansk Folkeparti på ingen måde ønsker statsbanker her i Danmark, og derfor synes vi, det er meget vigtigt, at der bliver indsat en tidsbegrænsning for det her engagement, så det vil vi meget gerne diskutere i udvalgsbehandlingen.
Uanset hvad har ATP en fordel bare ved at være ATP.
Pengene dumper direkte ind på kontoen og bliver opkrævet hver måned hos lønmodtagerne.
Det i sig selv er en stor fordel, og det er vi nødt til at tage højde for, så derfor vil vi i udvalgsbehandlingen meget gerne se på, at det her bliver tidsbegrænset.
Leif Lahn Jensen (S), 2011-04-12:
Igennem det sidste par år har verden gennemlevet en finanskrise, der har haft store konsekvenser for de finansielle markeder og dermed også for erhvervslivet og danskerne.
En lang række af aktørerne på de finansielle markeder har i årevis haft en overmodig risikovillighed i udlånspolitikken, uden at den tilstrækkelige kreditvurdering har været til stede.
Da krisen for alvor begyndte at rulle, førte det for mange banker til en akut likviditetskrise og konsolideringsproblemer på grund af tabte udlån.
Store tab har ramt bankerne hårdt, og det har samtidig fået hjulene i samfundet til at køre langsommere.
I Danmark har man imidlertid fra politisk side holdt hånden under finanssektoren.
Med bankpakke I sikrede ansvarlige partier tilliden til danske pengeinstitutter ved at garantere alle indlån og ved at stifte det statslige aktieselskab Finansiel Stabilitet, der har til opgave at overtage forpligtelser i nødlidende pengeinstitutter.
Med bankpakke II ydede staten lånekapital til bankerne for at sikre, at sunde virksomheder kunne optage lån til at finansiere deres aktiviteter.
Staten og skatteborgerne har hjulpet bankerne, fordi bankkrak i større stil netop kunne have medført et regulært kollaps i dansk økonomi.
Desværre døjer store dele af dansk erhvervsliv fortsat med problemer, når det kommer til at låne penge i banken.
Det gælder særlig de små og mellemstore virksomheder, der ikke har så let adgang til kapital.
Finanskrisen er dermed fortsat en tydelig barriere for vækst i forhold til virksomhederne.
Årsagen er til dels en generel kreditstramning i finanssektoren, som i nogen grad har været nødvendig, men de små og mellemstore virksomheders vanskeligheder med at låne penge skyldes også forhøjelsen af den såkaldte rentemarginal, nemlig at renten for at låne penge er høj, mens indlånsrenten er lav.
Øget konkurrence i den finansielle sektor vil sænke virksomhedernes omkostninger til lån, medfinansiering og kredit.
Det vil styrke den vækst og jobskabelse, som vi så brændende har brug for i virksomhederne.
Gennemføres forslaget om at udvide ATP's og Lønmodtagernes Dyrtidsfonds mulighed for at drive finansiel virksomhed, ja, så får vi så at sige en frisk spiller ind på erhvervsudlånsområdet til gavn for erhvervslivet og dermed også til gavn for dansk økonomi og lønmodtagerne.
Regeringen har ændret det oprindelige lovforslag, så ATP's og Lønmodtagernes Dyrtidsfonds andel af det samlede udlånsmarked maksimalt må være 5 pct. og andelen af markedet for erhvervsudlån maksimalt må være 7½ pct.
Jeg vil da ikke lægge skjul på, at Socialdemokraterne gerne havde set, at man havde tilladt større markedsandele, dog selvfølgelig uden at slippe tøjlerne.
Det ændrer dog ikke på, at forslaget vil give bedre lånemuligheder, hvorfor Socialdemokratiet også kan stemme for forslaget.
Louise Schack Elholm (V), 2011-04-12:
Dette lovforslag giver ATP lidt friere rammer for at foretage investeringer på det finansielle område.
I dag er der en række klare begrænsninger, med hensyn til hvor stort et ejerskab ATP må have i de finansielle virksomheder.
Og det er ikke, fordi vi i Venstre nu ser for os, at ATP skal spille en markant større rolle på dette marked, men fordi vi rent faktisk står med en helt konkret udfordring.
Den finansielle krise gav FIH Erhvervsbank problemer på grund af sine islandske ejere, og derfor gik et konsortium af flere pensionskasser, investorer og ATP ind og købte FIH.
Det giver stabilitet for FIH, at der er styr på ejerskabet.
Desværre har det vist sig, at loftet over ATP's investeringer i finansielle selskaber som FIH har betydet en dårligere rating af FIH, end man kunne forvente.
Hvis ikke ATP som storaktionær har mulighed for at træde til med ekstra kapital, også hvis de andre investorer siger nej, så koster det på ratingen og dermed på finansieringsomkostningerne i FIH.
Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen har vurderet de konkurrencemæssige forhold, og derfor stilles der en række klare betingelser til ATP i forbindelse med ejerskabet af FIH: FIH må ikke benytte ATP's navn; der er begrænsninger i forhold til de opgaver, de må udføre for hinanden m.v.
Samtidig indføres der et loft over, hvor stor en aktør et finansielt selskab, der er ejet af ATP, må være på udlånsmarkedet.
Maksimalt 5 pct. af markedet er loftet, og dertil kommer et loft på maksimalt 7,5 pct. for erhvervsudlån.
Dermed sættes der klare grænser for, hvor stor en rolle ATP kan komme til at spille på markedet – og det er vi i Venstre særdeles tilfredse med – men samtidig sikres det, at der kan udøves et aktivt ejerskab.
Lovforslaget er generelt og gælder både ATP og LD.
De resterende midler i SP overføres til ATP.
Venstre støtter lovforslaget.
Inger Støjberg (V), 2011-04-12:
Først og fremmest er jeg meget glad for, at Socialdemokratiet også så tydeligt markerer, at der skal gøres noget imod socialt bedrageri.
For det synes jeg er det, der står tilbage fra førstebehandlingen her i dag.
Når det så er sagt, er der jo blevet taget hensyn til bl.a. Datatilsynets høringssvar.
Nogle af de ting er allerede blevet indarbejdet i lovforslaget, men jeg synes jo, at det er værd at overveje, om man kan indføre en eller anden form for revision.
I så tilfælde vil det også være noget, forligspartierne skal diskutere.
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-04-12:
Der er jo stor forskel på, om man i en lovtekst skriver, at det skal være en politiopgave, eller om man opfordrer til, at det kunne være en politiopgave.
Jeg tror, at Dansk Folkeparti udmærket er klar over, at der er den forskel.
Det er også derfor, at jeg simpelt hen ikke forstår, hvorfor Dansk Folkeparti ikke har en interesse i, at politiet skal ind i de her sager, hvis man oprigtigt gerne vil stoppe socialt bedrageri.
Det må da være i alles interesse, at vi stopper det her.
Men Dansk Folkeparti deler åbenbart ikke den målsætning med os, at vi gerne vil slå ned på dem, som begår socialt bedrageri, og slå ned på de rigtige og ikke begynde at ramme alle og enhver.
Vi vil også gerne have nogle beviser, som kan holde i retten, og hvis de kan det, skal vi også komme efter de mennesker, som faktisk tager af kassen.
Inger Støjberg (V), 2011-04-12:
Jeg vil gerne takke ordførerne for de bemærkninger, der er kommet her i forbindelse med førstebehandlingen af lovforslaget.
Lovforslaget går jo, som flere ordførere også har været inde på, alene ud på at udskyde fremsættelsen af et lovforslag til næste folketingsår, altså 2011-12.
Jeg vil dermed afvente resultatet af de kommende politiske forhandlinger, som vi jo skal i gang med, og lovforslaget har alene til formål at sikre den fornødne tid til den politiske proces.
Når det er sagt, glæder jeg mig over, at vi i den meget brede forligskreds bag loven nu er kommet i gang med de politiske drøftelser.
Jeg glæder mig også over, at vi i forligskredsen nu har modtaget den evaluering, som vi jo i sin tid i fællesskab var enige om at bestille, tilmed en evaluering, der viser, at loven lever op til sit formål, og at pengene i barseludligningsordningen kommer derud, hvor de skal, og hvor de gavner ligestillingen.
Line Barfod (EL), 2011-04-12:
Det har jo været et absurd forløb, der har været omkring det forlig, der blev indgået for adskillige år siden, om at sikre en barselfond.
Vi fik det jo gennemført for lønmodtagere, men lavede så en aftale om, at vi også skulle se at få det på plads for selvstændige, og det er der så stort set ikke sket noget omkring siden.
Ministeren havde jo i den her omgang lagt op til, at man bare igen igen skulle kunne udskyde revisionen af loven, og først da en række oppositionspartier henvendte sig samlet til ministeren og gjorde opmærksom på, at der sådan set lå en aftale om, at der skulle ske noget, kom vi med til forhandlinger.
Vi har det ligesom andre ordførere sådan, at vi jo vil se, om der kommer et resultat ud af de forhandlinger, før vi ser på, om det er nødvendigt at udskyde revisionen af loven.
For vi mener faktisk, det er afgørende at leve op til den aftale, vi har indgået, fordi der er behov for at få en barselsordning for selvstændige.
Hvis vi faktisk ønsker, at det skal være en reel mulighed for alle at blive selvstændige, også for unge kvinder og unge mænd, der er i den alder, hvor man får børn, ja, så skal vi have en ordentlig barselordning.
Så derfor mener vi, det er afgørende.
Dertil kommer det, som andre har været inde på, nemlig spørgsmålet om freelancere.
Det er altså meget svært at forstå, at der bliver betalt ind og ind for freelancere til Barselfonden, men at de i det øjeblik, de er gået på barsel og har behov for at få penge til at holde deres barselorlov for, til at tage sig godt af børnene for, ikke kan få nogen penge udbetalt fra Barselfonden.
Der er kommet adskillige forslag om, hvordan man finder en teknisk løsning på det her, for selvfølgelig kan det lade sig gøre, hvis man vil det.
Der bliver jævnlig sagt mange pæne ord om, hvor vigtigt det er, at børn får en god start på livet, og hvor afgørende det er, at man faktisk har noget tid i den nye familie, så forældrene har tid til at være sammen med det lille barn, men det kræver jo, at man så rent faktisk også får en barselordning: at man rent faktisk får nogle penge, så man kan gå hjemme og ikke er nødt til at gå på arbejde for at tjene penge.
Derfor håber vi altså meget, at muligheden for at være sammen med sine forældre, når man lige er startet på livet, ikke kun skal gælde for børn af lønmodtagere på almindelige vilkår, men også skal gælde for børn af freelancere og for selvstændige, og det håber vi ministeren meget snart kommer med et bud på.
Morten Østergaard (RV), 2011-04-12:
Derfor vil jeg ikke trække debatten i langdrag, men blot fra det Det Radikale Venstres side sige, at vi er stærkt optaget af, at der kommer en barselfond for selvstændige, fordi det er afgørende, hvis man vil gøre alle de flotte målsætninger om Danmark som en førende iværksætternation til virkelighed, at der også er mulighed for, at selvstændige kan gå på barsel med en rimelig kompensation.
Vi ved, at det betyder rigtig meget, og at det også set i et ligestillingsperspektiv betyder rigtig meget for kvindelige iværksættere, som jo i den grad bliver ramt af, at der ikke er nogen fornuftige ordninger, som det er nu.
Vi kan næppe nå at lovgive om en barselfond inden sommerferien, men vi kan nå rigtig langt i de politiske drøftelser, og derfor vil vi vende tilbage til det.
Vi havde gerne set, at vi havde været klar til at revidere den nu, så vi ikke skulle udskyde det, men det ser det så ikke ud til at vi når i den her omgang, og så kan det jo blive nødvendigt at udskyde det, men nu må vi først og fremmest få de politiske drøftelser sat i gang.
Helle Sjelle (KF), 2011-04-12:
Der skal slet ikke være nogen tvivl om, at barseludligningsloven er en vigtig sag for os Konservative.
Barseludligningsloven skulle således gerne bidrage til at fremme ligestillingen på arbejdsmarkedet, så både mænd og kvinder får lige muligheder.
Og da det er vigtigt, at loven ikke blot er tomme ord, men også fungerer i praksis, er det af afgørende betydning, at vi får en grundig og gedigen vurdering af konsekvenserne af loven.
Selvfølgelig er det beklageligt – det vil jeg gerne sige – at revisionen af loven endnu en gang bliver udskudt, men da alle parter er bedst tjent med et gennemarbejdet og ordentligt resultat, stemmer vi Konservative for en udskydelse af revisionen af loven.
Vi ser dog frem til, vil jeg gerne understrege, drøftelserne med ministeren allerede her i foråret bl.a. om en barselfond for selvstændige, hvilket er noget, som ligger os meget på sinde.
Eigil Andersen (SF), 2011-04-12:
Hvordan kan man hjælpe små selvstændige erhvervsdrivende og iværksættere i Danmark?
Det kan man gøre på utrolig mange måder, og en af de måder er at forbedre forholdene for de kvinder og mænd, der driver selvstændig virksomhed, og som har brug for barselorlov.
I dag må de nøjes med de rene barseldagpenge fra kommunen, som er på lige godt 100 kr. pr. time.
Det dækker som oftest slet ikke det tab i indtægt, som den selvstændigt erhvervsdrivende har fra sin lille butik eller anden form for virksomhed, når de går på barsel.
Hvis det bliver overført til selvstændige erhvervsdrivende, vil dækningen under barsel blive ca. 160 kr. pr. time, altså en ganske væsentlig forøgelse af dækningen af den mindre selvstændige erhvervsdrivendes indtægtstab.
Da der blev indgået et forlig om barseludligning i slutningen af 2005, aftalte forligspartierne – bl.a. SF – at regeringen i februar 2006, hvilket altså så nu er 5 år siden, skulle fremlægge forslag til modeller for en sådan barselforbedring for selvstændige erhvervsdrivende.
Det er imidlertid ikke sket, og i forbindelse med det forslag, som udskyder lovrevisionen, som er til behandling i dag, er der derfor optaget forhandlinger om, hvordan sådan en model for selvstændige erhvervsdrivende bør se ud efter forligspartiernes mening.
Og det er jo da også på tide, eftersom det skulle have været sket allerede for 5 år siden.
Med hensyn til det her lovforslag kan jeg sige, at for SF’s stillingtagen til udskydelsen af revisionen spiller det bl.a. en rolle, om de forhandlinger om at finde en sådan model lykkes, da sagen som nævnt hidtil har trukket meget voldsomt i langdrag.
Så vil jeg også i den forbindelse nævne, som det også er blevet gjort fra talerstolen, at der er en anden gruppe, som mangler barseludligning, mangler at få lagt et beløb oven i de almindelige barseldagpenge, og det er hele gruppen af freelancere, projektansatte, vikarer og andre korttidsansatte.
Det er en gruppe i vores samfund, som vokser i de her år, og de står i den noget groteske situation, at når de har deres kortvarige ansættelsesforhold hos meget skiftende arbejdsgivere, bliver der indbetalt bidrag til barseludligningsfonden Barsel.dk, men når de går på barsel, kan de ikke få nogen penge udbetalt fra fonden, fordi de typisk, når de har de her korte ansættelser, ikke har en arbejdsgiver i det øjeblik, hvor de skal holde deres barsel.
Der er ikke ret mange arbejdsgivere, som vil ansætte en i fjorten dage, hvor det første, der skal ske derefter, er, at man skal have barselorlov.
Colette L. Brix (DF), 2011-04-12:
Lovforslaget udskyder revisionen af barseludligningsloven til næste folketingssamling.
Der er allerede foretaget en uafhængig evaluering af lovens virkning på udviklingen på arbejdsmarkedet, og de politiske forhandlinger om en eventuel ændring af ordningen er så småt allerede startet.
Vi skal ikke her i dag drøfte, om barseludligningsloven skal ændres eller udvides, men blot tage stilling til, om det først skal være i næste folketingssamling, hvis det skal ske.
Vi finder, at det er nødvendigt at have den nødvendige tid til både at diskutere evalueringen, og om ordningen skal udvides.
Det gælder også de tanker, som der har været om at få selvstændige erhvervsdrivende og freelancemedarbejdere med i ordningen.
Vi skal ikke diskutere dette i salen nu, men om evalueringen skal udskydes, og det støtter Dansk Folkeparti.
Julie Rademacher (S), 2011-04-12:
Mange tak.
Vi er også som Venstres ordfører faktisk hos Socialdemokraterne rigtig glade for, at vi endelig har sat os til forhandlingsbordet igen og har udsigt til også at kunne få lavet en barselordning for selvstændige og for freelancere.
Det er også derfor, at jeg på vores vegne her i dag tilkendegiver, at vi ikke har en endelig tilbagemelding på dette konkrete forslag, men at vi afventer, hvad forhandlingerne måtte bringe.
Vi er nødt til at tage det forbehold, men vi vil se rigtig meget frem til udvalgsbehandlingen, også til de forhandlinger, som der igen er blevet indkaldt til.
Så hermed hverken et klart ja eller et klart nej til en udskydelse af fristen for revision af barseludligningsloven, men vi vil vende tilbage dermed senere i behandlingen.