Bertel Haarder (V), 2011-02-01:
En kvinde, der har anmodet om abort, har ifølge sundhedsloven krav på at blive vejledt, inden aborten foretages – og også bagefter.
Det er regionerne, der har denne forpligtelse, dvs. typisk de behandlende læger, og det er altså en forpligtelse, de har i medfør af sundhedsloven.
Formålet med samtalerne før indgrebet er at give kvinden den nødvendige støtte til selv at træffe sin beslutning: om hun ønsker abort eller at gennemføre svangerskabet.
Støttesamtalen må hverken presse kvinden i retning af at gennemføre eller afbryde svangerskabet.
Støttesamtalen efter et indgreb har til formål at give kvinden støtte til at komme igennem eventuelle psykiske gener som følge af aborten.
Derudover er det fastsat i sundhedsloven, at lægen i forbindelse med en anmodning om abort er forpligtet til at give kvinden vejledning om indgrebets beskaffenhed og dets følger samt om den risiko, der må antages at være forbundet med indgrebet.
Sundhedsstyrelsens vejledning fastsætter også, at lægen under samtalen generelt bør tilstræbe, at den abortsøgende kvinde ikke beslutter sig uden nærmere overvejelser.
Lægen bør gøre kvinden bekendt med, at lovgivningen rummer muligheder for støtte til gennemførelse af svangerskabet og også støtte efter barnets fødsel.
Endvidere kan kvinden gøres bekendt med muligheden for at bortadoptere barnet.
Lægen skal desuden gøre kvinden bekendt med, at hun kan få nærmere oplysninger og anden bistand i forbindelse med svangerskab og fødsel.
Lægen bør også opfordre kvinden til at søge bistand i opholdskommunen, hvis lægen skønner, at personlige, sociale eller økonomiske vanskeligheder er årsag til ønsket om svangerskabsafbrydelse.
I de situationer, hvor anmodningen om abort er fremsat på baggrund af en medicinsk indikation, f.eks. i forbindelse med konstatering af Downs syndrom, det, man tidligere kaldte åndssvaghed, skal kvinden efter sundhedsloven tilbydes oplysning om muligheden for supplerende oplysning og rådgivning fra relevante handicaporganisationer.
I Sundhedsstyrelsens retningslinjer for fosterdiagnostik er det desuden præciseret, at den gravide skal oplyses om muligheden for at tage kontakt til en patienteller handicaporganisation med henblik på information eller rådgivning uden for det sundhedsfaglige regi.
Der er altså i dag allerede fastsat regler, som sikrer, at abortsøgende kvinder kan få vejledning og støtte.
Jeg forstår godt begrundelsen; jeg er sikker på, at vi alle kan gå ind for intentionen med forslaget, nemlig at nedbringe antallet af aborter i Danmark, som stadig er alt for højt.
Det er vigtigt at fokusere på antallet af aborter løbende og hjælpe de enkelte personer eller familier til at træffe den beslutning, som er rigtig for dem.
Sundhedsstyrelsen overvåger løbende udviklingen i antallet af aborter.
Udviklingen i abortkvotienten har overordnet set været faldende siden 1975.
Fra satspuljeaftalerne for årene 1999-2013 er der bevilget 73,2 mio. kr. til forebyggelse af uønsket graviditet og fremme af seksuel og reproduktiv sundhed i forhold til udsatte grupper m.fl.
Af disse midler er omkring 3 mio. kr. anvendt til initiativer, der vedrører støttesamtaler for abortsøgende, fem modelprojekter om rådgivning af abortsøgende, udbredelse og forankring af støttesamtalerne, seminarer om støttesamtaler og lignende.
Mødrehjælpen har bl.a. modtaget støtte til projekter vedrørende gennemførelse af støttesamtaler til abortsøgende kvinder samt kvalificering af læger til at gennemføre disse.
En kortlægning fra 2005 peger på, at et flertal af de kvinder, der har fået abort, ser lægen som en relevant person at drøfte beslutningen med.
Det resultat, sammenholdt med at kun ganske få kvinder har benyttet alternative tilbud, har gjort, at der har været fokus på at styrke rådgivningsindsatsen hos den praktiserende læge.
Der er således fortsat fokus på at fremme den seksuelle sundhed og fokusere på, at uønskede graviditeter forebygges.
Det mener jeg er den bedste vej frem.
En ordning, hvor det gøres obligatorisk for abortsøgende kvinder at have en samtale med en læge eller en anden anerkendt rådgiver, risikerer at skabe en samtalesituation præget af pligt.
Men jeg synes, det er helt rigtigt, at lægerne skal vejlede om indgrebets beskaffenhed, dets følger og risiko, samtidig med at vi tilbyder abortstøttesamtaler både før beslutningen og efter en eventuel abort.
Så de abortsøgende kvinder har krav på at få hjælp og vejledning, i det omfang de ønsker det.
Vi vil helst ikke tvinge kvinder til samtaler, som har karakter af pligt.
Der er jo tilfælde, hvor kvinden er meget afklaret, og hvor det derfor ikke forekommer rimeligt.
Så på den baggrund kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.