Jane Heitmann (V), 2016-02-11:
Tak for ordet.
I dag førstebehandler vi L 112, forslag til lov om ændring af lov om euforiserende stoffer med undertitlen assisteret stofindtagelse.
En af de ting, som et velfærdssamfund bl.a. skal kendes på, er den måde, man tager hånd om de allersvageste borgere på.
Det gælder både stofmisbrugere, hjemløse, prostituerede og i det hele taget de mennesker, som lever på den yderste kant af det etablerede samfund.
Siden 2012 har særlig belastede stofmisbrugere i Danmark kunnet benytte sig af stofindtagelsesrum, og i maj 2015 så den første evaluering dagens lys.
Og der er bestemt positive aspekter, som er værd at fremhæve.
F.eks. har der været flere tilfælde, hvor stofmisbrugere har fået en overdosis, og i den forbindelse er personalet trådt til med hjælp, og ingen er døde af en overdosis i stofindtagelsesrummene.
I forbindelse med driften af stofindtagelsesrummene har der imidlertid vist sig en problemstilling, særlig i Københavnsområdet, for en lille gruppe meget hårdt belastede stofmisbrugere, og det udfordrer både brugere og personale.
Det drejer sig om en lille gruppe hårdt belastede injektionsbrugere, som bl.a. på grund af alvorlige abstinenser ikke selv kan injicere stoffet
, enten fordi de ikke kan se eller kan nå en brugbar vene, eller fordi de er så abstinente, at det ikke er muligt for dem at injicere stoffet ved egen hjælp.
Lovforslaget her skal tilgodese den lille og særlig hårdt belastede gruppe stofmisbrugere ved at gøre det lovligt, at andre kan hjælpe med at injicere stoffet.
Det betyder helt konkret, at en stofmisbruger kan lade en ven eller en veninde, som kan være en sundhedsperson, injicere stoffet for sig.
Det er den enkelte kommunalbestyrelse, som skal give tilladelse til assisteret stofindtagelse, og det skal registreres, hver gang der er tale om assisteret stofindtagelse.
Derfor er det vigtigt at pointere, at vi fra Venstres side i særlig høj grad lægger vægt på, at assisteret stofindtagelse skal ske under skærpet overvågning af kvalificeret personale, og at brugeren er indforstået med, at assisteret stofindtagelse sker på brugerens eget ansvar.
Det skal dermed klart tilkendegives, at man er indforstået med det vilkår, ligesom en sådan tilkendegivelse skal registreres.
Sidst, men ikke mindst, lægger vi også vægt på ud fra et fagetisk perspektiv, at det ikke er personalet i stofindtagelsesrummene, som hjælper, men en udefrakommende person.
Selv om der er flere positive effekter eller aspekter ved stofindtagelsesrum, skal vi fortsat huske at have blik for, hvordan vi bedst muligt enten kan hjælpe misbrugere ud af deres misbrug eller skabe de bedst mulige livsbetingelser for den gruppe af misbrugere, som er særlig hårdt belastet.
For os i Venstre er alle borgere ligeværdige og har krav på omsorg og respekt, og vi ønsker at nedbringe dødeligheden blandt personer med stofmisbrug.
Hurtig behandling og behandlingsgaranti samt frit valg mellem godkendte offentlige og private behandlingstilbud er nogle af de initiativer, som er iværksat de seneste år for at hjælpe og motivere stofmisbrugere ud af deres misbrug.
Vi ved, at alt for mange stofmisbrugere lever livet farligt med risiko for urene stoffer, en overdosis, kriminalitet, hjemløshed eller prostitution som faste følgesvende.
Og vi har en forpligtigelse til at forsøge at hjælpe disse mennesker tilbage til livet.
En af brugerne af lægeordineret heroin giver i evalueringen af netop den ordning udtryk for følgende: Jeg har fået livet tilbage.
Evalueringen angiver bl.a., at sidemisbrug og kriminalitet er faldet for brugerne af ordningen, altså i forbindelse med lægeordineret heroin, og det er også positivt.
Fra Venstres side kan vi fuldt og helt bakke op om det lovforslag, som er fremsat.