Jan E. Jørgensen (V), 2012-05-08:
Socialdemokraterne var med til at sende blasfemiparagraffen til nærmere undersøgelse i Straffelovrådet.
Vil Socialdemokraterne være villige til at gøre det samme med racismeparagraffen?
Altså, det er jo ikke sådan, at fordi vi sender noget til udtalelse i Straffelovrådet, siger vi dermed også, at vi vil gå ind og ændre tingene.
Men hvis nu jeg havde ret i noget af det, jeg sagde i min ordførertale om, at der i hvert fald er en risiko for, at racismeparagraffen gør mere skade end gavn, ville det da være rart at få belyst.
Vil Socialdemokraterne være med på en sådan undersøgelse?
Lige så højt vi i Venstre elsker ytringsfrihed, lige så dybt hader vi racisme, og det er et dilemma, hvordan man bedst kæmper for ytringsfrihed og samtidig kæmper mod racisme.
Det er en svær debat, og Venstre er derfor ikke klar til at stemme for beslutningsforslag nr. B 60 om at fjerne blasfemiparagraffen, slække på racismeparagraffen og injurieparagraffen samt gøre det lovligt under visse omstændigheder at medvirke til terrorisme.
Men vi er klar til en fordomsfri debat på et oplyst grundlag, og derfor ser vi gerne, at Straffelovrådet – der jo allerede vurderer blasfemiparagraffen – sættes til at vurdere racismeparagraffen og injurieparagraffen.
Vi tager dog fuldstændig afstand fra enhver form for lovliggørelse af medvirken til terrorisme.
Venstre er Danmarks liberale parti, men ikke Danmarks eneste liberale parti, og som liberale er vi fælles om at sætte ytringsfriheden højt.
Vi må aldrig tvinge en mening til tavshed, for som John Stuart Mill skrev i 1859: Hvis den pågældende mening er rigtig, mister vi muligheden for at komme sandheden nærmere.
Hvis den omvendt er forkert, mister vi en lige så vigtig mulighed for at bekræfte og vitalisere sandheden gennem konfrontation med dens modsætning.
Selv ikke den mest liberale kan dog støtte ubegrænset ytringsfrihed.
Hvis jeg under finanslovdebatten fortæller politiet, at jeg har lagt en bombe her i Folketingssalen, kan jeg ikke dække mig ind under ytringsfriheden.
Der er med andre ord en grænse for, hvilke ytringer jeg lovligt kan fremsætte, hvilket forslagsstillerne er enige i, for der står i beslutningsforslaget, at det fortsat skal være ulovligt at fremsætte trusler samt nedværdigende og forhånende ytringer mod visse grupper, hvis det kan forstyrre den offentlige orden.
Det er Venstre enig i, for man kan godt være liberal, selv om man går ind for begrænsninger i ytringsfriheden.
Debatten i dag handler således om, hvor grænsen mellem lovlige og ulovlige ytringer konkret skal gå, og ikke om, hvorvidt samtlige ytringer skal være lovlige.
Det foreslås at ændre racismeparagraffen, så den kun omfatter ytringer, der kan føre til en forstyrrelse af den offentlige orden.
Forslaget begrundes bl.a. med, at danskerne gennem årene er blevet mere tolerante over for indvandrere.
Vi ved imidlertid ikke, om racismeparagraffen er en medvirkende årsag til denne udvikling, og om bestemmelsen har modvirket, at personer forhånes på baggrund af race, nationalitet eller tro.
På den anden side ved vi heller ikke, om racismeparagraffen gør mere skade end gavn.
Her risikerer vi, at domstolen giver udtalelserne det blå stempel.
I det hele taget er Venstre bekymret for, at kriminaliseringen fjerner fokus fra indholdet af en ytring til retten til at fremføre ytringen.
I stedet for eksempelvis at diskutere Lars Hedegaards dybt ubehagelige generaliseringer af muslimer, diskuterer vi i stedet hans ret til at fremkomme med ytringerne.
Under alle omstændigheder kan straffeloven ikke stå alene.
Den væsentligste kamp mod diskrimination må foregå på frihedens vilkår gennem debat og oplysning.
Straffeloven er nemlig ikke egnet til at påvirke de holdninger, der ligger til grund for intolerance.
Men straffeloven kan være et nødvendigt værn for at beskytte personer, der udsættes for grov diskrimination, i hvert fald hvis det fører til trusler og vold.
Ellers risikerer vi, at debatten kører af sporet og kommer til at handle om at fremme racisme i stedet for at handle om at fremme ytringsfrihed.
I forhold til blasfemiparagraffen afventer vi Straffelovrådets udtalelse.
Vi har tidligere været imod en afskaffelse, men vi er parate til at drøfte, om paragraffen stadig er nødvendig, eller om den kan undværes – eventuelt i sammenhæng med en ændring af racismeparagraffen og injuriebestemmelserne.
Hvad angår terrorparagraffen, mener vi, at straffelovens § 114 e er afvejet i forhold til respekten for en fri presse.
Vi accepterer ikke terrorfremmende virksomhed, heller ikke i dens mere subtile former.
Der er privat påtale, og man er derfor nødt til at gå til en advokat, hvilket jo afholder mange fra at gå videre med deres sag.
Venstre stemmer som sagt imod beslutningsforslaget, men vi er ikke modstandere af at styrke ytringsfriheden, for ytringsfriheden er under pres, hvilket vi desværre fik bekræftet så sent som i sidste uge.
Øksemanden, der overfaldt Kurt Westergaard, angreb jo ikke bare et medmenneske.
Han angreb også ytringsfriheden og dermed fundamentet for vores demokrati.