Karen Ellemann (V), 2016-04-29:
Tak for det, formand.
I beslutningsforslag B 106 foreslås det, at regeringen ophæver kravet om forældrebetaling i forbindelse med anbringelse af børn og unge.
Ophævelse af forældrebetaling begrundes for det første med, at anbringelse er en samfundsopgave, som forældre til anbragte børn og unge derfor ikke bør betale for.
Derudover peges der på at fritage forældrene for betaling, da betaling kan være en hindring for et godt samarbejde mellem familierne og kommunen.
Og endelig argumenteres der for ophævelse af forældrebetalingen med, at betalingsreglerne er komplekse og ressourcekrævende for kommunerne at administrere, samt at der er store kommunale forskelle, med hensyn til om der overhovedet opkræves betaling fra forældrene.
Regeringen er enig i, at der er behov for at se reglerne efter, for der er både tale om meget komplekse regler og om regler, som administreres meget forskelligt i kommunerne; det skal vi have gjort noget ved.
Det er faktisk også årsagen til, at der er et større forberedelsesarbejde i gang i Social- og Indenrigsministeriet, som netop ser på behovet for ændringer på området.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til lige at beskrive de regler, som ligger til grund for den her debat, og jeg må starte med at sige, at jeg oplever det, som at der har været en del misforståelser i medierne af, hvad de her regler siger.
De gældende regler bygger på det princip, at alle forældre ikke alene har en omsorgspligt over for deres børn, men også har en økonomisk forpligtelse, og det gælder også, selv om ens børn er anbragt uden for hjemmet.
Derfor er udgangspunktet i de gældende regler, at alle forældre med en indkomst over et vist beløb har pligt til at bidrage til deres børns forsørgelse økonomisk.
Og det mener jeg grundlæggende er et rigtigt udgangspunkt.
Det gælder f.eks., hvis opholdet har et udpræget behandlingssigte, som det hedder, eller hvis en fritagelse i særlig grad har en betydning for forældrenes medvirken til at gennemføre støtte til barnet.
Det har også betydet, at der har været forvirring om, hvorvidt forældrene skal betale for deres børns eventuelle behandling på et anbringelsessted, f.eks. i forhold til et barn med handicap.
Der er ikke i reglerne tale om, at forældrene skal betale for den behandling, som et barn måtte have behov for, under anbringelsen.
Reglerne om forældrebetaling drejer sig udelukkende om den grundlæggende økonomiske forpligtelse, som alle forældre har, til at bidrage til deres børns forsørgelse, og jeg synes faktisk, at det er et ganske rimeligt princip, at forældre stadig skal bidrage økonomisk til deres barns opvækst, selv om barnet er anbragt uden for hjemmet, for de er stadig barnets forældre og opretholder forældremyndigheden, og de har både et omsorgsmæssigt og et økonomisk ansvar, selv om barnet i en kortere eller længere periode ikke kan bo hjemme.
Det er også det, som jeg vil tage udgangspunkt i, når reglerne eventuelt skal ændres.
Samtidig er det også vigtigt for mig, at reglerne bliver administreret på en ordentlig og rimelig måde, og at der skal være en klar grænse for, hvor meget der kan opkræves.
Det betyder, at vi skal sikre en langt mere ensartet anvendelse af reglerne.
Jeg synes ikke, der skal være så store forskelle på tværs af kommunerne, sådan som vi kan konstatere der er i dag.
Men både for kommuner og borgere er det vigtigt, at de økonomiske konsekvenser af eventuelle ændringer er helt klarlagt, før vi så beslutter os, og det er det arbejde, der så er i gang nu.
Når det arbejde er færdigt, og det forventer jeg at det bliver her inden udgangen af året,
jamen så vil jeg så overveje, når man har det overblik, hvilke ændringer der måtte være behov for.
Ja, det er et arbejde, som jeg egentlig selv gerne havde set kunne være afsluttet lidt hurtigere, men jeg får den melding, at det altså er et grundigt forarbejde, der er i gang nu, og derfor må vi så have en diskussion om, om det kan gøres hurtigere, eller om det er nødvendigt.
For der er jo ikke nogen, der ønsker nogle forhastede løsninger.
Men afslutningsvis: Ja, jeg er enig i, at vi skal se på det her og vi skal gøre det på en ordentlig måde.
Det, som vi arbejder på, er at få lavet en gennemtænkt, grundig løsning.
Udgangspunktet for de eventuelle ændringer vil så være, at reglerne skal være klare og lette at administrere for kommunerne, men også at vi fastholder det grundlæggende princip om, at forældrene både har en omsorgspligt og en økonomisk forpligtelse for deres børn.
På den baggrund kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.
, og i de tilfælde, hvor man af den ene eller den anden grund er i en situation, hvor ens barn i en kortere eller længere periode er anbragt uden for ens hjem, er det i min optik stadig helt rimeligt, at der også er en grad af forældrebetaling for det ophold.
Jeg ser det egentlig som to sider af samme sag, for den omkostning, det er, at barnet er anbragt det pågældende sted, er man medbidragyder til.
Jeg mener ikke, man kan tale om, at det er dobbelt husførelse i den forstand, for det er jo egentlig ikke det, forældrebetalingen repræsenterer.