Pernille Skipper (EL), 2012-02-24:
Det er jo svært ikke at forholde sig til sagen om Roj TV, når vi diskuterer det her forslag.
Det er jo svært ikke at have en holdning til en så principiel dom, når vi nu står med et beslutningsforslag, som er fremsat i netop den anledning, og i hvis bemærkninger dommen omtales.
Beslutningsforslaget handler selvfølgelig om, hvorvidt man generelt skal kunne frakende rettigheder hos juridiske personer.
Det vil jeg komme tilbage til lige om lidt.
Men først vil jeg starte med at sige, at det jo er klart, at en så principiel dom giver anledning til at diskutere, om lovgivningen nu er, som vi i Folketinget gerne vil have den.
Den giver anledning til at diskutere, om der skal lovændringer til.
Efter min mening og efter Enhedslistens mening er den her dom et udtryk for en uklarhed i vores terrorlovgivning.
Det synes jeg man kunne høre på justitsministeren tidligere i dag, nemlig at der blev sagt, at det er en generel gennemgang.
Vi skal selvfølgelig se generelt på det her område, og så håber jeg selvfølgelig også, at det indebærer en vurdering af, om vi måske ikke nu har fået en lovgivning, som griber for hårdt ind i vores ytringsfrihed, vores informationsfrihed og vores pressefrihed.
For som det også er blevet sagt fra den her talerstol, er det altid en afvejning, når vi skal bekæmpe terrorisme, hvor langt vi vil gå i indskrænkningen af borgernes frihedsrettigheder, indskrænkningen af vores grundlæggende menneskerettigheder.
Vi har med den her dom set, at loven er temmelig uklar.
Det har bl.a. medført, at der er et satellit-tv-selskab, som egenhændigt har besluttet sig for, at de simpelt hen er for bange for den danske terrorlovgivning til, at de kan fortsætte med at udbyde et sendesignal, på trods af at tv-stationen stadig væk har sin sendetilladelse.
Vi har set, at Danske Bank i en selvtægtsagtig stemning har indefrosset tv-stationens midler og sagt, at de simpelt hen er bange for at give stationen dens egne penge, fordi de er bange for at blive stillet til ansvar i henhold til terrorlovgivningen.
Jeg synes, det giver anledning til at se på, om vores terrorlovgivning er blevet for uklar, om den griber for meget ind i vores grundlæggende menneskerettigheder.
Når dommen her så også handler om, at tv-stationen er blevet dømt for at være for ensidig, efter at domstolen har kigget på nogle udvalgte udsendelser og sagt, at man her tager for mange holdninger med fra den organisation, der hedder PKK, så griber vi virkelig grundlæggende ind i pressefriheden, og det betyder, at selv tv-stationer som TV 2 og Danmarks Radio kan være i fare for at blive for ensidige, hvis de kommer til at sende holdninger fra den anden side, altså fra dem, som flertallet i Danmark ikke er enig med.
Det fører mig over til at tale om lige præcis det her beslutningsforslag.
For når det handler om at lukke radio- eller tv-stationer på en sådan baggrund, mener vi i Enhedslisten, at det er rigtig vigtigt, man gør det på et bredt grundlag, fordi pressefriheden er så vigtig i vores samfund.
Det er ikke særlig bredt.
Men Radio- og tv-nævnet har faktisk tidligere taget stilling til et langt bredere udsnit af tv-stationens sendeflade og har dermed sagt, at der ikke var noget at komme efter.
Det mener vi er rigtig, rigtig vigtigt.
Når man skal lukke tv-stationer, skal man gøre det på et bredt grundlag.
Samtidig, som der også er blevet sagt her, kan det at frakende juridiske personer en rettighed hurtigt have den effekt, at de fysiske personer, der står bag selskabet, kan gå ud og oprette et nyt selskab.
Derfor kan Enhedslisten ikke støtte forslaget.