Per Clausen (EL), 2014-04-30:
Der er to ting med det her forslag, der jo umiddelbart for Enhedslisten lyder fornuftigt og positivt.
Det første er det grundsynspunkt, at man skal sikre sig, at vi har kapacitet til at bortskaffe de farlige affaldsstoffer, som vi selv producerer.
Det er vi helt enige i.
Vi deler også SF's ordførers overvejelser om, at det ville være fornuftigt, at vi i den sammenhæng også medvirkede til at udvikle nye teknologiske løsninger, der så kunne leve op til det ønske, som Det Radikale Venstres ordfører gav udtryk for, nemlig at man i større udstrækning skulle genanvende affald, også når det indeholder farlige stoffer.
Den anden ting i det her lovforslag, som jeg også synes er rigtig god at få frem, er erkendelsen af, at hvis man overlader det her til markedskræfterne, kan det få alvorlige og katastrofale konsekvenser.
Jeg er glad for, at den omfatter alle partier i Folketinget fra Liberal Alliance og i hvert fald, hvad det angår, også til Enhedslisten.
Det er en rigtig god og sund erkendelse, som har bredt sig på det her område, og som jo nok også kunne tages i anvendelse på andre områder.
Det er et brud med den tale, man traditionelt møder, når man ser aftaler, som indbefatter regeringspartierne og Venstre og Konservative og Liberal Alliance, men det erkendes her, og det er godt set.
Så kommer vi til det konkrete forslag.
Og der er vi jo i den situation, at når man foreslår en løsning, som handler om, at man skal give et ukendt millionbeløb til et ikke helt ukendt firma for at løse den her opgave, så er jeg ikke helt sikker på, det er den rigtige model og den rigtige løsning.
Det er jo også sin sag at stemme for et lovforslag, hvor der om udgifterne står, at det vil man finde ud af, når det har været i udbud.
Og så kan man i øvrigt, hvis man læser bemærkningerne til lovforslaget og de papirer, der i øvrigt er i sagen, konstatere, at udbuddet formentlig omfatter halvandet firma.
Jeg har godt set, at Dansk Industri anbefaler, at man tilrettelægger det sådan, at små virksomheder, der ingen ekspertise har på området, også kan få mulighed for at byde ind.
Det er vist, hvad man kalder et forsøg på sådan at lade, som om man vil sikre konkurrence.
Der vil jeg sige, at vi sådan set er ret til bekymrede i Enhedslisten for, hvad de økonomiske konsekvenser af det kan være.
Desværre fremlægges sådanne argumenter, sådan en baggrund og sådan en analyse ikke i lovforslaget, og så vidt jeg er informeret, er den tværministerielle arbejdsgruppes arbejde præget af det hemmelighedskræmmeri, som man sådan undertiden kan dække sig ind under, når det handler om lovforberedende arbejde.
Det ville jo have været rart, hvis vi i den her sag havde en rapport, som klart redegjorde for problemet og udfordringens omfang, og som redegjorde for, hvordan vi fik den miljømæssigt og økonomisk set bedste løsning.
Det har vi sådan set ikke fået noget som helst kvalificeret svar på i det her.
Hvis man nu ser på de bestemmelser og det regelsæt, der skal sikre, at virksomheder ikke misbruger den rigtig, rigtig dårlige situation, Danmark har bragt sig selv i ved ikke at have en kapacitet, som man kan stille til rådighed for at løse den her udfordring – f.eks. ved at kommunerne havde bevaret kontrollen med det, der engang hed Kommunekemi – så ser man jo det sædvanlige bureaukratiske miskmask, som vi har set inden for telesektoren, når det handler om at overlade det til en privat virksomhed at løfte en opgave, som det offentlige burde løfte.
Og efterfølgende forsøger man så at forhindre, at det økonomiske monopol, virksomheden kommer til at sidde på, bliver misbrugt.
Det fører til ganske omfattende bureaukrati, ganske indviklede regler, og man kan selvfølgelig godt have den forhåbning, at det så lykkes.
Men det spørgsmål, man må stille sig selv, er, hvordan man – når man er færdig med at have det her i udbud og færdig med at gennemføre den nødvendige kontrol af det – sikrer, at man ikke kommer til at betale for meget.
Det er meget sindrigt beskrevet, hvordan man skal undgå det, og vi takker for det grundige arbejde, for det har øget beskæftigelsen blandt akademikere, og det er jo ikke nogen dårlig ting i sig selv – administrationen af loven vil formentlig have samme effekt, og det er selvfølgelig endnu mere positivt.
Men jeg har sådan set så meget respekt for akademikere, at jeg synes, at de skal bruge deres arbejdstid på nyttigt arbejde.
Så i udgangspunktet er vi skeptiske over for den her løsningsmodel.
Vi vil stille en række spørgsmål i udvalgsarbejdet for at finde ud af, dels om man kan sikre, at de rigtig gode og fornuftige miljømæssige overvejelser, der kom fra Det Radikale Venstre, SF og Socialdemokraterne, bliver til noget, dels for at sikre os, at det her faktisk er den økonomisk mest fornuftige løsning, så vi ikke bare vælger en løsning, hvor vi betaler et privat firma, fordi det er mest opportunt at gøre sådan for tiden, eller fordi det var det, man kunne blive enige om blandt forligspartierne, fordi det måske for nogle er vigtigere at sikre indtægter til private virksomheder, end at det offentlige får den billigst mulige løsning.