runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-11-28:
Jamen jeg synes ikke, jeg fik svar på det spørgsmål, jeg stillede Det Radikale Venstre, som jo er det parti, som fru Ida Auken tilhører nu: Er det ikke rimeligt?
Altså, kan De Radikale ikke støtte, at man giver en chance, der hedder 6 måneder, når nu alle på området, alle parterne siger: Det her kan vi faktisk godt håndtere; hvis vi får denne arbejdsro 6 måneder, vil vi gerne komme med et bud på, hvad det er, der skal ske, så alle kan blive enige om det?
Så kan det godt være, der er gået for lang tid forud i processen – det vil jeg sådan set ikke afvise, det har ordføreren ret i.
Men hvorfor er det, man fra Det Radikale Venstres side ikke kan støtte den her timeout på 6 måneder?
Det sker der jo ikke alverden ved.
Det er jo faktisk en sund proces.
Ida Auken (RV), 2014-11-28:
Jamen jeg er da helt sikker på, at erhvervs- og vækstministeren godt vil tage en dialog med branchen.
Ordføreren kan jo selv spørge ministeren, når han kommer op på talerstolen.
Henning Hyllested (EL), 2014-11-28:
Nej, det kan man jo ikke påstå.
Omvendt må man jo sige, at branchen har haft deres chance.
Det var også det, jeg var inde på i min ordførertale.
Branchen har haft chancen, og et eller andet sted har man misset den.
Men det skal jo ikke få nogen til at sige: Desværre, der var et skud i bøssen, og det lykkedes ikke.
Det er jo derfor vi siger: Tag nu handsken op eller tag imod den fremstrakte hånd, for nu at bruge det sprog, og få snakket med branchen igen.
Det er derfor, vi forbeholder os vores indstilling til det her lovforslag.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-11-28:
Det har rejsebranchen inklusive repræsentanter fra Forbrugerrådet jo forsøgt med en samlet henvendelse, ja sågar Dansk Cyklistforbund er medunderskrivere på henvendelsen.
Og det svar, der er kommet fra ministeren, er: Det er imidlertid min opfattelse, at interessenterne på rejseområdet står langt fra hinanden i forhold til denne problemstilling, så på den baggrund er det min holdning, at det fortsat er mest hensigtsmæssigt at fremsætte forslag til ændring af lov om en rejsegarantifond som planlagt.
Mener hr. Henning Hyllested, at erhvervsministeren tager imod en fremstrakt hånd med det svar?
Henrik Sass Larsen (S), 2014-11-28:
Jeg vil nu nok mene, at der findes eksempler i forsikringslovgivningen på, at det er obligatorisk, at man skal forsikre sig, herunder eksempelvis have en ansvarsforsikring, når man skal føre bil.
Så jeg tror nok, at man kan finde en række eksempler på, at vi fra samfundets side har sat det krav.
Det er jo helt frivilligt.
Vi åbner jo bare op for muligheden for, at man kan få lov til – enkelt og billigt – at konkurssikre sig.
Man kan lade være, hvis man ikke ønsker det.
Men vi vil bare give muligheden til nogle flere end i dag, fordi det har vist sig, at der er en lang række, der ikke er omfattet af det, som følge af at rejsemønstrene og den måde, vi handler på på nettet, har ændret sig.
Det er det, der er baggrunden for det.
Jeg skulle mene, at det da burde være meget i Liberal Alliances ånd.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-11-28:
Jeg bliver nødt til lige at rette ministeren, som i sin tale kom til at sige, at Liberal Alliance ikke mener, at der er behov for nogen forsikringsordning her.
Det er der jo på de fleste områder, hvor vi mennesker kan blive ramt af ulykker, som vi ikke selv er skyld i.
Nogle af de ulykker er meget større end det, at det flyselskab, som vi har booket en rejse hos, går konkurs.
Det er en meget større ulykke, hvis man kører galt med en bil, der er 250.000 kr. værd.
Så tegner folk en forsikring for den bil.
Det er også en meget større ulykke, hvis ens hus brænder ned.
Det gør de helt af sig selv.
Der er ingen lovgivning om, at de skal det.
Der er ingen lovgivning om, at de f.eks. skal tegne en kaskoforsikring på en bil.
Vi bør også kunne have tiltro til, at folk kan gøre det her.
Tilbuddet findes allerede.
Det er sådan set bare det, vi siger.
Folk må selv tegne den forsikring, de ønsker at tegne.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-11-28:
Nej, vil jeg sige til hr. Jan E. Jørgensen, det er jo ikke sådan, at en eller anden organisation skal have lov til at diktere, hvornår jeg fremsætter lovforslag i Folketinget, og om jeg gør det eller ej.
Så derfor vil jeg sige i forhold til deres anmodning om, at jeg skal pille et lovforslag af i Folketinget, når jeg i øvrigt også har en aftale med hr. Jan E. Jørgensens parti om at fremsætte det, at det ikke er noget, jeg gør.
Det gør jeg ikke bare sådan lige.
Men jeg siger ja til – og det gør jeg – at tage et møde med branchen og drøfte med dem, også konstruktivt, om man kan nå frem til en løsning.
Det gør jeg – i samme ånd som jeg siger, at man ikke skal diktere, hvornår vi har lovprogrammer på, og om vi skal have dem eller ej.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-11-28:
Altså, der må jeg så henvise til det brev, som ministeren selv har sendt den 10. november 2014 – han har i hvert fald selv underskrevet det.
Der står: Tak for jeres henvendelse og interesse for problemstillingen.
Henvendelsen giver udtryk for ...
Det er imidlertid min opfattelse, at interessenterne på rejseområdet står langt fra hinanden i forhold til denne problemstilling ...
På den baggrund er det min holdning, at det fortsat er mest hensigtsmæssigt at fremsætte forslag til ændring af lov om en Rejsegarantifond som planlagt.
Det er jo ikke rigtigt, at ministeren har sagt: Lad os da sætte os ned og snakke om det.
Det her er da en kold klud i ansigtet, en afvisning af en fremstrakt hånd.
Det kan da ikke tolkes anderledes.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-11-28:
Nej, jeg kan ikke bekræfte, præcis hvordan møderne er foregået i udvalget, for de møder har jeg ikke deltaget i.
Jeg har fået en tilbagemelding om, at man i branchen ikke kunne blive enige.
Jeg har fået at vide, at positionerne var fastlåste: På den ene side ønskede flyselskaberne, at der ikke skulle være nogen ordning, og på den anden side ønskede forbrugerorganisationerne, at det skulle være en obligatorisk ordning, hvor vi skulle opbygge en stor fond.
Og det var ikke muligt at opnå et kompromis om det.
At mine dygtige embedsmænd så skruer et eller andet kompromis sammen, som trods alt er et fremskridt, skal de ikke lastes for.
Sådan skal det ikke være.
Så vil jeg bare sige til det der med, at jeg nu vil tale med dem: Jeg har villet tale med dem hele tiden.
Det har jeg i min kalender, og det har jeg svaret prompte på i det øjeblik, jeg fik brevet om det.
Så der er arrangeret et møde om det.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-11-28:
Det er da dejligt, at ministeren nu vil tale med branchen.
Det synes jeg er godt og positivt.
Det brev, jeg henviser til, er et brev fra den 3. november 2014 afsendt af Rejsegarantifonden, som jo er dem, der skal administrere hele det her.
Der er repræsentanter for SAS, HK Service Hovedstaden, Dansk Cyklist Forbund, Forbrugerrådet Tænk, Dansk Luftfart, Dansk Industri, Rejsearrangører i Danmark og Danmarks Rejsebureau Forening.
Og det, man skriver, er bl.a.: »Lovforslaget afspejler på ingen måde det udvalgsarbejde, der pågik i 2. halvår af 2013 og 1. halvår af 2014, hvilket er særdeles utilfredsstillende.«
Den model, lovforslaget afspejler, har ikke været drøftet i udvalget, men blev præsenteret for udvalget af regeringens repræsentanter på et tidspunkt, hvor udvalgsarbejdet for længst skulle have været afsluttet, men hvor der igennem flere måneder ikke havde været afholdt møder.
Derfor synes jeg måske nok, det er lidt flot at sige, at det hele skyldes branchen, der ikke kunne nå til enighed.
Kan ministeren bekræfte, at det er det forhandlingsforløb, der har været i udvalget?
Brian Mikkelsen (KF), 2014-11-28:
Der er brug for klarere, mere tydelig lovgivning på området, for hvad er de udfordringer, vi har?
Ja, vi skal have en bedre forbrugerbeskyttelse, end der er i dag, på området.
Det er også vigtigt, synes jeg, fra politisk side, at der sker en form for udligning i konkurrenceforvridningen mellem de selskaber, som vi ved vil betale, og også i forhold til rejsearrangører.
Så bør der også være en fornuftig, rimelig fordeling af omkostningerne, når man taler om de administrative udfordringer, der er, også i forhold til forslaget her for hjemmesidens vedkommende, og så skal det selvfølgelig være et enkelt system for forbrugerne.
Man lytter overhovedet ikke til branchen og til aktørerne.
Man vælger jo en løsning, som alle aktører er imod.
Så er det jo forunderligt, at man nedsætter et udvalg, som skal diskutere tingene, og så lytter man slet ikke til, hvad der bliver sagt.
Man får ikke med det her system et mere enkelt system.
Man får heller ikke en mere rimelig konkurrencesituation, så derfor bør det altså være en ommer i det her tilfælde, en ommer forstået på den måde, at vi fra konservativ side mener, at der er brug for lovgivning på det område.
Vi mener også, at der skal være en obligatorisk ordning for alle rejsende, men vigtigst af alt skal det være administrativt enkelt, og så skal der være en lige konkurrence mellem rejsearrangører og rejseselskaber på det her område.
Så Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-11-28:
Lovforslagets overordnede formål er at udvide den nuværende ordning for konkursdækning af flypassagerer.
Liberal Alliance er ikke overbevist om, at fordelene ved en statslig ordning er større end de skadesvirkninger, som ordningen medfører.
Flyselskaber er ikke ensartede virksomheder.
Nogle er veldrevne, andre er drevet dårligt.
Nogle har lav risiko og høj egenkapital, andre har høj risiko og store lån.
Ordningen skaber derfor de perfekte forhold for det problem, som man på engelsk har kaldt moral hazard.
Alle dygtige flyselskaber taber på ordningen, og alle dårlige flyselskaber vinder på ordningen.
Den nuværende ordning rammer også forbrugerne.
Flyselskaberne kan kun hente kapital et sted, hos forbrugerne.
Når konkurser skal dækkes, rammes forbrugerne derfor af højere priser.
Liberal Alliance noterer sig også, at et mindretal i det udvalg, som arbejdede forud for lovforslaget, ønskede ordningen helt afskaffet.
Det er nemlig langtfra givet, at staten er bedst til at løse behovet for konkursdækning.
Allerede i dag findes flere private alternativer.
Eksempelvis dækkes forbrugere af en garantiordning, hvis rejser købes med visse betalingskort, f.eks. et MasterCard eller et American Express.
Det konkrete lovforslag, vi behandler i dag, løser ikke nogen af de nævnte problemer.
Tværtimod søger forslaget at indlemme flere selskaber og forbrugere i ordningen, og derfor kan Liberal Alliance ikke støtte lovforslaget.
Henning Hyllested (EL), 2014-11-28:
Ministeren må jo selv svare på, om han mener, det er en fremstrakt hånd, eller hvad det er.
Hvis det ikke er en fremstrakt hånd, må vi jo hjælpe på vej og sige: Jamen vi synes, vi skal betragte det som en fremstrakt hånd.
Så kan man jo altid stå og vurdere, om de så skal have en chance mere.
Det er efter vores mening ikke godt at gennemføre en lov, som ikke har, hvad skal man sige, bare nogenlunde opbakning i branchen.
Men jeg må også stadig væk sige, at for Enhedslisten er det afgørende, at der sker en forbedring af forbrugerbeskyttelsen, og det mener vi ikke der gør med det her lovforslag.
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-11-28:
Jamen det lyder jo flot, når ordføreren siger, at De Radikale og regeringen vælger at sætte forbrugerne i centrum, men de er jo sat i centrum af orkanens øje, for mange af dem forstår jo sådan set ikke, hvad det er for et produkt, de køber.
Det er jo et af de helt store problemer med det her, at det er uigennemskueligt.
Allerede i dag er rigtig mange af dem, der køber en flybillet og tager ud på en rejse, dækket af forskellige sikringsordninger og fradragsmodeller, hvis rejserne koster over et vist beløb osv.
Der er rigtig mange steder, hvor man er dækket.
Folk er også dækket, hvis de har tegnet individuelle forsikringer.
Nu kommer der så et nyt produkt, hvormed man så risikerer, at man skal til at blive endnu mere forvirret.
Og det er jo det, der er en af de helt store udfordringer ved det her.
Så siger ordføreren: Jamen altså, det har været til stor debat igennem 2 år hos de forskellige aktører.
Det er fuldstændig korrekt.
Men så vil jeg gerne spørge ordføreren – efter vi har fået et brev via ministeren den 3. november, hvor man beder om 6 måneder – hvad den helt store udfordring egentlig er i så at prøve at give dem de 6 måneder til at komme med forslag.
Så er der jo faktisk en slutdato på den arbejdsopgave.
Frem for at sidde måske 3 år er det trods alt bedre at sidde i 2 år og 6 måneder.
Og ellers kan vi få vedtaget en lov, som viser sig ikke at være hensigtsmæssig, ikke at du, ikke at være korrekt, og så skal vi til at ændre på den igen om et år
f.eks. Hvorfor er det, at De Radikale ikke være med til at give aftaleparterne den her ekstra chance?
Ida Auken (RV), 2014-11-28:
For Radikale Venstre er det afgørende, at vi finder en løsning, som for forbrugeren – og der synes vi faktisk det er i orden at sætte forbrugeren i centrum – er den billigste.
Og det er altså billigere at få en løsning til omkring 20 kr., end det er at skulle gå ud og give 120-130 kr.
Og så kommer konkurrencen selvfølgelig til at gå på, hvad billetpriserne kommer ned på i den anden ende, når vi ved, at selskaberne også skal lægge noget oveni til konkursdækning.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-11-28:
Nej, det er ikke billigere.
Det er ikke billigere, når den her forsikringsordning skal dække hen over hele branchen.
Hvis der f.eks. er tale om et flyselskab, som er stort og velkonsolideret og som har en stor egenkapital, er der en meget lille omkostning ved at forsikre mod konkurs for det flyselskab.
Hvis der omvendt er tale om et meget uansvarligt flyselskab med stor forgældelse osv., er det meget dyrt at forsikre mod konkurs i det selskab.
Når man rubricerer det hele, bliver det én stor mellemvare, og så risikerer man i øvrigt, at de uansvarlige nasser på de ansvarlige, og det gør det hele dyrere.
Så det er ikke billigere – det er, at man får nogle til at betale for nogle andre.
Karin Gaardsted (S), 2014-11-28:
Det kan jeg faktisk ikke svare på, men det kan også være noget af det, som vi lige samler op på, når vi laver vores udvalgsarbejde.
For vi er faktisk interesserede i, at vi får lavet en ordning, som er meget bedre for forbrugerne, end den er i dag.
Så vores ønske med det lovforslag her er at lave en styrkelse, ikke at lave noget, der er besværligt eller dumt eller ikke kan accepteres af nogen som helst.
Men det er dog et skridt i den rigtige retning.
Henning Hyllested (EL), 2014-11-28:
Er det ikke noget med, at nu har ministerierne jo været kraftigt repræsenteret i dette udvalg.
Er det ikke sådan, at flertallet faktisk er fremkommet, ved at ministerierne har haft indflydelse på tingene?
Karin Gaardsted (S), 2014-11-28:
Det indrømmer jeg blankt herfra.
Henning Hyllested (EL), 2014-11-28:
Fru Karin Gaardsted henviser til, at lovforslaget er fremsat på baggrund af et flertal i udvalgsarbejdet.
Hvori består det flertal?
Hvem indgår i det flertal?
Karin Gaardsted (S), 2014-11-28:
Det vil jeg gerne svare på.
Ja, det ville jeg, hvis jeg var det mindste usikker på, om det flyselskab, jeg havde valgt, nu også var et validt flyselskab.
Så ja, det ville jeg nok gøre.
Men jeg siger her fra talerstolen i dag, at vi i vores udvalgsarbejde vil gøre alt, hvad vi kan, for at gøre det her så smidigt som overhovedet muligt.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-11-28:
Jeg spurgte jo sådan set, om ordføreren selv ville gå ind på en anden hjemmeside og læse, hvad den omfatter, og indtaste sine persondata og rejsedata, angive bookingidentifikation, give kreditkortoplysninger, vente på en bekræftelse og så betale 20 kr., hvis ordføreren skal en smuttur til London med Norwegian for 795 kr.
Karin Gaardsted (S), 2014-11-28:
Vi havde en deputation inde i går hos udvalget, hvor vi diskuterede de her ting.
Jeg vil sige, at jeg tror, at det er noget af det, som udvalget kommer til at kigge lidt på, men jeg vil samtidig sige, at det jo er frivilligt, om man vil have en konkursdækning.
Jeg tænkte over i går, om det kunne lade sig gøre at gøre det direkte, når man bestiller sin billet, men vi bliver nødt til at indse, at der er mange danskere, der også bestiller deres flybilletter på udenlandske flyoperatørers hjemmesider.
Spørgsmålet er, om vi kan forlange, at udenlandske hjemmesider skal indeholde en markering af, at man kan tegne den forsikring direkte, samtidig med at man bestiller sin billet.
Det vil jeg håbe at vi kan få udredt, når vi nu laver udvalgsarbejdet.
Vi skal gøre det her så smidigt som overhovedet muligt.
Man kan sige, at ved at lave en særlig hjemmeside gøres det ens for alle, og det vil sige, at folk ikke bliver så usikre, når de går ind på de forskellige flyselskabers hjemmesider, fordi der der kan optræde forskellige måder at gøre det på.
Men jeg er helt sikker på, at vi tager det op under vores udvalgsbehandling.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-11-28:
Nu taler ordføreren om, at forbrugerne skal sikres en nemmere adgang til konkursdækning, og at der er tale om en god og effektiv forbrugerbeskyttelse.
Så vil jeg bede ordføreren om at forestille sig følgende situation: Ordføreren skal en smuttur til London med Norwegian.
Man vælger rejse og flyselskab på nettet, anfører alle relevante persondata og rejsedata, indtaster kreditkortoplysninger, får en bekræftelse på rejsen, og man betaler 795 kr. på sit kreditkort.
Derefter bliver man henvist til en ny hjemmeside, nemlig Rejsegarantifondens centrale konkursdækningsside.
Her skal man så først ind at læse om, hvem der kan købe konkursdækning, om man overhovedet selv er omfattet, og hvad konkursdækningen dækker.
Dernæst skal man anføre alle sine relevante persondata og rejsedata, så skal man angive en bookingidentifikation, så skal man indtaste sine kreditoplysninger, så får man en bekræftelse på konkursdækningen, hvorefter man indbetaler 20 kr. på den her hjemmeside. Hånden på hjertet: Hvor mange tror ordføreren vil bruge tid på dette, og forestiller ordføreren sig, at hun selv, hvis hun skulle ud at rejse, ville bruge tid på dette?
Karin Gaardsted (S), 2014-11-28:
Tak for ordet.
Jeg skal på vegne af vores erhvervsordfører, Thomas Jensen, læse følgende tale op:
I de seneste år har vi desværre set flere flyselskaber gå konkurs.
Det har betydet, at danske forbrugere har måttet vinke farvel til ferierejser, og at de samtidig mistede de penge, de havde indbetalt for rejsen.
Det synes regeringen er fuldstændig uacceptabelt for forbrugerne, og derfor er formålet med dette lovforslag, at forbrugerne skal tilbydes adgang til konkursdækning, når de køber flybilletter.
Baggrunden for forslaget er, at Østre Landsret i 2012 fortolkede de nuværende regler sådan, at kun flyselskaber med et fysisk salgskontor Danmark var omfattet af ordningen om forbrugerbeskyttelse.
Det betød, at de flyselskaber, der var omfattet af ordningen, konkurrencemæssigt blev dårligere stillet end dem, der ikke var omfattet af ordningen.
Derfor foreslår regeringen, at den nuværende ordning udvides, så udenlandske flyselskaber med mere end 25.000 årligt afrejsende passagerer fra danske lufthavne bliver omfattet af ordningen.
Samtidig præciseres det, at konkursdækningen skal tilbydes til forbrugere, ved at Rejsegarantifonden etablerer en central hjemmeside, hvor forbrugere kan købe konkursdækning direkte af Rejsegarantifonden.
De rejseudbydere, der er omfattet af loven, skal i det udstedte rejsebevis tydeligt henvise til den centrale hjemmeside, hvorfra forbrugeren kan købe konkursdækning.
Dermed sikres der mere ensartede konkurrencevilkår for flyselskaber, der opererer i Danmark, samt en god og effektiv forbrugerbeskyttelse.
Endelig foretages der med lovforslaget en række mindre ændringer, bl.a. ophæves bestemmelsen vedrørende billeje i udlandet formidlet af en dansk udbyder, og den differentierede garantistillelse for charterrejseudbyderne afskaffes.
Lovforslaget er fremsat på baggrund af anbefalinger fra det udvalg, der havde til formål at finde en løsning på problemet.
Udvalget er delt i deres anbefalinger, men med dette lovforslag følger vi flertallets indstilling.
Med lovforslaget balancerer vi hensynet til forbrugerne og virksomhederne på en god måde, mens vi samtidig skaber en mere fair konkurrence og sikrer forbrugerne mod tab ved rejseselskabers konkurs.
Afslutningsvis vil jeg slå fast, at vi i Socialdemokratiet er stolte over at kunne tilbyde danske forbrugere en bedre beskyttelse og dermed større tryghed, også i forbindelse med flyrejser.
Vi synes samtidig, det er vigtigt, at det sker på en måde, så der stadig også er plads til at drive forretning i Danmark.
Derfor støtter Socialdemokraterne lovforslaget.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-11-28:
Det medførte så, at det blev obligatorisk for etablerede udbydere af flybilletter i Danmark at tilbyde forbrugere konkursdækning gennem Rejsegarantifonden.
Konsekvensen er, at der så samlet set er langt færre rejseudbydere, der er omfattet af reglerne om konkursdækning, end det oprindeligt var tiltænkt.
Dermed er der jo også langt færre forbrugere, som kan få dækket deres udgifter, i tilfælde af at det flyselskab går konkurs.
Derfor er det så blevet besluttet at nedsætte et udvalg, der skulle se på, om man kunne ændre ordningen, sådan at den kom til at fungere efter den oprindelige hensigt, nemlig en høj forbrugerbeskyttelse i tilfælde af flyselskabers konkurs, og nu står vi så med et lovforslag, som bygger på det, udvalget er nået frem til, og der er indtil flere repræsentanter i udvalget, som synes, at det et godt forslag.
Så man har altså formået at strikke et lovforslag sammen, som ingen af dem, det her vedrører, nemlig branchen på den ene side og forbrugerne på den anden side, synes er godt.
Det er jo i og for sig imponerende.
Det, man konkret foreslår, er, at Rejsegarantifonden skal udvides, så den også gælder udenlandske flyselskaber, men kun udenlandske flyselskaber, der har mere end 25.000 afrejsende passagerer årligt fra danske lufthavne, og det er sådan set et betragteligt antal.
Så foreslår man, at Rejsegarantifonden skal etablere en central hjemmeside, som rejseudbydere så skal henvise til, og hvorfra forbrugerne kan købe deres konkursdækning.
Og så henviser man til, at reglerne om billeje i udlandet formidlet af en dansk udbyder og reglerne om differentieret rejsegarantistillelse for charterrejseudbydere skal ophæves.
Man skal ikke læse ret langt ned i høringssvarene, før man kan undre sig over selve processen med forslaget.
Der bliver nemlig talt med meget store bogstaver.
Det, der bliver skrevet, er bl.a., at forslaget vil medføre væsentlige administrationsbyrder både for rejseudbydere og for Rejsegarantifonden.
Reglerne for forbrugerne vil blive mere uigennemskuelige, og den forbrugerbeskyttende effekt vil derfor være forsvindende lille.
Desuden vil pålægget for udenlandske flyselskaber kunne betyde, at de fravælger danske lufthavne, og dertil kommer en lang række andre problematikker, som man kan læse om i de fyldige bilag til forslaget.
I Venstre undrer vi os.
Hvorfor foreslår regeringen, at vi skal tvinge en ændring af ordningen igennem, når hverken rejsebranchen, forbrugerorganisationerne eller selve Rejsegarantifonden vil støtte op om det?
Der er jo trods alt dem, som skal leve med reglerne og have gavn af dem.
Venstre kan ikke støtte forslaget.
Venstre opfordrer regeringen til at genoptage drøftelserne med parterne, så vi kan få nogle brugbare og spiselige løsninger på bordet, og det fremgår jo, at Rejsegarantifondens bestyrelse, som jo også omfatter Forbrugerrådet, ligefrem har tilbudt at påtage sig opgaven med at finde en løsning, som kan fungere mere hensigtsmæssigt for alle parter.
Den fremstrakte hånd synes vi at regeringen bør tage imod, takke ja til tilbuddet.
Forslaget er en ommer, det må tilbage, regeringen må tage det af bordet.
Venstre kan i hvert fald ikke støtte det.