Bertel Haarder (V), 2010-05-04:
Forslaget fra Liberal Alliance udspringer af konklusionerne fra en rapport, som Konkurrencestyrelsen for nylig har udsendt.
Rapporten dokumenterer, at apotekervæsenet i Danmark ikke kun er præget af liberale principper, og det er det, som Liberal Alliance gerne vil lave om på.
Men jeg vil godt sige med det samme, at regeringen ikke er tilhænger af en fuld liberalisering af apotekerne.
Bevillingssystemet indebærer, at butikkerne har eneret på at sælge receptpligtige lægemidler til forbrugerne, og det indebærer også, at jeg som minister udpeger den enkelte apoteker og bestemmer antallet af enheder og deres beliggenhed.
Systemet sikrer også, at der findes apoteker i områder, hvor der kun bor få, og hvor der er langt til den nærmeste store by.
Avancesystemet betyder, at apotekere er underlagt en økonomisk rammestyring.
Hvert andet år aftaler ministeriet med apotekerforeningen, hvor stor den samlede avance må være.
Endelig er der en udligningsordning mellem apotekerne, hvor apotekere med stor omsætning betaler til apotekere med mindre omsætning.
Reguleringen af sektoren har til formål at opfylde følgende mål: at borgerne skal have let adgang til lægemidler; at prisen skal være ens overalt i landet; at distributionen skal være forsvarlig og sikker; og at den skal ske til rimelige samfundsmæssige omkostninger.
Konkurrencestyrelsen udsendte i februar rapporten om regulering af apotekssektoren, den konkluderede, at konkurrencen bør skærpes, bl.a. ved at der bliver en mere fri adgang til markedet, sådan at enhver, der opfylder bestemte kriterier, kan nedsætte sig som apoteker.
Konkurrencestyrelsen foreslår også at fjerne den nævnte udligningsordning mellem de store og de små apoteker.
Dermed vil Konkurrencestyrelsen indføre et konkurrencepres på apotekerne, som indebærer, at mere effektive apoteker i løbet af en periode vil erstatte de mindre effektive apoteker.
Jeg synes, det er nyttigt og konstruktivt, at Konkurrencestyrelsen har kastet sig over apotekssektoren, og at den kommer med forslag til, hvordan konkurrencen kan blive bedre.
Det er intellektuelt stimulerende, og det kan altid inspirere.
Men det er jo ikke tilfældigt, at grundelementerne i vores rapporteringssystem har været uændrede i mange år.
Hvis Liberal Alliances forslag realiseres, er der en risiko for, at der vil ske det, at borgere i udkantsområder skal rejse længere for at købe medicin, eller at samfundet skal bruge uforholdsmæssig store ressourcer på at opretholde forsyningen i Yderdanmark.
Hvad sker der, hvis der kommer en ny forhandler, som udkonkurrerer apoteket, hvorefter den nye forhandler måske opgiver forretningen og drejer nøglen om?
Så er der ingen apoteksforsyning i Sakskøbing.
Vi er nødt til efter regeringens mening at have et sikkerhedsnet for borgernes medicinforsyning.
Det er jo sådan, at apotekerne er underkastet de vilkår, at de ikke selv bestemmer, hvor meget de kan sælge, for det, de sælger – i hvert fald det receptpligtige – styres jo af lægen, som udskriver recepterne.
Liberal Alliance kommer i deres forslag ind på spørgsmålet om medicinpriser, og på dem er der to vinkler, som jeg godt vil kommentere.
Først forslaget om, at der skal konkurreres på priserne.
Det vil jo føre til, at en borger i København får billigere medicin end en borger i Vestjylland.
Liberal Alliances forslag går på, at vi i almindelighed skal have billigere medicin, og det er jo godt nok, men jeg vil gøre opmærksom på, at vi i dag har billig medicin fra kopiproducenterne – faktisk er vi næsten billigst i Europa, når det gælder kopimedicin.
Men når det gælder original medicin, altså den medicin, der fortsat er patentbeskyttet og derfor ikke konkurrenceudsat, ligger vi i den dyre ende.
Det fremgik af en rapport, der blev udsendt sidste år.
Med truslen om et lovindgreb hængende over hovedet indgik ministeriet sidste sommer en aftale med industrien om, at priserne på den dyrere hospitalsmedicin blev sat ned med 5 pct. fra den 1. januar 2010.
Den aftale har givet regionerne en betydelig besparelse.
Om det så er tilstrækkeligt, må vi selvfølgelig løbende overveje.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg gør mig overvejelser om, hvilke generelle ændringer der er behov for i apoteks- og lægemiddelsektoren, for der skal ske ændringer, ikke mindst på servicesiden, der er jeg meget på linje med forslagsstillerne; vi skal have længere åbningstider, vi skal have nemmere adgang til ufarlig medicin.
Det er ting, vi skal se på.
Jeg vil altså gerne lade mig inspirere af både Konkurrencestyrelsen og Liberal Alliances forslag, men der er altså nogle grunde til, at apotekervæsenet ikke er så liberalt, som man ud fra en liberal teoribog kunne ønske sig.