Kristian Jensen (V), 2008-04-29:
Jeg vil egentlig betegne det beslutningsforslag, vi har til behandling her i dag, som lidt af en æresrunde.
I februar i år kom det frem i den internationale presse, at Tyskland lå inde med en cd-rom, som var stjålet fra en bank i Liechtenstein, med oplysninger om tyskere, der havde konti i banken.
Den oplysning vakte forståeligt nok stor opmærksomhed rundtom i Europa, og det er klart, at cd-rom'en kan tænkes at indeholde informationer og oplysninger om, at der er blevet skjult formuer i Liechtenstein med det formål at undgå beskatning.
Jeg er helt enig med forslagsstillerne i, at folk skal betale den skat, loven nu engang siger at de skal.
Hvis der er oplysninger om danskere, der har bankkonti i Liechtenstein, skal SKAT selvfølgelig undersøge deres forhold.
Jeg vil dog godt lige bemærke, at det ikke er ulovligt i sig selv at have penge stående i en bank, heller ikke i Liechtenstein.
Når jeg så starter med at sige, at beslutningsforslaget er en æresrunde, er det, fordi forslagsstillerne vil pålægge regeringen at forsøge at indhente oplysninger i Tyskland.
Der er allerede kontakt og dialog mellem regeringen og Tyskland om sagen, og det har jeg også holdt Folketingets Skatteudvalg underrettet om.
I begyndelsen af april 2008 meddelte Tyskland sine samarbejdspartnere, at myndighederne stadig er i gang med den tekniske gennemgang af de oplysninger, der findes på cd-rom'en, og at det vil vare nogen tid endnu.
Man undersøger bl.a., om der findes oplysninger om personer eller selskaber med tilknytning til andre lande.
Når det tekniske arbejde er nået så vidt, vil Tyskland give de relevante oplysninger videre til de lande, som Tyskland har et samarbejde med.
Danmark vil altså få oplysningerne, hvis tyskerne finder frem til personer eller selskaber, som tyskerne kan se har tilknytning til Danmark.
Tyskland er forpligtet til at give Danmark den slags oplysninger, vel at mærke uden at Danmark beder om dem, og uden at Danmark skal betale for dem.
Det følger af den aftale fra 2005 mellem Danmark og Tyskland om gensidig bistand i skattesager.
Så det undrer mig på ingen måde, at Tyskland har tilkendegivet, at de vil give os oplysningerne, men det er da altid rart at få bekræftet, at tyskerne er opmærksomme på de forpligtelser, de har, og at de har tænkt sig at efterleve dem.
Vi ved, at tyskerne ikke er færdige med at gennemgå oplysningerne, og det er ikke sådan, at Danmark er blevet hægtet af, fordi vi ikke har formuleret et formelt krav på oplysningerne.
Tyskland har taget arbejdet med at sortere oplysningerne, og det er et meget stort arbejde.
SKAT vil få oplysningerne, når tyskerne er klar til at afgive dem, i sorteret stand vel at mærke, og de oplysninger vil vi få gratis.
Det er ikke sådan, at vi selv skal til at sigte de ganske få relevante oplysninger ud af et kæmpemæssigt materiale, som tyskerne har.
Tyskland er en af vores nærmeste og mest stabile samarbejdspartnere, når det gælder skatteoplysninger.
Jeg ser, som forløbet har været hidtil, overhovedet ingen grund til at skulle rette en ekstra henvendelse til Tyskland.
Til gengæld vil jeg love Folketinget, at de oplysninger, som vi modtager fra Tyskland, vil blive brugt.
For selvfølgelig skal det være sådan, at alle betaler den skat, de skal, også folk, der har bankkonto i Liechtenstein eller andre steder.
Jeg vil gerne starte med at takke for den overvejende positive modtagelse, som lovforslaget har fået, og også takke dem, som har været kritiske, men dog i sindet åbne over for forslaget.
Jeg tænker her på SF og Det Radikale Venstre, som uden egentlig i udgangspunktet at være positive over for forslaget, alligevel opretholdt en vis form for intellektuel nysgerrighed, kan man sige, i forhold til om forslaget her kunne tænkes rent faktisk at ville give en forbedring af mulighederne for at overleve for en række andre virksomheder.
var afvisningen så fra Socialdemokratiet og Enhedslisten
Det var desværre ikke så overraskende, at der derfra ikke tages de store hensyn til vilkårene for dansk erhvervsliv.
Sagen er jo netop den, som ordførerne fra f.eks. Venstre, Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti og Ny Alliance har været inde på, at vi står over for, at en række virksomheder skal have gennemført et generationsskifte.
Vi kan også se, at et generationsskifte, hvis det ikke sker samtidig med succession i skatteforholdene, kan medføre et ret stort likviditetstab, altså at det, når man omregner skatten, er mange penge, der bliver drænet ud af virksomhederne, og det kan have afgørende betydning for, om en virksomhed kan overleve eller ej.
Det er så for mig at se helt mærkværdigt, at vi i dag har et regime, der belønner overdragelse, efter at man er død, i stedet for overdragelse, mens man er i live
Jeg er helt sikker på, at det vil give en langt smidigere og mere elegant overgang fra generation til generation, hvis overgangen sker i live og man ikke afventer til efter et dødsfald.
Det er sådan set det, som vi på Ny Alliances opfordring har taget med ind i finanslovforhandlingerne, og vi har fra Skatteministeriets side arbejdet med det her problemkompleks i nogen tid og havde derfor på forhånd gennemanalyseret mulighederne nøje for at se, hvad der skal til for at sikre præcis nogle af de hjørner, hvor vi ikke har en lovgivning, der er smidig og god nok til at give dansk erhvervsliv gode vilkår.
Med lovforslaget her får vi faktisk ryddet ud i en række af de sådan værste vildskud, der er, på beskatningsområdet, når vi snakker generationsskifte.
Vi får sikret en langt mere smidig overgang, og jeg har ligesom andre også lagt mærke til, at der i høringssvarene er blevet peget på en række ting, som vi måske ikke fik med.
Jeg er glad for den opbakning, der har været, og jeg håber, at de partier, som ikke har været helt afvisende, vil lade sig overbevise i udvalgsbehandlingen.