Nikolaj Villumsen (EL), 2014-05-13:
Tak for det.
Det er jo glædeligt at se, at Dansk Folkeparti, som ellers er erklærede modstandere af menneskerettighederne, pludselig har fået øjnene op for den brutale undertrykkelse, som lgbt-grupper bliver udsat for rundtomkring i verden.
Ud fra beslutningsforslagets indhold og bemærkninger ser det dog ud til, at Dansk Folkeparti måske har været lidt sene til at få øjnene op for lige præcis det her konkrete eksempel, og det er måske også på den baggrund, at Dansk Folkeparti er endt med at fremsætte et beslutningsforslag, som lgbt-aktivister i Uganda har talt kraftigt imod.
Situationen i Uganda er jo kompleks, altså både før og efter loven blev vedtaget, har der i høj grad været international indblanding i lige præcis det her spørgsmål om homoseksuelles rettigheder i Uganda.
I 2010 kom det frem, hvordan amerikanske konservative kristne i en lang årrække har spillet en afgørende rolle, når det handlede om at fremmane had mod homoseksuelle, bl.a. gennem den notorisk anti-lgbt-fortaler Scott Lively, som har turneret rundt i Uganda med budskabet om, hvordan homoseksuelle er en kæmpe trussel mod landet, og at homoseksuelles mission var at rekruttere folks børn.
På den anden side har en række vestlige lgbt-organisationer krævet, at deres regeringer brugte deres diplomatiske forbindelser i Uganda til at forsøge på at lægge pres på regeringen og parlamentet for på den måde at blokere for loven.
Til at begynde med så det her diplomatiske pres faktisk ud til at virke og være med til at modvirke loven.
Tilbage i januar 2010 udtalte Museveni, at han ikke støttede forslaget, og forklarede parlamentet, at der ikke blot var tale om indenrigspolitik, men at man også var nødt til at tage højde for udenrigspolitiske spørgsmål.
Men siden da har de udenrigspolitiske trusler om bl.a. stop for bistandsmidler imidlertid givet bagslag, idet det i den indenrigspolitiske diskussion i Uganda er blevet brugt til at argumentere for antihomoloven som et vigtigt signal til omverdenen om, at man ikke skal diktere udviklingen i Uganda.
Det fremgår også tydeligt af de omtalte citater af Museveni i Dansk Folkepartis beslutningsforslag, altså at trusler om økonomisk straf fra vestlige regeringer ydermere er blevet brugt indenrigspolitisk af antihomokræfter som tegn på, at homoseksualitet er en vestlig opfindelse eller sygdom.
Diskussionen om loven har altså stået på i lang tid, i en lang årrække, og har fra starten været et stort indenrigspolitisk såvel om udenrigspolitisk spørgsmål i Uganda.
Dansk Folkepartis forslag falder altså ned midt i en heftig national debat i Uganda, og i lyset af såvel den her debat som den politiske situation i det hele taget vil Dansk Folkepartis forslag om at stoppe bistandsmidler netop være vand på møllen for de kræfter, som lukrerer på lignende tidligere fremsatte forslag, det vil være med til og blive brugt til at rejse en stemning, som legitimerer undertrykkelsen af lgbt-grupper i landet.
Til Dansk Folkeparti: Hvis I oprigtigt mener, at I bekymrer jer for homoseksuelle, hvis I oprigtigt er begyndt at bekymre jer for lgbt-gruppers rettigheder, hvis I oprigtigt er begyndt at bekymre jer for menneskerettighederne, er min opfordring, at I trækker forslaget tilbage og i stedet lytter til, hvad lgbt-organisationer og andre civilsamfundsorganiationer kræver.
I et fælles brev fra 2011 har en lang række organisationer og enkeltpersoner kritiseret eksempelvis Storbritanniens trusler om at droppe udviklingsstøtten til alle de afrikanske lande, hvis regeringer undertrykte homorettigheder.
Brevet fra bl.a. de her organisationer, som jeg meget gerne videresender til Dansk Folkeparti til orientering, anerkender, at der uden tvivl er gode motiver bag truslerne, men fastslår samtidig, at et stop for udviklingsbistand direkte vil underminere deres kamp for at gøre homorettigheder til et spørgsmål om basale menneskerettigheder; de mener, at et stop for bistandsmidler vil betyde, at lgbt-personer bliver lagt yderligere for had og endnu lettere kan gøres til syndebukke.
Derudover vil et stop for bistandsmidler, hvilket også har været fremme i debatten, jo ramme befolkningen bredt over en kam, og særlig de grupper, som i forvejen er marginaliserede, og hvis adgang til basale ydelser på sundheds- og uddannelsesområderne og ordentlige levevilkår allerede er en katastrofe.
I brevet gøres det også klart, at det ikke handler om at stoppe bistandsmidlerne, men at det handler om at kanalisere penge til de kræfter i civilsamfundet, der kæmper imod en yderligere indskrænkning af det politiske råderum i Uganda og for basale menneskerettigheder ved bl.a. at udbrede dialogen om tolerance i samfundet, for så vidt angår homoseksuelles rettigheder.
På den her baggrund vender Enhedslisten sig imod forslaget fra Dansk Folkeparti, og vi støtter op om regeringens hidtidige beslutning om at omdirigere bistandsmidler til Uganda til civilsamfundet.