Carsten Hansen (S), 2015-01-15:
Jeg vil godt starte min tale med at sige tak til forligsparterne.
Jeg vil godt sige, at i hvert fald i de 17 år, jeg har været medlem af Folketinget, er det her nok det mest komplicerede lovforslag, som vi har lavet om på og gjort mere enkelt og forbedret på de områder, vi har.
Det har ikke været nemt.
Jeg vil godt sige, og det fremgår også af ordførertalerne i dag, at alle har måttet give og tage, og alle har fået sat deres aftryk på det.
Jeg vil starte med at sige, når det er første gang siden 1966, at vi moderniserer Staunings midlertidige lejelov, vi får skrevet reguleringsloven og lejeloven sammen, at når vi ikke skrev det hele sammen nu, som jeg tror at vi alle havde et ønske om, også jeg, så var det, fordi vores jurister, landets fremmeste boligjurister, frarådede, at vi gjorde det ad en gang.
Derfor tog vi dubletterne ud, derfor tilfører vi nye elementer og fjerner en række komplicerede ting, som gør, at vi forenkler lejeloven, og så skriver vi den sammen over 2 år.
Det har man jo indflydelse på, hvis man vil være forligspartner.
Jeg synes, fru Louise Schack Elholm sagde det så rigtigt her, at det er klart, når man laver brede forlig og tager ansvar for noget så vigtigt som lejeloven, som er en af de bærende pæle i vores velfærdssamfund, så kan man ikke få alt igennem.
Jeg kunne heller ikke få alt det igennem, jeg gerne ville.
Det måtte vi lave et kompromis om.
Og det er jo det, der i virkeligheden er folkestyrets fornemste kendetegn, nemlig at vi er i stand til at løse også meget komplicerede problemstillinger om noget af det vigtigste, ja, det næstvigtigste efter valget af partner, nemlig ens bolig.
Derfor vil jeg også godt sige, at jeg har lagt vægt på i de forlig, vi laver på det her område, at der er bred opbakning.
Jeg tror, det var hr. Ole Birk Olesen, der blev spurgt, om han ville lave det om.
Han måtte konstatere, at det var der nok ikke flertal for, næsten uanset hvordan valget måtte gå, i forhold til hvem der kommer i regering næste gang.
Jeg skal sige, at vi har en ambition om at fortsætte, men vi skal jo have flertal til det.
Så jeg vil gerne takke også for den konstruktive debat, der har været, og de mange positive bemærkninger, der også er kommet her ved første behandling.
Jeg vil også sige, at jeg for en gangs skyld gerne vil have lov til at rose dem, jeg har lavet forliget med.
Det er et flot resultat, vi er kommet igennem med.
Lovforslaget er jo en udmøntning af vores forlig.
Det er så bredt, at det spænder fra Enhedslisten og Socialistisk Folkeparti til Venstre og Dansk Folkeparti om en forenkling og modernisering af lejelovgivningen.
Jeg vil godt sige, at vi, der blev tilbage ved bordet i forligskredsen, lagde vægt på, at der var tale om en helhed af initiativer, som samlet set ikke forrykker balancen mellem lejer og udlejer.
Samtidig har der været enighed om, at det ikke kan gælde hvert eneste forslag – der skal være balance i de enkelte forslag – men samlet set skulle der også være balance.
Jeg synes, som det også er fremgået af debatten, at de 11 hovedelementer, som er med, måske får de største bidrag fra lejersiden – nogle af dem – mens andre er til størst glæde for udlejerne.
Høringssvarene viser jo også helt klart, hvad man kan se, hvis man har gjort sig den ulejlighed at gå dem igennem, at organisationerne mener, at der overhovedet ikke er nogen af forslagene, der er til fordel for de interesser, som de varetager – det gælder for en række af dem.
Derimod er der ikke sparet på kritik af de forslag, der imødekommer modpartens interesser.
Jeg tager det egentlig som et meget godt udtryk for, at vi med lovforslaget har ramt den rigtige balance mellem lejere og udlejere.
Med forslaget får vi jo taget hul på den modernisering og forenkling på lejeområdet, som længe har været ønsket, både politisk, blandt lejere, udlejere og andre brugere.
Jeg må sige, at efter 10 år med den tidligere regering, hvor man ikke var i stand til at løfte den opgave, med det udvalg, der sad, hvor man ikke kunne blive enige og reelt ikke var enige, når man skulle gå til den næste fase, var det nødvendigt, at vi politikere tog et initiativ her, for jeg synes ikke, vi kunne blive ved med at se på, at man ikke kunne blive enige om, hvad man var enige om.
Så jeg synes, at den forenkling, den modernisering af henholdsvis vedligeholdelse, varsling af omkostningsbestemt lejeforhøjelse, beboerrepræsentationernes kompetence, udvidet adgang til at regulere lejen efter nettoprisindekset, er noget af det, som virkelig løfter.
Men forslaget om obligatoriske ind- og fraflytningssyn er også nogle steder blevet mødt med den indsigelse, at det medfører øgede byrder for udlejerne.
Jeg synes jo, det skaber afklaring.
Det skaber mindre mulighed for tvist, og det sikrer, at man ved, hvad det er, man modtager som lejer, og man sikrer udlejerne, hvad det er, de lejer ud.
Hr. Lars Dohn redegjorde så flot for det, fordi han er medlem af et huslejenævn og kender de mange tvistigheder.
Vi må bare sige, at der er ca. fem gange så mange tvistigheder på det private lejeområde, som der er på det almene område, hvor man kender det her, som er obligatorisk.
Men det er jo også almindeligt for de store professionelle udlejere, at de allerede anvender de her syn systematisk i dag.
Og blandt flere af de mindre og uprofessionelle udlejere, er det sådan, at man fremviser lejligheden til en lejer, og man syner den ved fraflytning.
Så man gør det jo ikke kun for lejernes skyld.
Man gør det jo rent faktisk, fordi det kan besvare sig, som de siger ovre i Jylland.
Altså, det betyder også noget for pengene, og synet giver parterne mulighed for at fastlægge lejemålets stand og afstemme forventninger til, hvad lejeren skal udbedre ved fraflytning.
Parterne undgår på den måde en række konflikter, som ellers nemt kan opstå, når lejlighedens tilstand skal fastslås.
Jeg mener, at forslaget både er til glæde for lejerne og for udlejerne.
Der har så været noget diskussion om, at normalistandsættelse er et begreb, der aldrig har været der før.
Det er især fru Charlotte Dyremose, der har forsøgt at så tvivl om det, synes jeg.
Jeg er nødt til at sige, at normalistandsættelse faktisk er et begreb, som eksisterer i lejeloven i dag, og i dag er der efter den private lejelovgivning overordnet to modeller for istandsættelse ved lejerens fraflytning.
Der er nemlig normal istandsættelse, og så er der nyistandsættelse, og det beror så på en særlig aftale om det.
Med forslaget indføres der ikke nye begreber i lejelovgivningen.
Det betyder rigtig meget, og jeg synes, at den der forudsætning om, at der er en masse, der gerne vil overtage et nyistandsat lejemål, må da bero på en eller anden misforståelse.
For der er ikke nogen, der ønsker de kæmpe regninger, de har fået efter fraflytning.
Vi har hørt om masser af sager om enormt store fraflytningsregninger, og det undgår vi nu ved at afskaffe den mulighed for at lave nyistandsættelse.
Til gengæld er der to begreber tilbage, nemlig vedligeholdelse og misligholdelse, og det har vi i forligskredsen brugt noget tid på at udrede, således at misligholdelse selvfølgelig skal udbedres, hvis der er tale om det, og normalistandsættelse har vi tilført som nye begreber i jern og metal, således at vi har udvidet normalinstandsættelsesbegrebet, men det er ikke nyt.
Jeg vil i øvrigt gerne give de borgerlige partier, at det fik de med under vejs.
I forlængelse af det her lovforslag vil vi selvfølgelig lave vejledningsmateriale, så man ved, hvad det her istandsættelsesbegreb handler om.
Men jeg er nødt til at sige, at det altså ikke er et nyt begreb.
De gældende regler er indviklede og uoverskuelige, og derfor er jeg godt tilfreds med, at vi har fået enklere regler.
Det giver nemlig lejerne en bedre beskyttelse mod urimelig høje fraflytningsregninger, men jeg vil også pege på, at vi har afskaffet en lang række regler, som udlejerne kaldte snubletråde, altså regler om gyldighedsbetingelser, som der ikke var et reelt indhold i.
Vi har afskaffet kravet om fremlæggelse af vedligeholdelsesregnskaber i forbindelse med varsling af omkostningsbestemt huslejeforhøjelse, og vi har også forenklet reglerne, så kravene til en gyldig varsling er tydelige og klare.
Endelig har vi udformet muligheden for at regulere huslejen efter udviklingen i nettoprisindekset, og det er en metode, som er væsentlig enklere at håndtere for de mindre professionelle udlejere.
Jeg vil godt sige, at vi alt i alt er kommet et rigtig godt stykke, og vi er kommet rigtig godt rundt om de problemer, som vi skal løse uden at forrykke balancen, herunder den økonomiske balance mellem parterne.
Jeg ser faktisk frem til et rigtig godt udvalgsarbejde med et mindre kompliceret lejelovsforslag end det, der var i forvejen.