Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-04-21:
Det ville jo være synd at sige, at der var en bred opbakning i Folketinget til det beslutningsforslag, jeg selv har fremsat, B 135, eller det, som Enhedslisten har fremsat, B 131, som minder meget om hinanden.
Jeg må jo konstatere, at der dog var en vis åbning fra SF's side, hvis ret skal være ret, nemlig at man i det mindste ville være med til at nedsætte en kommission, der skulle se på sagerne, sådan så man eventuelt på et senere tidspunkt kunne gå ind for en legalisering af cannabis.
Jeg kunne forstå det på den måde, at det ikke ligger i kortene hos nogle af de øvrige partier.
Med hensyn til B 135 synes jeg det er vigtigt at slå fast fra starten, at hash kan medføre et misbrug.
Jeg vil også godt slå fast fra starten, at hash kan medføre psykoser.
Og hvorfor foreslår jeg så alligevel et 2-årigt forsøg med legalt salg af cannabis på landets apoteker?
Det gør jeg, fordi der også vil være en række fordele ved at legalisere.
For det første vil man få et mindre marked for banderne.
Det er selvfølgelig ikke det eneste, man skal gøre for at bekæmpe bandekriminaliteten, men der er ingen tvivl om, at salg af hash er en utrolig stor del af det, de kriminelle bander slås om, og jeg forstod da også, at den konservative ordfører, hr. Tom Behnke, fik sagt, at de folk, som køber hashen, jo er den direkte årsag til, at vi har den bandekrig.
Hvis det er den direkte årsag til, at man har den bandekrig, må det i det mindste være et afgørende element for, at der kan være den kriminalitet og dermed også en afgørende del af markedet, så en vis indrømmelse fik vi dog fra konservativ side.
For det andet er der den fordel, at vi afkriminaliserer rigtig mange mennesker.
Der er flere hundredtusind mennesker i dette land, der har et jævnligt forbrug af hash.
Der er rigtig mange mennesker, der har prøvet hash.
Der er rigtig mange unge mennesker, der har prøvet hash.
Alle disse mennesker bliver i dag kriminaliseret for for langt de fleste menneskers vedkommende en mindre forseelse, som man vel nærmest ikke, medmindre vi havde fundet på det, ville betragte som en forseelse ude i samfundet.
For det tredje er der også den store fordel, at folk ikke længere skal købe det af skumle typer med en stor pistol og i øvrigt et bredt udbud af hårdere stoffer.
Der er så meget tale om, at et misbrug af hash kan føre til misbrug af andre stoffer.
Det er da ikke særlig mærkeligt, når det nu forhandles samme sted, og man derfor har mulighed for meget direkte at komme i kontakt med de hårdere og værre produkter.
For det fjerde vil endnu en fordel være, at der alt andet lige vil være langt bedre mulighed for forældre for at tage en fornuftig snak med deres børn og unge om, hvordan man skal omgås et stof som cannabis.
I dag er det jo ulovligt, og derfor er det sådan, at det er langt sværere for de unge mennesker at snakke med deres forældre om det, og det er meget mere tabuiseret at have den samtale forældre og børn imellem i hvert fald i store dele af befolkningen.
Det var fire fordele, og så har jeg ikke engang endnu talt om alle de ressourcer, der bliver brugt på at bekæmpe det illegale hashmarked.
Alle de ressourcer kunne jo bruges meget mere fornuftigt, kunne bruges på noget fornuftigt - så at sige.
Der er mangel på politibetjente i det her land.
Det kan man jo høre hele tiden.
Det med at få flere betjente kan vi måske ikke ordne med et fingerknips, men vi kunne måske sikre, at deres tid blev brugt på at bekæmpe - jeg er lige ved at sige - egentlig kriminalitet i stedet for det her pjat.
Så er spørgsmålet, om der vil blive flere brugere, hvis vi legaliserer cannabis.
Det tror jeg at der vil.
Jeg tror sådan set, at det er korrekt, at antallet af brugere vil få en svag stigning, hvis man legaliserer det.
Der findes sådan nogle småkedelige lovlydige typer som mig selv, som under ingen omstændigheder vil eksperimentere med ting alene af den grund, at de er ulovlige.
Men spørgsmålet er så, om det vil føre til flere misbrugere, og det er næppe sandsynligt.
Fordele ved at legalisere hash er der altså mange af.
Det kan godt være, det er noget, der kan få smilebåndene lidt frem - at man kan trække på smilebåndet.
Det er faktisk sådan, at når man i dag prøver at eksperimentere med hash, når folk gør det, hvilket en stor del af befolkningen gør, kan man ikke være sikker på, om det, som man eksperimenterer med, er meget stærkt eller meget mildt.
Det ville dog være bedre, at folk vidste, hvad det var, de indtog, om jeg så må sige.
Nu er det jo ikke sådan, at alt bare er fryd og gammen.
Jeg synes da også, at man skal oplyse om stoffets farlighed.
Det må man også gerne for min skyld gøre endnu mere og bedre, end man gør i dag.
Man skal da også lave en målrettet social indsats over for dem, som ender i et misbrug, ligesom man bør gøre i forhold til alkohol, ligesom man bør gøre i forhold til de ulovlige stærkere stoffer.
Men det er jo lidt, som om både gamle forbud som det her og hele den lange spiseseddel, som Forebyggelseskommissionen har præsenteret os for i dag, virker som sådan en slags sovepude og som en undskyldning for, at man ligesom kan sige, at man har gjort noget, en undskyldning for, at man i virkeligheden ikke laver den målrettede indsats, der burde gøres for, at børn ikke vokser op i familier, hvor der er et stærkt misbrug af alkohol eller af stoffer, det være sig hårde stoffer eller hash/cannabis.
Det bliver ligesom en undskyldning for, at der ikke sker nok på de områder.
Forbuddet forhindrer jo ikke, at de, der vil indtage hash/cannabis, gør det.
Sådan er det.
Man gør det på vej til skole, som vi har talt om, man kan få det i enhver flække, som vi har talt om.
Forskellen er, at vi kunne få det væk fra de kriminelle miljøer og i stedet for få det til at være på apotekerne, sådan som vi foreslår i de forslag, som jeg er kommet med.
Det forslag, jeg har stillet, B 135, er faktisk kun et 2-årigt forsøg.
Det er faktisk et forsøg, hvor man siger: Lad os dog se, hvad vi får ud af det.
Hvordan vil det påvirke de kriminelle markeder, som alle på et eller andet niveau er enige om det vil påvirke, og hvor meget vil det have af resultat?
Der skal selvfølgelig også evalueres.
Vil det her føre til bunker og atter bunker af hashpsykoser og hashmisbrugere?
Jeg tvivler stærkt, men man kunne jo lade det komme an på en prøve så at sige.
Så er det i øvrigt interessant, at man jo ikke skal meget uden for det her hus, før man møder virkeligheden.
Det sker også i langt de fleste af de partier, som er repræsenteret her.
I hvert fald Venstre og De Radikale har jo ungdomsorganisationer, som vel støtter en politik, der er i den her retning, eller i hvert fald har medlemmer, som gør det.
Fremtrædende medlemmer tror jeg både man har i Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre på Københavns Rådhus, der synes, at lige præcis det, Borgerligt Centrum har foreslået her, vil være noget, der kunne være spændende at gå ind i.
Jeg takker for debatten.
På et eller andet tidspunkt vil det nok blive fremsat igen, og så håber vi, at vi på det tidspunkt kan repræsentere mere end de 5 mandater, som Enhedslisten og Borgerligt Centrum tilsammen har.