Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-15:
Det Konservative Folkeparti støtter ikke beslutningsforslaget.
Jeg har glædet mig til at behandle det her beslutningsforslag, for det er første gang, jeg er citeret i et beslutningsforslag i Folketinget.
Det er jeg meget beæret over, så tak for det til Dansk Folkeparti.
Jeg vil også sige, at forslaget faktisk er et ret nøjagtigt kopi af et beslutningsforslag fra Københavns Borgerrepræsentation, som jeg selv havde skrevet, og som vi fremsatte sammen med Venstre og Dansk Folkeparti.
Så der er ikke nogen, der kan sige, at vi ikke har kæmpet imod kulturel og religiøs betinget kønsopdeling.
Det synes vi er forkert, og vi finder det uhensigtsmæssigt.
Uanset om det er Dansk Folkeparti, Socialdemokratiet eller SF, der fremsætter et beslutningsforslag her i Folketinget, har vi altid den overvejelse, om det er noget, man skal beslutte centralt og nationalt, eller om det er noget, som ligger bedre ude i kommunerne.
I det her tilfælde er det første spørgsmål, som man skal overveje, om et københavnerproblem skal ophøjes til at være et stort nationalt problem, der skal laves national lovgivning om.
Jeg mener godt, at jeg som københavner kan tillade mig at sige, at det måske i det her tilfælde lidt er at skyde spurve med kanoner.
For det andet skal man jo overveje, hvis der er tale om et nationalt problem, om beslutningerne og kompetencen ligger bedst her i Folketinget, eller om det skal ligge ude i kommunerne.
Det mener vi i det her tilfælde at det skal.
Det skal være en kommunal beslutning, også selv om vi jo blev stemt ned kommunalt i lige netop det her spørgsmål.
Jeg synes netop, at sagen om Holbergskolen viser, at det er meget svært nationalt at vurdere, hvad der er op og ned i de her sager om kønsopdeling.
Vi så en eklatant mangel på dømmekraft, og vi så nogle landspolitikere eksemplificeret ved hr. Villy Søvndal, som sprang op som løver, derefter læste meningsmålingerne og så faldt noget forvirrede ned.
Det var pinligt at iagttage, hvordan folk sejlede rundt og skiftede holdninger, fordi de simpelt hen ikke kunne vurdere omstændighederne bag den kønsopdeling, som havde fundet sted på Holbergskolen.
Jeg vil godt sige, at jeg ikke har skiftet holdning om det, der er sket ude på Holbergskolen.
Efter alt hvad jeg har at dømme ud fra, og jeg er altså næstformand for børne- og ungeudvalget i Københavns Kommune, mener jeg stadig væk, at det, der er foregået ude på Holbergskolen, virker kritisabelt.
Men jeg synes, at det skal være noget, der bliver besluttet kommunalt.
Så vil jeg i øvrigt tilføje, at da man skrev det her beslutningsforslag, burde man have pointeret, at det ikke bare skal være en religiøs og kulturel betinget kønsopdeling, men også være en kulturel og religiøs betinget kønsopdeling, som tager udgangspunkt i en forskel mellem mænd og kvinder, hvor kvinder betragtes som mindreværdige i forhold til mænd, for ellers løber man lidt ind i de her problemstillinger, som fru Pernille Vigsø Bagge før fremhævede, nemlig det, der ifølge det her beslutningsforslag ville blive forbudt, og det ville ikke være hensigtsmæssigt.
Det er også o.k., hvis det er begrundet i nogle forskellige interesser blandt kønnene, hvor der ikke er tale om uligeværd, men om, at mændene er mere interesseret i en Champions League-aften, end kvinderne er.
Så jeg vil ikke have noget som helst problem med, at man afholdt en Champions League-aften for fædrene ude på en folkeskole.
Det ved jeg heller ikke om Dansk Folkeparti ville have, men det vil vi i hvert fald ikke.
Konklusionen er altså, at vi deler væmmelsen ved kønsopdeling, der tager udgangspunkt i kvinders mindreværd, men fastsættelsen og vurderingen af reglerne skal ske kommunalt, fordi man bedst kommunalt kan vurdere, hvorvidt kønsopdelingen sker af acceptable eller uacceptable grunde.