Inger Støjberg (V), 2010-11-09:
Enhedslisten ønsker at pålægge regeringen at ændre loven om aktiv socialpolitik, så unge under 25 år fremover kan få fuld kontanthjælp frem for den lavere ungeydelse.
Begrundelsen er, at de unge ikke kan købe billigere ind end dem over 25 år, og at de ikke som unge på SU har mulighed for at arbejde ved siden af.
Inden jeg nævner alle de gode grunde til, at regeringen ikke kan støtte forslaget, vil jeg blot lige nævne, at Enhedslistens forslag koster 1,2 mia. kr. at gennemføre, i hvert fald hvis det isoleret set handler om kontanthjælp til unge.
Nu kan jeg se i bemærkningerne til det fremsatte beslutningsforslag, at man, sådan som jeg læser det, også ønsker at afskaffe starthjælpen.
Men det ville altså koste 1,2 mia. kr., hvis man blot skulle kigge på de unge og kontanthjælpen.
Regeringens helt grundlæggende holdning er, at arbejde er normen, og at unge ikke skal på kontanthjælp.
Målet er, at så mange som muligt får en uddannelse og hurtigt kommer i job, så de kan blive selvforsørgende i stedet for at være ledige.
Unge, der har svært ved at få fodfæste på arbejdsmarkedet eller i uddannelsessystemet, skal have den hjælp og den støtte, som de har behov for, eller et venligt puf til at komme i gang med job eller uddannelse.
De skal altså ikke understøttes i, at en samfundsbetalt, passiv tilværelse er i orden, tværtimod.
Det er i øvrigt helt i overensstemmelse med den tidligere SR-regering, der i sin tid nedsatte dagpengene til unge.
Tænk over situationen for unge, der lige er fyldt 18 år, og som går fra lommepenge fra mor og far til 10.000 kr. om måneden.
Får de et indtryk af, at de skal yde noget, eller vil de tro, at de lever i et slaraffenland?
Jeg tror ærlig talt det sidste.
For mig er der ingen tvivl om, at når det gælder unge mennesker, har ydelsernes størrelse altså en betydning for modtagernes tilskyndelse til at forsørge sig selv.
Ungesatserne er med til at motivere mange unge til at komme ud af arbejdsløsheden og ind i beskæftigelse eller til at gå i gang med en uddannelse.
Det kan godt være, at pasta og rugbrød ikke koster mindre for en ung kontanthjælpsmodtager, men vi skulle jo altså nødig have et forsørgelsessystem, der betyder, at unge går ned i indtægt, hvis de gør en indsats for at komme til at stå på egne ben.
Hvis de unge får små 10.000 kr. om måneden, som kontanthjælpssatsen for unge ikkeforsørgere jo er, så havner vi i en situation, hvor det vil være svært at få de unge til at tage en uddannelse på SU-niveau, fordi de skal gå markant ned i indtægt.
Den vej vil jeg ganske enkelt ikke være med til at gå.
Kontanthjælpen til unge skal være på et niveau, så den ikke mindsker den unges incitament til at tage et arbejde eller en uddannelse på SU.
Aftalen om flere unge i uddannelse og job, som vi sidste år indgik med Dansk Folkeparti, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, giver netop bedre muligheder for en målrettet indsats for, at unge kommer i uddannelse eller job.
Jeg er dog helt enig med forslagsstillerne i, at der er et behov for at sikre, at færre unge bliver – som der står – så ødelagte, at de ender på en førtidspension.
Vi skal gøre alt for at forhindre, at f.eks. unge mennesker med psykiske sygdomme ender på en livsvarig førtidspension.
Ja, der er også lige det der med prisen, nemlig de 1,2 mia. kr., hvis man isoleret set kigger på kontanthjælpen.
Jeg har godt lagt mærke til, at man end ikke nævner det i beslutningsforslaget, men det tager jeg mere som et udtryk for det syn, som Enhedslisten repræsenterer, når det gælder økonomi, og dermed den manglende ansvarlighed, man står for.
Med dette kan jeg bare sige, at regeringen ikke støtter forslaget.