runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2015-04-14:
Nej, jeg tror desværre, at der er en risiko for det.
Jeg tror bare ikke, at vi kan undgå, at der er nogle, der er så væmmelige og ulækre over for deres børn, at det faktisk fuldstændig smadrer de børns liv, fordi vi stiller kommunalpolitikere over for en mulighed for en øget bødestraf.
Jeg tror på, at der i alle normalt fungerende mennesker, inklusive kommunalpolitikere, sagsbehandlere, ledere ude i kommunerne, grundlæggende er et ønske om og behov for at vise, at man er klar over, at der sker nogle uhyrligheder, som skal stoppes.
Så vil jeg blot sige, at når jeg henviste til, at jeg ikke har siddet i Socialudvalget så længe, er det, fordi jeg ikke ved, om Socialudvalget undervejs i fortrolighed har været orienteret om de konkrete sager.
Jeg kender dem kun fra pressen.
Jeg synes så, at jeg har været længe nok på Christiansborg til at vide, at når man kun kender en sag fra pressen, skal man nok være lidt varsom med at sige, hvem der er syndebuk i noget så kompliceret, som det her er.
Karin Nødgaard (DF), 2015-04-14:
Jamen jeg anerkender så, at Socialdemokraterne ikke mener, at redskaberne er de rigtige i dette forslag, men så vil jeg egentlig gerne have, at fru Julie Skovsby nu fortæller mig, hvad det så er, der skal ske fremover i forhold til det her.
For jeg er helt klar over, at der er taget de her initiativer.
Dansk Folkeparti har selv været med i de reformer og aftaler, der har været på det her område.
Men ordføreren siger også, det er vigtigt, at der sker noget i kommunerne.
Hvad er det så, der skal ske i kommunerne, så vi ikke fremover vil komme til at opleve det her voldsomme antal eller det voldsomme omfang af omsorgssvigt, der har været i de sager, som vi kender til?
Ministeren snakker noget om de her ting, som vi har fået gennemført – en taskforce og sådan noget.
Julie Skovsby (S), 2015-04-14:
Ja, der er rigtig mange forskellige initiativer, som vi har taget sammen herinde i Folketinget.
Jeg tror ikke, at vi skal trække et initiativ frem og sige, at det kan løse det hele.
Det handler om, at vi skal fortsætte det arbejde, som vi også har i Socialudvalget, hvor vi har haft nogle lukkede høringer.
Vi har haft fokus på Barnets Reform, som vi alle sammen er enige om er rigtig god lovgivning, og vi ønsker, at den kommer til at virke ude i kommunerne.
Det har vi et fælles fokus på, og det synes jeg at vi på tværs af partierne skal fortsætte med at have vores fokus på, sådan at vi får de forebyggende initiativer til at virke, og sådan at vi får de mange initiativer, vi har taget, og de initiativer, som vi formentlig også kommer til at tage i fremtiden, til at virke sammen og får dem koordineret, så de forebygger, at de her sager kommer til at opstå, og at der sker groft svigt i kommunerne efterfølgende.
Karin Nødgaard (DF), 2015-04-14:
Jo, men der er jo ingen tvivl om, at det er tragiske sager, der har været.
Altså, det er jo noget af det mest forfærdelige, man overhovedet kan tænke sig, at der er nogle mennesker, som egentlig skulle være de nærmeste for et barn, men som faktisk vælger at misbruge barnet.
Og derfor er det egentlig, jeg synes, at ministeren måske sådan svarer lidt udenom her.
For det, jeg tænker på i forhold til det her, er jo ikke, at jeg vil være efter nogen som sådan, hverken kommune eller ledelse, eller hvem der nu kan være ansat i kommunen.
Det her er jo et spørgsmål om at forebygge noget.
Tror ministeren ikke, at hvis man indskærpede nogle af de ting, som vi har præciseret i vores forslag, kunne man faktisk undgå, at der vil opstå sådan nogle sager fremover?
Og mener ministeren ikke også, at vi egentlig skylder de ofre, der nu i årevis har levet et liv med misbrug og omsorgssvigt, at vi faktisk også handler lidt mere på det?
For jeg er fuldt ud klar over, hvordan det er – jeg har selv været med til at lave overgrebspakke osv. – men vi skal videre, og vi skal gøre noget mere for at vise, at vi faktisk har en vilje til handling herinde.
Finn Sørensen (EL), 2015-04-14:
Nu har vi jo i henholdt til Folketingets forretningsorden god tid til at diskutere tingene her.
Det mener jeg sådan set at De Radikale må have gjort på et tidspunkt, for når man egentlig principielt er tilhænger af det, har man vel stukket en finger jorden ude i baglandet.
Så har vi jo i henhold til forretningsordenen en tid for, hvornår lovforslag og ændringsforslag skal behandles, hvis man mener at der er nogle uklarheder i det.
Og jeg går også ud fra, at det skal reguleres efter de samme principper som valgloven i øvrigt, så der er nok ikke så stor en uklarhed.
Men hvis der er det, er der jo tid til at lave nogle ændringsforslag – også om, hvornår det skal træde i kraft.
Så det er vel bare at smøge ærmerne op, hvis man stadig væk mener, at det er en god idé, og så komme med de der ændringsforslag.
Helge Vagn Jacobsen (RV), 2015-04-14:
Nu tænker jeg faktisk mest på den tid, som vi har brug for i foreningerne og partierne til at drøfte, hvordan man så vil forvalte det her i praksis, og i mindre grad på at have tid her i Folketingssalen.
Nu kender jeg ikke Enhedslistens kadence med hensyn til opstilling, hvornår møderne ligger osv., men jeg ved, at Det Radikale Venstre og andre partier er kommet langt med det og har holdt opstillingsmøder og har drøftet de her ting og taget beslutning om det.
Så jeg vil nødig, og jeg synes egentlig heller ikke at det ville være rimeligt, skulle igennem den her proces med så kort varsel.
Det er jo sådan set vores begrundelse for ikke at støtte forslaget på nuværende tidspunkt.
Finn Sørensen (EL), 2015-04-14:
Men så har ordføreren ikke rigtig hørt efter, da jeg åbnede for en mulighed, nemlig at man, hvis man gerne ville, jo bare kunne stille et ændringsforslag, så man sikrede sig, at det her ikke træder i kraft ved det folketingsvalg, vi skal til nu.
Det vil Dansk Folkeparti nok blive kede af, men omvendt tror jeg også, at de ville blive lidt stolte og glade over, at de overhovedet kom igennem med det, og for, at vi omsider kunne få løst det her problem.
Så ville vi også slippe for at skulle gentage hele debatten, når vi har haft det der folketingsvalg og i den næste samling.
Ole Birk Olesen (LA), 2015-04-14:
I nogle partier og for nogle personers vedkommende synes det at være en fordel, at man står så højt på partiets opstillingsliste som muligt, også selv om der ikke er forbundet nogen andre privilegier ved det end selve den grafiske opstilling, at man står højere oppe end ens medkandidater fra samme parti.
At der er den fordel ses af de kreative forsøg, som gøres rundtomkring i landet for at ændre på sit dåbsnavn for at komme højere op på listen.
Jeg tror faktisk – det har jeg i hvert fald ladet mig fortælle – at den første, der benyttede sig af sådan et forsøg, var en radikal.
Det skulle efter sigende have været Jens Bilgrav-Nielsen, der tilføjede en bindestreg mellem Bilgrav og Nielsen for at få et b som begyndelsesbogstav og således komme højt op på listen hos De Radikale.
Der er også folk her i Folketinget, som pludselig har fået en bindestreg i deres navn, fordi de så kommer længere op på listen, og man har også hørt om folk, der har sløjfet deres efternavn og nu kun bruger deres mellemnavn – i hvert fald på opstillingslisten – fordi deres mellemnavn har et begyndelsesbogstav, der starter tidligere i alfabetet end deres efternavn.
Og det er altså synd for folk, synes jeg, at de på den måde skal gøre krumspring for at komme højere op på listen for at kunne udleve drømmen om at komme i Folketinget.
Tænk sig, at man bliver nødt til at lave sit navn helt om for at få den drøm opfyldt.
Det kan vi ikke kræve af mennesker.
Jeg synes også, at vi må sige, at det også for demokratiet og for al rimeligheds skyld ville være bedre, hvis folk i stedet for at have en større chance, fordi de tilfældigvis er født med et bestemt navn eller ved dåben har fået et bestemt navn, fik den lille ekstra chance for komme i Folketinget, fordi partiet vurderede, at de skulle stå højere på listen end en anden person.
Derfor støtter vi det her lovforslag fra Dansk Folkeparti, og det vil vi også gøre efter valget.
Det kan jo være, at der først kommer et folketingsvalg om 5 måneder, og der er således masser af tid til, at partierne kan lave et nyt opstillingsmøde.
Og hvis de ikke ønsker det, kan de jo bare lade være og opstille som hidtil.
Det her er jo et tilbud om, at man kan gøre noget andet som parti, hvis man ønsker det.
Det er ikke en tvangsforanstaltning om, at man skal gøre noget andet.
Så vi støtter lovforslaget.
Morten Marinus (DF), 2015-04-14:
Jeg var ikke klar over, at der var et krav om, at der skulle siges noget nyt, hver gang man kom herop; vi kunne vist spare mange mødedage herinde, hvis vi lod det være gældende.
Jeg skal takke for de tilkendegivelser, der er kommet i forbindelse med forslaget, og jeg er da også glad for den opbakning, som mange partier har givet udtryk for.
Jeg synes, det var dejligt at høre både Enhedslistens og LA's ordførertaler – de var både velbegrundede, veldokumenterede og også meget humoristiske, så tak for det.
De har jo ret: Hvorfor er det, at man ikke kan vedtage det her forslag nu, selv om vi i princippet måske er tæt på et folketingsvalg?
Når man nu synes, at forslaget er så godt, hvorfor kan man så ikke give partierne en frivillig, ekstra, femte mulighed for, hvordan de vil opstille?
Men jeg kan berolige befolkningen og de ærede kollegaer her i salen med, at det så ikke bliver sidste gang, vi fremsætter det her forslag.
Vi tager en femte gang efter et folketingsvalg, og så går vi da ud fra, at der vil være fælles opbakning fra alle partier, for det lyder jo, som om at det bare er et spørgsmål om tid, og at vi skal over på den rigtige side af et folketingsvalg, før der her kan vedtages.
Men skulle der være interesse for det hos regeringspartierne, tager vi gerne imod det forslag, der kom fra Enhedslisten, om, at man kan komme med ændringsforslag om, hvornår forslaget kan træde i kraft.
Men hvis man stadig væk mener, at man efter de 6 år, der er gået siden sidst, ikke har fået snakket nok med baglandet om de ting, der står i forslaget, så kan vi også godt vente til efter et folketingsvalg med endelig at få truffet beslutningen.
Karin Nødgaard (DF), 2015-04-14:
Tak til ministeren for en meget fin og fyldig redegørelse for, hvordan rammerne egentlig er.
Det er jo sådan lidt underligt, at jeg står over for en anden minister, end jeg plejer at gøre; det plejer at være socialministeren.
Men det er fint nok.
Men jeg vil egentlig gerne lige høre, om ministeren så kan oplyse mig om, hvor mange sager der har været, hvor man så har benyttet sig af alle de muligheder, der ifølge ministeren er på det her område, sådan at vi kan få klarhed over, hvad der er fakta på det her område.
For så vidt jeg ved, er der faktisk ikke sket ret meget i forhold til de to områder, som vi har skitseret i vores forslag.
Og jeg kan forstå på ministeren, at kommunerne skal reagere hurtigt og resolut.
Det er det ordvalg, der bliver brugt.
Men det har ikke været tilfældet, for vi har jo set, at det er børn, der i årevis har været udsat for omsorgssvigt og misbrug.
Så jeg vil gerne have nogle flere tal på bordet, i forhold til hvordan det egentlig er blevet praktiseret.
Morten Østergaard (RV), 2015-04-14:
Vi kan jo statistisk belyse det, som er muligt at frembringe og som måtte ønskes, men det er jo rigtigt nok – og det synes jeg for så vidt ikke nødvendigvis at man behøver at se som et krisetegn – at det med, at kommunalbestyrelsesmedlemmer bliver dømt ved domstolene for at have tilsidesat deres ansvar eller bedrevet ulovlig pligtforsømmelse, heldigvis hører til sjældenhederne.
Og det synes jeg da egentlig at vi skal være glade nok for.
Det, der så er spørgsmålet, og det, som jo er diskussionen, er: Hvis man skærpede på de områder, som der peges på her – ud over at det, som jeg redegjorde for, ville forrykke nogle retssikkerhedsmæssige balancer, som vi tidligere og endda i enighed i Folketinget har ændret på – er der så grund til at tro, at det vil føre til en hurtigere og mere resolut indsats eller en bedre forebyggelse?
Der er det jo så, jeg siger, at det kan vi ikke rigtig se.
Altså, selv om der eventuelt måtte kunne tages tiltag, der ville føre til, at flere kommunalbestyrelsesmedlemmer fik en bøde ved domstolene, så ville det jo være på en tragisk baggrund, om jeg så må sige.
Og det er derfor, vores interesse har samlet sig om, bl.a. med den såkaldte overgrebspakke, at se på, hvad vi kan gøre for at undgå, at sagerne kommer.
Og det er vel i virkeligheden det, det handler om, nemlig at sørge for, at kommunalbestyrelsesmedlemmer er sig deres ansvar bevidst og løser de her sager, allerede inden det bliver til grov omsorgssvigt.
Helge Vagn Jacobsen (RV), 2015-04-14:
Med mit kendskab til, hvordan sådan nogle ting vil foregår ude i de enkelte foreninger, vil det, hvis man gennemfører det her forslag, være noget, der altså tager tid.
Der vil jo være nogle diskussioner og også nogle uklarheder, som man skal igennem, inden man kommer med en endelig lov om det her, også omkring bemyndigelse: Hvem er det så, der er bemyndiget til at træffe beslutning om, hvordan den her stemmeseddel skal se ud?
Er det den enkelte kreds?
Er det storkredsen?
Er det på centralt niveau?
Hvad med når der er uenigheder?
Det er jo ikke bare sådan ligetil.
Der er muligvis også noget logistik i det i forhold til, hvornår man skal indgive de her ting, og i forhold til, at det kan blive vanskeligere at lave de her stemmesedler, fordi rigtig mange af dem simpelt hen er forskellige.
Så jeg synes faktisk, at jeg som god demokrat vil spørge hr. Finn Sørensen, om ikke også han synes, at det fortjener noget tid og en drøftelse her i Folketinget, men også ude i de enkelte foreninger, og at det bare er rigtig svært at nå, når man er tæt på et folketingsvalg.
Karin Nødgaard (DF), 2015-04-14:
Jamen jeg synes egentlig, at det, som ordføreren siger, lyder rigtig fint, men jeg synes ikke rigtig, at der kommer noget konkret på bordet, andet end at vi holder nogle høringer, gør nogle ting osv.
Men er ordføreren så sikker på, at vi faktisk er nået i mål, i forhold til hvad vi kan gøre herindefra, så vi nu ligesom må sige, at det er op til kommunerne at håndtere det, både i forhold til de regler, der er, og i forhold til at sikre, at der ikke lige pludselig opstår nogle af de her sager, hvor vi ser det her massive omsorgssvigt af både større og mindre søskendeflokke, og hvor vi også kan se at der faktisk er blevet reageret fra netværkets side – det kan være naboer, det kan være lærere osv. – men hvor der faktisk ikke rigtig er sket noget og der er gået år, inden man faktisk har grebet ind over for den enkelte familie?
Karin Nødgaard (DF), 2015-04-14:
Jamen det synes jeg faktisk vi skal tage en drøftelse om i Socialudvalget, altså om der er en bred enighed om, hvordan vi kan kigge på det, sådan i forhold til hvordan det skal være fremover på det her område, så det ikke kun er – hvad skal man sige – når alarmklokkerne ringer og der er nogle tunge sager, hvor vi alle sammen nok skal være hurtige med at melde nogle ting ud, men at vi sådan har den der løbende proces.
Det synes jeg sådan set kunne være ret interessant og spændende.
Jeg skal egentlig bare lige høre fru Pernille Skipper om den udtalelse, der kom, om, at det er svært at finde den ansvarlige.
Det tror jeg også.
Så duer det ikke.
Altså, hvad nytter alt det, vi har af muligheder for sanktioner, som ministeren stod og redegjorde for i sin indledende tale, når de sådan set ikke bliver benyttet?
Ordføreren var jo også selv inde på de der tragiske sager.
Altså, det må jo være forfærdeligt, når bynavne bliver forbundet med sådan nogle steder, hvor man omsorgssvigter børn.
Pernille Skipper (EL), 2015-04-14:
Jeg er faktisk enig.
Man burde give sagerne nogle andre folkenavne, fordi det er lidt synd for byerne et eller andet sted.
Til spørgsmålet om det her med, om man kan pege på én ansvarlig, og om det så nytter overhovedet, at vi har det her, vil jeg sige, at det mener jeg det gør.
Man kan sige, at der heldigvis også er relativt få mord i Danmark, men derfor skal vi stadig væk have en straffelov, der forbyder mord.
Jeg vil sige, at der er meget få krigsforbrydelser i Danmark – vi er ikke i krig – men derfor skal vi også stadig væk have ... osv. osv.
Så selvfølgelig skal det være strafbart decideret at ignorere et barn, der står i nød, eller et andet menneske for den sags skyld.
Det mener jeg sådan set er et grundprincip.
At det så ikke bliver brugt er jo forhåbentlig for mig at se et tegn på, at de mennesker, som tager sig af børn på alle mulige måder i vores system, gør det med størst mulig ansvarsforpligtelse, fordi der ikke er nogen af dem, der har pådraget sig eller har et egentlig – hvad skal man sige – fortsæt til at undlade at gøre deres pligt.
Det vidner jo om, at det, vi har at gøre med, er et system, der skal blive bedre.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2015-04-14:
Det skal der overhovedet ikke herske tvivl om.
Karin Nødgaard (DF), 2015-04-14:
Det er jo så netop det, vi kan gå ind at kigge på i Socialudvalget.
Det kan for øvrigt også godt være, at ministeren på sit område – den minister, vi har nu, er indenrigsministeren – vil være med til at bidrage på en eller anden måde i forhold til det.
Men burde vi så egentlig ikke have set, at man havde anvendt nogle af de her sanktionsmuligheder i dag, når ordføreren selv er inde på de her forfærdelige sager, der har været?
Burde vi så ikke egentlig ikke have set, at man havde benyttet sig af nogle de her ting?
Det var den ene del af det.
Det er også sådan lidt sent på dagen nu, så jeg skal bare have ordføreren til at præcisere, at det, man ønsker i forhold til en national taskforce, er noget andet end den taskforce, som vi har lavet en aftale om.
Eller hvad?
Pernille Skipper (EL), 2015-04-14:
Om det skal være en ny, eller om vi skal udvide den, er jo så en diskussion værd.
Jeg vil ikke stå og pege på, om der er nogle enkeltpersoner, som har pådraget sig et strafansvar i de sager.
Jeg vil sige det sådan, at det håber jeg og regner med at anklagemyndigheden tager sig af, i den forstand, at når der er noget så voldsomt som det her og der er en risiko for, at der er nogle mennesker, der faktisk har pådraget sig et strafansvar, så går anklagemyndigheden ind og vurderer i samarbejde med politiet, om der er grundlag for at rejse en sag, og så gør de det selvfølgelig også, hvis der er det grundlag.
Men man kan jo eventuelt stille et spørgsmål til justitsministeren for at høre, om anklagemyndigheden har overvejet det i nogle enkelte tilfælde.
Ole Birk Olesen (LA), 2015-04-14:
Liberal Alliances socialordfører, Thyra Frank, kan ikke være her i dag, men jeg har fået den her tale af hende, som jeg vil læse op på hendes vegne.
Med dette beslutningsforslag ønsker Dansk Folkeparti, at regeringen inden udgangen af 2015 fremsætter lovforslag og foretager andre nødvendige tiltag, som sikrer en øget ansvarliggørelse af kommunalbestyrelsesmedlemmer og kommunale ledere ved grove eller gentagne svigt i sager om overgreb på og omsorgssvigt af børn og unge.
Det er vigtigt at understrege, at langt de fleste kommuner yder en god indsats, men der har desværre været eksempler på, at nogle kommuner har overhørt gentagne indberetninger om omsorgssvigt.
Beslutningsforslaget her ligger fint i tråd med Liberal Alliances socialudspil fra 2014, hvoraf det bl.a. fremgår, at børn, der udsættes for overgreb, straks skal beskyttes, og at kommuner, der svigter eller sylter sager, skal straffes økonomisk, og at de ansvarlige skal stilles til ansvar.
Liberal Alliance kan derfor tilslutte sig beslutningsforslaget.
Helge Vagn Jacobsen (RV), 2015-04-14:
Det er næsten ikke til at bære, når det kommer frem, at kommunen, eller for det meste faktisk flere kommuner har været involveret i en familie flere gange, uden at det for alvor har hjulpet børnene.
Derfor er der i mine øjne ikke tvivl om, at nogle kommuner har haft god grund til at gennemgå deres måde at gribe de her sager an på.
Og jeg er helt enig med forslagsstillerne i, at kommunerne simpelt skal hen reagere hurtigt i sådan nogle sager.
Vi tror, at vi skal hjælpe kommunerne med at gøre det bedre, og derfor styrker vi jo også med overgrebspakken kommunalbestyrelsernes beredskab i forhold til forebyggelse, tidlig opsporing, som er utrolig vigtigt, og behandling af sager om overgreb mod børn.
Vi har oprettet en taskforce sammen, og til at styrke sagsbehandlingen i kommunerne er der afsat 30 mio. kr. til at efter- og videreuddanne det personale, der sidder og arbejder med børne- og ungesager.
Til gengæld tror vi altså ikke på, at vi ved at indføre mere bureaukrati og mere straf egentlig gavner børnenes sag i de her situationer.
Statsforvaltningen kan allerede i dag pålægge kommunalpolitikerne tvangsbøder, hvis kommunalbestyrelsen undlader at udføre en handling, som de er forpligtet til, og dermed også, hvis politikerne faktisk svigter i en alvorlig børnesag.
En kommunalpolitiker kan også straffes, som det har været fremme, med bøde for grov pligtforsømmelse, men det er jo så i givet fald anklagemyndigheden, der skal vurdere, om der kan rejses tiltale, for der skal også være styr på retssikkerheden i sådan nogle sager.
Vi kan faktisk heller ikke se det kloge i, at kommunalbestyrelsen i hver sag automatisk skal tage stilling til, om der skal drages ansættelsesretlige konsekvenser for de kommunale ledere.
Det er der jo mulighed for allerede i dag.
Det er også sket i nogle af de her sager, og kommunalbestyrelsen kan tage det op, hvis man ønsker det.
Men samlet set har vi meget stor sympati for, at debatten bliver rejst.
Vi er også bekymrede.
Vi mener at kunne spore, at nogle ting går bedre.
Vi tror også, at politikerne i kommunalbestyrelserne og de ansatte i statsforvaltningerne qua de signaler, der bliver sendt fra Folketinget, er blevet ekstremt opmærksomme på de her forhold.
Så bekymringen deler vi fuldt ud; vi tror bare ikke, at de her ting er de rigtige til at løfte området.
Karin Nødgaard (DF), 2015-04-14:
Jeg er sådan set enig med ordføreren i, at der ikke er behov for mere bureaukrati på området, men jeg kan egentlig heller ikke se, hvorfor det skulle være sådan.
Det her drejer sig egentlig bare om, at man skal reagere hurtigere, end man har gjort hidtil.
Vi har jo set de her forfærdelige sager, som vi nu har talt om et stykke tid, og derfor vil jeg egentlig gerne høre ordføreren, om det så ikke kan undre ordføreren, at man faktisk ikke har benyttet sig af nogle af de muligheder, der egentlig allerede er, for at komme det her i forkøbet, sådan at det kunne have sikret, når nu tragedien er der og et barn bliver omsorgssvigtet, at man måske allerede inden for et halvt eller et helt år kunne have reageret og gjort nogle ting fra kommunal side.
Helge Vagn Jacobsen (RV), 2015-04-14:
Jo, men jeg tror faktisk, at det, der er helt afgørende her – det tror jeg også ordføreren er enig i – er det forebyggende.
Det er, at man får grebet ind før.
Man kan sige, at det ulykkelige i virkeligheden er, hvis vi skal til at gribe til de her sanktioner.
Men det afgørende er jo, at det ikke bliver til en sag.
Det afgørende er, at vi har afsat nogle midler, så vi kan efteruddanne personalet på det område.
Det afgørende er, at man også i kommunerne prioriterer ressourcer til den her sagsbehandling, fordi det er så uhyre vigtigt.
Så jeg tror altså, at det, der virkelig virker her, er den forebyggende indsats, og det er det, vi skal hjælpe til med – og selvfølgelig holde øje med, at det faktisk også får den effekt, som vi gerne vil have.
Karin Nødgaard (DF), 2015-04-14:
Jamen ingen tvivl om det med det forebyggende, for det tror jeg vi alle sammen er enige om.
Det er også det, vi som socialordførere og i det hele taget dem, der sidder på de her områder, prøver at gøre i vores arbejde; det tror jeg også at dem, der sidder og har kommunalpolitisk kasket på i dag, tænker meget på.
Men vi ved jo bare, at lige pludselig sker tragedien, så er den sket, og det er egentlig derfra, jeg gerne vil have vi taler i dag, fordi forebyggelse er én ting, og vi skulle gerne undgå det andet; men når vi nu ved, det sker, så er det egentlig bare, jeg gerne vil høre ordføreren, om ordføreren mener, at de muligheder, der er, har været tilstrækkelig anvendt, og i givet fald, om ordføreren er bekendt med, om man har benyttet sig af de muligheder, der egentlig eksisterer i dag, for at skride ind.