runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2010-04-15:
Ministeren har jo selv under den tidligere debat et par gange gjort opmærksom på, at der også foregår meget på Socialministeriets område.
Derfor vil det jo være oplagt f.eks. også at have nogle med fra det sociale område og have en lidt bredere tilgang til, hvad det er, der skal til, hvis vi skal have de unge til ikke at blive i kriminalitet, men at komme ud af det.
Derfor synes jeg, det ville være rigtig godt, hvis ministeren vil komme med de overvejelser, og hvis vi så også på et tidspunkt kan få besked fra ministeren om, hvad der kommer ud af ministerens overvejelser om, hvem der skal indgå i det arbejde.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-15:
Jeg vil godt spørge justitsministeren, om jeg skal forstå svaret på det her beslutningsforslag sådan, at når justitsministeren nedsætter det her udvalg med henblik på en revision af bekendtgørelsen, betyder det, at man ikke i øvrigt vil se på straffeattesternes konsekvenser for mennesker, der gerne vil ud af deres kriminalitet – altså hvilke muligheder man kunne få for en betinget straffeattest eller dispensation eller for at få den gjort ren, fordi man står der og skal have et arbejde.
Vil man ikke prøve at se på de konsekvenser, som vi i dag ved der er af straffeattesten, nemlig at folk, der en gang har fået en plet på den, uanset hvor lille den er, godt kan glemme alt om at komme ud på arbejdsmarkedet?
Kim Andersen (V), 2010-04-15:
Jeg skal på mit partis vegne tilkendegive, at vi i og for sig er meget forstående og egentlig også grundlæggende positive over for dette forslag fra Dansk Folkeparti, som jo kort fortalt går ud på, at det skal fremgå af straffeattesten, hvis man får en dom med en straf på minimum 1 år for overtrædelse af våbenlovgivningen i forbindelse med våbenbesiddelse.
Det var en sag, som vi i Venstre arbejdede noget med, og hvor der jo var spørgsmål fra Venstres hr. Karsten Nonbo til justitsministeren om denne problemstilling, og hvor der også var svar fra justitsministeren.
Det kan så være, at det er den aktivitet, som Dansk Folkeparti har fundet anledning til at reagere på, og det er jo også helt legalt.
Vi ønsker imidlertid at se det her i en større sammenhæng, fordi der jo skal være sammenhæng og proportionalitet i tingene, og vi ved, at man i Justitsministeriet er i gang med at se på kriminalregisterbekendtgørelsen, som den kaldes, og at man overvejer en ændring af den, hvilket sandsynligvis vil betyde, at der er mulighed for at få det element indarbejdet, som her omtales af Dansk Folkeparti.
Vi vil i Venstre afvente det revisionsarbejde, som er i gang i Justitsministeriet, fordi vi finder, at det vil være den mest saglige tilgang til problemstillingen, og at det også vil tage højde for andre tilgrænsende relevante problemstillinger i sammenhængen, og vi finder således, at det er naturligt at afslutte det arbejde på baggrund af det indledende arbejde, vi selv satte i gang fra Venstres side.
Derfor kan vi ikke tilslutte os beslutningsforslaget.
Karen Hækkerup (S), 2010-04-15:
Forslaget handler om, hvorvidt man skal lade våbenlovovertrædelser påføre straffeattesten, og det var jeg sådan set positivt indstillet over for, da jeg kom til salen.
Men efter at have hørt justitsministerens redegørelse må jeg jo konstatere, at det tilsyneladende er sådan, at det i forvejen sker, at overtrædelser af våbenloven, hvis det sker i forbindelse med andre kriminelle gerninger i henhold til § 192 a, allerede kommer på.
Jeg noterer mig også, at man har nedsat en arbejdsgruppe, og det synes jeg selvfølgelig er spændende.
Jeg har ikke nogen indvendinger imod, at også færdsels- eller skattelovovertrædelser, der giver en fængselsstraf på over 1 år, kommer til at fremgå af en straffeattest.
Men jeg vil gerne ligesom fru Line Barfod, tror jeg det var, anmode om, at man også ser på straffeattester, ud fra hvad det er, de egentlig bliver brugt til.
Da straffeattestsystemet blev indført, var det jo sådan, at der ikke var specielt mange, der blev bedt om at aflevere en straffeattest til deres arbejdsgiver, og der er det i dag helt anderledes.
Det er meget normalt, at man bliver bedt om at aflevere en straffeattest, og er der pletter på den, er man udelukket fra at komme ind på arbejdsmarkedet.
Derfor synes jeg, at uanset at jeg støtter, at vi også lader andre ting påføre straffeattesten, såsom våbenlovovertrædelser eller færdselslovovertrædelser, der giver en straf på over 1 år, synes jeg, det er vigtigt, at vi i Folketinget tager en debat om, hvad vi kan gøre for at hjælpe især unge mennesker, som har problemer med plettede straffeattester.
Vi ved jo, at Ungdomskommissionen kom med nogle forslag, og jeg synes, det vil være godt, hvis ministeren tager ikke kun de bemærkninger, som fru Line Barfod kom med, ad notam, men sådan set tænker videre og inddrager nogle af de folk i den arbejdsgruppe, der skal se på, hvordan straffeattesterne skal udarbejdes i fremtiden.
For systemet kan godt laves sådan, at arbejdsgivere, der beder om at få en straffeattest, kun får indsigt i de forhold, der vil være relevante for den stilling, man eventuelt skal søge, og det synes jeg da bestemt vil være en fordel.
Især må man vel også, når ministeren selv i et tidligere indlæg sagde, at det var ærgerligt, vi ikke havde debatter, hvor vi både havde socialret, integration og det hele samlet, for så kunne vi rigtig få et helhedsindtryk, sige, at i den her sag er der også behov for at se på det ud fra en helhedsvinkel.
Det er ikke nok kun at udvide rækken af, hvad der kommer på straffeattesten; man skal også se på, hvordan den bliver brugt, og finde ud af, om der er noget, der skal justeres.
Bliver den brugt rigtigt, rammer den forkert, rammer den rigtigt, gør den nogen gavn, hvordan kan vi indrette den?
Det arbejde synes jeg at ministeren skal lægge sig i selen for at tage på sig, så der ikke kun bliver lagt yderligere til straffeattesten.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-15:
Rekrutteringsbranchens direktør i headhunterfirmaet Søren Dahl siger, at det er ren rutine at bede om en straffeattest, ikke bare inden for ufaglært arbejde som lager og transport, men man bliver også sorteret fra til stillinger inden for finans og handel, hvis man engang har stjålet i en butik.
Det kan ikke betale sig at gå ind at vurdere hver enkelt sag.
Der er bare ikke plads til plettede straffeattester.
Derfor synes jeg, at det er en rigtig, rigtig god idé, at justitsministeren nedsætter det her udvalg.
Jeg anerkender, at det er Dansk Folkepartis forslag, men det er jo sådan på en eller anden måde blevet løst af virkeligheden.
Men det, der er helt, helt afgørende, er, at vi får en seriøs debat om, hvad disse straffeattester bruges til.
Jeg nævnte i mit spørgsmål det, som er helt, helt almindeligt, nemlig at man ikke kan blive flaskedreng, hvis man har en plet på sin straffeattest.
Børn, der har forældre, der kan hjælpe hele vejen igennem et uddannelsessystem, har jo slet ikke noget problem med at have en plet på straffeattesten, hvorimod de børn, som har brug for en kærlig hånd, og som har lavet en fejl på et tidligt tidspunkt i deres ungdom, bliver straffet hele vejen igennem.
Så har man så i rigspolitichefens embede en mulighed for at dispensere.
Så ville det måske være naturligt, man kunne dispensere, hvis det var sådan, at den unge kunne få sig et arbejde, således at man kunne få renset sin straffeattest ved at påvise, at man kunne få sig et arbejde.
Så synes jeg, at alt hører op.
I den forbindelse skal man jo være opmærksom på, at det er 75 pct. af kriminaliteten i Danmark, der er recidivkriminalitet.
Det vil sige, at hvis man får fat i en, der har lavet en førstehåndskriminalitet og får den pågældende videre i forløbet, i gang med en uddannelse, hvor man kan få en lære-, praktikplads eller noget andet, kan man simpelt hen få den pågældende væk fra en kriminel løbebane.
Men hvis man fra samfundets side siger, at vedkommende har en plettet straffeattest og man ikke vil have vedkommende, ved vi jo godt, at så er løbebanen sat i gang, så er det en kriminel løbebane, man går i gang med.
Så derfor er der intet at tabe ved at se på førstegangskriminelle, der laver en mindre kriminalitet, men der er alt at vinde.
Så vi ser frem til, at vi får det her udvalgsarbejde og håber inderligt, at justitsministeren også vil holde sit løfte om, at udvalgsarbejdet skal være bredt.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-15:
Det kan jo gå hen og blive interessant.
Jeg vil starte med at sige, at jeg er glad for ministerens svar, og det er jeg sådan set, fordi tingene dog så alligevel ikke hænger mere fjollet sammen.
Men så kommer det altså også bare ifølge en anden lov.
Og det er jo godt nok, men derfor kan det godt være, at der er nogle ting, der kan gøres klarere på en eller anden måde.
Vi kender det jo også fra andre sammenhænge, at når to love spiller sammen, kan det godt se ud, som om der ikke er noget strafelement.
Vi er nogle, der har været beskæftiget med emnet køb af sex, handlede kvinder, og det står jo ikke præcist i loven, men det er nogle andre paragraffer, der går ind og i virkeligheden i forvejen gør det strafbart.
At der så aldrig er blevet nogen dømt, er en helt anden diskussion.
Det, jeg synes det ville være ønskeligt at finde ud af – og det behøver vi ikke gøre nu, men under udvalgsarbejdet – er, hvilke teoretiske eksempler vi har på noget, der i dag ikke ville komme på en straffeattest, fordi ministeren ligesom hele tiden holder en lille dør åben.
Men jeg vil i hvert fald gerne sige tak for, at vi nu får en diskussion af det her og en belysning af, hvad der kommer på en straffeattest, og hvad der ikke kommer på en straffeattest – og hr. Tom Behnke var jo inde på en lang række ting, som tilsyneladende ikke kommer på en straffeattest.
Nu er det ikke sikkert, jeg er enig med hr. Tom Behnke i facit, men jeg synes da, det er vigtigt at få belyst, hvordan det ser ud i virkeligheden også i forhold til en særlovgivning.
Når nu ministeren nedsætter et udvalg, vil jeg også meget anmode om – netop i lyset af den diskussion, vi havde under det forrige punkt – at vi altså også får nogle andre mennesker ind i hvert fald til at bedømme dele af, hvad der skal med på straffeattesten, og hvad der ikke skal.
Det er meget vigtigt i forhold til netop de unge og deres mulighed for at komme videre i livet, at de ikke får en dom, der i virkeligheden er langt mere vidtrækkende end dommen selv, for det er jo det, det handler om.
Der er en del, der kan komme videre, selv om de får en fængselsstraf.
Det tror jeg er vigtigt vi får set på.
Men jeg håber på, at ministeren vil tage de her bemærkninger med, sådan at vi også får gjort de overvejelser.
Line Barfod (EL), 2010-04-15:
Brugen af straffeattester er jo eksploderet i de senere år, og vi ved, at det kan have meget voldsomme konsekvenser i forhold til ens fremtidsmuligheder.
Hvis man har fået noget på straffeattesten, kan det betyde, at man simpelt hen ikke har mulighed for at få den uddannelse og det arbejde, man gerne vil have.
Og derfor er det rigtig vigtigt at få en diskussion om straffeattester.
Samtidig er der jo det andet, som også er fremme i debatten omkring det her forslag, og som også har været fremme i den offentlige debat, nemlig at det nogle gange er lidt svært at forstå, hvad der kommer på straffeattesten, og hvad der ikke kommer på.
Derfor synes vi, det er rigtig fornuftigt at se på: Hvilke forbrydelser skal fremgå af straffeattesten?
Hvordan er det, straffeattesten bliver brugt?
Vi må gøre os nogle overvejelser om: Hvad mener vi den skal bruges til?
Hvordan ønsker vi, man skal bruge straffeattesten?
Og herunder også det, jeg var inde på under den tidligere debat, nemlig at jeg mener, der ligger et moralsk problem for vores samfund i, hvis det er sådan, at den primære årsag for unge til at lade være med at begå kriminalitet, er, at de tænker på deres egen straffeattest.
Jeg mener, det er rigtig vigtigt at få vores unge til at forstå, at kriminalitet går ud over andre, og at den vigtigste grund til ikke at begå kriminalitet skal være, at man ikke ønsker at skade andre mennesker.
Og det mener jeg vi bliver nødt til at diskutere.
Hvordan sikrer vi, at vi får det formål opfyldt, at det er den påvirkning, vi giver til vores unge?
Straffeattester er selvfølgelig relevante i nogle situationer, hvor nogle skal søge et job og det har betydning at afgøre, om de for nylig er blevet straffet for en forbrydelse, som man kan være bange for at de vil gentage.
Så derfor er der selvfølgelig situationer, hvor det er relevant med en straffeattest.
Men vi mener altså, at man er nødt til at se på konsekvenserne, og som vi var inde på under de korte bemærkninger, mener jeg, at det ville være en rigtig god idé, hvis ministeren vil nedsætte en mere bred arbejdsgruppe, der ikke kun inddrager justitsministerieembedsmænd, men også embedsmænd fra Socialministeriet og også nogle af dem, der arbejder med de her problemer ude i samfundet, og få dem med til at se på: Hvad kunne være fornuftigt på det her område?
Hvad kunne være nogle fornuftige regler i forhold til, hvad for et formål vi egentlig ønsker at opnå med straffeattesten?
Jeg synes, det kunne være rigtig fint, hvis vi også under udvalgsarbejdet i Retsudvalget kunne få lidt flere oplysninger frem og på den baggrund også kunne komme med nogle anbefalinger til ministeren om, hvad vi synes også skal inddrages i det arbejde.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-15:
Altså, jeg tager det som et synspunkt, som jeg noterer mig.
Jeg har ikke taget stilling til, om og i hvilken udstrækning der er behov for at inddrage flere i arbejdet, men jeg noterer det som et synspunkt.
Line Barfod (EL), 2010-04-15:
Jeg må sige til ministeren, at jeg simpelt hen mener, det er forkert.
Normalt har vi en holdning om, at vi indgår nogle internationale konventioner, fordi vi ønsker at leve op til dem.
Jeg mener trods alt ikke, man kan sige, at det skulle være normalt, at Folketinget gennemfører lovgivning, hvor vi er sikre på at få kritik af de internationale organer, der er sat til at overvåge, at vi overholder de konventioner og aftaler, vi selv har indgået.
Man mener faktisk, at det er kritisabelt, når vi f.eks. som her sænker den kriminelle lavalder, og det mener jeg er noget, som regeringen burde tage meget alvorligt.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-15:
Jeg synes, der er flere misvisende ting i det, fru Line Barfod siger.
Punkt 1: Der er jo ikke nogen sikkerhed for, at vi får kritik fra det pågældende organ.
Der er nogle, der siger, at vi med sikkerhed får kritik, men det er ikke ensbetydende med, at de har ret i det.
Punkt 2: Det, at man får kritik, er ikke ensbetydende med, at vi har sat os ud over nogen som helst konventioner.
Det, der er regler om internationalt, er, at vi ikke må fastsætte den kriminelle lavalder til under 12 år, men at det anbefales, at man holder sig mellem 14 og 18 år.
Vi nedsætter den nu fra 15 til 14 år, og det er helt inden for de folkeretlige forpligtelser, vi har.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-15:
Jeg vil godt spørge justitsministeren, om han sådan helt seriøst mener, at en nedsættelse af den kriminelle lavalder vil forebygge kriminalitet.
Når man tænker på, hvad det er for unge, der i givet fald har en udadreagerende adfærd, vil de så tænke: Hov, jeg er fyldt 14, jeg lander i fængsel?
Det er det ene spørgsmål.
Den næste spørgsmål er: Hvor mange unge, 15-, 16- og 17-årige, sidder i dag og afsoner under fængselslignende forhold, altså sammen med voksne?
Lars Barfoed (KF), 2010-04-15:
Nu skal det, man siger fra Folketingets talerstol, jo være fuldkommen korrekt, og jeg kan ikke huske de tal så præcist, at jeg kan stå her og sige, hvordan de tal fordeler sig.
Så det synes jeg at vi skal tage under udvalgsbehandlingen.
Så kan vi jo svare på de spørgsmål.
Det eneste, jeg vil sige til det, der blev spurgt om, er så med hensyn til den anden problemstilling, som jo er mere principiel.
Vil det her forslag betyde, at vi forebygger kriminalitet blandt 14-årige?
Jeg tror ikke – det startede jeg faktisk med at sige i dag – at det her isoleret set er den vigtigste del af den samlede kriminalpræventive indsats, vi gør.
Det er snarere den mindst vigtige del.
Det er alle de tiltag, altså det samlede sæt af initiativer, vi i øvrigt gennemfører, som satspuljepartierne har været enige om at gennemføre, og som regeringen fremlagde i den samlede ungepakke i efteråret, som betyder noget.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-15:
Jeg kan forstå justitsministeren sådan, at det, at man nedsætter den kriminelle lavalder, ikke har nogen betydning isoleret set.
Så må vi jo så huske på, hvad fru Line Barfod sagde: Man kan i virkeligheden stå i en situation, hvor de bliver mere voldelige, fordi det er sidemandsoplæring.
Men så har jeg så selv fået fat i de her tal, og der vil jeg sige, at 49 pct. af de 15-årige afsoner stort set hele deres periode i varetægtsarrest, og 70 pct. af de 17-årige, og når man så forøger antallet af de mennesker, der lander i de sikrede institutioner, får vi jo endnu flere, der kommer til at sidde i fængsel, og det er ren sidemandsoplæring.
Vi får nogle rigtig gode kriminelle ud af det.
Hvilke kommentarer har justitsministeren til det?
Lars Barfoed (KF), 2010-04-15:
Men det kunne jo være, at den, man spurgte, havde svaret forkert, og så kunne man jo også få lov til at glæde sig over det.
Så var det da godt, at jeg ikke svarede.
Jeg mener, som jeg også sagde lige før, ikke, at det her er den vigtigste del af den samlede kriminalpræventive indsats.
Det er snarere alle de mange andre forslag, som har den store betydning, men det supplerer den samlede kriminalpræventive indsats ved at vise, at vi gør en masse for at forhindre, at de unge kommer ud i kriminalitet, ikke mindst for at hindre, at de kommer ind i banderne.
Men hvis de kommer ud i kriminalitet, skal de også vide, at der er en konsekvens fra samfundets side, hvor vi så gerne skulle være i stand til at samle dem op i de institutioner, som de kommer i, sådan at de kan komme ud på den anden side som gode samfundsborgere.
Vi kan jo redegøre nærmere for det under udvalgsbehandlingen.
Jeg mener, at det svar må hænge sammen med, at de fleste straffe under våbenlovgivningen jo er under det ene år, som er grænsen for, hvornår man mener at det skal på straffeattesten.
Så de fleste overtrædelser af våbenlovgivningen har altså en mindre straf, og dermed ville forholdet ikke være omfattet af beslutningsforslaget.
Karen Hækkerup (S), 2010-04-15:
Det er meget usædvanligt, at vi har debatter under andenbehandlinger her i Folketingssalen, men den her sag er også meget usædvanlig.
Alene det, at regeringen lægger lovforslag frem, som alle, der ved noget om området, taler imod og advarer imod at man vedtager, er da en usædvanlig ting.
Jeg har bedt om ordet igen, fordi jeg synes, der er nogle spørgsmål, der stadig er uafklarede, også efter justitsministerens lidt morsomme indgang til at gå på talerstolen og svare på spørgsmålene, der har været rejst i dag.
Der har været rejst spørgsmål om antallet af pladser, og det er altså ikke uvæsentligt.
Nu kan jeg se, at Dansk Folkepartis ordfører har forladt salen, og det kan jeg måske godt forstå, for det, jeg vil spørge til, er selvfølgelig: Hvad er det for en aftale, der ligger?
Hr. Peter Skaarup siger nogenlunde det samme på forsiden af Berlingske Tidende i dag; han siger, at han »vil vide, hvorfor det er gået galt, og vi vil sikre os, at regeringen lever op til vores aftale.«
Se, lige nu har vi 25 børn, der afsoner i almindelige voksenfængsler, og hvert eneste år har vi omkring 200, der gør det.
Med det her lovforslag har regeringen ikke lagt op til at tilføre yderligere penge til fængslerne.
Hvis børn kommer ind i fængslerne, vil der blive tale om isolationsfængsling, de vil ikke kunne få den undervisning, de skal have, selv om de er undervisningspligtige, de vil heller ikke møde personale, der er uddannet til at tage sig af dem, for fængselsbetjente er altså hverken pædagoger eller uddannet til at passe børn, de er uddannet til at tage sig af kriminelle.
Jeg synes derfor, at justitsministeren må gå på banen endnu en gang, gå op på talerstolen og give en garanti for, at ingen 14-årig vil havne i et almindeligt voksenfængsel, i Vestre eller i Nyborg eller andre steder, når den her lov er blevet vedtaget den 1. juli 2010.
Folketinget kan ikke leve med, at der florerer rygter om, at der er løfter om, at der er en aftale, der skal sikre, at der er pladser nok, men når det kommer til stykket, er det ikke andet end varm luft; der er ingen aftale, der er ingen pladser, vi vil få 14-årige i fængsel.
Det synes jeg regeringen må forholde sig til.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-15:
Først vil jeg gerne takke ministeren for, at man gennemgår hele det her, og det er vi i udvalget selvfølgelig også interesseret i at blive orienteret om, for det kan jo være meget nyttigt på nuværende tidspunkt, når der kommer sådan en række af forskellige love, at gå igennem, hvad der egentlig kommer på en straffeattest, og hvad der ikke gør, hvor hurtigt det kommer ud og al den slags, også set i lyset af den diskussion, vi havde, om den kriminelle lavalders nedsættelse til 14 år.
Fint med det!
Det kan vi gøre i udvalgsarbejdet.
Det, jeg undrer mig lidt over – og det er muligvis, bare fordi ministeren er diplomat, hvad jeg ved ministeren i hvert fald kan være – er det, ministeren siger: næppe reel betydning eller nævneværdig betydning.
Er det simpelt hen at sige – for vi andre er jo også blevet sådan lidt vildledt af det her – at det allerede eksisterer i dag, så det behøver vi ikke at lave?
Lars Barfoed (KF), 2010-04-15:
Ja, på baggrund af det samspil, jeg nævnte, med straffelovens bestemmelser, så er det allerede sådan, at i de allerfleste tilfælde, som det her beslutningsforslag ville omfatte, kommer den pågældende straf på den private straffeattest.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-15:
Det skal jeg bestræbe mig på.
I de allerfleste tilfælde siger ministeren.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-15:
Og det er det, som ikke vil være særlig hyppigt forekommende.
Så jeg kender ikke nogle konkrete sager, men det er muligt, man ville kunne finde sådan nogle.