runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2010-03-02:
Nu er det jo rørende at høre, at staten ikke skal drive bankvirksomhed.
En af landets største banker er nemlig statslig, ejet af selskabet Finansiel Stabilitet.
Staten er storaktionær i en lang stribe banker.
Det eneste, vi ikke har kunnet få ud af regeringen, er, hvad de vil bruge indflydelsen til i de her banker, man nu har indflydelse i. Så det er jo ikke et spørgsmål om, at man ikke kan eller ikke har mulighed for, det er jo et spørgsmål om vilje, og hvis ikke regeringen og ministeren synes om det forslag, vi behandler i dag, hvad kan man så forestille sig af initiativer fra regeringen?
For det er jo ikke så meget formen, der er det vigtige, det er jo i virkeligheden det, at man gør noget, der er målrettet de udkantsområder, hvor udviklingen i øjeblikket er katastrofal, og hvor de arbejdspladser, der bliver nedlagt i øjeblikket, aldrig kommer tilbage, hvis ikke der sker noget.
Så mener ministeren ikke, at der er brug for at tage ekstra initiativer?
Ole Vagn Christensen (S), 2010-03-02:
Jeg har ikke talt om bankvirksomhed.
Jeg har talt om, at der er behov for en statslig kapital – om det så skal være lån, eller hvordan man kan gøre det, ved jeg ikke – hvis der skal være en mulighed for, at der kan foregå den fornødne udbygning.
Jeg må sige, at Hanstholm Havn er en virksomhed, når nu ministeren afviser, at man kan gå ind i virksomheder.
Sådan har jeg opfattet dette foretagende.
Så derfor vedrørte mit spørgsmål altså, at jeg ikke føler, at det er dækkende i noget af det, vi hidtil har set eller hidtil har hørt nævnt.
Vi kunne også tage færgestrukturen ved Limfjorden, og vi kunne tage mange andre eksempler på, hvordan man sådan set har et infrastrukturspørgsmål.
Men lad os holde os til Hanstholm Havn og dens løsning.
Hans Christian Thoning (V), 2010-03-02:
Tak for det.
Beslutningsforslaget handler overordnet set om vækst og udvikling i udkantskommunerne og om at undgå en skævvridning af Danmark.
Det er en vigtig problemstilling, som vi også fra Venstres side har meget fokus på.
Intentionen bag forslaget kan jeg derfor tilslutte mig, men med midlet rammer SF helt forbi målet.
At pålægge regeringen at agere statsbank skaber ikke rammerne for vækst og udvikling i yderområderne.
For det første er det stærkt konkurrenceforvridende i forhold til de virksomheder, der ikke er placeret i udkantsområder, og for det andet er det en form for regional statsstøtte, højst sandsynligt i strid med EU-traktaten.
Endelig må jeg indrømme, at de gode intentioner også klinger lidt hult i mine ører, når man samtidig tager andre forslag fra SF i betragtning.
F.eks. vil Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti – hvis de får magt, som de har agt –
hæve selskabsskatten til 28 pct., et forslag, der kun vil svække danske virksomheders konkurrenceevne, også i udkantskommunerne, som SF foregiver at ville hjælpe.
Samtidig barsler Socialdemokraterne og SF i deres skatteudspil med kørselsafgifter, der vil koste pendlerne rigtig dyrt og ramme Udkantsdanmark hårdt.
Også passagerafgifter på flybilletter vil være et dødsstød til de mindre danske lufthavne og igen til stor skade for yderområderne.
Udkantsområderne står foran store udfordringer, bl.a. på grund af den internationale økonomiske krise, og derfor har regeringen iværksat adskillige tiltag, der skal bidrage til at sikre lige udviklingsmuligheder i hele landet.
Vi er allerede i gang med et arbejde for et Danmark i bedre balance, som skal styrke og forbedre rammerne for at bo, leve og arbejde i hele landet.
Med et regionalpolitisk udspil vil vi sikre, at man også på lokalt og regionalt plan kan udnytte mulighederne for en grøn vækstøkonomi, f.eks. gennem grøn turisme og udvikling af grøn teknologi.
Vi har fra Venstres og regeringens side fulgt den økonomiske udvikling tæt og har løbende iværksat initiativer, der skal sikre, at dansk økonomi kommer helskindet igennem krisen.
Med bankpakken, kreditpakken og senest erhvervspakken sikrer vi finansiel stabilitet og forhindrer, at der opstår en kreditklemme, som rammer sunde projekter.
I 2009 er det samlede udlån vokset, og statistikken fra Realkreditrådet viser, at udlån til yderområderne følger det samme mønster som i resten af landet.
Reglerne for kreditgivning er de samme i hele landet.
Hvorvidt en virksomhed kan låne penge til et givent projekt, afhænger af, hvor sundt projektet er.
Den vurdering er helt op til det enkelte kreditinstitut at foretage i overensstemmelse med lovgivningen og dets fastsatte kreditpolitik.
Der hører den også hjemme efter min mening, og den hører ikke hjemme her på Christiansborg.
Vi skal skabe et Danmark i balance, ja, men ved at sikre de bedst mulige rammer for vækst og vilkår, ikke ved at agere statsbank.
Venstre kan derfor ikke støtte forslaget.
Flemming Bonne (SF), 2010-03-02:
Det glæder mig da at høre, at Venstres ordfører er enig i, at vi har fat i en vigtig problemstilling, som kalder på nogle løsninger.
Jeg har lidt svært ved at forlige mig med, at man bliver ved med at kalde vores forslag for et forslag om en statsbank.
Vi taler altså om, at staten skal gå ind og stille nogle garantier til rådighed for den del af risikoen, der måtte ligge i en långivning, fordi en given virksomhed er placeret lidt uden for alfarvej.
Det er den risiko, der skal dækkes ind.
Hvis ikke det er statens, Folketingets, regeringens opgave at gøre det, har jeg vanskeligt ved at se, hvem pokker der ellers skulle gøre det.
Spørgsmål om konkurrenceforvridning er det ikke, men mere konkurrenceforvridning den anden vej, når man står med en virksomhed, som ikke er i stand til at kunne få finansieret den virksomhed, den gerne vil oprette i et yderområde.
Hans Christian Thoning (V), 2010-03-02:
Jeg vil bare sige, at der jo er foretaget de tiltag både med bankpakken, med kreditpakken og senest med erhvervspakken, så det er jo ikke, fordi der er områder i Danmark, der ikke er tilgodeset med de tiltag, der nu engang er foretaget fra regeringens side.
Ud fra de betragtninger er det jo, som jeg også sagde i talen, projekterne, der vil være afgørende, og det er også realkreditinstitutterne, der afgør, om der vil være mulighed for at køre det på basis.
Flemming Bonne (SF), 2010-03-02:
Jeg må dermed forstå på Venstres ordfører, at Venstre er enig med De Konservative i, at det alene er markedet, der skal regulere udviklingen i Danmark, herunder også udviklingen i yderområderne, som i den grad skriger på nye aktiviteter, på nye arbejdspladser, for at sikre, at vi ikke får massearbejdsløshed derude.
Det er, som jeg hører det, markedet, der skal foretage reguleringen.
Er det korrekt forstået?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Jo, og det bliver der jo også taget med både Den Grønne Fond og de andre initiativer, vi har taget, og så er der jo hele tiden også en dialog med de forskellige vækstfora for at se på, hvad man ellers kan gøre.
Men det skal jo ikke skjules, at den globale finanskrise er væltet ind over Danmark, så arbejdsløshedstallet er steget.
Vi får sandsynligvis i år et statsunderskud på 95 mia. kr.
Det er jo de økonomiske udfordringer, vi står over for, og som vi sammen skal løse, samtidig med at vi sørger for, at der også kommer vækst og udvikling i yderområderne.
Mike Legarth (KF), 2010-03-02:
Jo, og det er altid en overvejelse og en vurdering værd, men jeg er nu fast overbevist om, at i ni ud af ti tilfælde vil forbrugeren fuldstændig acceptere det nye system uden noget som helst problem.
Og så vil der være en ud af ti, der måske synes, at regningen blev lidt større og havde et andet omfang, end vedkommende havde forventet, og så beder man virksomheden om lige at give en årsag til, hvorfor det blev den her pris.
Så må virksomheden mere detaljeret redegøre for, hvad det er for et vareforbrug og timeforbrug, der har været.
Det synes jeg er naturligt.
De oplysninger skal man så give alligevel, men så har man jo haft en minimering af arbejde og udgifter på ni tiendedele.
Morten Østergaard (RV), 2010-03-02:
Det er jo så det generelle synspunkt, men jeg må på baggrund af de aktstykker, der er oversendt til Finansudvalget, konstatere, at det ikke er regeringens og da slet ikke Økonomi- og Erhvervsministeriets konkrete synspunkt.
Det fremgår meget tydeligt af aktstykket, at regeringen er helt overbevist om, at det her er et meget bæredygtigt projekt, og at der skal være skipperskole i Skagen i årene frem, og at man derfor har besluttet sig for at give tilskud til skolens nybyggeri, fordi fire realkreditinstitutioner altså ikke har villet give tilskud.
Jeg har så spurgt, hvordan det kan være, at de ikke har givet tilskud, og der anfører ministerens forgænger, og jeg citerer: For det første har realkreditinstitutionerne anført, at skolens beliggenhed i et udkantsområde indikerer en særlig risiko, idet de anser anvendelsesmulighederne for bygningen som værende begrænsede, såfremt skolen lukker.
Her har vi altså en konkret situation, hvor der er et udkantsproblem, og hvor staten nu yder et helt konkret lån.
Vil ministeren bekræfte, at staten yder et lån, fordi man ikke kan opnå almindelig finansiering på grund af en særlig risiko i et udkantsområde?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Den her konkrete sag om opførelsen af en særlig bygning i forbindelse med skipperskolen i Skagen er helt speciel.
Skolen finansieres af offentlige tilskud.
Det er den eneste tilbageværende uddannelsesinstitution, der uddanner navigatører til fiskeriet, altså fiskeskippere.
Derfor er der altså tale om en institution, som har stor betydning for fiskerierhvervet i Danmark.
Derfor synes jeg – også som ny minister på området – at det er fornuftigt at søge at finde en løsning på Skagen Skipperskoles finansieringsproblem, som ikke minder om tilsvarende problemer for andre virksomheder.
Morten Østergaard (RV), 2010-03-02:
Altså, jeg er helt enig i, at det er fornuftigt at søge at finde en løsning.
Men det, der bare er pointen her, er, at sagen om Skagen Skipperskole i al sin enkelthed illustrerer, at det generelle synspunkt, regeringen har, ikke bærer igennem i praksis, da det af de svar, der er blevet givet, fremgår, at man mener, at Nordjylland er i en helt speciel situation, fordi de er særlig hårdt ramt.
Nordjylland vil blive særlig hårdt ramt.
Så har man altså her det forhold, at realkreditinstitutionerne argumenterer med, at skolen er placeret i et udkantsområde.
Og der kan det være ligegyldigt, om det er en skole eller noget andet – der er en særlig risiko i udkantsområderne, og derfor vil det, medmindre man tager nogle initiativer, være sværere at opnå vækst i udkantsområderne.
Det er jo en prioriteringssag, og der må man bare konstatere, at ministeren i dag afslører, at regeringen helt generelt ikke mener, at der er et problem, men at den i de konkrete tilfælde alligevel finder en løsning.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Jo, der er jo problemer rundtomkring i det danske samfund, også med finansiering og udvikling, fordi vi har en global finanskrise, som vælter ind over Danmark, og det er jo derfor, arbejdsløshedstallet stiger.
Men jeg mener, at regeringen med bankpakken, kreditpakken og erhvervspakken har taget de nødvendige skridt for at sikre stabilitet inden for det finansielle område, også for at modvirke, at der, som spørgeren ligesom antyder, skulle være en decideret kreditklemme, hvor sådanne virksomheder ikke kan få opfyldt deres finansieringsbehov.
De tre pakker skal give fundamentet, og så er der en global finanskrise, som vælter ind over Danmark, og som vi også tager højde for med et ekspansivt finansår i år.
Det, som jeg advarer kraftigt imod, er, at staten etablerer sig som bankvirksomhed og yder konkrete lån til X-virksomhed og Y-virksomhed.
Det går gruelig galt, og det er fuldstændig spild af skatteborgernes penge.
Det, man skal, er at målrette indsatsen.
Det har vi gjort med Den Grønne Fond.
Det gør vi jo ved de vækstfora, som eksisterer også regionalt, og som for øvrigt har mange penge.
De regionale vækstfora har tilsammen 585 mio. kr. om året til udvikling og vækst.
De bliver suppleret af ca. 0,5 mia. kr. fra EU's strukturfonde fra 2007-2013.
Ud over det kigger vi også på, hvad vi ellers kan gøre for de hårdest ramte områder, og der involverer vi os kraftigt fra Økonomi- og Erhvervsministeriets side i at være med til at skabe erhvervsudvikling og vækst i forskellige områder.
Vi har også været repræsenteret i arbejdet omkring indsatsen på Lindø, Nordfyn, og i Frederikshavn.
Så vækst skal der til, også med noget hjælp fra statens side, men egentlig bankdrift vil jeg kraftigt fraråde.
Det er ikke en vej, jeg vil tilråde at staten skal gå, altså at staten sådan ligesom skal agere bank for at vurdere, hvilke projekter der vil være holdbare ude i udkantsområderne.
Det er i hvert fald ikke et samfund, som jeg vil ønske mig, altså hvor staten skulle sidde og bestemme det.
Det er derfor, man har et marked til det, og det er derfor, der er kapital derude.
Og en særkørsel fra Realkreditrådet viser, at udlån til udkantsområderne følger det generelle mønster i dansk økonomi.
Så nævner hr. Flemming Bonne en konkret virksomhed fra Lolland.
Jeg kender ikke den konkrete situation endnu – men den kommer jeg sikkert til at stifte bekendtskab med senere i mit nye erhverv – så derfor har jeg jo ikke mulighed for at kommentere den konkrete sag.
Men jeg vil blot sige, at de pakker, som vi har taget initiativ til, har som formål at modvirke, at der opstår en sådan kreditklemme rundtomkring.
Og særkørslerne fra Realkreditrådet viser, at der er et generelt mønster i dansk økonomi, som også følges i udkantsområderne.
Flemming Bonne (SF), 2010-03-02:
Nu hører jeg ministeren sige, at det stort set er markedet, der skal regulere de her forhold.
Når det nu forholder sig sådan, at en navngiven virksomhed har forsøgt via markedet at få finansieret en sund virksomhed, og det ikke kan lade sig gøre, er det så fortsat markedet, der regulerer det?
Det må vel være således, at man i Folketinget, i regeringen vil medvirke til, at der også kan skabes grobund for nye virksomheder og nye arbejdspladser ude i yderområderne.
Nogle af dem vender ikke tilbage, og derfor er det vel særlig vigtigt, at vi dér får etableret nogle nye, moderne, højteknologiske industriarbejdspladser.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-03-02:
Det er en kombination af markedet og af, at staten intervenerer i den situation, vi er i.
Og derfor har vi jo etableret Den Grønne Fond, som også har særlig fokus på udkantsområderne; derfor har vi vækstkaution; derfor har vi taget et væld af initiativer for at fremme investeringer og udvikling i udkantsområderne.
Og staten putter rigtig mange penge i udkantsområderne, men staten vil altså ikke gå ind og lave egentlig bankvirksomhed.
Nu kender jeg som sagt ikke den konkrete sag, men det ville jo være hovedet under armen og meget, meget dårlig forvaltning af skatteborgernes penge, hvis vi fra statsmagtens side skulle sidde og bestemme, hvilke virksomheder der skulle have et lån.
Det ville virkelig være en rigtig, rigtig skidt vej at gå, og med rette ville skatteborgerne kunne sige: Er det virkelig vores penge, de bruger på det, i stedet for at bruge dem på sygehuse, skoler, sundhedsvæsen osv.?
Ole Vagn Christensen (S), 2010-03-02:
– lad mig her nævne Hanstholm Havn, som jo er den havn, der ligger nærmest i trafikforbindelsen fra Norge til Tyskland, kontinentet, hvor der er en manglende udbygning, og den opgave kan kommunen ikke selv løse – er der behov for, at også staten går ind her.
Jeg kender ikke nogen af løsninger, der er i dag, der kan klare den opgave.
Flemming Bonne (SF), 2010-03-02:
Selv om der er lavet kreditpakker og finanspakker, synes jeg, ministeren skal prøve at forholde sig til bemærkningerne til beslutningsforslaget, hvor der henvises til et helt konkret eksempel med en solcellevirksomhed, der gerne vil etablere sig på Lolland, som i den grad godt kan bruge nogle nye, moderne industriarbejdspladser for at dæmme op for den stigende ledighed.
Beskeden til den virksomhed var, da man gik til Realkredit og sagde, at man havde brug for at få finansieret noget erhvervsbyggeri: Jamen hvis I flytter til København, kan I få det finansieret.
Og så stoppede den der.
Så var det, vi greb sagen og prøvede at kigge på, om der findes andre lignende eksempler rundtom i landet, og det gør der altså.
Derfor er det ikke nok bare at anerkende, at vi har nogle regionale skævheder, og henvise til kreditpakker og bankpakker.
Vi bliver nok nødt til at ligestille de virksomheder, der skal have finansieret deres bygninger i udkantsområderne, med andre i landet.
Ole Vagn Christensen (S), 2010-03-02:
Vi har endnu ikke fået de endelige tal for antallet af sager hos Forbrugerombudsmanden og i Forbrugerstyrelsen i 2009, men dagbladet B.T. havde i januar en foreløbig opgørelse, der omfattede de første 11 måneder af året.
Disse tal viser en stor stigning i antallet af sager.
Det håber jeg ordføreren er enig i.
Uden at vi har fuldt overblik over årets sager eller sagernes kompleksitet, er der grund til at mene, at der er pres på ressourcerne, der er afsat til at beskytte forbrugerne.
Det håber jeg også ordføreren er enig i.
Mener ordføreren, at der er brug for flere midler til Forbrugerombudsmanden, sådan som Socialdemokraterne har foreslået i vores forslag til finanslov for 2010, for at få gjort noget ved det her problem?
Flemming Damgaard Larsen (V), 2010-03-02:
Det spørgsmål, hr. Ole Vagn Christensen læser op, vedrører jo slet, slet ikke det lovforslag, vi har til behandling i dag.
Det her vedrører forbrugerombudsmandens ansættelsesperiode og kun den.
Alt det med ressourcer til Forbrugerombudsmanden er noget, vi vurderer i forbindelse med finanslovforhandlingerne, og når den opgørelse, som hr. Ole Vagn Christensen omtaler, kommer, vil den naturligt indgå i finanslovforhandlingerne.
Ole Vagn Christensen (S), 2010-03-02:
Man synes ikke, at det vedrører det her, at der er en udvikling undervejs, hvor der ikke er ressourcer nok.
Altså, man kan ikke tage stilling til, om der er ressourcer nok, til at Forbrugerombudsmanden kan klare sine arbejdsopgaver.
Det var faktisk det, jeg stillede spørgsmål om, og det mener jeg er meget relevant, også i forbindelse med det lovforslag, som vi her behandler.
For når vi ser på udviklingen i sagerne, kan vi se, at de fra 2008 til 2009 er vokset med 4.000.
Synes man, at omfanget af de ressourcer, der er stillet til rådighed på dette område, er rimeligt til den store opgave, som det jo sådan set er at sørge for, at det her kan fungere?
Flemming Damgaard Larsen (V), 2010-03-02:
Det handler om noget helt andet.
Det, som hr. Ole Vagn Christensen omtaler, er jo noget, der bliver vurderet i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Der foretager regeringen, partiet Venstre osv. nøje disse afvejninger i forbindelse med de forhandlinger, der foregår.
Så når vi får opgørelsen for 2009 og renteoplysningerne, er det det, der lægges til grund for, hvad der skal ske med ressourceforbruget hos Forbrugerombudsmanden.
Morten Østergaard (RV), 2010-03-02:
Jeg vil godt vende tilbage til diskussionen om faktureringspligten, for vi har jo en lidt løjerlig situation her.
Alle kan tilslutte sig ønsket om administrativ forenkling og fleksibilitet, og af lovforslaget fremgår det, at man med det mener at tilføre erhvervslivet en lettelse på, tror jeg, lige godt 300 mio. kr.
Er det ikke løjerligt, at vi kommer her til førstebehandlingen, og at der så tilsyneladende er så stor diskrepans mellem, hvad erhvervet selv mener, og hvad man mener fra regeringens side, og at man så ikke har taget højde for det i lovforslaget?
Derfor vil jeg bare spørge: Når hr. Flemming Damgaard Larsen siger, at man gerne vil kigge på de relevante indvendinger, burde regeringen så ikke have kigget på dem, inden den fremsatte lovforslaget?
De fremgår jo af høringssvarene.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2010-03-02:
Det er jo meget naturligt, at vi, når vi her i parlamentet behandler et lovforslag, også tager det ind i behandlingen, der kommer fra samfundet i øvrigt, altså i det her tilfælde fra erhvervsorganisationer, Forbrugerrådet, og hvem der ellers måtte være.
Det er jo helt naturligt, at det indgår i vores overvejelser.
Vi er et parlament og skal varetage parlamentets interesser, og det, jeg har givet tilsagn om, er, at vi ser fordomsfrit på de henvendelser, der er kommet.
Det synes jeg er helt reelt i en demokratisk proces.
Morten Østergaard (RV), 2010-03-02:
Det synes jeg også er pragtfuldt, og det, jeg bare spørger om, er: Når man nu er et regeringsbærende parti, havde det så ikke være relevant, om regeringen måske havde gjort de samme overvejelser, inden den fremsatte lovforslaget?
I hvert fald må vi bare sige, at det jo er en paradoksal situation, at man står med et lovforslag, der skal levere administrativ forenkling og fleksibilitet i et omfang, som man fra regeringens side mener er et trecifret millionbeløb, og så står det erhvervsliv, som skal have alle gaverne – fleksibiliteten, det trecifrede millionbeløb – og siger: Nej tak, vi vil hellere have en præcis lovgivning.
Det er da temmelig løjerligt.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2010-03-02:
Sådan kan man ikke stille det op.
Vi får jo en masse henvendelser her i Folketinget fra borgere, virksomheder, organisationer osv. gennem år og dag.
Mange gange er det noget, der bygger på forskellige forudsætninger, og det er klart, at vi så må ind og se på, hvad det er for nogle forudsætninger, man går ud fra, når man skriver, som man gør.
Det er jo ikke sikkert, man har de samme forudsætninger.
Det er noget af det, vi må se på.
Så er det jo sådan, at der blev fjernet en lang, lang række bekendtgørelser på området her til fordel for en meget enkel tekst i selve markedsføringsloven, og det giver jo nogle forenklinger af faktureringspligten, herunder også at faktureringspligten imellem virksomheder osv. ikke bliver så udtalt.
Så man kan ikke bare stille det op på den måde, som hr. Morten Østergaard gør.
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Lovforslaget her samler op på en række faktureringsbekendtgørelser og samler ni styk bekendtgørelser med en lovændring, så faktureringspligten nu kommer ind i markedsføringsloven.
Det giver lidt regelforenkling og en større retssikkerhed, da det nu i markedsføringsloven er fastslået, at der skal være faktureringspligt.
Samtidig omfatter det f.eks. også juridisk arbejde.
Der er også en bred opbakning til forslaget.
Men når det så er sagt, har jeg et spørgsmål til ministeren, som jeg håber ministeren kan svare på.
Jeg har vendt det i mit hoved så mange gange, hvordan det, at ni bekendtgørelser bliver flyttet over i markedsføringsloven, kan give 300 mio. kr. i lettelse til erhvervslivet.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Hvordan letter det taxachaufføren, hvordan letter det maleren, hvordan letter det snedkeren?
Jeg har fuldt ud forståelse for, at man også har regnet den anden vej og har sagt, at der er nogle administrative byrder for 47 mia. kr., så det er noget med 255 mia. kr., der skulle være som besparelse.
Jeg har regnet, og jeg har regnet, og jeg kan simpelt hen ikke få det her til at hænge sammen.
Jeg forstår det bare ikke, så jeg håber meget, at ministeren kan forklare mig det.
Den anden del af lovforslaget omhandler forbrugerombudsmandens ansættelsesvilkår, hvor ansættelsesvilkårene ligestilles med andre statsansatte på lignende vilkår.
Med en forlængelse af ansættelsesperioden på 6 år med yderligere 3 år og med mulighed for genansættelse vil stillingen blive mere attraktiv, hvilket vi selvfølgelig støtter.