runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eigil Andersen (SF), 2011-05-03:
SF kan godt støtte det her forslag, men nu kan det jo være, at det bliver uaktuelt med de ting, der er sat i gang.
Min stemme er efterhånden brugt helt op på grund af mit halsonde, så i den forbindelse vil jeg nøjes med at sige, at jeg da tror, at det har virket inspirerende både på frisørmestrene og på de ansatte frisørers fagforbund, at der har været en politisk aktivitet på det område, både fra hr. Per Clausen og Enhedslistens side og også fra ministerens side.
Jeg synes da også, at det er en interessant læresætning, at i det øjeblik der fra politisk hold bliver interesse for et område og for at gøre noget ved det, når man står med nogle meget alvorlige problemer, så kan det også forekomme, at såvel arbejdsgivere som fagforbund går ind i et samarbejde for at løse problemerne.
Bent Bøgsted (DF), 2011-05-03:
I Dansk Folkeparti er vi klar over, at der er nogle problemer inden for frisørbranchen.
Det er nødvendigt at se på, hvordan man kan beskytte medarbejderne på den rigtige måde, og derfor er det også glædeligt, at ministeren har taget fat i brancheorganisationer og medarbejderorganisationer for at se på, hvordan man kan løse de problemer, der er med kemiske stoffer, men det er ikke sådan, at vi i Dansk Folkeparti vil ind at forbyde alt inden for frisørbranchen.
Vi kan da godt se, at resultatet kan blive, at kvinderne ikke skal farve hår, men så kan vi se, hvad hårfarve kvinderne egentlig har, når det kommer til stykket.
Derfor ser vi i Dansk Folkeparti frem til de møder, som ministeren har annonceret, med organisationerne her for at finde en løsning på det, og jeg tror, de kommer frem til et fornuftigt resultat, der kan være med til at afhjælpe nogle af de gener, der er.
Vi ved jo, at der er mulighed for at beskytte sig i dag inden for branchen, men vi ved også, at mange frisører siger, at de ikke rigtig har føling med det, hvis de bruger handsker, når de behandler håret med farvestoffer.
Men selvfølgelig skal der findes en fornuftig løsning på det, og det ser vi i Dansk Folkeparti frem til sker i forbindelse med de møder og samtaler, ministeren har med organisationerne.
Men vi kan som sagt ikke støtte forslaget her.
Torben Hansen (S), 2011-05-03:
Socialdemokratiet er meget optaget af at sikre et godt arbejdsmiljø, og det er på alle landets arbejdspladser, hvor enhver medarbejder skal have et sikkert og sundt arbejdsmiljø.
Det gælder selvfølgelig også landets frisører, men desværre er frisørernes og især gravide frisørers arbejdsmiljø mange steder rigtig dårligt.
Det er ofte blevet påpeget.
De bruger bl.a. stoffer, som Miljøministeriet fraråder gravide at bruge.
Det kan være hårfarve, parabener og andre stoffer, som kan være voldsomt allergifremkaldende, kræftfremkaldende, fosterskadende og hormonforstyrrende.
Og der er faktisk rigeligt med substitutionsmuligheder for de her stoffer, men uanset om der er det eller ej, så står hensynet til de ufødte børns helbred og deres mødre øverst på Socialdemokratiets dagsorden.
Det er et hårdt arbejde at være frisør, og inklusive læretiden er den typiske frisør i faget i gennemsnit 8½ år på grund af dårlige arbejdsstillinger og kemikalier.
Vi kan også se af nogle af de undersøgelser, der ligger i baggrundsmaterialet, at der er nogle kræftformer, der direkte er overrepræsenteret i frisørfaget.
Miljøstyrelsen fraråder gravide at få farvet hår, men gravide frisører kan i princippet farve hår på kunderne mange gange hver dag i hele deres graviditetsperiode, og det samme gælder også for andre produkter.
Det er selvfølgelig fuldstændig uacceptabelt, at det forholder sig sådan, og havde frisørerne været malere i stedet for, har vi jo set, at de var blevet sendt hjem.
Det er Socialdemokratiets håb, at branchen, Arbejdstilsynet og fagforbundet lynhurtigt kan finde en varig og sikker løsning for frisørerne og deres ufødte børn, som beskytter de ufødte børn og deres mødre hundrede procent.
Det kan simpelt hen ikke gå for hurtigt.
Og hvis det ikke sker, at branchen, AT og fagforbundet finder en sådan løsning, er Socialdemokratiet villig til at kigge på øvrige og også lidt hårdere initiativer.
Peter Juel Jensen (V), 2011-05-03:
Tak, formand.
Jeg sad jo og faldt lidt i staver oven på den her forbrødring.
Det var dejlige toner.
Enhedslisten har ret i, at frisører og ikke kun gravide frisører qua deres arbejde kan blive udsat for kemikalier, der kan have nogle uheldige bivirkninger for den enkelte frisør.
Derfor skal frisører også beskyttes, når de arbejder med disse skadelige stoffer.
Det siger lovgivningen i dag, og det indgår også i uddannelsen, at man kan komme i kontakt med skadelige stoffer, og at der skal bruges personlige værnemidler.
Det skal arbejdsgiveren følge op ude i den enkelte salon, for det er ham eller hende, der har ansvaret.
Faktisk skal arbejdsgiverne også vurdere, om den gravide udsættes for påvirkninger enten via luft eller berøring.
Jeg ved jo, som ministeren nævnte, at ministeren er i dialog med branchen, og vi mener, at vi med den gældende lov og med det yderligere fokus, som ministeren nu har sat på problemstillingen, faktisk er godt på vej.
Selv om der er et godt stykke tid til jul, har jeg også det håb, at ministeren og branchen finder en løsning, der kunne ligne den, som malerne har fundet, og som Enhedslisten er inde på.
Men Venstre kan ikke støtte dette forslag og vil afvente ministerens dialog med branchen.
Inger Støjberg (V), 2011-05-03:
Nu synes jeg, at vi i første omgang skal prøve at få parterne bragt sammen til en god drøftelse, og da det kommer til at ske sammen med Arbejdstilsynet, er jeg ret sikker på, at man i hvert fald har et godt grundlag at diskutere ud fra.
For den højeste ekspertise er til stede, i og med at Arbejdstilsynet er der, og både arbejdsgiverside og arbejdstagerside er der.
Men jeg synes også, det er vigtigt, at vi relativt aktivt går ind i den her debat, for der er ingen tvivl om, at det har været lidt svært, tror jeg, sådan umiddelbart at finde en løsning på de problemer, som frisørfaget har oplevet.
Så umiddelbart ligger der ikke en plan B, og der er heller ingen, der siger, at det lige præcis bliver malerløsningen, der bliver løsningen, men der skal i hvert fald lægges op til, at man finder en fælles løsning, som alle kan leve med, så frisørerne og naturligvis også de gravide frisører får et godt arbejdsmiljø.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-03:
Det er jo fint, hvis man kan blive enige om sådan en malerordning mellem frisørmestrene og de ansattes fagforbund.
Er det sådan, at ministeren, hvis man ikke bliver enige om sådan en malerordning inden for frisørfaget, har en plan B?
Inger Støjberg (V), 2011-05-03:
Jeg vil godt give hr. Per Clausen håndslag på, at jeg naturligvis følger det her område meget tæt og også, at det er noget af det, vi sagtens kan drøfte i Arbejdsmarkedsudvalget hen ad vejen.
Det synes jeg i virkeligheden at vi har en gensidig forpligtelse til at gøre nu.
Med det tilsagn tror jeg sådan set også, at vi er relativt enige.
Per Clausen (EL), 2011-05-03:
Det synes jeg er fint nok, og det er også i overensstemmelse med den måde, arbejdsmiljøet plejer at blive reguleret på.
Men jeg vil bare sige til ministeren, at vi nu skal være fuldstændig sikre på, at det også giver nogle resultater, for en ting er, at alle er positive nu, hvor der er opmærksomhed omkring det.
Den opmærksomhed skal jo fastholdes, og jeg vil sige, at jeg tror, at det er rigtig, rigtig vigtigt, at man får en løsning, som minder om den, man har lavet inden for malerfaget, hvor man jo har rigtig gode erfaringer med det.
Det har jo også formentlig været en stærkt medvirkende årsag til, at man har været i stand til at tiltrække så mange kvinder, som man har, til malerfaget.
Og på bare lidt længere sigt tror jeg også, at folk i frisørfaget må kunne indse, at hvis man ikke kan tilbyde gravide medarbejdere ordentlige og sikre og trygge arbejdsvilkår, løber man altså ind i nogle store vanskeligheder med at få arbejdskraft i fremtiden.
Inger Støjberg (V), 2011-05-03:
Ja, det kan jo gøre en liberal minister noget mundlam, når et medlem fra Enhedslisten på den her måde roser alle os, så kan man også blive lidt bekymret for, om der er noget, man kunne have overset, havde jeg nær sagt.
Men når det så er sagt, vil jeg sige, at det var et reelt og meget konstruktivt møde, jeg havde med branchen, både arbejdsgiverside og arbejdstagerside, i sidste uge, og at der var stor enighed om, at der er nogle arbejdsmiljømæssige problemer, men også, at man langt hen ad vejen jo kan løse dem ved at bruge handskerne.
Problemet er bare, at der er rigtig mange frisører, der ikke benytter sig af de værnemidler, der er.
Omkring ordningen, som malerne har, så jeg som nævnt gerne, at man kunne blive enige om sådan en ordning inden for frisørfaget, og det er noget af det, som man som nævnt skal drøfte med Arbejdstilsynet her i overmorgen.
Men jeg tror også, at det er vigtigt, at det er brancheaftalte løsninger, man finder frem til, i og med at det ofte afspejler en meget, meget stor respekt fra både arbejdsgiver- og arbejdstagerside, hvis det er noget, man er blevet enige om, og sådan en enighed vil vi forsøge at opnå.
Per Clausen (EL), 2011-05-03:
Jeg vil godt sige til beskæftigelsesministeren, at jeg synes, det var et rigtig godt svar, hun kom med.
Selvfølgelig brød mig ikke om den sidste sætning om, at hun ikke kunne støtte beslutningsforslaget, men jeg vil sige til ministeren, at hvis hendes hensigt nu er at sikre, at man får det samme system og de samme regler, som man har inden for malerfaget, synes jeg, vi er kommet rigtig, rigtig langt.
Og faktisk stiller Enhedslisten ikke her forslag om at forbyde nogle stoffer, vi stiller forslag om, at man skal beskytte de gravide mod at blive påvirket af dem.
Men jeg vil gerne lykønske beskæftigelsesministeren og alle mulige andre med, at det er lykkedes at få hele branchen og også arbejdsgiverne til at opfatte, at der er et rigtigt arbejdsmiljøproblem, for det var måske lidt svært at læse på deres første reaktioner, da den her sag kom op i medierne for par måneder siden.
Jeg vil ikke trække den her debat i langdrag, men bare sige, at jeg er tilfreds med det, som ministeren har sagt, og så vil vi selvfølgelig følge den videre udvikling med stor interesse.
Per Clausen (EL), 2011-05-03:
Nu har jeg brugt en del af min ungdom på at forsøge at få epoxy fjernet fra dansk produktion.
Jeg kan konstatere, at det ikke er lykkedes, og det synes jeg da er trist.
Men jeg vil bare sige, at hvad jeg ved om den her sag, og nu er jeg jo i lighed med den socialdemokratiske ordfører også meget langt fra at være kemiker, er, at tilsyneladende har man været i stand til på andre vindmøllefabrikker at løse det her og producere uden at udsætte de ansatte for de samme risici, i hvert fald er jeg ikke bekendt med, at der skulle være de samme tilfælde med omfattende skader på de andre vindmøllefabrikker.
Og derfor mener jeg, at der findes et alternativ.
Peter Juel Jensen (V), 2011-05-03:
Når man anvender styren, gør man det, fordi det er en kemisk byggesten, som altså klistrer produktet sammen.
Epoxy har akkurat samme virkning, og man bruger faktisk også epoxy i dansk produktion til at klistre nogle ting sammen med.
Kunne det ikke tænkes, at hvis man ikke brugte styren, kunne man erstatte styren med f.eks. epoxy?
Er det det, ordføreren mener er meningen med hele det her forslag: at man ikke bruger styren, som er utrolig giftigt, man bruger i stedet epoxy, som også er utrolig giftigt?
Per Clausen (EL), 2011-05-03:
Det er jo et stof, der har spillet en ganske stor rolle i arbejdsmiljødebatten, helt fra dengang jeg var ung.
Så det gør jeg.
Peter Juel Jensen (V), 2011-05-03:
Jeg vil gerne stille et ganske kort spørgsmål: Kender ordføreren stoffet epoxy?
Jeg sidder og undrer mig lidt, for i marts måned indgik vi et arbejdsmiljøforlig, der fremtidssikrer arbejdsmiljøet frem til 2020.
Jeg deltog selv i alle de forligskredsmøder, der nu var, og vi fik lavet en aftale, en meget fin aftale.
Hvorfor spillede ordføreren for Socialdemokratiet ikke det her ind i arbejdsmiljøforligskredsen, således at vi fik taget hånd om det, hvis det er så stort et problem, som ordføreren for Socialdemokratiet påstår?
Julie Rademacher (S), 2011-05-03:
Det er et sympatisk og konstruktivt forslag, SF her har fremsat.
Når mennesker har en livstruende sygdom, som medfører, at de skal igennem en meget svær periode, hvor det er meget usikkert, om de overlever, så får mange udbetalt et beløb – det kan være 50.000 eller 100.000 kr. – fra arbejdsmarkedspensionen eller en tilknyttet gruppelivsordning i forbindelse med kritisk sygdom.
Men desværre får ikke alle mulighed for at bruge disse penge til det, der er formålet.
Ikke alle får lov til at beholde og benytte dem i overensstemmelse med formålet med erstatning ved kritisk sygdom.
Det har bl.a. haft konsekvenser for Hans Jensen fra Vejle, der fik en erstatning på 50.000 kr. på grund af kritisk sygdom.
Hans kontanthjælp blev standset, idet Vejle Kommune henviste ham til at anvende de 40.000 kr. af erstatningen til at dække almindelige leveomkostninger i en periode.
Formålet med erstatningen opnås så ikke, hvis den langtidssyge bliver frataget sine sygedagpenge og i stedet får kontanthjælp, da mange kommuner efter reglerne netop kan betragte sådan en erstatning som formue.
I så fald bliver kontanthjælpen stoppet i en periode, idet kontanthjælpsmodtagere kun må have en formue på 10.000 kr.
Det mener Socialdemokraterne ikke det er.
Socialdemokraterne mener derfor, at forslaget her er ovenud sympatisk, og vi er enige i den overordnede pointe, som vi gerne vil imødekomme.
Vi har stillet os kritisk over for finansieringen af forslaget, men hvis det drejer sig om 10 mio. kr., hjælper vi gerne med at finansiere det gennem satspuljen.
Vi har også stillet os kritisk over for, om en stor erstatning på f.eks. 500.000 kr. eller 1 mio. kr. også skal modregnes, og vi kan se, at der i SF's forslag er sat en grænse, således at en formue på op til 100.000 kr. ikke skal modregnes.
Det mener vi er fuldt ud rimeligt i tilfælde, hvor man står i en situation, hvor man måske snart skal dø.
Vi ved, at ankenævnet har gjort opmærksom på sagen, da modregning måske ikke er i tråd med loven, og det ønsker vi også afklaret i behandlingen af dette forslag.
Så med disse enkelte knudepunkter, som jeg vil se frem til at få opklaret under den videre behandling af forslaget, vil jeg hermed meddele, at Socialdemokraterne er positivt indstillet over for forslaget, og vil umiddelbart tilkendegive, at vi stemmer for forslaget ved tredjebehandlingen, hvis svarene på de spørgsmål, vi har rejst, ligger inden for de rammer, jeg har udstukket.
Jeg skal ligeledes i Det Radikale Venstres fravær meddele, at de også støtter forslaget med samme forbehold og i overensstemmelse med den linje, jeg hermed har udstukket.
Mange tak for ordet.
Ulla Tørnæs (V), 2011-05-03:
Forslaget fra SF, som vi behandler her, er stort set en identisk genfremsættelse af et tilsvarende beslutningsforslag fra folketingssamlingen 2009-10.
Venstre kan således ikke støtte beslutningsforslaget om, at man skal fritages for modregning i kontanthjælp af erstatning ved kritisk sygdom.
Så vil jeg i øvrigt gerne understrege, at jeg er fuldstændig enig i ministerens bemærkninger i ordvekslingen med hr. Eigil Andersen i forbindelse med de konkrete personsager, som jeg forstår er den aktuelle løftestang for genfremsættelsen af beslutningsforslaget.
Jeg må derimod slå fast, at vi i Venstre ikke ønsker at ændre de eksisterende formueregler i kontanthjælpssystemet.
Faktisk ønsker vi, at kontanthjælp fortsat skal være det underste økonomiske sikkerhedsnet, og at den enkelte fortsat som udgangspunkt skal være uden midler for at få ret til at oppebære kontanthjælp.
Det vil sige, at kontanthjælp efter Venstres opfattelse fortsat skal være det økonomiske sikkerhedsnet, der sikrer modtageren et forsørgelsesgrundlag, når betingelserne for at modtage økonomisk hjælp er opfyldt.
Disse betingelser skal efter Venstres opfattelse fortsat være, at modtageren ikke på anden måde har noget at leve af, om jeg så må sige, eller at man ikke forsørges af nogen anden.
Så er jeg i øvrigt ligeledes fuldstændig enig med ministeren i, at det med forslaget vil være meget tilfældigt.
En særstilling af beløb fra private forsikringer, sådan som forslaget omtaler, vil efter min bedste overbevisning indebære en uhensigtsmæssig ulighed i forhold til midler, som er opsparet på anden vis, en ulighed, som jeg finder helt urimelig.
Venstre kan således ikke støtte forslaget.
Inger Støjberg (V), 2011-05-03:
Jeg har bare på en, synes jeg selv, ret nuanceret vis forsøgt at forklare, at der er mange ting, der skal tages hensyn til, når vi kigger på et forslag som det her.
Jeg vil sige til hr. Eigil Andersen, at vi begge to kan være enige i, at når man ser to menneskeskæbner som dem, der er blevet fremvist her i forbindelse med beslutningsforslaget, så er det noget, der berører os alle, men vi har også en forpligtelse til som folketingsmedlemmer at sætte tingene i et større perspektiv og også se på, hvilke konsekvenser det her ville kunne få på længere sigt.
Der kan man sige, at de grundlæggende principper, som vi normalt læner os op ad, ville blive brudt med vedtagelse af det her beslutningsforslag.
Derudover har jeg bare tilladt mig at påpege, at Socialistisk Folkeparti jo forsøger at fremstille den her sag, som om forsikringerne alene udbetales til personer, der ikke længere har et aktivt arbejdsliv, og det er ganske enkelt ikke korrekt.
Ud over det er der også, som jeg også har peget på tidligere, et lille element af lotterispil i det, fordi det kommer an på, om den sygdom, som man har, er opført på listen over kritiske sygdomme.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-03:
Der er efter min mening forskellige ting, der bliver blandet sammen her.
Om man får sådan et beløb udbetalt ved kritisk sygdom eller ej, er et spørgsmål om, hvorvidt den enkelte har en sådan forsikring eller ej.
I nogle tilfælde er det et kollektivt spørgsmål på en arbejdsplads, i andre tilfælde er det en individuel beslutning.
Men det er jo noget, den enkelte tager stilling til.
Der er det bare, jeg siger: Har jeg ikke forstået det rigtigt, at ministerens hjerte banker for disse mennesker, men at ministeren ikke ønsker at hjælpe dem med at undgå, at deres kontanthjælp bliver sat i stå, så de skal spise erstatningen op?
Inger Støjberg (V), 2011-05-03:
Nu er jeg generelt modstander af at få udlagt mine holdninger af et medlem fra Socialistisk Folkeparti, fordi jeg sjældent fuldstændig kan genkende det, jeg skulle have sagt, så derfor vil jeg selvfølgelig gerne selv have lov til igen at sige, hvad det er, jeg egentlig også sagde i talen, og det er, at jeg synes, det generelt er problematisk at gøre op med de principper, som vi normalt læner os op ad på det her felt.
Derudover er det sådan, at der også er et element af lotterispil, med hensyn til om man får penge udbetalt eller ej, fordi det er begrundet i, hvad der lige præcis er oplistet i forsikringspolicen.
Derfor mener jeg ganske enkelt ikke, at det her forslag hænger sammen.
Det er grunden til, at vi ikke bakker op om det her forslag.
Det er årsagen til, at vi ikke bakker op om det forslag, som Socialistisk Folkeparti har fremsat.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-03:
Det, som er det specielle her, er jo, at der er tale om penge, en erstatning ved kritisk sygdom, som man får, hvis man har en kritisk sygdom.
Den vil ofte være livstruende, måske står man med det ene ben i graven, men det er korrekt, at det ikke er sådan, at alle, der får et beløb udbetalt, dør inden for en kortere periode.
Det er korrekt.
Men det er under alle omstændigheder en meget, meget svær tid for de pågældende langvarigt syge, uanset om det ender med døden eller ikke.
Og de her penge er udbetalt med det formål at forsøde en så ufattelig vanskelig tid.
Kan man forstå ministeren på den måde, at ministerens hjerte banker for de her mennesker, men at hun ikke vil gøre noget for, at de kan få lov til at beholde deres erstatning?
De skal spise den op, når de er på kontanthjælp.
Inger Støjberg (V), 2011-05-03:
I bemærkningerne til beslutningsforslaget er der nævnt to menneskeskæbner.
Jeg kan sagtens sætte mig ind i, at de to menneskers situation er meget, meget besværlig, og kan også sagtens følge den tanke, at netop disse to mennesker burde have noget ekstra til at forsøde tilværelsen med.
Den her regering sætter mennesket før systemet, men jeg vil alligevel sige, at vi skal passe på med ikke at destabilisere et velfungerende system på baggrund af enkeltsager, som rører os alle, og det gør det bestemt, når man ser sager som de her.
Det kontanthjælpssystem, som vi kender i dag, er karakteriseret ved, at det hjælper personer, som ikke kan forsørge sig selv.
Hvis en person har 100.000 kr. i banken, kan vedkommende godt forsørge sig selv og behøver ikke bistand fra andre skatteydere.
Det er og har altid været udgangspunktet, og det er et forholdsvis simpelt og ubureaukratisk system.
B 121 fra Socialistisk Folkeparti tager udgangspunkt i, at der er nogle, der har en privat forsikring.
Det er en forsikring, som de ofte har via deres fagforening i form af en arbejdsmarkedspension, der indeholder en forsikring ved kritisk sygdom.
Den slags forsikringer er indrettet på mange forskellige måder, og forsikringssummen udløses, hvis man fejler en af de sygdomme, der står i policen.
Der er ikke nogen sammenhæng mellem sygdommens alvor og dækningen.
Man kan sagtens fejle noget meget alvorligt og have en arbejdsmarkedspension, men ikke have ret til at få penge fra en forsikring.
Socialistisk Folkeparti søger at fremstille sagen, som om forsikringerne alene udbetales til personer, der har opgivet deres arbejdsliv, og det er ganske enkelt ikke korrekt.
Der er også tale om en erstatning, der skal kompensere for en nedsat arbejdsevne.
I så fald er pengene i de fleste tilfælde fredet i forhold til kontanthjælpen, og det skal de fortsat være efter min og regeringens mening.
Mange arbejder og lever videre med nogle af de sygdomme, som de er forsikret imod.
Således dækker forsikringsselskaberne ud over de almindelige sygdomme lidelser som f.eks. blodprop i hjertet og også andre ting: bypassoperationer, ballonudvidelser og andet.
Det vil være meget tilfældigt, hvem der får disse ekstra forsikringspenge, der er lagt op til her i B 121, og man kan spørge sig selv, hvorfor undtagelsen alene skal begrænses til tilfælde, hvor kilden til pengene er en privat forsikring.
Hvis de selv har sparet op og har pengene til at stå i aktier eller i banken, kan ejeren være nok så syg, men vil alligevel ikke kunne få kontanthjælp.
De personer, der modtager kontanthjælp og hæver penge i et forsikringsselskab, skal altså stilles bedre end dem, der hæver penge i banken til samme formål.
Jeg kan se for mig, at det næste beslutningsforslag fra Socialistisk Folkeparti vil gå ud på at undtage endnu flere, så det bliver en endnu større belastning også for landets økonomi, end vi alene ser med det her forslag.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at regeringen mener, det generelt er en dårlig idé at undtage private midler fra formuereglerne, uanset om kilden er en bank eller et forsikringsselskab.
Regeringen indstiller på den baggrund, at forslaget forkastes.