Sophie Løhde (V), 2010-05-07:
Et Danmark i balance er et samfund, hvor alle dele af landet udvikler sig positivt.
Det er et samfund, hvor udviklingen ikke kun er begrænset til de store byer eller til områder, der er bundet sammen af jernbaner og motorveje.
Det er et samfund, hvor vi i fællesskab tager ansvar og arbejder målrettet for at skabe viden, vækst, velstand og velfærd i alle dele af landet.
Vi ønsker et Danmark i bedre balance.
Udviklingen af alle dele af landet kommer ikke af sig selv, og vi må erkende og tage ansvar for, at der i nogle dele af landets kommuner og regioner forekommer større udfordringer end i andre.
Her tænker jeg specielt på udkantskommunerne.
En række af disse områder har været og oplever stadig at være hårdt præget af den internationale økonomiske krise.
Det er en udfordring, der bestemt ikke bliver mindre af befolkningsudviklingen, herunder den generelt stigende urbanisering, der ikke kun foregår i Danmark, men hvor tendensen er den samme i en række af de øvrige europæiske lande.
I den forbindelse er det dog væsentligt at fremhæve, at danske yderområder er præget af stærke lokale kræfter, der ikke beder om at blive sat på støtten, men beder om øget frihed til at skabe vækst og velstand.
På den baggrund bidrager den regionalpolitiske redegørelse, som vi i dag behandler her i Folketinget, og hvor der især er lagt stor vægt på udkantskommunerne, med vigtig baggrundsviden for dels at følge udviklingen tæt, dels at igangsætte nye initiativer til at opnå udvikling og vækst i hele landet.
Som det fremgår af den regionalpolitiske redegørelse, er der en række store udfordringer forude.
Men redegørelsen illustrerer dog også samtidig rækken af initiativer, der tilsammen og hver for sig bidrager til vækst og udvikling og dermed bidrager til at opfylde regeringens regionalpolitiske målsætninger i relation til bl.a. erhvervsfremme, innovation, landdistrikter, sundhed og uddannelse.
Men som det indledningsvis også er understreget, har også den økonomiske krise sat sine spor i de egne af Danmark, som i forvejen er præget af befolkningstilbagegang, lavere uddannelsesniveau og færre beskæftigelsesmuligheder.
På den baggrund er det i sig selv positivt, at der i analysen i redegørelsen er grund til en vis forsigtig optimisme.
Det er positivt, at den omfattende kriseindsats ser ud til at virke,
og der er bl.a. med kreditpakken og erhvervspakken blevet skabt bedre lånemuligheder og adgang til risikovillig kapital, ligesom Fødevareministeriet desuden har forbedret lånemulighederne for mindre virksomheder i landdistrikterne ved at lempe reglerne for udlån gennem de danske indkøbsforeninger.
Det er positivt, at vi så småt ser begyndende tegn på økonomisk fremgang, men der er fortsat store udfordringer forude.
Eksempelvis har ikke mindst den økonomiske krises negative indvirkning været hård ved landbrugets og fødevareerhvervets økonomiske situation.
På den baggrund besluttede regeringen og Dansk Folkeparti for en lille måneds tid siden at tage en række initiativer gennem »Grøn Vækst 2.0«, der kan forbedre beskæftigelsen og væksten i landbrugs- og fødevaresektoren i forhold til de 139.000 danskere, der hver dag arbejder i sektoren.
Landbruget og fødevareerhvervet er et ekstremt vigtigt erhverv ikke mindst også for yderområderne, hvor 13 pct. af arbejdsstyrken i landdistrikterne er beskæftiget inden for landbrug, skovbrug, fiskeri og udvikling af råstof.
139.000 danskere er i dag dybt afhængige af, at landbrugs- og fødevareerhvervene står stærkt og støt.
Vi skal derfor sikre udvikling frem for, som S og SF foreslår, afvikling af landbrugs- og fødevareerhvervet med ekstra skatter for mindst 1,1 mia. kr. og en lang række nye restriktioner, som blot vil betyde, at produktionen flytter til udlandet, og dermed vil det være et stort tab for alle de mange danskere, der vil miste deres arbejde.
Det er i sig selv også uheldigt for fødevaresikkerheden, men det er først og fremmest trist, at oppositionen på den måde stiller sig parat til en eksport af danske arbejdspladser, hvis de får magt, som de har agt.
I regeringens regionalpolitiske redegørelse er der også et stort fokus på fremme af bosætning i landdistrikterne.
Jeg vil da bl.a. gerne fremhæve puljen til områdefornyelse på 50 mio. kr. samt indsatspuljen på 150 mio. kr., hvoraf sidstnævnte blev afsat som led i kommuneøkonomiaftalen for 2010, og som yder tilskud til medfinansiering af kommunernes indsats til bl.a. nedrivning af faldefærdige bygninger.
Puljen er nu blevet uddelt til 34 kommuner, og i Venstre ser vi meget gerne, at puljen gentages i de kommende aftaler om kommunernes økonomi for 2011, herunder at listen af krav til kommunerne i forbindelse med nedrivning af bygninger gennemgås kritisk med henblik på at lette proceduren for landets kommuner.
I redegørelsen er der endelig også stort fokus på transport og mobilitet for at gøre det mere attraktivt for personer, der arbejder i de større byer, at bosætte sig i yderkommunerne samt fastholde erhvervsaktive, der allerede bor der.
Via skattereformen blev der derfor fra VK-regeringen og Dansk Folkepartis side truffet beslutning om en forhøjelse af befordringsfradraget for lavtlønnede og om en særlig kompensation for langdistancependlere, og endelig blev den midlertidige ordning med forhøjede befordringsfradrag i yderkommuner forlænget fra 2013 til 2018.
Det er for Venstre helt centralt, at vi fortsat bestræber os på at øge jobmobiliteten samt at tiltrække og fastholde arbejdskraft i landets yderkommuner.
Endelig vil jeg gerne trække sundhedsområdet frem.
Her sættes der ind for at styrke det akutte beredskab i især yderkommunerne.
I disse år sker der mange og store ændringer af sygehusstrukturen, som betyder, at de højt specialiserede afdelinger samles på færre enheder, og dermed at en række borgere fra især de tyndest befolkede områder får væsentlig længere til sygehuset.
Det er forståeligt, at regionernes nye sygehusplaner kan skabe utryghed for indbyggerne i de pågældende områder, herunder ikke mindst i de tyndtbefolkede områder.
Derfor skal vi naturligvis sikre, at alternative tilbud er troværdige i forhold til at skabe den nære tryghed omkring akutberedskaber.
Det har ikke mindst Bent Hansen og Region Midtjylland et stort ansvar for at sikre, når de senere på måneden fremlægger deres forslag til akutplaner i Region Midtjylland.
I Venstre ser vi dog ikke mindst også med stor tilfredshed på, at regeringen i samarbejde med Dansk Folkeparti har afsat 600 mio. kr. til at styrke akutindsatsen i områder med langt til akutmodtagelser.
Og i relation til hele sundhedsområdet er det jo også glædeligt, at regeringen nu her for nylig har godkendt etableringen af lægeuddannelsen ved Aalborg Universitet.
Placeringen af lægeuddannelsen på Aalborg Universitet understøtter universitetets kompetencer på en lang række områder.
Samtidig vil en lægeuddannelse i Nordjylland betyde, at det bliver nemmere at rekruttere læger og andet sundhedsfagligt personale til hele Nordjylland.
Beslutningen er et konkret eksempel på, at regeringen tager udfordringerne med at skabe et Danmark i bedre balance alvorligt.
I Venstre ser vi desuden også gerne, at regionerne overvejer, hvorvidt en del af de eksisterende fastholdelsestillæg kan omprioriteres til et opstartstillæg til læger, der er interesseret i at starte eksempelvis lægepraksis i yderkommunerne, ligesom vi også gerne ser, at regionerne overvejer en mulig omlægning af betalingen til de praktiserende læger, så man kan se på mulighederne for at indføre et decideret udkantstillæg.
Der er mange andre områder og initiativer i den regionalpolitiske redegørelse, som også kunne være værd at fremhæve, eksempelvis alle initiativerne inden for uddannelsesområdet, men samlet set er vi i Venstre meget positive over for rækken af initiativer, som redegørelsen illustrerer, og som aktivt er blevet taget for at skabe et Danmark i bedre balance.
Vi er dog også i Venstre samtidig overbeviste om, at der kan gøres mere.
Derfor har vi også i Venstre haft igangsat et stort arbejde, som nu har resulteret i en række løsningsforslag og initiativer, som vi i onsdags præsenterede i vores nye oplæg, »Danmark i bedre balance«.
Vi lægger bl.a. op til, at nye statslige arbejdspladser som udgangspunkt skal placeres i provinsen, medmindre entydige faglige argumenter taler imod.
Det budskab understøtter den regionalpolitiske redegørelse ikke mindst også.
VK-regeringen har allerede med succes gennemført flytninger af større offentlige og statslige arbejdspladser fra de store byer til yderområder i Danmark, bl.a. i 2006, da SKAT's nye betalingscenter blev placeret i Ringkøbing med 242 arbejdspladser til følge.
Stigningen har i øvrigt været højst i landsdelene vest for Storebælt.
De seneste par år er der kommet 3.300 flere statslige arbejdspladser i yderområderne, mens udviklingen går den modsatte vej i det centrale København.
Faktisk er antallet af statslige arbejdspladser i yderområderne på det højeste niveau i et par årtier.
Den positive udvikling ønsker vi i Venstre, at der skal følges op på, sådan at det kan være med til at sikre en fortsat positiv udvikling i Danmarks yderkommuner.
For selv om væksten i statslige arbejdspladser allerede finder sted i udkantskommunerne, så kan og skal vi gøre det endnu bedre.
Det handler kort sagt om et Danmark i bedre balance.
I den forbindelse er det jo så også en anelse trist at konstatere, at bl.a. Københavns overborgmester Frank Jensen og Århusborgmesteren Nikolai Wammen i en fælles pressemeddelelse kræver, at styrelser og embedsmænd skal forblive i storbyerne.
De to S-politikere tilføjer endda, at det ikke bliver uden kamp, hvis regeringen beslutter at flytte flere statslige arbejdspladser ud af storbyerne.
Det virker i sig selv en anelse utroværdigt, at Socialdemokraterne tilsyneladende ikke er helt enige med sig selv, og vi vil derfor anbefale, at Socialdemokraterne starter med at tage kampen internt, inden man trækker i hver sin retning i medierne.
Vi har også bemærket, at en række af oppositionspartierne ligesom Venstre er kommet med forslag til de udfordringer, som yderkommunerne aktuelt står over for.