Pernille Skipper (EL), 2011-12-20:
Børn er forskellige fra voksne, børn har ikke den samme modenhed, og de har ikke de samme evner.
De er i gang med at udvikle sig til at blive voksne og ansvarsfulde mennesker, og derfor har de, hvis de kommer på kant med loven, også brug for meget mere støtte og vejledning, og man kan ikke straffe dem til at modnes hurtigere eller blive mere ansvarsfulde hurtigere.
Børn kan ikke i samme grad overskue konsekvenserne af deres handlinger.
Det at overskue de konsekvenser er en del af det at blive voksen, og derfor skal børn behandles markant anderledes end voksne, hvis de kommer på kant med loven, og det ignorerede man fuldstændig, da man sænkede den kriminelle lavalder til 14 år.
Der var dengang, og stadig væk er der ikke nogen tegn på, at kriminalitet blandt 14-årige er stigende, der er ikke nogen tegn på, at en nedsættelse af den kriminelle lavalder skulle have en præventiv effekt, og der er heller ikke nu i dag nogen tegn på, at det faktisk har haft en præventiv effekt.
Faktisk ser vi i højere grad, f.eks. efter udtalelser fra Politiforbundet, at nedsættelse af den kriminelle lavalder blot har ført til, at politiet nu skal bruge mere af deres tid på småting, give knallertbøder og andre ting, ting, som nok er ulovlige, og som der nok skal tages hånd om, men som politiet ikke nødvendigvis skal bruge deres tid til.
Derfor hilser vi i Enhedslisten – selvfølgelig, vil jeg sige – det her forslag velkommen, og vi er glade for, at vi kan få lov til at behandle det i dag. Men, og der er jo et men, der er noget, regeringen har glemt.
Da Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti vedtog at sænke den kriminelle lavalder, vedtog de også samtidig, at straffelovens daværende strafmaksimum for unge under 18 år på 8 år skulle afskaffes, og den skærpelse har man ikke valgt at føre tilbage med det her forslag, og det havde vi ellers i Enhedslisten håbet man ville.
Vi er jo i hvert fald med regeringspartierne enige om, at unge under 18 også i en eller anden grad er børn og skal behandles anderledes, selv om de er over den kriminelle lavalder.
Vi er enige om, at de skal have en større og mere omfangsrig behandling, så risikoen for, at deres liv ender i ruiner, bliver mindre.
Ungdomskommissionen sagde også i sin betænkning, hvor de stærkt frarådede den tidligere regering at nedsætte den kriminelle lavalder, at de frarådede, at man ændrede på bestemmelsen om strafmaksimum for unge under 18 år, og mange af argumenterne er en smule de samme, som de er for at bevare den kriminelle lavalder på 15 år.
For det første har det ikke nogen forebyggende effekt på unge, om der er udsigt til 8 eller 16 års fængsel.
Selv når det kommer til så grove lovovertrædelser, som der ville skulle til for så høje strafferammer, vil det ikke afskrække unge kriminelle, om der er udsigt til 16 års fængsel eller 8 års fængsel.
For det andet, som Ungdomskommissionen også påpeger, vil risikoen for tilbagefald ikke blive mindre, men tværtimod vil så høje straffe til unge, som begår så grove forbrydelser, formentlig have skadelige effekter på de unge.
For det tredje er 8 år ufattelig lang tid for en 15-, 16- eller 17-årig; det er hele ungdommen, der forsvinder, det er tilknytningen til arbejdsmarkedet og meget andet.
Det er en lille gruppe, der er tale om her, men det er altså den samme ungdomskommission, som anbefalede, at man ikke sænkede den kriminelle lavalder, som også anbefalede, at vi lod det daværende strafmaksimum blive på 8 år.
Derfor er jeg selvfølgelig ked af, at regeringen ikke har valgt at tage det med i denne omgang også.
Forhøjelsen af den kriminelle lavalder er et skridt i den rigtige retning, og vi deler fuldt ud den begejstring, der er i høringssvarene blandt professionelle, der arbejder med unge kriminalitetstruede, omkring det her lovforslag.
Men vi håber også, at regeringen ikke stopper her og vil være med til at bruge det nye flertal til en langt større social indsats, en langt mere forebyggende, præventiv indsats og genindfører det afskaffede strafmaksimum.
Til slut vil jeg rose, at man har taget hånd om de mange 14-årige, som nu i dag ellers så frem til en behandling i det strafferetlige system, og har sat deres sager i bero.