Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-04-17:
Tak for det.
Ministeren har vist sig som et af lyspunkterne i en regering, der ellers er i tvivl om, hvad den vil, på de fleste områder.
Det kan man ikke sige om udviklingsministeren, selv om vi ikke altid er enige.
Men når der er holdninger til stede, er der også noget at spille bold op ad, noget at diskutere, og det er der her.
Ministeren har mødt meget andet end ros for sit forslag til den nye lov om udviklingssamarbejde.
I Venstre har vi delt mange af de bekymringer, som de danske ngo'er, fagforeninger og erhvervsorganisationer er kommet med, og jeg har derfor været i dialog med ministeren i processen, og der er blevet lyttet til nogle af bekymringerne.
Men desværre står regeringen stadig stejlt på nogle helt centrale dele af lovforslaget, som generer både Venstre og mange af de kritiske organisationer.
Problemets kerne er åbenhed og inddragelse.
Som en selvudråbt fanatiker på området har ministeren lagt stor vægt på, at åbenheden øges, men hvor og hvordan fremgår ikke af lovforslaget, det er op til ministeren at afgøre ved en senere lejlighed.
Nedlæggelsen af styrelsen, hvor man fjerner en platform for inddragelse af bl.a. civilsamfund og erhvervsorganisationer, kompenseres i nogen grad med et nyt udviklingspolitisk råd.
Men nervecentralen bliver tilsyneladende bevillingskomiteen, som i forslaget har lige så mange af ministerens egne embedsmænd, som den har eksterne stemmer, og formanden er såmænd ministerens egen direktør for udviklingsbistand.
Det er skam dygtige og kompetente folk, men det er jo et reelt flertal, og med det kan ministerens eget embedsværk aldrig få andet end ret.
Det forekommer overflødigt at have en bevillingskomite, når man i virkeligheden dårligt har behov for at holde møder, for det er vanskeligt at forestille sig, at bevillingskomiteens fire medlemmer fra Udenrigsministeriet skulle være internt uenige.
Det er næppe karrierefremmende at hælde sin egen direktør ned af brættet ved at slutte sig til eventuelle krav fra de eksterne medlemmer.
Det vil tjene kvaliteten af dansk bistand, hvis regeringen viser mod til at lade andre end ministeriet komme til.
Alle kan have behov for friske øjne og nye gode indspark fra eksterne aktører.
Men det er ikke for sent, vi er meget klar til at indgå i en dialog om bevillingskomiteens sammensætning, og det ved ministeren godt.
Et andet væsentligt kritikpunkt, som skal lyde fra Venstre, går på fremhævelsen af alle FN's konventioner om menneskerettigheder som grundlaget for dansk bistand.
Det siger sig selv, at jeg er en stor tilhænger af at sikre menneskers basale rettigheder på hele kloden, men jeg mener ikke, at alt, hvad der kaldes menneskerettigheder, er lige vigtigt; man skal kravle, før man kan gå.
Så Danmark bør prioritere de basale frihedsrettigheder højest, også i udviklingsbistanden, for disse rettigheder er forudsætningen for, at mennesker kan skabe udvikling og fremgang for sig selv og deres samfund.
Det er ikke realistisk, at ulande skal sikre 30 forskellige menneskerettigheder med ét slag, uanset hvor meget bistand vi så tildeler landene.
Man kan endda forestille sig bizarre situationer, hvor diktatorer misbruger de mangeartede menneskerettigheder til at undertrykke deres befolkninger under paroler om, at man fokuserer mere på de sociale rettigheder såsom arbejde, ferie med løn eller tag over hovedet end at sikre kvinders, etniske mindretals, seksuelle minoriteters eller andre gruppers helt fundamentale frihedsrettighed.
Den diskussion tør jeg godt love at vi kommer til at tage nogle gange i forbindelse med drøftelsen af strategien.
Det kan måske være fristende for ministeren at lade være med at lytte til de forslag til forbedringer af loven, vi er kommet med fra Venstres side, for som lovforslaget ligger, kommer ministeren til at udpege snart sagt alle, der får betydning på området.
Så det er jo et godt lovforslag for ministeren.
Men jeg tror, det nye lovforslag kun bliver godt for dansk udviklingsbistand, hvis vi finder en løsning på de knaster, der udestår, og jeg har stor tillid til, at vi kan finde hinanden i de her spørgsmål.
Dialogen har været fremragende indtil nu, og Venstre vil gerne det brede kompromis på det her område.
Det kræver lidt fleksibilitet fra regeringens side her i slutfasen, og det har jeg stor tillid til at ministeren vil udvise.