runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-11-18:
Nu skal jeg ikke her gennemgå alle de initiativer, regeringen har taget det sidste års tid, men det spænder jo lige fra bankpakker til fremrykkede offentlige investeringer og renoveringspuljer, og afregning af moms og A-skat er blevet lempet.
Det skal jeg ikke opholde mig så meget ved, men bare sige, at vores politik går på to ben: Det ene ben er fremrykkede offentlige investeringer, og det har vi gjort i et historisk stort omfang, og det andet er altså at sikre de enkelte familiers økonomi.
Jeg vil gerne understrege igen, at ingen ville kunne vide, hvor meget forbruget ellers ville være faldet.
Må jeg så bare sige, at vi jo vil se virkningen af regeringens initiativer nu i den kommende tid og igennem hele 2010, og der se, tror jeg, at de initiativer, som regeringen har taget, har en meget gunstig virkning.
Lempelsen af finanspolitikken plus den lave rente svarer jo til, at ledigheden ville have været 75.000 højere, end den rent faktisk bliver på grund af regeringens mange initiativer.
Yildiz Akdogan (S), 2009-11-18:
Men regeringens mange initiativer har desværre heller ikke formindsket de høje arbejdsløshedstal.
Der er stadig væk en enormt voksende kø af unge mennesker, der står uden for arbejdsmarkedet – veluddannede mennesker, som ikke har en jordisk chance for at komme ind på arbejdsmarkedet.
Men lad det nu ligge.
Jeg vil gerne citere, hvad vismændene har sagt, og også hvad Arbejdsmarkedets Erhvervsråds forslag har været: Det er netop offentlige investeringer for hele 26,5 mia. kr. over 2 år, som vil redde ca. 20.000 stillinger, plus at det vil holde hånden under det private forbrug og samtidig skabe tryghed blandt forbrugerne.
Regeringen har lavet en vækstpakke på 5 mia. kr. over 3 år, og det beløb er jo langt fra de 26,5 mia. kr., som bl.a. vismændene foreslår.
Vi ved jo, at i krisetider er borgerne både usikre og utrygge; de vælger at spare i stedet for at gå ud at investere eller forbruge.
Når man fra statens side bliver ved med at kaste penge ud til borgerne, som med stor sandsynlighed netop ikke vil gå til forbrug eller vil gavne beskæftigelsen – det har SP-pengene vist, det har skattelettelserne vist –
burde regeringen så ikke lære af sin forfejlede politik og prøve at se, om der kunne være andre mere målrettede investeringer, måske endda følge vismændenes gode råd og se, om der var en anden metode, man kunne bruge, som både skabte mere forbrug og også skabte mere tryghed?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-11-18:
Nu synes jeg, at spørgerens udtryk at kaste penge ud til borgerne måske er lidt forfejlet, for både SP-midlerne og midlerne fra de her selvpensioneringskonti er folks egne penge.
Må jeg bare sige, at i modsætning til, hvad Socialdemokratiet vil, hviler regeringens indsats på det her område på et bredt fundament.
Vi har både offentlige investeringer, vi har særlige puljer til renovering, vi har frigivet SP-midlerne, vi har gennemført skattelettelser.
Så frem for bare at satse alle pengene på én ting, nemlig offentlige investeringer, har vi gjort det, at vi har satset bredt både på offentlige investeringer og givet folk deres egne penge.
Bjarne Laustsen (S), 2009-11-18:
Er ministeren enig i, at det er en katastrofe, at deltidsbrandmænd bliver nødt til at stoppe det livsvigtige arbejde i beredskabet, fordi uhensigstmæssige regler gør, at de ikke kan få supplerende dagpenge i mere end 30 uger, når de har mistet deres fuldtidsarbejde?
Yildiz Akdogan (S), 2009-11-18:
Nu snakkede ministeren om privatforbrug.
Arbejdsmarkedets Erhvervsråd spåede et fald i netop det private forbrug på 5 pct.
Det viser sig faktisk, at det tal er højere: Faldet er på 6,2 pct. – og det er, på trods af at man har givet de her SP-udbetalinger, og på trods af skattelettelser.
Så et fald i det private forbrug, plus at omsætningen i detailhandelen faktisk er faldet med 2,2 pct. i den periode, man har udbetalt SP-penge.
Så der sker ikke rigtig noget med forbruget.
Derfor vil jeg egentlig høre ministeren igen: Når man nu tænker, at man skal øge borgernes disponible indkomst – fordi man tror, at forbruget vil få et skub – kan man så ikke se en anden logik, en anden ræson og overveje nogle andre metoder?
F.eks. har vismændene i deres rapport fra oktober i år peget på, at man måske skulle overveje at investere i det offentlige og med nogle lidt større summer end det, ministeren nævner.
Så skulle man måske prøve andre metoder end bare at kaste penge ud til borgerne?
Inger Støjberg (V), 2009-11-18:
Jamen der er jo flere muligheder for netop at få en uddannelse.
Jeg synes også, at det er alle tiders, hvis vi kan bruge onsdagsspørgetiden til netop at fremlægge nogle af de gode resultater, der er på uddannelsesområdet nu, som f.eks. muligheden for ufaglærte, der kan få dagpenge fra dag et.
Men generelt set
er der jo sådan set ret gode muligheder, også hvis det er, at man er i den situation, at man har en forældet uddannelse.
Og i det hele taget er der jo de korte opkvalificeringskurser, som vi ved også er noget af det, der rykker en tættere på arbejdsmarkedet.
For vi har et fælles mål, og det er selvfølgelig at få de ledige i job igen, gerne så hurtigt som muligt.
Men vi må også i fællesskab erkende, at vi altså befinder os et eller andet sted i den internationale finanskrise; hvor vi befinder os i perioden, kan jeg ikke sige, det kan jeg ganske enkelt ikke, men det betyder selvfølgelig, at vi får flere ledige, og det vil vi få en rum tid endnu.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-11-18:
Jo, men jeg afventer bare, at ministeren er klar.
O.k., det er godt.
Så spørger jeg: Hvilke initiativer vil ministeren iværksætte for at imødegå den stigende langtidsledighed, som den beskrives af AE på AE's hjemmeside i artiklen »Længerevarende ledighed skævt fordelt – Nordjylland hårdest ramt«, specielt i forhold til Nordjylland og Lolland?
Inger Støjberg (V), 2009-11-18:
Danmark befinder sig i en international finanskrise.
Det betyder desværre, at ledigheden stiger, og at mange oplever at miste deres arbejde i øjeblikket.
Det er selvfølgelig hårdt for hver eneste, som mister sit arbejde, og det er også hårdt for deres familier.
Krisen har betydet, at det er blevet sværere at finde et nyt job, men der er trods alt fortsat job at få.
Undersøgelser fra Beskæftigelsesministeriet viser, at fire ud af ti af dem, som blev ledige i starten af 2009, enten var i job eller i gang med en uddannelse efter 3 måneder.
I Nordjylland var det sågar lidt over fire ud af ti, som enten var i job eller i gang med en uddannelse efter 3 måneder.
Jeg synes, at AE med deres hjemmelavede begreb længerevarende ledighed er med til at skabe forvirring.
Man kunne næsten tro, at AE havde opfundet begrebet for at understøtte deres eventyrteori om, at det er muligt at få krisen til at forsvinde, hvis blot regeringen udskriver en tilstrækkelig stor check.
Det, jeg forholder mig til, er, at vi, hvis vi ser på langtidsledigheden, kan konstatere, at der, før VK-regeringen kom til, var omkring 80.000 langtidsledige, mens vi i første halvår af 2009 var nede på knap 20.000 langtidsledige.
Det er klart, at der nu med krisen er risiko for, at langtidsledigheden vil stige, men den markante reduktion i langtidsledigheden, som vi har oplevet siden 2001, var ikke kun et resultat af de gode tider, men i lige så høj grad et resultat af regimeskiftet i beskæftigelsespolitikken.
Det var et regimeskifte, som vi indførte ved for det første at slå fast, at ledige skal i job og ikke opbevares på offentlig forsørgelse, som de blev det under SR-regeringen, og for det andet at sikre, at alle nu får en chance for et liv med arbejde og ikke bare parkeres på en passiv offentlig forsørgelse år ud og år ind.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-11-18:
Nu tror jeg helt bestemt, at de, som nu bliver ramt af langtidsledighed, ikke ønsker det og heller ikke ønsker at lande på det, som ministeren kalder passiv ydelse, i lang tid.
Det, der undrer mig, er sådan set, at ministeren overhovedet ikke anerkender, at vi har en længerevarende ledighed.
Den måde, som Arbejderbevægelsens Erhvervsråd vurderer det på, er ved at sige, at hvis man er ledig i mere end 8 måneder inden for et år, så er man længerevarende ledig, og det er i hvert fald min opfattelse, at man så er længerevarende ledig i forhold til, hvis man havde været ledig i 3 måneder og var kommet videre, som ministeren også beskrev.
Hvad angår den artikel, som Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har skrevet, er der også i arbejdsmarkedsmagasinet A4 en artikel, der handler om det samme.
Der er ministeren blevet spurgt om sin indstilling til spørgsmålet, og hun svarer så, at hun håber, at regeringen sammen med kommuner osv. kan udmønte konkrete tiltag, så man i fællesskab kan bremse den stigende ledighed.
Så kunne jeg da godt tænke mig at spørge: Hvad er det for nogle initiativer og tiltag, som regeringen så har tænkt sig at tage?
Inger Støjberg (V), 2009-11-18:
Men jeg kan da godt ridse nogle af de mange initiativer, som allerede er blevet taget, op – det drejer sig bl.a. om udbetalingen af SP-pengene, skattelettelserne, som nu kommer, og øgede investeringer i kommunerne til ældreplejen, bygning af nye plejehjem, skoler og sygehuse.
Så der er taget en lang række initiativer for netop at få sat gang i økonomien igen, og det er jo forhåbentlig noget af det, som vil betyde, at vi kommer til at se færre ledige.
Men jeg skal være den første til at erkende, at vi selvfølgelig har set, at der er blevet flere ledige, og det kommer vi også til at se i en tid endnu, og der er selvfølgelig også risiko for langtidsledighed i den forbindelse.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-11-18:
Det er netop de langtidsledige, som i hvert fald bekymrer mig, for
når man kigger på personer i Nordjylland, på Lolland og i andre områder i Danmark, der bliver ramt af det her, drejer det sig typisk om personer, som er ufaglærte, som ikke har ret meget uddannelse, og som derfor har meget langt, når de skal tilbage på arbejdsmarkedet igen.
De kan faktisk se frem til, at de job, de havde tidligere, fuldstændig forsvinder ud af arbejdsmarkedet.
Så vil jeg godt spørge ministeren: Har ministeren en plan for, at ufaglærte får mulighed for at få uddannelse, så de kan komme ud af den her trummerum med ikke at have arbejde?
Inger Støjberg (V), 2009-11-18:
Ja, det har vi netop.
Det er også derfor, hr. Lennart Damsbo-Andersen måske taler lidt mod bedre vidende for ligesom at prøve at fremstille en anden virkelighed end den, der er den virkelige virkelighed.
For det er netop sådan, at regeringen har indgået en bred politisk aftale, som jo har gjort, at det er muligt for ufaglærte at få en længerevarende uddannelse på dagpenge fra dag et.
Det troede jeg egentlig at hr. Lennart Damsbo-Andersen var klar over, i og med at det er en bred aftale.
Jeg vil da bare sige, at lige nøjagtig ledighed og selvfølgelig langtidsledighed er noget, der ligger regeringen utrolig meget på sinde.
Jeg tror heller ikke, at hr. Lennart Damsbo-Andersen er i tvivl om, at sådan forholder det sig – hvis man sådan virkelig føler hr. Lennart Damsbo-Andersen på tænderne.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-11-18:
Jeg er selvfølgelig fuldstændig klar over, at vi har lavet aftaler om uddannelse, men jeg synes, at det er meget rart at høre ministeren sige det her, så alle mennesker kan høre, at der er mulighed for at få en uddannelse, når man er ledig.
Men selv om der er lavet aftaler, står i hvert fald ét spørgsmål tilbage for mig, og det er i forhold til de voksne, som er ufaglærte, eller som har en uddannelse, og som ønsker sig en uddannelse.
Kan jeg få bekræftet, om man kan få en uddannelse, selv om man er over 30 år, og om man også kan få en uddannelse, selv om den uddannelse, man vil have, er SU-berettiget?
Bjarne Laustsen (S), 2009-11-18:
Er ministeren enig i, at det er en katastrofe, at deltidsbrandmænd bliver nødt til at stoppe det livsvigtige arbejde i beredskabet, fordi uhensigtsmæssige regler gør, at de ikke kan få supplerende dagpenge i mere end 30 uger, når de har mistet deres fuldtidsarbejde?
Søren Gade (V), 2009-11-18:
Som hr. Bjarne Laustsen ved, er det også et spørgsmål, som optager mig utrolig meget.
Det er sådan, at som ansvarlig minister for beredskabet har jeg ligesom hr. Bjarne Laustsen den største respekt for de deltidsbrandmænd, som ved siden af deres faste arbejde stiller deres liv og levned til rådighed for beredskabet.
Det er også sådan, at der i forbindelse med det problem, som hr. Bjarne Laustsen så rigtigt rejser her, blev nedsat en arbejdsgruppe af regeringen.
I forbindelse med finanslovforhandlingerne med Dansk Folkeparti har man etableret en pulje på 2 mio. kr. til lokale rekrutteringsinitiativer.
Jeg vil sige til hr. Bjarne Laustsen, at det ikke umiddelbart fjerner problemstillingen.
Det, jeg er mest glad for ved den arbejdsgruppe, som regeringen har nedsat med Finansministeriet for bordenden, er det faktum, at vi vil følge udviklingen på området nøje.
For det er jo rigtigt, som hr. Bjarne Laustsen siger, at der kan være situationer, hvor deltidsbrandmænd kommer i klemme.
Der vil være meget forskel fra kommune til kommune, fordi rådighedsbeløbet ikke vil blive trukket i f.eks. dagpengene, men det er den indsats, den frivillige brandmand gør, når man bliver indkaldt til tjeneste, som vil blive modregnet i 30-ugers-reglen.
Jeg vil som ansvarlig minister selvfølgelig følge udviklingen nøje, fordi det ikke skal være nogen hemmelighed, at jeg har stor respekt for de frivillige brandmænd, og jeg vil gøre, hvad jeg kan, for at ingen eller så få som muligt kommer i klemme i de her regler.
Nu ved jeg godt, jeg ser en lille smule gammel og brugt ud, men det er bare sådan, at jeg i 1997 ikke var medlem her i Folketinget, som jeg ved hr. Bjarne Laustsen var, og jeg har ikke nået tilbage at læse notaterne fra dengang.
Men jeg kan sige til hr. Bjarne Laustsen med hensyn til lige præcis ideen og forslaget om, hvad det skal hedde, at det er et spørgsmål, som hr. Bjarne Laustsen må rejse til beskæftigelsesministeren.
Jeg ved ikke, om det ville kunne løse problemet.
Men som jeg har sagt før i mine besvarelser til hr. Bjarne Laustsen i dag, er mit tilsagn, at jeg vil følge det nøje, og at jeg vil gøre, hvad jeg kan, for at minimere – hvad skal vi sige? – ulemperne for de mange dygtige og modige deltidsbrandmænd, vi har i det danske beredskab.
Bjarne Laustsen (S), 2009-11-18:
Altså, jeg vil da tro og håbe på, at man, siden den arbejdsgruppe blev nedsat i maj måned, har haft kendskab til det beslutningsforslag, som man kan hente på biblioteket.
Det er ret nemt at gøre det, og det er ret enkelt, det fylder tre eller fire linjer, der løser det her problem, og det er fremsat af kollegaer, som jo gør en stor gerning i regeringen i dag, så helt tosset kan det vel ikke være.
Beskæftigelsesministeren kommenterede det jo sidste gang, noget med funktionærloven osv., som intet som helst har med det at gøre, fordi man jo er lønnet efter en overenskomst med Falck og man har et fuldtidsarbejde ved siden af.
Alle de forslag og barrierer, der er i forbindelse med at lave det her,
har intet med det at gøre.
For mig at se
Så jeg håber også, at man i den arbejdsgruppe kunne sige – og måske kunne forsvarsministeren presse på – at der trods alt er en løsning her; det er ikke bare brok alt sammen.
Men de medlemmer af oppositionen, der er optaget af det her, er også kommet med konstruktive forslag til, hvordan det her kunne løses.
Søren Gade (V), 2009-11-18:
Jeg vil slutte af med at sige, at jeg har stor respekt for hr. Bjarne Laustsens engagement i den her sag og i beredskabet i øvrigt – det har jeg selv.
Jeg vil også sige til hr. Bjarne Laustsen, at det, at der blev nedsat en arbejdsgruppe, jo også er udtryk for regeringens interesse for området.
Det, at Finansministeriet var for bordenden, er vel også udtryk for, at det har den allerhøjeste – hvad skal vi sige? – bevågenhed.
Og at der blev lavet en aftale, som jo i første omgang efter hr. Bjarne Laustsens opfattelse ikke løser problemet, er dog så alligevel et udtryk for, at vi også følger den her problemstilling i regeringen.
Der er afsat en lille pulje penge til rekrutteringsproblematikken.
Så vil jeg da slutte af med at give hr. Bjarne Laustsen tilsagnet om, at jeg også vil følge det, og jeg håber, at vi får mulighed for sammen eventuelt at drøfte løsningsmodeller, ifald det skulle vise sig at være et stort problem.
Og når jeg ikke har svaret på nogle af spørgsmålene, har det ikke været af ondskab, men kun et udtryk for, at de ligger under en anden ministers ressort.
Bjarne Laustsen (S), 2009-11-18:
Det er jo sådan i Frederikshavn, hvor der bliver lukket den ene store virksomhed efter den anden, at det gør rigtig ondt på byen og det gør rigtig ondt på de folk, der kommer ud for det her.
Og vi kan selvfølgelig ikke have, at vi, fordi vi har ubalance i vores samfund og strukturer, og fordi vi har arbejdsløshed, så ikke kan klare beredskabet.
Deroppe i Vendsyssel siger de altid: Hvor kan vi spare henne?
Og når de har snakket om det, siger de: Hvem skal betale?
Og når forsvarsministeren nævner Finansministeriet i den her forbindelse, tror jeg, det er, fordi det måske kunne koste nogle penge.
Sagen er jo den, at det ikke koster nogen penge; det er en gratis omgang at sørge for, at de deltidsbrandmænd kan passe deres arbejde.
Det er sådan set det allerbedste at beholde dem, man har, i stedet for at bruge penge på at uddanne nogle nye, som så også bliver fyret fra deres arbejde.
Jeg tror ikke, der findes nogen mennesker i Danmark, der forstår, hvad problemet skulle være i at løse det her.
Og det er ikke mig, der har sat en dato på for, hvornår det her skulle løses, det er udelukkende regeringen selv, og vi har for længst passeret den 1. oktober.
Er det ikke rigtigt?
Søren Gade (V), 2009-11-18:
Jo, på min kalender er vi også lidt længere fremme end den 1. oktober
Jeg kan i øvrigt godt genkende hr. Bjarne Laustsens måde at omtale penge på; jeg tror, det er lidt det samme i Vestjylland som i Nordjylland.
Jeg har prøvet at besvare hr. Bjarne Laustsens spørgsmål.
Og jeg vil igen over for hr. Bjarne Laustsen udtrykke min respekt for de deltidsbrandmænd, der er i Danmark, og at de stiller sig til rådighed for det samlede beredskab og gør vores dagligdag tryg, og med baggrund i det vil jeg så sige, at jeg vil følge det her nøje.
Jeg vil se på, hvor mange der kommer i klemme, og jeg vil sige til hr. Bjarne Laustsen, at den arbejdsgruppe, som har færdiggjort sit arbejde, er udtryk for, at det også er noget, der har regeringens bevågenhed.
Og så vil jeg igen slutte af med at henvise nogle af hr. Bjarne Laustsens spørgsmål til min kollega i Beskæftigelsesministeriet.
Mette Gjerskov (S), 2009-11-18:
Tak for det, formand, og tak til klimaministeren for at tage tid ud af sin helt sikkert meget, meget travle kalender for at komme at besvare spørgsmål i Folketingssalen i dag.
Det sætter vi pris på.
Mit spørgsmål går på finansloven.
Det er jo sådan, at vi igen i år har måttet konstatere, at Bjørn Lomborg er blevet forgyldt på den danske finanslov, altså, at han ikke ligesom alle andre er nødt til at søge projektbevillinger, men at han simpelt hen decideret ved navns nævnelse kommer på finansloven og får et fast beløb.
Den her gang er bevillingerne til ham så blevet tredoblet.
Nu er det jo sådan, at Bjørn Lomborg ikke er en hr. hvem som helst ude i verden, han er en meget, meget kendt klimaskeptiker, og alverdens lande, som ikke ønsker at gøre noget for klimaet, fremhæver Bjørn Lomborg ved enhver given lejlighed. Derfor vil jeg gerne spørge klimaministeren, hvad regeringen egentlig forestiller sig, der skal komme ud af gode ting ved, at bevillingen til Bjørn Lomborg nu skal tredobles på finansloven.
Connie Hedegaard (KF), 2009-11-18:
Allerførst må jeg anholde betragtningen om, at bevillingen til Bjørn Lomborg bliver tredoblet.
Det gør pengene til Bjørn Lomborg og Copenhagen Consensus ikke.
Hvis jeg husker ret, har de på dette års finanslov 2 ½ mio. kr. i sådan fast driftsbevilling til deres center ude på Handelshøjskolen, og så deroveni 5 mio. kr.
Næste år bliver der alt i alt 7 mio. kr.
Det andet gav jo altså 7 ½ mio. kr. for i år, næste år bliver der tale om 7 mio. kr.
Det kan man ikke ret godt få til at være en tredobling.
Mette Gjerskov (S), 2009-11-18:
Jeg må konstatere, at ministeren ikke svarer på spørgsmålet.
Hensigten og det, der havde været af fremskrivninger, var, at Bjørn Lomborg næste år skulle have 2 ½ mio. kr., og nu får han ganske rigtigt 7 mio. kr.
Det er, hvad jeg i runde tal vil kalde en tredobling for næste år, plus at der ligger en Consensuskonference fremme i 2012, så alt i alt tror jeg – hvis vi bare skal være rimelig rigtige – at vi må sige, at Bjørn Lomborg er blevet væsentlig mere forgyldt ved denne finanslov, end han havde udsigt til, inden finansloven blev vedtaget. Men det, der er interessant, er, hvad det egentlig er, regeringen forventer at få for alle de mange millioner.
Connie Hedegaard (KF), 2009-11-18:
Jamen jeg var sikker på, at fru Mette Gjerskov ville tage spørgsmålet igen, så vi skal nok nå igennem det med, hvad man kan få for pengene.
Men jeg må stadig væk anholde præmissen.
Det er simpelt hen ikke rigtigt at sige, at bevillingen bliver tredoblet.
Faktum er, at Bjørn Lomborg har forskellige aktiviteter tilknyttet sig med 7 ½ mio. kr. på finansloven for i år.
Næste år vil der være 7 mio. kr.
Det, der jo er meningen med det, er, at der skal være en alternativ stemme i debatten.
Vi ved alle sammen, hvad det er, det går ud på med Bjørn Lomborgs Copenhagen Consensus – hele tilgangen til det.
Det er den, han så får mulighed for at fortsætte, inklusive det, som fru Mette Gjerskov refererer til, nemlig at han altså kan lave en særlig Copenhagen Consensus-konference, når vi når frem til 2012.
Bjarne Laustsen (S), 2009-11-18:
Det er jo lidt interessant at se, hvordan gode folk som hr. Helge Sander, hr. Brian Mikkelsen, hr. Aage Frandsen og fru Jette Gottlieb i 1996-97 formulerede det i forbindelse med B 88, for der diskuterede man jo også de her problemstillinger.
Dengang sagde man fra den daværende oppositions side, at det var måden at lave det på.
Jeg har lavet et forslag nøjagtig magen til, fordi jeg synes, at vi skal løse det her.
I det andet spørgsmål diskuterede vi problemstillinger, og nu diskuterer vi løsninger.
Er der nogen, der kan have noget imod, at for at løse den her problemstilling får folk vederlag i stedet for løn?
Vi kender problematikken i forhold til byrådsmedlemmer, som også har en livsvigtig funktion.
Det er et deltidsjob at sidde i et byråd, og vi kan selvfølgelig ikke have nogle ordninger, der gør, at man ikke både kan være arbejdsløs og sidde i et byråd.
Dette samfundsmæssige problem har man løst på en snedig og hensigtsmæssig måde.
Her kunne man løse nøjagtig det samme problem på nøjagtig samme måde; og så åbner det ikke for, at andre faggrupper – hvis det er det, man er bange for – skal komme ind under samme hat.
Så hvad med bare at kalde det vederlag i stedet for løn?
Søren Gade (V), 2009-11-18:
Igen er vi inde på et område – uden at det skal forstås som ansvarsforflygtigelse – som ikke vedrører mit ressortområde.
Det, jeg er optaget af, og som jeg vil arbejde for, er selvfølgelig, at vi har så godt og effektivt et beredskab som muligt i Danmark.
Derfor er det her er en relevant problemstilling.
Men som jeg også sagde i besvarelsen af mit første spørgsmål, er det noget, som jeg nøje vil følge.
Uanset om hr. Bjarne Laustsen vil følge sagen til dørs eller ej, vil jeg følge den nøje.
Det glæder mig selvfølgelig, at hr. Bjarne Laustsen og jeg deler den samme interesse for vores beredskab og sammen vil sørge for, at det er så godt og effektivt som muligt.