Kim Christiansen (DF), 2008-11-18:
Dagens forespørgselsdebat om busdrift må siges at være en absolut relevant diskussion.
Det mener sikkert i hvert fald trafikselskaberne, kommunerne, regionerne - og om ikke andre, så Enhedslisten.
Det er ikke det, at Dansk Folkeparti ikke mener, at det skulle være relevant at diskutere busdrift - det synes vi absolut det er.
Det er måske mere baggrunden for debatten, som jo primært hviler på en række oplysninger om stor pengemangel hos diverse trafikselskaber, som så har svinget adskillige hundrede millioner, alt efter hvornår de er blevet fremlagt.
Der skal ikke være tvivl om, at det oprigtig bekymrer Dansk Folkeparti, når der bliver nedlagt busruter, hvilket betyder, at folk ikke kan komme på arbejde, eller de unge ikke kan komme i skole - eller for den sags skyld hjem igen.
Men det, der bekymrer mig næsten endnu mere, er, hvis kommuner og regioner ikke kan leve op til det ansvar og den tillid, der er blevet vist dem.
Busdriften er kommunernes og regionernes ansvar.
Og flere andre har været inde på, at der er en aftaleperiode, og at det hele er aftalt på forhånd, også økonomien.
Hen over sommeren har der så kørt en klagesang om dårlig økonomi fra de her trafikselskaber med deraf følgende trusler om nedlæggelse af - har man hørt - hver 10. busrute.
Det har også været fremme, at hver 5. skulle nedlægges osv.
For mig er det et helt igennem usmageligt forsøg på at tage passagererne som gidsler for at presse flere penge ud af statskassen midt i en aftaleperiode - en aftale, som regionerne, staten, KL og kommunerne har indgået om økonomien for busdriften.
Jeg er blevet præsenteret for mange årsager til det; de primære årsager har så været de forhøjede brændstofpriser.
Men midt i hele den her debat har jeg ikke set et eneste forslag til, hvordan man gennem omlægninger, ændrede krav til materiel - andre har været inde på de små busser mindre enheder eller mindre administrationsomkostninger måske ville kunne tilbyde uændret busdrift eller måske oven i købet bedre busdrift for de samme penge.
Det eneste løsningsforslag, der har været fremme, har været en fremstrakt hånd efter flere penge.
I den forbindelse kan man så sige, at det er meget glædeligt, at brændstofpriserne er faldet betragteligt, og det må så selvfølgelig være en lige så stor hjælp for trafikselskabernes pengekasser, som det var et problem, da brændstofpriserne steg.
Når det her så er sagt, er der problemer nogle steder, og der er uden tvivl behov for, at der fremadrettet bliver kigget på løsninger.
Det kan også sagtens være, at der skal flere penge til området - det må så være i forbindelse med finansloven for 2010, vi skal tale om det.
Og der er selvfølgelig alle partier, der er villige til at tage et økonomisk medansvar, velkomne til at melde sig i kampen - det plejer nu ikke at være så mange.
Det, der vækker lidt bekymring i øjeblikket, er, synes jeg, at der er nogle steder er gået kassetænkning i busdriften, nemlig når regionerne løber fra deres ansvar og nedlægger ruter, som har stor betydning for nogle kommuner - eksempelvis hvor elever skal frem til uddannelsesstederne - midt i en aftaleperiode.
Her vil kommunerne så være presset til at etablere nye ruter med store udgifter til følge.
Det er ikke en særlig loyal fremgangsmåde i regionerne, men ikke desto mindre sker det altså en del steder.
Hele den her kassetænkning og deraf følgende nedlagte ruter bekræfter mig egentlig bare i, at de tanker, som bl.a. Dansk Folkeparti har været meget fremme med, nemlig at det overordnede ansvar for den kollektive trafik kun skal ligge ét sted, er rigtige.
Men hvem der skal have ansvaret for den, må vi diskutere, men jeg synes, det er en vigtig problematik at få diskuteret og taget stilling til fremadrettet, så vi undgår det her rod, der er nogle steder, hvor man ikke rigtig ved, hvem der egentlig sidder med aben.