runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2010-01-20:
Jeg synes jo, det er mageløst, at vi nu har den tredje spørger, der fortsætter med at vade rundt i en aftale, som Socialdemokraterne selv har indgået.
Og hvis ikke Socialdemokraterne har planer om at opsige den, har jeg meget svært ved at forstå, hvorfor man bliver ved med at diskutere det.
Jeg vil da gerne sige til hr. Lennart Damsbo-Andersen, at den udfordring, vi står over for, det såkaldte jordskælv, jo er en udfordring, der bl.a. skyldes, at der op igennem 1940’erne og 1950’erne blev født rigtig mange børn i Danmark.
Og fordi vi har et godt samfund i dag og et godt sundhedsvæsen, er der rigtig mange af dem, der har det godt, og som nu skal på pension.
Desværre må man så sige, at den årgang, der skal afløse de årgange, der nu går på pension, kun er halvt så stor, og det er jo en udfordring, som vi har kendt til i mange år, og som vi løbende har forsøgt at løfte bl.a. ved arbejdsmarkedsreformer og nu med skattereformen, som jeg må understrege er både fuldt ud finansieret, og som bl.a. er med til at løse nogle af de problemer, vi står over for.
Desværre må jeg sige, at vi stadig væk står og har en ubetalt regning i den anden ende, og regeringen ønsker altså ikke at stille sig i den position, som jeg kan forstå Socialdemokraterne har valgt at stille sig i, nemlig en position der hedder: Vi gider overhovedet ikke diskutere noget, der er ubehageligt.
Vi ved godt, at der er et problem, men skal vi ikke bare lade være med at snakke om det, for så løser det sig vel af sig selv.
Jeg vil sige, at jeg synes, at hvis man virkelig vil tænke på de svageste i samfundet, er det helt og aldeles afgørende, at der er orden på dansk økonomi, for det er dem, der først bliver ramt, hvis det danske økonomiske grundlag skrider.
Derfor bliver man også nødt til at erkende, at der er behov for at tage fat på en fordomsfri debat.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-01-20:
Jeg er sådan set ikke uenig med ministeren i, at det er de svage, der først bliver ramt, og de bliver jo også hårdest ramt, ikke mindst når så regeringen vælger med den ene hånd at lade de svage blive ramt af f.eks. ledighed og med den anden hånd give skattelettelser til de rige i det her samfund.
Det hænger jo rigtig godt sammen.
Jeg synes da, at problemet er, at regeringen ikke vil snakke om det reelle problem.
Tallene viser jo, at der faktisk er færre mennesker, der går på efterløn i dag, end der var sidste år.
Det beviser jo med al tydelighed, at den aftale, der er lavet, er god nok.
Så det skal man da ikke pille ved.
Det, der er problemet, er, at når ministeren og regeringen går ind og løfter låget på den aftale, der er lavet, opstår der en usikkerhed blandt alle – det er fuldt forståeligt – om, om der stadig væk vil være mulighed for at gå på efterløn.
Og lur mig, om ikke bare den her diskussion alene vil betyde, at der er langt, langt flere, der vil gå på efterløn i den kommende tid, fordi de ikke vil snydes.
Lene Espersen (KF), 2010-01-20:
I modsætning til, hvad forhistorien har vist om Socialdemokratiet, så er Det Konservative Folkeparti faktisk kendt for at være et parti, der holder de aftaler, vi indgår, og når vi siger noget til vælgerne, kan man regne med det.
Jeg kan forstå, at debatten her i Folketingssalen i dag skal handle om at påstå, at jeg har sagt noget, jeg aldrig har sagt, ud fra en præmis om, at hvis man påstår det i Socialdemokratiet, får man lagt låg på den debat, man ikke tør tage. Jeg vil sige: Sådan kommer det ikke til at gå.
Jeg er overbevist om, at den debat kommer til at fortsætte, og jeg er sådan set enig i, at debatten i sig selv kan skabe utryghed hos borgerne, hvis de får at vide, at der ligger en regning og venter på at blive betalt, og at ingen tør fortælle, hvordan den udgift skal finansieres.
Jeg tror bare ikke, at det er en klog strategi at sige: Hvis vi lader være med at diskutere det, hvis vi bare gemmer det bort eller kommer med vores argumenter og skyder vores modstandere motiver i skoene, som de slet ikke har, så kan vi undgå at tage diskussionen.
Jeg tror faktisk bare, at det skaber endnu større usikkerhed i befolkningen.
Derfor vil jeg insistere på, at det rigtige er at forberede befolkningen i god tid på, at demografien, altså det, at den danske befolkning bliver ældre, betyder, at der er færre til at tage arbejde, og at der er flere, der går på pension, selvfølgelig er en udfordring, vi skal tage alvorligt.
Julie Rademacher (S), 2010-01-20:
Hvordan vil ministeren sikre, at de mange tusinder af lønmodtagere, der bliver nedslidt før pensionsalderen, har en mulighed for at forlade arbejdsmarkedet til en ordning med et rimeligt indkomstgrundlag, hvis ministeren får realiseret sin plan om at fjerne efterlønnen?
Lene Espersen (KF), 2010-01-20:
Vi har en markedsføringslov, og vi har nogle principper, som vi ønsker skal være overholdt; deri er jeg enig med hr. Benny Engelbrecht.
Men jeg må også sige til hr. Benny Engelbrecht, at det er Forbrugerombudsmandens og dermed også min klare opfattelse, at langt de fleste virksomheder er meget bevidste om markedsføringsloven, herunder også hvor grænserne går, og at de holder sig pænt inden for de grænser.
Jeg tror, man skal passe på med, hvis der er enkeltsager og enkeltvirksomheder, der træder ved siden af, at sige, at vi så straks skal lave lovændringer og alt muligt andet.
Altså, at det er den slags enkeltsager, der gør, at vi lige pludselig strammer op i forhold til et helt erhverv, der egentlig opfører sig lovlydigt, synes jeg ikke er vejen frem.
Der synes jeg, at vi skal lade den gode opførsel komme det store flertal til gode og lade være med at ramme dem med yderligere opstramninger og tiltag.
Det, man selvfølgelig skal sørge for, er, at dem, der bevidst træder ved siden af, bliver kaldt ind til samtale, får påbud, får nedlagt forbud, får bøder.
Og som sagt er Forbrugerombudsmanden inde over den konkrete sag.
Bjarne Laustsen (S), 2010-01-20:
Jeg har en liste, der er lige så lang som et ondt år, af konservative, der tidligere har foreslået en total afskaffelse af efterlønnen.
Derfor er jeg selvfølgelig glad for, at i 2006 var Det Konservative Folkeparti med til at bakke op om efterlønnen, og derfor kan jeg jo heller ikke forstå, at der skulle være nogle ting, der har ændret sig siden 2006.
Det kræver ingen raketvidenskab at gå ind og kigge på, hvem det er, der bruger ordningen, og hvis man sletter nogle af de ordninger eller udsætter dem, ved man, præcis hvem det er, der bliver ramt.
Og derfor kan jeg ikke forstå, at ministeren har en sådan arrogance, at hun siger, at hun ikke bryder sig om at tale om den her sag med hr. Bjarne Laustsen, med en god kollega fra Nordjylland.
Jeg synes tværtimod, at der jo her er en mulighed for ikke bare på det radikale nytårsstævne og ved pressemøder, men her i Folketingssalen, der er parlamentarismens højborg, at få forklaret, hvad det er for nogle folk, der ikke skal have efterlønnen mere, hvem det er, der skal have skåret i deres rettigheder i forhold til den meget brede aftale, som blev lavet i 2006.
Det må da være interessant at få at vide af den minister, som tegner Det Konservative Folkeparti for øjeblikket.
Lene Espersen (KF), 2010-01-20:
Jeg vil godt sige til hr. Bjarne Laustsen, at jeg meget gerne vil diskutere med ham, men jeg vil bare sige, at Det Konservative Folkeparti står ved de aftaler, vi indgår, og vi står selvfølgelig også ved den aftale, vi har om velfærd, som betyder, at vi gradvist hæver efterlønsalderen.
Og det går jeg også ud fra at hr. Bjarne Laustsen står ved, selv om han jo ikke er kendt for at bakke op om den politik, hans parti fører – i hvert fald ikke, når han er i Nordjylland.
Men jeg vil sige, at jeg sådan set synes, det afgørende for fiskepigen i Hirtshals og hende, der arbejder ved filetmaskinen, er, ud over at have nogle ordentlige, trygge økonomiske forhold i hverdagen, hvor skattestoppet spiller en meget stor rolle, at have en tryghed for, at der er orden i statens husholdningsøkonomi.
For det er jo de svageste i samfundet, der bliver ramt, hvis ikke der er orden i økonomien.
Så er der ikke råd til velfærd, og så er der ikke råd til at bevare de ordninger, som vi gerne vil bevare.
Og derfor må jeg sige, at jeg bare synes, at den her diskussion er endnu et eksempel på, at når det kommer til stykket, er Socialdemokratiet rimelig ligeglade med samfundets svageste, fordi man simpelt hen ikke ønsker at tage en diskussion om, hvordan vi skaber økonomisk ansvarlighed, også på lang sigt.
Bjarne Laustsen (S), 2010-01-20:
Nu siger man så i dag her i Folketinget, at der sådan set ikke er nogen problemer, for man står ved det forlig, der blev indgået i 2006.
Jeg synes jo, at ministeren skulle have beskæftiget sig med den beskæftigelsesmæssige krise, vi har, med over 120.000 ledige for øjeblikket – et tal, der bare ser ud til stige.
Det kunne ministeren jo have taget fat i, for det er faktisk fødekæden til efterlønsordningen, men det beskæftigede ministeren sig ikke med.
Nej, nu har den borgerlige regering støttet af Dansk Folkeparti givet skattelettelser til de rigeste, så har Danmark fået ondt i økonomien, og så skal de svageste betale, herunder ved at der skal ændres på efterlønsordningen.
Det er det, jeg tillader mig at kritisere.
Der var ingen tale om, at efterlønsordningen skulle ændres, i oktober eller november måned; da bakkede alle op om efterlønsforliget fra 2006.
Nej, det kom lige pludselig her i januar måned frem – selv om der også er mange andre, der har sagt noget tidligere – at ordningen måske skulle ændres.
Derfor er det interessant at vide, om det er en garanti for, at ministeren, så længe hun er minister, aldrig nogen sinde kunne drømme om at lave regler, der ændrer forholdene for fiskepigerne, hverken i Hirtshals eller Skagen.
Lene Espersen (KF), 2010-01-20:
Jeg vil sige til hr. Bjarne Laustsen, at det jo er et velkendt trick i politik, at hvis man virkelig ønsker at have en god sag, når offentligheden lytter, skal man bare skyde sin modstander nogle motiver i skoene, som den pågældende ikke har.
Jeg har ikke på noget som helst tidspunkt været ude og sige, at efterlønnen skulle afskaffes, men jeg har været ude at sige, at jeg tror, at vi politikere står os ved ærligt at turde sige til befolkningen, også dem, der arbejder i fiskeindustrien i Hirtshals og Skagen, at der ude i fremtiden vil være en regning at betale, fordi der er flere, der går på pension, end der kommer ind på arbejdsmarkedet.
Jeg kan forstå, at Socialdemokraterne er ligeglade med den dagsorden, ikke har nogen løsning på den og egentlig bare vil udskyde problemet.
Der må jeg bare sige, at jeg tror, at hvis man spurgte Poul Nyrup, ville han kunne have fortalt hr. Bjarne Laustsen, at det der med at udskyde problemet til sidste øjeblik og så lave noget i nattens mulm og mørke skaber utrolig stor vælgervrede og frustration.
Og der vil jeg sige, at skattereformen jo er en del af løsningen og ikke en del af problemet.
Skattereformen medvirker til at gøre statsfinanserne holdbare på lang sigt.
Den er ikke kun fuldt ud finansieret, men giver penge i statskassen og er faktisk også med til at håndtere en af vores udfordringer med hensyn til at få et større arbejdsudbud, så der er nogle til at finansiere alle de mennesker, der går på pension.
Benny Engelbrecht (S), 2010-01-20:
Finder ministeren det tilfredsstillende, at producenter som Cult og Nestlé ikke efterkommer Forbrugerombudsmandens henstillinger, fordi det tilsyneladende kan betale sig for dem at spekulere i at være på kant med god markedsføringsskik?
En af grundene til, at vi diskuterer den her sag, er naturligvis det uetiske og tilnærmelsesvis grænseoverskridende og ikke mindst dette, at der tilsyneladende er virksomheder, der helt bevidst går til stregen.
Der var jo engang en rejsekonge i Danmark, der hed Simon Spies, og som havde mottoet, at dårlig omtale er bedre end ingen omtale, og så købte han bl.a. plads til sin stok i teatret og fik overskrifter som følge af det.
I grunden er det jo meget uskyldigt, men når vi taler om markedsføring, som bl.a. handler om seksuelle aspekter, handler om vold, handler om uhensigtsmæssig opførsel og adfærd, og som bevidst går til stregen, er det jo knap så uskyldigt som det, som Simon Spies gjorde i sin tid.
De seneste eksempler, vi også har set, på, at der tilsyneladende er virksomheder, som ikke er i stand til at holde sig til almindelig god prisskiltningsskik, fører vel egentlig også, kan jeg spørge ministeren, til, at vi er nødt til også at se på, om de rammer, vi har i dag, er tilstrækkelig gode.
Lene Espersen (KF), 2010-01-20:
Jeg vil sige til hr. Benny Engelbrecht, at jeg faktisk mener, at rammerne er tilstrækkelige, som de er i dag.
Forbrugerombudsmanden har oplyst, at markedsføringslovens § 1 i vidt omfang anvendes til at få virksomhederne til at rette ind, og at netop § 1 i markedsføringsloven har stor værdi og kan følge med samfundsudviklingen, og at den ikke er så snæver, at vi løbende skal ændre den.
Jeg har den opfattelse, og den tror jeg faktisk hr. Benny Engelbrecht deler, at det er klart, at bevidste, grove og gentagne overtrædelser af markedsføringsloven naturligvis skal have den konsekvens, at man får bøder, herunder også, at man får bøder, man virkelig kan mærke.
Så jeg vil sige, at vi har en forbrugerombudsmand, der har en meget tidssvarende lovgivning, der er formuleret således, at den følger med tiden.
Den konkrete sag, hr. Benny Engelbrecht peger på, er en sag, som Forbrugerombudsmanden nu har taget op.
Og der vil det selvfølgelig være op til en konkret vurdering at gå ind og se på, om der er tale om overtrædelse af loven, og hvor grænsen går for, hvornår det uetiske tager til i et sådant omfang, at der også er behov for at tage en dialog måske ikke kun med virksomhederne, men også med organisationerne omkring dem.
Benny Engelbrecht (S), 2010-01-20:
I dette konkrete tilfælde er læskedrikproducenten ikke medlem af den brancheorganisation, der findes, hvilket jo besværliggør tingene, og det er i virkeligheden med til at sætte tingene på spidsen.
Mit argument i den her sammenhæng er, at der findes nogle, der går så langt i deres spekulative tiltag, at spørgsmålet er, om de bødestørrelser, vi har i dag, er tilstrækkelige.
Når man eksempelvis oplever virksomheder, der som i det ene konkrete tilfælde har overtrådt loven, eller i hvert fald er blevet anmeldt i syv tilfælde – det er ikke alle syv tilfælde, der er pådømt endnu, fordi der stadig væk er verserende sager – altså når man oplever, at den samme virksomhed syv gange foretager den samme overtrædelse, er spørgsmålet, om repressalierne er tilstrækkelig tunge.
Lene Espersen (KF), 2010-01-20:
Jeg har helt tillid til, at Forbrugerombudsmanden følger området nøje, og Forbrugerombudsmanden har som sagt allerede taget fat i den konkrete sag.
Så synes jeg, det er meget vigtigt at få sagt, at ud over mulighederne for bøder har Forbrugerombudsmanden jo også en mulighed for at nedlægge forbud eller komme med påbud i forhold til konkrete virksomheder, ligesom jeg tror, det er meget væsentligt at understrege, at Forbrugerombudsmanden er opmærksom på den problemstilling, som jo er den underliggende problemstilling for det, vi står og diskuterer her i dag, nemlig uetisk markedsføring med kønsdiskriminerende reklame.
Jeg ved, at det er en af de ting, som Forbrugerombudsmanden overvejer om man måske skal tage en drøftelse med organisationerne om, så det bliver klarere, hvor grænserne går for det.
Benny Engelbrecht (S), 2010-01-20:
Men det er jo selvfølgelig også de principielle spørgsmål, som jeg netop er her for at drøfte med ministeren i dag.
Jeg går ud fra, at ministeren ligesom jeg har nået at se i hvert fald dele af DR Kontant-udsendelsen fra i går eller noget af den omtale, der har været i forbindelse med den, om det, der handler om vildledende prisoplysninger, som jo er endnu et af de aspekter, som Forbrugerombudsmanden netop sætter ekstra meget fokus på.
Men her må vi også sige, at selv om vi har haft meget fokus på området igennem mange år – DR Kontants allerførste udsendelse for flere år siden handlede om nøjagtig det samme – så står vi stadig væk med problemer og udfordringer, og det til trods for at Forbrugerombudsmanden langt hen ad vejen faktisk har gjort en stor oplysningsindsats.
Så spørgsmålet er med andre ord, om vi kan blive ved med at se på, at vi i f.eks. Kontant og andre udsendelser oplever, at de her problemer bliver oprullet, uden at vi er klar til at sige: Hvis ikke der sker noget alvorligt her, er vi parat til at gå skridtet videre.
Lene Espersen (KF), 2010-01-20:
Jeg vil gerne starte med at sige til hr. Benny Engelbrecht, at jeg finder det fuldstændig uacceptabelt, hvis virksomheder bevidst overtræder lovgivningen eller balancerer på kanten af lovgivningen, fordi de mener, det kan betale sig.
Markedsføringsloven indeholder flere instrumenter, som Forbrugerombudsmanden kan benytte, når han fører tilsyn efter loven.
Han kan f.eks. nedlægge forbud mod konkrete virksomheders markedsføring, hvis markedsføringslovens § 1 om god markedsføringsskik er overtrådt.
Det er Forbrugerombudsmandens klare opfattelse, at langt de fleste virksomheder er meget opmærksomme på ikke at overtræde markedsføringsloven.
Jeg kan oplyse, at Forbrugerombudsmanden i slutningen af 2009 tog sagen vedrørende Cult op, og sagen er endnu ikke afsluttet, men Cults markedsføringskoncept har givet Forbrugerombudsmanden anledning til at se generelt på, hvor grænsen for uetisk markedsføring går.
Så Forbrugerombudsmanden er altså yderst opmærksom på problemet, og jeg forventer, at sagen snart er afsluttet.
Per Clausen (EL), 2010-01-20:
Der var sket det uheld, at nogen havde blandet sig i magtforholdene i Enhedslisten, og det skal man passe meget på med, det kan få alvorlige konsekvenser, men ikke så alvorlige, som formanden måske antyder.
Det, som jeg synes er den interessante pointe ved det, som statsministeren siger i dag, er jo, at der ikke er nogen tvivl om, at alt det gode, der er sket i sundhedsvæsenet og i sygehusvæsenet, bærer statsministeren æren for, uden tvivl, og det hører vi gang på gang.
Selv resultatet af, at alle de mennesker på Herlev Sygehus havde arbejdet for meget ved afslutningen af 2009 og derfor fyres nu, ville statsministeren såmænd gerne tage æren for i 2009, nemlig at ventelisterne blev nedbragt.
Men når der så sker det nu, at det viser sig, at man har brugt flere ressourcer, end der åbenbart var aftalt mellem regeringen og regionerne – og da det er en aftale, vil det sige, at regeringen vel også har et ansvar for aftalens indhold – så er det i hvert fald ikke statsministerens ansvar, det har han ingenting med at gøre.
Så hvis det betyder en prioritering, hvor man ikke behandler de mest syge først, er det lige pludselig heller ikke statsministerens ansvar.
Derfor synes jeg, at det, som hele den her diskussion jo meget tydeligt viser, er, at de ulykker, der sker, de fejl, der sker, er der ingen der har noget ansvar for, men succeserne er der meget stor kamp om at få æren for.
Så jeg vil godt spørge statsministeren, om han ikke er enig med mig i, at både det økonomiske styringsinstrument, man har på sygehusene nu, og de økonomiske rammer, der er på sygehusene, har statsministeren og regeringen et meget, meget stort ansvar for.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-01-20:
Det, der gemmer sig bag de fine formuleringer her hos spørgeren, er jo så i virkeligheden en afstandtagen til det udvidede frie valg i den form, vi kender det.
Det er en afstandtagen til, at patienterne har en ret til at blive behandlet i tide, og at man, hvis man ikke kan blive behandlet det ene sted, kan gå et andet sted hen.
Det er det, der gemmer sig bag de fine formuleringer.
Det er bare for at oversætte det for dem, der måtte sidde og høre på.
Og det spor går vi selvfølgelig ikke ind i.
Jeg er helt med på, at skulle det gå så galt, at der kommer et politisk skifte i Danmark, må patienterne se frem til, at nogle af de rettigheder, de har fået, eroderes – de forsvinder.
Det er slet ikke det, jeg snakker om.
Jeg snakker om, at vi fra 2001 at regne har drejet sundhedsvæsenet fra at være rent rammestyret til i højere grad at være et sundhedsvæsen, der er styret på den måde, at pengene følger patienten.
Det har vi givet de enkelte regioner ret fri oversættelsesret på.
Det er jo tydeligt for enhver, der ser på det udefra, at der er en eller anden problemstilling, hvis man på københavnske sygehuse den ene dag tror, at man har råd til at have X antal hundrede ansatte, for så pludselig den næste dag at opdage, at nu er man nødt til at fyre 136 eller 225.
Det er hr. Villy Søvndals tal.
Det duer ikke, og derfor bliver vi da nødt til i forbindelse med økonomiaftalerne med regionerne og vores fortsatte samarbejde med dem at teste, om det her med, at pengene følger patienten, er godt nok oversat i alle fem regioner, og om det fungerer hensigtsmæssigt.
Jonas Dahl (SF), 2010-01-20:
Men kan ministeren så i hvert fald ikke bekræfte de tal, der har været fremme i pressen?
Hvis det viser sig, at man rent faktisk i regionerne har produceret mere end de 3½ pct., som er de 2 pct., som regeringen hvert år forventer man effektiviserer med, plus 1½ pct., som der var i økonomiløftet, har man faktisk produceret mere end det, der forelå i den aftale, man havde med regeringen, og dermed har man sådan set bare behandlet flere patienter, end man reelt set havde fået lov til af regeringen.
Det vil sige, at regionerne faktisk har arbejdet hårdere på at nedbringe ventelisterne, end det rent faktisk var muligt, fordi regeringen ikke leverede den økonomiske ramme til det.
Vil ministeren så ikke også bare i tilknytning til det svare på, om ministeren ikke synes, at det er påfaldende, at det er alle regioner, der faktisk kommer ud med et underskud.
Det kunne jo tyde på, at det faktisk var regionerne, der var meget effektive.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-20:
Det ligger jo som præmis i hr. Jonas Dahls spørgsmål, at budgetoverskridelserne skyldes, at man har haft for høj aktivitet.
Det ved vi sådan set ikke noget om endnu.
Det eneste, jeg kan bekræfte, er, at vi har skruet finansieringen af sundhedsvæsenet sammen på en sådan måde, at det rent faktisk kan betale sig at være effektiv.
Det, jeg var ved at fortælle til spørger hr. Per Clausen lige før, var, at den del af de samlede budgetter, der er bundet til en aktivitet, er meget, meget lille, så det er altså ikke den, der gør, at de render ud i budgetoverskridelser.
Og lad mig lige minde om, at der er tilført 21 mia. kr. ekstra, 5.000 ekstra læger og sygeplejersker, et meget højere aktivitetsniveau i 2009, end vi har set tilbage i 2001 og tidligere.
Og det er selvfølgelig, fordi regeringen har prioriteret det her og tilført ressourcerne, men opgavefordelingen er nu den, at det er regionerne, der må tage ansvaret for opgaven.
Det er det, de er sat i verden for, nemlig at drive de her sygehuse, og jeg er meget tilfreds med i den redegørelse, jeg har modtaget fra Danske Regioner, at de tager ansvar for det.
Per Clausen (EL), 2010-01-20:
Det er lidt sjovt med ministerens begejstring for den redegørelse, han har fået fra Danske Regioner, for den slår sådan set bare fast, at hvis man skal overholde økonomiaftalen med regeringen, bliver man nødt til at gennemføre de her fyringer; altså, fyringerne gennemføres, fordi man skal overholde en økonomiaftale, som regeringen selvfølgelig har mindst lige så meget og nok i virkeligheden mere ansvar for end Danske Regioner.
Så det, de siger, er jo i virkeligheden, at med hensyn til det økonomiske ansvar peger flasken entydigt på regeringen.
Så vil jeg bare spørge ministeren her til sidst: Skal jeg forstå det, han siger, om, at det skyldes, at man har for meget kapacitet i forhold til det, man har produceret – ministeren ved godt nok ikke rigtig noget om det, men det er hans bedste bud – sådan, at det betyder, at de nedskæringer og fyringer, der nu bliver gennemført, ikke vil reducere antallet af behandlinger på sygehusene?
For hvis man bare har haft overkapacitet, sker der jo ingen reduktion i behandlingerne.
Det er altså ministerens bedste bud i dag, at de fyringer, der sker, ingen konsekvenser vil få for antallet af behandlinger på sygehusene.