Claus Hjort Frederiksen (V), 2014-05-20:
Grønland har store udfordringer, og de bliver jo større, som årene går, og derfor skal der komme øget aktivitet i råstofudnyttelsen i Grønland, for det er en af de veje, Grønland kan gå for at øge indtægterne og dermed sikre det økonomiske grundlag for velfærdssamfundet og erhvervsaktiviteten.
Som situationen er i dag, står udfordringerne i kø.
Økonomien er altså ikke holdbar, og der er brug for budgetforbedringer på op imod 1 mia. kr. eller 7½ pct. af BNP hvert år frem mod 2040.
Omsættes 7½ pct. af BNP til forholdene her i Danmark, svarer det til 135 mia. kr.
De reformer af dagpenge, nulvækst fra 2011-2013, efterløn m.v., som er gennemført i Danmark, udgør mindre end halvdelen af den grønlandske udfordring.
Det siger jo noget om opgavens enorme omfang.
I løbet af 2014 er det bebudet, at Grønland præsenterer en langsigtet plan for den økonomiske udvikling.
Det er et vigtigt initiativ, for vi ved jo af erfaring, at de reformer, der skal gennemføres, er politisk meget vanskelige, og at det kræver hårdt og ikke altid populært benarbejde at få en bred folkelig opbakning.
Rapporten er blevet til gennem et arbejde mellem forskellige universiteter, herunder Københavns Universitet og Grønlands Universitet, under kyndig ledelse af professor Minik Rosing.
Rapporten opstiller fem scenarier for den samfundsmæssige udnyttelse af råstofferne og ser på realiteter og dilemmaer.
Rapporten giver en systematisk fremstilling af muligheder og risici, og det tror jeg debatten i rigsfællesskabet har godt af – ikke mindst det grønlandske samfunds egen debat om, hvilken vej man vil gå.
Vigtigt er det, at man i Grønland lægger en strategi for udvikling af et økonomisk bæredygtigt Grønland, hvor råstofindtægterne kommer det grønlandske folk til gavn.
Min frygt er, at man kaster sig ud i storskalaprojekter uden at gøre sig klart, i hvor stort et omfang det er fremmed arbejdskraft, som importeres og løser opgaven, uden at en eneste grønlænder kommer med på vognen, eller at en pæn del af gevinsten ikke havner i det grønlandske samfund.
Sidste år havde vi en langvarig debat her i Folketinget om det daværende forslag til storskalaloven.
Nu har man i Grønland genbehandlet sagen og behandler en ny storskalalov.
Man taler om storskalaprojekter, når omkostningerne forbundet med projektets anlægsaktiviteter overstiger 5 mia. kr., og når behovet for arbejdskraft overstiger den egnede ledige og tilgængelige arbejdskraft, der er til rådighed i Grønland, eller når kravene til teknisk og økonomisk kapacitet hos virksomheder, der udfører omhandlede anlægsaktiviteter, overstiger grønlandske virksomheders kapacitet.
Da der er tale om at give arbejds- og opholdstilladelser til storskalaprojekterne og de skal udstedes til den arbejdskraft, der skal bruges, kræver det en lovændring af udlændingeloven, da det her område er et fælles rigsanliggende.
Justitsministeren siger i bemærkningerne til lovforslaget, at det er for at undgå, at interesserede virksomheder og investorer fravælger Grønland af økonomiske grunde, herunder – som følge af det grønlandske lønniveau – giver storskalaloven mulighed for, at der i bygge- og anlægsfasen af storskalaprojekter kan anvendes udenlandsk arbejdskraft på løn- og ansættelsesvilkår, som afviger fra de vilkår, på hvilke der kan meddeles opholds- og arbejdstilladelse efter de gældende regler.
En af regeringens helt store mærkesager er bekæmpelse af social dumping.
Så når det gælder Grønland, anerkender regeringen med dette lovforslag, at lønniveauet kan være for højt, og at man må ty til lovliggørelse af lavere lønninger.
Meget tankevækkende er det, at en socialdemokratisk regering nu direkte lovfæster social dumping.
Jeg vil gerne anerkende flere punkter i det fremsatte lovforslag og i bemærkningerne.
Arbejds- og opholdstilladelser til storskalaprojekter skal være knyttet til det enkelte konkrete projekt.
Man skal altså ikke kunne få en tilladelse til generelt at arbejde i Grønland.
Det er så opfyldt med dette lovforslag.
ILO's kernekonventioner bliver gældende i Grønland, og der er med lovforslaget tilkendegivet, at de vil blive ratificeret, og at Grønland derfor fremover indgår i ILO's overvågningsog afrapporteringssystem.
Arbejds- og opholdstilladelser kan ikke gives til storskalaprojekter, hvor man direkte udvinder uran, eller hvor uran følger med som biprodukt, da det har udenrigs-, sikkerheds- og forsvarsmæssige implikationer.
Det er ifølge selvstyreloven et klart fælles anliggende, og før der er indgået en aftale om, hvordan disse fællesanliggender håndteres, kan der altså ikke gives arbejds- og opholdstilladelser til sådanne storskalaprojekter.
Også de såkaldte sjældne jordarter kan have udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitiske implikationer.
En jordart kan på grund af den teknologiske udvikling, den globale efterspørgsel, markedets tilpasningsevne, geopolitiske forhold og konkrete omstændigheder relateret til det enkelte projekt få udenrigs-, forsvars- og sikkerhedspolitisk betydning og skal dermed behandles i den fælles procedure som uran.
Lovforslaget er nu fremsat, og vi har først lige her for nylig set høringssvarene, og forslaget skal nu igennem den normale folketingsprocedure med sædvanlig udvalgsbehandling.
Det er også med tilfredshed, vi konstaterer, at alle vores spørgsmål vil blive besvaret hurtigt, og at de svar, som skal besvares i Nuuk, vil blive søgt fremmet, så de kan indgå i Folketingets behandling.
Venstre kan støtte lovforslaget, men det er vigtigt, at vi kender resultatet af den endelige behandling i Nuuk inden afstemningen ved tredje behandling.