runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2009-10-20:
Det, jeg har taget en beslutning om, er, at jeg vil følge det tæt.
Vores vurdering er, at der er tilstrækkeligt med ressourcer.
Datatilsynet skal selvfølgelig have de nødvendige ressourcer til at kunne følge op på den lovgivning, vi vedtager i Folketinget.
Det er det, man kan være tryg ved, og det er det, vi står til ansvar for.
Ellers vedtager vi jo ikke forslag i Folketinget – hvis regeringen ikke står inde for, at der er de nødvendige ressourcer til, at det kan implementeres.
Så det er så banalt, som noget overhovedet kan være, man behøver slet ikke at debattere det.
Det må vi jo stå til ansvar for.
Datatilsynet har selvfølgelig efter vores vurdering de fornødne ressourcer til at stå for implementeringen af den her lovgivning.
Jeg har sagt, at vi følger det tæt; hvis det viser sig, at man ikke har de fornødne ressourcer, så ændrer vi prioriteringen, for Datatilsynet skal selvfølgelig have de fornødne ressourcer til at kunne følge op på den lovgivning, vi vedtager i Folketingssalen.
Kim Andersen (V), 2009-10-20:
Tak for det.
Vi indleder med det her beslutningsforslag en procedure, som svarer lidt til proceduren for den foregående sag, som vi havde på i december sidste år, og som vi så havde på som lovforslag nu her før.
Det er så det samme, vi gør nu, i forbindelse med det her beslutningsforslag, B 6, som lægger op til at indføre en ordning i EU-landene, hvor medlemsstaterne anerkender og fuldbyrder hinandens afgørelser om tilsynsforanstaltninger.
Så vi tiltræder beslutningsforslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-10-20:
Det er jo en spændende principiel debat, og vi har i regeringen besluttet os for, at hver eneste gang fru Karen Hækkerup og andre oppositionspolitikere frem over anfører, at der er brug for øgede ressourcer, vil det blive noteret.
Det her vil også blive noteret.
Så det vil virkelig akkumuleres, og det vil virkelig være en spændende meddelelse, tror jeg, til skatteyderne i det danske samfund, at ret mange gange i Folketingssalen nævner en ordfører fra Socialdemokraterne, ofte fru Karen Hækkerup, at der er brug for flere ressourcer på det og det område.
Det vil selvfølgelig blive samlet op, og det vil borgerne jo så komme til at mærke i deres skattebetaling.
Vi vil så i forbindelse med næste valg sørge for, at de ikke kommer til at mærke det, for vi vil fortælle vælgerne om, hvor mange ønsker der har været i Folketingssalen om øgede udgifter, som skatteborgerne kommer til at betale.
Vores vurdering er klart den, at Datatilsynet selvfølgelig skal have de nødvendige ressourcer til at løse deres opgave.
Det ligger også implicit i den politik, vi har lagt frem her, og derfor har vi også sagt, at vi vil følge det tæt og nøje.
Hvis der er brug for ændringer i prioriteringerne, skal vi nok sørge for det, men vores udgangspunkt er altså, at der ikke er brug for ændringer i de prioriteringer, der er.
Karen Hækkerup (S), 2009-10-20:
Tak for det.
Socialdemokraterne er positive over for det her beslutningsforslag, som ender med at blive til et lovforslag på et tidspunkt.
Vi synes, det er fornuftigt, at man laver en mellemvej mellem at varetægtsfængsle folk og lade dem gå fri på gaden.
Det her handler jo om, at hvis en borger har begået noget kriminelt i ét land, men bor i et andet EU-land og skal stilles for retten i det land, som vedkommende bor i, så er der i dag nogle forskellige muligheder for at sikre, at den, som rent faktisk har begået noget kriminelt eller er sigtet for det i et andet land, kan møde frem til de retsmøder, der skal være.
Det her forslag er en rigtig god løsning til at gøre det bedre og nemmere at sørge for, at folk vil være til stede ved de retsforhandlinger, der skal være, uden at man på nogen måde behøver at fængsle dem, fordi man kan finde en mildere vej, som handler om, at de bl.a. har pligt til at melde sig, pligt til at undgå kontakt med bestemte personer og begrænsninger i muligheden for at forlade landet, samtidig med at de har pligt til at orientere om, hvis de flytter.
Så man kan sige, at hvis bare Camilla Broe havde haft samme lempelige regler, som vi her er ved at vedtage skal gælde for udveksling af fanger mellem EU-landene, havde vi aldrig haft sådan en tragisk situation.
Så jeg tror, man må sige, at det her er et godt forslag, og hvor er det dog ærgerligt, at det ikke også gælder for borgere, der ikke er EU-borgere.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-10-20:
Også på det her område synes SF det er fornuftigt at vi deltager i et samarbejde med andre EU-lande.
Vi må konstatere, at folk er blevet meget mere mobile i dag, de gifter sig på kryds og på tværs af EU-landene, og de flytter rundt på kryds og på tværs af EU-landene, og derfor kan der være behov for at samarbejde noget mere om retlige sanktioner.
Varetægtsfængsling er et meget indgribende tiltag for den enkelte person, og Danmark er faktisk et af de lande, som varetægtsfængsler rigtig meget, og vi bruger også isolationsfængsling rigtig meget.
Foranstaltningerne i det her forslag om at kunne iværksætte varetægtssurrogat, som vi jo har hørt f.eks. kunne være meldepligt, pligt til ikke at opholde sig på bestemte steder, underkaste sig behandling og andre ting, og som er langt mindre indgribende end varetægtsfængsling, vil faktisk kunne sikre, at et større antal mennesker ville kunne undgå varetægtsfængsling, fordi man kan iværksætte noget mindre indgribende, og det synes SF faktisk er en god idé.
Vi noterer os, at der faktisk er nogle, der bliver stillet bedre med det her forslag, fordi de ikke varetægtsfængsles, og vi noterer os også, at de områder, som man vil lave varetægtssurrogat på, meget godt svarer til § 765 i vores retsplejelov.
Vi er meget tilfredse med, at der er god sammenlignelighed der.
Så vil jeg dog til sidst lige sige, at gensidig anerkendelse ikke er en blomst, der er groet i vores have.
Jeg synes, det kræver stor forsigtighed, når man anvender begrebet gensidig anerkendelse.
Vi er lidt betænkelige ved, at mulighederne er så få for at kunne afslå at iværksætte de her foranstaltninger over for forskellige mennesker.
Vi er ligeledes lidt bekymrede over positivlisten, og vi vil i hvert fald gøre et forsøg på at opklare, om der er dobbelt strafbarhed for alle de elementer, som står på positivlisten.
Men overordnet synes vi, at fordelene og de positive ting ved det her forslag helt opvejer de små tidsler, der eventuelt også er.
Tom Behnke (KF), 2009-10-20:
I et samarbejde som EU, hvor borgerne rejser fra land til land, hvor vi bevæger os rundt, hvor nogle også begår kriminalitet og nogle også begår kriminalitet i andre lande end lige der, hvor de bor og opholder sig, er det hensigtsmæssigt, at vi på tværs af landene i EU har et system, der bevirker, at vi gensidigt anerkender hinandens afgørelser og altså hinandens domstoles afgørelser og domme og fuldbyrder dem for hinanden, om jeg så må sige, og den række af tiltag, der har været, er jo lang.
Tidligere har vi jo diskuteret fuldbyrdelse af straffe, der er dømt ved andre domstole osv., og nu er vi så nået i rækkefølgen her til spørgsmålet om gensidig anerkendelse af afgørelser om tilsynsforanstaltninger som alternativ til varetægtsfængsling, altså det såkaldte varetægtssurrogat.
I stedet for at et andet land ville være nødt til at sige, at så bliver vi nødt til at varetægtsfængsle, for det er den eneste mulighed, vi har, så har man altså muligheden for her at falde ned på et lavere, mildere niveau, nemlig muligheden for et varetægtssurrogat, som vedkommende så kan få lov til at sidde i eller være tilknyttet i sit eget hjemland, mens vedkommende venter på, at sagen endelig skal afgøres.
Det er jo hensigtsmæssigt, at vi på den måde har et system, der gør, at det er fleksibelt både myndighederne og også for de personer, som vi her taler om.
, alle de grundlæggende ting skal være i orden, men at man altså har den her mulighed for at gå ind og sige: Jamen der er ikke noget til hinder for, at vedkommende kan få lov til at tage hjem igen efter at have lavet en kriminel handling i et andet land, vel at mærke hvis det pågældende land anerkender f.eks. varetægtssurrogat og også opfylder det og lever op til det.
Det er jo så det, vi giver håndslag på her, nemlig at ministeren og regeringen kan arbejde videre i den retning, og så ser vi formentlig på et tidspunkt et lovforslag, som så skal implementere det her i dansk ret, og det ser vi også frem til.
Så vi giver tilsagn her og siger, at regeringen for vores skyld sagtens kan arbejde videre med det her forslag.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-10-20:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Tom Behnke, om han ikke kan se et problem med den del, der handler om gensidig anerkendelse.
Jeg vil bede ordføreren prøve at høre det her.
Er gensidig anerkendelse, at man simpelt hen bare blankt skal erkende det og sige: Det, den italienske domstol har sagt, er simpelt hen det, der er gældende, og det må vi så rette os efter?
Ser hr. Tom Behnke ikke et problem i, at der kan være nogle sager, hvor danske myndigheder normalt ikke ville bruge de her beføjelser over for befolkningen?
Er det et problem for befolkningens retssikkerhed, at man ud fra de tal, jeg nævnte, kan se, at Italien ikke engang selv kan garantere deres egen befolkning en fair rettergang?
Nu er det bare Italien, der selv bestemmer det.
Tom Behnke (KF), 2009-10-20:
Se, det, man skal være opmærksom på, når man diskuterer politik, er, hvad alternativet er.
Det skal man spørge sig selv om.
Hvad er alternativet til det her?
Hvis en person har begået en forbrydelse i et andet EU-land og det pågældende EU-land siger, at hvis den pågældende havde boet her i landet, ville de jo egentlig have sagt, at det var rigeligt med en tilsynsforanstaltning, med et varetægtssurrogat, at det ville have været helt fint, men at de ikke kan gøre det, i og med at vedkommende kommer fra Danmark, fordi de ikke har en fælles aftale med Danmark, og så ville man være nødt til at sige, at man lavede en egentlig varetægtsfængsling, altså foretog et strengere indgreb over for personen, end man ellers ville have foretaget.
Det er alternativet til det her forslag.
Det er derfor, det her forslag er et godt forslag.
For det her forslag betyder, at man altså kan lande på en mildere tilsynsforanstaltning end en egentlig varetægtsfængsling, fordi man anerkender hinandens afgørelser.
Hvis man så sætter spørgsmålstegn ved hinandens afgørelser, må det foregå på et andet niveau, så er det en anden diskussion.
Forudsætningen er, at vi på tværs af EU-landene anerkender hinandens domstole.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-10-20:
Et alternativ kunne jo f.eks. være, at man lavede en mellemstatslig aftale i stedet for at sige, at det skal være EU, der skal blande sig i alt.
Men der er der jo så igen den fundamentale uenighed, hvor Det Konservative Folkeparti er mere jubeleuropæisk og Dansk Folkeparti mere EU-kritisk.
Men hvis man nu forestillede sig dette, at man lavede de mellemstatslige aftaler, men ikke med f.eks. Italien, så længe de har 1.150 overskridelser af den artikel i menneskerettighedserklæringen, som siger, at man skal have en retfærdig rettergang, kunne man så ikke forestille sig, at man kunne lave en mellemstatslig aftale med de lande, som vi ved kan finde ud af det, i stedet for at sige, at nu skal EU bare trække det ned over hovedet på os og sige, at vi simpelt hen skal have en generel aftale med alle lande og så er det lige meget, om de kan garantere for deres egen befolkning, eller om de kan garantere for den danske befolkning?
Tom Behnke (KF), 2009-10-20:
Det nytter altså ikke noget at prøve på at lade, som om man kan lave en anden verden end den, der findes.
Det kan man ikke.
Hvad ville forskellen være på at lave den mellemstatslige aftale og lave det som en egentlig EU-ting?
Ja, forskellen kunne være, at man kunne undtage nogle lande – kunne, for jeg tror ikke på, at det ville kunne lade sig gøre i praksis, men teoretisk kunne det måske.
Alternativet ville være, at den danske statsborger, der havde lavet en kriminel handling der, ville blive varetægtsfængslet i et fængsel i Italien frem for at komme hjem til Danmark og være varetægtssurrogatfængslet f.eks. på en institution eller med fodlænke eller lignende.
Den danske statsborger ville altså få en ringere behandling, en strengere behandling, hvis vi ikke laver den her aftale.
Det synes jeg simpelt hen ikke er rimeligt.
Det er derfor, vi synes, det her er et godt forslag.
Ordføreren skal huske at spørge sig selv, hvad alternativet er til det her.
Det er et strengere system, og det tror jeg ikke på at Dansk Folkeparti inderst inde ønsker at udsætte danske statsborgere for – udsætte dem for noget, der er strengere end det, det havde behøvet at være.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-10-20:
Jeg vil dog kort sige, at den ordning, der lægges op til, gør, at Danmark skal anerkende, at f.eks. en bulgarsk eller italiensk domstol skal sørge for, at en person bosat i Danmark skal indordne sig efter en række tilsynsforanstaltninger.
Det er også det, der kaldes varetægtssurrogat.
Med andre ord skal medlemslande i EU anerkende, at et andet medlemsland har brug for at sikre, at personen senere skal stilles for domstolen i et andet medlemsland.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, som jeg sagde ved det sidste lovforslag, at Dansk Folkeparti ikke mener, at EU skal blande sig i retsområdet, og det her er så heller ikke nogen undtagelse.
I Dansk Folkeparti er vi jo ikke modstandere af EU, men vi er kritiske, for selvfølgelig er EU's indre marked med masser af markedsfordele for virksomheder en god ting.
Det er også en selvfølge, at vi skal nedbringe de her toldbarrierer for virksomheder og forbrugere.
Og det er også godt, at vi bl.a. bekæmper miljøforurening, for røgen stopper jo ikke ved landegrænsen.
Der er også forbrugerpolitikken, der er positiv.
Men at gå på kompromis med borgernes retssikkerhed kan simpelt hen ikke opvejes af øget samhandel og miljøsamarbejde.
Hvorfor er det lige, at Danmark skulle dele retspolitik med lande som Frankrig, Rumænien og Italien?
Ved man, f.eks. hvor mange gange de er blevet dømt for at overtræde Menneskerettighedskommissionens bestemmelser om retten til en retfærdig rettergang?
Rumænien er blevet dømt 191 gange, Frankrig 438 gange og Italien hele 1.150 gange.
Til sammenligning kan jeg nævne, at Danmark har to overskridelser, som skyldes sagens længde.
Hvis vi tager artikel 5 i menneskerettighederne om en persons ret til frihed og sikkerhed, vil man se, at Bulgarien har fået 145 domme, Polen 155 domme, mens Danmark til sammenligning har fået 1 dom.
Jeg synes, det er en forkert retning, EU her bevæger sig i, når udenlandske domstole skal kunne foretage retsafgørelser, der er gældende i Danmark.
Ud fra de betragtninger, jeg har nævnt i mit indlæg, kan Dansk Folkeparti ikke støtte det her forslag.
Lone Dybkjær (RV), 2009-10-20:
Man kan sige, at i modsætning til det tidligere forslag, som jo var et lovforslag, laver vi det her for ikke at sætte alle de øvrige EU-lande i stå.
Altså, i det tidligere forslag var det for at forhindre os selv i at komme helt udenfor, men i det her tilfælde gør vi det sådan set af hensyn til alle de andre EU-lande, fordi vi har et parlamentarisk forbehold, og så er vi nødt til at gennemføre det inden Lissabontraktaten.
Det afspejles måske også i hastigheden.
Så det er jo meget sympatisk, at vi så skynder os i den her sammenhæng.
Så vil jeg sige til ordføreren fra Dansk Folkeparti, at EU jo ikke er en person, der render rundt og trækker noget ned over hovedet på os.
EU er altså på en eller anden måde et samarbejde, som nogle af os bryder os mere om end andre.
Det anerkender jeg gerne, for der er jo dele, som Dansk Folkeparti gerne vil være med i.
Men man kan jo ikke sige, at EU trækker noget ned over os.
Derfor er det lidt smådemagogisk, at man lader, som om EU er sådan en eller anden stor person, et monster, der render rundt.
Men det er jo gængs folkelig tale at gøre det på den måde.
Vi går ind for det, som det formentlig allerede er fremgået, og vi har også ved tidligere lejligheder tilkendegivet, at vi gjorde det.
Men man kan godt sige til justitsministeren, at pædagogikken måske mangler en anelse.
Det er ikke sådan umiddelbart forståeligt, slet ikke for menigmand, og jeg vil endda sige, at heller ikke for en, der har været rimelig længe i Folketinget, er det let at forstå, hvad det egentlig er, der står her.
Derfor tror jeg, at det havde været meget udmærket, hvis man havde prøvet på at være lige så pædagogisk bare nogle steder ved hjælp af et eksempel, som hr. Tom Behnke faktisk var.
Han redegjorde jo udmærket for, hvad det handlede om, og jeg tror, at hvis man et eller andet sted havde forklaret det, ville det være udmærket.
For det her er jo totalt uforståeligt, hvis ikke man kender kodesproget inden for det område.
Hr. Tom Behnke har gjort det udmærket, og så kan vi jo klippe det ud.
Men alligevel havde jeg syntes, at det var rart, hvis man havde anvendt lidt af den direkte tale, hr. Tom Behnke anvendte her.
Jeg synes, at det er godt, at hr. Tom Behnke hører, at jeg uforbeholdent roser ham.
Det jo ikke hver dag, det sker.
Kim Andersen (V), 2009-10-20:
Venstre kan støtte det her forslag.
Det er et forslag om Europol, Den Europæiske Politienhed.
Det er en opfølgning fra december sidste år, hvor vi i B 7 havde en folketingsbeslutning om samme emne.
Det drejer sig om at give Europol et tidssvarende retsgrundlag, og det erstatter så den nugældende Europol-konvention.
Det vil også indebære, at Europol bliver et EU-organ, som finansieres over EU's almindelige budgetter, og Europa-Parlamentet får kontrol og indseende i Europols virksomhed, samtidig med at Europol får adgang til at oprette og benytte forskellige databehandlingssystemer og samarbejde med andre EU-organer, hvilket vi synes er meget hensigtsmæssigt, påkrævet og tidssvarende.
Så vi giver fuld tilslutning til lovforslaget her ved førstebehandlingen.
Karen Hækkerup (S), 2009-10-20:
Det var en hurtig introduktion til det emne, vi taler om nu, nemlig oprettelsen af Europol, der jo altså er et grænseoverskridende politi, som skal virke i Europa, når kriminalitet berører to eller flere medlemsstater.
Vi har jo haft debatten før, som hr. Kim Andersen fra Venstre nævnte, og Socialdemokraterne har den samme holdning, som vi havde, sidst vi behandlede forslaget.
Vi synes, det er rigtig godt, og vi er glade for, at det er kommet så langt, som det er.
Vi er også glade for de forbedringer, der kommer i Europol i forhold til det, der ligger nu, som er vores Europol-konvention og de tre protokoller.
Det giver rigtig, rigtig god mening.
De drejer sig primært om ressourcer.
Det bliver nævnt, at Datatilsynet ikke har behov for at få tilført yderligere ressourcer, selv om de skal påtage sig en ny tilsynsopgave.
Jeg synes bare, vi må sige, at den debat har vi haft før.
Vi har flere gange tidligere fået at vide, at der ikke er behov for flere ressourcer til Datatilsynet, selv om de selv siger, at de ikke har ressourcerne til at følge med, og jeg er overbevist om, at der vil være et behov for yderligere ressourcer, hvis man skal forvente, at tilsynet skal kunne leve op til den arbejdsopgave, vi pålægger dem.
Derfor vil jeg gerne bede justitsministeren om at uddybe de kommentarer fra Justitsministeriet i papirerne, som handler om, at der ikke er behov for yderligere ressourcer.
Det er en konklusion, som jeg under ingen omstændigheder er enig i.
Så vil jeg komme ind på den debat, der har været vedrørende logning, hvor man altså skal kunne se, om en borger i et andet europæisk land har begået noget kriminelt eller ej.
Vi er i Socialdemokratiet rigtig glade for den løsning, der er fundet frem til, altså at man, når man søger i databaserne, kun vil få at vide, om der er et hit eller ikke er et hit.
Det vil sige, at der ikke er nogen, der får adgang til at gå ind og snage i kriminalregistre fra andre lande.
Man får udelukkende mulighed for at få oplyst, om der er grundlag for at søge videre ind til sagen.
Vi kan fra Socialdemokraternes side klart tilslutte os lovforslaget.
Vi synes, det er rigtig dejligt at det er kommet så langt, men vi ønsker altså at få svar på de spørgsmål, der bliver rejst angående ressourcespørgsmålet.
Det er nemlig ikke første gang, vi har hørt, at Datatilsynet skal påtage sig nye opgaver, uden at pengene følger med, samtidig med at de siger, at de ikke kan løfte opgaverne, så det vil vi meget gerne have svar på.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-10-20:
Det vil sige, at rådsafgørelsen erstatter Europol-konventionen, som er gældende i øjeblikket.
Der står i lovforslaget, at rådsafgørelsens regler i vidt omfang svarer til det regelsæt, der er gældende i dag efter Europol-konventionen, som blev gennemført i 1997.
Der står også i lovforslaget, at de ændringer i regelsættet, der foretages som følge af rådsafgørelsen, hovedsagelig er af mere teknisk karakter, og det vil altså sige, at man stort set ikke ændrer det rent indholdsmæssige i Europol-samarbejdet, så hvad er det, der er grunden til fremsættelsen af lovforslaget her?
Da emnet blev debatteret i sidste samling, forsøgte min partifælle hr. Morten Messerschmidt at få svar på, hvad begrundelsen for denne ændring var, dog uden at få et fornuftigt svar, og jeg må sige, at jeg egentlig står med den samme undren her i dag.
For mig at se er det her bare endnu et skridt fra japartiernes side hen imod at få puttet endnu mere ind under EU-paraplyen for til sidst at danne Europas Forenede Stater.
At politiet i forskellige lande skal samarbejde om bekæmpelse af international kriminalitet er jo helt sikkert fornuftigt, og det kan vi i Dansk Folkeparti kun bakke op om.
Men hvad er det lige, der gør det nuværende Europol-samarbejde så ringe, at det skal laves om til en EU-instans?
Hvis man for at bekæmpe den internationale kriminalitet har brug for at give Europol yderligere beføjelser eller lave rammerne om, jamen så kunne man jo bare lave en tillægsprotokol til konventionen, hvilket man i øvrigt har gjort tre gange tidligere.
I dag fungerer Europol-samarbejdet jo fint på konventionsbasis, så i Dansk Folkeparti ser vi ikke nogen grund til at flytte det ind under EU’s styrelsessystem med det bureaukrati og de beslutningsprocesser osv. osv., som vi kender i dag i EU-samarbejdet.
Så vil jeg også sige, at hvis man virkelig vil gøre noget ved den grænseoverskridende kriminalitet, er det jo oplagt at genindføre den nationale grænsekontrol.
Det er jo helt klart, at de ekstremt lave priser på narkotika, den hovedløs store mængde illegale våben og den frygtelige tendens, der er med menneskehandel rundt om i Europa, virkelig kan tilskrives, at det i dag er sådan, at bare man kommer ind over en af de østeuropæiske grænser, er der fri adgang til hele EU.
Det har virket som en kæmpe håndsrækning til de kriminelle, så på det område må man jo sige, at EU har spillet fuldstændig fallit.
På den baggrund kan jeg meddele, at Dansk Folkeparti stemmer nej til forslaget her.
Karen Hækkerup (S), 2009-10-20:
[Lydudfald]
… den her frygt, som Dansk Folkeparti har for Europa, også kommer til udtryk, når det drejer sig om politisamarbejdet.
I Socialdemokraternes optik er der altså virkelig brug for, at vi samarbejder, og også for, at det samarbejde bliver formelt, for når det bliver formelt og der kommer styr på det, bliver der også mulighed for at have kontrol med det arbejde, der ligger der.
Og som jeg ser det, er Europol, sådan som det ligger nu, faktisk bedre end det, som det skal erstatte, fordi det bl.a. bliver oprettet som et EU-organ, som Europa-Parlamentet dermed får mulighed for at have kontrol over.
Kan Dansk Folkepartis ordfører ikke være enig i, at når man opretter Europol som et EU-organ, har det demokratiske element i Europa, Europa-Parlamentet, rent faktisk større mulighed for at udøve kontrol, end tilfældet er i dag?