runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Jeg glæder mig utrolig meget over, at vi har kunnet fremlægge en 2015-plan, som gør det muligt at lave en kvalitetsreform fuldt finansieret, som i den grad går ind og tager fat om en af de store udfordringer, nemlig hvordan vi sikrer, tiltrækker og fastholder medarbejdere i den offentlige sektor.
Det synes jeg er gode elementer.
Det giver også et bidrag til flere hænder.
Det giver 7.0008.000 personer.
Så jeg synes, det samlede resultat af vores politik gør, at den er et svar på de udfordringer, vi står over for.
Så kunne jeg jo høre – for det var det, hr. Villy Søvndal startede med – at han meget gerne vil ind og være minister.
Jeg kan godt forstå, at det er en drøm for hr. Villy Søvndal at skulle være i regering sammen med Socialdemokraterne, men det bliver ikke i 2008.
Poul Erik Christensen (RV), 2007-09-06:
Det Radikale Venstre er efter fremsættelsen af finanslovforslaget bekymret for regeringens økonomiske ansvarlighed.
Begrænsningen i dansk økonomi er et stramt arbejdsmarked, og i den situation er der ikke behov for ekspansiv finanspolitik.
Nationalbankdirektøren sagde videre: Regeringens finanslov øger risikoen for en skadelig overophedning af økonomien.
Hvorfor har Venstre og regeringen ikke lyttet til dette råd – det skarpeste, der er kommet i de seneste 25 år – når nu Venstres finanslovordfører er så meget inde i historien?
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Det, der er interessant, er jo, at man, når man lytter til Socialdemokraterne, får at vide, at vores finanslovudspil er alt for lidt.
Men når man lytter til Det Radikale Venstre, så er det alt for meget.
Vi går lige til kanten.
Jeg anerkender, at vi er ude ved kanten, for vi står i en situation, hvor der er stor mangel på arbejdskraft, og derfor skal vi være varsomme med, hvor meget aktivitet vi via den offentlige sektor sætter i gang.
Det anerkender jeg fuldt ud.
Men vi ser også, at der er en rentestigning, som trækker i den anden retning, og derfor er det vores vurdering, at det er holdbart og ansvarligt.
Men jeg anerkender fuldt ud, at vi er ude ved kanten.
Steen Gade (SF), 2007-09-06:
Hr. Peter Christensen har jo nu dokumenteret, at Venstre foretrækker skattelettelser, først og fremmest til dem, der har flest penge, til fordel for det løft i velfærden, som vi har brug for.
Mit spørgsmål handler om regeringens andre overordnede prioriteringer, som jeg synes vi diskuterer for lidt, altså om de store problemer: klima, miljøproblemer og ulande.
Hvorfor i alverden bliver Venstre ved med ikke at ville satse på ulandspolitik og miljøpolitik?
Hvorfor har vi stadig det meget, meget lavere niveau for ulandsbistanden, end vi havde tidligere?
Hvorfor sparer man på hjælpen til de fattigste her i verden i en situation, hvor klimaændringer kræver både mere miljøpolitik, mere klimaindsats og samtidig mere ulandsindsats?
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Jamen jeg er da glad for, at vi også lige nåede det spørgsmål, inden min tid løber ud.
Vi skærer netop ikke i ulandsbistanden.
I forhold til 2007 har vi rent faktisk øget den med 0,5 mia. kr., og det er jeg faktisk glad for lige at kunne få slået fast.
På miljøområdet har vi også øget med over 0,5 mia. kr. alene til klimainitiativer, så der er ingen nedskæringer på nogen af de to områder.
Leif Mikkelsen (NY), 2007-09-06:
Ja tak.
Vi er jo et nyt parti, som ikke er bundet af tidligere forlig eller blokke eller fordomme i det hele taget.
Vi er ikke med i nogen alliancer, og derfor spørger vi egentlig bare forsigtigt for at få kendskab til den grundlæggende holdning til, hvem man kan samarbejde med.
Foreløbig har vi jo mødt en lukket dør fra regeringens side, og det har vi noteret os.
Som udgangspunkt mener vi ikke, at alt er tåbeligt, fordi det kommer fra en socialdemokrat, men der er i hvert fald noget, der interesserer os set i lyset af vores frihedssyn, og det er de minimumsrettigheder i hele den offentlige sektor, Socialdemokraterne har talt så meget om.
Mener man virkelig alvorligt fra Socialdemokratiets side, at vi skal have en sådan binding og forlade tillid og fleksibilitet?
Det synes jeg faktisk er et interessant hovedspørgsmål, som kan afgøre, hvem vi skal danne alliance med i fremtiden.
Morten Bødskov (S), 2007-09-06:
Jeg ser frem til de nye alliancer.
Nu kender jeg jo personligt selv spørgeren fra tidligere engagement i det frivillige liv her i Danmark, så der er bestemt gode muligheder.
Jeg vil sige, at det ikke er sådan, at man skal opfatte de velfærdsrettigheder, som Socialdemokraterne har lanceret, som en binding af borgerne eller kommunerne eller regionerne – overhovedet ikke.
Vi skriver i vores oplæg, som jeg selvfølgelig går ud fra at spørgeren også har studeret nøje, at modsat i dag, hvor regeringen jo de sidste 6 år har pustet løfterne op uden at levere varen, giver vi nu meget konkrete løfter, som vil være fuldt finansierede, og opsætter mål for, hvordan servicen skal være.
Så kan borgerne være sikre på, at servicen har en vis standard over hele landet.
Men hvordan kommunerne finder ud af det, hvordan medarbejderne finder ud af det, og i hvilket omfang borgerne skal inddrages i udviklingen af servicen – ja, det er op til de lokale myndigheder selv.
Derfor må man sige, at vores velfærdsrettigheder er et brud med det minuttyranni, som regeringen har fortsat med at udvikle siden valget i 2001.
Leif Mikkelsen (NY), 2007-09-06:
Jo, men som jeg læser oplægget og har lyttet mig til, er der sådan set et hovedsignal om, at vi her på Christiansborg åbenbart er klogere på, hvilke behov ældre mennesker egentlig har.
Mener Socialdemokratiet med sit udspil, at det virkelig er her i huset, man bedst kan vurdere, om et ældre menneske nu helst vil i bad eller gå tur, og hvor detaljeret mener Socialdemokraterne styringen skal være, hvis det her skal føres ud i livet?
Det er sådan set ret afgørende for, ad hvilken linje og i hvilken retning man vil føre samfundet, og enten skal man derfor stå ved det, man skriver, eller gøre det, man siger.
Det var måske en idé.
Morten Bødskov (S), 2007-09-06:
Vi står ved det hele.
Det kan spørgeren være fuldstændig sikker på, og det gør vi, fordi det er sådan, at når man ser på de velfærdsrettigheder, Socialdemokratiet har lanceret, er de et løft af velfærden i hele landet, og det står vi ved.
Vi finder pengene til det, men hvordan man kan nå frem til at virkeliggøre det – ja, det må man i samarbejde med personalet og borgerne selv finde ud af ude i kommunerne, og derfor er det altså, som jeg sagde før, et opgør med den meget stramme detailstyring, som regeringen har pålagt kommunerne.
Når man ser på de velfærdsrettigheder, som vi giver, er det jo ikke guldbelagte toiletter og alt muligt andet.
Det er helt almindelige løft af den velfærd, som man i et af verdens rigeste og mest veludviklede velfærdssamfund må forvente bare skal være i orden.
Når finansministeren står og puster alle mulige tabeller og lagkager op, kan man godt få fornemmelsen af, at så må borgerne tro, at sådan nogle ting er i orden.
Men de møder altså en virkelighed i hverdagen, hvor tingene ikke er i orden, og derfor vil vi give det løft.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-09-06:
Socialdemokratiet kom jo her for lidt tid siden med det med kvalitetsstandarder eller minimumsrettigheder – alt afhængigt af temperament.
Fra Dansk Folkepartis side gjorde vi det, at vi sagde, at der var mange takter i det, vi syntes så rigtig fornuftige ud.
Derfor lyttede vi også særlig opmærksomt, da Socialdemokratiets formand, fru Helle Thorning-Schmidt, en morgen var i morgen-tv og tale om det her emne.
Intervieweren var Ole Steffensen, og han stillede i virkeligheden det spørgsmål, som vi også stillede os selv: Hvad koster alt det her?
Fru Helle Thorning-Schmidt svarede, at det kostede et tocifret milliardbeløb.
Ole Steffensen gik lidt tættere på og sagde: Jamen kan vi ikke få at vide, hvad det koster?
Nej, var svaret.
Jo, jo, vi ved det skam godt, svarede fru Helle Thorning-Schmidt.
Morten Bødskov (S), 2007-09-06:
Socialdemokraternes finansordfører vil meget gerne sige, hvad prisen er for det her.
Den er bl.a., at de skattelettelser, som Dansk Folkeparti nu har været med til at bære igennem, ikke skal blive til noget.
Det er prisen.
Vi vil give de her velfærdsrettigheder, fordi det er en investering i vores velfærdssamfund.
Vi mener det, og ordføreren kan være fuldstændig sikker på, at indfasningen af velfærdsrettighederne selvfølgelig vil ske, i takt med at det er samfundsøkonomisk ansvarligt.
Intet vil ligge Socialdemokratiet fjernere end at ødelægge dansk økonomi.
Det er meget vigtigt for os.
Vi har i al beskedenhed skabt grundlaget for noget af den fremgang, der økonomisk set har været de sidste år i Danmark.
Det gjorde vi i 1990'erne med en aktiv reformpolitik.
Vi tog et kæmpe ansvar for at få økonomien – jævnfør historiebelæringen om 1980’erne fra hr. Peter Christensens side – på sporet igen.
Prisen er, at vi siger nej til skattelettelser fra nu af.
Socialdemokraterne står ved det synspunkt.
Måske skulle Dansk Folkeparti også stå ved det synspunkt.
Vi har meget vanskeligt ved at forstå, hvordan det kan være, at Dansk Folkeparti har sagt: Velfærd først, så skattelettelser og ingen skattelettelser inden et valg.
Nu har man igen sagt ja til milliardskattelettelser.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-09-06:
Hold da op!
Jeg ved ikke, om der var nogen her i salen, der fangede et svar.
Jeg spurgte bare stilfærdigt: Hvad koster de kvalitetsstandarder, Socialdemokratiet har foreslået?
Fru Helle Thorning-Schmidt, Socialdemokratiets formand, har for åben skærm i morgen-tv til en million danskere, herunder mig, og til Ole Steffensen, som udspurgte, sagt, at man kender svaret selv, at man ved det selv.
Hvorfor må vi så ikke høre det?
Hvorfor må vi ikke få det at vide?
Hvorfor skal den danske befolkning holdes hen i uvidenhed med en eller anden tågesnak om et eller andet med at ville sikre og konjunkturer og ting og sager?
Hvorfor kan vi ikke bare få det at vide?
Hvorfor skal det være hemmeligt, hvis man ved det?
Altså, det er et meget enkelt spørgsmål om kvalitetsstandarder.
Der er kommet et flot oplæg, det er vist endda i farver.
Vi synes, der er mange gode takter i det; vi vil gerne være med til at gennemføre noget af det, og så laver vi en økonomisk beregning, som vi også gør det, når vi forhandler med regeringen, for vi er lidt interesseret i, at det alt sammen hænger sammen.
Og så spørger vi Socialdemokraterne: Hvad koster Socialdemokraternes eget forslag?
Fru Helle Thorning-Schmidt siger, at man kender svaret.
Så er det da her, man skal oplyse det, så alle vi andre også kender det.
Morten Bødskov (S), 2007-09-06:
Socialdemokraterne har jo klart tilkendegivet, som jeg også sagde i min ordførertale – den går jeg ud fra at den konservative ordfører også lyttede til – at indfasningen af de socialdemokratiske velfærdsrettigheder vil ske i fuldstændig overensstemmelse med, hvad der er samfundsøkonomisk forsvarligt og muligt.
Det er rigtigt nok, at Socialdemokraterne har sagt, at det ikke bliver billigt; det gør det ikke.
Vi går ikke ud ligesom regeringen og siger, som man eksempelvis sagde, da man lavede kommunalreformen, at nu kan man få både bedre og billigere velfærd.
Hvad ser vi i de her dage?
Vi ser kommuner, der er ved at blive kvalt i skattestigninger, velfærdsbesparelser og andet.
Det går vi ikke ud og siger.
Vi siger klart: Det bliver ikke billigere, hvis vi vil have et bedre velfærdssamfund.
Prisen er, at vi fra nu af siger nej til de skattelettelser, som regeringen har lagt op til sammen med Dansk Folkeparti.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-09-06:
Jamen kan det ikke være, fordi Socialdemokraterne ikke selv aner, hvor det med velfærdsrettigheder fører hen?
Tør man simpelt hen ikke komme frem med tallene her i forbindelse med finanslovdebatten, fordi vi så igen ville kunne pege på, at det var et totalt overbud?
Vi har hørt, at det ikke bliver billigt; det siger fru Helle Thorning-Schmidt.
Og da jeg ikke kan få nogen besked, kunne jeg jo gå ud fra, at det koster 99 mia. kr. Vil hr. Morten Bødskov så ikke lige forklare mig, hvor han vil skaffe de penge fra?
Morten Bødskov (S), 2007-09-06:
Socialdemokraterne har fremlagt et meget, meget ambitiøst velfærdsudspil og har i den forbindelse sagt, at det vil være det, vi vil tage fat på i vores kommende finanslovudspil.
Det kommer i næste uge, hvor vi fremlægger vores bud på, hvad det er for velfærdsrettigheder, vi vil indfase, som det hedder, hvad det er for velfærdsrettigheder, vi vil sætte i gang i det kommende år og årene derefter.
Det har vi sagt meget klart, og det står vi ved.
Det kommer i næste uge.
Det, der er problemet for den nuværende regering, er, at den modsat det, som Socialdemokraterne vil – vores velfærdsrettigheder, vores ambitiøse bud på velfærdssamfundets fremtid – har fremlagt en finanslov, som jeg tror får eksempelvis utrolig mange kræftpatienter til at sidde rundtomkring og undre sig over, hvad statsministeren har lagt frem som garantier, og også får fagbevægelsen til at undre sig: Hvor bliver de penge af, man skulle have haft til trepartsforhandlingerne?
De er der ikke.
Socialdemokraterne har fremlagt et meget klart, konkret og visionært bud på, hvad det er for løft, vi vil give velfærden.
Regeringen har fremlagt varm luft, som gør, at man er mindre bekymret for den globale opvarmning end for indholdet i finansloven.
Steen Gade (SF), 2007-09-06:
Det med, hvornår tiden er løbet ud for ordføreren, må han og hans vælgere selvfølgelig rode med.
Jeg vil sige til ordføreren, at så let slipper han ikke.
Sagen er jo stadig, at Danmark giver omkring 3,5 mia. kr. mindre om året i ulandsbistand, end hvis vi gav 1 pct.
Jeg ved godt, at nu går man ikke længere ned end 0,8 pct.
– uha, hvor skal vi være stolte af os selv, vi bliver ikke ved med at skære ned.
Men det er jo niveauet, og det er det, det handler om.
Jeg kender godt Venstres enorme øvelser i talmagi, men det er jo, hvad det handler om.
På miljøområdet er det jo også sådan, at vi bruger ca. 1 mia. kr. mindre om året, end vi ville have gjort med de prioriteringer, der var for 6 år siden, og det er da flovt i en tid, hvor miljø og klima står på dagsordenen, og hvor et par danske ministre, også statsministeren, render rundt og praler alle steder her i verden.
Sagen er jo, at vi er meget dårligere, end vi var tidligere på de to områder, og det synes jeg måske man skulle rette op på, i det mindste inden topmødet i 2009.
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Jeg synes bestemt ikke, der er nogen grund til, at danskerne skal være flove, når vi snakker ulandsbistand.
Vi er et af de lande, der giver absolut mest, og fra 2007 til 2008 øger vi bistanden med 0,5 mia. kr.
Så har SF et ønske om, at vi skal finde yderligere 3-4 mia. kr., og det kunne jo være interessant at høre, hvor de skulle komme fra.
Men det helt afgørende er, at vi altså er et rigt land, vi er et af de lande, der giver absolut mest, og der er ingen danskere, der har grund til at være flove over det niveau.
Kim Andersen (V), 2007-09-06:
Forleden indgik regeringen og Dansk Folkeparti en skatteaftale, som betyder, at alle nu kan få lov til at beholde en lille smule mere af deres indkomst til sig selv.
Det er samtidig en aftale, som øger arbejdsudbuddet med mellem 7.000 og 8.000 personer, og det er vi jo alle sammen enige om at der er behov for i både den private sektor og den offentlige sektor.
Det er en aftale, som har virkning allerede fra januar 2008, og som så fuldt ud indfases i 2009.
Nu har der været nogen rådvildhed om, hvad Socialdemokraterne vil gøre ved den aftale om skattereduktionen, og derfor vil jeg gerne have et klart og entydigt svar fra den socialdemokratiske ordfører på, hvad Socialdemokraterne vil med hensyn til de skattelettelser, der gives fra 2008.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-09-06:
Men jeg synes, det er mere interessant at konstatere, at Venstres regnemaskine, Venstres computer i virkeligheden må være brudt helt sammen, for Venstres ordfører står og siger direkte det modsatte af det, alle økonomer siger, nemlig at det her er ufinansierede skattelettelser.
Der er ikke finansiering, og den finansiering, der måtte være, er fugle på taget.
Det er ren varm luft.
Så skulle vi ikke opfordre Venstre til at skifte regnemaskinen ud, så man kan se, hvordan virkeligheden er, nemlig at man næste år bruger 9,5 mia. kr. til skattelettelser, der alternativt kunne være investeret i vores alle sammens velfærdssamfund.
Jeg synes ærlig talt, hr. Peter Christensen står og taler mod bedre vidende.
Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har regnet det meget klart ud, nemlig at der er tale om, at man bruger penge til ufinansierede skattelettelser.
Og ikke nok med det, man har faktisk også stillet en lettelse af topskatten i udsigt, hvis der bliver flere topskatteydere, og det gør der næste år.
Så topskatten bliver også lettet, og det er også ufinansieret.
Der kommer altså endnu flere penge oveni, og de penge kunne alternativt være anvendt til investeringer i velfærd.
Kim Andersen (V), 2007-09-06:
Det er jo klart dokumenteret, at skatteaftalen fra forleden er fuldt og helt finansieret.
Der går ikke en eneste krone fra velfærd, og det ved den socialdemokratiske ordfører også godt.
Men hvordan er det så, Socialdemokraterne har det med skattestoppet?
Jeg havde jo forstået det sådan, at partiet tilsluttede sig skattestoppet, og så var der noget løs snak om, at man så ad åre, når man måtte få regeringsmagt osv., ville nedsætte en skattekommission for derefter at lave en egentlig skattereform.
Vil det så sige, at Socialdemokratiet nu er løbet fra sin principielle tilslutning til skattestoppet, når man vil ophæve skatteaftalen fra forleden og altså tage de penge tilbage, som borgerne fra den 1. januar begynder at få i reel skattelettelse?
Morten Bødskov (S), 2007-09-06:
Socialdemokraterne løber ikke fra tilslutningen til skattestoppet.
Socialdemokraterne er modstandere af, at vi nu bruger pengene på skattelettelser og ikke på velfærd.
Jeg er nødt til at sige, at det faktisk kun er i Venstrelejre, man hører det synspunkt, at den her skattepakke skulle være fuldt finansieret.
Jeg har ikke oplevet så meget som en eneste økonom eller andre kloge personer omkring os, som har påstået det, og derfor er valget sådan set meget klart: Vil man have ufinansierede skattelettelser, som pumper det private forbrug endnu mere op, så man risikerer, at dansk økonomi knækker over, eller vil man bruge pengene på velfærd?
Det er det meget, meget enkle valg, man står over for i øjeblikket.
Og det valg har Socialdemokraterne truffet: Vi er imod den her skattepakke, vi er imod, at vi skal give skattelettelser, og vi har fuldstændig klart sagt, hvad der vil ske med skattepakken, hvis der bliver udskrevet valg i morgen, for så vil den blive annulleret, og de penge, vi kan bruge på samfundsøkonomisk forsvarlig vis, vil blive brugt på velfærd.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-09-06:
Vi har i dag en finanslovdebat, og den handler jo også lidt om, hvordan man vil få tingene til at hænge sammen.
Socialdemokratiet er i en situation, hvor man ikke er kommet med noget finanslovudspil – og det som regeringsbærende parti, i hvert fald efter egen opfattelse.
Hvordan føles det egentlig overhovedet ikke at komme med noget alternativ, bare at stå og høvle på regeringens forslag og komme med urigtige påstande om, at det er den laveste vækst nogen sinde?
Det er jo fuldstændig forkert.
Vi har en vækst på 1,7 pct., og det er så høj en vækst, at nogle oven i købet advarer.
Hvordan føles det at komme med så meget, jeg havde nær sagt varm luft, uden selv at have et eneste konkret forslag med sig?
Morten Bødskov (S), 2007-09-06:
Vi er meget glade for, at man i Venstre har fået øjnene op for, at Socialdemokraterne er imod skattelettelser.
Samme dag – samme dag – som den her skatteplan, den her skattelettelse blev annonceret, stod der på forsiden af Politiken: »Dødssyge må ligge på hospitalsgange«.
Bladrede man i avisen, var der en beretning om en 82-årig kvinde, som lå i urin til op i nakken.
Det er et meget, meget præcist billede af, hvilket valg danskerne står over for.
I Socialdemokratiet mener vi, at vi skal bruge pengene på velfærd, ikke på skattelettelser.
Derfor har vi meget klart sagt, at vi er imod den skattepakke, som regeringen har vedtaget sammen med Dansk Folkeparti – i øvrigt på trods af løfter om det modsatte fra Dansk Folkepartis side.
Vi er imod det, fordi vi mener, det er uansvarligt over for den danske økonomi, og vi mener, at det er uden ansvar over for de udfordringer, vores velfærdssamfund står over for.
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Det må være mange penge fra det socialdemokratiske kampagnebudget, der er bundet op på pjecer og plakater, hvor der står »Velfærd eller skattelettelser«, for ellers ville man nok have droppet retorikken.
Men nu er man åbenbart så bundet til den, at der ikke er noget at gøre, uanset hvordan virkeligheden ser ud.
Der findes i øvrigt et sted, ved jeg, hvor man kan få repareret sine cd-rom’er, hvis de har været på gulvet, så hvis der er kommet en ridse, kan man få den poleret væk.
Det vil jeg hermed opfordre Socialdemokratiet til at få gjort, for det er jo ikke sandheden.
Sandheden er, at vi jo har reserveret hele det råderum, der er frem til 2015, til mere offentlig service, og den skatteomlægning, vi nu laver, har vi finansieret via en indeksering af energiafgifterne og ved at bruge de penge, som ellers skulle være kommet fra arbejdsmarkedsfondsloven.
Det er også interessant, at Socialdemokratiet nu er parat til at løbe fra det, for det var jo helt afgørende, da man indførte loven i sin tid, hvad hr. Ole Stavad kunne slå fast, nemlig at det ikke var en bruttoskat, det var et arbejdsmarkedsbidrag.
Men det, man nu er i færd med at sige til danskerne, er, at det ikke var helt sandt, hvad man sagde i sin tid.
Man indførte faktisk en skat.
Den skatteomlægning, som regeringen har fremlagt forslag om, har et klart hovedmål: at skaffe hænder til arbejdsmarkedet.
Det er en af de allerstørste økonomiske udfordringer, vi som land står over for.
Det håber jeg der kan være enighed om.
Man kan i hvert fald bare tage ud og spørge, både i den offentlige og i den private sektor, så vil man høre, at de har svært ved at få de hænder, der skal til.
Det giver det her et lille bidrag til at de kan få, og det synes jeg er meget vigtigt.
Det er en omlægning.
Der går ikke én eneste krone fra de penge, der skal bruges til offentlig service, til skattelettelser.
Vi finder en del af pengene ved at prisregulere energiafgifterne og en anden del fra en lovbestemt sænkelse, vi skulle have haft af arbejdsmarkedsbidraget.
Så det er penge, der er til stede, og forslaget er finansieret.
Det, der er interessant, er, at der er nogle, som ikke vil være med til at stemme den skatteomlægning igennem, men gerne vil tage pengene og bruge dem på offentlig service.
For så er der bare tale om, at man øger den samlede beskatning af danskerne.
Det er jeg egentlig ikke overrasket over at SF vil, for SF har sådan set været rene i troen hele tiden og har været imod skattestoppet.
Men det er Socialdemokraterne, jeg virkelig er overrasket over i dag, for de har faktisk givet indtryk af, at de var tilhængere af skattestoppet.
Men det er måske hr. Ole Sohn, der har overtalt Socialdemokraterne til at lade være med at være det.
Ole Sohn (SF), 2007-09-06:
Det er lykkedes tryllekunstneren i Finansministeriet at overbevise Venstres gruppe om, at en skattereform er finansieret, fordi det står i en lov.
Men det holder jo ikke i den virkelige verden.
Skatteloven er ufinansieret, men hvis pengene var der, ville det da være langt bedre at bruge dem til at sikre flere social- og sundhedshjælpere, så vi kunne give de ældre en bedre omsorg.
Så ville det da være langt bedre at sikre, at vi kunne få flere medarbejdere på hospitalerne, så de medicinske patienter ikke skulle ligge på gangene.
Det er da uansvarligt at give ordføreren fra Venstre og mig selv inklusive en skattelettelse på 5.300 kr., når vi har så store problemer med at få løst velfærdsopgaverne i samfundet.
Det er ikke et spørgsmål om, om man vil have, at folk skal have lidt ekstra, nej, det drejer sig om, at vi har nogle uløste problemer, og dem tager Venstre ikke hånd om.
Venstre har haft ansvaret i 6 år, og problemerne er bare blevet værre i ældresektoren, blevet værre i folkeskolen osv.