runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Joachim B. Olsen (LA), 2014-11-18:
Jeg kan jo godt forstå, at det lyder intuitivt rigtigt og som en god idé, når man ved, at ufaglærte har større sandsynlighed for at blive arbejdsløse end folk, der har en uddannelse, at man så uddanner folk til faglærte – og det er det sådan set også, bare ikke i beskæftigelsessystemet.
For når folk er under uddannelse i beskæftigelsessystemet, kommer de ikke i arbejde, og når der er den dynamik på det danske arbejdsmarked, som der nu engang er, hvilket er positivt, så betyder det faktisk, at folk – altså, der er en fortrængelseseffekt – ikke kommer i beskæftigelse.
Mange af dem ville være kommet i beskæftigelse i stedet for at sidde på uddannelsesbænken.
Så når man ligesom vurderer det samlet set, giver det god mening at bruge pengene på uddannelse i beskæftigelsessystemet; men så er der desværre meget, der tyder på, at det ikke er en god idé; det er i hvert fald meget, meget tvivlsomt.
Derimod er det ikke tvivlsomt, at havde man brugt de her penge på andre ting, som kunne have skabt nogle arbejdspladser, så der rent faktisk havde været nogle flere arbejdspladser til de her ledige, så havde pengene nok være givet bedre ud.
Det er ikke udtryk for, at uddannelse er dårligt; uddannelse er godt, det er vigtigt – bare ikke i beskæftigelsessystemet.
Der er det altså vores opfattelse, at det alene handler om at få de arbejdsløse tilbage i beskæftigelse så hurtigt som muligt.
Eigil Andersen (SF), 2014-11-18:
Hr. Joachim B. Olsen skitserer, at formålet med beskæftigelsessystemet er at bringe folk i arbejde, og det vil jeg gerne skrive under på, men Liberal Alliance går så imod, at man skal kunne uddanne sig.
Men når man så tænker på, at sandsynligheden, for at man får et job, bliver større, i det øjeblik man uddanner sig til faglært inden for LO-området, er der så i virkeligheden ikke tale om, at man opfylder det, som ordføreren beskriver er beskæftigelsessystemets formål, nemlig at gøre alt, hvad man kan, for at bringe folk i arbejde?
Christian Juhl (EL), 2014-11-18:
Jeg tror ikke, effektiviteten højnes, så det viser sig at blive en forbedring med den arbejdsfordeling, der er nu.
Vi er nødt til at skelne, man kan ikke skære alle a-kasser over en kam, lige så vel som man ikke kan skære alle kommuner over en kam.
Nogle a-kasser kan sagtens løse den her opgave.
Andre a-kasser kan også godt løse den her opgave med flere ressourcer.
Det kommer helt an på, hvilken slags medlemmer man har.
Der er en verden til forskel på at være a-kasse for en akademikergruppe og at være det for en gruppe af ufaglærte mennesker.
Det er noget, det siger sig selv.
Så derfor kan man ikke se så unuanceret på det, som ordføreren gør.
Hans Andersen (V), 2014-11-18:
Det her er jo blevet et resultat, hvor a-kasserne har meldt lidt pas og sagt, at de simpelt hen ikke kan magte den her opgave med at have en samtale i jobcenteret sammen med den ledige.
Det er det, der ligger her faktuelt, nemlig at a-kasserne har problemer med det.
Så hr. Christian Juhl synes jeg roser a-kasserne for noget arbejde, hvor de reelt ikke kan levere, og hvor de ikke gør nogen forskel.
Så jeg synes sådan set, det er rigtig godt, at vi er endt der, hvor vi er endt, nemlig hvor jobcenteret har det endelige ansvar.
Christian Juhl (EL), 2014-11-18:
Nu lød det mest som en kommentar.
Det er det sidste 9½ minut, at Venstres ordfører har hørt på det her.
De folk, der er ansat i jobcentrene, udfører den opgave, de bliver sat til.
Sådan har det været under den borgerlige regering.
Da lavede de meget kontrolarbejde, det havde de ikke lyst til, og det er ikke at se ned på dem at sige det.
Mange af dem kan lave et meget bedre stykke arbejde, hvis de kom ud og snakkede med arbejdspladserne, hvis de reelt fik tid til at lave nogle ordentlige samtaler med folk, eller hvis de – allerbedst – var ansat i a-kasserne, hvor man er væsentlig tættere på arbejdsmarkedet, end man er i jobcentrene.
Så kunne det være meget, meget bedre, og arbejdskraften og arbejdsglæden hos de her mennesker kunne bruges bedre og være meget, meget bedre.
Hans Andersen (V), 2014-11-18:
Tak for det.
Der er jo mellem 7.000 og 8.000 mennesker ansat i jobcentrene, og hvis de sad og lyttede med – det tror jeg ikke de gør, for de er sådan set travlt optaget af at få de ledige i arbejde, så de lytter ikke med her i eftermiddag – så ville de nok sidde tilbage og undre sig voldsomt over de beskyldninger, der nu er væltet ned over dem her de sidste 5-10 minutter, om, hvad de går og laver i hverdagen
Jeg havde håbet på, at vi kunne blive enige om, at det sådan set er deres opgave at sørge for, at de ledige kommer i arbejde, og at det er vores pligt at skabe de bedste mulige rammer.
Og det mener jeg sådan set vi har gjort med det her.
Bent Bøgsted (DF), 2014-11-18:
Det er, fordi de lokale LBR'er bliver nedlagt.
Så enkelt er det.
Det er derfor, de ikke skal lave positivlisten.
Den her liste skal jo gerne være målrettet det, der giver job.
Én ting er, når man er ledig og man skal ud at se på, hvilke jobmuligheder man har, og hvilket kursus man skal tage for at komme i job igen.
Det her er jo ikke beregnet til, at der er en, der siger: Jeg vil egentlig godt have et trailerkursus, nu skal jeg gå ledig i 2 måneder, og så skal jeg have et trailerkursus, og så er jeg i arbejde igen.
Det her er målrettet dem, der går ledige, dem, der skal have et nyt job.
Det er ikke som sådan beregnet til en – sådan tolker jeg det i hvert fald – der har en 2 måneders pause, inden vedkommende skal starte i det samme job igen.
Det er ikke sådan, jeg har tolket det, men det kan godt være, jeg tolker det forkert.
Det kan vi selvfølgelig få afklaret i udvalgsbehandlingen.
Jeg har forstået det sådan, at det er for dem, der er blevet afskediget, og som ikke står til at skulle vende tilbage til deres eget job, vi skal lave indsatsen med de kurser, der er her.
Dem, der som gartneren her har brug for et trailerkort, burde jo kunne få det på AMU-centeret, mens de er i job, hvis de har brug for det i det job, de har.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-11-18:
Jeg er sådan set ikke så bekymret over antal.
Jeg og vores parti er sådan set mere optaget af, hvordan man bedst muligt sikrer, at de, der nu er blevet arbejdsløse, kommer bedst videre.
For nogle af dem er der behov for rigtig mange samtaler, og for nogle af dem vil der være behov for ganske få samtaler.
Hvis ordføreren kigger i lovforslaget, som det er blevet fremlagt nu, vil han se, at der er fleksibilitet indbygget på den måde, at de, der ikke har behov for ret mange samtaler, ikke skal have mange samtaler.
Når man ved, at en graver, der bliver sendt hjem på grund af frost på kirkegården, skal starte igen om 2 måneder, skal vedkommende selvfølgelig have en indledende samtale – det får folk jo i a-kassen – for at finde ud af, hvor vedkommende er henne, og så vil det tydeligt fremgå for vedkommende, at der ikke vil være flere samtaler eller ganske få, fordi man godt ved, at vedkommende hurtigt kommer i arbejde igen.
Anderledes er det jo med dem, som vi kan se med det samme er i fare for at blive langtidsarbejdsløse.
Der er samtaler den rigtige vej, for igennem samtalen og dialogen kan man jo finde frem til, hvad der er drømmen og målsætningen for den enkelte arbejdsløse.
Eigil Andersen (SF), 2014-11-18:
Jeg hører svaret som et lidt på den ene side og lidt på den anden side-svar.
Jeg vil sige, at det virkelig ærgrer os i SF, at det ikke blev a-kasserne, der fik den her rolle.
Men jeg vil gerne rejse spørgsmålet også til den socialdemokratiske ordfører om samtaler.
Kommunernes Landsforening er jo modstander af, at der skal afholdes så mange nye samtaler.
De har beregnet, at der skal afholdes ca. 400.000 ekstra samtaler i jobcentrene, når den her reform i givet fald træder i kraft.
Jeg vil gerne spørge ordføreren om, om ordføreren ikke er enig med mig i, at det er et helt vildt ekstraantal.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-11-18:
Nu er det jo sådan, at når man kommer med et udspil – det passede i øvrigt meget godt at komme med det op til 1. maj, arbejdernes kampdag – om hele beskæftigelsessystemet, er der mange ting i det, som man kan håbe på bliver gennemført, og der vil også være nogle ting, som man måske ikke kan finde enighed om.
Det var lagt ud til en bred forhandling i Folketinget.
En af de ting, der så blev ændret på i forhold til udspillet, var netop den rolle, som a-kasserne skal have.
Jeg er af den overbevisning, og det kan man også høre på a-kasserne, at de har fået en rolle, der afspejler den vigtighed, de har, og samtidig får de et samspil med jobcentrene, som kommer til at fungere på en god måde til gavn for de arbejdsløse.
Eigil Andersen (SF), 2014-11-18:
Det parti, som ordføreren tilhører, Socialdemokraterne, havde jo som regeringsparti et udspil til beskæftigelsesreform, som blev fremsat dagen før 1. maj i år.
Det udspil, som bl.a. Socialdemokraterne stod bag, rummede, at det var a-kasserne, der skulle tage sig af at hjælpe de arbejdsløse i arbejde i det første halve år, og vi synes jo i SF, at det var særdeles velbegrundet, at det var a-kasserne, fordi de kender medlemmerne, de kender deres baggrund, deres uddannelse, de kender arbejdsgiverne i området, de kender arbejdsmulighederne, så vi anser dem for at være de bedste til at hjælpe folk i arbejde det første halve år.
Selv om vi synes, at reformen rummer fremskridt på en række punkter – jeg vender tilbage til dem i mit ordførerindlæg – synes vi, at på det her punkt er det utrolig ærgerligt, at man ikke har holdt fast i det, som var udspillet, nemlig at a-kassernes rolle det første halve år skulle have været større.
Men jeg vil gerne spørge om, hvad ordførerens mening er.
Christian Juhl (EL), 2014-11-18:
Ordføreren sagde, at vi skulle fjerne os fra regnearkets kassetænkning.
Så vil jeg gerne høre: Hvorfor i alverden skal en del af de her samtaler absolut foregå i jobcentrene?
Hvorfor kunne det ikke lige så godt foregå i a-kassen?
Hvad er begrundelsen for, at det skal være i jobcentrene?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-11-18:
Tak for det, formand.
Hvorfor er det så vigtigt, turde man spørge?
Svaret er helt enkelt: fordi vi nu skifter vægten over på det andet ben i beskæftigelsessystemet; vi gør op med alt for mange års fejlslagen beskæftigelsesindsats, vi gør op med meningsløs aktivering, mistillid og fokus på systemer frem for mennesker.
I stedet genetablerer vi tilliden og lægger et historisk markant fokus på uddannelse.
Derfor vil disse lovforslag, når de vedtages, få en positiv betydning for tusindvis af arbejdsløse i mange år fremover, og det er der rigtig god grund til at glæde sig over.
Med L 58 og L 59 sætter vi den enkelte arbejdsløse i centrum for beskæftigelsesindsatsen, og når vi gør det, er det, fordi vi har tillid; vi har tillid til, at den arbejdsløse gerne vil i arbejde, og tillid til, at a-kasserne og jobcentrene både ved, hvordan man bedst hjælper den arbejdsløse, men også rent faktisk ønsker at gøre det.
Det betyder en ny rolle og arbejdsfordeling for a-kasser og jobcentre, hvor begges kompetencer kommer i spil i en helhedsorienteret indsats over for de arbejdsløse.
I dag er det sådan, at de over 300.000 danskere, der hvert år går igennem dagpengesystemet, skal have den samme standardindsats.
Det er åbenlyst selvmodsigende, at så mange mennesker skulle have nøjagtig de samme behov.
Man bliver ikke ens, fordi man bliver arbejdsløs.
300.000 arbejdsløse er naturligvis hver især forskellige, og derfor har de forskellige behov, og derfor har den hidtidige indsats ikke været god nok til at få dem i arbejde og i varig beskæftigelse.
Vi sætter nu den enkelte i centrum.
Konkret betyder det individuel og tidlig indsats for de arbejdsløse, mere ansvar til den enkelte og en særlig indsats for de langtidsledige, og det betyder en afbureaukratisering af arbejdsprocesserne i kommunerne.
Vi sætter mennesket før systemet.
Vi sætter den arbejdsløses behov før regnearkets kassetænkning.
Ud over tillid er uddannelse helt centralt i reformen, og med L 58 og L 59 sætter vi to streger under regeringens ry som en uddannelsesregering, for uddannelse er den bedste vej ud af arbejdsløshed.
Særlig hjælper vi de arbejdsløse, der har færrest kvalifikationer, de ufaglærte og dem med forældede kompetencer.
Det giver rigtig god mening, fordi det jo er den gruppe, der nok kan finde sin plads på arbejdsmarkedet, når økonomien buldrer af sted, men de er også de første, der bliver afskediget, når tiderne vender.
De er afhængige af, at hjulene kører i høj fart, og det er ikke holdbart for den arbejdsløse eller for samfundet.
Derfor giver det rigtig god mening, at vi giver et reelt uddannelsesløft til den gruppe.
Uddannelsesindsatsen øges med 0,5 mia. kr. i forbindelse med reformen, og dermed sættes der tydeligt handling bag ordene.
Et godt og effektivt beskæftigelsessystem er en hjørnesten i det danske velfærdssamfund, og det er afgørende for, at arbejdsløse hurtigst muligt kan finde et job, og at virksomhederne effektivt kan finde kompetente medarbejdere.
For os Socialdemokrater er tillid og uddannelse den helt rigtige vej at gå, også i vores beskæftigelsesindsats, og derfor kan vi støtte lovforslagene.
Hans Andersen (V), 2014-11-18:
Venstre har bestemt ikke skiftet.
De 6 ugers jobrettet uddannelse, vi nu taler om, er jo med henblik på, at man tager 6 ugers kursus inden for brancher, hvor der er brug for arbejdskraft, og at det ikke længere er selvvalgt, hvor man tager et kursus – altså hvor man godt ved, at der er ledighed inden for branchen, men man synes, at det er morsomt eller interessant at bruge tid på det.
Det bringer ikke de ledige hurtigt i arbejde, og det er også spild af penge.
Derfor har vi været optaget af, når vi bruger uddannelse, at det så er meget målrettet.
Derfor synes vi godt om 6 ugers jobrettet uddannelse, Og med hensyn til afbureaukratisering handler det såmænd om, at der bliver stillet færre krav til processer ude i jobcentrene, og det tror jeg at alle hilser velkommen.
Christian Juhl (EL), 2014-11-18:
Nu blev der sagt, at det her forslag skal afbureaukratisere.
Man flytter efter min bedste overbevisning bare bureaukratiet fra ét sted til et andet – uden effekt.
Jeg forstår ikke, hvordan man kan kalde det en afbureaukratisering.
Det andet er, at jeg heller ikke forstår, hvordan Venstres holdning er skiftet undervejs.
Hvad er grunden til, at Venstre har skiftet på det her område?
Tak til ordføreren.
Samtaler virker, siger man.
Det kommer da nok an på, hvad man snakker om.
Ud over det lyder det næsten, som om mange samtaler virker rigtig meget.
Og så bruges argumentet: Jamen man går jo ledig, og så skal man bestille noget fornuftigt, og så kan man komme til samtale i sin a-kasse eller i sit jobcenter.
Det synes jeg ikke hænger sammen.
Jeg synes, at det her drejer sig om, at nu vil reformparterne eller de, der står bag ved det her forslag, udskifte et aktiveringscirkus, som vi ved gud har været trætte af, med et samtalecirkus.
Jeg tror, vi om et år eller halvandet – eller hvornår forligsparterne tør evaluere det – vil kunne konstatere, at det dog var noget vanvittigt, vi besluttede. Kan jeg ikke lige få en smule uddybning af, hvordan de samtaler skal virke, og hvorfor samtaler virker?
Jeg troede, det var samtaler mellem den ledige og arbejdsgiveren, der virkede.
Jeg hørte ordføreren rose ordningen med, at det nu skal være jobcenteret, som bestemmer, om man kan komme på et kursus eller ej, og hvilket kursus det skal være.
Er det rigtigt forstået? vil jeg først spørge.
Forleden dag mødte jeg en gartner, som gerne ville på et trailerkursus, mens han var ledig om vinteren; det er han hver vinter.
Men i jobcenteret sagde de: Nej, hvad skal du bruge det til?
Hvorfor er det ikke den ledige, der vælger, hvad for et kursus vedkommende vil have?
Hans Andersen (V), 2014-11-18:
Jeg synes jo, at når man er ledig, handler det om at sikre, at man kommer i arbejde hurtigst muligt.
Det er det, vi taler om – én samtale om måneden.
Man går ikke på arbejde, man er ledig; man har jo meget tid både til at forberede sig til samtalen og til at tage til samtalen.
Men det afgørende er jo her, at jobcenteret og jobcenterets medarbejdere er dygtige til at spørge: Hvor skal vi så hen, hvordan skal den ledige komme i arbejde?
Det er det, de skal samtale om, og også gerne hver måned.
Det er jo således, at der er lavet talrige rapporter og evalueringer af, at samtaler faktisk bringer de ledige hurtigere i job.
Så er det da meget naturligt, at vi gør op med aktiveringscirkusset – aktivering i offentlige virksomheder, som ikke fører til, at de ledige får et job – og satser på, at det er samtaler; at vi bruger alle kræfterne på at sikre, at de samtaler også får noget indhold.
Det er også derfor, vi sætter ekstra penge af til at løfte kompetencerne hos jobcenterets medarbejdere.
Det er jo, for at det skal være en rigtig god og givende samtale, der bliver holdt, med henblik på at de ledige søger nogle flere job og kommer tættere på arbejdsmarkedet.
Det synes jeg da er helt rimeligt.
Og vi taler om én samtale om måneden – det bør både jobcenteret, men også de ledige være klar til at stille op til.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-11-18:
Jamen jeg er da glad for, at også Enhedslisten har noteret sig, at regnearket og økonomien ikke længere skal være afgørende for, hvad man tilbyder den enkelte arbejdsløse.
Det er sådan set det, der er tankegangen i det, jeg sagde.
Hvad angår det med samtalerne, synes jeg, at jeg udtrykte mig klart før i mit svar til SF's ordfører, hvor jeg netop sagde, at der er indbygget en fleksibilitet i forhold til de samtaler, der skal afholdes inden for de første 6 måneder, hvor man har mulighed for at se på, hvad det er for en situation, den enkelte arbejdsløse står i, og så må man jo tage en vurdering af, hvor mange samtaler der skal holdes, og hvordan de skal foregå.
I forhold til den sidste del af spørgsmålet kan man sige, at der jo her er lavet en meget klar arbejdsdeling – en arbejdsdeling, hvor det er a-kassen, der tager sig af den første samtale og møder sit medlem og finder ud af, hvordan situationen er for vedkommende.
Derefter er det så jobcenteret, der foretager samtalerne for at finde ud af, hvordan man så skaffer vedkommende i uddannelse og arbejde igen.
Efterfølgende – og også under hele forløbet – er det a-kasserne, der følger op på, om vedkommende nu også står til rådighed for arbejdsmarkedet, sådan som a-kasserne skal gøre.
Eigil Andersen (SF), 2014-11-18:
Mener hr. Bent Bøgsted angående den lånemulighed, som hr. Bent Bøgsted nævner, at den er en reel mulighed, hvis ens økonomi i forvejen hænger i laser, for lånet skal jo betales tilbage?
Når man bliver arbejdsløs, er det for de fleste sådan, at man går en række tusinde kroner ned i indtægt, når man kommer på dagpenge, fordi man mister sin løn.
Og så kommer vi til det punkt, som jeg vil berøre her i forbindelse med beskæftigelsesreformen.
Det er, at der bliver åbnet en god uddannelsesmulighed, så man kan gå fra at være ufaglært til at være faglært.
Men der står i de lovforslag, vi behandler her, at man skal ned på 80 pct. af dagpengesatsen.
I SF mener vi, at det er for lidt, og at man burde have den fulde dagpengesats.
Vi tror ikke, at økonomien kan løbe rundt i de små familier, hvis man kommer helt ned på 80 pct. af dagpengesatsen, når man i forvejen har mistet penge ved at gå fra løn til dagpenge.
Mit spørgsmål er: Hvad mener ordføreren om det her problem?
Hvorfor synes Dansk Folkeparti, at det er en god idé at skære ned på folks økonomi?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-11-18:
Nu er det sådan set lidt ærgerligt, at Liberal Alliances ordfører så ikke nævner lidt om, hvad det så er, der skal til.
Eftersom de arbejdsløse rent faktisk er i beskæftigelsessystemet, kunne det have været interessant at høre Liberal Alliances bud på, hvad det så var, og hvorhenne det så var, man skulle tage fat.
Nu er de arbejdsløse i beskæftigelsessystemet, og så er der også der, man skal tage hånd om det.
Det kan godt være, at Liberal Alliances så ville have sagt, at det skal man gøre i uddannelsessystemet.
Hvis nu det fungerede så godt og det var så nemt, er jeg helt overbevist om, at så havde ufaglærte arbejdsløse for længst bevæget sig over i uddannelsessystemet.
Det lader sig åbenbart ikke gøre, der skal andre midler til.
Og man bliver jo nødt til at forholde sig til, det gør vi i hvert fald i Socialdemokratiet, at de mennesker, som der står i den her situation og f.eks. er arbejdsløse ufaglærte, får en chance for i beskæftigelsessystemet at uddanne sig og komme i arbejde igen.
Bent Bøgsted (DF), 2014-11-18:
Vi synes heller ikke, at den ordning er en god idé.
Det tror jeg at jeg har sagt flere gange.
Jeg synes ikke, det er en god idé at tage en uddannelse og få 80 pct. af dagpengene.
Jeg synes slet ikke, man skulle kunne tage en uddannelse på det grundlag.
Det er regeringens forslag, og vi har accepteret, at regeringen gerne vil have det igennem.
Det er så blevet lavet sådan, at man kan tage et supplerende lån op til dagpengesatsen.
Det kan man tage på SU-vilkår.
Det betyder, at det er en lav rente, som man kun betaler, mens man tager uddannelsen.
I det øjeblik, man stopper og skal betale tilbage, betaler man ikke renter længere.
Det er de samme regler som for SU-lån.
Det er det, der er blevet lagt oveni fra regeringens side.
Dansk Folkeparti synes generelt ikke, det er en god idé, men vi accepterer selvfølgelig også, at regeringen har sine ønsker og skærer igennem, når man laver sådan en lovgivning her.
Det er klart.
Det ved hr. Eigil Andersen også alt om fra dengang, SF lige var med i regeringen et par år.
Det er ikke altid, at man lige kan få det, man gerne vil.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-11-18:
Jeg tror, at Enhedslistens ordfører måske skal læse lovforslaget en gang til, for der står ikke, at det er jobcenteret, der bestemmer, hvilken uddannelse man skal på.
Det er jobcenteret, der godkender, hvilken uddannelse man skal på, og det er med udgangspunkt i en rigtig god snak med den arbejdsløse om, hvor vedkommende skal hen.
Det kan dreje sig om en meget langsigtet plan, hvis man er langtidsarbejdsløs; det kan også være en kortsigtet plan med henblik på at komme i arbejde umiddelbart efter.
Det kan faktisk også være en plan, der starter allerede på første ledighedsdag, fordi man allerede der kan gå i gang med en uddannelse, der giver arbejde bagefter.
Det eneste, det kræver her, er sådan set, at jobcenteret sætter et stempel på og siger: Okay, du kan godt gå i uddannelse.
Og det er vel fair nok, at der er en myndighed, der godkender, at man starter på en uddannelse.
Christian Juhl (EL), 2014-11-18:
Jamen der står i forslaget, at fællessamtalerne skal foregå i jobcentrene.
Det er jo ikke en arbejdsdeling, det er jo en fælles opgave, man skal have løst.
Den kan jo lige så godt foregå det ene sted som det andet sted.
Ordføreren sagde også, at uddannelse er den bedste vej for arbejdsløse, og det er jeg i og for sig enig i, og derfor er jeg godt tilfreds med det tiltag for ufaglærte, der er blevet taget.
Men kan ordføreren forklare mig, hvordan det skulle være en forbedring, at man afskaffer 6 ugers selvvalgt uddannelse til ledige, når man så siger, at der kun skal være tale om velvalgte uddannelser, eller hvad pokker man nu kalder det, og at det er jobcenteret, der bestemmer?
Er det ikke den ledige, der bedst selv ved, hvor han eller hun vil hen i sin tilværelse, og dermed også bedst selv ved, hvad for en uddannelse, der kunne være den bedste?
Skal det dikteres fra jobcentrene nu?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-11-18:
Jeg var faktisk lige ved at blive glad et øjeblik, da hr. Joachim B. Olsen startede med sit spørgsmål eller sin kommentar her, for jeg tænkte: Endelig, endelig har Liberal Alliance fundet ud af, at uddannelse faktisk godt kan betale sig.
Men jeg kunne så forstå, at der ligesom kom en anden drejning på spørgsmålet, desværre.
Og det kan da godt være – og nu kommer vi over til det med regnearkene, som Enhedslistens ordfører før begyndte at snakke om– at der ikke findes et regneark, hvor man helt kan se evidens for det her.
Det er simple as that.
Undskyld!