Martin Henriksen (DF), 2009-12-04:
Jeg tror da, at der er nogle af dem, der har fået opholdstilladelse i Danmark, som vil føle sig bedre tilpas i det land og den kultur, de kom fra.
Det jo også derfor, som jeg har sagt flere gange, vi kan se, at de opholder sig i parallelsamfund.
De opholder sig i lukkede miljøer, hvor de omgås personer, som har den samme kulturbaggrund som dem selv, og det er vel et udtryk for, at de føler sig godt tilpas der.
Så vil jeg også sige, at når det er sådan, at man rent faktisk får nogle ydelser, når man vender tilbage til sit land, har man jo også mulighed for at benytte sig af de ydelser på forskellig vis; dem disponerer man så at sige selv over.
Jeg vil bare endnu en gang understrege, at det her er endnu et redskab i den udlændingepolitik, som er blevet ført siden 2001-02.
Den skal ses i den sammenhæng, at Dansk Folkeparti ønsker et samfund, der hænger sammen socialt og kulturelt, og det kan vi ikke få, hvis vi ikke adresserer de problemer, vi har med eksempelvis parallelsamfund.
Og jeg hører altså ikke, at venstrefløjen eller andre virkelig leverer nogle løsninger på området andet end at sige, at det, som vi leverer fra Dansk Folkepartis og regeringens side, ikke holder.
Men det er jo ikke konstruktivt.
Men der er jo mulighed for, at man kan få forskellige former for ydelser og forskellige former for hjælp, hvis man eksempelvis har en psykisk sygdom og har fået opholdstilladelse i Danmark.
Det er jo også sådan, at hvis man er flygtning og er personligt forfulgt, kan man få opholdstilladelse i Danmark, man kan også få humanitær opholdstilladelse osv.
Så det er jo sådan, at vi i det danske samfund hjælper en lang række mennesker.
Man må bare forholde sig til, at der var engang, hvor man gav en masse mennesker opholdstilladelse i Danmark, selv om de reelt ikke var berettiget til at få opholdstilladelse.
Det har skabt nogle problemer for det danske samfund, og dem forsøger vi så at løse på forskellig vis.
Det her er ét initiativ, men det er et af en lang række initiativer.
Så må jeg også bare sige, at de indvandrere og efterkommere i det danske samfund, som ønsker at blive en del af det danske samfund, og som ønsker at bidrage til det danske samfund, jo er velkomne.
Nu skal man ikke tage på sorgerne på forskud.
Jeg har jo ikke lagt skjul på, hvad Dansk Folkepartis målsætning med den her lovgivning er, så derfor er det lidt omsonst at blive ved med at spørge ind til, hvad Dansk Folkepartis målsætning med den her lovgivning er.
Jeg kan også godt skrive det ned på et stykke papir og så lade det cirkulere rundt i Folketingssalen.
Det, vi gør med lovforslaget, er, at vi øger kommunernes incitament til at lave opsøgende arbejde i forbindelse med, at folk, der ikke ønsker at være her, kan blive repatrieret.
Det, lovforslaget går ud på, er, at vi øger den enkeltes incitament til at blive repatrieret, og så er det fuldstændig korrekt, at størstedelen af midlerne, hvis man taler om hjemsendelsesordningen, bliver udbetalt den dag, hvor muligheden for at vende tilbage til ens hidtidige opholdsgrundlag i Danmark bortfalder.
Det er jo det, som lovgivningen går ud på.
Og ja, det er da, fordi vi ikke ønsker en ordning, som er indrettet sådan, at man så lige kan tage imod en pose penge, være en uge i Mellemøsten, eller hvor man nu skal hen, og så lige pludselig finde på, at man gerne vil tilbage alligevel.
Det ville jo være fuldstændig tåbeligt, hvis vi valgte at indrette det på den måde, og derfor har vi sådan set bygget oven på det, der er i dag.
Vi har på visse områder udvidet den målgruppe, der kan modtage de forskellige ydelser, og hensigten er, at vi giver dem, der ikke ønsker at blive en del af det danske samfund, et tilbud, nemlig at de kan vende tilbage til der, hvor de kom fra.