Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-11:
På mit kontor er der en forfærdelig masse papir.
Bemærkelsesværdigt meget af det papir består af breve og henvendelser fra folk, der på en eller anden måde føler sig skidt behandlet i aktiveringssystemet.
Det har faktisk været kendetegnende de sidste 13 år, at alt, hvad der bliver sagt om det ellers meget positive begreb en aktiv arbejdsmarkedspolitik, er blevet gjort til et spørgsmål om at stramme kontrolforanstaltninger mod de arbejdsløse og så i øvrigt at tvinge de samme arbejdsløse til at gøre, som systemet siger at de skal gøre.
Det, der samtidig er meget kendetegnende, er, at arbejdsløse i det her land er nogle forfærdelig regelrette mennesker.
De gør, hvad der bliver sagt.
De står til rådighed for alle de krav, der bliver stillet.
De sørger for at følge med, møde op til samtaler, selv om de skal sidde og vente og mange gange bruge deres tid til ingen verdens nytte.
De efterlever med andre ord samtlige regler, hver gang reglerne bliver lavet om.
Alligevel kan vi jo se, at nogle af de her meget regelrette mennesker på et tidspunkt kommer i klemme i systemet og om ikke andet så i sidste ende falder ud af dagpengesystemet, selv om de har efterlevet alle regler.
Det er det, der viser mig noget om, at vi har et system, hvor lovgivere og lovgivning har en helt egen verden.
Man lovgiver og lovgiver; man strammer reglerne; man sørger for at gøre livet så surt som muligt for mange af de mennesker, der af meget beklagelige årsager er blevet arbejdsløse.
Og når de mennesker efterlever reglerne, så straffer man dem alligevel.
Bare for at illustrere det vil jeg sige, at vi meget, meget tit er ude for, at myndighederne overtræder reglerne.
Ikke mindst rundtomkring i de danske kommuner finder der stort set en systematisk overtrædelse af reglerne sted, hvad enten det er reglerne for, hvad for en form for beskæftigelse man må have i de kommunale aktiveringsprojekter, eller det handler om at tilbageholde kontanthjælp fra folk, hvis man mener, at de har gjort noget forkert.
Senere hen får kommunen at vide: Nej, det er ikke rigtigt, I skulle ikke have tilbageholdt den.
Samtidig med at man straffer arbejdsløse for at efterleve reglerne, har vi det fuldstændig forunderlige system, at når systemet overtræder reglerne, bliver det ikke straffet.
Det er derfor, jeg siger, at det her system er bygget op som et system, der står over mennesker, i stedet for at mennesker står over systemet.
Det forslag, vi behandler i dag, indeholder en lang række elementer.
Det er selvfølgelig klart nok, at der nødvendigvis også må være noget indimellem, der er godt, hvis man har tilstrækkelig mange elementer med – og det er der også i det her forslag.
Der er nogle små fremskridt i forbindelse med brugen af jobrotation; der er nogle små fremskridt i forbindelse med en forbedret mulighed for voksenlærlingepladser; og der er nogle små fremskridt i forbindelse med at give a-kasserne en større rolle i formidlingen af job til ledige og til i det hele taget at få deres ledige medlemmer tilbage i arbejde.
Problemet er bare, at grundtanken fortsat er øget kontrol og øget brug af aktivering, af tvang over for de mennesker, det handler om.
Og for at det ikke skal være løgn, er der målrettet lagt op til, at man i større og større udstrækning skal have tilskudsjob i det her land.
Vi ved, at det allerede i dag er sådan, at tilskudsjob har fortrængt næsten 10.000 ordinære arbejdspladser.
Der er altså mennesker, der arbejder fuldstændig efter reglerne, der nogle gange arbejder fuld tid, og alligevel bliver de ikke betragtet som ordinær arbejdskraft.
Nogle af dem arbejder på deres satser, og andre arbejder med et tilskud.
På den måde er det med den her politik lykkedes at erstatte ordinære arbejdspladser med flere og flere aktiveringsarbejdspladser, hvor folk ikke betragtes som en ordinær del af arbejdsmarkedet.
Dermed bliver de stadig væk betragtet som arbejdsløse i nogle sammenhænge.
Det eneste sted, de ikke bliver betragtet som arbejdsløse, er jo faktisk i beskæftigelsesstatistikkerne, og mange af de ikkeordinært ansatte tæller med i dagens Danmark som beskæftigede.
Jeg har tidligere påpeget, at et af problemerne i selv de gode forslag, er, at man, når man pålægger arbejdsløshedskasserne, at de nu skal lave en større del af arbejdet, ikke sørger for at kompensere dem.
Det vil sige, at man reelt gør det dyrere for medlemmerne af arbejdsløshedskasserne på grund af det her system.
På den måde medvirker man også til at undergrave hele systemet med arbejdsløshedskasser, som ellers er det mest effektive element i beskæftigelsesindsatsen i dagens Danmark.
Så det her forslag indeholder først og fremmest endnu nogle bureaukratiske tiltag med mere kontrol over for de arbejdsløse, og så indeholder det nogle små sukkerknalder, som ikke er nok til, at vi kan støtte forslaget.