runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dennis Flydtkjær (DF), 2014-01-23:
Først tak for deltilsagnet.
Jeg vil lige kort nævne, at det er er rigtigt nok, at man selvfølgelig kan vise en stamtavle, men der er altså omkring 400.000 blandingshunde i Danmark, som der naturligt ikke er stamtavle på.
Og der skaber det jo en vis utryghed, kunne jeg forestille mig, blandt de hundeejere, for de har altså ikke en jordisk chance for at bevise noget.
Nu har jeg fået et deltilsagn fra ministeren, og så vil jeg gerne spørge, som jeg også har spurgt nogle af de andre om, nemlig om det skal have opsættende virkning, hvis en hundeejer klager videre til domstolene, om det så ikke er rimeligt, at det får opsættende virkning, altså at man så ikke afliver hunden fra starten af.
For i det tilfælde at hundeejeren vinder, er det ret uheldigt.
Og der har faktisk været sager, hvor det er sket.
Vil ministeren være med til at kigge på den del også?
Så er der lige en sidste ting i forhold til interneringstiden, altså den tid, som en hund kan være anbragt på en pension, om man ikke skal prøve at sætte en maks. grænse for det, for hvis en hund ikke er adfærdsvanskelig, når den kommer ind, så vil jeg næsten skyde på, at der i hvert fald er en god chance for, at den bliver det, hvis den står der måske op til 1 år.
Og det er ikke rimeligt, synes jeg.
Skal vi ikke prøve at se, om vi ikke kan få sat en maks. tid, hvor man skal have fundet en afklaring på de her sager?
Som jeg stillede spørgsmål til nogle af de andre ordførere om, blev der i det lovforberedende arbejde – det var godt nok under den tidligere fødevareminister – oversendt noget materiale fra Rigspolitiet, som skrev, at det er umuligt at vurdere en hund ud fra dens race.
Man skriver også, at man ikke er bekendt med sager, hvor det har været muligt for hundeejerne at løfte den her omvendte bevisbyrde.
Så vil jeg bare gerne høre fødevareministeren forklare, hvad grunden er til, at man holder fast i den her omvendte bevisbyrde, når Rigspolitiet klart siger, at det ikke er muligt.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-01-23:
Ministeren siger, at forbudslisten ikke skal fjernes, fordi det har vist sig, at mange af de hunde, som skambider, kommer fra de racer, som er forbudt.
Men der er jo generel enighed om, at der findes mennesker, som ikke er så egnede til at have hunde, og hvad nu, hvis det var sådan, at de mennesker, som generelt ikke er egnede til at have hunde og opdrage dem, men som gerne vil have en barsk hund, en hård hund, har forkærlighed for bestemte racer.
Så er det jo ikke racens skyld, at den bliver opfattet som bidsk, men så er det jo, fordi den er populær hos bestemte mennesker, som gerne vil have en bidsk hund.
Det tager ministerens tal jo slet ikke højde for, gør de?
Mike Legarth (KF), 2014-01-23:
Jeg synes, det ville være helt rimeligt, at man så gav politiet nogle beføjelser til at kunne indfange en sådan hund og bringe den til et internat eller lignende.
Vi har jo det tilsvarende synspunkt, at hvis folk bliver ved med at køre chikanekørsel eller begår nogle bestemte overtrædelser i forbindelse med straffelov og færdselslov, kan man inddrage køretøjet.
Så jeg synes da absolut, man skal se på, om der er en egentlig konkret sanktion, når nogle bare overser den lovgivning, der er.
Erling Bonnesen (V), 2014-01-23:
Tak for det.
Jeg har så et lille tillægsspørgsmål: Hvis man har været igennem de forskellige øvelser og også har prøvet at stramme op med pålæg og bøder osv., men det bare bliver ved, er ordføreren så også enig i, at der skal indbygges en eller anden form for stopklods, så man kan få det bragt til ophør?
Hvordan vi så skal få det gjort, må vi prøve at finde ud af, men er ordføreren også enig i, at det efter en eller anden proces skal kunne bringes til ophør, hvis det bliver ved?
Ole Birk Olesen (LA), 2014-01-23:
Det er ikke sandt, hvad ministeren siger.
Det hundeudvalg, som den forrige regering nedsatte, havde en række medlemmer.
Alle eksperterne advarede imod et forbud.
Justitsministeriets medlemmer af udvalget ville gerne have et forbud, men det endte med, at der ikke blev anbefalet et forbud.
Så skulle man sige nogle navne, hvis der nu skulle laves et forbud mod nogle bestemte typer hunde.
Men der var ikke en eneste ekspert i det udvalg, som anbefalede et forbud.
Men spørgsmålet var: Bliver ministeren narret af sine tal?
Kan ministeren overhovedet forholde sig til den problemstilling, at det kan være, at disse racer ikke er særskilt farlige i sig selv, men at disse racer bare er populære hos mennesker, som gerne vil have en farlig hund, og som gør deres hund farlig?
Og hvis de ikke kan få en amstaff at gøre farlig, så køber de bare en rottweiler og gør den farlig i stedet.
Morten Marinus (DF), 2014-01-23:
Som jeg læser det, er der sidste år taget initiativ til, at man rådgiver og anbefaler virksomheder, at de foretager en ordentlig identitetskontrol og skærper sikkerhedsforanstaltningerne.
Men da det kun er rådgivning og anbefalinger og ikke deciderede krav, risikerer man vel stadig væk, at der vil opstå de her problemer.
Kunne man ikke stille nogle krav op for de her virksomheder?
Mike Legarth (KF), 2014-01-23:
Ja, det vil vi gerne være med til at se på.
Hos os, De Konservative, som jo har eksisteret i 100 år, har en af de gennemgående mærkesager været det personlige ansvar, og at enhver sørger for sig og tager et passende ansvar – også over for eksempelvis egne hunde.
Det er jo klart det, det handler om her, og så er spørgsmålet: Hvor langt skal vi gå med de sanktioner, hvor en forsømmer det ansvar og lader sin hund løbe?
Det, det handler om, er, hvor kraftige sanktioner man så kan bringe i anvendelse.
Jeg synes jo nok, at man skal være meget varsom med at gå til det yderliggående synspunkt, at man skal kunne skyde og aflive et sådant dyr.
Men jeg synes, det er meget passende, at der er en sanktionsmulighed, og at man kan anmelde det til politiet og der bliver gjort noget på stedet, så man får løst den tilstand, den problemstilling, en omstrejfende hund medfører.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-01-23:
Identitetstyveri er et stigende problem, og folk, der har været udsat for identitetstyveri, kan delvis imødegå problemet ved at få skiftet cpr-nummer.
Det synes vi er en god idé at give dem muligheden for, og det er det, som regeringen lægger op til med det her forslag.
Det løser ikke alle problemer med identitetstyveri, men det giver et bidrag til at løse problemerne, og det bidrag vil vi gerne være med til at give.
Så er det også et element i lovforslaget, at alle mennesker skal kunne modtage en henvendelse fra et forskerhold, der via cpr-registeret leder efter folk, som de kan stille spørgsmål til.
Det synes vi også er en god idé.
Jeg mener ikke, at det er nogen menneskeret at være i fred for, at der kommer et brev ind ad døren fra en forsker eller et opkald på telefonen fra en forsker.
Det er en menneskeret at kunne sige, at man sådan set ikke gider åbne brevet eller tage telefonen eller deltage i det, men retten til ikke at blive kontaktet synes jeg sådan set ikke at man har.
I det her tilfælde må man sige, at formålet med at lave henvendelsen er at gavne os alle, og derfor er det til skade for forskernes muligheder for at operere i Danmark, at nu 800.000 har meldt fra til det her.
Jeg tror ikke, at nogen vil begræde, at den beskyttelse mod at blive kontaktet af forskere bliver ophævet.
Så vi støtter begge dele af lovforslaget.
Marlene Borst Hansen (RV), 2014-01-23:
Jeg skal starte med at sige, at jeg i den her ordførertale også taler på vegne af SF.
Identitetstyveri, altså det, at nogle tilegner sig dine oplysninger, og at nogle misbruger de her oplysninger, f.eks. til at optage lån, købe ting eller chikanere på forskellig måde, er på alle måder utrolig krænkende.
Det er lidt, ligesom hvis man har haft indbrud i sit hus – det værste er som regel ikke de ting, der er blevet stjålet, for dem kan man som oftest få erstattet af forsikringsselskabet, men det er det, at der er nogen, der har været tæt på dine personlige ting.
Ved identitetsmisbrug er der nogen, der har været alt, alt for tæt på dine helt personlige oplysninger – f.eks. cpr-nummer, adgangskoder, sundhedsoplysninger eller andre personfølsomme data.
Men ud over at det er krænkende, vil det også i mange tilfælde betyde, at der begås kriminelle handlinger som f.eks. berigelseskriminalitet, hacking, databedrageri, trusler eller chikane i dit navn.
Hensigten med regeringens lovforslag er, at det nu skal gøres muligt at få tildelt et nyt cpr-nummer til den person, som har været udsat for identitetsmisbrug, i de tilfælde, hvor tildeling vil kunne medvirke til at forhindre yderligere misbrug.
Det er rigtig godt, og det støtter vi naturligvis i Radikale Venstre.
Endvidere indeholder lovforslaget også forslag om at ophæve den markering om forskerbeskyttelse, som efter borgerens ønske kan indsættes i CPR.
Antallet af personer med forskerbeskyttelse i CPR var i 1999 24 personer.
I dag har vi nået et samlet antal på 795.873 personer, og det har derfor været nødvendigt at revurdere beskyttelsen.
Regeringen ønsker som sagt at ophæve muligheden for markeringen af forskerbeskyttelse, men til gengæld har man som borger stadig væk mulighed for at sige nej til at deltage i en konkret forskerundersøgelse, hvis man bliver kontaktet herom.
Der er på den måde efter Radikale Venstres synspunkt foretaget en fornuftig afvejning af på den ene side hensynet til borgeren og på den anden side hensynet til, at det fortsat skal være muligt at gennemføre repræsentativ forskning.
Morten Marinus (DF), 2014-01-23:
Identitetstyveri er noget, der i høj grad gør offeret for tyveriet usikker og utryg i hverdagen, særlig i disse tider, hvor vi forventer og forlanger, at mere og mere kontakt, såvel erhvervsmæssigt som privat, foregår via internettet.
Det bliver også sværere at gardere sig imod misbruget.
I dag bruger vi jo dagligt som e-borgere både e-Boks, netbank, osv. mange steder, og det kan ikke undre, at organiseret kriminelle fra tid til anden kan få fingre i de her oplysninger og misbruge dem.
Endvidere har det også vist sig, at det er rigtig vanskeligt for politiet at få fat på bagmændene til den her form for kriminalitet.
Ofte er de elektroniske spor udvisket, eller også står man i den situation, at de fører tilbage til servere i lande, hvor vi ikke kan få oplysningerne.
Dette lovforslag, som vi behandler her i dag, er egentlig mest ment som et værn og en beskyttelse til dem, hvor uheldet har været ude, og som føler, at de er blevet krænket ved at have fået deres identitet, som derefter er blevet misbrugt på den ene eller anden led, stjålet.
Disse mennesker oplever naturligvis et knæk i tilliden til det system, de anvender med disse oplysninger.
Derfor er det vigtigt, at disse mennesker får mulighed for at få et nyt cpr-nummer og, vil jeg sige, starte på en frisk, og det kan det her tiltag godt være med til, altså at genoprette menneskers tillid til systemet.
Men i forbindelse med forslaget, som vi finder positivt – og det kan vi også se at høringssvarene gør – så indeholder forslaget jo også nogle kriterier for, hvad der skal til, for at få et nyt cpr-nummer.
Der mener Dansk Folkeparti måske ikke helt, at man har ramt målet.
Det kan godt være, at det er for svært i nogle situationer at få et nyt cpr-nummer.
Det skal ikke være let, det er klart, men man skal altså heller ikke stå i vejen for at give folk, som er blevet krænket og har fået deres identitet misbrugt, et nyt cpr-nummer.
Vi vil derfor også gerne have undersøgt i den videre behandling, om man kan give de tilstrækkelig stærke garantier, når man søger Indenrigsministeriet om at få et nyt cpr-nummer.
Det kan godt ske, at det er det, vi skal gå lidt mere i dybden med i udvalgsarbejdet, altså hvilke kriterier man måske kan pille ved.
Dansk Folkeparti selvfølgelig er glad for, at der sker noget på området, når nu man arbejder for at få fremtidssikret det her cpr-nummer, og derfor er vi også overvejende positive.
Men som sagt vil vi gerne have, at man i udvalgsarbejdet kigger lidt på de her problemer, der kunne være.
Det er vigtigt, at vi giver borgeren den fornødne sikkerhed, således at det også er muligt og måske også tilstrækkelig let at få det her nye cpr-nummer, hvis altså man har været udsat for et tyveri af den her karakter.
Det er noget, som folk ikke kan leve med.
Det er noget, som vi herinde i Folketinget skal være med til at bakke op om.
Så Dansk Folkeparti er overordnet positiv indstillet, men som sagt er der nogle ting, vi gerne vil se på i udvalgsarbejdet.
Anne Sina (S), 2014-01-23:
Lovforslaget, som vi behandler her i dag, har jo to dele: Den første del handler om, at vi nu gør det muligt i særlige tilfælde at tildele nyt personnummer til en person, der oplever eller har oplevet misbrug af vedkommendes identitet.
Vi har jo i de seneste dage kunnet læse i nyhederne, at mens den generelle kriminalitet i samfundet er faldende, er omfanget af cyberkriminalitet og identitetstyveri altså desværre stigende.
Det er jo ikke nogen overraskende udvikling.
Bekæmpelsen af identitetsmisbrug bliver derfor mere og mere aktuel og ligger os Socialdemokrater meget på sinde.
Det kan forårsage økonomisk skade og – måske lige så vigtigt – efterlade offeret med ubehag og frygt for også fremover at blive udsat for et lignende misbrug.
Derfor lægger det her lovforslag op til, at man kan få tildelt et nyt personnummer i særlige tilfælde, hvor det skønnes, at en ændring af personnummeret kan bidrage til at forhindre misbrug.
Det her forslag er derfor et skridt i den rigtige retning, og jeg tror, det vil gøre en stor forskel for nogle af ofrene for identitetstyveri.
Men det er samtidig vigtigt at huske, at et nyt cpr-nummer kun vil være løsningen i nogle tilfælde; andre gange hjælper det altså ikke.
Derfor er vi selvfølgelig glade for, at regeringen ud over dette lovforslag også har igangsat en lang række andre initiativer på det her område for at sikre, at vi kommer problemet til livs.
Muligheden for at få tildelt et nyt personnummer skal derfor ses som en del af en samlet indsats på området, der skal være med til at sikre den enkelte borger bedre i en mere og mere digital hverdag.
Den anden del af lovforslaget handler om at ophæve borgernes mulighed for at registrere på deres cpr-nummer, at de ikke ønsker at blive kontaktet til statistiske og videnskabelige undersøgelser, den såkaldte forskerbeskyttelse.
Vi ved, at næsten 800.000 danskere i dag har denne forskerbeskyttelse, og det er klart, at det giver lidt stof til eftertanke, når man så pludselig giver mulighed for, at forskere kan kontakte dem, selv om de har ønsket det modsatte.
Men her mener vi, at hensynet til, at vi i Danmark får god, repræsentativ og brugbar forskning, må vægte højest.
Vi har alle gavn af, at der kommer nye forskningsresultater inden for kræftforskning eller inden for uddannelsesområdet
, så når forskellige forskningsinstitutioner gør opmærksom på, at det her er et stort problem, og at de har svært ved at gennemføre repræsentative forskningsundersøgelse, lytter vi selvfølgelig til den bekymring.
Samtidig er det vigtigt at huske på, at borgerne ikke bliver kimet ned nu, på grund af at forskerbeskyttelsen ikke er der længere.
Danmarks Statistik vurderer, at man vil blive kontaktet cirka en gang hvert 10. år, og man kan selvfølgelig stadig sige nej, når man bliver kontaktet.
Det synes vi lyder ganske rimeligt og fair.
Med de bemærkninger kan jeg sige, at vi støtter forslaget.
Dan Jørgensen (S), 2014-01-23:
Jeg vil meget gerne lytte til rigtig gode ideer, altså så længe vi bare er enige om, at det punkt hvor hunden er så irriterende, at man skyder den, ikke er i orden, og det kommer ikke til at være i orden, men hvad man ellers kan finde på af sanktionsmuligheder inden for rimelighedens grænser og inden for proportionalitetsprincippernes rimelighed, vil jeg meget gerne være med til at se på.
Erling Bonnesen (V), 2014-01-23:
Tak, og så lige det lille tillægsspørgsmål.
Det ligger jo meget i hele debatten, og det var også det, der var med til bringe hele evalueringen ekstra i fokus, at nu skulle det sådan være forbudt bare at skyde hunden, men at man så netop alligevel ved omstrejfende hunde kan se igen og igen, at man har været igennem redskaberne.
Det må vi på en eller anden facon få bragt til ophør.
Hvordan vi så skal få det løst, må vi prøve at diskutere.
Det vil jeg ligesom gerne have undersøgt i udvalgsbehandlingen, altså, hvis det bare bliver ved og bliver ved, og så når man et punkt og siger: Nu må det være nok, nu må vi have det bragt til ophør på en eller anden facon.
Dan Jørgensen (S), 2014-01-23:
Det er klart, at jeg har fulgt debatten nøje og jo ikke kunne undgå at lægge mærke til, at hr. Erling Bonnesen har nævnt det her mange gange, og jeg forstår, at det ligger hr. Erling Bonnesen og også de andre ordførere på sinde, så alene af den årsag skal vi naturligvis se på det i udvalget.
Det, der bare selvfølgelig er vigtigt for mig at understrege, er, at vi ikke kommer dertil, hvor vi synes, at det i orden, at en privatperson skyder en hund i haven, hvis det, som hr. Erling Bonnesen nævnte i tidligere spørgsmål, er en godmodig hund, som man vil forsøge at fange.
Lige meget hvor mange gange det så sker, må man selvfølgelig ikke skyde den.
Men derfor skal der selvfølgelig være sanktioner alligevel, som gør, at man kan få stoppet sådan en problematik.
Det er selvindlysende.
Erling Bonnesen (V), 2014-01-23:
Tak for det.
Det er jo nogenlunde klart, hvis det er en omstrejfende hund, der angriber husdyr, men så er der problematikkerne om omstrejfende hunde, som ikke sådan angriber husdyr, men bliver ved at løbe hjemmefra.
Der er måske ligesom nogle redskaber, hvor man kan gribe ind og ringe til politiet og organisationer, men det bliver bare ved.
Der kunne det være rart at få præciseret og boret ud og fastlagt lidt mere, hvordan man så får håndteret de situationer.
Så vil ministeren give et tilsagn om, at det skal vi prøve at spille sammen om i forbindelse med udvalgsbehandlingen, så vi kan få klarlagt det her og så få et beslutningsgrundlag bragt til veje på det?
Christian Friis Bach (RV), 2014-01-23:
Det glæder mig jo, at hr. Per Clausen anerkender, at når denne regering begår fejl, gør den det langt klogere end den foregående regering.
Men jeg synes alligevel, at ordføreren kommer til at modsige sig selv lidt ved på den ene side at sige, at bestemte hunderacer er kendt for at have visse særheder, og på den anden side slet ikke vil anerkende, at man kan differentiere hunde og se særligt på visse hunde.
Nu ved jeg ikke, om ordføreren selv har haft hund.
Er der derfor ikke evidens for, at visse hunderacer trods alt kan udgøre en større risiko end andre?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-01-23:
Altså, jeg troede sådan set, at det var indbygget i reglerne, at man, hvis en hundeejer ikke lige efterlever et påbud, i hvert fald på et eller andet tidspunkt har nogle retsskridt, man kan tage i brug, men hvis jeg ikke har helt ret i den opfattelse, så må vi prøve at få afklaret det under udvalgsbehandlingen.
For det er klart, at hvis en hundeejer gentagne gange ikke efterlever et påbud, som vedkommende får, f.eks. af politiet, så må det jo have nogle konsekvenser.
Erling Bonnesen (V), 2014-01-23:
Tak for det.
Jamen det lyder godt.
Og så det lille tillægsspørgsmål: Hvis man så har den situation med den såkaldt godmodige hund, der bliver ved og bliver ved, er ordføreren så også enig i, at hvis alle de redskaber, der ligger nu, er afprøvet, og man så når et punkt, hvor man siger, at nu må det altså stoppe, så skal vi ligesom have fundet ud af, hvordan vi får den stopklods indbygget i reglerne?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-01-23:
Jamen jeg vil da også godt, ligesom de andre ordførere fra regeringspartierne, tilkendegive, at selvfølgelig er vi villige til at se på de her problemstillinger under udvalgsbehandlingen.
Lad os endelig få afklaret alle de mange spørgsmål, jeg kan høre der er rundtomkring.
Erling Bonnesen (V), 2014-01-23:
Tak for det.
Jeg vil også gerne lige her rejse problematikken omkring omstrejfende hunde.
Det er jo ret klart, som det er lagt op, hvis de omstrejfende hunde angriber husdyr, men så er der jo det andre situationer, hvor det er godmodige hunde, der ligger og fræser rundt, og hvor ejerne ikke lige helt rigtigt har styr på dem.
Det er selvfølgelig forbudt, ja, og man kan ringe til politiet og andet, men hvis hunden nu bliver ved, så bliver det jo et irritationsmoment på et tidspunkt.
Så vil SF's ordfører være med til under udvalgsbehandlingen, at vi prøver at se på det her, sådan at det bliver mere præcist og helt klart, at hundeejerne ved, at det er deres ansvar at holde styr på deres hunde?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-01-23:
Efter grundlovens § 63 kan man jo altid indbringe et forhold for domstolene, men jeg er godt klar over, at der måske er mange, der ikke vil gøre det i lige præcis de her sager.
Men lad os tage nogle af alle de her gode spørgsmål, som Dansk Folkeparti har, under udvalgsbehandlingen og se, om der er noget af det, vi kan komme videre med.
Dennis Flydtkjær (DF), 2014-01-23:
Tak for det positive tilsagn.
Jeg vil så også spørge om en anden del: I forhold til at vi i dag har et politi, der både er udøvende og dømmende magt, sammenholdt med at man faktisk har ret ringe klagemuligheder, skal klagemulighederne så også forbedres?
For det er jo lidt uheldigt, at hvis politiet træffer en afgørelse, får man at vide, at man kan klage, men det er så igen til politiet, og nok ikke så overraskende finder de som regel frem til den samme afgørelse, når det er dem selv, der afgør det to gange, kan man sige.
Så jeg synes også, vi er nødt til her at få kigget på klagemuligheden, for der er jo stort set ikke nogen klagemuligheder i dag.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-01-23:
Jeg kan godt se det problematiske i det, hr. Dennis Flydtkjær siger, så jeg synes, at vi under udvalgsbehandlingen skal prøve at komme det her et skridt nærmere.
Det lyder grotesk.
Dennis Flydtkjær (DF), 2014-01-23:
Jeg vil først takke for ordførertalen.
Jeg syntes faktisk, den var udmærket.
Jeg vil høre i forhold til det med retssikkerheden, om fru Karina Lorentzen Dehnhardt ikke er enig med mig i, at det ikke er holdbart, at det i forhold til aflivning af hunden ikke har opsættende virkning, hvis man som hundeejer påklager sin bødestraf til byretten.
Hvis det så viser sig, at ejeren faktisk får ret, ja, så er hunden måske aflivet et par måneder i forvejen.
Det er vel ikke helt så heldigt i en retsstat, er det?
Vil fru Karina Lorentzen Dehnhardt være med til, at vi får lavet et ændringsforslag, der gør, at det får opsættende virkning, indtil man trods alt har afgørelsen fra byretten?
Margrethe Vestager (RV), 2014-01-23:
Det er jo lige præcis de overvejelser, som man må gøre sig.
Nu er vi så startet ad dialogvejen for at se, hvor langt vi kan komme lige præcis ad den vej, for det er vigtigt, at virksomhederne tager stilling til, om de kan stå inde for en ordentlig drift, og at man ikke kan bruge dem til bedrageri på den ene eller den anden måde.
Afvejningen er selvfølgelig, hvad det er for nogle omkostninger, vi som kunder kommer til at bære for at få den ekstra sikring.
Det er jo typisk sådan, at hvis en vare skal betales, når man bestiller den, eller hvis man giver adgang til, at der kan trækkes betaling, når varen er afsendt, er der meget stor sikkerhed for, at den, der bestiller varen, også er den, der betaler for varen.
Hvad angår de andre, synes jeg, at hr. Morten Marinus i virkeligheden sagde det meget præcist, og her er det vigtigt for vores systemer, at man føler sig sikker og tryg ved at afgive sine oplysninger.
Derfor synes jeg også det er vigtigt, at vi har en funktion som NemID, som giver en større sikkerhed end bare en cpr-angivelse, når vi er i vores netbank, når vi er i e-Boks, eller når vi er i kontakt med myndighederne.
Erling Bonnesen (V), 2014-01-23:
Tak for det.
Jamen hr. Mike Legarth skal også have lov til og mulighed for at svare på spørgsmål om omstrejfende hunde og de problematikker, der ligger i det.
Hvis omstrejfende hunde angriber husdyr, ligger det ret klart, at man så kan gribe ind med det samme osv.
Men der er så de situationer – som jeg også har spurgt ind til hos andre ordførere – hvor der er omstrejfende hunde, og det er selvfølgelig forbudt, men det bliver ved og ved.
Så er ordføreren enig i, at vi skal have kigget nærmere på det her under udvalgsbehandlingen?