runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Lauritzen (V), 2013-03-14:
Det sidste først: Jeg tror nok, man må konstatere, at det her var det resultat, som man nåede frem til efter 14 års grundigt arbejde og nogle politiske forhandlinger og i øvrigt også en omfattende proces i Folketingets Retsudvalg.
Jeg har været glad for det samarbejde, vi har haft, som jo har haft til formål at sikre, at vi traf beslutningen om det her på et oplyst grundlag.
Så det er nok det, der foreløbig ligger, og jeg tror, det er vigtigt, at vi også sikrer ro omkring de arbejdsbetingelser, som Politiets Efterretningstjeneste har.
Men jeg kan da sige til fru Pernille Skipper, at vi ikke har nogen planer om at give øgede beføjelser til Politiets Efterretningstjeneste.
Det er jo en diskussion, som også verserer: Skal man give øgede beføjelser?
Det har man jo gjort med to terrorpakker.
Det er en diskussion om, hvorvidt man skal gå videre.
Det er der nogle der ønsker.
Der kan jeg bare sige til fru Pernille Skipper, at det ikke er et ønske, som Venstre har.
Med hensyn til hvad der er sket i forhandlingslokalet, kan jeg kun sige, at de synspunkter, vi har fremført i aviserne, fremførte vi også i forhandlingslokalet.
Men det var der så ikke flertal for.
Pernille Skipper (EL), 2013-03-14:
Det vil fru Pernille Skipper så gøre senere i dag.
To ting så: Kan hr. Karsten Lauritzen ikke se, at det må se en lille smule mystisk ud for os, der står uden for forhandlingslokalet, at vi ligesom har et flertal i Folketinget, som alle sammen siger, at de gerne ville have haft en yderligere kontrol, og at det, vi så har fået, er noget, som sådan set bare er en kodificering af det, der var gældende i forvejen – i store træk.
Kan hr. Karsten Lauritzen ikke se, at det er mystisk?
Og så den anden ting, i forlængelse heraf: Siden der jo åbenbart er et flertal – det tyder det i hvert fald på indtil videre – for, at vi skal have en yderligere kontrol, har Venstre så nogle tanker om, hvordan vi kan arbejde videre med at udvikle det her område, sådan at vi rent faktisk kan få en styrket kontrol?
Og har Venstre nogen tanker om at tage det her op igen, hvis eller når Venstre på et tidspunkt kommer til at sidde med regeringsmagten igen?
Karsten Lauritzen (V), 2013-03-14:
Ja, det er jo et rigtig godt spørgsmål, fru Pernille Skipper stiller.
De to punkter, som Venstre havde og gerne ville gå videre med – nemlig at få Folketinget ind over udpegningen af medlemmer af det nye tilsyn i endnu højere grad, end det er tilfældet i det kompromis, det er endt med, og at udvide tilsynsområdet for legalitetskontrollen – var nogle synspunkter, vi fremførte.
Men jeg kan jo kun sige, hvad Venstre sagde i forhandlingslokalet.
Så må man jo lægge to og to sammen, og når det ikke er blevet til noget, er det nok, fordi der ikke var flertal for de synspunkter i den kreds af partier, der sad og forhandlede.
Jeg kan sige for Venstres vedkommende, at det, vi har sagt i medierne, også er de synspunkter, vi har fremført i forhandlingslokalet.
Men måske har det ikke gjort sig gældende for alle andre.
Det kan fru Pernille Skipper jo spørge de pågældende ordførere om.
Preben Bang Henriksen (V), 2013-03-14:
Jeg vil bare lige høre: Synes ministeren, det er helt tilfredsstillende, at Folketinget vedtager den her lovgivning på et tidspunkt, hvor der ikke ligger mere omkring de kompetencekrav?
Jeg tænker på, at der jo er mange igangværende finansielle virksomheder, som jo i hvert fald teoretisk, men desværre også praktisk kunne ringe under det her lovforslags behandling, og når vi har vedtaget det, og spørge: Hvad så, opfylder vi de her krav?
Og så må folketingsmedlemmerne sige: Det ved vi søreme ikke, det er noget, Finanstilsynet afgør. Synes ministeren, det er helt rimeligt, at de her krav ikke er bedre belyst på nuværende tidspunkt?
Jeg ved godt, at ministeren – jeg hørte også godt svaret – henviser til de krav, der gælder for de bankansatte, men så synes jeg jo egentlig heller ikke, at de er skarpere, end at de godt kunne trænge til at blive trukket op, allerede inden vi vedtager lovgivningen.
Synes ministeren, det er rimeligt, at Folketinget ikke har mere specifikke regler for, hvad det er for kompetencekrav, man taler om?
Mette Reissmann (S), 2013-03-14:
Jeg kunne godt tænke mig at høre hr. Mads Rørvig om det vedrørende forsikring.
Det undrer mig meget, at man fra Venstres ordførers side mener, at vi nu herfra skal gå ud og blande os i de forsikringstilbud, der er til erhvervsdrivende uagtet de erhvervsdrivendes virksomheders størrelse.
Er det ikke en lidt utidig indblanding i den fri prisdannelse fra Venstres side?
Mads Rørvig (V), 2013-03-14:
Tak for det.
Vi skal førstebehandle lovforslag L 151 om rådgivning om finansielle produkter til forbrugerne, som ministeren har fremlagt her i Folketinget i dag.
Det regelsæt, som ministeren foreslår, ligner meget det regelsæt, som er for investeringsrådgivere.
Der bliver stillet en række krav til, hvad man skal kunne leve op til for at kunne kalde sig finansiel rådgiver.
Det er overordnet set
, kan man sige, sympatisk, men i Venstre har vi også en række betænkeligheder ved det her lovforslag, som vi vil tage op i udvalgsbehandlingen.
Vi er som bekendt ikke tilhængere af et stort administrativt bøvl for virksomhederne, og i det her lovforslag er der eksempler på, at der bliver stillet store krav, for det er jo ofte små virksomheder, vi har med at gøre, når der ydes rådgivning ud over det kendte bank- og investeringssystem.
Hvis vi eksempelvis kigger på kravet til forretningsgange på alle væsentlige aktivitetsområder, herunder en forretningsgang for håndteringen af interessekonflikter jævnfør § 3 , stk. 2, så er det en god idé at have en forretningsgang, men hvad er en forretningsgang?
Det lægger man op til tilsynet at definere, og når man har mange små og mellemstore virksomheder i den her branche, kan det være urimelig store krav at fastsætte, at der skal være forretningsgange, hvis nu tilsynet vurderer, at det skal ske i samme omfang, som det f.eks. sker i de store banker.
Det ville kvæle de små virksomheder i administrativt bøvl.
Det er i det hele taget svært at se, hvad det er for nogle specifikke krav, også når vi taler om kompetencekrav, fordi vi lægger det ud til tilsynet at afgøre, og det er også uden for ministerens beføjelser at afgøre, hvad tilsynet lægger i f.eks. et kompetencekrav.
Der er også et forsikringskrav til de små virksomheder.
Det betyder jo også, at der er dyre forsikringer inden for det her område, når der kun er én udbyder.
Det betyder jo også, at det er endnu et markant økonomisk krav til en ofte lille virksomhed, der yder finansiel rådgivning.
Men vi er enige i intentionerne om, at det kan være fornuftigt med et regelsæt, også for at øge forbrugerbeskyttelsen, men vi skal have mere klarhed over, hvor det er, man sætter barren, for hvis vi skal kunne stemme ja til det her lovforslag, skal vi have nogle kriterier i stedet for bare at sige, at det må tilsynet finde ud af, så det forventer vi at få i udvalgsbehandlingen.
Vi kan se, der er mange små og mellemstore virksomheder, og der er kun én udbyder af forsikring.
Så det er jo ikke, fordi jeg vil lave det om; jeg konstaterer bare, at det er dyre forsikringer.
Så en enkeltmandsvirksomhed, der skal ud at tegne en dyr forsikring, vil få en stor økonomisk belastning.
Så det var egentlig bare en konstatering af, at når vi laver sådan et lovforslag her, har det også nogle konsekvenser.
Det øger det administrative arbejde, og det bliver en øget økonomisk byrde for en lille virksomhed.
Så det var egentlig bare en konstatering af, at det bliver dyrere og det bliver mere besværligt.
Mette Reissmann (S), 2013-03-14:
Altså, nu kan det godt være, at hr. Mads Rørvig læser noget med usynligt blæk i lovforslaget og i øvrigt også i det materiale, der følger med.
Jeg kan ikke helt se, at der er dokumentation for, at ikke andre forsikringsselskaber har en så innovativ tilgang til det at føre forretning på det danske forsikringsmarked, at de faktisk godt kan tilbyde produkter af den her karakter.
Det synes jeg jo er lidt beklageligt, for jeg kan da ikke andet end se, at man med den ordlyd, som forslaget nu indeholder, faktisk fremstiller tilsynet som helt berettiget og skulle have tillid til, at det faktisk er i stand til at formulere lige præcis kravet til den her form for finansiel rådgivning, som vi behandler i dag.
Kunne hr. Mads Rørvig udbygge sin argumentation i forhold til, hvorfor han nu ikke har tillid til, at der fra Finanstilsynets side skulle være mulighed for at tilpasse det også de uvildige finansielle rådgivere?
Mads Rørvig (V), 2013-03-14:
Det er jo ikke så betryggende eller særlig klart, altså det at tage udgangspunkt i det.
Vil det være det samme?
Hvad vil i givet fald være anderledes?
Og hvad er det for nogle regler, der ligger i dag?
Det er fint nok, at vi kan tage udgangspunkt i dem, men hvad er det så, der kan blive anderledes?
At tage udgangspunkt i det er ikke det samme, som at det bliver de samme krav.
Tænker ministeren på sådan noget som uddannelsesniveau?
Er det en certificeringsordning?
Eller hvad er det, man lægger i de kompetencekrav?
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-03-14:
Den kommende bekendtgørelse om kompetencekrav til ansatte hos en finansiel rådgiver vil tage udgangspunkt i de allerede eksisterende krav, som i dag gælder for bankansatte på det finansielle område, hvis de yder investeringsrådgivning
Mads Rørvig (V), 2013-03-14:
Vil ministeren ikke være lidt mere specifik om de her kompetencekrav?
Hvad er det for nogle specifikke kompetencekrav, ministeren har til hensigt at sætte op?
Når vi kigger både i lovforslaget og i bemærkningerne, står der nemlig kun sådan tre linjer om det, så det vil jeg gerne have at ministeren er lidt specifik om.
Brian Mikkelsen (KF), 2013-03-14:
Det Konservative Folkeparti er generelt positiv over for forslaget her.
Det er vigtigt, at der bliver stillet de samme krav til rådgivere, hvad enten de tilhører finansielle virksomheder eller de tilhører ikkefinansielle virksomheder.
Det sikrer en god ramme, en god garanti for forbrugerne, og det sikrer også mulighed for, at man får en vished for, at man får den rigtige rådgivning.
Der er nogle punkter, man bliver nødt til sådan lige at få boret lidt ud, f.eks. hvor stor magt Finanstilsynet har til at stille krav, uden at der kommer en politisk tilkendegivelse om det.
Vi har et uafhængigt tilsyn, som skal operere i armslængde i forhold til ministeren, og det gælder også det tilsyn, der er i forhold til den finansielle sektor.
Men her er det jo krav til nogle rådgivere og til den institution, der er bag.
Jeg deler for øvrigt Venstres ordførers bemærkninger om, at vi nu også lige skal være opmærksomme på, hvad Finanstilsynet render rundt og laver.
Vi har et tilsyn, som fungerer rigtig godt, meget kompetent, men også et tilsyn, som er mere og mere restriktivt og mere og mere indgribende i forhold til den finansielle sektor.
Og lige netop på det her punkt er det rimeligt og også retmæssigt forståeligt, hvis Folketinget får noget at sige om, hvilke krav der skal stilles.
Så med den enkelte bekymring, også i forhold til det administrative i forbindelse med små virksomheder, er vi positive over for det, og vi ender med at stemme for det her forslag.
Mette Bock (LA), 2013-03-14:
L 151 er et forslag, som stiller en række krav til ikkefinansielle virksomheder, som udbyder finansiel rådgivning – både i forhold til egnethed, hæderlighed og uafhængighed.
Og der må man jo sige som indgang, at det er meget svært at være imod finansiel rådgivning, som er egnet, hæderlig og uafhængig.
Men man kan selvfølgelig også spørge sig selv om, hvorvidt det samme ikke også kunne gøre sig gældende for rigtig mange andre fag, og om, hvorvidt det er statens rolle at kontrollere, om en virksomhed lever op til de her krav.
Vi mener også, at der skal foreligge meget tungtvejende grunde, før man fra politisk hold bestemmer, hvem der må og hvem der ikke må udføre et erhverv.
Der er ting i det her, som vi synes er positive.
Altså, vi synes, det er fint at stille krav til uddannelsesniveau og andre ting.
Men der er forhold, som vi i udvalgsbehandlingen gerne vil have uddybet.
Vi havde erhvervsministeren i et samråd i går, hvor vi bl.a. diskuterede den rådgivning og den revision, som finder sted ude i landboforeningerne for øjeblikket.
Og der blev stillet nogle spørgsmål på samrådet, som vi gerne vil afvente svar på.
Vi tror heller ikke på, at man kan opretholde de her vandtætte skotter mellem rådgivning og revision osv., så derfor vil vi gerne lige afvente, at vi får svar på en række af de spørgsmål, der er stillet, før vi tager endelig stilling til lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 2013-03-14:
Enhedslisten er også positive over for lovforslaget, som vil styrke den uafhængige rådgivning på det finansielle område.
Jeg tror, alle ved, at det er et problem, at man i en finansiel virksomhed tror, at det er en rådgiver, man sidder over for, men hvor det i virkeligheden er en salgskonsulent, en salgsmedarbejder, der oven i købet kan være sikker på at få fremgang i virksomheden, hvis det lykkes at få rigtig mange lokket til det nye spændende produkt.
Vi har læst om den slags sager adskillige gange.
Vi støtter forslaget her, men vi synes i virkeligheden, at det burde strammes op på flere områder.
Vi støtter dem, der har været fremme at sige, at det at kalde sig rådgiver inden for det her område kun kan bruges af uafhængige rådgivere, fordi det at kalde en bankansat for rådgiver er stærkt misvisende.
Vi synes sådan set, det ville være en god løsning helt at fjerne ordet rådgiver i forbindelse med ansatte i finansielle institutioner.
Vi støtter også forslaget om, at man fjerner alle former for provision, og det skal være, hvad enten det er direkte eller indirekte provision.
Det skal være sådan, at vil man have en rådgivningsydelse, betaler man for den, og så bliver der ikke samtidig betalt ad andre kanaler til samme person, som dermed har en finansiel, økonomisk interesse i en bestemt anden virksomheds interesser.
Altså, er man rådgiver og får penge for at levere uafhængig rådgivning, skal man, om jeg så må sige, kun arbejde for kunden og ikke samtidig arbejde for en anden virksomhed.
Vi er også enige i, at undtagelsesbestemmelserne er betænkelige, fordi man så lige pludselig modtager rådgivning fra en, der ikke er anerkendt som uafhængig rådgiver.
Der er nogle forslag fra Forbrugerombudsmanden om at støtte hans muligheder for at få oplysninger og gå ind i sager, som vi også gerne vil se nærmere på i udvalgsarbejdet.
Og der er behov for at få en stærkere klageadgang for kunderne i forhold til uafhængig rådgivning eller rådgivning i det hele taget, hvis man stadig væk kan være ikkeuafhængig rådgiver.
Så vi har altså en hel del ting, som vi har taget fra høringssvarene, og som vi gerne vil stille som forslag, som spørgsmål til ministeren i udvalgsarbejdet.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2013-03-14:
Jeg synes, det er godt og vigtigt, at vi i dag kan behandle dette lovforslag, som skal stramme op i forhold til finansielle rådgivere.
Jeg er sikker på, at der findes rigtig mange gode og velordnede finansielle rådgivere derude, for hvem det slet ikke vil være et problem at opfylde nogen af de nye krav, der kommer til finansielle rådgivere.
Det tror jeg såmænd er i deres egen interesse, fordi det her handler om, at forbrugerne skal føle sig trygge og sikre, og det tror jeg at alle i branchen kan være interesserede i.
Vi skal ikke længere tilbage end til november, da vi havde en sag om et firma, som hed Nordfinans, som snørede folk til at tage lån på tvivlsomme vilkår.
De udnyttede simpelt hen, at folk stod i en svær situation, hvor de havde en betydelig gæld at bokse rundt med.
Fremover vil vi kunne stille forbrugerne bedre i forhold til den slags virksomheder.
Fremover vil der nemlig skulle være en tilladelse til at drive den her slags virksomhed.
Der vil være et etisk kodeks, som gælder for den her slags virksomheder, der vil være krav om, at rådgiverne skal have kompetence, og frem for alt vil der også være et krav om, at man tegner en forsikring, så man er beskyttet mod at give forkert eller dårlig rådgivning.
Det tror jeg er svært at være imod.
Det vil give forbrugerne nogle bedre kort på hånden, fordi de meget hurtigt vil kunne sortere de virksomheder fra, som ikke har orden i sagerne.
Jeg og SF kan kun støtte, at det her lovforslag bliver behandlet hurtigst muligt.
Jeg synes, det er rigtig tiltrængt, at vi får det.
Andreas Steenberg (RV), 2013-03-14:
Det lovforslag, vi skal diskutere nu, er et lovforslag om uafhængige finansielle rådgivere.
En uafhængig finansiel rådgiver er en person eller et selskab, som uafhængigt af banker eller realkreditinstitutioner rådgiver forbrugeren om f.eks. et boliglån eller en anden form for finansielt produkt.
I dag er det i princippet sådan, at enhver kan kalde sig uafhængig finansiel rådgiver, fordi der ikke er nogen regulering eller nogen lovramme for det område.
Derfor kan man som kunde, som forbruger,
ikke vide sig sikker på, om man får kompetent rådgivning, og man kan heller ikke vide sig sikker på, om den her rådgiver i virkeligheden er uafhængig af nogen finansiel virksomhed, for i princippet kan rådgiveren være på provision fra en finansiel virksomhed og derfor fremme den finansielle virksomheds produkt.
Det er baggrunden for, at vi foreslår den her lovgivning fra regeringens side.
Den skal regulere og sætte rammer for det her marked.
Det vil sige, at man som kunde kan vide sig sikker på, hvad det er, man køber, når man kommer til en uafhængig finansiel rådgiver.
Det bliver Finanstilsynet, der skal kontrollere loven og føre tilsyn med de her virksomheder, ligesom Finanstilsynet jo gør i dag med banker og rigtig mange andre institutioner og virksomheder.
Mads Rørvig (V), 2013-03-14:
Jamen det er jo faktisk ikke det, der lægges op til i lovforslaget, for der kommer ikke fuldstændig symmetri i, hvad der stilles af krav til en bankrådgiver, og hvad der stilles af krav til en, der rådgiver om finansielle produkter.
Der kommer ikke fuldstændig symmetri i det, så den rettesnor har man faktisk ikke i det lovforslag, der ligger her.
Men jeg håber, vi kan blive enige om det – jeg tror ikke, vi er så langt fra hinanden – og at vi i udvalgsbehandlingen kan tale om det og være lidt mere specifikke med hensyn til: Hvad mener vi med et kompetencekrav?
Er det en certificeringsordning?
Er det et uddannelsesniveau?
Det tror jeg godt vi kan blive lidt mere specifikke med hensyn til.
Benny Engelbrecht (S), 2013-03-14:
Altså, det er bare, så vi er helt sikre på det: Skal den rolle, som Finanstilsynet skal spille i forhold til bankerne, være den samme, som de spiller i forhold til de finansielle rådgivere?
Mads Rørvig (V), 2013-03-14:
Nej, men jeg tror, hr. Benny Engelbrecht lidt misforstår, hvad jeg siger – jeg håber ikke, han misforstår det med vilje.
Men min pointe er egentlig, at lad os fra Folketingets side stille nogle krav , og så skal vi selvfølgelig ikke føre tilsyn, for det har vi en tilsynsmyndighed til.
Men jeg mener måske godt, at man kan være lidt mere specifik med hensyn til, hvad det betyder, at nogen f.eks. har kompetence til at yde rådgivning.
Er det en certificeringsordning, man skal lave?
Er det et specielt uddannelsesniveau, man skal have for at yde den her slags rådgivning?
Det mener jeg godt vi herinde i Folketinget kan tage stilling til, uden at det betyder, at vi blander os unødigt.
Hvad angår tilsynet, har vi Finanstilsynet til det; de skal nok føre tilsyn med det.
Men lad os måske være en lille smule mere specifikke med hensyn til, hvad vi lægger i de ord, vi vedtager i den lov.
Benny Engelbrecht (S), 2013-03-14:
Nu er der jo en uafhængighed i Finanstilsynet; der er et armslængdeprincip, som kan være ganske sundt, når man har en tilsynsmyndighed.
Derfor bliver jeg lige nødt til at spørge, hvis det er sådan, at vi som politikere skal blande os meget detaljeret i, hvad de finansielle rådgivere gør: Er det så også Venstres holdning, at vi skal blande os meget detaljeret i, hvordan bankernes tilsyn føres, og hvilke kompetencer bankerne har?
Mads Rørvig (V), 2013-03-14:
Jeg ved ikke, om jeg har mistillid, men man kan jo også vende den om og sige, at jeg har mere tillid til fru Mette Reissmann som folkevalgt, end jeg har til Finanstilsynet, når vi laver love herinde i Folketinget.
Min pointe var egentlig bare, at når vi siger, at der skal være et kompetencekrav og der skal være forsikring, så er det op til os folkevalgte måske at være lidt mere specifikke med hensyn til, hvad det er, inden vi sender opgaven ud i en myndighed, hvor vi så ikke har nogen beføjelser overhovedet og ministeren heller ikke har nogen beføjelser.
Så det er jo egentlig bare værd at være lidt mere specifik i forhold til at definere, hvad der ligger i et kompetencekrav, inden vi udliciterer opgaven.
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-03-14:
Jamen der er allerede kompetencekrav til bankansatte, hvis de yder investeringsrådgivning, sådan som vi kender det i dag.
For så vidt angår finansielle rådgivere, er der i dag ikke noget krav til deres uddannelsesniveau, ligesom der ikke er nogen kontrol med, at de har de fornødne kompetencer til at yde økonomisk rådgivning.
Det skal ses i forhold til, at finansielle rådgivere i princippet skal besidde en bredere viden, end tilfældet er for bankansatte.
De skal således kunne rådgive forbrugeren ikke kun om ét instituts produkter, men om en flerhed af institutters forskellige produkter, herunder kunne sammenligne dem og redegøre for fordele og ulemper.
Derfor mener jeg, at der er behov for kompetencekrav til de finansielle rådgivere.
Og i forlængelse af det kan det også tænkes, at der bør strammes op på de øvrige kompetencekrav, der gælder inden for den finansielle sektor.
Jeg er umiddelbart åben over for, at vi ser nærmere på det og bliver mere konkrete.
Pernille Skipper (EL), 2013-03-14:
Det er jo altid noget, at hr. Ole Hækkerup ikke vil gøre sig til ekspert i, hvordan det er indrettet i andre lande.
Nu taler vi jo ikke nødvendigvis om offentlighedens adgang til indsigt i efterretningstjenesternes arbejde.
Jeg kan jo kun give hr. Ole Hækkerup ret i, at det går ikke, at vi alle sammen holder øje med, hvad de laver i hver eneste sag.
Men det tilsyn, der bliver lagt op til med den her lov, handler jo udelukkende om behandlingen af personoplysninger; det kan hr. Ole Hækkerup jo bekræfte mig i.
Så spørgsmål vedrørende al den øvrige aktivitet, alt det, PET foretager sig – om de overholder almindelig strafferet, folkeretten, om der bliver foretaget ulovlige overvågninger eller ej, om der bliver foretaget ulovlige aflytninger, om der bliver anvendt civile agenter osv., altså det, der er underlagt alle de regelsæt, der også eksisterer – er ikke noget, der bliver berørt af det tilsyn, der bliver oprettet med lovforslaget.
Det gælder kun behandlingen af personoplysninger.
Jeg er glad for, at hr. Ole Hækkerup så vil bekræfte det, men kunne det ikke være en idé, at man gjorde ligesom f.eks. i Norge, hvor det tilsyn, man har, som fungerer i hemmelighed, og som er sikkerhedsgodkendt, kontrollerer en større del af efterretningstjenestens arbejde?
Hvorfor er det kun lige den lille del, der handler om personoplysningerne, der skal kontrolleres?