Astrid Krag (SF), 2008-05-16:
Jeg er rigtig glad for at være med til at fremlægge det aktuelle beslutningsforslag, som handler om at indføre et uafhængigt klagenævn for familiesammenføring - det var det, ministeren kommenterede - for at øge gennemsigtigheden i familiesammenføringspraksis gennem offentliggørelse af langt flere sager og ved at skabe større klarhed over udlændingelovgivningens effekter ved at foretage en statistisk opdeling af familiesammenføringssager og endelig sikre, at der bliver udarbejdet en præcis vejledning om retten til familiesammenføring for danske statsborgere, der vender hjem efter at have udnyttet arbejdskraftens frie bevægelighed og bosat sig for at arbejde i et andet EU-land.
Først forslaget om det uafhængige klagenævn.
Nu har vi jo som bekendt et anderledes sammensat Folketing efter valget i november; der er nye hoveder, og vi prøver at se, om lykken er vendt.
Behovet er under alle omstændigheder stadig væk til stede.
Med et uafhængigt klagenævn kan vi forbedre retssikkerheden og sikre en gennemskuelig og sikker adgang til at klage over afgørelser i forbindelse med familiesammenføringer.
I dag er den eneste mulighed, hvis man får en afgørelse, man er uenig i, at klage til ministeriet, der ikke, som vi kender det fra flygtningeområdet, har karakter af en domstol eller en domstolslignende myndighed.
Jeg får selv meget ofte og det er jeg sikker på at mange af mine kollegaer her i Folketinget også gør - henvendelser fra folk, hvor det, der går igen, er, at man er bange for, at der er begået en sagsbehandlingsfejl i ministeriet.
Nu er jeg fuldstændig sikker på, at det er dygtige folk, vi har ansat i Udlændingeservice, men selv de dygtigste folk begår fejl, ligesom der i nogle af de bekymrede henvendelser, jeg modtager, ikke er tale om fejl overhovedet.
Med det her forslag tager vi højde for begge de ting ved at give folk klageadgang hos et uafhængigt klagenævn frem for hos en administrativ myndighed som ministeriet.
Det vil højne retssikkerheden betragteligt.
Anden del af forslaget handler om at offentliggøre alle de sager, der omgøres efter behandling i Udlændingeservice, når der klages til ministeriet over en konkret sags afgørelse.
Det vil øge gennemsigtigheden i den gældende praksis på familiesammenføringsområdet.
Ved at offentliggøre afgørelserne giver vi alle mulighed for at følge med i, hvordan praksis udvikler sig i takt med afgørelserne i de sager, hvor Udlændingeservice er blevet underkendt.
Det vil være til glæde såvel for os i Folketinget som for resten af omverdenen, og det vil være muligt for fagfolk såvel som lægfolk at holde øje med, om de ændringer i praksis, som Integrationsministeriet bringer på banen, bliver taget med i overvejelserne i afgørelserne af nye sager i Udlændingeservice.
På samme måde vil det også være relevant at offentliggøre en langt større andel af de sager, hvor ministeriet stadfæster afgørelsen fra Udlændingeservice.
Det tredje element i forslaget handler om at give bedre mulighed for at vurdere de danske familiesammenføringsreglers konsekvenser ved at foretage en statistisk opdeling af familiesammenføringssager i henholdsvis sager, hvor der er tale om par, der ikke tidligere har boet sammen, og sager, hvor der er tale om en genforening af par, der også tidligere har haft et fælles samliv.
På den måde vil vi få et fingerpeg om, hvem de danske regler rammer, og det vil give et bedre grundlag at diskutere reglernes nytte ud fra.
Det er fornuftigt både for os politikere, der gerne vil kende til konsekvenserne af den førte politik, og for alle de borgere, der skal leve med politikken til hverdag.
Sidste element i forslaget handler om, at Integrationsministeriet må tage på sig at få udarbejdet en præcis vejledning om retten til familiesammenføring for danske statsborgere, der vender hjem, efter at de har udnyttet arbejdskraftens frie bevægelighed og bosat sig for at arbejde i et andet EU-land og der har fået en ægtefælle.
Selv om Danmark har forbehold på retsområdet, så har EU-bestemmelserne om arbejdskraftens frie bevægelighed betydning for danske borgeres mulighed for at gifte sig med en tredjelandsborger, mens de bor og arbejder i et andet EU-land og efterfølgende kan have den nye ægtefælle med hjem, men den nærmere betydning af arbejdskraftens frie bevægelighed i forhold til de danske familiesammenføringsregler står mildest talt ikke helt klart.
Det skaber en uacceptabel uvished hos danskere, som p.t. bor og arbejder i et andet EU-land, eller danskere, der overvejer at gøre det, så Integrationsministeriet må i gang med at udforme en præcis vejledning for, hvornår danske statsborgere kan vende hjem med deres ægtefælle efter at have opholdt sig i et andet EU-land.
Alt i alt er der, som jeg tidligere har sagt,
ikke tale om forslag, der ændrer de nuværende regler så meget, som det er forslag, der sikrer en større retssikkerhed for borgerne, større klarhed om reglerne og mere tilgængelig statistik, der kan være med til at kvalificere de diskussioner, vi har her i salen.