runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-08:
Sådan plejer man jo ikke at gøre det op.
Det er jo ikke sådan, at man kan øremærke en krone i den offentlige sektor og sige, at den går præcis dertil, den går præcis til det formål.
Men det er sådan, at hvis man ser på SU'en i dag holdt op imod, hvad vi brugte i kroner og øre både forholdsmæssigt, men også absolut, tilbage i 1988, så ser man, at vi har et mere favorabelt SU-system i dag.
Jeg ved ikke, om fru Eva Flyvholm vil betragte det som en bekræftelse af sit spørgsmål eller en benægtelse.
Men det er en konstatering, at vi har et mere favorabelt SU-system i dag, end vi havde, da lånet blev indført tilbage i 1988.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-08:
Nu vil jeg lige minde ministeren om, at det jo er en ekstraindtægt, staten har fået ind på de her renter.
Det handler jo ikke om at sætte penge til på det.
Det andet er, at jeg gerne vil høre, om ministeren kan bekræfte, at de indtægter, som staten får nu og her, krone for krone går til SU-systemet.
Trine Torp (SF), 2016-04-08:
Jeg ved ikke, om det med tidsgrænsen er det vigtigste, for jeg synes jo, at fastspænding i sig selv er alvorligt.
Men jeg mener, det er her, proportionalitetsprincippet skal gælde, altså at det er en del af indberetningen at gøre rede for, om det her er nødvendigt, og dermed også hvorfor det var nødvendigt at gøre det i det tidsrum, der var tale om, sådan at magtanvendelse også skal slutte, når det er, at det ikke længere er nødvendigt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2016-04-08:
Forvirringen opstår, fordi jeg har flyttet plads og derfor før sad på min gamle plads.
Det er formelt set den her plads, der er min nye plads, når jeg skal stille spørgsmål.
Jeg vil bare sige, at ja, vi har jo ligget lidt forskelligt med hensyn til de der spørgsmål om, hvor langt man ligesom skal gå på de sikrede institutioner, og derfor giver det mig egentlig bare anledning til at bekræfte, at ja, redskabet metaldetektorer selvfølgelig er fuldstændig relevant.
Det er jo heller ikke sådan, at vi lever med den opfattelse, at det at skulle klappe nogle på lommerne er nok til at afsløre, om der er mobiltelefoner eller våben.
Der har det været min oplevelse, at vi har haft en fælles interesse i gerne at ville beskytte både de andre, der er på de sikrede institutioner, og medarbejderne.
Derfor er det selvfølgelig en anden type redskaber, vi skal tage i anvendelse.
Og når der nu er den elektroniske mulighed, synes vi i Socialdemokratiet, at det er en fuldstændig oplagt vej at gå.
Så er der jo også en eller anden form for huskekage til os politikere, nemlig at det der med misbrugsproblemerne altså stadig væk er et udestående.
Det skal vi ikke gøre noget ved med den her lovgivning, men det er bare for at sige, at vi godt ved, at vi ikke forhindrer stoffernes adgang til de sikrede institutioner ad den her vej.
Men jeg er helt enig: Selvfølgelig skal man bruge de muligheder, der er, for at undgå, at der kommer våben og mobiltelefoner ind på de sikrede institutioner.
Mette Abildgaard (KF), 2016-04-08:
Jeg hørte ikke noget spørgsmål men blot en kommentar.
Jeg er jo enig i, at vi skal sikre, at de her elektroniske muligheder er til stede, når vi politisk har truffet beslutningen om, at de sådan mere lavpraktiske redskaber ikke skal være til rådighed for personalet.
Så her har vi et politisk ansvar, som vi må sikre, at vi leverer på.
Sarah Glerup (EL), 2016-04-08:
Et helt konkret kritikpunkt, som organisationerne i hvert fald er kommet med i forhold til gråzoner, er det her med, at der ikke er nogen øvre tidsgrænse for, hvor længe man fysisk må fastholde et barn eller fastspænde børn og unge med handicap med stofseler.
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-08:
I forslaget til folketingsbeslutning pålægges regeringen at fremsætte lovforslag om ændring af lov om statens uddannelsesstøtte, også kaldet SU-loven, således at renten på SU-lån er diskontoen plus et tillæg på højst 1 pct., både under studietiden og i den efterfølgende afbetalingsperiode, dog med et fast renteloft på maksimalt 4 pct.
Forslagsstillerne begrunder forslaget med, at staten gennem de seneste år har haft en betragtelig indtægt på SU-lånet, da renten under studietiden fortsat ligger på 4 pct. som ved SU-lånets indførelse tilbage i 1988, på trods af at staten låner pengene af Nationalbanken til en lavere rente.
På den baggrund foreslår forslagsstillerne, at der skal ske ændringer i SU-loven.
Jeg vil indledningsvis konstatere, at den danske SU er favorabel, og det gælder også lånevilkårene.
Helt generelt er renten på SU-lån både under og efter uddannelse lavere end den rente, de studerende ville kunne opnå, hvis de lånte pengene på almindelige markedsvilkår.
Set over et helt låneforløb er vilkårene for studielån derfor relativt favorable.
Der er valgt en fast forrentning af studielån under studietiden for at give den studerende en stabilitet og et renteniveau, som ikke kan opnås på markedsvilkår.
Historisk set er det faktisk en lav forrentning, som giver den studerende forudsigelighed og sikkerhed under studiet.
Omlægningen af SU-ordningen tilbage i 1988 var bl.a. et opgør med fortidens statsgaranterede studielån i bankerne, der i perioder var på over 15 pct. i rente.
Det sikrer det nuværende renteniveau med en endnu lavere rente i afdragstiden, som trods alt er den længste periode for de fleste låntagere.
Den nuværende rentesats er også lav i forhold til alle andre forbrugslån, og der stilles ikke specifikke krav til låntageren, andet end at det er en studerende.
Hertil kommer, at en ændring af rentesatsen med de nuværende renteniveauer forventes at medføre en væsentlig merudgift for staten i form af tab af renteindtægter, der groft skønnet ville være i en størrelsesorden på et par hundrede millioner kroner.
De penge ville i givet fald skulle findes inden for SU-området.
Sluttelig er det værd at huske, at SU-lån er lån, som den studerende frivilligt kan vælge at optage under sin uddannelse.
Den studerende har også mulighed for at supplere SU-stipendiet med erhvervsarbejde.
Studerende i videregående uddannelser kan således tjene op til 12.000 kr. om måneden, uden at det modregnes i SU-stipendiet.
Regeringen kan derfor samlet set ikke støtte forslag til folketingsbeslutning nr. B 78.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-08:
Jeg er helt enig med ministeren i, at det var fornuftigt at indføre det her SU-lån for at sikre, at de studerende netop har adgang til et lån med et stabilt og forudsigeligt renteniveau, der gør, at man ikke bliver forgældet i al for lang tid.
Så den del er vi jo rørende enige om.
Vil ministeren så ikke bare bekræfte, at siden lånet blev indført i 1988, er diskontoen, altså Nationalbankens rente, faldet helt ekstremt meget, og at det dengang ikke var hensigten, at staten skulle tjene på lånet, men derimod netop at give et ordentligt og favorabelt lån til de studerende?
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-08:
Jo, det kan jeg bekræfte.
Og det tror jeg faktisk også fremgik af min besvarelse ganske klart og tydeligt.
Hensigten tilbage i 1988 var at sikre, at man ikke blev voldsomt forgældet undervejs i sit studieforløb, fordi man var henvist til at optage lån i bankerne til en rente, som var væsentlig højere end den, det blev valgt at fastsætte med indførelsen af SU-lånet tilbage i 1988.
Da fastsatte man niveauet i loven på 4 pct.
Så jo, jeg kan bekræfte, at renten på det frie marked var anderledes, end den er i dag.
Det ændrer imidlertid ikke ved det faktum, at vi, når vi ser på det samlede SU-system i dag, ser, at vi vel nok har verdens mest favorable studiestøtteordning.
Skal vi ændre det, som Enhedslisten ønsker her, vil det koste penge.
I den finanspolitiske situation, vi er i i dag, er der ikke mulighed for at tilføre SU-området yderligere ressourcer, sådan som Enhedslisten ikke overraskende for mig lægger op til, for Enhedslisten har jo ikke nogen som helst tradition for at tage noget som helst finanspolitisk ansvar.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-08:
Jeg synes, at det helt afgørende her er, at det ikke er rimeligt, at studerende er dem, der skal videregive en meget høj renteindtægt til staten.
Staten skal ikke tjene penge på at stille et fornuftigt SU-lån til rådighed.
Det, vores forslag handler om, er, at du som studerende skal kunne få et ordentligt SU-lån, og at det ikke er meningen, at staten skal tjene på det.
Det er det, det går ud på, og det tror jeg er en rigtig god og gavnlig model for at sikre, at flest mulige unge tager en uddannelse.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-04-08:
Grunden til, at jeg sagde, at vi som udgangspunkt er positive over for det her specifikke beslutningsforslag, er, at vi også gerne i processen vil have afklaret, inden vi stemmer, om vi kunne få andre EU-lande til også at lægge et simultant pres – det synes vi kunne være rigtig, rigtig godt.
Nu skal jeg ikke være alt for teknisk, men der er noget i rækkefølgen i den måde, som Enhedslisten har formuleret sit beslutningsforslag på, som vi mener egentlig kunne vendes om, men det vil jeg også gerne spørge ind til i udvalgsbehandlingen, altså om Enhedslisten vil være villig til at kigge på nogle af de formuleringer.
Vi er jo grundlæggende fuldstændig enige i hensigten og i den kritik, at man ikke bare kan henvise til EU-sporet, fordi det er, som ordføreren jo også selv har været inde på, underlagt en så massiv lobbyisme og langsommelighed, og fordi konsekvenserne, de sundhedsmæssige, reproduktive konsekvenser af mange af de her stoffer, er så alvorlige.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Så jeg forstår det således, som Dansk Folkepartis ordfører også har været inde på, at vi i udvalgsbehandlingen prøver på at nå en beretning, hvor vi sætter en deadline for, hvor længe vi orienterer os mod det EU-spor – og så kan vi eventuelt lave nationale særregler på det tidspunkt, hvis der ikke er sket noget på EU-sporet
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-04-08:
Ja, helt klart.
Det kunne være en meget god metode til det, og så igen også at kigge på, ja, netop rækkefølgen i, hvad det er, vi gør.
Men jeg er fuldstændig enig med spørgeren i, som også ordføreren for Alternativet har været inde på, at det her er så alvorligt, og at vi jo også tidligere har set gode eksempler på, at når vi går forrest, sker der også lige pludselig noget i EU-systemet.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-08:
Jeg vil gerne sige tak til Enhedslisten for at rejse debatten.
Jeg synes, den er relevant.
Det er et meget vigtigt emne, at vi sørger for, at der ikke florerer en hel masse stoffer, som er skadelige for mennesker og for miljøet.
Derfor vil vi også gerne arbejde videre med at få defineret, om der er nogle stoffer, som skal være forbudte i Danmark, som ikke er det i dag.
Vi vil også gerne sikre, at der sker fremskridt i forhold til det her EU-spor, altså at vi sørger for, at det ikke bare bliver ved snakken, men at der faktisk kommer til at ske nogle fremskridt.
Det har jeg simpelt hen ikke forstand på; jeg er hverken kemiker eller biolog eller på anden måde ekspert i de her stoffer, således at jeg synes det kunne være en politisk beslutning, som vi lige kunne træffe gennem et beslutningsforslag i Folketingssalen.
Det er nødt til at være eksperter, som vurderer, hvilke stoffer der skal være tilladte eller forbudte.
Selvfølgelig kan det i sidste ende være en politisk beslutning, man den er nødt til at basere sig på noget faglighed og på nogle folk, der har forstand på det.
Derfor kan vi ikke stemme for Enhedslistens mange forslag her i dag, hvor man går ind konkret og forbyder bestemte stoffer uden en meget grundig proces.
Men vi vil gerne være med til at tale om, om vi eventuelt kan fremskynde noget af det arbejde, der måtte være med at få vurderet flere af de her stoffer, og den diskussion vil vi se frem til i de kommende uger.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Nu er jeg heller ikke kemiker eller biolog, og det er jo også derfor, vi i Enhedslisten orienterer os mod, hvad forskerne siger.
Vi er førende i Danmark inden for forskning i lige præcis de her problemer.
Det er også derfor, vi i forslagets bemærkninger har henvist til, at internationale forskere lige præcis anbefaler et forbud.
Så jeg kan forsikre ordføreren om, at det forslag, vi behandler nu, har et solidt ophæng i faglighed.
Lige nu er der en række mangler i EU-regelsystemet omkring de her stoffer, fordi man ikke tager højde for cocktaileffekterne, altså den måde, som de mange forskellige stoffer, vi er udsat for, spiller sammen på.
Det, man så politisk skal beslutte, er, om man vil bruge et forsigtighedsprincip og sige: Indtil det er på plads i EU-systemet, tager vi et ansvar, fordi vi lige nu kan måle på kroppene i den danske befolkning, at der er et alt for højt niveau af farlige stoffer.
Og det gælder især for vores børn.
Det overstiger simpelt hen, hvad forskere og eksperter anbefaler.
Så jeg vil gerne spørge ordføreren: Når nu der er fagligt ophæng, som ordføreren er inde på, vil ordføreren så ikke genoverveje at medvirke til en beretning, som en række af de andre ordførere har været inde på, hvor vi siger, at hvis vi ikke lykkes med noget i EU-sporet, gør vi noget, fordi vi tager ansvar for sundheden i den danske befolkning?
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-08:
Vi har den holdning, at vi vil tale med ministeren og ministeriet og de eksperter, der er derovre, for at høre, om vi kan fremskynde processen.
Det er det, vi gerne vil være med til at fremme.
Hvis vi kan lave en beretning, der går i den retning, så vil jeg ikke udelukke det.
Jeg er ikke i tvivl om, at Enhedslisten har læst rigtig mange eksperters vurderinger af de her stoffer.
Jeg tror ikke, det er noget, der er grebet ud af den blå luft, eller som er uden nogen form for faglighed, men når vi har med stoffer gøre, er det jo altid muligt at finde nogle, der siger én ting, og nogle, der siger noget andet.
Der er sikkert mange forskellige studier, som ikke nødvendigvis drager helt de samme konklusioner.
Der har vi et behov for en samlet vurdering af alle de forskningsresultater, der ligger.
Vi har også behov for at vide, om de undersøgelser, der har været, har været grundige nok.
Den vurdering kan jeg ikke selv foretage.
Jeg kan ikke bare vælge et par enkelte artikler og så danne mig en holdning ud fra det.
Der er nødt til at være en mere grundig evaluering, som inddrager al tilgængelig forskning, og vi skal også, før vi træffer beslutninger, kigge på, om vi på nogle områder har en uvidenhed.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Der er massiv videnskabelig dokumentation, og der er adgang til alternativer, så det er ikke en nødvendighed, at ekstremt farlige stoffer, der forbindes med en række sygdomme, skal være i materialer, der kommer i kontakt med den mad, vi spiser.
Det er ikke nogen nødvendighed, det er ikke en naturlov, vi kan vælge at gøre noget andet.
Så der er alternativer, og der er massiv videnskabelig forskning, der underbygger, at det her er farligt.
Er det ikke nok for Det Konservative Folkeparti til at sige: Vi er nødt til at sikre, at der inden for en overskuelig tidshorisont bliver grebet ind over for den type kemikalier, der i den grad påvirker den danske befolknings sundhed?
Mange tak for ordførertalen.
Vi har tidligere jo i fællesskab – faktisk alle partier i rød blok – gået foran i forhold til bisfenol A ved en række forslag om parabener, ftalater.
Så vores samarbejde i løbet af de seneste mange år har jo skabt resultater, ikke kun i Danmark, men faktisk også på EU-niveau, som jeg tidligere har været inde på.
Derfor giver det rigtig god mening, at vi bliver ved med at fastholde det her pres – både for at sikre nationale særregler, men selvfølgelig også for at sikre et EU-spor.
Jeg skal bare lige være helt sikker på, at jeg forstår ordføreren: Agter SF at stemme for det her forslag omkring fluorstoffer?
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-08:
Det skal ikke være om 10 år eller om 5 år, vel?
Der skal gerne ske noget inden for en overskuelig tidshorisont.
Men mit problem er, at jeg jo kun har fru Maria Reumert Gjerdings ord for, at der foreligger en massiv forskning, som entydigt viser det her, og det er derfor, jeg er nødt til at have nogle mere neutrale personer, som på et fagligt grundlag vurderer den samlede forskning og giver mig en evaluering af det, før jeg kan tage stilling til det.
Jeg synes ikke, vi som politikere kan sidde og sige, at vi mener, at bestemte stoffer er skadelige, for vi har ikke forstand på det.
Christian Poll (ALT), 2016-04-08:
Men EU-sporet er jo ekstremt langsomt.
Det tager år at komme frem til de her fælles beslutninger, og det er jo der, hvor vi kan skubbe på processen og få den til at gå hurtigere, altså hvis vi går først i Danmark og viser, at vi faktisk kan have et velfungerende samfund, et velfungerende erhvervsliv, selv om der er særlige forbud mod nogle af de farlige stoffer.
Er det ikke en fornuftig mekanisme?
Erling Bonnesen (V), 2016-04-08:
Jamen et eller andet sted kan man jo også sige, at Danmark er med til at gå foran med det forslag, som ministeren også lige har refereret til, på ftalatområdet, hvor EU-myndigheder og danske myndigheder sammen kommer med et forslag, som nu skal behandles.
Det flugter jo egentlig meget fint med hinanden, så det understreger for mig sådan set bare vigtigheden af, at vi holder os til EU-sporet i forhold til det.
Carsten Bach (LA), 2016-04-08:
Det har jo givet os alle sammen en god anledning til at sætte os yderligere ind i området, og når vi snakker kemi, er det jo vanskeligt.
Derfor har der også været brug for – og tak til ministeren for lejligheden til det – en teknisk gennemgang i ministeriet, som i hvert fald nogle af ordførerne gjorde brug af forleden dag.
Liberal Alliance er fuldstændig på samme niveau som alle danskere og dermed også som alle Folketingets partier meget bekymrede for sundhedsskadelige kemiske stoffer i vores hverdag.
Netop derfor går Liberal Alliance helt generelt ind for, at dansk lovgivning på miljø- og kemiområdet skal afspejle EU-lovgivningen, dels fordi det jo simpelt hen giver den bedste forbrugerbeskyttelse, dels fordi Danmark med særlovgivningen ville skabe en konkurrenceforvridende situation for producenter i Danmark med det resultat, at en eventuel forurening fra produktionen ville flytte med arbejdspladser ud af landet.
Det ville ikke være rationelt og i øvrigt heller ikke ændre noget som helst for den danske forbruger.
Dog mener Liberal Alliance fuldstændig ligesom forslagsstilleren også, at processen frem mod relevante, generelle EU-regler bør intensiveres.
Jeg mener så i øvrigt, det er meget glædeligt, at regeringen som noget af det første efter sin tiltrædelse har indført en vejledende grænseværdi for papir og pap og på den måde har efterfulgt flere andre EU-lande.
Som jeg forstår det, er den indførte vejledende grænseværdi faktisk endog meget ambitiøs og meget lav, lavere end det generelle baggrundsniveau for papir produceret helt uden brug af flourerede stoffer.
Erhvervet har i øvrigt også gennem længere tid været opmærksom på den her konkrete problemstilling, og arbejdet med at finde ikkeskadelige alternativer er godt i vej.
Sluttelig mener jeg også, det er vigtigt at være opmærksom på, at Fødevarestyrelsen, som Dansk Folkepartis ordfører også nævnte tidligere, mig bekendt ikke hidtil har kunnet detektere sundhedsskadelige niveauer af flourerede stoffer i fødevarer, selv om de har været pakket ind i emballage med indhold af flourerede stoffer.
Liberal Alliance kan derfor ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Tak for ordførertalen.
Vi deler jo så bekymringen.
Men vil ordføreren ikke anerkende, når nu der bliver lagt meget vægt på det her EU-spor, at vi tidligere i Danmark faktisk har formået at presse mere ambitiøs lovgivning igennem ved at gå foran i Danmark?
Det har vi gjort vedrørende bisfenol A, det har vi gjort vedrørende parabener.
Og der er vel heller ingen tvivl om, at vores meget aktive ageren i forhold til ftalater, som i øvrigt var baseret på et beslutningsforslag, vi behandlede her tilbage i 2010, også har været med til, at der nu sker noget i EU.
Så medmindre man mener, at man bare skal blive ved med at vente og vente på, at EU kommer frem til nogle regler, kunne det så ikke være en løsning, at vi af hensyn til de danske forbrugere gik foran i Danmark, når nu vi kan se, at det virker?
Carsten Bach (LA), 2016-04-08:
Tak for spørgsmålet.
Jeg mener jo så rent faktisk også, at den nuværende regering gør noget.
Og som jeg også netop nævnte i min tale lige før, så er der jo indført den her vejledende grænseværdi, og det kan man jo sige også er at gå foran, selv om det er i EU-sporet.
Man vælger så endda også at følge efter andre EU-lande, og som jeg forstår på ministeren tidligere, arbejder man yderligere på at samle medlemslande om at få indført en generelt skrap regulering på det her område.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Den vejledende grænseværdi bliver jo ikke fulgt.
Man har undersøgt fødevarekontaktmaterialer og kan konstatere, at der er alt for høje koncentrationer i, og der er ikke nogen sanktionsmuligheder, fordi det bare er vejledende.
Så hvis vi mener det alvorligt, at de her stoffer er farlige, hvilket der forhåbentlig ikke er nogen af os der er uenige i, så bliver vi altså nødt til også at gøre noget andet.
Så bliver vi nødt til at sige, at de slet ikke skal være her i skadelige koncentrationer.
Carsten Bach (LA), 2016-04-08:
Jeg mener som sagt også, at der sker noget.
Og så vidt jeg kan forstå på ministeren, er der også en tæt dialog med erhvervet og andre fødevareproducenter på det her område for at finde frem til ikkesundhedsskadelige alternativer.
Christian Poll (ALT), 2016-04-08:
Jeg tror, at rigtig mange forbrugere tror, at der er fuldstændig styr på kemikalierne i hverdagen.
Det tror jeg ikke helt selv på.
Sagen er jo den, at vi måske har op imod 200.000 kemikalier derude.
Vi kender detaljeret en lille brøkdel af dem, og vi kender overfladisk lidt flere, men der er store problemer i forhold til at regulere de rigtig mange kemikalier, som vi har gang i.
Det foregår på EU-niveau i kemikalielovgivningen i EU, den såkaldte REACH, og i den ordning oplever vi en masse problemer, store forsinkelser, ting, der har skullet være på plads flere år tilbage, som bliver ved med at blive forsinket, mangler i dokumentation, der kommer fra de virksomheder, som skal dokumentere egenskaberne af kemikalierne, og så mener jeg, som jeg også tidligere har fremført her i debatten, at kemikalieindustrien har meget store kræfter i EU i forhold til den lobbyindsats, som forbrugerorganisationer kan præstere.
Så derfor er det rigtig vigtigt, at vi i Danmark og andre lande, der gerne vil gå foran, rent faktisk går foran, at vi tager nogle af de skridt, som vi ser senere kan blive til generel lovgivning for hele EU.
Jeg skal nævne, at f.eks. kombinationseffekter, altså at flere kemikalier kan forstærke hinandens skadelige effekter, når man indtager dem samtidig eller får dem samtidig ind i kroppen, jo også er en af de der store jokere, som der ikke er et generelt svar på.
En sidste vinkel, jeg vil nævne, er jo, at dansk erhvervsliv med regler fra dansk hånd – og det har vi set i mange andre situationer – får en særlig mulighed for at gå foran med en substitution og på den måde faktisk også får en fordel markedsmæssigt, økonomisk, når reglerne så bliver indført på EU-niveau nogle år senere.
Så jeg mener, at der er rigtig god grund til at være positiv over for Enhedslistens kemikaliepakke her, og Alternativet støtter op om, at vi både går forrest i Danmark, og at vi arbejder på at have et stærkt, vedvarende pres på EU's kemikaliepolitik.