Finn Sørensen (EL), 2015-04-28:
Tak for ordet, og tak for en god debat, hvor jeg synes, at der sker fremskridt på to leder.
For det første, at vi nu er tre partier, der synes, at det er en god idé at gøre det, som Enhedslisten foreslår – og Dansk Folkeparti har deres eget; det er jo en oplagt mulighed, som jeg vender tilbage til til sidst.
For det andet, at vi har fået meget klarhed, synes jeg, om argumenterne for og imod, og det er altid godt.
Det er jo bare endnu et skridt på den vej, der før eller siden vil ende med, at Folketinget bliver nødt til at sikre, at skatteydernes penge ikke kan misbruges til at understøtte social dumping, og det er jo kernen i den her sag.
Punktum, mere er der ikke i det, så hvorfor skal det være så svært?
Har vi et problem her?
Man er selvfølgelig nødt til at stille sig selv det spørgsmål.
Ja, det har vi.
Fagbevægelsen oplyser – det er byggeriets fagforening – at 40 pct. af de sager, de har om løndumping, vedrører offentlige kontrakter.
Mere dokumentation tror jeg ikke vi behøver at hive frem lige i en forholdsvis begrænset taletid.
Ellers kan man gå ind på 3F's hjemmeside eller på den side, der hedder underbetalt.dk.
Derfor burde det jo være en smal sag at blive enige om, at de krav, der gælder for staten og for en række statslige virksomheder, også skal gælde for alle andre offentlige myndigheder og virksomheder, men det er der så et flertal imod i den her sag.
Lad os prøve at se på de begrundelser, der bliver brugt.
Det første argument: Det er bedst at gøre det ad frivillighedens vej, får vi at vide.
Jeg erkender, at det er gået fremad med kommunernes anvendelse af arbejdsklausuler.
Det skyldes nok ikke mindst de debatter, som en række fagforeninger og nogle partier i Folketinget har rejst, men trods mange års debatter er der stadig masser af kommuner, nemlig cirka halvdelen, der hænger i bremsen.
Det fremgår jo klart af KL's egen rapport, som det så tog næsten trekvart år at få vristet ud af dem.
Kun 35 pct. af kommunerne bruger altid arbejdsklausuler, for vi er vel forhåbentlig enige om, at det ikke kun skal gælde for byggeopgaver, men for alle former for tjenesteydelser.
De færreste kommuner, det er cirka en fjerdedel, øver kontrol med, om kontrakten bliver overholdt.
Kun cirka halvdelen benytter sig af det kædeansvar, der skal til for at håndhæve den.
Kun 30 pct. sikrer sig, at de kan bruge økonomiske sanktioner over for entreprenører og leverandører, hvis de ikke overholder kontrakten, og kun lidt over 60 pct. bruger ministeriets udmærkede cirkulære om det her spørgsmål.
Så det burde dokumentere, at der er behov for, at vi går mere effektivt til værks, så vi når i mål med et princip, som alle siger de er enige om.
Det andet argument: Det er et indgreb i det kommunale selvstyre.
Herregud, skal man le, eller skal man græde.
Det argument kommer fra en regering og fra et folketingsflertal, der udøver et sandt budgettyranni over for kommunerne med økonomiske sanktioner, hvis de ikke overholder de budgetter og regnskaber, som de skal.
Det argument kommer fra en regering og fra et folketingsflertal, der gennem lov tvinger kommunerne til tvangsprivatisering, de såkaldte fritvalgsordninger.
Det argument kommer fra en regering, der detailregulerer kommunernes indsats på beskæftigelsesområdet helt ud i det absurde med en samlet lov- og cirkulæresamling på ca. 30.000 sider om, hvordan kommunerne skal gebærde sig i beskæftigelsespolitikken.
Så skal vi le eller græde over det argument med indgreb i det kommunale selvstyre?
Det tredje argument: Det er et indgreb i den danske model.
Argumentet lyder, at hvis vi bruger lovgivning til at pålægge kommunerne og regionerne, at de skal bruge de her arbejdsklausuler, så skal vi også lovgive om lønnens størrelse.
Det er et indgreb i den danske model, og det vil vi ikke, og derfor vil vi ikke være med til det.
Det er jo en herlig cirkelslutning, man har fået lavet der.
Men undskyld, det hænger altså ikke sammen.
Hvorfor er det et indgreb i den danske model, hvis vi ved lov pålægger regioner og kommuner at bruge arbejdsklausuler, men det er ikke et indgreb i den danske model, når vi pålægger staten og statslige virksomheder at de skal gøre det?
Der står intet i ILO-konventionen eller i den danske bekendtgørelse om den, at der skal stilles krav om ganske bestemte løn- og arbejdsvilkår.
Ministeriets cirkulære anbefaler jo selv, at man henviser til de mest repræsentative overenskomster, og vi må da formode, at når parterne har indgået overenskomst, er det, fordi de har den fornødne klarhed, i forhold til hvordan der skal aflønnes.
Det er en ordning, vi er enige om, på det statslige område og for statslige virksomheder.
Det er jo også meget interessant, at fagbevægelsen altså ikke har en opfattelse af, at det skulle være i strid med den danske model, hvis vi gennemførte Enhedslistens forslag her i dag.
Det er tværtimod sådan, at LO og FTF ønsker, at det bliver obligatorisk for alle offentlige myndigheder at anvende arbejdsklausuler i henhold til den her konvention, vi taler om.
De to organisationer forholder sig ikke til, om det skal ske gennem lovgivning eller gennem en form for aftale imellem myndighederne, fagbevægelsen og regeringen, eller hvordan det nu skal skrues sammen, men de er af den opfattelse, at det skal være obligatorisk, og de er i hvert fald ikke af den opfattelse, at det skulle være et indgreb i den danske model, hvis man gennemfører det på den måde, som Enhedslisten foreslår her.
Bagved det hele rumsterer jo argumentet om EU-retten, altså at det er EU-retten, der dikterer, at hvis vi laver noget lovgivning, så skal vi også lovgive om lønnens størrelse.
Men det argument har ministeren jo selv skudt ned gennem det svar, jeg har fået på mit spørgsmål 183, for her bekræfter ministeren, at der ikke findes nogen EU-domme, som siger, at hvis vi pålægger regioner og kommuner at bruge de bestemmelser, der ligger i ILO-konventionen, så skal vi også lovgive om lønnens størrelse, og at lønnens størrelse så skal være i overensstemmelse med det her udstationeringsdirektiv, der jo dikterer, at vi til udenlandske tjenesteydere ikke må stille krav om mere end mindsteløn og overtidsbetaling.
Der findes ingen domme, der siger det.
Det er noget, man opfinder, fordi det er en bekvem undskyldning for ikke at støtte det her forslag.
Det kommer ikke bag på mig, at Venstre, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti er imod.
Når det kommer til stykket, sætter de arbejdsgivernes ret til at dumpe lønnen højere, end at det offentlige lever op til at være en god rollemodel, hvad angår løn- og arbejdsvilkår.
Det passer ikke.
Små danske håndværksvirksomheder vil få en fair konkurrencemulighed, hvis vi indfører de her regler og også det, vi skal snakke om om lidt, nemlig en lovgivning om kædeansvar.
Det vil nemlig forhindre, at der kan komme udenlandske virksomheder hertil og dumpe lønnen, for så skal de overholde det overenskomstmæssige niveau, vi har i Danmark,
ligesom det vil forhindre de – undskyld mig ordet – fuskerfirmaer, danske virksomheder, som meget gerne importerer billig østeuropæisk arbejdskraft for at kunne dumpe lønnen.
Men det er ikke så underligt, at de borgerlige går imod det med Venstre i spidsen, med Dansk Folkeparti som en undtagelse, da de partier trods alle mulige besværgelser om, at de ikke vil gribe ind i den danske model, jo går varmt ind for – og det har vi fået bekræftet her i dag – at der skal kunne konkurreres på lønnen, sådan som det rent faktisk foregår, ligesom Venstre jo også har fremsat forslag om et indgreb i konfliktretten, så arbejdsgiverne frit kan shoppe rundt og tage den billigste overenskomst, uden at fagbevægelsen kan gøre noget som helst ved det.
Så kunne man jo undre sig en lille smule over, at De Radikale er med på det hold.
De har jo trods alt været med til at lave nogle gode aftaler om social dumping, og de har også været med til at pålægge staten og statslige virksomheder at bruge de her arbejdsklausuler.
Så hvorfor vil man ikke gå hele vejen?
Men det er jo beskæmmende, at Socialdemokraterne ikke vil være med.
De burde da om nogen gå i spidsen sammen med os andre for at få slået det her søm i, fordi det vil være et af de mest effektive redskaber i kampen mod social dumping, vi overhovedet kan tage i anvendelse.
Og det er jo så endnu mere skæmmende, at Socialdemokraterne ikke vil støtte forslaget fra LO og FTF om, at det skal være obligatorisk for regioner og kommuner at bruge arbejdsklausuler.
Samme fru Ane Halsboe-Jørgensen mente jo faktisk på et tidligere tidspunkt, at det skulle være obligatorisk.
Så, kære Socialdemokrater, tag jer nu sammen.
Vi er jo i en enestående situation, hvor der, hvis Socialdemokraterne vil være med, er flertal for at gennemføre det, som vi foreslår her.
Så grib nu chancen.
Her er muligheden for at tage et skarpt redskab i anvendelse, så lad os dog bruge det.
Hvad Dansk Folkepartis forslag angår, støtter vi selvfølgelig også det.
Vi mener bare, at vores forslag viser, hvordan det kan gøres.
Men det ville også være fint at få forpligtet regeringen på at gøre det cirkulære, de selv har lavet, for stat og statslige virksomheder bindende for regioner og kommuner.
Og så kunne vi bagefter forhandle om, hvordan vi så gør det.
Så det kan vi selvfølgelig også støtte.
Så tak for ordet, og tak for en god debat.