Line Barfod (EL), 2010-04-27:
Historien om de her madpakker og madordningen er jo om noget eksemplet på, at når regeringen og Dansk Folkeparti skal prøve at tage noget, der i sin oprindelse var en rigtig god idé, et rigtig godt forslag – det kan jeg rolig sige, for det var os selv, der startede på det for 10 år siden – altså, når regeringen og Dansk Folkeparti tager over, kommer der et bureaukratisk makværk af den anden verden ud af det.
Det er simpelt hen ufatteligt, hvad man har formået at lave af besynderlige ordninger.
Når man ser ned over de ufattelige mængder af paragraffer, der skal til i det her lovforslag for at beskrive noget så simpelt, som at børn skal have mad, er det altså godt nok helt utroligt.
For 10 år siden, da vi havde en anden regering og et andet flertal, fremsatte Enhedslisten forslaget om, at danske børn i lighed med børn i rigtig mange andre lande skulle have et godt måltid mad hver dag, fordi vi ved, at det betyder rigtig meget for børnene, at de får sund mad hver dag.
Det var der en del vuggestuer og nogle børnehaver der allerede havde, men vi mente, at man skulle lave nogle flere forsøg med, hvordan man kunne gøre det.
Vi fik sat penge af på finansloven til en forsøgsordning, og rigtig mange børnehaver og skoler bød ind på, at det ville de gerne havde.
Så kom der desværre et andet flertal til magten, og de lavede jo en »søg og erstat« på finansloven og fjernede alt det, som Enhedslisten havde fået igennem, herunder forsøget med mad til børnene.
Men vi blev ved med at genfremsætte vores forslag, og det blev sværere og sværere for regeringen at tale imod det.
Først lavede man en af de ondeste love, som denne regering nogen sinde har lavet, nemlig en lov om, at man i institutionerne kunne indføre madordninger for de børn, hvis forældre havde råd til at betale, mens de børn, hvis forældre ikke havde råd til at betale, ikke skulle have mad.
Heldigvis var der ikke nogen, hverken forældre eller voksne i børnehaverne, et eneste sted i Danmark, der kunne forestille sig at gøre noget så ondt som at lade nogle børn sidde og spise mad, mens andre bare skulle se på og ikke måtte få noget.
Det blev ikke nogen stor succes med den ordning.
Og vi blev ved med at foreslå, at vi skulle sikre, at vores børn kunne få et godt måltid mad.
I valgkampen i 2007 lovede den daværende statsminister, Anders Fogh Rasmussen, så, at der nu skulle mad til børnene.
Men da man så skulle gennemføre det, blev det jo det her bureaukratiske makværk – som vi har brugt lang tid på at diskutere i Folketinget, og som man også har brugt lang tid på at diskutere i befolkningen – hvor man ikke satte penge nok af til, at der kunne blive en ordentlig kvalitet, og hvor det virkelig var noget rod med at tvinge ned over kommunerne, at de nu på en bestemt dato skulle sikre, at der var mad til alle børnene, selv om man overhovedet ikke havde køkkenerne på plads.
Og vi så de her besynderlige ordninger, hvor man var ude i at skulle hente madpakker i Hamburg, og jeg ved ikke hvad.
Nu kommer man så med noget, der skal rette op på det, men som jo bare er endnu mere bureaukrati og makværk, og hvor forældrebestyrelserne skal sidde med jævne mellemrum og forholde sig til, om man vil have en ordning eller ej.
Hvorfor dropper man ikke alt det bureaukrati og i stedet går ind og siger: Vi vil gerne sikre, at alle børn i dette land får et godt, sundt måltid mad hver dag?
Vi sørger for, at der er penge til, at der kan laves køkkener de steder, hvor der ingen er.
Vi giver mulighed for, at man kan lave mange forskellige ordninger, der passer til den enkelte børnehave og vuggestue og til, om det er en skovbørnehave eller en gårdbørnehave eller en strandbørnehave eller en udflytterbørnehave eller en børnehave, der ligger på tredje sal i et etagebyggeri midt inde i en storby, eller hvad det nu er for en slags børnehave?
Der skal mange forskellige løsninger til, og der skal være masser af frihed til, at man kan indrette sig på den måde, der nu passer bedst til det enkelte sted.
Hvorfor tør man ikke give den frihed i stedet for at lave det her enorme bureaukrati og sørge for, at der er penge nok til, at det bliver en god kvalitetsordning med god mad og nogle voksne, der har tid til også at kunne tage børnene med i det?
Det ville der være noget fremtid i, det ville være rigtig godt for vores børn og for vores sundhed.
Det ville være rigtig godt for de mange økologiske producenter i Danmark, der kunne få afsætning for nogle gode varer.
Så der er rigtig mange fordele ved det, hvis man ville det.
Jeg synes, man skulle trække det her makværk tilbage og i stedet se at få lavet en rigtig god ordning med frihed, hvor børnene og kvaliteten af maden til børnene er i centrum.
Som det nok er fremgået, kan vi ikke støtte forslaget.