Per Clausen (EL), 2012-03-01:
Jeg skal starte med at sige, at vi i Enhedslisten jo gerne benytter enhver lejlighed til at sikre, at der vil blive oprettet flere praktikpladser, så de unge mennesker, som gerne vil have en uddannelse, kan få det.
Det andet, jeg vil sige, er, at der er enkelte elementer i det her lovforslag, der ikke giver anledning til særlig mange bemærkninger.
Vi mener sådan set, at begge forslag også kan have positive miljømæssige konsekvenser, og i hvert fald i forhold til det, der handler om laks, også være med til at sikre laksebestanden.
Så det er vi sådan set helt med på.
Vi synes også, at baggrunden for det, der er hovedemnet i lovforslaget, nemlig det her pointsystem og nye skærpede sanktioner, jo også er relevant nok.
Vi ved jo udmærket godt, at der foregår en massiv overfiskning globalt set nu.
En stor del af den massive overfiskning er faktisk lovlig, og det skyldes bl.a., at EU's regler ganske vist er meget bureaukratiske og meget generende for fiskerne, men til gengæld utilstrækkelige, når det handler om at beskytte bestanden.
Der har vi jo håb om, vil jeg sige, at de diskussioner og forhandlinger, der nu foregår om en ny fiskeripolitik i EU, kan lette lidt på det bureaukratiske tryk og øge effekten i forhold til at beskytte bestandene – det synes vi ville være rigtig, rigtig godt – ligesom vi også håber på, at vi fremover kan sikre, at EU ikke indgår aftaler med tredjeverdenslande, hvorved man i realiteternes verden gør overfiskeri lovligt og aftalemedholdeligt.
Sådan er det desværre ikke endnu, så vi har et problem med de aftaler og de regler, der eksisterer.
Men det skal jo ikke forhindre, at vi også kan se seriøst på, hvordan vi sikrer, at de regler, uanset at de er utilstrækkelige, trods alt alligevel lægger en begrænsning på noget af det fiskeri, som ødelægger bestandene og undergraver naturen og miljøet, og der er det selvfølgelig vigtigt at der findes et konsekvent sanktionssystem.
Og det er faktisk en rigtig god idé, at et sådant sanktionssystem er et sanktionssystem, som er internationalt gældende, og at man forsøger at få de samme sanktioner og den samme kontrol.
Og jeg synes nu sådan set, at det ikke er nogen helt dårlig ting, at vi også siger, at overtrædelse af de internationale regler for fiskeri, der sker uden for Danmark, også kan straffes, hvis det er danske statsborgere, der er involveret i det.
Det betragter jeg som godt.
Vi synes faktisk også, det er fornuftigt og rigtigt, at man har mulighed for at fratage mennesker muligheden for at drive et erhverv, hvis det er helt åbenlyst, at de gentagne gange groft overtræder reglerne.
Det er vi sådan set også helt indstillet på at diskutere også at indføre på områder, hvor det ikke gælder nu.
Det har Enhedslisten flere gange foreslået, så vi er helt enige i det, der ligger i lovforslaget på det område.
Når jeg alligevel har et par enkelte kritiske bemærkninger at gøre til det, er det sådan set lidt i forlængelse af den retssikkerhedsdiskussion, som andre også har rejst.
For det at fratage et menneske muligheden for at udøve sit erhverv, er, hvad Enhedslisten tit har fået at vide, når vi har rejst det i forhold til andre erhverv, jo en alvorlig sag.
Spørgsmålet er, om det er rimeligt, som Advokatrådet jo også påpeger, at man for det første ikke har nogen mulighed for administrativ klageadgang og mulighed for, at det kunne have en opsættende virkning, og at man så i stedet for, om man så må sige, har den mulighed at få det afprøvet ved domstolene.
Det kan være godt nok, men det har så heller ingen opsættende virkning.
Der synes vi jo nok at man må stille sig selv det spørgsmål, om man dermed har sikret retssikkerheden i tilstrækkeligt omfang.
Det er selvfølgelig, fordi man mener, det vil være stødende for retsbevidstheden og alt muligt andet, hvis en fisker, som gentagne gange groft har overtrådt reglerne, og hvor man har forsøgt at forhindre vedkommende i et fiske videre, siger, at det skal køre som en sag i retssystemet, og så kan det køre i årevis der, mens denne fisker fortsætter med måske at overtræde reglerne.
Det er klart, at det også vil virke krænkende på retsbevidstheden.
Og i andre situationer ville nogle af dem, der nu taler om retsbevidsthed, måske være mere bekymret om den del af retsfølelsen.
Men det ændrer ingenting med, mener jeg, at vi ikke kan løse det problem, at vi har for lange sagsbehandlingstider for retssager i retssystemet, ved at vi så at sige træffer nogle beslutninger administrativt, som har meget vidtgående konsekvenser, uden at folk i forbindelse med en retssag kan få mulighed for at få sikret, at det er med opsættende virkning.
Vi vil gå ind i diskussionen om det her med den vinkel, at vi synes, at det er meget vigtigt at fokusere på retssikkerheden.
Så der er to ting, vi vil stille spørgsmål om.
Det er for det første: Jamen er det her bare sådan, som vi plejer at gøre?
– altså at der ikke er noget nyt usædvanligt i det.
Advokatsrådets skrivelse antyder nok, at der er noget nyt og usædvanligt i det.
Det andet, vi vil stille spørgsmål om, er, hvordan man effektivt kan sikre, at det faktisk hverken får den konsekvens, at mennesker skal gå og være frataget retten til at udøve deres erhverv i årevis, inden de kan få det behandlet i retssystemet, eller den konsekvens, at der er nogle fiskere, der bliver ved med at overtræde reglerne, selv om man forsøger at fratage dem retten til at fiske.
De bliver ved med at overtræde reglerne, fordi de venter på domstolene i årevis.
Den udfordring skal vi selvfølgelig have løst, og jeg håber på, at vi kan klare det gennem udvalgsarbejdet.