Lars Barfoed (KF), 2011-05-02:
Beslutningsforslaget om stalking går ud på at pålægge regeringen hurtigst muligt at fremsætte et lovforslag med en særskilt bestemmelse om netop kriminalisering af stalking.
Efter beslutningsforslaget skal der i den forbindelse indføres en klar definition af stalking, og stalkere skal kunne idømmes en straf uden forudgående tilhold.
Det foreslås også, at der bliver indført en række initiativer i forhold til stalking, herunder hurtigere sagsbehandling, systematisk registrering hos politiet, ændring af bevisvurderingen, styrkelse af offerets retsbeskyttelse, erstatning og alternativer til fængselsstraf og at gøre det nemmere at tvangsindlægge psykisk syge stalkere.
Jeg vil starte med at slå fast, at jeg ser meget alvorligt på tilfælde, hvor en person bliver udsat for chikane og forfølgelse.
Det er en meget ubehagelig og ofte utryg situation for offeret, og det er vigtigt, at der i disse sager reageres hurtigt og konsekvent.
Jeg lægger stor vægt på indsatsen for både at hjælpe og støtte ofrene i disse sager og på en klar og konsekvent retshåndhævelse over for gerningsmanden, som står bag chikane og forfølgelse.
Derfor har jeg også stor sympati for de intentioner, der ligger bag beslutningsforslaget, men som jeg vil redegøre for i det følgende, kan regeringen dog ikke støtte forslaget her og nu.
Efter de gældende regler er det jo sådan, at politiet kan gribe ind over for stalking ved efter straffelovens § 265 at meddele en person et polititilhold.
Med et tilhold forbydes den pågældende at trænge ind på den anden eller skriftligt at forfølge eller på anden lignende måde forulempe den anden.
Overtrædelse af et tilhold bliver straffet med bøde eller med fængsel i indtil 2 år.
Bestemmelsen omfatter en bred vifte af krænkelser, og der behøver ikke at være tale om krænkelser, som i sig selv er strafbare.
Der kan f.eks. også meddeles tilhold ved hyppige uønskede personlige eller telefoniske henvendelser, eller hvis gerningsmanden gentagne gange uønsket sender f.eks. blomster til den forurettede.
Afhængigt af de konkrete omstændigheder kan der også være tale om forhold, som i sig selv udgør en overtrædelse af andre bestemmelser i straffeloven, f.eks. om vold eller trusler.
I de tilfælde, hvor tilholdet er rettet mod handlinger, som ikke i sig selv er strafbare, er tilholdet med til at gøre det klart for gerningsmanden, at hans eller hendes henvendelse er uønsket, og at fortsatte henvendelser til den, der beskyttes af tilholdet, herefter vil være strafbare.
I den forbindelse skal det nævnes, at Rigsadvokaten i 2008 har udsendt nogle nye retningslinjer, bl.a. for at sikre en ensartet og effektiv anvendelse af polititilhold.
Det er som nævnt væsentligt, at der bliver reageret hurtigt, målrettet og effektivt for at sikre ofrenes sikkerhed og tryghed.
Justitsministeriet har derfor bedt Strafferetsplejeudvalget om at gennemgå gældende regler og praksis vedrørende meddelelse af tilhold og at overveje, om der er behov for ændringer, navnlig for at sikre en bedre beskyttelse af ofrene.
Udvalget skal i den forbindelse bl.a. overveje, om der bør kunne straffes for fredskrænkelser, forfølgelse m.v., selv om der ikke forudgående er givet et tilhold.
Nu har der jo i forbindelse med det forslag, vi netop har diskuteret, været en del diskussion om tidsterminerne i forbindelse med sådan noget udvalgsarbejde, og der kan jeg så meddele, at Strafferetsplejeudvalgets betænkning om denne sag forventes at foreligge inden for få måneder.
Jeg vil også nævne det møde om stalking, som jeg havde med retsordførerne i sidste måned, hvor de tilstedeværende havde lejlighed til at give deres holdninger til kende.
De meget nyttige input og ideer, som jeg fik på mødet, vil sammen med konklusionerne i Strafferetsplejeudvalgets kommende betænkning indgå i forberedelsen af et nyt lovforslag, som jeg agter at fremsætte i den kommende folketingssamling.
Jeg finder det således rigtigst i første omgang at afvente Strafferetsplejeudvalgets betænkning, inden der tages nærmere stilling til de spørgsmål, som rejses i beslutningsforslaget, og regeringen kan dermed ikke støtte beslutningsforslaget, men vil altså afvente udvalgets betænkning, inden vi tager et initiativ.