Kirsten Brosbøl (S), 2010-04-08:
Lovforslaget her fra SF om at afskaffe maksimumgrænsen for befordringsrabat for studerende på de videregående uddannelser rører ved en meget central problemstilling, hvilket vi også lidt har været inde på i debatten, nemlig den stigende uddannelseskløft mellem by og land i Danmark.
Vi ved, at uddannelsesniveauet i Danmark er ved at blive voldsomt skævvredet.
Groft sagt bor de veluddannede i byerne, mens befolkningen i udkantsområderne har et lavere uddannelsesniveau.
Groft sagt kan man vel sige, at det er de unge, ambitiøse kvinder, der flytter ind til byerne for at uddanne sig, mens vi altså er ved at tabe en gruppe af mænd på gulvet, som sidder i udkantsområderne og ikke kan få nogen uddannelse.
Det er ikke en hensigtsmæssig udvikling, hvis vi skal undgå marginaliseringen af udkantsområderne, og adgangen til uddannelserne er altså afgørende for, om vi kan vende den her skævvridning af Danmark.
Derfor skal vi fremme mulighederne for, at folk i udkantsområderne kan tage en uddannelse.
Den her problemstilling om befordringsrabat har været rejst flere gange tidligere i Uddannelsesudvalget, og vi har fået indtil flere henvendelser, som også er blevet besvaret af den tidligere undervisningsminister.
I de besvarelser, vi har fået, har ministeren bl.a. sagt, at forskellen mellem reglerne på ungdomsuddannelserne og de videregående uddannelser bl.a. skyldes, at de studerende på ungdomsuddannelserne typisk er hjemmeboende, mens studerende på videregående uddannelser sådan efter vurderingen er mere mobile.
Det er jo lidt af en påstand, i hvert fald hvis man ser på nogle af de henvendelser, vi har fået.
I 2007 fik vi en henvendelse fra en 31-årig kvinde, som var bosiddende på Fyn, men altså af familiemæssige årsager ikke så sig i stand til at flytte til København, hvor hun var blevet optaget på universitetet.
Hun ville derfor pendle, men skulle så bruge 2.700 kr. om måneden på transport.
Det må vi jo sige er et vældig stort indhug i SU’en, at man skal lægge så mange penge for at kunne pendle frem og tilbage til en uddannelse, hvis man altså f.eks. af familiemæssige årsager ikke er i stand til at flytte.
Så det er altså ikke alle studerende på videregående uddannelser, der er lige mobile.
Og loftet over befordringsrabatten giver altså den her skævvridning i forhold til at kunne få flere i udkantsområderne til at tage en uddannelse.
Så er der blevet spurgt meget ind til finansieringen, og man må sige, at vi selvfølgelig også er interesseret i at høre SF's bud på den.
Men vores vurdering er faktisk, som jeg også spurgte undervisningsministeren om for lidt siden, at hvis vi får flere til at tage en uddannelse på den her måde, vil vi komme et skridt nærmere på at opnå den uddannelsesmålsætning, som regeringen selv har sat, og på den måde, med de målsætninger og mål, vil man altså sikre, at vi så får den dér økonomiske forbedring på de 8,5 mia. kr.
Jeg synes sådan set, at regeringen selv burde have en interesse i også at se på det her som en investering.
Vi er som sagt også interesseret i at høre SF's finansieringsforslag
, men jeg skal sige, at vi i udgangspunktet er meget positive over for det her forslag og ser frem til udvalgsbehandlingen, hvor vi måske kan komme lidt nærmere ind på den sag.