runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Maja Panduro (S), 2010-12-15:
Jamen så lad os tage den runde mere.
De første skattelettelser, man gav, var ikke finansierede.
De sidste, man lavede, er delvis finansierede, ja, og en gang i 2019 mener man så de vil være finansierede.
Det, jeg spurgte til, var noget andet.
Lige i dag står vi og behandler konsekvenserne af de seneste skattereformer, og jeg synes, det ville være fair, om den konservative ordfører kunne fortælle os: Bliver det uddannelsesområdet, som igen skal holde for med nye milliardbesparelser?
Bliver det dem, som har brug for hjælp til at få børn, eller bliver det dem, som har syge børn, som de gerne vil passe derhjemme, der skal holde for?
Bliver det de arbejdsløse, som skal betale regningen for de næste skattelettelser?
Eller har man fundet på nogle nye grupper, som man kan ramme næste gang?
Orla Hav (S), 2010-12-15:
Jamen hr. Mike Legarth har jo lige vedgået, at det er store besparelser på uddannelsesområdet, der ligger i de kommende år.
Jeg står her med de udfordringer, som blev beskrevet af Vækstforum – det vækstforum, som regeringen har bedt om at beskrive, hvordan vi løser de opgaver og de udfordringer.
Der står bl.a., at produktiviteten står i stampe, at fornyelse og innovation ikke er i top, og at der er for få vækstvirksomheder.
Og det er på et tidspunkt, hvor hr. Mike Legarths parti har haft indflydelse på at gå i spidsen for at løse udfordringerne for det her land.
Hvordan synes hr. Mike Legarth så det passer med den måde, man har valgt at løse opgaverne på, plus at man nu lægger en kæmpestor besparelse på uddannelsessektoren oveni?
Er uddannelsessektoren ikke netop nøglen til at være med til at løse nogle af de udfordringer her, og er det derfor ikke aldeles kortsigtet og uden blik for den fremtid, som hr. Mike Legarth beskrev så smukt i sin ordførertale?
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Det er jo ikke rigtigt, vil jeg sige til hr. Orla Hav, at vi lægger en kæmpestor besparelse ned over uddannelsesområdet; det er jo ganske enkelt ikke korrekt.
Jeg vedgik, jeg anerkendte, at der er besparelser, men at vi ikke sparer på undervisning, og at vi ikke sparer på kompetencegivende uddannelse.
At der så spares på ting herimellem, anerkender vi; det er en del af genopretningspakken.
Men vi er altså også et af de lande, der investerer mest i forskning – faktisk et af de få lande i OECD, der lever op til 1 pct.s investeringer i offentlig forskning – og siden 2001, hvor Socialdemokratiet sad i regering, har vi altså i alt brugt 19 mia. kr. mere på uddannelse og forskning.
Det må man da også anerkende.
Orla Hav (S), 2010-12-15:
Jeg skal bare gøre hr. Mike Legarth opmærksom på, at for 87 pct.s vedkommende af den genopretningspakke, som regeringen i dag vil stemme igennem, er det besparelser inden for uddannelses- og forskningsområdet, man tyer til.
Hvordan harmonerer det med, at hr. Mike Legarth siger, at løsningen på mange af de udfordringer, vi står over for, er uddannelse, uddannelse og uddannelse og forskning?
1 mia. kr. svarende til 55 pct. af statens besparelser er på uddannelsesområdet.
Det er jo ikke rigtigt, når hr. Mike Legarth vil negligere det og sige, at det ikke er noget af nogen nævneværdig størrelse eller betydning.
Jeg skal bare nævne, at der ikke er nogen tvivl om, at Spanien er hårdere ramt af krisen, end Danmark er, men ikke desto mindre går Spanien den stik modsatte vej, nemlig ved at investere nogle flere penge i uddannelse.
Det forekommer bagvendt, at den her regering har bragt os i den situation og så oven i købet vil aflevere en regning i børneværelset på for dårlig uddannelse til de unge, der skal overtage det her samfund, sammen med en regning på de lån, som finansministeren skal ud at optage.
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Hvis man kigger på Spanien, kan man se, at de jo kommer fra et helt andet udgangspunkt, og derfor kan den sammenligning overhovedet ikke bruges til noget som helst.
Sagen er jo – og jeg kan da læse op, så det måske har nemmere ved at sive ind: I folkeskolen har de kommunale enhedsudgifter pr. elev været stigende, der vises historisk høje engangsudgifter på mere end 67.000 kr. pr. elev.
Prognosen tyder på, at den udvikling vil fortsætte.
Regeringen har investeret massivt i at øge fagligheden i skolen.
Vi bruger 5 mia. kr. mere på flere timer i dansk og matematik.
Det samlede taxametertilskud til gymnasierne er steget med 15 pct.
De offentlige forskningsbevillinger til universiteterne stiger med 900 mio. kr. fra 2010 til 2011.
Så der er jo altså masser af positive resultater, som man skulle læne sig opad i stedet for at prøve at fremstille et falsk billede af, at vi ikke investerer i uddannelse og forskning; selvfølgelig gør vi det, og vi er et af de lande, der gør det mest.
Den beslutning er jo truffet ud fra en betragtning om, at vi er nødt til at have et loft over, hvad man kan give sig selv i løn for den her opgave.
For der er nogle af skatteyderne, der ikke accepterer, at der er nogle, der har en løn på 1 mio. kr. om året, og som så skifter over til at passe sit eget barn derhjemme.
Jeg synes, det er en meget sympatisk tanke.
Vi har jo selv tidligere støttet det, og det gør vi stadig i grundideen.
Men vi har bare kunnet se, at der var en væsentlig kritik af det her punkt, og derfor er vi gået med til at lægge et loft over det.
Man kan jo stadig væk vælge at gøre det, og alternativt kan man købe sig til den samme pasning.
Men det er rigtigt, at der er lagt et loft over det.
Næh, det er et udtryk for, at der er mange borgere med en almindelig lønindtægt, der har syntes, det var en smule besynderligt, at man kunne bevare den indtægt på eksempelvis 1 mio. kr., man havde ude i det private erhvervsliv, ved at vælge at gå hjem og passe sit barn.
Men vi har altså kunnet se, at der har været en kritik fra dem, der betalte til det, altså skatteyderne, og derfor har vi lagt et loft over det.
Det synes jeg sådan set er retfærdigt.
Steen Gade (SF), 2010-12-15:
Nu har jeg hørt Det Konservative Folkepartis ordfører tale om innovation og rammevilkår for erhvervslivet, og det er der jo god grund til, for vi har i de sidste år mistet 200.000 private arbejdspladser.
Men, vil jeg spørge hr. Mike Legarth, hvorfor har Det Konservative Folkeparti så siddet på hænderne i forhold til at fremme innovationen i det her samfund?
Hvorfor har De Konservative siddet på hænderne?
Man har jo haft erhvervsministerposten i årevis.
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Vi har ikke siddet på hænderne.
Vi har selvfølgelig forsøgt at drive den udvikling, så godt vi kunne, og det vil vi også gøre i fremtiden.
Men det er da rigtigt, at vi kan konstatere, at vi ikke har gjort nok.
Nu gør vi mere, så vi kan nå den målsætning, vi selv har, og så vi kan blive mere konkurrencedygtige.
Vi har brugt anselige mængder af kroner på det, og nu må vi så målrette de midler, så vi får mere udbytte af de penge, vi bruger.
Steen Gade (SF), 2010-12-15:
Det synes jeg var et utrolig mærkeligt svar.
Statsminister Anders Fogh Rasmussen skrev i regeringsgrundlaget i november 2007, at der i den periode skulle komme en virksomhedsrettet innovationsstrategi.
Det blev gentaget af Bendt Bendtsen den 21. december over for hr. Orla Hav fra Socialdemokratiet.
Det blev gentaget af Lene Espersen den 27. november 2008, og det blev gentaget af økonomi- og erhvervsminister Brian Mikkelsen den 26. august i år.
Det er altså over 3 år siden, at regeringen og Det Konservative Folkeparti nåede frem til, at vi har et grundlæggende strukturproblem i forhold til at skabe private arbejdspladser her i Danmark.
Så kunne man måske slutte den her fremlæggelse med at sige, at hr. Mike Legarths fremstilling ikke var korrekt.
Man har siddet på hænderne – i over 3 år.
Hvorfor er den her redegørelse, innovationsstrategien i forhold til private arbejdspladser, ellers ikke kommet?
Mit slutspørgsmål er så: Hvornår mon den kommer?
Skal vi vente 3 år mere?
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Jeg vil sige til hr. Steen Gade, at jeg er sikker på, at den redegørelse nok skal komme i nær fremtid.
Men lad mig så i hvert fald slå fast, at vi, mens vi har ventet, jo altså har klaret os rigtig godt, når det handler om grøn teknologi, vindmølleteknologi.
Der er vi et af verdens førende lande, vi klarer os rigtig godt.
Så man kan ikke sige, at vi ikke har gjort noget, og globaliseringsmidlerne har jo også skubbet på i den rigtige retning.
Maja Panduro (S), 2010-12-15:
Jamen det er da på mange måder en ganske befriende ærlighed, vi oplever fra den konservative ordfører her i salen i dag.
Om væksten siger han i sin ordførertale, at, ja, væksten er gået i stå.
Om innovationen hører vi så lige nu, at, nej, man har ikke gjort nok.
Og om uddannelse har vi nu også omsider fået en erkendelse af, at, ja, der er sparet på uddannelsesområdet.
Jeg håber, at den her strøm af ærlighed fra den konservative finansordførers side vil fortsætte, for der er nemlig noget, jeg er meget interesseret i at høre fra De Konservative.
Jeg kan jo forstå, at man i Børsen i dag nu er ude at love flere skattelettelser til vælgerne til næste valg – vi har også hørt lidt fra ordføreren her – og det er jo selvfølgelig helt rimeligt, at man fra De Konservatives side har en holdning om, at skattelettelser er svaret på alt.
Imidlertid står vi jo i dag og behandler en finanslov, som skal rette op på den økonomiske situation, som landet er i, bl.a. fordi man har givet ufinansierede skattelettelser og ført en uansvarlig politik, og så synes jeg, det ville være rart, om den konservative ordfører ikke ville fortælle os den her gang – for det glemte man jo lidt sidst, man lavede skattelettelser – hvem det er, der skal betale for de næste skattelettelser, vi skal have.
Vi behandler i dag konsekvenserne for alle de mennesker, som skal betale regningen for de sidste skattelettelser.
Hvem skal betale for de næste?
Mike Legarth (KF), 2010-12-15:
Jeg kan forsikre, at vækst står øverst på vores dagsorden, vores agenda.
Så påstod spørgeren, at vi havde gennemført en ufinansieret skattereform.
Det har vi talt om mange gange, og vi tager en runde mere.
Det er løgn og latin.
Det passer ikke, den er finansieret krone til krone.
Skattereformen er underfinansieret i starten, men det betyder ikke, at den ikke er finansieret.
Fra 2013 inddriver vi mere end de skattelettelser, vi giver, og i 2019 er der balance, og dermed er skattereformen fuldt finansieret.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-15:
Jeg tror simpelt hen, at som en tidlig julegave vil jeg give hr. Mike Legarth et eksemplar af Det Radikale Venstres skattepolitik, så han kan få den helt ind under neglene og fornemme, hvor fin og velkonsolideret den er.
Men det ændrer jo ikke ved, at vi også i vores udspil har kig på nogle dele af erhvervsområdet.
Vi udfaser i vores økonomiske plan en række statstilskud til erhvervene.
Bl.a. hæver vi jo også den rabat, som man har fundet plads til til trods for de svære tider til landbruget på jordskatterne.
Det er sådan, at selv om alle skulle betale lidt mere, fordi det er det eneste ordentlige, så har hr. Mike Legarth og finansministeren jo alligevel fundet plads til, at man kunne sænke skatten for landbruget.
Det skulle efter sigende være en kompensation for, at de skulle have nogle nye pesticidafgifter, der ville rive tæppet væk under landbruget.
Dem har man så ikke lige fundet lejlighed til at indføre.
Så det, hr. Mike Legarth siger, er, at den konservative skattepolitik målt på det, man rent faktisk gør og lægger stemmer til lige nu, er, at folk skal betale mere i personskat, så man kan give rabat på jordskatterne til landbruget, og det vil jeg bare sige ikke er radikal politik.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-12-15:
Jeg synes, det var en udmærket analyse af hr. Anders Samuelsen og en interessant diskussion mellem to tidligere medlemmer af Radikale Venstre – nej, ét tidligere og ét nuværende.
Det er fuldstændig korrekt, som hr. Anders Samuelsen siger, at i hvert fald Konservative meget gerne vil gennemføre mange af de ting, som også står i Liberal Alliances program, for det er jo blot en afskrift af det konservative program, som vi haft siden 1916.
Så der er selvfølgelig ikke noget overraskende i, at vi fortsat arbejder for lavere skat, en mindre offentlig sektor og gode vilkår for det private erhvervsliv.
Det, der er forskellen, når vi kigger på det økonomiske område, er ene og alene, at Konservative og Liberal Alliance befinder sig i forskellige parlamentariske situationer, og vi arbejder forskelligt.
Konservative går efter at gennemføre resultater.
Liberal Alliance går efter at have en ren platform, hvorfra man kan kritisere Venstre og Konservative, fordi vi ikke fører borgerlig nok politik.
Et eksempel på det så vi under finanslovforhandlingerne, hvor Liberal Alliance jo kunne have fået gennemført deres forslag om multimedieskatten og valgte at gå fra finanslovforhandlingerne.
Mener hr. Anders Samuelsen, at det gør Danmark til et bedre sted, eller er det bedre at gå efter resultater?
Per Ørum Jørgensen (KD), 2010-12-15:
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige til de konklusioner, og det var bestemt ikke min hensigt at være belærende, hverken over for hr. Morten Bødskov eller fru Margrethe Vestager.
Det kom bare umiddelbart frem i mig, at der måske var behov for lige at gøre opmærksom på nogle ting.
Jeg vil sige, at jeg med de resultater, vi har fået i forbindelse med finanslovforhandlingen, egentlig er meget stolt af det, og jeg kan ikke rigtig se, hvordan man skal konkludere, at det så betyder, at der er et varmt værdifællesskab med Dansk Folkeparti.
Der er en værdikommission, som jeg egentlig tror De Radikale også vil synes er en god ting, når den bliver etableret, altså at vi får en generel folkelig debat, hvor højskolerne er inddraget, hvor efterskolerne er inddraget, hvor friskolerne er inddraget, hvor folkeskolen er inddraget, altså at vi får en god folkelig debat om det, der binder os sammen her i Danmark.
Det tror jeg da egentlig at De Radikale vil kunne bidrage meget konstruktivt til – det har jeg i hvert fald en forventning om – at vi sikrer, at der er hospicepladser nok, at vi styrker efterskolerne, friskolerne og højskolerne.
Det er mange af de ting, som jeg også tror at De Radikale brænder for, og det kan man jo så også vælge at takke for.
Anders Samuelsen (LA), 2010-12-15:
Danmark var blevet et bedre sted at være, hvis vi var kommet af med multimedieskatten, iværksætterskatten og særskatten på pensioner.
Jeg har faktisk også svært ved at forestille mig, at det er noget, Venstre har fundet på.
Hvor det så kommer fra, er jo ikke til at vide.
De Konservative valgte at lægge sig ned for under 3 promille.
Det gjorde vi ikke.
Det mente De Konservative sammen med Venstre var alt, alt for voldsomt.
Vi må jo respektere, at De Konservative ikke kan være med til en lettelse i skatterne på 3 promille.
Det kan ikke lade sig gøre.
Det er barnligt og urealistisk.
Vi må leve med, at De Konservative ser sådan på det.
Vi ønskede at komme lidt længere.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-12-15:
Jeg vil sige til hr. Mogens Jensen, at det selvfølgelig altid er ubehageligt, når man ikke kan imødekomme alting.
Jeg ved godt, det er en følelse, som ikke deles af Socialdemokraterne, men hvis følelser overskygger realiteterne, så bliver følelser nogle gange et problem, og derfor kan man nok ikke føre et lands økonomi på følelser.
Vi har været meget omhyggelige med de besparelser, vi har måttet gennemføre, og bl.a. kunne man jo konstatere, at der på enkeltfags-hf var mange, der var tilmeldt, men at der var mange færre, der gik op.
Derfor var vores skøn, at man dér måske i et ret stort omfang var ovre i mere hobbybetonede fag, som man tog, og derfor var det et område, hvor vi mente at det var i orden at gennemføre nogle besparelser.
Det er ikke sjovt at skulle konsolidere økonomien, men det, vi har bestræbt os på, er at friholde de kompetencegivende uddannelser.
Vi er glade for, at der er så mange unge, der strømmer ind på uddannelserne i øjeblikket, men det er også udgifter, og derfor må vi jo finde løsninger på økonomien, og det er derfor, vi ikke bare lader os lede af følelser alene.
Mogens Jensen (S), 2010-12-15:
For det, som det her betyder i et område, som jeg repræsenterer, i det vestjyske, er, at en vestjysk virksomhed, der måske gerne vil have omskolet en af deres eksportmedarbejdere til at kunne noget tysk eller et andet sprog i forbindelse med at styrke eksporten, nu skal til at betale 10.000 kr. mod i dag 900 kr. for at få vedkommende uddannet.
Det betyder, at en pensionist, der gerne vil have adgang til internettet, skal til at betale 10.000 kr. for at få it-undervisning.
Det betyder, at unge skal til at betale 70 pct. mere i forhold til transportgodtgørelse.
Vil finansministeren ikke medgive mig, at det giver en social slagside?
Det giver en slagside, i forhold til at virksomhederne bliver motiveret til uddannelse, og det giver en slagside i forhold til Udkantsdanmark, hvor man får svært ved at opretholde hold på uddannelser og dermed også får svært ved at tiltrække den nødvendige arbejdskraft.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-12-15:
Vi tilrettelægger den økonomiske politik sådan, at den er retfærdig, vi prøver at dele byrderne ud.
Jeg har jo siddet her i dag og lyttet til, at der i 2011 skulle være tale om store besparelser på undervisningsområdet, og der er jeg nødt til at sige, at der på finansloven for 2011 er en stigning i bevillingerne på det statslige område til ungdomsuddannelser, videregående uddannelser og SU på over 2 mia. kr. i forhold til 2010, og på forskningsområdet kan jeg jo også se, at forskningsbevillingerne stiger i 2011.
Så det er nogle besynderlige diskussioner, der fremføres fra S og SF's side.
Men jeg vil sige til hr. Mogens Jensen, at vi forholder os til de økonomiske realiteter.
Der er nogle byrder, der skal bæres, og vi prøver at dele dem så retfærdigt ud som overhovedet muligt.
Og det er jo derfor, vi har spillet på alle de muligheder, vi har: at holde de offentlige udgifter i ro, se på skatterne og gennemføre nogle reformer.
Orla Hav (S), 2010-12-15:
Finansministeren havde ordet i 25 minutter som indledning til den her runde.
De 20 minutter brugte finansministeren til at tale andre partiers forslag ned.
Hvordan skal de udmøntes?
Finansministeren vil sikkert læne sig tilbage og sige, at det skal kommunerne klare, de må gøre sig lidt dygtigere og overholde deres budgetter.
Hvordan er det, finansministeren forestiller sig at der skal mangle 10.000 job i den offentlige sektor i en tid, hvor befolkningen spørger efter ydelser fra den offentlige sektor, fordi vi falder bagud på de konkurrenceparametre, som er de udfordringer, som er listet op i Vækstforum?
De instrumenter, regeringen vil bruge, og de udfordringer, vi står over for, passer ikke sammen.
Kunne vi ikke få lidt at vide om, hvad det er, finansministeren vil gøre ved det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-12-15:
Ja, det er jo nemt for hr. Orla Hav at stå og sige det.
Hr. Orla Hav repræsenterer et parti, hvis finanslovforslag for 2011 mangler 9 mia. kr. i finansiering.
Hvis man skulle opfylde EU-henstillingen i 2011, 2012 og 2013, kan man se, at der mangler 10 mia. kr.
Jeg ønsker ikke at tale ned til nogen.
Jeg ønsker bare, at vi kan få en reel debat her i salen om de økonomiske udfordringer, landet står over for, og der kan jeg jo bare se, at de svar, som S og SF giver, overhovedet ikke bidrager til løsningen af de problemer, vi står med i Danmark.
Så siger hr. Orla Hav, at der nu bliver skåret væsentligt ned.
I den redegørelse, jeg fremlagde forleden dag, kan man jo konstatere, at der alene i år er ansat 12.500 flere i den offentlige sektor, og så forudser vi, at den vil blive reduceret med 3.000 til næste år.
Men her må jeg så sige, at det for hovedpartens vedkommende givet vil være ved naturlig afgang at de ting sker.
Så det billede, hr. Orla Hav tegner af situationen, er jo pivforkert, og det er jo derfor, at hr. Orla Hav føler eller fornemmer, at jeg taler ned til ham.
Jeg beder bare om at få nogle konkrete svar på de udfordringer, vi står over for, og det, jeg hører, er overbud, overbud og overbud.
Orla Hav (S), 2010-12-15:
Jamen jeg er jo nødt til at konstatere, at det ikke var mange konkrete bud, vi fik på, hvad det var, finansministeren og regeringen ville gøre ved de her udfordringer.
Hvis jeg sådan ud fra det faktuelle skal fortælle finansministeren, hvad det er, befolkningen oplever i øjeblikket, ja, så er det, at der ændres ganske alvorligt på skolestrukturen i vores land.
Det er ikke alle steder, det bliver modtaget lige godt, og det er ikke alle steder, det bliver forbundet med, at det var det, regeringen sagde, da den fik de budgetter vedtaget, som kommunerne skulle arbejde efter.
Nu sidder store kommuner og reducerer ganske alvorligt i skolestrukturen.
Sygehusene har meldt, at de skærer ned på antallet af senge i vores sundhedsvæsen.
Er finansministeren indstillet på at gå ud og støtte kommuner og regioner i, at det her er konsekvensen af regeringens politik?
Jonas Dahl (SF), 2010-12-15:
Så, nu kom lyden.
Det er ikke sådan med det der nye it-system.
Jeg vil egentlig gerne høre, om finansministeren er enig i de betragtninger, der kom fra den medarbejder i Finansministeriet, som følger sygehusenes udvikling, hvor medarbejderen beskrev situationen omkring privathospitalerne og beskrev, at der foregik en overkompensation, og at afregningen til privathospitalerne ikke var fair, som man skriver.
Er finansministeren enig i de betragtninger?
Det var et meget klart svar.
Jamen det har jo sejlet fuldstændig for regeringen, og det har været hamrende uklart, hvad det rent faktisk er, regeringen mener om det her punkt.
Så sent som i mandags var det sådan set uklart, hvad statsministeren mente om det her punkt, og regeringen er blevet modsagt ikke bare af Dansk Folkeparti og Rigsrevisionen, men stort set alle andre, der arbejder bare en lille smule med sundhedsvæsenet, har jo været meget klare i mælet, inklusive Finansministeriets egne medarbejdere, med hensyn til at der er foregået overbetaling, overkompensation, og at afregningen til privathospitalerne ikke er fair.
Det er dog bemærkelsesværdigt, at vi har en finansminister, som end ikke er i stand til at anerkende sine egne medarbejderes arbejde og hele tiden vil fornægte det arbejde, der rent faktisk er foregået i ministerierne, med at afdække den overbetaling, der er foregået.
Hvad er baggrunden for, at finansministeren ikke her i dag vil anerkende, at der er foregået en overbetaling, og at vi kunne have fået meget mere sundhed for pengene, kunne have fået flere behandlinger udført – ikke bare af den ældre medicinske patient eller barnet med en psykiatrisk diagnose, som venter på lange ventelister, men også kræftbehandlinger.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-12-15:
Da regeringen indførte ordningen med det frie sygehusvalg, var det en helt unik løsning, der var designet til at gøre op med den tidligere regerings og vel alle socialisters opfattelse af, at der kun skal være én løsning.
Man skal ikke have lov at vælge, der skal ikke være valgmuligheder, for der er én løsning, og den offentlige løsning er altid den bedste.
Vi ville godt gøre op med det, at bedrestillede patienter og rige mennesker jo altid kunne blive behandlet uden om det offentlige sygehusvæsen, og derfor indførte vi den her unikke ordning.
Så blev der fastsat en pris dengang.
Og det er ligesom med mobiltelefoner, der var dyre – jeg kan huske, da jeg fik min første mobiltelefon, og den var meget, meget dyr, og det var rigtig, rigtig dyrt at benytte den – men så udviklede marked sig, og mobiltelefoner er i dag meget billigere, og det er meget billigt at sende sms-beskeder.
Det er såmænd ikke anderledes med sygehusbehandlingen, end at når man skal fastsætte en pris på noget, hvor man ikke har en markedspris, så fastsætter man en pris, og den fastsatte vi så lavere end det, det offentlige sygehusvæsen kunne gøre det til.
Og det synes jeg sådan set er en rigtig, rigtig god ordning.