Christine Antorini (S), 2009-12-04:
Det er jo rigtig positivt, at undervisningsministeren åbner for muligheden for at etablere helhedsskole uden at skulle søge dispensation hos undervisningsministeren i forlængelse af det forslag til afbureaukratisering, der ligger fra regeringens side.
Men der er nogle ting, som vi synes skal med i den sammenhæng, og som vi lægger meget vægt på hos Socialdemokraterne.
Det her er jo ikke bare et spørgsmål om at ændre reglen, sådan at man ikke skal søge dispensation.
For os handler det om at give en spændende læringsdag til børn med de muligheder, der er, hvis man tænker skoletiden og fritidshjemstiden sammen på en helt anderledes måde.
Det er med velberådet hu, at Socialdemokraterne også i det beslutningsforslag, vi tidligere har fremsat om det, siger helhedsskole.
For vi ønsker faktisk ikke at bestemme, at børnene skal gå i skole fra kl. 8-17, som De Konservative hele tiden hævder.
Nej, det, vi er optaget af, er at tænke læringsdagen helt anderledes på tværs af skole og fritidshjem.
Vi er derfor heller ikke enige, når undervisningsministeren alene fremhæver, at helhedsskole kan være en god idé i ghettoområder, og at der skal være et integrationsperspektiv.
Vi mener, at helhedsskolen skal være et tilbud, som er attraktivt for alle børn i folkeskolen, at der er rig mulighed for, at det kan være attraktivt, og at det i øvrigt kan udformes på forskellig vis.
Noget af det, der skal være adelsmærket i folkeskolen, er netop, at man kan arbejde med forskellige slags læringsmiljøer, der passer til de børn, som er i den lokale folkeskole.
Nogle af de ting, som vi synes kunne være rigtig spændende at arbejde med, når man snakker om et helhedsskoleperspektiv, handler om for det første, at man sætter leg og læring i spil i forhold til hinanden, for det andet, at teori og praksis kan kombineres helt anderledes kreativt, når man har tiden til sin rådighed, for hvis der er noget, som skolerne synes er begrænsende for at kunne eksperimentere med moderne pædagogik, så er det, at skoledagen er ganske kort og meget boglig.
Det er ganske svært at arbejde med moderne pædagogiske undervisningsmetoder, når fokus bliver så snævert på nogle få boglige fag.
Derfor er det også bekymrende for os, når statsministeren på den ene side åbner for, at man kan tænke skole-fritidshjems-tid på en anderledes måde, at man fjerner de snærende bånd, som regeringen har fastholdt indtil nu i forhold til timetallene, men på den anden side fremhæver, at det, der skal være verdens bedste folkeskole, skal være karakteriseret ved, at der er fire fag, som de danske skoleelever skal være gode til: dansk, matematik, naturfag og engelsk.
Vi er enige i, at det er rigtig vigtige fag at være gode i, men det er ikke tilstrækkeligt.
Det handler om en meget bredere vifte af fag, både af kernefag og kompetencer, nemlig også hvordan man arbejder med at sætte disse fag i spil i forhold til hinanden, hvordan der kan arbejdes selvstændigt, og hvordan man tænker teori og praksis sammen hele tiden.
Fordelen ved helhedsskolen, ud over at man kan sætte læring og faglighed i fokus på en helt anderledes måde og nå langt flere børn, er også, at nogle andre elementer, som betyder noget for den gode sammenhængende dag for børn, kan udfoldes langt bedre.
Det handler om et ordentligt måltid mad midt på dagen, hvor der kan være tid til, at børnene er involveret i, hvordan man laver mad, og i hele situationen, når man spiser den, sådan at måltid, sundhed, krop, kost og motion bliver en del af dagen.
Her spiller de andre elementer omkring den fysiske intelligens, omkring måltidet en rolle, fordi vi ved, at børn lærer mere i kernefagene, hvis de andre ting er på plads, og de elementer er rigtig svære at få på plads, fordi vi har lavet en meget kunstig opdeling af tiden i folkeskolerne.
Hos Socialdemokraterne vil vi godt understrege, at det ikke er sådan, at vi siger, at nu skal alle skoler laves om til helhedsskoler.
Vi vil netop lave det som et tilbud blandt andre tilbud, og vi er sikre på, at kommunerne selv er i stand til at vurdere, hvilke skoler de vil eksperimentere med i forhold til andre læringsmetoder.
Vi synes også, der er behov for, at man sætter et egentligt forsøgs- og udviklingsprogram i gang om fremtidens folkeskole, og vi har altså svært at se, at et 360-graders-serviceeftersyn skulle være svaret på den enorme opgave, vi står over for, nemlig spørgsmålet om, hvad det egentlig er for en fremtidens folkeskole, vi skal have, hvor helhedsskolen kun er et element blandt så mange andre.
Der kan et 360-graders-serviceeftersyn, hvor man skal rundt og kigge i krogene efter, hvad der laves i detaljer, jo ikke være svaret.
Nej, det, vi har brug for, er luft under vingerne.
Hvordan er det, vi ser fremtidens folkeskole, hvad er det for nogle kompetencer, eleverne skal have, og hvilke forandringer kræver det i folkeskolen?
Vi skal faktisk helt tilbage til 1987, da vi sidst havde et ambitiøst forsøgsog udviklingsprogram, nemlig det såkaldte syvpunktsprogram for folkeskolen.
Vi lægger i oppositionen op til med inspiration fra det, at vi faktisk giver os tid til en lang, visionær debat om fremtidens folkeskole.
Jeg vil derfor gerne på forslagsstillernes vegne, Socialdemokraterne, SF, De Radikale og Enhedslisten, læse vores forslag til vedtagelse op, så det kan indgå i debatten videre her i salen, og det lyder således: Forslag til vedtagelse »Folketinget opfordrer regeringen til at 1 igangsætte et udviklingsprogram for Fremtidens Folkeskole, der bygger på et forpligtende fællesskab om den enkelte skole og klasse, og som tager udgangspunkt i de udfordringer, vidensamfundet vil stille eleverne over for i form af bl.a. kundskaber, færdigheder, almendannelse i en mangfoldig verden og udvikling af kreativitet, selvstændighed og samarbejdsevner,
2 ændre lovgivningen, så kommuner selv kan beslutte, om de vil etablere helhedsskoler uden at skulle søge dispensation hos undervisningsministeren.
Det forudsættes, at det fortsat er gratis at gå i folkeskolen.
Der skal være muligheder for udvikling af læringsmiljøer, der reelt giver mulighed for undervisningsdifferentiering, så alle elever lærer mest muligt uanset social baggrund.
Muligheden for samarbejde mellem skolen og fritidsordningen, det lokale foreningsliv, det lokale samfund og andre relevante aktører skal udvikles.