Karsten Lauritzen (V), 2014-05-20:
Som der lige er blevet læst op, handler det her lovforslag om muligheden for at genoptage en række sager, og det er jo et lovforslag, som udspringer af en helt konkret enkeltsag om en pige fra Køge, Songül, som der var en hel del diskussion om i offentligheden for efterhånden en del måneder siden, i forhold til hvorvidt hun skulle sendes ud af Danmark eller have mulighed for at få et opholdsgrundlag.
I Venstre har vi det principielle udgangspunkt, at vi ikke ønsker at lovgive ud fra en enkeltsag, og vi ønsker heller ikke, selv om det kan være svært en gang imellem, at skabe nogle incitamenter i vores udlændingelovgivning, hvor man reelt kommer til at belønne familier, børn eller forældre eller voksne for ikke at respektere dansk lovgivning.
Det gør man jo desværre med det pågældende forslag, fordi det, man gør med forslaget, er, at man siger til en række, ikke blot Songül fra Køge, men en række andre unge, der var børn engang, og som er voksne nu i nogle af tilfældene, at på trods af at de aldrig har haft et lovligt opholdsgrundlag i Danmark – og det kan måske siges, at det kan børnene ikke holdes ansvarlige for, men så kan forældrene – på trods af at forældrene ikke har respekteret, at de har fået afslag på ansøgning om asyl, familiesammenføring, forskellige andre opholdsgrundlag, de har søgt, og aldrig har haft lovligt ophold i Danmark, så kommer der nu et flertal i Folketinget, der siger, fordi der har været en masse diskussioner om det i offentligheden: Vi finder et opholdsgrundlag til jer, I skal have lov til at have ophold i Danmark.
Der må vi sige, at selv om det selvfølgelig er svært, og selv om det letteste ville være at sige ja, så har vi valgt at tage den principielle indgangsvinkel til det, at vi ikke ønsker at belønne folk, der opholder sig ulovligt.
Det går helt tilbage til de asylansøgere, som besatte Brorsons Kirke, fordi de ikke ville rejse tilbage til Irak og de havde fået afslag på asyl.
Der har vi det principielle synspunkt, at man ikke kan vente sig til en opholdstilladelse, man kan ikke besætte en kirke og få en opholdstilladelse.
Vi har også det synspunkt i den her sag, at der må gælde de regler for den her gruppe som for alle andre, og som jeg har forstået det på justitsministeren, er der tusind – tusind – der har fået afslag på familiesammenføring under de samme regler, har respekteret afslaget og er rejst hjem.
Jeg tror, at det er skadeligt og farligt for vores lovgivningstradition, hvis man begynder i det her omfang at lovgive ud fra enkeltsager.
Derfor har vi i Venstre, selv om det er svært, og det anerkender vi, og selv om vi gerne ville have hjulpet nogle af dem, der sidder i klemme, valgt at tage de principielle briller på og sige, at vi ikke ønsker at lovgive ud fra den her enkeltsag, vi ønsker ikke at belønne folk, der aldrig har haft et lovligt ophold i Danmark, men tværtimod gang på gang i årevis har ignoreret myndighedernes afgørelse og ikke er rejst hjem, selv om de har fået afslag. Vi ønsker ikke at belønne dem med et lovligt opholdsgrundlag.
Det kan man så være enig eller uenig i.
Jeg fornemmer, at der er flertal i Folketinget, der er uenige i den holdning, men det ændrer ikke ved, at det er en holdning, som vi har i Venstre, og det er en holdning, som vi har haft hele tiden, nemlig at vi ikke ønsker at belønne folk, der aldrig har haft et lovligt opholdsgrundlag og har opholdt sig i Danmark ulovligt, med et lovligt opholdsgrundlag.
Vi synes, at det er svært at forsvare over for det store flertal, som har respekteret myndighedernes afgørelse.
Det system, som man skaber, når man vedtager det her lovforslag og giver efter det mediepres, der har været, er jo en situation, hvor folk, hvis de får et afslag, vil sidde og overveje, om de ikke skulle blive; det kan være, hvis de bliver i lang nok tid, at så får de et lovligt opholdsgrundlag.
Det er ikke et hensigtsmæssigt system at skabe i en retsstat.
Så med de ord skal jeg sige, at Venstres folketingsgruppe ikke kan støtte det lovforslag, vi behandler her i dag.