Kristian Jensen (V), 2016-05-25:
Tak for lejligheden til endnu en gang at drøfte den seneste udvikling i Tyrkiet, som vi har gjort det så mange gange i de seneste uger, og som vi givetvis igen vil gøre i næste uge, når beslutningsforslag B 185 skal drøftes.
Forespørgslen i dag om »den igangværende retsforfølgelse af folkevalgte parlamentarikere i Tyrkiet og konsekvenserne for en mulig fredsproces« er rejst – det kan jeg også høre på begrundelsen her – særlig med sigte på spørgsmålet omkring parlamentarikernes immunitet, som det tyrkiske parlament har behandlet for nylig.
Tyrkiets regerende parti, AKP, fremsatte i april et forslag om en midlertidig forfatningsændring med henblik på at løfte den parlamentariske immunitet for parlamentsmedlemmer, der i øjeblikket har anklager om kriminelle handlinger hængende over hovedet.
Efter til tider ophedede drøftelser i bl.a. parlamentets forfatningskomite blev forslaget endelig vedtaget af parlamentet i fredags, den 20. maj, med et stort flertal på 376 ud af de i alt 550 stemmer.
Da flertallet var større end to tredjedele, er der ikke behov for en folkeafstemning.
Regeringspartiets erklærede motivation for at have fremsat forslaget er Tyrkiets omfattende kamp mod terrorisme, hvor man ifølge forslagsstillerne ikke kan sidde parlamentsmedlemmernes angivelige støtte til terrorisme overhørigt.
Med vedtagelsen indføres en midlertidig klausul i den tyrkiske forfatnings artikel 83, som i sin nuværende form siger, at parlamentsmedlemmer, der mistænkes for en kriminel handling, før eller efter et valg til parlamentet er beskyttet af immunitet.
Den nye klausul ophæver immuniteten for medlemmer, der har anklager verserende imod sig i Justitsministeriet, Premierministeriet eller i parlamentet.
Efter det, som er mig oplyst, er der p.t. 677 anklager mod 138 parlamentsmedlemmer.
Parlamentsflertallet har i den situation ikke fundet, at det ville være muligt på rimelig tid at tage individuel stilling til en eventuel immunitetsophævelse i hver enkelt sag.
De har fremhævet, at regelsæt for parlamentarisk immunitet bør indeholde specifikke og objektive kriterier for eventuel beslutning om ophævelse af immunitet, at immunitet skal gælde alle uden diskrimination, samt at eventuelle beslutninger om at ophæve immunitet skal ske ud fra den enkelte sags meritter baseret på klare kriterier og fri for politiske hensyn.
I forhold til en mulig fredsproces, som spørgeren refererer til, kan man have en bekymring for, at immunitetsophævelsen vil ramme skævt.
Det vil især være parlamentsmedlemmer fra HDP, som er det parti, som i overvejende grad repræsenterer det kurdiske mindretal, der bliver ramt.
Over halvdelen af de verserende anklager er således rettet mod parlamentsmedlemmer fra HDP.
Det skal dog bemærkes, at der foreligger anklager mod parlamentarikere fra alle partier inklusive regeringspartiet AKP, og det hævdes derfor af støtterne bag parlamentets forslag i fredags, at det ikke er diskriminerende eller rettet mod enkelte grupper eller partier.
Det ændrer dog ikke ved, at der er en risiko for alvorlig slagside og i øvrigt for processer, der ikke yder de pågældende parlamentsmedlemmer den beskyttelse, de rettelig bør have.
Særlig sagerne mod parlamentsmedlemmerne fra HDP vedrører udtalelser eller politisk aktivitet, der påstås at støtte eller opfordre til terrorisme.
Som det er blevet fremført fra mange sider, herunder Europarådet og Europa-Parlamentet, skal antiterrorlovgivning selvsagt ikke misbruges til at lukke munden på alle, man er uenig med.
Derfor henviser udtalelser i sagen fra EU og fra f.eks. det amerikanske udenrigsministerium også til beskyttelse af ytringsfriheden generelt og for folkevalgte i særdeleshed.
Der er nu i Tyrkiet blandt uafhængige observatører, ngo'er og naturligvis de berørte parlamentsmedlemmer bekymring for, om de aktuelle skridt er led i en generel undertrykkelse af den parlamentariske demokratiske opposition, hvad angår ytringsfrihed og andre frihedsrettigheder for kurdere som for andre grupper.
Det bringer for nogle mindelser tilbage om tiden midt i 1990'erne, hvor fire kurdisk-tyrkiske parlamentsmedlemmer blev idømt fængselsstraffe og en dramatisk blodig periode fulgte i den nu over 30 år gamle konflikt.
Så langt er vi dog ikke.
Efter vedtagelsen i parlamentet skal beslutningen verificeres af den tyrkiske præsident for at træde i kraft.
Det vil kunne ske hurtigt.
Der kan herefter være den mulighed, at beslutningen bliver indklaget for forfatningsdomstolen, men de nærmere omstændigheder herfor er ikke helt klare.
Alt i alt deler regeringen den bekymring, der er udtrykt af EU og andre.
De to så naturligvis ikke ens på tingene, kan jeg hilse og sige.
Men det klare budskab fra mødet med de tyrkiske journalister var sådan set, at det var væsentligt, at man fra EU's og fra de vestlige landes side holdt fast i en aktiv dialog med Tyrkiet, fordi det i deres øjne var den eneste mulighed for reelt at udøve en indflydelse på at presse Tyrkiet til at holde fast i de regelsæt, der gælder.
Regeringen vil således også gennem EU følge udviklingen nøje.
I EU-regi besluttede man allerede i sidste uge med eksplicit dansk opbakning at sætte spørgsmålet om parlamentarisk immunitet på dagsordenen på det kommende møde den 31. maj mellem Europa-Kommissionen og Tyrkiets regering i den såkaldte Associeringskomité.
Vi vil følge op på det og se, hvordan det videre forløb spænder af i forbindelse med det.