Lone Loklindt (RV), 2012-06-11:
På vegne af Radikale Venstre vil jeg også gerne takke udenrigsministeren for en god og klar redegørelse om Europarådets virksomhed og Danmarks deltagelse heri i dag.
Europarådets kerneværdier er menneskerettigheder, demokrati og retsstat.
Ligesom den helt centrale menneskerettighedskonvention har Europarådet mere end 60 år på bagen, og alligevel er der ikke ret mange, som kender til det arbejde, der foregår, måske lige bortset fra det, der vedrører Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, hvor medlemslande kan anklages og dømmes for overtrædelse af menneskerettighedskonventionen.
Her i maj kom der en ny ECRI-rapport, som vi jo allerede har talt lidt om, fra Den Europæiske Kommission mod Racisme og Intolerance.
Det er et godt eksempel på en af Europarådets monitoreringsaktiviteter.
Den sidste rapport om Danmark stammer tilbage fra 2006, og selv om der er sket forbedringer på flere områder, er der stadig en del udeståender, især i forhold til strukturel diskrimination og udlændinges rettigheder i Danmark.
Rapporten har ikke taget de helt store overskrifter, men det er en helt særlig tilfredsstillelse i sig selv, at regeringen nu kan sætte hak ved adskillige kritikpunkter, fordi der er lovgivning i gang, som retter op på situationen – altså et eksempel på en mekanisme, som har betydning også i et land som Danmark.
Det mener vi faktisk i Radikale Venstre er vigtigt i modsætning til, hvad jeg kunne forstå på Venstres ordfører.
Selv deltog jeg for første gang i Europarådets parlamentariske forsamling i januar i år, og det var, må jeg indrømme, nærmest et nyt univers, der åbnede sig, hvor resolutioner og politiske tilkendegivelser afspejler mange af de aktuelle problemer og spørgsmål, som optager os bredt i Europa.
Det gælder jo i særdeleshed Julija Tymosjenko.
Udfordringen er naturligvis, at Europarådet er en konsensusmaskine med bløde værdier, og forandringer tager lang tid, fordi de jo afhænger af de enkelte landes villighed til at efterleve henstillinger og kritik.
Men Europarådet består af en række overvågningsmekanismer inden for de konventionsbestemte områder, eksempelvis menneskerettighedskommissæren.
Nils Muiznieks er nyvalgt som den tredje i rækken og er fra Letland, og hans mandat er at fremme en effektiv efterlevelse af menneskerettighederne i medlemslandene gennem rådgivning og dialog.
Andre overvågningsmekanismer er jo Komitéen for Forebyggelse af Tortur og udvalget for beskyttelse af nationale mindretal.
Europarådets generalsekretær har siden 2009 været Thorbjørn Jagland, altså den tidligere norske statsminister, og øverst i hierarkiet har vi ministerkomiteen med formandskab, som går på skift mellem landene.
Ironisk nok var det jo sidste år Ukraine, indtil Storbritannien overtog formandskabet i november 2011.
Det britiske formandskabs prioriteter er en reform af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, en fortsættelse af generalsekretærens reform af Europarådet og bl.a. temaer som beskyttelse af ytringsfrihed på internettet.
Reformen af Europarådet handler om at styre budgetterne bedre, fokusere indsatsen på kerneområderne og gennemgå konventionerne i det lys, og det har så betydet oprettelse af lidt færre komiteer under parlamentarikerforsamlingen, hvilket forekommer helt fornuftigt.
Det vigtigste er imidlertid, vil mange nok mene, den reform, som handler om domstolen med effektivisering af klagesagsbehandlingen og med fokus på bedre national implementering af Menneskerettighedsdomstolens afgørelser.
Ser vi på sagsmængden ved domstolen, fremgår det af redegørelsen, at puklen af sager, der venter, for første gang er begyndt at falde, men antallet af nye sager er fortsat meget højt, og der er brug for at effektivisere domstolen gennem flere reformtiltag.
Som tidligere nævnt er der mere end 150.000 sager, der verserer, og erklæringen fra mødet i Brighton indeholder da også mange forslag til forbedringer.
I 2011 var der seks sager mod Danmark, og kun i ét tilfælde, i sagen Osman imod Danmark, blev Danmark dømt.
Sagen handler om en kenyansk pige, som mister sin permanente opholdstilladelse, fordi hun i en periode var sendt til Kenya, uanset at det var imod hendes egen vilje.
Hvis jeg ikke tager helt fejl, andenbehandlede vi i dag i Folketinget netop den generelle lovgivning, som skal sikre, at loven afspejler domstolens afgørelse, så det ikke sker igen.
Det er jo i det hele taget positivt at konstatere, at den nye regering strammer sig an for at efterleve domme og henstillinger, så vi ikke længere skal være på kanten af konventioner.
ECRI er et område, et vigtigt område, men også på andre er der konventioner, der skal undertegnes og ratificeres.
Et eksempel herpå er Istanbulkonventionen om forebyggelse og bekæmpelse af vold og seksuelle overgreb mod kvinder og vold i hjemmet.
Arbejdet er i gang på tværs af ministerierne, og fra Radikale Venstres side ser vi frem til, at Danmark forhåbentlig til efteråret kan skrive under og ratificere denne vigtige konvention.
I det hele taget vil jeg fra radikal side opfordre til, at resolutioner, konventioner og henstillinger fra Europarådet i højere grad kommer til offentlighedens kendskab, så vi i fællesskab kan opleve, hvordan det kan flytte en udvikling, også i Danmark.
Derfor håber jeg også, at Danmarks Nationale Menneskerettighedsinstitution med de øgede bevillinger får mulighed for at følge mere konsekvent op på beslutninger fra Europarådet.
Radikale Venstre mener, at Europarådet er en meget relevant institution, et forum, som kan bruges mere offensivt, og jeg tilslutter mig de ordførere, som vil arbejde for, at rådets arbejde kommer til større offentligt kendskab.