runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2009-05-18:
Det er rigtig vigtigt at gøre noget for at forhindre, at mennesker bliver udsat for vold i parforhold.
Det var jo lidt bekymrende at høre om den undersøgelse, der kom frem her i weekenden, der viste, at mange mennesker stadig mener, at det er i orden at slå deres børn.
Så er vi selvfølgelig også nødt til at gøre noget i forhold til dem, der stadig bruger vold.
Der synes jeg, at det, som man er begyndt at gøre oppe i Nordjyllands Politi, når de rykker ud, fordi der er voldelige episoder i hjemmet, nemlig at tilbyde behandling med det samme, er en rigtig god idé, som jeg håber på at man vil arbejde på at udbrede til resten af landet.
Jeg tror, det er vigtigt, at man nogle gange også prøver at tage fat, før det kommer helt dertil, at folk flytter fra hinanden, eller at kvinden flygter hen på et krisecenter.
Det er mit indtryk, at der stadig er en del, der opfatter det som et voldsomt angreb på deres ære, hvis deres partner går fra dem.
Man er derfor også nødt til at gøre noget ved den æresopfattelse, der gør, at de ikke kan leve med, at de bliver skilt, eller at deres eks får en ny partner.
Jeg tror, det er vigtigt også at arbejde med den del af det.
Jeg tror også, det er nødvendigt at bruge mægling og konfliktråd noget mere i nogle af de situationer, hvor man prøver at gå ind og se på, hvordan man kan snakke det her igennem og finde ud af, hvad det er, hele den her vrede og konflikt bunder i, og hvad det er for nogle aftaler, man kan lave i et mæglingsforløb om, hvordan man undgår hinanden i fremtiden.
Det glæder mig rigtig meget, hvis regeringen nu er ved at åbne op for, at det altså skal være en del af det, der sker, hvis man gennemfører en beslutning om bortvisning, at man så også sikrer, at der er behandlingstilbud, og at man gør rigtig meget for at få den, der bliver bortvist, i behandling.
Jeg tror, det er nogle af de ting, der skal til.
Til gengæld tror jeg ikke så meget på det her tekniske fix med fodlænke, bl.a. fordi man slet ikke har teknikken til det.
Jeg tror altså, at det er nogle af de andre ting, vi skal sætte ind med.
Men jeg tror også, at det er rigtig vigtigt, at vi i langt større omfang fra samfundets side viser, at vi beskytter dem, der bliver truet.
Så må man se på, hvordan vi kan vise det meget tydeligt, hvordan vi kan sætte flere ressourcer af til det.
Hvis der er nogen, der bliver truet af en ekspartner, af familie eller af andre, sætter samfundet ind og beskytter dem på samme måde, som vi gør, hvis det er en politiker eller en tegner eller andre, der bliver truet.
Så er de en del af vores fællesskab, og vi vil ikke finde os i, at der er kvinder, der lever i stor angst for at blive udsat for alvorlig vold eller måske dræbt, som vi ser det indimellem.
Vi bliver altså nødt til at finde nogle måder, hvorpå vi kan vise, at vi som samfund ikke accepterer det, og at vi beskytter folk.
Karen Hækkerup (S), 2009-05-18:
Først vil jeg sige, at det er dejligt, at den nye justitsminister, som jo næsten ikke en ny mere, men som alligevel stadig væk er lidt ny, har den tilgang til arbejdet, som han har.
Vi er sådan set vant til her i Folketinget, at når oppositionen fremsatte forslag under den tidligere justitsminister, blev det bare rent afvist; der var ikke noget dér, man overhovedet havde lyst til at gå ind i en debat om.
Der må jeg sige, at den nye minister har en helt anden tilgang til det.
Ministeren vil nedsætte arbejdsgrupper, ministeren vil se på det, ministeren har rent faktisk et ønske om at gå ind i de emner, som vi rejser, og det er uanset, om det er skærpet straf for vold mod mænd, som slår deres koner, mens børnene ser det, eller om det er forslag, som handler om, at man skal blive bedre til at passe på de vagtcentraler, som passer på pengene.
Uanset hvad det egentlig er oppositionen fremsætter forslag om, kvitterer ministeren med at sige: Det vil jeg egentlig gerne gå ind i og se, om vi kan gøre smartere.
Det vil jeg egentlig starte med at sige tak for.
Så kommer mit konkrete spørgsmål, som handler om det med offererstatningen, for der sagde ministeren lige nu, at der jo ikke rigtig var noget beløb for, hvad man egentlig skulle kunne få, og hvad der vil være rimeligt, men er ministeren ikke enig i, at de erstatninger, vi giver i dag, er latterligt lave?
Karsten Lauritzen (V), 2009-05-19:
I Venstre er vi ganske enige i store dele af de overvejelser der ligger bag forslaget, og som forslagsstillerne redegør for i bemærkningerne til forslaget.
Et af Venstres gamle slogans hedder, og det gælder i øvrigt stadig i vores parti, er »Venstre - så ved du, det bliver til noget«.
Bag det ligger der jo en filosofi om, at når vi som politikere lover befolkningen politisk handling, har vi også en pligt til at levere efterfølgende, og når der afgives bistandsløfter til verdens fattigste lande og befolkninger, er forpligtelsen endnu større, for hvis der ikke leveres, koster det menneskeliv.
I Venstre er vi også glade for, at regeringen lever op til de løfter, den har givet hidtil, og også vil gøre det fremover.
Det står som sagt i regeringsgrundlaget, som vi lige har haft en stor debat om i forbindelse med forespørgselsdebatten.
Men det er sørgeligt, at der er så få lande i verden, som også lever op til deres forpligtelser og holder, hvad de lover, når det kommer til udviklingsbistand.
I Venstre har vi ikke noget imod, at Danmark og regeringen peger fingre af de lande, som svigter de fattigste og løber fra deres løfter, og det gør regeringen jo også.
I Venstre er vi dog ikke enige med SF i, at et register over afgivelse og indfrielse af bistandsløfter vil være en mirakelkur i forhold til de lande, som løber fra regningen.
Desuden er det sådan, at det register, der efterspørges i forslaget, i høj grad allerede eksisterer i dag i form af British International Aid Transparency, som er et initiativ, der har til formål at øge tilgængeligheden af information om globale bistandsstrømme til brug for forskere og ngo'er osv.
Vi kunne så overveje, om man fra dansk side ønsker at støtte det initiativ økonomisk, og det vil vi da godt overveje i Venstre.
Også i forhold til beslutningsforslagets ønske om et FN-register er virkeligheden lidt foran forslaget.
FN har jo allerede et kontor for Financial Tracking Service, som netop overvåger, hvilke løfter og hvilke bidrag lande giver til FN-appeller.
Dette arbejde er faktisk også offentligt tilgængeligt, det kan findes på en hjemmeside, som hedder reliefweb.int.
Det kan jeg desværre ikke oversætte til dansk, for så ville adressen jo ikke være korrekt, så det skal jeg meget beklage.
Men her kan man altså se noget om, hvilke løfter der er givet, og om de er indfriet.
Jeppe Kofod (S), 2009-05-19:
Lad mig starte med at afsløre, at Socialdemokraterne godt kan støtte det her forslag.
Det er et rigtig godt og nødvendigt forslag og et godt supplement til, hvad der allerede bliver registreret rundtomkring.
Jeg synes, at bare listen over forskellige kilder vidner om, at det måske ville være klogt at lave et fælles, gennemskueligt register, hvor man kan se, om løfter, som er blevet givet, bliver overholdt konkret.
Derfor synes vi, det er et godt og nødvendigt forslag.
Det vil også være vigtigt at kunne se, hvordan donorlande over tid har udviklet sig i forhold til deres bistand, og hvis man gjorde det, kunne man selvfølgelig se, at Danmark over tid fra at ligge nummer et i verden faldt ned ad listen.
Fra at give 1 pct. i bistand giver Danmark nu 0,82 pct. af BNI i bistand.
Sådan kunne man følge med i, hvilken tendens der var i forskellige landes bistand.
Det, jeg vil nævne i tillæg, er, at der peges på OECD's DAC-komité.
Jeg synes, at man også skal koble det her forslag til Pariserklæringen om effektiv bistand, der jo for alvor blev signeret i marts 2005.
Her har man faktisk, synes jeg, et instrument, som også DAC arbejder med, hvor man kigger på ejerskab, man kigger på harmoniseringen af bistand, man kigger på, hvordan resultaterne bliver produceret, men man kigger altså også på et punkt, der hedder gensidige forpligtelser.
Der synes jeg, at man kunne tage fat på Pariserklæringen og bruge den som redskab i den her forbindelse.
Jeg ved, at DAC-komiteen arbejder med en række grupper af eksempelvis parlamentarikere, fordi det med at leve op til løfter også foregår ved, at man rejser debatter i parlamenter som det danske og andre parlamenter.
Der kunne man jo passende, mener jeg, fra regeringens side støtte det arbejde, der foregår i OECD's DAC-komité, med de partnere, man har i forhold til indicators of progress - der blev faktisk lavet en stor rapport omkring de her forskellige indikatorer for nogle år siden og følge op på det arbejde.
Så jeg vil gerne sige, at vi støtter forslaget.
Vi synes, det er en god idé, som man i regeringen skulle arbejde videre med.
Vi forstår ikke helt, hvorfor ministeren afviser en ellers spændende og god og helt nødvendig tanke.
Tina Petersen (DF), 2009-05-19:
Alligevel må jeg sige, at det ikke undrer mig, at sådan et forslag netop kommer fra SF.
Det gør det ikke, fordi det er set meget ofte her på det sidste, og det er nærmest blevet en hel trend - det, man kalder mode - i SF at komme med nogle sådanne forslag gang på gang.
Nu er det sådan, at det forslag, der er fremsat, jo omhandler ting, som er under udvikling eller allerede er etableret.
Jeg går ud fra, at SF's formål på en eller anden måde er at skabe en tvivl omkring det mål, som allerede er iværksat, eller som allerede eksisterer.
Forslaget handler om etablering af et register over afgivelse og indfrielse af løfter om bistand.
Som jeg sagde før, er det et meget godt og sympatisk forslag, men indfrielsen af løfter om bistand bliver allerede i dag registreret i OECD og i DAC.
Donorernes bistand bliver registreret på årlig basis.
Disse oplysninger offentliggøres på internettet på hjemmesiden for DAC.
Fra 2011 overgår DAC til en helt ny type registrering og rapportering, hvor netop de lande, som har lovet bistand her og nu, men som også overholder den, vil blive registreret her.
Også lande, som ikke er medlem, vil kunne blive registreret og rapporteret her.
Ministeren gjorde det meget klart og gik virkelig i dybden omkring forholdene på området, EU's målsætninger om udviklingsbistanden frem til 2015-målene, DAC's registrering af medlemslandene, offentliggørelsen af den årlige statusrapport over de fremskridt, som sker på området, og den udvikling, som fremover vil ske.
Alt det her ligger jo i tråd med de principper, der ligger i Pariserklæringen og Accra Agenda for Action, som sikrer og øger forudsigeligheden af de her donorers allokering af bistand til modtagerlandene.
Altså må Dansk Folkepartis konklusion, min konklusion være, at det forslag, der er fremsat, allerede er etableret.
Med de ovennævnte begrundelser, som jeg har fremlagt her, kan vi altså ikke støtte forslaget, som foreligger her.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-05-19:
Det her forslag handler jo i virkeligheden meget om det, vi har kaldt CNN-effekten.
Så længe vi har en katastrofe, som er i mediernes søgelys, er der næsten ingen grænser for, hvor velvillige og hjælpsomme de donorlande er, men så snart kyklopens øje er flyttet til et nyt sted, og vi skal til at tælle pengene, kan vi ikke finde pengene.
Jeg ved ikke, hvor mange donorkonferencer jeg personligt har deltaget i, hvor vi bagefter har måttet konstatere, at alle de gyldne løfter, som blev afgivet, ikke fandtes.
Og det er i virkeligheden helt ødelæggende, når man skal tilrettelægge en hjælpeindsats.
Det er faktisk tæt på at være en katastrofe i selve katastrofen.
Der findes mange instrumenter i omløb, og jeg kan også huske, at hjælpeorganisationerne - det er vist ikke nogen hemmelighed - havde deres helt egne systemer, hvor man gjorde op, og nu skal jeg ikke nævne lande, men deres værdier blev sat til en procentdel.
Det gælder så ikke Danmark.
Danmarks aktier var næsten altid konvertible med 100, næsten altid, men alle de her steder var det totalt ødelæggende for hjælpearbejdet.
Derfor synes jeg, at det her er et rigtig godt bidrag til at få styr på de her ting.
Jeg kan så forstå på ministeren, at vi står over for noget, som er meget, meget bedre.
Ja, det glæder jeg mig da utroligt til at se - hvis vi kan få noget, som er meget bedre.
Men indtil da synes jeg alligevel, at man skulle give det her en chance.
Hvorfor skal det bedste stå i vejen for det gode?
Jeg synes, at det her er et bidrag i den rigtige retning, og vi støtter det her forslag.
Frank Aaen (EL), 2009-05-19:
Enhedslisten støtter også forslaget, og jeg må sige, at der er sket det skrækkelige, at de, der er modstandere af forslaget, sådan set har frarøvet mig enhver form for mulighed for at argumentere imod deres modstand, for der var jo ikke nogen modstand.
Hovedargumentet var, at det skal vi ikke vedtage, for det har vi i forvejen, og så er det jo meget vanskeligt.
Jeg synes næsten, at vi ordførere bliver stillet over for en helt umulig opgave, når argumentet ligesom forsvinder mellem fingrene, for man støtter forslaget og mener, at det er der i forvejen, og så stemmer man imod forslaget.
Så jeg håber, at hr. Steen Gade har nogle gode betragtninger over, hvad det er, der foregår her.
Jeg har det selv sådan, at jeg tror, at man nok er lidt bange for at genere vennerne ude i verden ved at få sammenstillet de her oplysninger alt for tydeligt, for så kan det, som hr. Jørgen Poulsen lige var inde på, jo blive afsløret, at der er nogle, der er storforbrydere - der er i den her sammenhæng nogle, der er mindre forbrydere, og så er der nogle, der er storforbrydere - som lover en masse, men der kommer aldrig en krone.
Vi kan huske fra tsunamien - der vel har en rekord i den sammenhæng - hvor meget der blev lovet i de dage, hvor vandet stadig væk stod højt, og hvor lidt, der kom ud af det, da vandet var forsvundet.
Der er heller ikke nogen, der argumenterer imod, at vi skal have mere viden om det.
Men jeg stillede det forslag før om oversendelse - og det tror jeg at oppositionen skal holde ved i udvalgsarbejdet -
hvis det er sådan, at alle de oplysninger, der ønskes med det her forslag, i forvejen er let tilgængelige, må det være meget nemt for ministeren at oversende dem i en overskuelig form, og så må vi jo se, om det er rigtigt, og så er vi der, hvor vi alle sammen gerne vil være.
Og skulle det vise sig, at det ikke er rigtigt, ja, så er der jo en god grund til at stemme for forslaget.
Steen Gade (SF), 2009-05-19:
Jeg vil gerne takke for den overvældende positive modtagelse af selve ideen, og så vil jeg komme tilbage til afvisningen bagefter.
Jeg vil også godt sige, at der også var noget af det, som nogle af ordførerne sagde, som jeg ikke vidste.
Hr. Jeppe Kofod kom med et forslag om, hvordan det kunne forankres et andet sted, og hr. Karsten Lauritzen havde fundet noget på internettet, som næsten var det, jeg har foreslået.
Jeg konstaterer - det er bare sådan en lille bisætning - at indtil nu er der vist ikke ét medlem af Folketinget, der har fundet det hele samlet, og det er måske sådan lidt tankevækkende.
Så derfor er det måske ikke det lettest tilgængelige.
Men lad os se på det i praksis.
Så har jeg nogle få bemærkninger til ordførerne.
Hr. Karsten Lauritzen sagde, at det ikke var en mirakelkur.
Nej, men det står der heller ikke i forslaget, og det handler det ikke om.
Jeg skal sige, at for mig har det været vigtigt, at det er noget, der er let tilgængeligt, noget, der er samlet, noget, der er simpelt.
I virkeligheden er det ideelle for mig faktisk det, som hr. Helge Adam Møller sagde, nemlig at det i virkeligheden var bedre at have det ét sted end at have det tre eller fire eller fem steder.
Så det er jo i virkeligheden forslagets idé, nemlig at det er simpelt sat op, og at det er let tilgængeligt.
Hvor det så skal ligge, kan man jo kigge på.
Jeg kan ikke forstå, at der er en modsætning mellem at arbejde videre inden for de systemer, vi har, og så at sætte sig ned i en tænkeboks og se, om man kunne lave noget, der bygger på det, man har, gøre det mere simpelt, gøre det lettere tilgængeligt osv.
Det kan være, der er nogle uenigheder om, hvor meget det skal omfatte.
Hr. Jørgen Poulsen nævnede CNN-effekten - på en måde skal det bruges til at bekæmpe, at man siger noget, når en alvorlig krise kører og det skal ud i fjernsynet, og at man så løber fra det bagefter.
Det mener jeg også skal være med, og at det ikke kun skal være det, man har meldt ud på en donorkonference.
Men det er klart, at det ikke kun kan være det, der kommer i fjernsynet; vi skal finde en eller anden mellemposition.
Jeg mener, at hvis man f.eks. på et topmøde i G8 beslutter noget, har man forpligtet sig på en bestemt måde.
Om det står i de eksisterende registre og i det, der laves, må vi jo se på.
Det er klart, at det, der er sendt ind til DAC, står der, at det, der er sendt ind til FN, står der, at det, som EU har besluttet, står der.
Men jeg vil grundlæggende være det positive menneske, jeg er, og så sige: Lad os kigge på det i udvalgsarbejdet.
Helge Adam Møller (KF), 2009-05-19:
Jeg sad og ventede på SF's ordfører.
Men det er klart: Det er dem, der fremsætter.
Sådan kan man lære hele tiden.
Jeg kunne faktisk sige det samme som næsten alle de foregående, for da jeg læste det her forslag, tænkte jeg umiddelbart, at det selvfølgelig er en god idé, og at man må kunne holde folk lidt oppe på, hvad de går og lover.
Så har jeg jo boget lidt ved hjælp fra ministeriet og andre kloge mennesker og fået at vide, at man har de tre tilsvarende registre eller registre i samme retning i hvert fald, som arbejder på stort set det samme.
Jeg har også fundet ud af, hvad DAC betyder.
Det betyder faktisk Development Assistance Committee , og det er på almindelig dansk noget med komiteen for udviklingsbistand, som altså også fører et sådant register.
Så er der Europa-Kommissionen, som har været nævnt af et par af de tidligere ordførere, og endelig er der FN's koordinationskontor for nødhjælp, der hedder OCHA, så har jeg også lært det.
Og alle tre er inde på det med lidt små forskelligheder, og derfor er min konklusion, at selv om jeg er enig i systemet, er jeg meget betænkelig ved at lave flere parallelle systemer.
Jeg så sådan set hellere, og det tror jeg også ministeren og andre gode mennesker arbejder for, at nogle af de tre systemer måske kunne blive til to systemer eller kun til et system
Det er jo et fromt håb at have, for jeg kender også internationalt arbejde efter at have været på besøg et par gange i FN, og jeg må tilstå, at vel kan det være tungt her i Folketinget indimellem, men i forhold til det bureaukrati osv., der eksisterer i en sådan stor, international organisation, skal vi nok væbne os med tålmodighed.
Men ideen er rigtig, og jeg synes, at vi skal følge op på de registre, der er, og ikke lave et nyt fjerde.
Ulla Tørnæs (V), 2009-05-19:
Jo, det gør vi bestemt også.
Det har været nævnt tidligere, at Norge har sat sig i spidsen for det her arbejde, og det arbejde har vi bakket op, lige siden Norge satte sig i førersædet.
Vi har bl.a. bakket det op med økonomiske midler, men også politisk i de forskellige sammenhænge, hvor det har været drøftet.
I forbindelse med mødet i Doha omkring udviklingsfinansiering kom der faktisk en meget markant tekst med ind i slutdokumentet, og det er jo så det, man arbejder videre med.
Det er så siden hen kommet med i G20, og nu senest i forbindelse med rådsmødet her mandag og tirsdag er det så også kommet med i EU's udviklingsministres råds konklusioner, som er det dokument eller det papir, der vil være afsæt for EU's fælles holdning i forbindelse med FN's højniveaumøde om den finansielle krise, som finder sted her i starten af juni måned.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-05-19:
Dette lovforslag er lavet for at sikre, at der etableres et nyt, højt kvalificeret udbud af lederuddannelser på diplomniveau.
Det indebærer desuden, at undervisningsministeren nedsætter et uafhængigt råd, der skal certificere uddannelseselementer i en offentlig lederuddannelse.
Det her lovforslag er lavet for at løse en meget specifik situation, nemlig at vi ønsker at skabe stærkere ledelse i offentlige institutioner.
For at fastholde Danmarks position som et af verdens mest velstående lande, er det også afgørende, at vi i Danmark tilbyder en bred vifte af uddannelsestilbud på alle niveauer.
Efteruddannelse af ledere inden for den offentlige sektor er med til at skabe disse gode vilkår ved at tilbyde en fleksibel og praktisk orienteret lederuddannelse.
Også i Akkrediteringsrådet er man positiv over for forslaget og mener, at vi med sådan en uddannelse, der jo bygger oven på det eksisterende tilbud, altså ikke kun sikrer en fornyelse, men også en større målretning af udbuddet i forhold til de ledelsesudfordringer, der hele tiden er i den offentlige sektor.
Med forslaget er det også hensigten, at man fra Undervisningsministeriets side vil nedsætte et uafhængigt råd bestående af otte personer med speciale i offentlig administration, som får til opgave at certificere uddannelseselementer i den offentlige lederuddannelse.
Det er meget vigtigt lige at bemærke, at det her initiativ på ingen måde er en kritik af kvaliteten af den eksisterende diplomuddannelse i ledelse.
Det er tværtimod et ønske om at sikre et meget bredt udbud af lederuddannelsestilbud, og det er også formålet, at vi skal forbedre sammenhængen mellem det private og lederuddannelsestilbuddene og den eksisterende diplomuddannelse i ledelse for at undgå, at vi pludselig står med nogle blindgyder i lederuddannelsesindsatsen, for det ville være forfærdelig ærgerligt.
De offentlige ledere skal i hvert fald ikke komme til at opleve, at der er en blindgyde.
Venstre støtter altså lovforslaget meget varmt.
Jeppe Kofod (S), 2009-05-19:
Det er i øvrigt et højniveaumøde, som jeg håber at man deltager i på det højeste niveau, som man nu kan, for at vise, hvor vigtig diskussionen i FN om det her problem er.
Hvis jeg må stille mit sidste spørgsmål, så kunne jeg, fordi det er blevet nævnt i debatten, godt tænke mig at høre ministerens kommentar til, hvordan man vil efterleve Verdensbankens anbefaling til alle lande om at give 0,7 pct. af de nationale vækstpakker i særlig bistand til de mindst udviklede lande.
Det andet er det, jeg nævnte fra G20-mødet, hvor Ban Ki-moon, FN's generalsekretær, jo deltog og også anbefalede, at man lavede den her ret store pakke til ulandene, specielt til de mindst udviklede lande, og advokerede for større bistand i størrelsesordenen 250 mia. dollar.
Hvordan har man tænkt sig at leve op til de anbefalinger fra FN og Verdensbanken?
Ulla Tørnæs (V), 2009-05-19:
Når man ser på størrelsen af de forskellige krisepakker, der er vedtaget rundtomkring i verdens rigeste lande, ikke mindst i USA, er jeg enig i, at hele den diskussion, vi har haft i dag, virkelig står i kontrast til dem; det synes jeg.
Med al respekt for præsidenten for Verdensbanken må man sige, at han ligesom glemte at lave sit fodarbejde, før han præsenterede den idé om, at man skulle øremærke 0,7 pct. af krisepakkerne til udviklingsbistand, for han er ikke kommet særlig langt med det.
Og mig bekendt er der ikke et eneste land, der rent faktisk har valgt at følge den idé.
Det kan man selvfølgelig synes er ærgerligt, men jeg synes stadig væk, at det er vigtigt, at vi holder fast i de gamle løfter, der er givet, og at de indfries, og at de lande, der endnu ikke har levet op til dem, bliver bragt i en situation, hvor det simpelt hen vil være så pinligt for dem, at de ikke lever op til dem.
Så det handler om de lande, som endnu ikke efterlever den gamle målsætning om 0,7 pct., og det skal være bragt på plads, før vi begynder at bygge alle mulige luftkasteller om alt muligt andet.
Jeg synes ikke, at det tjener udviklingslandenes sag, at vi kommer med det ene forslag efter det andet, og at der så ikke er et eneste af verdens rige lande, der leverer på baggrund af dem.
Vi gør os selv til grin, vi mister troværdighed, og det fører ingen vegne hen.
Det handler om at holde fast i de gamle løfter, som er præcise og konkrete, og som der bør og skal leveres på baggrund af.
Det gør Danmark - og mere til.