Gitte Lillelund Bech (V), 2013-02-06:
Jeg vil da også gerne takke statsministeren for redegørelsen.
Jeg synes nu ikke, den bragte den store klarhed over, hvad det er for nogle spørgsmål vedrørende Grønland, som vi så kan få besvaret af regeringen, og hvad det er, vi ikke kan få besvaret.
Jeg vil også sige, at jeg måske undrede mig lidt, da vi fik oversendt begrundelsen fra statsministeren for, at statsministeren ikke vil svare på spørgsmål nr. 53, 54, 58, 59 og 60, for det var det her med, at Danmark ikke har en retlig interesse i at få spørgsmålene besvaret.
Samtidig meddeler statsministeren jo i brevet af 28. januar, at hun tilsyneladende har pålagt sine ministerkolleger ikke at svare på spørgsmål af tilsvarende karakter.
Jeg kan jo så bare spørge mig selv, om statsministeren overhovedet kan pålægge sine ministre noget sådant.
Jeg vil også sige, at statsministeren i brevet gør det meget klart, at spørgsmål nr. 56, som omhandler, hvorvidt storskalaloven er en generel lov eller en speciallov, som alene gælder for jernminen i forbindelse med Isuaprojektet, og spørgsmål nr. 57, der omhandler, hvor stort det årlige afkast fra jernminen vil være til Grønland som samfund og til den grønlandske statskasse, bliver henvist til justitsministeren, og det skal justitsministeren så svare på.
Jeg har så mine tvivl, for justitsministeren kan så med baggrund i brevet fra den 28. januar vil sige: Det behøver jeg ikke at svare på, for statsministeren har sagt, at det her med afkastet til det grønlandske samfund jo også er noget med penge, så derfor behøver jeg ikke svare på det.
Derfor vil jeg nok sige, at hvis vi skulle følge statsministerens vurdering af, at alle spørgsmål, der relaterer sig til Grønlands selvstyres egne hjemtagne politikområder, ikke skal besvares her, kan jeg undre mig over, at vi har fået svar på spørgsmål nr. 21, der omhandler, hvilke planer justitsministeren har for ordenshåndhævelsen i de planlagte arbejdslejre i forbindelse med storskalaprojekter i Grønland.
Det samme gælder spørgsmål nr. 11, hvor justitsministeren har svaret på, hvad ministeren vil gøre for at undersøge problemet med illegal arbejdskraft i Grønland.
Begge de her spørgsmål kræver, at man får et svar fra politiet i Grønland.
Når man skal spørge politiet i Grønland om, hvad de har tænkt sig at gøre, er det vel en del af selvstyrets område, og justitsministeren har altså været så beredvillig, at han allerede har henvendt sig til Rigspolitiet, som så har henvendt sig til Grønlands politi, som har svaret på de her spørgsmål.
Det seneste, som jeg er blevet bekendt med, er, at min kollega, Venstres psykiatriordfører, som har arbejdet på Grønland, meget gerne vil vide, hvor mange ledige stillinger som læge, sygeplejerske og tandlæge, der var opslået pr. 1. januar 2013, og derfor skrev hun rent faktisk til det grønlandske sundhedsvæsen, fordi hun tænkte: O.k., jeg kan lige så godt gå direkte til kilden, jeg kan ikke selv finde oplysningerne.
Og der har hun fået et fantastisk svar, der hedder. Tak for deres henvendelse til Departementet for Sundhed.
Vi skal bede om, at spørgsmål fra danske folketingsmedlemmer vedrørende det grønlandske sundhedsvæsen og dets ansætte stilles til Statsministeriet eller Ministeriet for Sundhed og Forebyggelse i Danmark – venlig hilsen, Hanne Vibjerg, direktionssekretær under Ministry of Health i Nuuk.
Der kunne jeg godt tænke mig at vide, om statsministeren, hvis det spørgsmål nu bliver stillet til statsministeren, vil sende det videre og så indhente oplysningerne, eller hvad statsministeren vil gøre.
Så det er altså ret uklart, hvad det er, vi kan få svar på, og hvad det er, vi ikke kan få svar på.
Jeg håber sådan set, at statsministeren eller måske nogle af regeringspartiernes ordførere kan gøre os klart, hvad det er, vi kan få svar på, for det var ikke tydeligt i statsministerens besvarelse.
Jeg håber så sandelig også, at ministeren kan indse, at det måske er en meget farlig vej at betræde, når man siger, at hvis Danmark ikke har nogen retlig interesse, kan man ikke give svar på spørgsmålene.