Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-10-30:
Tak for ordet.
Forespørgslen er blevet indleveret til Folketinget, forud for at der i sidste uge blev indgået en aftale om et revideret dagpengesystem.
Men sådan som tingene har været sat op her, har jeg måttet lægge til grund, at det er en forespørgsel vedrørerende dagpengereformen fra 2010.
Så hvad angår reformen fra 2010, var der tale om ændringer af dagpengesystemet, som fulgte aftalen om genopretning af dansk økonomi indgået af den daværende VK-regering og Dansk Folkeparti.
Baggrunden for genopretningsaftalen var, at Danmark på daværende tidspunkt var begyndt at trække fri af finanskrisen, der ramte i 2008, men at offentlige overskud var blevet vendt til store underskud.
På tidspunktet for indgåelsen af genopretningsaftalen forventede man, at det offentlige underskud alene i 2010 ville være på 90 mia. kr.
Der var med andre ord helt åbenlyst brug for en tilpasning af de offentlige udgifter og indtægter, og genopretningsaftalen var udtryk for en sådan tilpasning.
Med aftalen blev der foretaget en række ændringer på dagpengeområdet.
Først og fremmest indførtes en afkortning af dagpengeperioden fra 4 til 2 år og en harmonisering af kravet for optjening og genoptjening af ret til dagpenge til 52 ugers beskæftigelse.
Hvad angår konsekvenserne af reformen, har der først og fremmest været fokus på afkortelsen af dagpengeperioden og harmoniseringen af genoptjeningskravet.
Man kan naturligvis være politisk uenig i ændringerne, men det er uomtvisteligt, at begge dele har styrket de offentlige finanser og den strukturelle beskæftigelse.
Da man i 2010 indgik genopretningsaftalen, skønnede regeringen, at afkortningen af dagpengeperioden ville øge den strukturelle beskæftigelse med 11.000 fuldtidspersoner, mens ændringen af genoptjeningskravet ville øge den strukturelle beskæftigelse med 2.000 personer.
Samlet set skønnede man altså, at den strukturelle beskæftigelse ville blive forøget med i alt 13.000 fuldtidspersoner.
Dagpengekommissionen har nu også set på effekterne af reformen, og kommissionen vurderer, at ændringerne af dagpengeperioden og genoptjeningskravet i 2010 isoleret set har forbedret den strukturelle beskæftigelse med 15.000 personer, og at effekten altså har været højere end skønnet tilbage i 2010.
En meget omdiskuteret konsekvens af reformen har som bekendt også været antallet af personer, der har opbrugt retten til dagpenge.
Det kommer nok ikke som et chok, når jeg konstaterer, at der løbende blev foretaget nogle skøn, der viste sig ikke at holde stik.
Flere personer end forventet opbrugte dagpengeretten.
Ikke mindst på den baggrund har der politisk været et ønske om at understøtte, at færre personer opbruger retten til dagpenge, eller at vi med andre ord får et dagpengesystem, der giver økonomisk tryghed for medlemmer ramt af ufrivillig ledighed.
Jeg har også noteret mig, at LO støtter aftalen, og det glæder mig naturligvis, for jeg mener, vi har fundet den rette balance i dagpengesystemet mellem at sikre fleksibilitet, tryghed og stærke incitamenter til at tage et arbejde.
Der bliver i oplægget til denne forespørgselsdebat spurgt til, hvad jeg vil gøre for at sikre tilstrækkelige midler til dagpengesystemet.
Og det spørgsmål er blevet overhalet af indgåelsen af aftalen om et tryggere dagpengesystem, som sikrer tilstrækkelige midler til de ændringer i dagpengesystemet, som et bredt flertal i Folketinget nu bakker op om.
Der udestår en finansiering på 300 mio. kr. årligt fra 2017 og frem.
Aftalepartierne har forpligtet hinanden på i fællesskab at finde disse penge uden for dagpengesystemet, og det vil vi naturligvis gøre.
Lad mig afslutningsvis understrege, at jeg mener, at aftalen fra sidste uge er et godt resultat, som både lønmodtagere og arbejdsgivere i Danmark kan glæde sig over.