Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-05-20:
I Inuit Ataqatigiit er vi glade for, at vi nu for tredje gang har mulighed for at drøfte rigsfællesskabet på baggrund af regeringens redegørelse.
For rigsfællesskabet er i konstant udvikling, og man kan paradoksalt nok sige, at en udvikling af rigsfællesskabet derfor også er en afvikling af rigsfællesskabet, som vi ser det i dag.
Derfor er debatter som den i dag rigtig vigtige at tage.
Jeg plejer at sige, at man som grønlandsk folketingsmedlem eller som grønlandsordfører har mindst 32 ordførerskaber, fordi Danmark varetager 32 rigtig vigtige områder på vegne af Grønland.
Det er alt fra storpolitik, såsom udenrigspolitikken, forsvarspolitikken og sikkerhedspolitikken, til den helt grundlæggende retssikkerhed i vores kredsretter, vores politi og vores anstalter og over til at snakke om luftfart og sikkerhed til søs – det er for kun at nævne nogle få områder.
Rigsfællesskabet er et fællesskab, hvor der skal være respekt for, at de 32 områder, som Danmark varetager på vegne af Grønland, prioriteres, løftes og optimeres.
På en lang række områder er dette desværre ikke tilfældet i dag.
På det familieretlige område halter det med mere end 50 år gamle love, og samtidig truer en udflytning af statslige arbejdspladser den dansk-grønlandske aftale om søkort over Grønlands barske farvande, som nu ikke kan færdiggøres til aftalt tid i 2018.
Vi ser også, at der stadig er en lang række grænsehindringer og barrierer imellem vores lande samt et behov for en styrket inklusion af grønlændere i Danmark og en større forståelse af og viden om Grønland i det danske samfund.
Der er rigeligt at tage fat på, og i IA ønsker vi at gå konstruktivt til værks med arbejdet på tværs af partierne, og derfor har vi bl.a. fremlagt et udspil med en lang række forslag til at styrke inklusionen af grønlændere i Danmark.
Fremtidens rigsfællesskab skal på den ene side kunne rumme et grønlandsk ønske om selvstændighed og på den anden side en gensidig respekt for fællesskabet.
I fremtidens rigsfællesskab skal vi i tæt dialog og fællesskab tage et større arktisk lederskab og spille en større udenrigspolitisk rolle i Arktis.
Grønlands udenrigspolitiske rolle bør udvikles og opbygges i de kommende år, bl.a. når det drejer sig om en bæredygtig og økonomisk udvikling i den arktiske region.
Grønland bør i alle emner, der vedrører det arktiske og Grønland i rigsfællesskabet og internationalt, involveres og inddrages aktivt og selvfølgelig altid sidde med ved forhandlingsbordet.
Et stort flertal af de danske partier stemte for selvstyreloven.
Der er respekt for befolkningens ønske om at opnå øget selvstændighed, hvilket Inuit Ataqatigiit er optaget af.
Grønlands økonomi er udfordret, og de reformer, der ligger på bordet i Grønland, stikker ikke dybt nok.
Vi ser, at der er en stigende ulighed i det grønlandske samfund, arbejdsløsheden er fortsat høj, og det kræver en forøget indsats for at skabe nogle arbejdspladser.
Ledigheden blandt de unge har et særligt fokus for Inuit Ataqatigiit, og vi er optagede af, at flere grønlændere får sig en uddannelse.
Fællesskabet skal være for alle og ikke kun for de få.
Vi er i Inuit Ataqatigiit interesserede i at få skabt en erhvervsudvikling på bæredygtig vis, og derfor siger Inuit Ataqatigiit nej tak til uranudvinding i Grønland.
Men vi ønsker, at der skal fokuseres på andre råstofprojekter, for der findes bestemt alternativer.
Vi ser også gerne, at Grønland spiller en udenrigspolitisk rolle og ikke repræsenteres igennem andre.
Og det tror jeg sådan set de fleste partier i salen også godt forstår er et grundlæggende ønske at ville som et folk.
Det øgede fokus på Arktis bør komme Grønland til gavn i form af øgede erhvervsmuligheder og en mere diversificeret erhvervsindsats, som kan styrke den grønlandske økonomi.
Grønland bør satse på en diversificeret erhvervsudvikling, hvor der arbejdes målrettet med at øge turismen, igangsætte mindre råstofprojekter, udvikle fiskeri og fangst samt udvikle innovation og iværksætteri.
Grønland har ansvaret for investeringer i fremtidens erhvervsudvikling, men som verdens største ø med en lille befolkning er internationale partnerskaber helt afgørende.
I 2015 udgav den danske regering og Naalakkersuisut, den grønlandske regering, en aftale om at fremme erhvervssamarbejdet.
Det er i denne henseende oplagt at etablere en arktisk investeringsfond, som man kunne arbejde for i fællesskab.
Taksøe-Jensen-rapporten, som udkom for ikke så lang tid siden, havde en grundpræmis, som handlede om udelukkende at varetage danske interesser og lade Danmark spille rollen som en arktisk stormagt.
Det mener vi er grundlæggende forkert, for Danmark er kun en arktisk stormagt qua Grønland.
For Grønland er Arktis, skal vi huske på, og det er en rigtig vigtig grundforståelse i forhold til rigsfællesskabet.
I Taksøe-Jensen-rapporten peges der på en række anbefalinger såsom styrkelse af forsvarets opgaver i Grønland, etablering af en forskningshub i Grønland eller etablering af en arktisk investeringsfond.
Alle tre er interessante forslag, som er en dialog med Grønland værd.
For det er afgørende, at Grønland spiller en central rolle i udformningen af disse nye initiativer, og at lokalbefolkningen inddrages i højere grad.
Bl.a. kunne det være ved etablering af et frivilligt beredskab, som kunne være med til at styrke forsvaret i Grønland til gavn for alle.
Et øget fokus på Grønland og på Arktis understreges af den øgede betydning, som Taksøe-Jensen rapporten tillægger Arktis, men vi ser det i lige så høj grad, når formanden for Det Europæiske Råd, Donald Tusk, besøger Grønland for at se klimaforandringernes virkning med egne øjne, som det skete for få dage siden.
For temperaturstigningerne i Arktis sker med dobbelt hastighed i forhold til resten af verden, og der er et stort behov for en tilpasningsplan.
For det er en ny virkelighed.
Det gælder ikke kun for Arktis, men det gælder for hele verden, at man kigger på behovet for en plan for tilpasning til den nye virkelighed.
På trods af at der findes en inuitundtagelse og en lovning om, at der ville ske oplysningsaktiviteter om denne undtagelse, så er der ingen midler afsat til at oplyse EU's borgere om, at man retmæssigt kan købe sælskind fra bæredygtig sælfangst i Grønland.
Det er et forbud, som har kostet det grønlandske samfund flere hundrede millioner kroner, siden EU-forbuddet trådte i kraft i 2009.
Internationalt er Grønland en rollemodel for mange oprindelige folk.
Grønland er det første oprindelige folk, som har opnået selvstyre, og internationalt ser man med beundring på den politiske selvstændighed, som Grønland har opnået og kan opnå med selvstyreloven.
Så selv om vi internt i rigsfællesskabet kan have vores stridigheder, mener jeg, at både Grønland og Danmark kan være stolte af, at vi er blandt de lande, der går forrest i forhold til at sikre oprindelige folks rettigheder.
Det er også vigtigt at sige, at man ikke kun kan have rettigheder.
Man har også pligter, og derfor handler det også om, at man internationalt har en særlig pligt til som foregangsland for oprindelige folks rettigheder at være med til aktivt og proaktivt at fremme oprindelige folks rettigheder og udvikle vores globale førerposition som et oprindeligt folk.
Selvstyreloven er knap 7 år gammel, og formålet med selvstyreloven har været at fremme ligeværdighed og Grønlands selvbestemmelse inden for rigsfællesskabet.
Ønsker rigsfællesskabets parter at udvikle et stærkt fællesskab, fordrer det engagement, dialog og en stadig større viden om hinanden.
Det er til tider en meget svær balance, men det er også helt afgørende for, at man er i stand til at kunne rumme tre så forskellige nationer og tre så forskellige landes forskellige interesser og visioner for fremtiden internt i rigsfællesskabet.
Inuit Ataqatigiit støtter forslaget til vedtagelse, som er udarbejdet i fællesskab med Venstre og flere partier.
Mange tak.