runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2013-02-06:
Nu havde jeg jo ikke det ressortområde, men jeg vil gå ud fra, at det er gået fuldstændig efter bogen og gået, som det skulle.
Nu diskuterer vi så loven, og det er jo ikke det, vi skal diskutere, det, vi skal diskutere, er forholdet til Folketinget fra statsministerens side.
Men der er jo den forskel, at det er en kolossal masse flere mennesker, der kommer ind på én gang, i forhold til i den anden situation.
Det var jo ikke så forfærdelig mange, der kom ind og arbejdede i Grønland, når de fik bevillingerne gennem Råstofudvalget, indtil det blev et hjemmestyre.
Så det var ikke det store problem, det kan blive et problem, men jeg vil godt understrege, at det slet ikke er det, denne debat drejer sig om.
Det er statsministerens forhold til spørgsmål stillet af Folketinget.
Det er jo egentlig ret irrelevant.
Det relevante i den her forbindelse er, at der er et folketingsmedlem, der har stillet spørgsmål om det.
Så er det jo for så vidt ligegyldigt, hvad vi måtte have spurgt om eller ikke spurgt om i 2010.
Det afgørende er jo her – og det er det, der er det principielle i debatten, og som hr. Thulesen Dahl også har fremhævet igen og igen – at der er et folketingsmedlem, der har ønsket en oplysning.
Så skal man levere den, uanset om man synes, at det er rimeligt eller ikke rimeligt, eller også kan man meddele, at den kan man ikke levere af den og den grund, nemlig at hjemmestyret ikke synes, at det kommer os ved og ikke vil sende det frem.
Der er jo ikke noget at skjule.
Sara Olsvig (IA), 2013-02-06:
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, da ordførerens parti jo sad i regering i 2010 og 2011, da vi havde vores olieefterforskningsboringer i Grønland, om man i den forbindelse også havde et ønske om at kende noget mere til kravene om feasibility studies osv. i Grønland.
Per Stig Møller (KF), 2013-02-06:
Denne forespørgsel drejer sig ikke om Grønland; denne forespørgsel drejer sig ikke om rigsfællesskabet; den drejer sig om regeringens forhold til det danske Folketing.
Den drejer sig helt præcist om, at der af folketingsmedlemmer er blevet stillet spørgsmål, som statsministeren har afvist at besvare.
Hvad er så statsministerens begrundelse for ikke at ville besvare de pågældende spørgsmål?
Jo, det er, at der er tale om et grønlandsk anliggende, og at det ikke har nogen retlig betydning for os.
Men så er det, man må spørge statsministeren: Er det praksis, at ministre nægter at besvare spørgsmål, hvis det vedrører et anliggende, der ikke henhører til dansk, men grønlandsk eller et andet lands lovgivning?
Nej, det er det ikke.
Naturligvis kan Folketinget spørge ind til sådanne forhold.
Så ville man normalt rette henvendelse til Grønland eller det land, det måtte dreje sig om, og så ville man anmode om at få den pågældende information.
I den situation kan der selvfølgelig ske det, at det land, man spørger, ikke vil eller ikke kan udlevere informationen til Danmark.
Den slags svar har vi fået masser af, og når hr. Finn Sørensen siger, at der ikke er fugls føde på de fem spørgsmål, kan jeg sige, at jeg altså har fået tusinder af spørgsmål, jeg ikke syntes der var fugls føde på.
Det er faktisk ikke andre folketingsmedlemmers opgave at vurdere, om der er fugls føde på et spørgsmål; det er folketingsmedlemmet selv, der stiller det.
Det har været om Ugandas homolovgivning eller de spørgsmål, som fru Gitte Lillelund Bech nævnte.
Der er kommet masser af dem, og jeg var da tit fristet til at sige: Gamle jas, spørg selv på Google.
Men det må man jo ikke, man skal besvare spørgsmål fra Folketinget, og så svarede vi selvfølgelig pænt og ordentligt, selv om vi ikke havde noget retligt forhold til Uganda eller Irak, eller hvor det nu var.
Det kunne man bare have gjort, og så havde der ikke været nogen sag, for så havde man svaret Folketinget så godt, man kunne, og meddelt, hvad hjemmestyret ønskede at oplyse.
Det er jo ikke uvæsentligt, at der fra Grønlands side er ønske om, at vi i Folketinget gennemfører lovændringer, der knytter sig til storskalaloven.
Det er jo i den forbindelse, at de pågældende spørgsmål er blevet stillet.
Det har jo også fremsendt storskalaloven og orienteret os om de ændringer, der er sket med storskalaloven undervejs under arbejdet i Grønland.
Så det kunne da være, men det har statsministeren så afskåret dem fra.
Dette rigsfællesskab må ikke lide skade under denne parlamentariske proces.
Med denne præcisering kan jeg oplyse, at vi vil tilslutte os forslaget til vedtagelse, som vi har været med til at fremsætte.
Leif Mikkelsen (LA), 2013-02-06:
Dette Folketing skal interessere sig for spørgsmål, der kan få betydning for dette Folketing.
Hvis der sker så markante ændringer i Grønland, ved at en betydelig mængde af fremmed arbejdskraft kommer til Grønland, som kan få betydning for de områder, som Danmark har et ansvar for, så kan vi ikke her undgå på et tidspunkt at komme til at stille spørgsmål om, hvilke konsekvenser det har.
Det fører automatisk til et klokkeklart svar om, at, ja, det her Folketing skal have svar i de relationer, og derfor er det relevante spørgsmål, der er stillet.
Per Clausen (EL), 2013-02-06:
Nu har jeg jo kaldt statsministeren i samråd om nogle af de problemer, som hr. Leif Mikkelsen nævner, så det er Enhedslisten ivrig omkring.
Jeg er tit blev nægtet svar af de to tidligere statsministre og har ingen erindring om Dansk Folkepartis og Liberal Alliances støtte i de sager, men jeg kan selvfølgelig huske forkert.
Men jeg stillede hr. Leif Mikkelsen det helt præcise spørgsmål: Er det meningen, at det danske Folketing skal udøve parlamentarisk kontrol med, hvordan det grønlandske selvstyre administrerer områder, som er lagt under grønlænderne, gennem den danske statsminister?
Leif Mikkelsen (LA), 2013-02-06:
Jeg har sådan set begrundet min kritik af den nuværende statsministers manglende lyst til at svare på spørgsmål her med en understregning af, at det nødig skulle blive en dårlig vane, for der er en række kritikpunkter.
Der har man været meget ivrig fra Enhedslistens side, og jeg har sådan set altid anerkendt, at det var rimeligt at forfølge det synspunkt.
Derfor undrer det mig meget, at hr. Per Clausen ikke brugte sin taletid til nu at bakke mig op i det synspunkt, at det selvfølgelig skal overholdes til hver en tid, og at statsministeren dermed også skal svare på spørgsmål.
En af de flittigste spørgsmålsstillere her i salen har jo været Enhedslisten gennem mange, mange år, og jeg kunne godt forestille mig en spændende debat, hvis man på de tidspunkter havde nægtet at svare på spørgsmål fra Enhedslisten.
Så tror jeg vi havde fået et helt andet toneleje fra det parti.
Så hvis Enhedslisten anlægger en ny stil nu her og siger, at det sådan set er meget rimeligt, at der er ting, der ikke besvares her i Folketinget, ja, så er det nye tider, og så må vi sige, at det har en høj pris for Enhedslisten at støtte en regering, hvis det sådan er den nye stil.
Per Clausen (EL), 2013-02-06:
Nu ved jeg jo ikke, om hr. Leif Mikkelsen nogen sinde har stillet spørgsmål til de to Venstrestatsministre, vi har haft.
Jeg vil bare sige til hr. Leif Mikkelsen, at det ikke er usædvanligt, at statsministre ikke svarer på spørgsmål.
For nogle er det næsten blevet en vane, og man kan muligvis kritisere den nuværende statsminister for at bibeholde den vane.
Men det er jo ikke det, den her sag handler om.
Kan hr. Leif Mikkelsen ikke se, at det er det, der er det nye, nemlig at oppositionen i det her Folketing nu vil til at føre politisk kontrol med, hvad der sker i Grønland inden for selvstyrets områder, via den danske statsminister?
Og det er det, statsministeren fornuftigvis afviser.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-02-06:
Tak, formand.
Altså, her handler en debat om, hvorvidt vi kan få oplysning om, hvad der foregår.
Det får vi så at vide at vi ikke kan få, for det er selvstyrekompetence.
Så hører man en grønlandsk repræsentant stille sig op på talerstolen med budskabet: Send flere penge.
Der syntes jeg bare, det var sådan lidt mærkeligt, altså det, vi hørte med hensyn til kriminalforsorgen og sådan nogle ting, i forhold til den diskussion, vi har her i dag.
Men grunden til, at jeg markerede, var, at jeg lige ville spørge fru Sara Olsvig om noget.
Når vi skal gentænke vores roller – det er det, fru Sara Olsvig siger fra talerstolen: at vi skal gentænke vores roller efter selvstyret – hvorledes vil fru Sara Olsvig så gentænke sin rolle?
Hvordan vil de grønlandske repræsentanter her i Folketinget så agere fremover?
Vil man agere på en ny måde i forhold til før selvstyret? Vi har jo haft en situation tidligere, hvor de grønlandske repræsentanter var udslagsgivende, f.eks. i forhold til behandlingen af asylbørn her i Danmark.
Vil vi se sådan noget fremover?
Eller vil man så afstå fra at være udslagsgivende her i Folketinget, i respekt for at der nu er selvstyre og at vi nu skal gentænke vores roller?
Altså, hvorledes vil fru Sara Olsvig mene at de grønlandske repræsentanter her i Folketinget skal agere fremadrettet, og skal det i givet fald være anderledes end tidligere?
Sara Olsvig (IA), 2013-02-06:
Jeg trækker kriminalforsorgen frem, fordi det er et af de sagsområder, som det højt og klart og tydeligt står i selvstyreloven stadig væk er et dansk ansvar.
Det er et sagsområde, som vi kan hjemtage.
Men det står også klart i betænkningen til Selvstyrekommissionens arbejde, at sådan nogle sagsområder skal højnes til et niveau, som svarer til det danske, inden vi hjemtager dem; ellers hjemtager vi jo en kæmpestor regning.
Det er dér, jeg mener at der mangler et engagement fra de danske politikeres side, altså i forhold til at sørge for, at man laver de ting, som det kræves bliver lavet af Folketinget, for at implementere selvstyreloven.
Jeg synes, at tingene hænger rigtig godt sammen.
Man spørger til politiet.
Det er i Grønland også et dansk ansvar, indtil vi selv hjemtager det.
Vi kommer ikke til at hjemtage det, når vi samtidig har fastfrosset bloktilskuddet, hvis vi ikke først har fået nogle penge i kassen.
Det hele hænger sammen, og det er derfor, jeg trækker kriminalforsorgen og de andre emner frem.
I forhold til det at være folketingsmedlem: Jeg synes, min rolle er anderledes end tidligere folketingsmedlemmers.
Jeg har også arbejdet meget hårdt på at være mere engageret i de sagsområder, som netop er et fælles ansvar.
F.eks. holdt jeg sidste år en konference om råstoffer og udenrigs- og sikkerhedspolitik, en konference, som Dansk Folkeparti desværre ikke ønskede at deltage i.
Men der kunne man måske også have fået svar på nogle af de spørgsmål, som nu bliver stillet her.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-02-06:
Jeg synes, det har været en interessant debat.
Der er kommet mange forskellige synspunkter frem.
Jeg kan selvfølgelig ikke kommentere dem alle, men jeg vil holde fokus på temaet for forespørgselsdebatten, nemlig hvorfor regeringen ikke har ønsket at besvare nogle af de mange folketingsspørgsmål med relation til storskalaloven.
Efter min opfattelse er det i den forbindelse vigtigt at få slået fire ting fast: For det første er det regeringens grundholdning, at folketingsspørgsmål skal besvares, fordi spørgsmålene er et væsentligt led i Folketingets kontrol med regeringen.
For det andet ønsker regeringen i overensstemmelse med den grundholdning at besvare langt de fleste spørgsmål om storskalaloven.
Vi har besvaret en del, og vi vil besvare langt de fleste spørgsmål.
For det tredje skal regeringens manglende besvarelse ikke ses som et udtryk for modvilje mod at besvare folketingsspørgsmål eller sågar som et udtryk for manglende respekt for Folketinget.
Den manglende besvarelse er derimod blot et udtryk for respekt for den retlige ramme, vi har i forholdet mellem Grønland og Danmark – den retlige ramme, som er fastlagt i selvstyreloven.
Det følger af den ramme, at Grønlands selvstyre har den lovgivende og den udøvende magt på råstofområdet.
Det er en kompetence, som selvstyret udøver uden at være underlagt tilsyn af danske myndigheder.
Det fører mig til det fjerde forhold, og det er, at de spørgsmål, som regeringen ikke vil svare på, har en sådan indholdsmæssig karakter, at vi så at sige går ind og blander os i, hvordan selvstyret skal forvalte kompetencen på råstofområdet.
Det vil sige, at vi ved at besvare spørgsmålene ikke respekterer den retlige ramme og den kompetencefordeling, som selvstyreloven udtrykker.
Der har været mange spørgsmål i diskussionen, og jeg synes jo egentlig, det har været en væsentlig diskussion at få på plads, fordi den her diskussion handler om, hvorvidt man i praksis er parat til at respektere den selvstyrelov, som vi efter et kæmpe forarbejde vedtog i Folketinget med et meget stort flertal.
Derfor bliver det her relevant, og derfor er jeg også glad for den her principielle debat, vi har haft i dag.
Doris Jakobsen (SIU), 2013-02-06:
Nu sidder jeg i opposition i Grønlands Landsting, Inatsisartut, men jeg kan forstå på regeringen, at den fastholder, at den ikke skal svare på spørgsmål, som nu hører hjemme i selvstyrets regi.
Derfor henviser jeg til, at man skal henvende sig til Naalakkersuisut i stedet for, for det spørgsmål hører jo til i selvstyrets regi.
Ellers kan man bruge den metode, som vi allerede har brugt, nemlig videokonference mellem Folketingets udvalg og selvstyrets udvalg.
Gitte Lillelund Bech (V), 2013-02-06:
Men jeg hørte jo, at fru Doris Jakobsen sagde, at hun er fuldstændig enig i statsministerens udlægning af, hvad der må svares på spørgsmål om, og hvad der ikke må svares på spørgsmål om.
Skal jeg så forstå det svar, der er kommet nu, sådan, at skulle det være sådan, at Siumut kommer i regering i Grønland, vil man pålægge de respektive ministerier i Grønland, at de altid svarer, når de får henvendelser fra danske folketingsmedlemmer, eller hvordan skal det svar, som fru Doris Jakobsen lige gav, forstås?
Jeg står her med et brev, som er sendt fra den grønlandske regering, Naalakkersuisut – Ministry of Health står der så nedenunder – og hvori der til min kollega er svaret: Tak for deres henvendelse til departementet for sundhed.
Vi skal bede om, at spørgsmål fra danske folketingsmedlemmer vedrørende det grønlandske sundhedsvæsen og dets ansatte stilles til Statsministeriet eller Ministeriet for Sundhed og Forebyggelse i Danmark.
Hvad siger fru Doris Jakobsen til det?
Det er sådan set regeringen i fru Doris Jakobsens land, der siger, at spørgsmål vedrørende sundhedsvæsenet, som jo er hjemtaget, skal stilles til den danske statsminister.
Doris Jakobsen (SIU), 2013-02-06:
Jeg skal oplyse, at Siumut er fuldstændig enig i fortolkningen af selvstyreloven, som statsministeren forsvarer i disse dage.
Det er vores klare forståelse, at en række områder med selvstyreloven overgik til selvstyrekompetence, herunder råstofforvaltningen.
Det betyder for Siumut, at selvstyret klart har det fulde ansvar for de ting, vi iværksætter på disse områder.
Derfor må vi naturligvis også selv stå til ansvar over for omverdenen, når den ønsker indsigt i vores handlinger.
Det er Grønland klar til.
Selv om Siumut ikke har stemt for storskalaloven, støtter vi naturligvis de demokratiske beslutninger, der bliver taget i vores eget parlament.
De beslutninger er vores, og det er os, der må stå til ansvar for dem gennem vores regering.
Derfor vil det også kun være naturligt, at de spørgsmål, folketingsmedlemmer har angående områder, der nu fuldt og helt varetages af selvstyret, også rettes til selvstyret.
Det kan ske ved henvendelse til vores Naalakkersuisut, og det kan også ske ved en drøftelse direkte mellem vores fagudvalg i Inatsisartut og Folketingets udvalg.
Med moderne hjælpemidler er det i dag muligt at etablere direkte kontakt mellem udvalgene, sådan som det allerede er vist i Grønlandsudvalgets regi.
Lad os dog bruge de muligheder for at få en god og ligeværdig diskussion i gang mellem vores lovgivende forsamlinger i stedet for den flodbølge af mere eller mindre mærkværdige spørgsmål angående Grønland, der i disse dage hældes ud over regeringen.
Selvstyre betyder, at vi i Grønland nu for alvor styrer vores land og vores virkelighed selv, ikke, at vi skal lære at styre, når nogle i Danmark pludselig mener, at de alligevel skal bestemme over Grønlands fremtid.
Skulle nogen være i tvivl, kan de læse tidligere grønlandsordfører og medlem af Selvstyrekommissionen fru Birthe Rønn Hornbechs udtalelser i Politiken i dag:
Det er godt, at statsministeren i handling viser, hvilke konsekvenser selvstyreloven faktisk har, gennem den nye tilgang til spørgsmål angående områder, der nu hører under Grønland selv.
Tak for det, qujanaq.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-02-06:
Og tak til statsministeren.
Altså, har statsministeren undersøgt, om den her praksisændring, som statsministeren jo nu gør sig skyldig i, i forhold til hvornår man vil svare på spørgsmål fra Folketinget, kan rummes inden for dels grundloven, dels Folketingets forretningsorden?
Og så har vi en forretningsorden, der beskriver, hvordan det udmøntes i praksis.
Der står bl.a., at en minister kan vælge ikke at ville svare på et konkret spørgsmål.
Men det nye i det her er jo, at man tager et helt sagsområde ud og forlods siger, at inden for det her område vil man ikke længere svare på spørgsmål, så om det kan rummes inden for de her små bøger, der i virkeligheden beskriver, hvordan Folketinget arbejder, vil jeg gerne sætte spørgsmålstegn ved.
Så jeg vil spørge statsministeren, om hun havde gjort sig den ulejlighed at få det undersøgt, inden hun sendte brevet til Folketingets formand i sidste uge, hvori hun meddelte, at hun tog et sagsområde ud, og skrev, at det ville hun fremover ikke og heller ikke lade sine ministre svare på spørgsmål om, altså, om den praksisændring, hun står inde for her, kan rummes inden for de regler, der er gældende.
Sara Olsvig (IA), 2013-02-06:
Det er rigtigt, at den vedtagne lov ser anderledes ud end det første udkast, og jeg er ked af, hvis Enhedslisten bliver ved med at tage udgangspunkt i det udkast, der første gang blev fremlagt, for der skete nemlig en grundig behandling af det lovudkast, og der skete en markant forbedring, og vi endte med en lovgivning, som vi står inde for, og som vi mener lever op til Grønlands internationale forpligtelser.
Det er netop derfor, jeg ikke kan forstå, at Enhedslisten bliver ved med at grave i det her spørgsmål om ILO-konventioner, når vi nu klart både af grønlandske og danske jurister har fået at vide, at man lever op til forpligtelserne, også i forhold til ILO- konventioner.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-06:
Nu får vi jo lejlighed til at drøfte det videre frem, og derfor må jeg bare lige præcisere, hvad det er, Enhedslisten har gjort.
Det er ikke fra dag nul, det er fra dag minus – fra vi så det første udkast til storskalaloven; det svarede jeg også tidligere fra talerstolen, så det behøver jeg ikke gentage.
Så hvis det kun er det, kritikken går på, er jeg lidt mere rolig, for det mener jeg faktisk ikke er i strid med selvstyreloven.
Det er faktisk i overensstemmelse med den, for det vedrører jo grundlaget for de arbejds- opholdstilladelser, vi skal give senere.
Sara Olsvig (IA), 2013-02-06:
Enhedslisten har fra dag nul, samme dag, som storskalaloven blev vedtaget i det grønlandske parlament, sat spørgsmålstegn ved, om vi levede op til de internationale aftaler, som Grønland er forpligtet til at overholde i forhold til storskalalovens indhold.
Det står meget klart i storskalaloven, at vi selvfølgelig vil leve op til de internationale konventioner, der måtte gælde på det her område, og vi har også meget klart efterfølgende i debatten sagt, at det vil vi.
Alligevel fortsætter Enhedslisten med at sætte spørgsmålstegn ved det her forhold, og det synes jeg er enormt ærgerligt, for efter min mening tager Enhedslisten udgangspunkt i en dansk virkelighed og ikke i en grønlandsk virkelighed, hvor vi har en anden infrastruktur, vi har et andet behov for at udvikle vores erhverv, vi har et andet behov for at udvikle industri, som man ikke har set før i Grønland.
Det virker næsten, som om der er blevet skabt et billede af, at den her storskalalov er fuldstændig uansvarligt bygget op, og det mener vi jo ikke er rigtigt.
Og det er der, jeg synes det er ærgerligt, og det er der, jeg synes at Enhedslisten er gået lidt for vidt.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-06:
Ordføreren og jeg har også talt om, at vi bør sætte os sammen for at drøfte, hvordan vi kan gøre en bedre indsats i forhold til at modtage grønlændere her i Danmark.
Grunden til, at jeg stiller et spørgsmål, er, at ordføreren sagde, at efter ordførerens mening, har Enhedslisten antastet selvstyreloven.
Det kunne jeg da godt tænke mig at få uddybet, for vi ville blive meget kede af det, hvis det var rigtigt, og så vil vi rette det med det samme.
Det er ikke noget, vi ønsker, men hvis det er rigtigt, skal vi, for at kunne gøre noget ved det, jo hjælpes på vej, så hvor har vi forbrudt os mod det?
Sara Olsvig (IA), 2013-02-06:
Danske politikere skal leve op til det ansvar, som danske politikere har, og grønlandske politikere skal leve op til det ansvar, som grønlandske politikere har.
Så man er nødt til at have en meget høj grad af oplysthed om, hvad ansvarsfordelingen er.
Jeg mener, at vi i den her situation helt klart ser, at der er en forvirring om, hvad ansvarsfordelingen er; det mener jeg at vi helt klart ser i forbindelse med den her diskussion.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-02-06:
Jeg tror, der er nogle skatteydere, i hvert fald her i Danmark, der sidder og tænker, at det er pudsigt, at vi har en diskussion om noget, der kan give indtægter på Grønland, og at vi dér får at vide, at det skal vi bare blande os udenom; vi må jo stort set ikke engang stille spørgsmål og få viden om det.
Så er der en række andre ting, hvor man bare spørger: Hvorfor i alverden kommer Danmark ikke med nogle flere penge, så vi kan få højnet standarden inden for de forskellige områder, inden vi hjemtager tingene til Grønland?
Det var jo bare det, jeg syntes var lidt forunderligt, lige præcis i forhold til den debat, vi har i dag.
Mit spørgsmål fra før til fru Sara Olsvig gik på: Vil vi fremover se grønlandske repræsentanter her i Folketinget være udslagsgivende i forhold til rent danske forhold?
Eller betyder det med, at vi skal nytænke vores roller, i og med at danske politikere som en følge af selvstyret skal blande sig mindre i, hvad der foregår på Grønland, så også, at grønlandske politikere blander sig mindre i, hvad der foregår i Danmark?
Altså, der er fem spørgsmål, som statsministeren har henvist til, det er fuldstændig korrekt; det er også blevet sagt heroppe fra talerstolen.
Men det, brevet konkretiserer, er jo et princip.
Jeg håber, at Enhedslisten også har brevet, ellers vil jeg meget gerne servicere Enhedslisten ved at give dem brevet efterfølgende.
Hvis man læser på side 3 midtfor, står der det, som jeg var inde på før, nemlig hvor Danmark ikke har en retlig interesse.
Så det er et forsøg på at brede et nyt princip ud, som det jo er uvist hvordan statsministeren vil administrere fremover.
Jeg synes da så, at et af de fem spørgsmål – altså bare for at tage det – er ret interessant med hensyn til det med, hvad det er for nogle lønninger, der er gældende for måske 4.000-5.000 kinesiske arbejdere på Grønland i en anlægsfase og efterfølgende i en driftsfase, i forhold til at man har forsøgt at sige, at der er forskel.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-06:
Tak, og tak til ordføreren.
Jeg skal bare høre, om ordføreren kan bekræfte, at det, vi taler om, er fem konkrete spørgsmål, og at disse spørgsmål alle drejer sig om økonomien i et eventuelt storskalaprojekt og derfor klart vedrører et område, hvor Grønland har enekompetence.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-02-06:
Det var ikke det, jeg henviste til, men det er jo fuldstændig rigtigt, at tilbagetrækningsreformen også bidrager.
Vi har også selv været med til at stemme den igennem, så selvfølgelig bidrager tilbagetrækningsreformen.
Det var nu ikke den, jeg henviste til på daværende tidspunkt, da jeg sad der, men det ændrer ikke ved, at den også bidrager til den økonomiske politik.