runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
I forhold til første og anden generation vil jeg sige, at hvor jeg kommer fra, og hvor jeg er valgt, har vi en fabrik ved navn Daka, som faktisk er i stand til at levere andengenerationsteknologi ud af slagterirester, som på ingen måde kan bruges til fødevarer.
Jeg tror ikke, at hr. Per Clausen kan finde nogen mennesker her på jorden, der har lyst til at sætte tænderne i de produkter, som Daka anvender.
Det fungerer altså i virkeligheden, og det er bare den virkelighed, som jeg forholder mig til, og så må hr. Per Clausen jo svare for sin egen.
Med hensyn til kvotehandelssystemet synes jeg, at det er fremragende, at man fremmer et system, hvor de mest effektive værker får de bedste produktionsbetingelser.
Det ville jo være fuldstændig tåbeligt, hvis man gjorde det omvendt og sagde, at de mindst effektive, dem, der har den ringeste økonomi, skal producere.
Nej, det hænger ikke sammen, og derfor er konsekvensen af kvotehandelssystemet, at de mest effektive, dem, der har den sundeste økonomi, kan opkøbe kvoterne og dermed producere energien.
Det giver sund logik.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Det her er ren historieskrivning, så jeg vil bare bede hr. Messerschmidt en gang til om at bekræfte, at det lagde Dansk Folkeparti mandater til uden at stille noget krav om hverken anden generation eller certificering eller noget som helst.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Jeg synes, at det er glimrende, at vi stiller krav om 5,75 pct. i 2010.
Det er selvfølgelig beklageligt, hvis ikke vi når det, men jeg synes bestemt, at det skal være målsætningen.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Inden hr. Morten Messerschmidt nu får omskrevet historien helt, vil jeg godt bede ham om at bekræfte, at det er Dansk Folkeparti, der har lagt mandater til regeringens krav om, at der skal være 5,75 pct. biobrændstoffer i benzin og diesel i 2010, og gjort det uden at stille krav om, at det skulle certificeres.
Det skete sidste sommer.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Det mål, som vi har sat os for biobrændstoffer, har jeg faktisk en klar forventning om kan nås ved anden generation, men det er måske også, fordi jeg som borgerlig har en lidt mere positiv tilgang til tilværelsen, end Enhedslisten har.
For Enhedslisten har jo fremsat et forslag, vi har stemt ned tidligere i dag, om, at man helt skal stoppe stop for forskning, stop for udvikling, stop for alt, hvad der hedder biobrændstoffer, for alt, hvad der rimer på det, er lavet af det onde.
Det er jeg bare ikke enig i.
Det kan da godt være, at der er faldgruber, det er jeg sådan set enig i, og det var det, jeg forsøgte at sige i min ordførertale i forhold til første generation, men det er jo ikke det samme som, at man skal sige stop for alting.
Med hensyn til markedsovervejelserne vil jeg sige, at for mig er markedsmekanismerne ikke bare teori, og det er nok noget af det, der adskiller Dansk Folkeparti og Enhedslisten.
Det har vi sådan set et rimelig godt empirisk grundlag for gennem de sidste mange hundrede år.
Det tror vi også på i forhold til Kina, og vi har en klar forventning om, at de aftaler, som er indgået med Kina, overholdes, for ellers er det bristede forudsætninger, og så falder aftalerne jo bort.
Per Clausen (EL), 2008-05-27:
Nu tror jeg ikke, der er en eneste, som arbejder med andengenerationsbiobrændstof i Danmark, som ikke op til flere gange har henvendt sig til de energiordførere, der er i Folketinget, for at fortælle om alt det gode, de kan.
Realiteten er bare, at hvis man skal leve op til det mål, som hr. Morten Messerschmidt har lagt for anvendelsen af biobrændsler i Danmark, kan man ikke nå det med andengenerationsbiobrændstof.
Det er sådan set bare realiteten.
Det andet, jeg vil sige til hr. Morten Messerschmidt, er, at det jo lyder vældig rigtigt, når hr. Morten Messerschmidt sådan synes at redegøre for nogle teoretiske markedsmæssige overvejelser.
Men når realiteten nu er, at selv et så velfungerende land som Danmark reelt opkøber CO2-kvoter på en sådan måde, at en del af pengene går direkte ned i den kinesiske statskasse - og man formentlig ikke får en krone mere miljø for pengene, men til gengæld får købt nogle kvoter, der gør, at man kan fyre noget mere kul af i Danmark - er det vel ikke den mest effektive måde at sikre en reduktion af CO2-udslippet på.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Jeg synes jo, at det er herligt, at kommunister og socialister begynder at interessere sig for historieskrivning.
Det gør det nemmere for os andre at vinde næste valg.
Men jeg kan bekræfte, at Dansk Folkeparti har lagt mandater og stemmer til regeringens krav om 5,75 pct. i 2010, lige så vel som vi i dag siger, at vi nu må finde en ordentlig certificeringsordning.
Det kan også være, at vi om ganske føje dage vil have nye krav til regeringen, og så vil vi forhandle dem igennem.
For sådan er det rent faktisk.
Vi får som i vores ting igennem i modsætning til Socialistisk Folkeparti.
Det sidste er ikke tilfældet.
Altså, som jeg sagde før, var der alene i december 2007 hundrede af de nok allermest anerkendte forskere på dette område, som henvendte sig til netop FN og sagde, at FN's klimapanel er på et galt spor.
Så det er ikke rigtigt.
Det er ikke sådan, at IPCC er den altdominerende og udgør sådan 99,9 pct. af enigheden på det her område.
Det er ganske enkelt ikke tilfældet.
Jeg kan oversende navnene på de - det tror jeg at hr. Per Clausen vil være enig i - meget anerkendte og velestimerede forskere og professorer, som er uenige med IPCC.
Nu ved jeg ikke, om forslaget er delt rundt endnu, det kunne tyde på, at det ikke var det, fordi hvis hr. Per Clausen læser den sidste passage, står der jo meget klart, at de konkrete målsætninger frem til COP14 er, at man skal få en international aftale, og at reduktionen i den forbindelse vil være 30 pct. Så der er nogle meget klare bindende mål.
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Vi skal fra dansk side gå foran.
Det har vi gjort i forhold til Kyoto, hvor EU rent faktisk er det eneste område, som i virkeligheden efterlever Kyotoaftalen og leverer de CO2-reduktioner, som står i Kyotoprotokollen.
Også fremadrettet er Venstre indstillet på, at vi skal ligge i front og være blandt de lande i verden, der reducerer deres udledninger af CO2 allermest.
Per Clausen (EL), 2008-05-27:
Jeg tror da alligevel, det er en lille smule vigtigt, hvorfor man ikke præciserer, hvad der er de nødvendige mål.
Hvis det er, fordi man er uenig om det blandt de partier, der fremsætter et forslag til vedtagelse, er det jo rart at vide det.
Det er jo noget andet end det, ministeren i dag har sagt til Information
Hun siger, at det var, fordi der ikke var plads til disse ord, der skulle stå nogle andre vigtige ord - altid en god bemærkning.
Så jeg vil bare spørge hr. Morten Messerschmidt, om jeg skal forstå hans bemærkninger om FN's klimapanel på den måde, at for mange år siden, da man nedsatte det her klimapanel, havde et flertal af verdens regeringer besluttet sig til, at det skulle nå frem til et ganske bestemt resultat, og kun de forskere, der havde det synspunkt, kom med, eller om kendsgerningen er, at det er den altovervejende opfattelse blandt det store flertal af forskere, der beskæftiger sig seriøst med de her områder, som FN's klimapanel giver udtryk for.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-27:
Jeg skal blot meddele, at også Det Radikale Venstre stemmer imod SF's ændringsforslag.
De hændelser, som hr. Eigil Andersen taler om, kan jo også indtræde i det 68. år eller det 69. år, og derfor er det for os afgørende, at vi stille og roligt prøver at begynde at luge ud de steder, hvor vi har sat alder ind som en afgørende social begivenhed, og i stedet for tager udgangspunkt i de mennesker, det drejer sig om.
Og vi håber naturligvis, at vi også i den offentlige sektor har så dygtige ledere, at den type konflikter, som SF sigter på, vil kunne løses ad anden vej.
Derfor stemmer vi nej til ændringsforslaget, men støtter ministerens ændringsforslag.
Thomas Adelskov (S), 2008-05-27:
Det, jeg forstår SF altså foreslår med det her forslag, er, at i stedet for at man som medarbejder, som tjenestemand, har en rettighed, hvis man bliver fyret, til at få testet, om ens fyring nu er en ordentlig fyring eller ikke en ordentlig fyring, om den er sket på et ordentligt grundlag eller ej, så skal arbejdsgiverne have mulighed for at sige, at de ikke vil forlænge ansættelsen ud over det 70. år, og dermed mister den enkelte tjenestemand altså sin rettighed til at få testet sin sag.
Det synes jeg faktisk ikke er i orden.
Vi mener ikke, at man skal dække over dårlig ledelse og dårlige arbejdsgivere ved her at fratage tjenestemændene nogle rettigheder, som andre lønmodtagergrupper på det danske arbejdsmarked i øvrigt også har.
Derfor støtter vi ikke SF's forslag.
Det var også det, jeg forklarede i min ordførertale, og det synes jeg sådan set ikke SF's ordfører på nogen måde har rykket ved.
Han har tværtimod bekræftet os i det.
Eigil Andersen (SF), 2008-05-27:
Det her handler ikke om at fratage nogen retten til at arbejde videre.
Vi går ind for, at forbuddet mod at arbejde som tjenestemand, efter man er fyldt 70 år, som nævnt skal ophæves.
Efter vores model kan man sagtens arbejde videre som tjenestemand, efter man er fyldt 70 år.
Det er det, som vi har sat fokus på.
Jeg vil spørge ordføreren, hvad ordførerens kommentar er til, at en række af tjenestemændenes organisationer peger på, at der er stor risiko for et langt større antal sager, hvor man afskediger tjenestemænd med begrundelsen uegnethed.
Thomas Adelskov (S), 2008-05-27:
Tak for ordet formand.
Det er sådan set meget enkelt: Nej, vi tror ikke, at der er ideel ledelse alle steder.
Det er sådan set også det, der er problemet.
Vi vil bare ikke være med til at fratage den enkelte ansatte nogle rettigheder, fordi der er dårlig ledelse.
Det, der skiller SF og Socialdemokratiet i den her sammenhæng, er sådan set, at vi ikke vil være med til, at man fratager den enkelte ansatte, den enkelte tjenestemand, nogle rettigheder, fordi vi ved, at der nogle steder i dette samfund er dårlig ledelse.
Derfor støtter vi ikke SF's forslag.
Eigil Andersen (SF), 2008-05-27:
Med hensyn til det øvrige arbejdsmarked kan man jo sige, at der er masser af former for arbejde i Danmark, hvor det er helt uaktuelt at arbejde, efter man er fyldt 70 år, for man er slidt op, inden man når så langt.
Men det generelle i det her er selvfølgelig, at hvis man inden for det offentlige har ideelle ledelser overalt, så vil jeg give den socialdemokratiske ordfører ret i det, som her er sagt.
Vanskeligheden består i, at man selvfølgelig i mange offentlige institutioner har en god ledelse, men der vil også være institutioner, hvor man ikke har det, og vi tror så ikke i SF, at vi indtil videre lever i den mest ideelle af alle verdener, hvilket er det, jeg oplever den socialdemokratiske ordfører tale om.
Det kan være, at vi kommer til det om 20 år eller 25 år, men ikke nu.
Thomas Adelskov (S), 2008-05-27:
Nu er SF kommet ret sent til udvalget med de der ændringsforslag, og vi har i betænkningen tilkendegivet, at vi stemmer imod SF's ændringsforslag.
Hvorfor vi gør det, vil jeg godt lige give et par ord med på vejen.
Det skyldes simpelt hen, at vi i Socialdemokratiet ikke synes, at det er vores opgave herinde at lovgive, fordi man måske er en dårlig ledelse, som ikke kan tage en snak med medarbejderne, hvis de mangler faglighed eller mangler kvalifikationer, og i givet fald også tage konsekvensen, f.eks. at skride til en afskedigelse.
Man kan jo sagtens være en medarbejder, der ikke lever op til de faglige forventninger, de har på den enkelte arbejdsplads, når man er 55 år, eller når man er 69 år, lige så vel som når man er 70 år eller 71 år.
Derfor synes vi ikke, det er rimeligt, at vi sætter en grænse ind på 70 år, når der for det øvrige arbejdsmarked heller ikke eksisterer sådanne grænser.
Det må altså være op til den enkelte arbejdsplads at tage en snak med den enkelte medarbejder i den årlige medarbejdersamtale om forventninger til kvalifikationer og til udvikling og til opgaveløsning, og det er den vej igennem, man tager en snak.
Det er i givet fald også der, man dokumenterer, at medarbejderen ikke fagligt kan løfte sine arbejdsopgaver, hvorfor man måske i givet fald i sidste ende, hvis det kommer så langt ud, må skride til en afskedigelse.
For os handler det altså i bund og grund om, at man, uanset om man er over eller under 70 år, har nøjagtig samme rettigheder til at bevare sit job, ligesom arbejdspladsen har nøjagtig samme rettigheder til at konkludere, at et ansættelsesforhold nu ophører, fordi fagligheden ikke er i top og medarbejderen ikke lever op til de forventninger, som arbejdspladsen har, eller de krav, som der stilles fra den pågældende arbejdsplads.
Det skal altså efter vores overbevisning ikke være organisationerne, som skal ind og forhandle den enkelte medarbejders tilstedeværelse på arbejdsmarkedet, men det skal være den enkelte medarbejder og den enkelte arbejdsplads, der i fællesskab afgør, om fagligheden slår til, og om arbejdsforholdet skal fortsætte.
Per Clausen (EL), 2008-05-27:
Enhedslisten er ubetinget tilhænger af forbedringer af den kollektive trafik.
Vi er ubetingede tilhængere af elektrificering af jernbanenettet i Danmark, og den del af Femernprojektet synes vi er fornuftig.
Det, vi ikke synes er fornuftigt, er, at man ved samme lejlighed giver bedre muligheder også for lastvognstrafik og eventuelt biltrafik.
Vi synes, at man skal prioritere de ting, der for alvor kan løse miljøproblemerne, og det er det, det handler om, og derfor bliver vi ved med at genrejse debatten om Femernforbindelsen, så længe der endnu er mulighed for at få ændret eller stoppet projektet.
Klaus Hækkerup (S), 2008-05-27:
Jeg skal bare spørge Enhedslistens ordfører, hr. Per Clausen, om det ikke er en miljømæssig gevinst, at vi nu får elektrificeret hele banestrækningen fra København og ned til Rødby og selvfølgelig videre til Hamborg med en både billigere og miljømæssigt bedre løsning end at køre med dieseltog, og jeg skal spørge, om det ikke er en gevinst for den kollektive trafik, at man nu får lavet en togforbindelse, der meget hurtigt og meget effektivt kan konkurrere med bilismen om at bringe såvel gods som personer fra København til Hamborg.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Jeg synes, det er vigtigt at fastholde, at EU's stats- og regeringschefer i mange år i træk har bekræftet, at vi skal holde os under en global opvarmning på 2 grader.
EU har i januar i år fremlagt et forslag, som går videre, end EU har gjort tidligere, men der er stykke vej endnu.
Tyskland har sagt, at landet godt kan påtage sig en reduktion på op mod 40 pct. CO2-udslip.
Den svenske parlamentariske kommission har fremlagt et tilsvarende forslag.
Europa-Parlamentet har forleden vedtaget det samme reduktionsniveau.
Så når hr. Per Ørum Jørgensen spørger om, hvor realistisk det her er, er mit svar: Dette er realistisk, hvis flere lande slutter sig til og rent faktisk handler i overensstemmelse med det, man kæmpede for på klimatopmødet i Bali.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-05-27:
Jeg synes, det er et spændende forslag til vedtagelse, som ordføreren har fremsat.
Jeg er nødt til at spørge fru Anne Grete Holmsgaard, som jo er en meget erfaren energipolitiker, og som har fulgt de her klimaforhandlinger meget tæt, om, hvor realistisk det er at få gennemført de ting, som fru Anne Grete Holmsgaard her giver udtryk for ikke mindst i EU, men så sandelig også i forhold til den klimaaftale, som vi jo alle sammen håber på vil blive indgået her i København i 2009.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Jeg lyttede meget opmærksomt til det, klima- og energiministerens sagde.
Og på baggrund af det vil jeg sige, at jeg egentlig har en forventning om, at regeringspartierne kan stemme for det forslag til vedtagelse, som jeg godt vil starte og ikke slutte med at læse op.
Teksten lyder:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget fastslår, at målet på COP15 er en global aftale i FN-regi, som med stor sandsynlighed holder den globale temperaturstigning under 2° C.
Dette er fremsat af SF, Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre og Enhedslisten.
Vi ved begge to - ja, os alle sammen, der sidder her - at det ikke er det niveau, som EU endnu er nået op på.
Når vi fremlægger det her, er det selvfølgelig med en forhåbning om, at Danmark sammen med andre gode kræfter vil være med til at presse EU til rent faktisk at påtage sig denne forpligtelse.
Europa-Parlamentet vedtog for ganske få dage siden en resolution med et meget, meget stort flertal, hvor man opfordrer EU til rent faktisk at gøre det her.
Jeg synes, det er ærgerligt, at vi ikke på forhånd har kunnet blive enige om et forslag til en vedtagelse, men jeg synes faktisk, at det, ministeren står og siger her, må betyde, at hun og hendes parti - plus det andet regeringsparti, Venstre - vil være med til at stemme for det her.
Ministeren gjorde det jo også undervejs klart, at hvis vi skal gøre os forhåbninger om at holde os under de 2 graders opvarmning, som er fuldstændig afgørende, hvis vi skal undgå både faretruende global opvarmning, og at det bliver rasende dyrt, fordi vi på et senere tidspunkt skal reparere, så er det dette niveau, der skal til. Ministeren sagde også i sin tale, at det er vigtigt, at vi samtidig har en øget finansiering og ekstra finansieringsmekanismer.
Ja, det er fuldstændig afgørende, at vi gør det klart over for de store ulande, at vi vil bidrage med ekstra finansiering.
Vi vil ikke prøve at skubbe det ind under gulvtæppet, som vi gjorde det efter den store udviklingskonference i Rio i 1992.
Endelig talte ministeren om, at det er vigtigt, at vi får udviklet et globalt karbonmarked eller det, man kan kalde et globalt CO2-marked.
Og det er jo bl.a. det, der fremgår af det forslag til vedtagelse, vi har fremsat her, nemlig at vi ønsker, at regeringen skal fremlægge et visionspapir om, hvordan et sådant globalt kvotesystem kan se ud.
Man ved, at vi sigter mod, at vi alle sammen på globalt plan i 2050 skal ned på et udslip på 2 t eller derunder pr. indbygger, hvis vi skal holde os ude af faretruende opvarmning.
Det er en kæmpe opgave, vi er i gang med, og hvis den skal lykkes, forudsætter det, at vi får et meget effektivt globalt kvotesystem.
Vores anmodning er derfor, at regeringen fremlægger et visionspapir om det her, så vi får mulighed for at drøfte det.
Men vi har brug for at synliggøre de her visioner, ligesom vi har brug for at synliggøre, hvad EU skal gøre, hvis man rent faktisk skal påtage sig den globale lederrolle, som der er så fantastisk stort behov for.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
For en lille måneds tid siden offentliggjorde den kendte økonom Nicholas Stern endnu en klimarapport.
Ved offentliggørelsen gjorde Stern opmærksom på, at vi groft undervurderer omfanget af skader og risici forbundet med klimaforandringer, og endvidere at alle led i kæden i gennemsnit er værre, end vi troede for nogle år siden.
Det globale udslip af drivhusgasser ligger i dag 10 pct. over det niveau, det lå på i 1990, og stigningstakten er stejlere, end den var i 1980'erne.
Vi er altså desværre ikke godt på vej til at bringe det ukontrollerede eksperiment, vi er i gang med, under kontrol; vi gør det faktisk større hver eneste dag.
Situationen er alvorlig.
Hvis vi derfor skal gøre os forhåbninger om at holde den gennemsnitlige globale opvarmning på under 2 grader i dette århundrede, skal der handles både hurtigt og tilstrækkeligt ambitiøst.
FN's klimapanel har gjort det klart, at det niveau, vi i den rige verden skal reducere med, for at vi har en chance for at holde os under en opvarmning på 2 grader, er mellem 25 pct. og 40 pct., og det er altså vores egne reduktioner.
Det stiller samtidig krav i hvert fald til de store ulande om, at de samtidig skal reducere.
Det er derfor ikke muligt at tro, at bare vi har det her mål, og vi så køber os til det hos de andre, så når vi det nok.
Det går ikke.
EU må roses for at have gjort en del på området, men EU må også skoses for endnu ikke at have indset, hvor meget der rent faktisk skal til, for at vi undgår en faretruende global opvarmning.
Vi håber derfor at kunne bidrage til at skubbe både den danske regering og EU til at tage det alvorligt, som vi begge kæmpede for på Bali, nemlig at den rige verden forpligter sig til reduktioner i niveauet 25 til 40 pct. af det udslip, vi havde i 1990.
Hvem andre er der til at gå i front end EU?
Ingen.
Frank Aaen (EL), 2008-05-27:
Sagen her understreger jo kun regeringens ideologiske målsætning.
Hvis det drejer sig om muligvis at skulle privatisere nogle boliger, vil man meget gerne det, hvis det drejer sig om, at en kommune ønsker at bygge billige boliger, så folk kan have råd til at bo i f.eks. København eller Århus, siger man nej til det.
Det er jo ideologi, der er til at forstå, og derfor synes jeg også, det er forkert, at ministeren ikke går op og deltager i debatten og svarer på de spørgsmål, der er stillet.
Jeg har et spørgsmål mere, som ministeren måske kan finde anledning til at svare på.
Når nu man sætter sådan et projekt her i gang, der går ud på, at man igen ude i kommunerne og ude i boligselskaberne skal arbejde for eventuelt at give mulighed for salg af boliger, koster det jo penge både for kommunen, der laver sagsbehandling, og for boligselskabet, der skal lave sagsbehandling og måske gennemføre en afstemning, måske gennemføre en større proces for at undersøge mulighederne for salg.
Det håber jeg ikke nogen gør, men skulle nogen finde på det, koster det jo penge.