Tina Nedergaard (V), 2010-02-25:
Jeg vil gerne benytte lejligheden, hvor det er første beslutningsforslag i min tid som undervisningsminister, der skal behandles, til at sige, at jeg ser frem til samarbejdet med ordførerne fra de øvrige partier om det allervigtigste område i vores samfund, nemlig skole og undervisning.
Men vi skal jo forholde os til det beslutningsforslag, som er fremsat nu.
Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre, Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten foreslår oprettelse af en fleksuddannelse for unge mellem 15 og 25 år.
Fleksuddannelsen skal vare mindst 2 år med mulighed for forlængelse.
Det er ikke anført, hvilke institutioner eller myndigheder der skal udbyde uddannelsen.
Der foreligger ej heller økonomiske beregninger af udgifterne ved etableringen, men der henvises til, at finansieringen kan dækkes af midlerne i globaliseringspuljen.
Forslaget er hovedsagelig begrundet i, at nedlæggelsen af Den Fri Ungdomsuddannelse i 2002 har efterladt et udækket uddannelsesbehov.
Regeringen kan ikke støtte forslaget.
Lad mig indledningsvis understrege, at jeg er enig i, at vi skal sikre, at der er uddannelsesmuligheder for alle unge, også de unge, som har brug for mere hjælp til at tage en uddannelse, som det lyder i beslutningsforslaget.
Når regeringen afviser beslutningsforslaget, skyldes det, at vi vurderer, at uddannelsessystemet i dag rummer alle de muligheder, som beslutningsforslaget lægger op til.
Regeringens mål er, at flere unge skal gennemføre en kompetencegivende uddannelse i det ordinære uddannelsessystem.
Som bekendt er målsætningen, at 85 pct. af en ungdomsårgang i 2010 og 95 pct. i 2015 skal gennemføre en studieeller erhvervskompetencegivende ungdomsuddannelse.
Med disse mål for øje har regeringen siden 2002 reformeret uddannelsessystemet i samarbejde med en lang række partier, ikke mindst Dansk Folkeparti, for at gøre det så fleksibelt som muligt og for at sikre, at der er uddannelsesmuligheder af høj kvalitet for alle unge.
Samtidig med dette har vi intensiveret indsatsen for at reducere frafaldet på ungdomsuddannelserne, sådan at et eventuelt frafald i stedet bliver til et omvalg for den enkelte unge.
Alle landets mere end 100 erhvervsskoler har siden 2008 skullet udarbejde en handlingsplan for øget gennemførelse.
Handlingsplanerne lovfæstes som en del af opfølgningen på globaliseringspuljen og indeholder præcise mål og strategier for, hvor meget den enkelte skole årligt forventer at nedbringe frafaldet.
Flerårsaftalen viderefører derudover den generelle styrkelse af de erhvervsrettede ungdomsuddannelser, trin- og niveaudeling, individuelle erhvervsuddannelser, bedre vejledning, målretning af produktionsskoleforløb og udvikling af erhvervsgrunduddannelsen, EGU’en.
Endvidere skal forsøget med produktionbaseret erhvervsuddannelse gøres permanent.
Aftalen om flere i uddannelse og job af 5. november 2009 styrker indsatsen for, at flere unge kommer i job og uddannelse, hvilket på længere sigt resulterer i en bedre uddannet arbejdsstyrke.
Det er aftalt, at 15-17-årige skal være i uddannelse eller beskæftigelse, at kommunerne via Ungdommens Uddannelsesvejledning skal følge op på dette, og at kommunerne skal sørge for, at alle 15-17-årige får et andet tilbud, hvis de ikke er parate til en ordinær uddannelse.
Kommunerne får mulighed for at sammensætte tilbud til de unge, der ikke umiddelbart er parate til en ungdomsuddannelse, tilbud, som netop passer til deres behov.
Aftalen indeholder også mulighed for nye, fleksible 10.-klasse-forløb, hvor erhvervsskolerne inddrages, enten ved at 10. klasse afvikles på erhvervsskolen, eller ved at de første 20 uger af en almindelig 10. klasse og de sidste 20 uger er et grundforløb på en erhvervsuddannelse.
Den fleksibilitet, som efterlyses i beslutningsforslaget, eksisterer allerede.
De erhvervsrettede ungdomsuddannelser rummer i dag vidtstrakte muligheder for, at alle unge kan få en uddannelse tilpasset den enkeltes forudsætninger og behov.
Lad mig starte med at fremhæve erhvervsgrunduddannelsen, EGU’en, som i sig selv i udstrakt grad må siges at dække de behov, der nævnes i B 116.
EGU’en er en erhvervsrettet, individuelt tilrettelagt vekseluddannelse, hvis varighed kan variere fra 1½ til 3 år.
Skoleelementerne hentes fra en lang række uddannelsesaktiviteter, herunder fra erhvervsskoler, produktionsskoler, højskoler, ungdomsskoler og voksenuddannelsescentre.
Målgruppen for EGU’en er unge under 30 år, der bor i kommunen, ikke er under uddannelse, herunder et produktionsskoleforløb, eller i beskæftigelse og ikke har forudsætninger for umiddelbart at gennemføre en anden kompetencegivende ungdomsuddannelse.
Jeg er rigtig glad for at konstatere, at EGU'en er i vækst – vi har også gjort meget for, at den skulle komme det – og at der er flere elever, der vælger og er glade for at bruge den uddannelse.
Derudover vil jeg understrege fleksibiliteten og tilpasningsmulighederne i erhvervsuddannelserne.
Dem har vi nemlig også smidiggjort.
Grundforløbene kan skræddersys, forlænges og forkortes i forhold til elevernes faglige og sociale forudsætninger, men også deres tilbøjelighed til at tilvælge og fravælge uddannelse.
Trindeling giver eleverne mulighed for at gennemføre overskuelige kompetencegivende uddannelser med adgang til at fortsætte på efterfølgende trin senere.
Niveaudeling af individuelle uddannelser giver mulighed for, at eleverne kan vælge uddannelsesdele til og fra efter den enkeltes formål med uddannelsen, herunder fravælge fag, der er for vanskelige.
Uddannelsesaftaler mellem elever og praktikvirksomheder kan dels være de klassiske, som omfatter en hel uddannelse, dels de fleksible aftaler i form af en ny mesterlære, kombinationsaftaler, korte uddannelsesaftaler og delaftaler.
Hertil kommer traineeforløb eller forpraktik, som ikke er en del af uddannelsen, men som er kvalificerende muligheder for unge, hvor rammerne er aftalt på arbejdsmarkedet.
Endelig vil jeg minde om, at vi har indført ungdomsuddannelsen for unge med særlige behov.
Denne uddannelse tilbydes unge, der ikke kan tage en anden ungdomsuddannelse, også selv om der ydes specialpædagogisk støtte.
Som nævnt er jeg enig i, at vi skal gøre en ekstraordinær indsats for de uddannelsessvage og frafaldstruede unge.
Derfor kan det undre mig, at man i beslutningsforslaget henviser til behovet for en afløser af Den Fri Ungdomsuddannelse.
Flertallet af eleverne på Den Fri Ungdomsuddannelse tilkendegav således i en undersøgelse, at de alternativt enten ville være gået i gang med en anden ungdomsuddannelse eller ville have haft et arbejde.
Den foreslåede fleksuddannelse er ikke kompetencegivende og vil efter regeringens opfattelse i lige så ringe grad som Den Fri Ungdomsuddannelse kunne bidrage til at målrette og afklare de usikre unges uddannelses- og erhvervsvalg.
Uddannelsessystemet kan virke uoverskueligt, men det skal være overskueligt.
Derfor ønsker vi ikke unødvendige knopskydninger, men foretrækker at ændre på det eksisterende system, hvis der er behov for det.
En fleksuddannelse uden formel kompetence er ikke det, der er behov for, det er ikke det, de unge har brug for, og det er ikke det, arbejdsmarkedet har brug for.
Alle unge skal have en kompetencegivende ungdomsuddannelse.
Regeringen vil derfor også fremover fastholde og intensivere fokus på fagligheden, ligesom vi fortsætter med at forbedre rammer og indhold i uddannelsessystemet som helhed.
Det er vores klare mål at give eleverne i grundskolen et solidt fundament, vi vil fokusere på overgangen fra grundskole til ungdomsuddannelser, og vi vil fortsat lægge stor vægt på at bekæmpe frafald i disse uddannelser.
Det indgår i den politiske aftale fra november 2009, at den aftalte indsats skal evalueres i løbet af 2010 med henblik på politiske vurderinger af, om der er behov for yderligere justeringer af unges uddannelsesmuligheder inden for det eksisterende system.
I den forbindelse vil regeringen naturligvis være lydhør over for konstruktive forslag, som kan være med til at styrke uddannelsessystemet og i endnu højere grad sikre, at alle unge får sig en kompetencegivende ungdomsuddannelse.