Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-30:
SF har, som jeg også nævnte i mit forrige indlæg til B 66, fremsat beslutningsforslag nr. B 67, hvor regeringen pålægges at udarbejde et sundhedspolitisk program og ved lov indføre forpligtende mål for sundhedsindsatsen i Danmark.
Lovforslaget skal indeholde mål for den generelle udvikling i sundheden, større lighed i sundheden, bedre behandling og forebyggelse af kronisk sygdom og oprettelse af en uafhængig koordinationsenhed for sundhed og forebyggelse.
Og lad mig slå helt fast med det samme: Jeg er helt enig med SF i målsætningen - det var jeg også ved det forrige beslutningsforslag nemlig at vi skal styrke folkesundheden.
Derfor er jeg også glad for, at SF giver mig og Folketingets partier mulighed for at tage en god debat om emnet, for forebyggelse og sundhedsfremme står og skal stå højt på min og på regeringens dagsorden.
Jeg sætter pris på, at SF har fremsat dette og de øvrige beslutningsforslag.
Så jeg vil endnu en gang sige, at jeg er glad for de ideer og forslag, der bliver bragt i spil.
Jeg betragter dem - som jeg nævnte før - som input til regeringens overvejelser om den kommende handlingsplan for forebyggelse.
Som sundhedsminister er jeg naturligvis stærkt optaget af, at danskerne skal leve længere, og vel at mærke leve godt længere.
Middellevetiden skal øges, og flere gode leveår for den enkelte med høj livskvalitet er derfor målet.
Det mål skal vi bl.a. nå gennem en styrket forebyggende indsats.
Udfordringerne på sundhedsfremme- og forebyggelsesområdet er meget store - her er jeg fuldstændig enig i den skitsering, som kom fra forslagsstillerne just ved det forrige forslag, og som jeg også selv var inde på i mit forrige indlæg i relation til beslutningsforslag nr. B 66.
Ja, de er så store, at vi alle sammen skal trække i arbejdstøjet og have beskidte hænder, hvis regeringens mål om at hæve middellevetiden med 3 år inden for de næste 10 år skal nås.
Det gælder både de frivillige organisationer, de praktiserende læger, forskningsmiljøerne, arbejdspladserne, kommunerne, regionerne og staten og naturligvis ikke mindst den enkelte selv.
SF foreslår, at der udarbejdes et sundhedspolitisk program med forpligtende mål for sundhedsindsatsen.
Jeg må desværre skuffe lidt og bede SF om at væbne sig med tålmodighed: Man skal nok få en handlingsplan, men jeg kan selvsagt ikke på nuværende tidspunkt forpligte mig til konkrete mål, før vi har set, hvad Forebyggelseskommissionen anbefaler.
Med hensyn til fastsættelse af målsætninger på forebyggelsesområdet kan jeg berolige med, at det fremgår af regeringsgrundlaget, at der skal fastsættes klare mål for indsatsen.
Det er et meget væsentligt emne, som fortjener stor opmærksomhed.
Jeg er enig i, at det ikke er rimeligt, at der er så stor forskel i levetiden fra 2400 NV til 2900 Hellerup - det var nogle andre geografiske angivelser, hr. Karl Bornhøft kom med, men det er den samme pointe.
SF skriver endvidere i forslaget, at antallet af borgere med kronisk sygdom skal reduceres væsentligt gennem en bedre behandling og forebyggelse.
Regeringen og de centrale sundhedsmyndigheder har allerede taget en række initiativer til sikring af en bedre behandling og forebyggelse af de kroniske sygdomme.
Og lad mig i den forbindelse nævne flere initiativer.
For det første er der forløbsprogrammer for kronisk sygdom.
Sundhedsstyrelsen har i forlængelse af et flerårigt udviklingsarbejde i april 2008 udsendt et forløbsprogram for kronisk sygdom.
Et forløbsprogram beskriver rammerne for den samlede tværfaglige, tværsektorielle og koordinerende sundhedsfaglige indsats for en given kronisk tilstand, der sikrer anvendelsen af en evidensbaseret anbefaling for den sundhedsfaglige indsats, en præcis beskrivelse af opgavefordelingen samt koordinering og kommunikation mellem alle de involverede parter.
Meldingen fra landets regioner og kommuner er, at de decentrale sundhedsmyndigheder er i fuld gang med at styrke indsatsen over for de kronisk syge patienter.
For det andet har regeringen sat fokus på patientuddannelse og egenbehandling ved en kronisk sygdom.
Sundhedsstyrelsen har tidligere i 2006 udsendt anbefalingen om dette i rapporten »Patienten med kronisk sygdom. Selvmonitorering, egenbehandling og patientuddannelse. Et idékatalog«.
For det tredje er der med afsæt i regeringens kvalitetsreform, finansloven og økonomiaftaler med KL og Danske Regioner for 2009 afsat en ekstraordinær bevilling til at styrke indsatsen for patienter med kronisk sygdom.
Der afsættes i alt 565 mio. kr. i perioden 2008-2011 til udvikling og gennemførelse af forløbsprogrammerne samt til patientundervisning og programmer for egenbehandling for kronisk syge.
Endelig vil vi i forbindelse med overenskomstforhandlingerne i forhold til almenpraksis arbejde for, at forhandlingerne bl.a. resulterer i en aftale om styrkede rammer for de almenpraktiserende lægers indsats over for patienter med kronisk sygdom. Den sidste del af SF's beslutningsforslag, B 67, foreslår oprettelse af en uafhængig koordinationsenhed for sundhed og forebyggelse.
Og jeg må sige, at jeg her ikke deler SF's kritik af, at Sundhedsstyrelsen efter forslagsstillernes vurdering ikke har levet op til sit ansvar som koordinationsenhed for den sundhedsfremmende og forebyggende vidensopbygning i Danmark, som det hedder i begrundelsen for forslaget.
Sundhedsstyrelsen udfylder efter min mening sin rolle på et yderst kompetent og fagligt velfunderet grundlag.
Jeg må også lige minde om, at Det Nationale Forebyggelsesråd, som blev nedsat den 2. december 2008, er uafhængigt, så mon ikke der nu er tilstrækkelig manpower på den statslige forebyggelse?
Til slut vil jeg blot gentage, at jeg er meget enig med SF i, at der er behov for at reducere danskernes alkoholforbrug og reducere antallet af rygere, samtidig med at vi fremmer sunde kost- og motionsvaner.
Så langt, så godt.
Der, hvor vandene skilles, vil nok være i forhold til, hvordan vi når derhen.
Jeg ser frem til en konstruktiv dialog om den kommende handlingsplan.
SF har med de fire beslutningsforslag leveret et meget værdifuldt indspil hertil.
På trods af enigheden om målene for den samlede indsats kan regeringen ikke støtte SF's beslutningsforslag.