runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-23:
Man synes, at det er useriøst, at nogle skal erklære noget som helst i forbindelse med Det Radikale Venstres forslag om et »love card«.
Jeg er slet ikke gået ind i det indholdsmæssige, i forhold til om man skal erklære noget eller ikke erklære, men det er jo useriøst, at man skulle erklære noget som helst.
Hvad er det, man tror at opnå ved denne erklæring, som de her folk skal skrive under på?
Vi skal jo tænke på, at de mennesker, som skal skrive under, er forfulgte forfattere, som er godkendt gennem en international organisation, som vi bredt i Folketinget lige har sagt ja til ved andenbehandlingen af det forslag om fribyer, vi behandlede før.
Hvad er det, man mistænker disse forfulgte forfattere for?
Hvad er det for en mistænkeliggørelse, man overhovedet er ude på?
Jeg forstår det ikke; hvis der er en sammenhæng mellem de synspunkter, hr. Martin Henriksen har i de lige uger, og dem, han har i de ulige uger, burde Dansk Folkeparti jo i dag sige: Det er faktisk et ret godt forslag, som SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten kommer med, fordi det er en helt unødvendighed at lave sådan en erklæring.
Det er da en ydmygelse af de forfattere, som har brugt deres ytringsfrihed og kommer hertil, fordi de bliver forfulgt på en eller anden led i deres hjemlande, og så beder man dem som det første om at underskrive en erklæring om, at de kan overholde nogle basale værdier.
Hvad pokker er meningen?
Martin Henriksen (DF), 2008-05-23:
Altså, hvis det her lovforslag skulle være udtryk for en mistænkeliggørelse af forfulgte forfattere, er det jo et meget interessant synspunkt.
Så kan man slet ikke gøre sig klog på, hvor stor mistænkeliggørelsen ville have været - eller var - af forfulgte forfattere under SR-regeringen, hvor man ikke lavede en sådan ordning.
Da må mistænkeliggørelsen jo have været umådelig stor.
Det gjorde man ikke.
Men så har vi en regering, der har fremsat det her forslag, som vi fra Dansk Folkepartis side synes er et ganske udmærket og afbalanceret forslag.
Og vi kan slet ikke se noget galt i, at vi, når vi i demokratiets navn og i ytringsfrihedens navn ønsker at hjælpe nogle, der eksempelvis har kritiseret nogle magthavere og nogle diktaturer rundtomkring og har behov for et ly i Danmark i en periode, så kan give mulighed for det, og så beder de pågældende om at skrive under på, at de f.eks. bakker op omkring ytringsfriheden.
Vi har slet ikke noget problem med det, og vi kan slet ikke se, at det skulle være modstridende.
Altså, hvorfor gøre det til et stridspunkt?
Kan hr. Simon Emil Ammitzbøll ikke skrive under på, at han bakker op om ytringsfriheden?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-23:
Jeg kan sådan set skrive under på hvad som helst, og det var jo også det, som hr. Martin Henriksen gav udtryk for, da vi diskuterede det med erklæringer i sidste uge.
Folk vil skrive under på hvad som helst for at komme ind i Danmark - tror jeg var hr. Martin Henriksens formulering.
Hvorfor vil man ydmyge disse folk, som virkelig er ytringsfrihedens sande forkæmpere, med den her erklæring?
For os andre bliver det med ytringsfrihed jo tit alene en akademisk diskussion, men for de mennesker, vi taler om her, har ytringsfriheden betydet noget i en kamp mod nogle magthavere, som ikke er indrettet lige så demokratisk, som vi trods alt er heldige de er her i landet.
Og så i forhold til spørgsmålet om, hvorfor SR-regeringen ikke fremsatte forslaget, vil jeg bare opdatere hr. Martin Henriksens historiske viden og sige, at det her forslag kun er kommet frem, fordi det er fremsat af Det Radikale Venstre oprindeligt.
Så vi har vel gjort vores.
Martin Henriksen (DF), 2008-05-23:
Mig bekendt er det regeringen, der har fremsat forslaget.
Det kan godt være, at jeg så vil blive rettet af andre ordførere, for det kan godt være, at jeg tager fejl af det.
Jeg er også bekendt med, at Det Radikale Venstre før har været ude med et lignende forslag, og derfor burde Det Radikale Venstre jo sådan set være tilfredse i stedet for at rende rundt og brokke sig.
Men jeg synes, at hykleriet når nye højder hver evig eneste dag fra hr. Simon Emil Ammitzbølls og fra Det Radikale Venstres side.
Hvad er dybest set
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvad problemet er.
Hvis man er et parti, der bakker op om ytringsfriheden, er man vel konsekvent i sit forsvar af ytringsfriheden.
Det var Det Radikale Venstre da ikke under Muhammedkrisen, så vidt jeg husker, og det var der en lang række andre politikere og debattører og partier, der heller ikke var.
I Dansk Folkeparti har vi en konsekvent linje i forhold til ytringsfriheden.
Vi drager nogle klare paralleller til den Muhammedkrise, der var, fordi vi synes, det ligger i forlængelse af den kulturkamp, som rent faktisk er der - ikke bare på nationalt plan, men også på internationalt plan.
Det gjorde man under Muhammedkrisen, og her tager Det Radikale Venstre tilsyneladende også fejl, fordi man har et problem med, at hvis der kommer en forfulgt forfatter til Danmark, skal vedkommende skrive under på demokratiet og ytringsfriheden.
Jeg gentager mit spørgsmål fra før
: Hvad er egentlig problemet?
Det med, at hr. Simon Emil Ammitzbøll kan skrive under på hvad som helst, siger måske mere om hr. Simon Emil Ammitzbøll end om undertegnede.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Nu har jeg ikke de samme naive forventninger som hr. Simon Emil Ammitzbøll om, at der skal være sammenhæng i Dansk Folkepartis politik på andet end ét område, nemlig at dem, der mener som Dansk Folkeparti, altid er velkomne.
Jeg vil bare spørge hr. Martin Henriksen om, hvad grunden er til, at man, ud over at man skal blive godkendt af en international organisation som forfulgt forfatter, og ud over at man skal overholde lovgivningen ligesom alle mulige andre mennesker i Danmark, skal skrive under på en særlig loyalitetserklæring.
Hvad er grunden?
Så vil jeg spørge hr. Martin Henriksen, om det at være modstander af demokratismen vel også er at være modstander af nogle danske værdier.
Hvis nu hr. Søren Krarup skulle komme i uføre i Danmark og skulle søge til et andet land og der skulle skrive under på, at han var tilhænger af demokratiet, mener hr. Martin Henriksen så ikke, at han ville være i modstrid med sine egne synspunkter om, at han er imod demokratisme?
Martin Henriksen (DF), 2008-05-23:
Jeg har den opfattelse af hr. Søren Krarup, at såfremt der skulle blive nogle problemer i Danmark, ville hr. Søren Krarup blive og kæmpe for det danske i modsætning til så mange andre politikere - ingen nævnt, ingen glemt - som formentlig ville stikke halen mellem benene og som hr. Simon Emil Ammitzbøll skrive under på hvad som helst.
Det er så, hvad det er.
Jeg har så umådelig svært ved at forstå, hvordan man kan være modstander af at skrive under på en erklæring, som simpelt hen bare bakker op om det grundsynspunkt, som ligger bag denne lovgivning og også ligger bag den linje, som regeringen har stået sådan nogenlunde fast på, og som Dansk Folkeparti har stået bomfast på gennem hele forløbet.
Mig bekendt har hr. Per Clausen skrevet under på grundloven.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Man skal være meget omhyggelig med sine underskrifter, vil jeg sige til hr. Martin Henriksen, og derfor ved jeg godt, hvad jeg har skrevet under på.
Jeg har skrevet under på, at jeg skal overholde grundloven, men jeg har ikke skrevet under på, at jeg støtter den.
Det er nok vigtigt at holde fast i.
Er det i virkeligheden sådan, at det, man skriver under på, er, at man respekterer de danske værdier; at man, som f.eks. fru Henriette Kjær mener, kan hente megen sandhed om dansk historie ved at læse og synge salmer?
Et eller andet sted er vi nødt til at få at vide, hvad det her betyder ud over, at man skal overholde lovgivningen, for ellers har hr. Simon Emil Ammitzbøll jo ret i, at det er en fuldstændig meningsløs underskrift, som kun virker fornærmende på mennesker, der kommer fra diktaturer, hvor man er vant til, at underskriften bliver brugt efterfølgende til at forfølge folk, hvis de ikke lever op til den.
Det skal man jo også tænke over.
De her mennesker kommer jo ikke hertil uden en historie; de kommer fra lande, hvor man har traditioner for at erklære troskab over for regimet og regimets værdier, og hvor man ved, det har konsekvenser.
Det her har ikke noget formål, men det generer folk, og derfor synes jeg ærlig talt, man skulle stemme for vores udmærkede ændringsforslag om at fjerne det.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-23:
Jeg tror, at det er utrolig vigtigt at holde fast i, at Danmark skal kæmpe imod tortur både i Danmark, selvfølgelig, og også globalt, og det er vigtigt, at Danmark går foran med et godt eksempel, så vi nemmere kan få andre til at følge de anbefalinger, de henstillinger og de påpegninger, vi kommer med fra dansk side.
Det er jeg enig med fru Pia Christmas-Møller i.
Jeg håber så også, at der, når justitsministeren kommer på talerstolen senere, vil komme en uddybning - nu kan jeg ikke huske, om det er spørgsmål 24 eller 25, hvor justitsministeren har svaret meget kortfattet på det med FN's torturrapportørs holdninger.
Der trænger jeg i hvert fald også til en klar uddybning, for jeg tror, der er et svar på tre, fire linjer, som er meget kortfattet og ikke siger særlig meget, som jeg ser det.
Men jeg håber, justitsministeren vil gå ind i en større redegørelse, så vi kan finde ud af, hvad forskellen på FN's opfattelse og regeringens opfattelse er.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2008-05-23:
Jeg håber, at vi i fællesskab kan få den afklaring her under andenbehandlingen, som den radikale ordfører er inde på.
Det er jo faktisk meningen med ændringsforslag ved andenbehandlinger, at man skal i dybden med, hvad der ligger i de ændringsforslag.
Dersom de bliver vedtaget, kan de jo få retlige virkning.
Så det er jeg meget enig i, og det håber jeg vi kan få afklaret, når justitsministeren tager ordet, hvilket jeg også forventer hun gør.
Det, jeg gerne vil spørge den radikale ordfører om, er, om den radikale ordfører også er opmærksom på, at man ude i verden faktisk er i tvivl om, hvorvidt vores borgere er fuldt beskyttet på torturområdet.
Vore egne jurister siger, at det er de, men faktisk forholder det sig sådan, at der er dyb tvivl i FN-systemet om, hvorvidt den danske lovgivning nu også giver en lige så stærk beskyttelse af ofre for tortur.
Så der er altså tvivl i udlandet om, hvorvidt vores lovgivning nu også lever fuldt og helt op til de erklæringer, vi i øvrigt farer rundt i verden med.
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-23:
Nu synes jeg, debatten har været lang og trættende, og vi har stadig væk ikke fået nogen væsentlige argumenter for, hvorfor vi ikke skal have en særskilt torturbestemmelse.
Jeg synes stadig væk, vi mangler at høre regeringspartiernes kommentarer til, hvorfor vi ikke skal have en selvstændig torturbestemmelse.
Derfor ønsker jeg simpelt hen L 98 tilbage i udvalget, så vi endnu en gang kan få drøftet det her lovforslag godt og grundigt med regeringspartierne, så vi kan forstå, hvad det er, som gør, at vi ikke kan få en selvstændig torturbestemmelse.
Lene Espersen (KF), 2008-05-23:
Jeg må sige til fru Karina Lorentzen, at det dog var et besynderligt spørgsmål at stille ikke at stille noget spørgsmål, men blot sige det, der blev sagt.
Jeg må modsat sige, at jeg jo argumenterede for, hvorfor Straffelovrådet er nået frem til den her konklusion, og det har jeg stået på mål for og forsvaret.
Derimod savner jeg stadig væk svar fra hele oppositionen på, hvad det lige præcis er, der politisk er det store problem.
Som jeg har hørt det, er der ikke flere, der er blevet straffet.
Der er ikke nogen huller i dansk lovgivning.
Så handler det om noget som helst andet end politisk drilleri?
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Nu blev jeg jo slået lidt med lammelse, da justitsministeren omtalte, hvilket fortræffeligt menneske jeg normalt var.
Det er sket før, justitsministeren glemmer bare at påpege det, når jeg er det - et fremragende menneske altså.
Så måske er det sagt mere af argumentationstekniske grunde.
Men jeg vil godt stille et konkret spørgsmål til ministeren: Når man vedtager dette lovforslag, på hvilken måde fører det så til, at straffen for tortur bliver skærpet, og på hvilken måde er den her udlægning af loven mere effektiv til at straffe tortur, end hvis der var en selvstændig paragraf?
Det synes jeg kunne være rart at få oplyst.
Lene Espersen (KF), 2008-05-23:
Jeg mener, det er hårdere end at blive dømt alene efter én paragraf, ifølge hvilken enhver form for kriminalitet, der er begået ved anvendelse af tortur, bliver dømt.
Det er selvfølgelig en politisk vurdering, men jeg blev spurgt om de politiske argumenter, og der synes jeg, at det, at man bliver dømt efter to paragraffer, er bedre end at blive dømt efter én paragraf.
Så vil jeg også sige til hr. Per Clausen, som jeg mener i hvert fald ikke er yngre end mig, men muligvis jævnaldrende med mig,
at det ikke er mere end 2 dage siden, jeg roste hr. Per Clausen, da jeg var på besøg i Udvalget for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri.
Så der skal selvfølgelig ikke gå for lang tid imellem, at jeg også kommer med pæne bemærkninger til hr. Per Clausen, for de er ofte meget velfortjente.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Ja, hvis smiger og billig portvin ikke indgik i mit repertoire ret jævnligt, kunne det her jo næsten ikke være til at komme efter.
Men jeg vil bare stille et spørgsmål til til justitsministeren.
Hvad forhindrer, at man bliver dømt for overtrædelse af både torturparagraffen og drabsparagraffen, hvis man har slået et menneske ihjel under tortur, hvis torturparagraffen blev skrevet ind i dette lovforslag?
Det er det, jeg ikke forstår, og derfor må jeg ærligt sige til justitsministeren, at mit hovedproblem, da jeg forsøgte at teoretisere over, hvad forklaringen kunne være, var, at jeg ikke kunne begribe hverken det politiske eller det juridiske argument.
Lene Espersen (KF), 2008-05-23:
Nu tilkommer det jo ikke mig at argumentere for oppositionens forslag.
Men sådan som jeg har forstået flere af de andre ordførere, mener de, at hvis man begår drab under anvendelse af tortur, skal man dømmes efter den torturbestemmelse, som oppositionen foreslår, frem for at blive dømt efter den almindelige drabsparagraf i straffeloven og derudover blive dømt efter det, som regeringen foreslår, nemlig at det er en strafskærpende omstændighed, at overtrædelsen er begået under tortur.
Jeg vil sige til fru Karina Lorentzen, at når vi argumenterer politisk, synes jeg, at det er en meget, meget hårdere signalgivning at sige, at man bliver dømt efter både den ene og den anden paragraf.
Jeg synes, det er et utrolig godt signal at sige: Du får altså lige en ekstra anmærkning oven i den straffelovsovertrædelse, du har begået, fordi du har begået den under tortur, så det kommer med; du bliver dømt efter to paragraffer og ikke efter en paragraf.
Det kan der være smagsforskelle med hensyn til.
Det erkender jeg.
Der er dem, der kan sige, at det er nok, at man bliver dømt efter en paragraf.
Jeg synes bare, det er bedre at blive dømt efter to paragraffer.
Til det andet spørgsmål fra fru Karina Lorentzen om, hvad forskellen er på terrorisme, menneskehandel og tortur, vil jeg sige, at den store forskel er, at FN-systemet har valgt at sige, at når det gælder terrorisme og menneskehandel, skal det selvstændigt kriminaliseres i en paragraf.
Det har man valgt at sige at det ikke skal, når det gælder tortur.
Jeg vil sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll, at jeg blev spurgt om, hvorvidt jeg kunne komme med nogle mere politiske argumenter for, hvorfor jeg mener, at regeringens forslag er bedre end det forslag, som oppositionen kommer med.
Til det siger jeg, at jeg synes, det virker hårdere politisk og sender et hårdere signal at sige, at man bliver dømt for både drab og tortur, end at vi laver en særskilt paragraf og siger, at den skal dække alt, lige fra at man kommer med en trussel eller et puf, til at man begår de mest frygtelige drab.
Jeg har meget svært ved at se, at det skulle være så stærkt et signal, at man propper enhver form for kriminalitet, hvor tortur indgår, ind i den samme paragraf.
Jeg anerkender, at der er nogle lande, der har gjort det, og at der derfor er partier her i Folketinget, der synes, at det er en god idé, men jeg har meget, meget svært ved at se, at det skulle være et klart og godt signal.
Jeg synes, regeringens måde at håndtere det på ved at sige både det ene og det andet sådan set virker langt skrappere udadtil.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-23:
Jamen så er vi da alligevel nået et stykke.
Jeg er glad for, at ministeren anerkender, at vi har et andet synspunkt.
Det er da noget mere end for en 20 minutters tid siden, så vi er da kommet et stykke.
Men hvis der er en politisk uenighed om, hvilket signal der bliver sendt, vil jeg sige, at jeg synes, at det sender det klareste signal, hvis der er en specifik kriminalisering af tortur i en bestemt paragraf i straffeloven.
Det er også den anbefaling, jeg har hørt vi har fået gennem FN.
Det er det, Institut for Menneskerettigheder siger, og det er det, torturcenteret siger.
Så det er fair nok, at vi nu endelig efter debatten - og så var det godt, at vi fik debatten - får slået klart fast, at det er en ren politisk uenighed om, hvad det er, der sørger for, at vi kriminaliserer tortur på den måde, vi mener er rigtigst.
Fair nok.
Jeg vil blot sige to ting.
Den første ting vedrører det her med private, der begår tortur.
Ministeren oplyser, at man så vil blive dømt for medvirken.
Jeg synes stadig væk ikke helt, der kom en afklaring, ligesom der heller ikke kom det i forbindelse med spørgsmål nr. 9.
Ministeren hører ikke, men det går nok, og jeg vil i hvert fald oplyse, at Det Radikale Venstre vil stemme blankt til det ændringsforslag, der er stillet af SF og Enhedslisten, om det med private.
Så vil jeg gerne spørge ministeren, om hun kan bekræfte, at det dermed ikke er hårdere, man bliver dømt, men at det i virkeligheden bare er på en anden måde rent teknisk.
Det er jo det, ministeren siger.
Jeg vil godt sige to ting.
Det første er, at det jo netop er derfor, vi har den diskussion her i dag, nemlig at der kan være en berettiget tvivl om, hvorvidt vi får den beskyttelse, som jeg egentlig mener der er fuldstændig enighed om i Folketinget at vi skal have.
Det er jo det, diskussionen går ud på: Får vi den sikring, som vi ønsker den, eller får vi den ikke?
Og det er det, vi forhåbentlig kan komme lidt længere ind i under debatten her i dag, men som vi nok også må gå mere ind i under udvalgsarbejdet, tror jeg.
Dernæst vil jeg sige, at det jo ikke er, fordi jeg skal være den, der forsvarer justitsministeren - jeg er lige så træt som fru Pia Christmas-Møller og fru Anne Baastrup af, at ordførerne fra Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti ikke er gået herop - men i de 3 år, jeg har beskæftiget mig med retspolitik, har jeg aldrig oplevet, at justitsministeren ikke er kommet op og har svaret på de spørgsmål, der er blevet stillet, så det tror jeg nu også kommer til at ske i dag.
Den tillid synes jeg bare, vi skal vise folk.
Karen Hækkerup (S), 2008-05-23:
Om 2 uger skal mange politikere ud at holde grundlovstaler.
Det er især noget, der bliver gjort flittigt af Venstres, De Konservatives og sådan set også Dansk Folkepartis politikere.
Vi andre fejrer selvfølgelig også demokratiet, men vi har også vores 1. maj.
Men grundlovsdag, den 5. juni, ved vi, hvad der vil ske.
Der vil politikere fra Folketinget rejse landet rundt og prædike om, hvordan demokratiets tilstand er.
Jeg synes, at alle de borgerlige, der lige nu sidder og tier, der lige nu ikke tør tage ordet, der lige nu sidder og putter med deres holdninger, skulle tage at skamme sig, hvis de på grundlovsdag har tænkt sig at rejse land og rige rundt og holde taler om, hvordan vi i dialog, i demokratiets navn, herinde altid samtaler for at finde de bedste argumenter, hvor man kæmper på ytringer.
Det er en pinlig affære, at borgerligheden, at regeringspartierne og Dansk Folkeparti slet ikke går op og tager ordet.
Min korte bemærkning, mit korte spørgsmål til Enhedslistens ordfører skal derfor gå på: Kan Enhedslisten måske fortælle, i hvilke andre stater man typisk kender til, at man skal tie argumenterne ihjel?
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Nu har jeg ikke meget lyst til at komme med en lang liste over regimer, vi ikke bryder os om i Danmark, og hvor magthaverne altid svarer på kritik med ingenting at sige, andet end at I skal skrive under på, at I enige med os.
Men den slags styrer findes.
Jeg vil sige til Socialdemokraternes ordfører, hvad det spændende er.
Jeg må sige, at jeg efter at være kommet i Folketinget har fundet ud af, at det ikke passer.
Så i forhold til den her diskussion må man stille sig selv spørgsmålet: Hvor foregår den seriøse debat blandt de borgerlige partiers folketingsmedlemmer om det her?
Den foregår ikke i Folketingssalen, den foregår ikke i udvalget.
Har man en eller anden lille gruppe, hvor man fører hemmelige diskussioner om, hvor vigtigt det er at forhindre, at forbuddet mod tortur skrives ind i den danske lovgivning?
Der er muligvis nogle til stede, der kan afsløre det for mig.
Naser Khader (NY), 2008-05-23:
Nu vi taler om andre lande, kan jeg sige, at vi her for et par år siden var med Det Udenrigspolitiske Nævn i Venezuela.
På det tidspunkt boykottede oppositionen parlamentet, og vi spurgte regeringspartiets medlemmer: Hvordan er det ikke at have en opposition?
Det er meget sjovt, og vi går tidligere hjem, svarede de.
Det er det omvendte, der her i dag gør sig gældende i forhold til den her sag.
Jeg synes også, det er underligt, at ordførerne fra Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti ikke er her.
Det er en utrolig vigtig sag; det er en sag, der personligt optager mig meget.
Mens jeg studerede, arbejdede jeg som tolk i forskellige centre for behandling af torturofre og var flere gange ude at kaste op over nogle af de oplevelser, der blev fortalt om, hvordan man var blevet tortureret.
Skulle vi en dag få en ændring af grundloven, en revision af grundloven, mener jeg, at tortur skal stå eksplicit dér, altså, at det vil vi ikke have.
Det gælder i øvrigt både tortur og dødsstraf.
Så det er meget, meget alvorligt det her med tortur.
Jeg er glad for, at justitsministeren har vist imødekommenhed i forhold til forældelse; det synes jeg er rigtig fint.
Men i forhold til tortur som selvstændigt kriminaliseret, således som det er foreslået fra flere andre sider, herunder FN's torturkomité, og som det er blevet fremhævet fra flere sider - både under høringen om lovforslaget og under udvalgsbehandlingen af lovforslaget - vil jeg sige, at det burde være selvstændigt kriminaliseret. Der skal altid være vigtige grunde til at afvige fra FN's anbefalinger, f.eks. hvis resultatet bliver en lavere fællesnævner end det, vi ønsker efter danske forhold.
Men i dette tilfælde er situationen omvendt, og regeringen ønsker åbenbart en lavere standard end FN.
Der er efter Ny Alliances opfattelse ikke kommet noget frem fra regeringens side, der entydigt begrunder fravalget af en selvstændig paragraf.
Især i forbindelse med behandlingen af tortursager skal vi i Danmark være et foregangsland, og vi skal også værne om det udmærkede omdømme, vi har på netop dette område.
Derfor ser Ny Alliance ingen saglig grund til, at man på den her måde sænker niveauet ved at gå imod de anbefalinger, der er kommet fra FN's torturkomité og andre.
Vi håber på lydhørhed fra justitsministerens side i forhold til det her punkt.
Men når det er sagt, vil jeg understrege, at Ny Alliance selvfølgelig støtter lovforslaget.
Det er da bedre end ingenting.