Kamal Qureshi (SF), 2008-01-10:
Vi vil fra SF’s side gerne rose Enhedslisten for at rejse denne diskussion, som er meget vigtig, og som SF også har været optaget af på EU-plan, hvor man har haft diskussionen oppe at vende i EU-regi.
Jeg tror ikke, der er nogen tvivl om, at det er en realitet, at der på en række områder i sundhedssektoren foregår en omfattende »brain drain«, som det hedder - hjerneflugt - fra ulandene, specielt til de engelsksprogede lande, til stor skade for ulandene.
Det sker ikke alene til de engelsksprogede lande, men selvfølgelig også til de lande, som har haft kolonier.
Det gælder Portugal og ligeledes Frankrig.
Det er selvfølgelig til skade for ulandene, som netop specielt står og mangler højtuddannet sundhedspersonale.
Vi kender alle sammen historien om, at der i Englands sundhedssektor i dele af England er flere læger fra eksempelvis Malawi, end der er i hele Malawi.
SF er meget enig i, at der skal arbejdes på at skabe en international aftale på det her område.
Samtidig er det også en realitet, som flere har været inde på, at vi har en stadig større global mobilitet, og det er grundlæggende godt.
Vi mener i hvert fald fra SF's side, at det grundlæggende er godt, at der er en større global mobilitet af arbejdskraft, og at det er vigtigt, at man i mange erhverv får mulighed for at arbejde og få erfaringer i andre lande end det land, man kommer fra, i kortere eller længere perioder.
I den forbindelse er det vigtigt at nævne, at der jo bliver sendt mange milliarder kroner - betydelig flere penge, end der bliver givet i ulandsbistand - af folk fra tredjeverdenslande, der arbejder i de rige lande, tilbage til familierne.
De penge udgør betydelig flere midler og ressourcer end de penge, der bliver givet som ulandsbistand.
Undersøgelser viser i øvrigt, at de penge også har en større effekt, fordi de ofte er mere målrettede, end ulandsbistand er i stand til at være.
SF vil gerne støtte tanken om at udvikle nogle koncepter, der handler om »brain cirkulation«, altså at man så at sige udveksler korterevarende ophold af højtuddannet arbejdskraft i forskellige dele af verden, som så i en eller anden forstand kan gå tilbage til de lande, som var med til at uddanne den arbejdskraft.
Det kræver selvfølgelig, at de lande, som modtager arbejdskraft fra tredjeverdenslande, aktivt og generøst går ind og udvikler uddannelsespladser og jobmuligheder for de lande, som en del af den her arbejdskraft kommer fra.
Jeg synes, at det selvfølgelig er en relevant problemstilling at rejse, at der jo er en del ulande, som uddanner arbejdskraft, men hvor de pågældende personer ikke kan arbejde.
Der er det vigtigt, at der er stillinger til rådighed, for at man kan hjælpe med det, som vi alle sammen er interesseret i at give penge til, netop at udvikle tredjeverdenslandene, så de på en lang række sundhedsparametre bliver bedre.
Det vil sige, at mødredødeligheden skal gå ned, at spædbørnsdødeligheden skal gå ned m.m., og det kræver selvfølgelig et sundhedspersonale.
Så vi synes grundlæggende, at det er en fremragende idé at gå ind i et fællesnordisk samarbejde på det her område, og derfor vil vi gerne sådan overordnet set gå ind i den her problemstilling og støtte de her tanker.
Det er ikke nødvendigvis sådan, at man behøver at være så bombastisk at afvise enhver form for rekrutteringsmuligheder, men hvis der bliver rekrutteret, er det i hvert fald vigtigt, at det bliver evalueret, så man har et helt klart billede af, hvad vi får ud af det, hvad de lande, som noget af den her arbejdskraft kommer fra, får ud af det, og hvordan vi sikrer, at der så at sige bliver plantet nye træer for de træer, vi fælder - hvis man skal blive i det billede.