Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-02-17:
Jeg vil starte med at sige, at også i SF er vi bekymrede for ungdomskriminaliteten - ikke, fordi der tilsyneladende bliver flere ungdomskriminelle, men fordi den gruppe, som er kriminelle, bliver stadig tungere og laver grovere kriminalitet.
Vi er også bekymrede for, at det ikke er lykkedes at bremse rekrutteringen til bandekriminaliteten.
Det synes vi er et kæmpestort problem.
Når det så er sagt, har jeg her i dag lyst til at udtrykke et håb.
Jeg vil ikke citere Martin Luther King på engelsk, men bare sige, at jeg har en drøm om, at vi en dag kan bruge den forskning, der rent faktisk ligger på det her område.
Vi ved rent faktisk rigtig meget om, hvad der virker over for ungdomskriminalitet.
Vi ved, hvad vi skal gøre, og vi ved, hvad vi ikke skal gøre.
Vi ved, hvad der er årsagerne til kriminalitet, og blandt de allervægtigste årsager til ungdomskriminalitet er de sociale forhold i familien og en svag uddannelsesmæssig baggrund.
Det er først og fremmest der, vi skal sætte ind.
Når SF siger nej til det her forslag om en lavere kriminel lavalder, er det bl.a., som det tidligere er nævnt, fordi Ungdomskommissionen for tiden overvejer de her forhold om lavere kriminel lavalder, og vi synes, at det er væsentligt, at vi afventer deres anbefalinger.
Jeg synes, at et af de steder, hvor vi kunne gribe ind, er i forhold til de forældre, som rent faktisk er bekymrede for deres børns kriminalitet, og som ikke får hjælp til at styre deres børn og unge.
Der er et stigende antal forældre, som henvender sig til Ankestyrelsen, fordi de rent faktisk ikke kan få den hjælp hos kommunerne, som de har brug for.
Det er en langt, langt bedre idé at sikre, at der rent faktisk er den hjælp til stede, som de unge har brug for.
Derudover lavede man faktisk i Københavns Kommune en større undersøgelse af den præventive indsats i København, og den viste faktisk, at den ikke var særlig god.
Den viste, at sagerne falder mellem to stole, at der er langsom sagsbehandling, at initiativerne er hullede og usikre.
Derudover har Børnerådet lavet en undersøgelse, som viser, at kun en ud af ti kommuner rent faktisk har målsætninger for, hvordan man bekæmper ungdomskriminalitet.
Der er altså masser af rum for forbedringer, og jeg synes, at det er meget, meget nødvendigt, at vi får set på det og får udviklet de her områder, så vi kan gribe ind over for årsagerne til kriminalitet i stedet for at gribe ind over for kriminaliteten alene.
Jeg synes, at Rasmus Propenda-sagen, altså stadiondrabet i Århus, viser, at der er sket et massivt svigt undervejs.
Hvordan kan det ske, at et ungt menneske kommer så langt ud, at det har 11-15 voldsdomme bag sig?
Hvordan kan det være, at en kommune ikke tvangsfjerner et barn, som selv beder om det som 11-årig?
Det synes jeg giver stof til eftertanke.
Vi skal sikre relevant behandling af børn med diagnoser og hjælp til deres forældre.
Jeg har set de her børn, og jeg har kunnet forudse, at der var visse børn, der ville få problemer på sigt.
Hvad gør vi for at afhjælpe det?
Ikke særlig meget på nuværende tidspunkt.
Når 9. klasse ophører, er der simpelt hen ikke initiativer til de her børn og unge.
De falder ud over det, jeg kalder 9.-klasses-kanten, og en stor del af dem vil formentlig ende i kriminalitet eller andre problemer.
Så vil jeg endelig sige, at der også er positive historier om ungdomskriminalitet.
Jeg vil gerne lige fortælle en lille historie om en dreng, som hedder Jokke, som jeg læste i en avis for et halvt års tid siden.
Den her dreng var 13 år, og han havde en frygtelig baggrund og var endt i misbrug og kriminalitet, og så kom han op at slås med sin stedfar som 13-årig.
Det var hans held, for det betød, at han blev anbragt uden for hjemmet, og her mødte han en voksen, som kunne lide ham, som havde lyst til at hjælpe ham, og som havde kræfter til at sætte ind i forhold til den her unge, og det er lige præcis det, der mangler.
De her unge er i stand til at ændre adfærd, hvis de møder voksne, der virkelig vil hjælpe dem, og vi skal sikre, at der er initiativer i forhold til familierne, så de kan tage sig af deres børn og unge.
Så med de ord vil jeg sige, at SF ikke kan støtte forslaget.