Peter Christensen (V), 2013-11-14:
Tak til ministeren for besvarelsen.
Det her er jo en debat, som handler mere om de styringsredskaber, vi har for den offentlige økonomi, end det egentlig handler om den økonomiske politik.
Derfor vil vi i den her debat næppe være så uenige med regeringen, som vi ville være, hvis det handlede om den førte økonomiske politik, for styringsredskaberne ser vi ens på.
Der er ligesom to elementer, der bliver rejst i den her forespørgsel.
Det ene er, at der bliver nævnt en kritik rejst af vismændene af, at der ikke har været tilstrækkeligt med informationer til, at de har kunnet være vagthund over for budgetloven.
Det har Venstre haft regeringen i samråd om den 31. oktober, og derfor mener jeg egentlig ikke, at der er mere at tilføje til den debat set fra Venstres side, for finansministeren lovede Folketinget, at skulle der fremover være informationer, som vismændene efterspørger, men som regeringen af den ene eller den anden grund ikke ønsker at give eller kan give, så vil Finansudvalget blive orienteret herom.
Så det synes jeg sådan set er fint dækket af.
Så er der selve budgetloven.
Der er jeg meget enig med ministeren i, at det jo er et værktøj, som har vist sig nødvendigt til at sikre, at de budgetter, der bliver aftalt politisk, også bliver overholdt i kommuner og regioner og for den sags skyld også på statens område, altså at det ikke er systemet, der bestemmer, hvor mange offentlige skattekroner man bruger, men at det er politikerne, der bestemmer, hvor mange penge man ønsker at bruge.
Selve ideen med en budgetlov blev undfanget af VK-regeringen.
Det var tidligere finansminister hr. Claus Hjort Frederiksen, der lavede forarbejdet, og dengang var der fra nogle af regeringspartiernes side en hård modstand mod tanken om at have dette styringsredskab, men heldigvis røg denne modstand ud med badevandet – sammen med politikken – efter valget.
Så holdningsskiftene fra Socialdemokratiets og SF's side har også her medført ændringer, men her er det jo til det gode, nemlig at vi nu er enige om, at det er vigtigt, at vi kan styre de offentlige udgifter, så vi ikke efterlader gæld til de kommende generationer og udfordringer til de kommende politikere.
Der er en enkelt ting, jeg gerne vil rejse over for regeringen, og som jeg mener vi på et tidspunkt skal finde en løsning på.
Jeg kunne godt tænke mig at høre regeringen, hvordan de umiddelbart ser på den problemstilling, der bl.a. blev beskrevet i Børsen den 13. november i en artikel, der hed »Store underskud truer trods reformstime«.
Det handler om det forhold, at når vi fra omkring 2026-2027 begynder at have et meget stort antal ældre i forhold til i dag, ved vi, at det selvfølgelig også vil medføre større offentlige udgifter.
Derfor kan man i den situation komme til at skulle lave besparelser i den offentlige økonomi, selv om den offentlige økonomi er holdbar.
Selv om der sådan set
er indtægter strukturelt, der vil dække de offentlige udgifter også på den lange bane, så vil man på grund af budgetloven dér kunne være i en situation, hvor man skal lave store besparelser, fordi underskuddet kommer under den halve procent.
Det er vel og mærke besparelser, som man hverken kan bruge til skattelettelser eller andre gode ting, men som fremtidige generationer så kan bruge, fordi man jo derved egentlig overfinansierer den offentlige økonomi.
Det er ifølge artiklen – og regeringen må jo også meget gerne regne på, om det er korrekt – strukturelle underskud, der kan komme helt ned på 2½ pct., hvor budgetloven jo her opererer med ½ pct.
Så det er en betydelig udfordring, vi der vil have med at gøre.
Så mit spørgsmål er jo egentlig: Hvordan løser vi det?
Hvad er der af forskellige muligheder for at løse det?
Jeg skal på vegne af Venstre, Socialdemokratiet, De Radikale, SF, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti fremsætte følgende Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at der med budgetloven er skabt et udgiftspolitisk styringssystem med udgiftslofter, som skal være med til at sikre, at de aftalte udgiftsrammer for stat, kommuner og regioner bliver overholdt.
Der står et bredt politisk flertal bag budgetloven, der får virkning fra finansåret 2014.«