Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-02-09:
Må jeg ikke først kvittere for et par ting: først den her rimelige iagttagelse af, at det er på sigt, at vi øger arbejdsudbuddet, når vi fjerner efterlønnen.
Det står i modsætning til dem, som vil have, at vi skal arbejde 12 minutter mere i morgen, altså som vil øge arbejdsudbuddet i morgen, og som man kan spørge: Hvor skal de mennesker dog arbejde i morgen?
Regeringen har altså en plan om, at vi med start om 4 år langsomt begynder at øge arbejdsudbuddet.
Jeg vil gerne kvittere for det.
Jeg også gerne kvittere for, at arbejdsløshed og krise bliver koblet sammen, for resten af debatten har ellers efterladt mig med det indtryk, at det var skattelettelser og arbejdsløshed, der var koblet sammen.
Altså, man må forstå, at altings årsag er nogle ufinansierede skattelettelser, og derfor må man jo tro, at det er de ufinansierede skattelettelser, der har genereret en eller anden arbejdsløshed.
Så tak for erkendelsen af, at der trods alt også er en økonomisk krise, der måske har skabt noget arbejdsløshed.
Det er der, og den er for høj.
Det hører dog med til historien, at hvis man ser på de sidste 20 år, kan man se, at der kun er 4 år, hvor arbejdsløsheden var lavere, end den var sidste år, og det var de 4 år, der førte op til sidste år, nemlig 2009, 2008, 2007 og 2006.
På intet tidspunkt ellers har arbejdsløsheden været lavere.
Det rokker ikke ved, at der skal gøres noget.
Det er sådan set også derfor, at regeringens genopretningspakke rummer, at selv om vi skal konsolidere, skal vi finde flere penge til uddannelse.
Det er præcis også derfor, vi i år på statens område bruger 2 mia. kr. mere på uddannelse, end vi gjorde sidste år.
Det er jo forudsætningen for, at vi kan tage flere ind på ungdomsuddannelserne og på universiteterne, og det er også forudsætningen for, at jeg nu kan stå og glæde mig over, at der aldrig nogen sinde har været så mange, der har været i gang med at tage en ungdomsuddannelse, som tilfældet er netop nu.
Det er også det, der har gjort det muligt, at vi har kunnet forbedre praktikpladsordningerne, og at vi helt aktuelt kan se, at der er en positiv udvikling i gang.
Den sidste ting, jeg vil sige, når der nu bliver sagt, at arbejdsløsheden stiger, er, at jeg har et billede af, at arbejdsløsheden er ved at flade ud, og at jeg har en klar forventning om, at vi, som 2011 skrider frem, vil se, at arbejdsløsheden falder.
Men de to spørgsmål har jeg jo svaret på ad flere omgange: Vi har nogle nedfrosne skattelettelser, som jeg håber det bliver muligt at tø op igen, men derudover indgår der ikke personskattelettelser i 2020-planen.
Hvordan 2020-planen i øvrigt vil skabe mulighed for, at det offentlige forbrug kan udvikle sig, vil man se, når vi fremlægger planen.
Det giver mig så i øvrigt lejlighed til at gå på noget af det andet her; det var dog en sang uden lige.
Altså, man må forstå, at den eneste grund til, at Danmark aktuelt har et underskud, er, at regeringen ad tre omgange har givet fuldt finansierede skattelettelser, som er kommet den ganske almindelige LO-familie til gode med omkring 3.000 kr.
Det er svært at forstå, når man kan se, at der er budgetunderskud i alle landene omkring os, og at de i langt de fleste lande er langt større end vores, og når det hænger sådan sammen, skyldes det, at vi helt frem til krisen førte en ansvarlig økonomisk politik – vi brugte overskuddet til at betale af på gælden – og at vi i øvrigt har ført en offensiv politik igennem krisen.
Det er så den, hr. Morten Bødskov nu tager afstand fra:
Det var en fejl, at vi lavede rekordstore anlægsbudgetter i kommuneøkonomiaftalerne for på den måde at holde hånden under bygge- og anlægsbudgetterne.
Det var en fejl, at vi lavede en renoveringspulje for at sikre, at de små håndværkere havde noget at lave.
Det var en fejl, at vi indfasede skattereformen, sådan at ganske almindelige familier, der gik rundt i angst for at nogen i familien skulle miste arbejdet, og gik rundt i angst for, at fleksrenterne ændrede sig til det værre, fik lidt flere penge mellem hænderne, så de ikke tabte al deres humør og forbrugertilliden ikke gik helt i bund.
Det var en fejl, at vi forbedrede eksportkreditordningerne, sådan at virksomheder, der sådan set kunne afsætte produkter, men havde svært ved at få det finansieret, kunne få en hjælpende hånd.
Det var alt sammen en fejl.
Vi skulle ikke have gjort noget.
Vi skulle have ladet arbejdsløsheden eksplodere med i omegnen af 130.000 flere end det, den nu er, fordi vi faktisk har ført den politik, som jeg må forstå er en fejl, for det er jo den politik, der har gjort, at vi i øjeblikket har et underskud.