Frode Sørensen (S), 2007-01-25:
Nu ville det jo nok også være kommet som en overraskelse for mig, hvis Venstre ikke var positive over for forslaget.
Se, det har længe været et bredt politisk ønske at skabe fælles regelgrundlag for firmapensionskasser, livsforsikringsselskaber og for den sags skyld andre pensionskasser.
Og i den konkrete sag handler det jo om, at ministeren har handlet i forlængelse af et udvalgsarbejde i Finanstilsynets regi, som fik til opgave at undersøge den gældende lov og komme med forslag til ændringer.
Det aktuelle lovforslag vil gøre det muligt at overføre et beregnet overskud fra pensionskassen til arbejdsgiver – og her i forslaget benævnes arbejdsgiver jo med det populære ord sponsorvirksomheden; vi skulle måske nærmere sige sponsorvirksomhederne, for der kan godt være flere – og det er så, som hr. Jacob Jensen også var inde på, betinget af en beslutning fra en generalforsamling.
Jeg vil sige det ganske klart og tydeligt: Det er Socialdemokratiet
lodret imod.
En eventuel ekstra indbetaling fra arbejdsgiver sker med baggrund i en aktuarmæssig beregning af, hvad der skal til for at opfylde firmapensionskassens forpligtelser på et givet tidspunkt.
Skulle det så i årene herefter vise sig, at kassens medarbejdere har været gode til at investere, så det medfører en overdækning, skal denne overdækning benyttes til konsolidering, så man ikke risikerer at skulle reducere pensionerne.
Men der er flere ting, vi skal se på i udvalgsarbejdet, hvis vi kommer til at drøfte det med at kunne hæve penge til sponsorer, og det gør vi jo nok.
Hvordan er enkemændenes stilling?
Hvilken indflydelse har det på virksomheder, der bliver overtaget af kapitalfonde, at de kan virke som sponsorer senere hen?
For det er forhåbentlig ikke sådan, at prisen for en virksomhed ved salg til en kapitalfond er fastsat i forventning om, at en firmapensionskasse kan drænes.
Opstår en sådan situation, at en medarbejder afskediges af en for ham utilregnelig årsag og skal have pension, så betyder det pensionsmæssige hensættelser i millionstørrelsen for hver enkelt af de medarbejdere, ligesom også pensionskassen i de sager kan løbe ind i kostbare retssager.
Vi ønsker ikke at medvirke til, at kapitalfonde eller andre får et sugerør ned i medarbejdernes pensionskasse med risiko for, at staten f.eks. også kommer til at betale, eller at pensionerne må reduceres.
I stedet for at udbetale til sponsorvirksomheden, kunne man overveje at forhøje pensionstilsagnet, det sker jo i tarifkasserne, når de har haft gode resultater.
Sponsorvirksomhederne bliver nødt til at væbne sig med tålmodighed.
Såfremt vedtægterne bestemmer, at virksomhederne skal have penge tilbage, skal det ske, når det sidste medlem eller den sidste enke er gået bort.
Vi kan egentlig godt støtte kravet i § 1, hvorefter suspension af de ordinære bidrag i eksisterende og fremtidige kasser forudsættes at ske med hjemmel i pensionsregulativet.
Men vi støtter endnu mere aktuarerne, der mener, at det skal fremgå direkte af vedtægterne, og vi kommer også i udvalgsarbejdet til at se på, om man overhovedet skal tillade suspension, for de fleste pensionsbidrag er jo fastsat efter forhandlinger mellem virksomhed og medarbejder.
Så skal jeg til slut henvise til Skatteministeriets høringssvar.
I sit høringssvar skriver Skatteministeriet, at det ikke kan støtte forslaget, fordi det vil give mulighed for, at virksomheder kan opsamle overskud i pensionskassen til en lav pensionsbeskatning på 15 pct. i stedet for den normale selskabsskat på 28 pct.
Når vi skal til at stemme om det, bliver det jo så interessant, hvordan skatteministeren vil gøre det.
Socialdemokratiet er enig i målsætningen om, at der skal være størst muligt sammenfald mellem pensionskassernes regler, men medmindre afsnittet om mulighed for udbetalinger fra firmapensionskasser til sponsorvirksomheder udgår, kan Socialdemokratiet ikke støtte forslaget.