Nick Hækkerup (S), 2014-05-28:
Tak for det.
Med det her beslutningsforslag ønsker Enhedslisten at pålægge regeringen inden udgangen af indeværende år at afsætte de nødvendige øremærkede ressourcer til etablering af en national handlingsplan til forebyggelse af selvmordsforsøg og selvmord i Danmark.
Endvidere pålægges regeringen at oprette et nyt råd for selvmordsforebyggelse, som bl.a. skal udfærdige denne handlingsplan.
Endelig pålægges det, at der afsættes ressourcer til Livsliniens selvmordsforebyggende rådgivning om natten.
Selvmord og selvmordsforsøg er dybt tragisk, ikke alene for den person, som ser selvmord som den eneste udvej, men også for de efterladte.
Jeg er derfor enig med forslagsstillerne i, at vi fortsat skal have fokus på området og i videst muligt omfang forhindre, at mennesker kommer dertil.
Men jeg er ikke sikker på, at det bedste, vi kan gøre lige nu, er at nedsætte et råd, som skal give os en plan.
Jeg mener faktisk, at der på nuværende tidspunkt er en del handling.
Der er initiativer og indsatser på området, både når det handler om behandling og forebyggelse af psykisk sygdom, og når det handler om fremme af mental sundhed.
Antallet af selvmord er steget siden 2010.
Jeg har spurgt Sundhedsstyrelsen, og her finder man det svært at vurdere, om de seneste års stigning er udtryk for en varig tendens.
Indsatser, der fremmer mental sundhed i befolkningen, er i høj grad også relevant med henblik på forebyggelse af selvmord og selvmordsforsøg.
Fremme af mental sundhed vil bl.a. medvirke til at forebygge psykiske vanskeligheder og dermed jo reducere risikoen for selvmord.
Jeg vil lige med faglig rygdækning fra Sundhedsstyrelsen nævne nogle af de initiativer og de indsatser, der kan illustrere den handling, som der allerede er på området.
For at understøtte i alt syv nationale mål for borgernes sundhed har regeringen på finansloven for 2014 afsat 120 mio. kr. i perioden 2014-2017.
Også på finansloven 2014 har regeringen afsat i alt 280 mio. kr. i perioden 2014-2017 for at styrke den tidlige målrettede og forebyggende indsats for børn og unge, der vokser op i udsatte familier.
Forebyggelsesindsatsen består bl.a. af initiativer, der skal styrke forældrenes kompetencer, styrke den tidlige indsats i dagtilbud, styrke samarbejdet mellem kommuner og frivillige organisationer om forebyggende indsatser for udsatte børn og unge.
Som led i vores handlingsplan for psykiatrien har regeringen i regi af Sundhedsstyrelsen nedsat et udvalg for psykiatri.
Udvalget vil bl.a. som en af sine første opgaver give en grundig faglig vurdering til brug for fastlæggelse af målsætningen om reduktion af overdødeligheden blandt personer med psykiske lidelser.
Da selvmord er en af hovedårsagerne til overdødeligheden, vil det naturligvis indgå i udvalgets arbejde.
I satspuljeregi har regeringen og den øvrige satspuljekreds afsat midler til en række projekter, som bidrager til forebyggelse af selvmordsforsøg og selvmord.
Det drejer sig bl.a. om etablering af udgående psykiatriske akutteam.
Det kan forebygge og forhindre situationer, hvor borgeren i en akut forværret situation overvejer selvmord.
Der er oprettet et regionalt center for selvmordsforebyggelse i hver af de fem regioner.
Med satspuljeaftalen for 2009-2012 afsatte satspuljepartierne 5 mio. kr. årligt til styrkelse af de regionale centre for selvmordsforebyggelse.
Med aftalen for 2010-2013 blev der afsat yderligere 7 mio. kr. årligt til centrene.
De regionale centres opgaver består ud over en undervisnings- og vejledningsfunktion bl.a. i at understøtte, koordinere og initiere forebyggelses- og udviklingsaktiviteter inden for selvmordsforebyggelse i den pågældende region.
Herudover kendetegnes deres opgaver af vidensopsamling og metodeudvikling, og der er fokus på så vel tværfagligt som tværsektorielt samarbejde.
Der samarbejdes altså med kommunerne og med almen praksis om viden og om indsatser.
For samtlige centres vedkommende er indsatserne baseret på forskning.
Fra de fleste af centrene bidrages der aktivt til forskningen i større eller mindre omfang.
Forslagsstillerne har ikke i deres beslutningsforslag nævnt det nationale Center for Selvmordsforskning, hvorfor jeg her vil benytte lejligheden til at trække forskningscenteret frem.
Det nationale Center for Selvmordsforskning er landsdækkende og er etableret i slutningen af 1980'erne.
Centeret hører under Ministeriet for Børn, Ligestilling, Integration og Sociale Forhold.
Centeret har bl.a. til formål at forske i selvmordsadfærd, at føre register over selvmordsforsøg og selvmord, at samle og formidle kvalitativ og kvantitativ viden om selvmordsadfærd og forebyggelse med henblik på at anvende den viden i indsatsen for at forebygge selvmordsadfærd samt at foreslå indsatsområder i det forebyggende arbejde.
Mere konkret forsker centeret således i de bagvedliggende faktorer for selvmordsforsøg.
Dermed kan Center for Selvmordsforskning bl.a. bidrage til at identificere risikogrupper og eventuelt kommende risikogrupper.
Vi har altså en central forskningsenhed, der netop befatter sig med flere af de tiltag, som der efterspørges i beslutningsforslaget, herunder forskningsaktivitet og vidensdeling på området.
Danmark deltager ved Sundhedsstyrelsen i et EU-projekt, et såkaldt Joint Action, om mental sundhed.
Formålet med projektet er bl.a. at få mere viden om, hvilke indsatser de enkelte deltagerlande fra EU har i forhold til forebyggelse af selvmord, samt at etablere en platform for udveksling af best practice inden for området.
Som led i det projekt forventes såvel danske som andre europæiske indsatser på området at blive beskrevet i forbindelse med en afsluttende rapport.
Endvidere forventes arbejdet at munde ud i en rapport med anbefalinger til nye initiativer på området, bl.a. baseret på en omfattende viden om forebyggelse af selvmord i EU-landene, etablering af en opgørelse af eksisterende evidens, best practice og tilgængelige ressourcer samt anbefalinger og handling.
Det samlede EU-projekt afsluttes i 2016.
Sundhedsstyrelsen har i forbindelse med nærværende beslutningsforslag oplyst til mig, at man finder det hensigtsmæssigt at afvente den viden, som EU-projektet Joint Action giver om området, og at inddrage den i vurderingen af behov og muligheder for en eventuel ny national handlingsplan.
Hvad angår oprettelsen af et nyt råd, er regeringen for så vidt enig i begrundelserne herfor, særlig hvad angår den koordinerende funktion.
Men i stedet for et nyt råd foreslår regeringen, at der etableres et partnerskab med deltagelse af bl.a. de regionale centre, forskningscenteret og Livslinien.
Et partnerskab sammensat af alle med interesse i og viden om området kan skabe en tiltrængt dynamik i opsamling og brug af viden på området – både den, der er skabt og skabes herhjemme, og den, der skabes under det før omtalte EU-projekt.
Et sådant partnerskab vil sikre engagement og ejerskab i forhold til fremtidens indsatser for forebyggelse af selvmord og selvmordsforsøg.
Forslagsstillerne ønsker at udvide Livsliniens åbningstid, så den bliver døgndækkende.
Den rækker så ikke til at holde døgnåbent, men vi kan glæde os over, at Livslinien selv har fundet midler til at udvide deres åbningstid i de næste 2 år.
Jeg synes, at vi skal tage stilling til, om vi fra centralt hold vil sikre en varig udvidelse at træffetiden, når erfaringerne med de 2 år kan gøres op.
Jeg håber, at jeg med den tale, som jeg er ved at bevæge mig hen mod afslutningen af, har fået gjort klart, at selvmordsområdet bestemt er et område, der har regeringens opmærksomhed, og hvor der allerede er en del handling.
Vi har i satspuljekredsen sikret et tilbud og en indsats i alle regioner med udgangspunkt i de regionale centre, og det nye udvalg om psykiatri vil som en af sine første opgaver se på overdødeligheden, herunder den del, der vedrører selvmord.
Regeringen kan ikke bakke op om oprettelsen af et nyt råd, men foreslår derimod et partnerskab, hvor alle interessenter bidrager aktivt og dermed får ejerskab til de forslag og den viden, som måtte komme fra det.
Regeringen støtter Livslinien og glæder sig over, at man har fundet midler til i de næste 2 år at gøre den tilgængelig hele døgnet.
Om vi fra statens side skal finansiere en permanent døgnåben Livslinien, synes jeg vi skal beslutte på baggrund af de erfaringer, som nu bliver gjort.
Endelig må jeg fremhæve, at selv om jeg er enig i behovet for fokus og udvikling på det her område, har jeg ikke her og nu de penge, som beslutningsforslagets initiativer vil koste.
Og forslagsstillerne peger jo ikke på, hvor finansieringen skal komme fra.
Samlet set leder det her mig frem til, at regeringen ikke kan støtte nærværende beslutningsforslag, men derimod vil foreslå etablering af et partnerskab til forebyggelse af selvmord.