runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Jensen (S), 2010-10-13:
Jamen jeg er meget glad for ministerens svar, for ministeren bekræfter mig jo i, at Silkeborg Kommune har meget lave administrative omkostninger.
Og når Silkeborg Kommune i forvejen udviser mådehold på den administrative side, går spørgsmålet jo på, hvad årsagen så er til, at man for det kommende år skal spare yderligere 10 pct. og fyre 656 medarbejdere i ældrepleje, i skoler og i daginstitutioner, sådan at den velfærd, som borgerne møder, bliver dårligere.
Hvad er årsagen til det?
Det er jo det, der er det centrale i det her spørgsmål; det er ikke bare at læse historiske tal op.
De historiske tal viser, at Silkeborg Kommune ligger rigtig godt og er mådeholdende på det administrative område.
Men efter 9 års borgerligt styre kan vi jo se, hvordan budgetterne har udviklet sig.
De følger ikke med, i forhold til hvilke opgaver kommunerne er blevet pålagt, de følger ikke med, i forhold til hvordan demografien udvikler sig; om der bliver flere børn, færre børn, flere ældre, færre ældre, tager man ikke højde for.
Og det er så den pris, 656 kommunalt ansatte i Silkeborg skal betale: at regeringen, på trods af at Silkeborg Kommune er god til det her i forvejen, vil have, at der skal spares yderligere.
Hvordan hænger det sammen med, at der i den genopretningspakke eller såkaldte genopretningspakke fra regeringen, som vi jo behandlede her i Folketinget i forsommeren, står, at der ikke vil komme til at ske kommunale forringelser som følge af genopretningspakken – ingen nedskæringer?
Hvordan hænger det sammen?
Kan ministeren her sige, at genopretningspakken ikke er nogen medårsag til, at Silkeborg Kommune skal spare 250 mio. kr. og fyre 656 medarbejdere?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-10-13:
Jeg har med afsæt i Indenrigs- og Sundhedsministeriets officielle nøgletal nævnt Silkeborg Kommune som et eksempel på en kommune med relativt lave administrative udgifter sammenlignet med andre kommuner.
Ligeledes er der så i den anden ende af skalaen en række kommuner, der har forholdsvis høje administrative udgifter.
Der er således betydelige forskelle på, hvor mange ressourcer kommunerne bruger på administration.
Nogle kommuner bruger omkring 5.200 kr. pr. indbygger, mens andre kommuner bruger helt op til 10.000 kr. pr. indbygger til administration, altså dobbelt så meget som de billigste kommuner.
Og det illustrerer jo for mig helt tydeligt det potentiale, der er for at udnytte ressourcerne bedre i den kommunale økonomi, og det kan vel ingen være imod.
Silkeborg Kommune og en række andre kommuner med lave administrationsudgifter bør jo således også inspirere andre kommuner, så man kan lære af hinanden så at sige og så kopiere de bedste.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-10-13:
Som jeg gjorde rede for under det samråd, vi havde den 7. oktober, vil vi ikke gå på kompromis med sikkerheden.
Sikkerheden overvåges og vurderes løbende, så vi kan opretholde det fornødne høje sikkerhedsniveau.
Nu er det sådan, at hundrede procent sikkerhed altså ikke findes i nogen systemer, men den løbende analyse og ikke mindst den løbende risikovurdering sætter os jo i stand til hele tiden at følge op på det såkaldte trusselsbillede og dermed forbedre sikkerheden i samme takt.
Det giver sig selv, at finanssektoren stiller meget høje krav til sikkerheden i NemID, da anvendelsen af netbanker jo er kerneforretningen for bankerne.
Så hvis sikkerheden i NemID ikke var tilstrækkelig, ville det jo hurtigt kunne konstateres – jeg havde nær sagt – på aktiekurser, og bankernes direktion og bestyrelse ville selvfølgelig øjeblikkelig skride ind.
Så NemID er en sikker løsning, og borgerne kan fortsat have tillid til NemID.
Thomas Jensen (S), 2010-10-13:
Når ministeren på samrådet i Folketingets Kommunaludvalg tirsdag den 28. september 2010 fremhævede Silkeborg Kommune som et godt eksempel på en kommune, der har lave administrationsomkostninger, hvad mener ministeren så er årsagen til, at Silkeborg Kommune nu skal afskedige 656 medarbejdere – og bl.a. skære ned på administrationen med 10 pct.?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-10-13:
Kommunernes og regionernes forskningsinstitut, KREVI, offentliggjorde sidste år, tror jeg det var, en meget interessant undersøgelse, nemlig hvad det her med sparerunder dækker over i kommunerne.
Og den undersøgelse viste helt klart, at for en stor dels vedkommende dækkede det over omdisponeringer, nemlig over, at man flytter penge fra et område til et andet område.
Men at kalde det en sparerunde, er jo forkert, vil jeg godt sige til hr. Rasmus Prehn.
For kommunernes regnskaber viser jo, at de år for år bruger flere penge, de bruger flere penge til næste år, end de bruger i år, og de har brugt flere penge i år, end de brugte sidste år, og sidste år brugte de flere penge, end de brugte forrige år.
Derfor vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn: Det er jo i vidt omfang omdisponeringer, man taler om, man tager fra et område og tilfører et andet noget.
Og den her diskussion, vi har haft, viser jo helt klart hulheden i hr. Rasmus Prehns argumentation, for alle landets kommuner får 8.486,5 mio. kr. mere i 2011 end i 2010.
Og hr. Prehns yndlingskommune, Aalborg, får minsandten 234,6 mio. kr. mere.
Lars Barfoed (KF), 2010-10-13:
Tak for det.
Jeg bliver nødt til at sige: Nej, det er ikke rigtigt forstået, at Domstolsstyrelsen griber til en undergravning af afdelingsdomstolen i Thisted, som der står i spørgsmålet.
Som jeg sagde før: Retten i Holstebros afdelingskontor i Thisted bliver ikke nedlagt.
Der er ikke tale om, at der ikke fortsat er afsat penge til at drive afdelingsdomstolen, som det anføres af spørgeren.
Som min forgænger som justitsminister også har orienteret spørgerne om ved en mundtlig besvarelse i marts sidste år, det var spørgsmål 1305, har samlingen af dommerne ved Retten i Holstebro afventet opførelsen af en ny retsbygning i Holstebro.
Og to af retskredsens seks dommere har derfor midlertidigt siddet på afdelingskontoret i Thisted.
Men altså, som min forgænger også understregede dengang, så vil afdelingskontoret i Thisted naturligvis fortsat skulle behandle de borgernære sager og retssager med mange lokale vidner.
Det fremgår af forarbejderne til domstolsreformen, at det er retspræsidentens ansvar i samarbejde med Domstolsstyrelsen at sikre, at der er det fornødne antal medarbejdere knyttet til et fast bemandet afdelingskontor.
Og så har vi jo, som det er hr. Ole Vagn Christensen bekendt, selvstændige domstole her i landet.
Vi har en opdeling, domstolene, Folketinget, forvaltningen, regeringen, og der disponerer domstolene som selvstændige domstole – og jo altså i øvrigt inden for de rammer, der er fastlagt i domstolsreformen.
Og det er også det, de gør her.
Thomas Jensen (S), 2010-10-13:
Spørgsmålet lyder: Når ministeren på samrådet i Folketings Kommunaludvalg tirsdag den 28. september 2010 fremhævede Silkeborg Kommune som et godt eksempel på en kommune, der har lave administrationsomkostninger, hvad mener ministeren så er årsagen til, at Silkeborg Kommune nu skal afskedige 656 medarbejdere og bl.a. skære ned på administrationen med 10 pct.?
Ole Vagn Christensen (S), 2010-10-13:
Jeg har stillet spørgsmålet til finansministeren, og derfor sagde jeg det om store vaskedag, men han mente, at justitsministeren skulle besvare mit spørgsmål, og derfor stiller jeg det som sagt til justitsministeren.
For når man ser på det foregående, var det den 22. maj, at vi fik et notat fra justitsministeren, hvor det hed: Flere afdelingskontorer, mindre transport.
Men jeg vil gerne holde mig til, om det her med, at de skal have en større retsbygning i Holstebro, skulle have nogen betydning, i forhold til hvordan Retten i Thisted skal indrettes.
Det må være sådan, som også klart tilkendegivet er det, der er opfattelsen, at det må være antallet af sager, antallet af behandlinger, som er nødvendige i det lokale område, der bestemmer, hvor mange dommere der er nødt til at være fast i det område, i stedet for at folk skal rejse 100 km, og i stedet for at advokaterne ligesom skal sige: Vi har jo ikke noget at gøre i det her område.
Når det nu er Retten i Holstebro, der skal behandle det, må I hellere snakke med dem dernede.
Så altså, i hele den her vurdering af retten er det vigtigt, at vi får at vide, om ikke der her er tale om, at man har lavet et indgreb.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-10-13:
Jeg vil gerne understrege, at jeg er tryg ved, at Finanstilsynet fører et fuldt ud passende risikobaseret tilsyn.
Udviklingen også i den seneste tid for de sager, der er nævnt her, har ikke rokket ved den opfattelse.
Finanstilsynet har ydet en stor indsats igennem den internationale finansielle krise, og der bliver jeg nødt til at gentage, at de individuelle statsgarantier medvirker til at sikre robusthed omkring institutterne og dermed til at sikre den finansielle stabilitet i forbindelse med ophøret af den generelle statsgarantiordning.
Omfanget af de enkelte aftaler kan man finde, hvis hr. Frank Aaen gerne vil læse det, på Finansiel Stabilitet A/S'
hjemmeside
Endelig vil jeg endnu en gang gøre opmærksom på Finanstilsynets redegørelse fra de undersøgelser, som Finanstilsynet foretager af de enkelte institutter.
Så jeg er tryg og synes, at vi har en god konstruktion i Danmark med et finanstilsyn, som agerer på en forsvarlig måde.
Frank Aaen (EL), 2010-10-13:
Det kan godt være, at Finanstilsynet er uafhængigt, men hvordan Finanstilsynet virker og arbejder, er ministerens ansvar.
Hvis ministeren opdager, at Finanstilsynet ikke gør sit arbejde godt nok, er det ministerens ansvar at gribe ind.
Jeg vil sige, at det er mange penge, vi taler om.
Nu nævnte ministeren ikke tallet, så det kan jeg jo gøre.
Det er en garantiramme på 364 mia. kr.
Nu ved vi ikke, hvor meget af rammen, der bliver udnyttet, fordi bankerne har frem til nytår til at afgøre, hvor meget de vil udnytte.
Indtil videre har de udnyttet et par hundrede milliarder kroner.
Uanset om det er 200 mia. kr., eller det er 364 mia. kr., så tror jeg, at alle dem, der hører på det her, kan høre, at det er store tal.
Derfor må vi være helt sikre på, at de, der har bevilget og fortsat skal bevilge så enorme garantier, gør deres arbejde ordentligt.
Der vil jeg bare nævne det forløb, vi så omkring Amagerbanken, hvor man jo også udstedte store garantier, milliardgarantier, og så lige pludselig i sidste øjeblik fandt ud af, at man hellere måtte undersøge den en gang mere.
Så undersøgte man den en gang mere, og skeletterne væltede ud af skabet.
Der kommer flere skeletter ud af skabet i Amagerbanken, det ved vi alle sammen.
Man måtte lige pludselig vride armen om på aktionærerne for at putte nogle flere penge i banken, og det gjorde de så igen i sidste sekund.
Det var da ikke betryggende.
Igen var det ikke nye engagementer, Amagerbanken faldt over.
Det var gamle engagementer.
Det var jo gamle finansieringer af lånespekulanter, boligspekulanter, pantebrevsspekulanter, ikke noget nyt, men noget gammelt, som man bare først fik øje på i sidste sekund, fordi man foranstaltede endnu en undersøgelse.
Lige pludselig finder man ud af, at hov, den vist ikke går.
Ikke fordi der er sket noget nyt, udelukkende fordi man har åbnet øjnene og kigget efter i skabene en
gang mere
, og jeg er sikker på, at man ikke har fundet alle skabe endnu, der skal åbnes.
Så når vi derfor taler om flere hundrede milliarder kroner, burde der så ikke gøres noget for at sikre, at den risiko bliver forvaltet noget bedre?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-10-13:
Jeg vil godt indlede med at slå fast, at Eik Bank jo er håndteret under den generelle statsgarantiordning, og derfor er tabene for de individuelle statsgarantiers vedkommende dækket af det private beredskab.
De individuelle statsgarantier medvirker generelt til at sikre robusthed omkring institutterne og dermed til at sikre den finansielle stabilitet i forbindelse med ophøret af den generelle statsgarantiordning.
Finansiel Stabilitet A/S kan stille vilkår for at understøtte, at de ansøgende institutter er levedygtige i hele garantiens løbetid og vil være i stand til at finansiere sig selv uden statsgaranti, når garantierne udløber.
Men det er imidlertid ikke risikofrit at stille garantierne, og det kan ikke på forhånd udelukkes, at der vil ske udbetalinger under statens garantiforpligtelser, hvis forholdene i et institut ændrer sig væsentligt i den periode, hvor garantierne løber.
Derfor betaler kreditinstitutterne en garantiprovision, som afspejler statens risiko for tab på garantien.
Det er Finanstilsynet, der fører tilsyn med, at de enkelte pengeinstitutter løbende opfylder kravene til solvens m.v.
Finanstilsynet er ved lov uafhængigt i sit tilsyn og har tavshedspligt.
Jeg er imidlertid helt tryg ved, at Finanstilsynet fører et fuldt ud passende risikobaseret tilsyn, og udviklingen i den seneste tid har ikke rokket ved den opfattelse.
Finanstilsynet har ydet en stor indsats gennem den internationale finansielle krise.
Hvis et institut er i sådanne vanskeligheder, at Finanstilsynet har behov for at kunne drøfte mulige løsninger på instituttets vanskeligheder med eksterne parter, kan det ske, hvis Finanstilsynet forud anmoder mig om et mandat hertil.
Frank Aaen (EL), 2010-10-13:
Spørgsmålet lyder: Er der flere banker med store statsgarantier, der er i fare for at gå ned?
Er der flere banker med store statsgarantier, der er i fare for at gå ned?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-10-13:
Jeg synes, det er vigtigt igen at understrege, at Finansiel Stabilitet A/S jo har til opgave at sikre, at det er forsvarligt at stille en individuel statsgaranti, og har i forbindelse med forhandlingerne mulighed for at stille særlige vilkår.
Og derfor er det også vigtigt at understrege her, at i tilfældet med Eik Bank er der foretaget en individuel vurdering af hver ansøgning for hvert institut.
Frank Aaen (EL), 2010-10-13:
Nu siger ministeren, at der bliver betalt garantiprovision, altså penge til statskassen.
Jeg tror ikke, der kommer noget fra Eik Bank, ikke så vidt jeg kan se.
Og ministeren siger, at man giver garantien på baggrund af de oplysninger, man har, når garantien bliver udstedt.
Det er de samme 30 storspekulanter, som man har tabt penge på, og som man også tabte penge på i foråret.
Det er ikke nye spekulanter, det er gamle spekulanter i Eik Bank.
Og den fond, som man sagde skulle garantere for statens garanti, var tom.
Den kunne ikke garantere noget som helst i nærheden af 9,1 mia. kr. Det er derfor, jeg ikke kan forstå, at vi ikke kan få en klokkeklar indrømmelse af, at det var en løsagtig omgang med skatteydernes penge at give den bank en statsgaranti på 9 mia. kr.
Det skulle aldrig have været sket, og nu kommer vi til at hænge på et eller andet kæmpe beløb.
Ja, vi vender jo lidt tilbage til, om det nu er klogt at have den tillid, som ministeren her udtrykker.
Når ministeren siger, at man giver garantien, og at man så ændrer den, hvis der sker væsentlige forandringer, må jeg sige: Jamen der er ikke sket væsentlige forandringer siden foråret, siden garantien blev givet.
Havde man undersøgt fonden, altså ejerne, dengang, så havde man fundet ud af, at fonden var tom.
Man vidste det oven i købet, fordi EBH Bank, som for 2 år siden gik ned, var en tæt samarbejdspartner med fonden, og når EBH Bank havde tabt et milliardbeløb, hvilket den jo havde, så kunne man vel have gættet sig til, at Eik Fonden sikkert også havde det.
Der er ikke sket nye ting i Eik Bank Danmark.
De nødlidende låntagere, hvorom man nu har sagt, at det går helt galt med dem – de 30 største kunder, man først begyndte at undersøge her i sommer – var allerede kunder tilbage i foråret.
Så der er ikke sket nogen ændringer.
Det eneste, der er sket af nyt, er, at en avis begyndte at skrive om, at fonden var tom.
Så gik der nogle uger, og så fandt Finansiel Stabilitet ud af, at de hellere måtte kigge på det.
Så fik man øje på de der nødlidende låntagere, og dem måtte man hellere undersøge noget nærmere.
Jeg må derfor sige til ministeren, at det var dybt uansvarlig omgang med pengene at give den garanti til Eik Bank.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-10-13:
Jeg synes indledningsvis, det er nødvendigt at slå fast, at det selvfølgelig ikke er risikofrit at udstede garantier.
Det kan heller ikke på forhånd udelukkes, at der vil ske udbetalinger under statens garantiforpligtelser, hvis forholdene i et institut ændrer sig væsentligt i den periode, hvor garantierne løber.
Det er jo også derfor, at kreditinstitutterne betaler en garantiprovision, som afspejler en statens risiko for tab på garantien.
Så vi bliver dækket godt ind fra statens side.
I tilfældet Eik Bank er der foretaget en individuel vurdering af ansøgningerne fra de to banker fuldstændig i overensstemmelse med loven om finansiel stabilitets’ praksis.
I den forbindelse blev der i begge tilfælde stillet særlige vilkår som betingelse for indgåelse af de to aftaler.
Jeg kan også konstatere, at ledelsen af Finansiel Stabilitet A/S har stor erfaring med bankdrift og har min fulde tillid.
Frank Aaen (EL), 2010-10-13:
Ja, det var jo ikke nemt at få øje på svaret.
Jeg vil sige det på den måde, at når man udsteder en statsgaranti, som oprindelig var på 9 mia. kr., til en bank, så risikerer man jo 9 mia. kr. af skatteydernes penge.
Før man gør det, så undersøger man banken, om man synes, den er sund og kan betale pengene tilbage, så garantien ikke skal udløses.
I det her tilfælde undersøger man også ejeren, Eik Fonden, om den er i stand til at træde til, hvis det er sådan, at banken ikke kan klare sine fordringer.
På den måde undersøger man jo tingene, og det skal man selvfølgelig, inden man risikerer skatteydernes penge.
9 mia. kr. er mange penge.
Det, der bare viser sig, er, at havde man undersøgt fonden, før man gav garantien, så havde man fundet ud af, at den var tom, og at den er tom.
Den kan ikke dække noget som helst.
Formuen består kun af aktier i Eik Bank, som er værdiløse.
Hvis man havde undersøgt Eik Bank ordentligt, så havde man undersøgt de 30 største lån i banken.
Det er det, man så gør i september, og så finder man ud af, at de lån ikke er ret meget værd.
Derfor siger man lige pludselig: Hov, stop, nu erklærer vi banken reelt konkurs.
Det er derfor, jeg igen spørger ministeren: Er der ikke noget rivravruskende galt, når det kort tid efter, at de myndigheder, der skal sikre sig, at man giver garanti for lån på et grundlag, der er ordentligt og betryggende undersøgt, har gennemført de undersøgelser – og knap nok har gennemgået dem, for fonden, ejeren, blev aldrig undersøgt før her i sommer – viser sig, at der ikke er noget grundlag for at give en statsgaranti på 9 mia. kr. til Eik Bank?
Burde man ikke have undladt at give den garanti?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-10-13:
Indledningsvis vil jeg gerne sige, at det er en alvorlig situation, der er opstået på det færøske finansmarked.
Både privatpersoner og virksomheder er sikret imod de alvorlige problemer, som vi kender fra tidligere kriser i den finansielle sektor.
Låntagerne i Eik-bankerne får videreført deres kundeforhold og kan fortsat udføre deres almindelige bankforretninger, og indskydernes penge er også sikret.
Så er det korrekt, at staten via Finansiel Stabilitet har indgået aftaler om individuel statsgaranti på visse vilkår med henholdsvis Eik Banki og Eik Bank Danmark.
I marts 2010, altså i år, indgik Finansiel Stabilitet aftale med Eik Banki, og Eik Banki har udstedt obligationer med statsgaranti for i alt 6 mia. kr.
I juni 2010 indgik Finansiel Stabilitet aftale med Eik Bank Danmark, som efterfølgende udstedte obligationer med statsgaranti for i alt 2,5 mia. kr.
Finansiel Stabilitet har indgået aftalerne om statsgaranti på baggrund af reglerne i lov om finansiel stabilitet.
Udgangspunktet for finansiel stabilitet er, at der skal indgås en aftale om ydelse og garanti, hvis ansøger opfylder solvenskravene i lov om finansiel virksomhed.
Begge Eik-banker opfyldte lovens solvenskrav på tidspunktet for indgåelse af aftalerne om individuel statsgaranti.
Finansiel stabilitet A/S har til opgave at sikre, at det er forsvarligt at stille en individuel statsgaranti, og har i forbindelse med forhandlingerne mulighed for at stille særlige vilkår.
Jeg har fuld tiltro til, at Finansiel Stabilitet A/S stiller de vilkår for udstedelserne, som er nødvendige på tidspunktet for udstedelserne, for at det kan anses som forsvarligt at give statsgarantierne.
Frank Aaen (EL), 2010-10-13:
Er det tilfredsstillende, at staten udsteder en lånegaranti på 9 mia. kr. til Eik Bank, kort før den går ned?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-13:
Nej, det kan jeg ikke bekræfte.
Jeg kan derimod bekræfte, at ting udvikler sig over tid.
Det første år med det udvidede frie sygehusvalg tror jeg at der var en omsætning på 0,1 mia. kr., og det har så udviklet sig hen over årene, så der er kommet et stadig større marked, og i takt med at det udvikler sig, er der også basis for over tid at tage lavere priser hjem.
Jeg tror, at den første mobiltelefon, jeg købte, kostede på den skæve side af 20.000 kr.
Nej, det er det ikke.
Det er et udtryk for, at markedet udvikler sig.
I 2006 var situationen den, og spørgeren ved det egentlig også godt, at amterne og de private klinikker og sygehuse forhandlede.
Amtsrådsforeningen indgik en aftale med mange, men meget, meget små fortrinsvis privatpraktiserende speciallæger om en bestemt pris.
Det var en pris, som de store private sygehuse, der, hvor kapaciteten ligger, der, hvor man kunne behandle de mange patienter, ikke ville levere sygehusbehandling til.
Så kørte forhandlingerne, og de gik døde, og der brugte jeg så den hjemmel, Folketinget har givet mig, til at sætte en pris, og den blev sat cirka midt imellem det, som de store private sygehuse ville have, og det, amterne ville give.
Jeg kunne have sat prisen et andet sted – med formandens tilladelse, hvis jeg bare må bruge 30 sekunder på at gøre det færdigt –
jeg kunne have sat den der, hvor de store private sygehuse gerne ville have den.
Jeg kunne have sat den der, hvor Amtsrådsforeningen gerne ville have den.
I det første tilfælde var det blevet markant dyrere, og i det andet tilfælde er det tvivlsomt, om det frie sygehusvalg havde eksisteret.
Så havde der ikke været nogen steder at sende patienterne hen.
Derfor har jeg inden for lovens rammer sat prisen for at sikre, at danske patienter ikke skal stå i kø, sådan som de gjorde det, før regeringen trådte til i 2001.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-10-13:
Det er sådan, også ifølge lovgivningen, at når Finansiel Stabilitet stiller vilkår, som indebærer, at det er forsvarligt at indgå aftale om garantistillelse, så sker det jo altid på baggrund af de oplysninger, der foreligger på tidspunktet for behandlingen af ansøgningen.
Og der er det vigtigt at understrege, at de i sagens natur jo ikke kan tages højde for endnu ikke indtrufne begivenheder.
Det er derfor, at kreditinstitutterne betaler en garantiprovision, som afspejler statens risiko for tab på garantien.
Og der er det vigtigt, synes jeg, at understrege i forhold til den dialog, der er her, at de individuelle statsgarantier medvirker til at sikre robusthed omkring institutterne og dermed til at sikre den finansielle stabilitet i forbindelse med ophøret af den generelle statsgarantiordning.
Jeg synes, at vi har en meget fornuftig konstruktion i Danmark, som jo har givet tryghed, og som har sikret borgerne i det her land ordentlige vilkår og også i en turbulent tid har sikret robusthed omkring den finansielle sektor.
Nu er der ikke nogen af os, der ved – ikke engang mig som minister – hvor store tabene vil være i forbindelse med Eik Bank.
Det vil jeg vente med at kommentere, til jeg ser de endelige tal og ser på de manøvrer, der er i gang for at redde mest muligt af Eik Bank også til gavn for det færøske samfund.
Det er den primære forpligtelse nu, nemlig at sikre, at så meget som muligt af Eik Bank overlever til gavn for borgerne.