runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-06:
Jeg vil også bruge lejligheden her til at gennemgå samtlige tre lovforslag under ét.
Det, der sker i dag, er jo, at vi implementerer skatte- og afgiftspolitikken i forbindelse med den netop indgåede energiaftale.
For ikke så længe siden enedes en bred kreds af partier her i Folketinget om en meget ambitiøs og visionær energipolitik, som vil indebære mere vedvarende energi, energibesparelser, flere penge til forskning og udvikling.
En væsentlig del af energiaftalen er også de skatte- og afgiftsforslag, som vi i dag behandler, og deri indgår en række forskellige elementer.
Der gennemføres også en NOx-afgift, som jo også gerne skulle bidrage til at reducere mængden af NOx'er i atmosfæren.
NOx er ligesom CO2 en ganske alvorlig klimagas, som vi har forpligtet os til at reducere.
Hele provenuet fra omlægningerne og forhøjelsen af afgifterne går tilbage til forbrugere og virksomheder, så helt i tråd med regeringens skattepolitik sker der ingen skatteforhøjelser.
Det er vi i Venstre også rigtig godt tilfredse med.
Der er også i forslaget her en række tiltag, som gerne skulle reducere den miljø- og energimæssige påvirkning.
Et af forslagene går ud på, at de decentrale kraft-varme-værker, som i dag har en såkaldt treledstarif, nu skal underlægges markedsvilkår.
I dag er det sådan, at alle kraft-varme-værker er sikret en bestemt afregning for deres elproduktion; fremover sikres det, at de ikke mister penge ved at blive underlagt markedsvilkår, men at de får et tilskud for til gengæld at komme på markedet.
Det synes vi er ganske fornuftigt.
Det betyder, at udledningerne af CO2 reduceres med 150.000 t pr. år - ja, det er ganske imponerende tal, der her er tale om.
Vi sikrer også, at varmeforbrugerne og virksomhederne rent faktisk får en økonomisk gevinst.
Varmeforbrugerne sparer 20 mio. kr. og virksomhederne 5 mio. kr. på den her omlægning.
Samtidig sikrer vi os, at el produceres på tidspunkter af dagen, hvor der er brug for den, så det ikke bliver som nu, hvor der er stor risiko for, at de decentrale kraft-varme-værker producerer deres el på tider af døgnet, hvor der ikke er efterspørgsel på den.
Så alt i alt er disse forslag ganske fornuftige, og Venstre kan støtte samtlige tre skatteforslag.
Frank Aaen (EL), 2008-05-06:
Ja, eller man kan fremsætte sit eget beslutningsforslag.
Eller man kan argumentere for det under finanslovforhandlingerne, hvor man har siddet ved bordet.
Der er ganske mange muligheder for et regeringsparti, hvis det er sådan, at man ønsker at forfølge den politik, man har givet udtryk for under valgkampen.
Lad mig så lige sige til udviklingsministeren, at det jo ikke er nok at henvise til, at der var en førstebehandling, som man også har overværet og sat sig ind i.
Det, der er vigtigt, er jo, at vi, når vi har to behandlinger, også har to muligheder for debat.
Så skal man ikke bare henvise til en tidligere debat.
Så skal man også tage debatten, når den er her.
Lars Barfoed (KF), 2008-05-06:
Fordi Det Konservative Folkeparti har sagt og stadig væk mener, at der er behov for en folkelig debat og oplysning om udviklingspolitikken og udviklingsbistanden, forpligter det jo ikke Det Konservative Folkeparti til at støtte et hvilket som helst forslag, Enhedslisten fremsætter her i Folketingssalen om, hvordan det skal gøres.
Der har vi vel lov til at mene, at Enhedslistens beslutningsforslag ikke er det, vi vil støtte, men at vi i den her situation støtter udviklingsministerens analysearbejde og på det grundlag vil vurdere, hvad det så er, der skal gøres.
Frank Aaen (EL), 2008-05-06:
Det, der blev sagt under valgkampen, var, at De Konservative ønskede en bedre debat om udviklingsbistand og udviklingspolitik.
I dag har vi altså to beslutningsforslag, der giver mulighed for at støtte det synspunkt.
Så synes jeg, at et parti skal støtte det synspunkt, når det har muligheden for det.
Men jeg ved godt, hvordan det er i politik.
Det er tit, man har et synspunkt, man bruger i valgkampen, f.eks. at man vil give 5 mia. kr. til de offentligt ansatte lavtlønnede kvinder, og når man så kommer i Folketingssalen, glemmer man, at man nogen sinde har sagt det.
Og der er andre gange, hvor man ikke er helt så nøjagtig med hensyn til at huske, hvad det er for et indtryk, man har prøvet at give i en valgkamp, nemlig at man i modsætning til andre partier var meget positivt stemt over for udviklingsbistand og debat om udviklingspolitik.
Når man så har chancen for at stemme for det her i Folketingssalen og ikke gør det, må man også tage imod kritik for det.
Lars Barfoed (KF), 2008-05-06:
Det var hr. Frank Aaen, der provokerede mig til en bemærkning.
Jeg sagde i mit indlæg, at Det Konservative Folkeparti i et oplæg til udviklingspolitik klart har sagt, at vi mener, at det er vigtigt, at der er oplysningsvirksomhed.
Vi vil også gerne se på, hvordan vi kan kvalificere den oplysning, og hvis der - om muligt, om ønskeligt og om nødvendigt - skal flere penge til, må vi også se på det.
Det sagde jeg klart og tydeligt, og derfor er jeg tilfreds med den analyse, ministeren har sat i gang, og så må vi se på, hvad det er, der skal gøres.
På den baggrund vil jeg gerne bede hr. Frank Aaen om at komme herop og fortælle, hvornår jeg skulle have sagt, at det, Det Konservative Folkeparti sagde i valgkampen om det her, står vi ikke længere ved.
Det var det, hr. Frank Aaen påstod for lidt siden, og jeg vil gerne vide, hvornår jeg skulle have sagt det.
Ulla Tørnæs (V), 2008-05-06:
Jeg kan forstå, at hr. Frank Aaen ikke deltog i førstebehandlingen af de to beslutningsforslag, hvor regeringens tilkendegivelser og holdninger til de to beslutningsforslag klart kom til udtryk, både fra mig som minister og fra de to regeringspartier, Venstre og Det Konservative Folkeparti.
Der er sådan set ikke noget nyt at tilføje.
Jeg synes faktisk, at hr. Lars Barfoed gav en glimrende gennemgang og et glimrende resumé af, hvad der var min besvarelse ved førstebehandlingen, og jeg har ikke fundet anledning til at gå op og gentage det, som hr. Lars Barfoed sagde.
Dog vil jeg gerne svare hr. Jeppe Kofod, der konkret spurgte til, om den evaluering, som er iværksat, vil inddrage andre landes måder at gennemføre oplysningsindsatsen på.
Der kommer, som det også blev nævnt under førstebehandlingen, en midtvejsstatus til august, og så kommer den endelige rapport til oktober.
Når den foreligger, mener jeg, at vi har et konsolideret grundlag, hvorfra vi kan tage en beslutning om, hvordan den fremtidige oplysningsindsats skal tilrettelægges.
Frank Aaen (EL), 2008-05-06:
Der er argumenteret udmærket for, hvorfor vi skal gøre en større indsats for oplysning om udviklingspolitik.
Det er også helt fair, at De Konservative her siger, at det, de sagde i valgkampen, mener de ikke alligevel, måske gør de det en anden dag, og at Venstre begrunder, hvorfor de ikke synes, der skal gives flere penge til oplysningsvirksomhed.
Det er alt sammen helt i orden.
Men det, jeg synes er en uskik, som vi så under det forrige forslag om det samme emne, og som vi ser under det her forslag, er, at hvis regeringen synes, at det er ubekvemt at svare, når der fra talerstolen er folketingsmedlemmer, der stiller spørgsmål til regeringen, hvor regeringen bliver bedt om at forklare sin politik, så lader man bare være med at svare, og så bliver man bare siddende og venter på, at debatten bliver afsluttet med knapperne - i det her tilfælde med de røde knapper.
Det synes jeg altså ikke er godt for folkestyret, jeg synes ikke, det er godt for vores debatter her i Folketinget, at regeringsmedlemmer bare bliver siddende.
For der sker jo yderligere det, når regeringsmedlemmer bare bliver siddende, at man for det første ikke får at vide, hvad det er, regeringsmedlemmet mener, og hvad regeringen mener om det pågældende lovforslag eller beslutningsforslag, og man undgår for det andet også, at der bliver stillet spørgsmål.
Det er jo gennem spørgsmål og svar, at debatter udvikler sig, men når man ikke tager ordet, forhindrer man Folketinget i at stille spørgsmål.
Derfor vil jeg meget anmode om, at man svarer i stedet for bare at blive siddende.
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-06:
I Venstre går vi meget op i oplysning, men vi kan naturligvis ikke støtte det her forslag.
Det kommer sig af, at man altså godt kan få anden oplysning om udviklingsarbejde end den statslige.
Det er ikke sådan, at man kan sætte lighedstegn mellem mængden af statslige oplysningsmidler og den folkelige forankring i den danske befolkning, men det mener forslagsstillerne åbenbart.
Jeg vil bare henvise til, at vi rent faktisk har set en positiv udvikling, i forhold til hvem der deltager i landsindsamlinger, som man har åbnet for, og den folkelige forankring, som det giver.
Vi kan ikke sætte lighedstegn mellem statslig oplysningsbevilling og den folkelige forankring, og der er nu engang en grund til, at det hedder non-governmental organization.
Det er sådan, at ngo'erne også selv kan få lov til at bidrage til de her oplysningsmidler.
Jeg synes, man skulle klappe hesten lidt og så se på, hvordan man får mest mulig oplysning for pengene.
Lars Barfoed (KF), 2008-05-06:
Det er helt afgørende, at det er den måde, vi prioriterer på.
Når det er sagt, vil jeg sige, at det naturligvis også er afgørende, at der er penge, en struktur og et system til rådighed, der gør, at vi kan oplyse ordentligt om, hvad vi gør med hensyn til vores udviklingsbistand.
Hvis ikke der er en bred forståelse i befolkningen for den udviklingspolitik og den udviklingsbistand, vi gennemfører, kan vi jo ikke på længere sigt opretholde det meget høje niveau - som vi egentlig gerne ser bliver endnu højere - for udviklingsbistand, som vi har i Danmark.
Derfor lægger Det Konservative Folkeparti afgørende vægt på, at der er en god oplysning om udviklingsbistand og udviklingspolitik.
Det skaber også en folkelig debat, og det er også godt.
Derfor har Det Konservative Folkeparti også, som hr. Jeppe Kofod ganske rigtigt sagde, i et udspil til ny udviklingspolitik skrevet, at vi også ønsker, at der sker en udvikling, når det gælder oplysningsarbejdet.
Derfor er vi også glade for, at ministeren sagde, at det lige præcis er det, regeringen er godt i gang med.
Fru Pia Olsen Dyhr havde jo vældig travlt med at sige, at der ikke sker noget som helst, og at det hele bliver værre og værre.
Der tror jeg, at fru Pia Olsen Dyhr skulle kigge en gang til i den tale, ministeren holdt under førstebehandlingen, for der siger ministeren helt klart og tydeligt, at der er en analyse i gang.
Den analyse bliver afsluttet i oktober måned, og så må vi så se på, hvordan vi bedst kan tilrettelægge oplysningsarbejdet.
Det kan være, der skal bruges lidt flere penge på det, det kan være, det skal gennemføres på en anden måde, men det afgørende er jo, at det bliver gennemført på baggrund af en grundig analyse, som ministeren jo har iværksat.
Derfor er det jo også helt galt, hvis vi skulle vedtage det her beslutningsforslag,
Dels står der, at der skal gennemføres en analyse, men det er man i gang med, og dels står der, at vi skal forstærke oplysningsindsatsen og bevilge 45 mio. kr. ekstra.
Det kan vi jo slet ikke tage stilling til, før vi har gennemført analysen.
Jeppe Kofod (S), 2008-05-06:
Her har vi igen en situation, hvor et flertal i udvalget rent faktisk indstiller beslutningsforslaget til vedtagelse, men på grund af Folketingets sammensætning bliver det altså ikke vedtaget.
Det, jeg gerne vil pege på - ud over det, som fru Pia Olsen Dyhr netop har fremhævet - er, at vi jo har et parti, som også sidder i regering, og som faktisk i sit eget ulandspolitiske udspil i valgkampen gik ind for at øge bevillingerne til ulandsoplysningen i Danmark.
Jeg tænker på Det Konservative Folkeparti.
For det er rent faktisk sådan, som det også lige er blevet nævnt, at der er blevet skåret voldsomt i den her regerings tid på bevillingerne til ulandsoplysningen - modsat i de lande, som vi normalt sammenligner os med.
Både Norge og Sverige har øget oplysningen, ja, og selv Tony Blair øgede bevillingerne til oplysningen på ulandsområdet lige før han gik af, fordi han synes, det er vigtigt.
Og vi har jo set, at den danske statsminister har ladet sig inspirere af Blair til at lave en Afrikakommission, så mon ikke også han kan blive inspireret og lave en større oplysningsindsats om ulandene?
Det er det, der er sket.
Staten, altså Danida, bruger selv en større andel af oplysningsmidlerne, og det synes jeg er et problem i et demokratisk samfund.
Så det her er altså et spørgsmål om demokrati og ytringsfrihed og den demokratiske kultur, vi har.
Vi skal overlade mere af vores oplysningsindsats til private aktører, altså til folk, der også tør være kritiske over for den stat, der er sat til at forvalte pengene.
Det andet, jeg vil sige, er, at jeg forstår på ministeren - og det er jeg meget positiv over for - at man laver en udredning af oplysningsarbejdet i Danmark og de erfaringer, man har gjort sig.
I den forbindelse vil jeg bare håbe på, at ministeren går herop og bekræfter, at når man laver en udredning og en analyse af oplysningsindsatsen i Danmark og af, hvordan den kan blive bedre, at man så også sammenligner med andre lande - både Norge og Sverige - og ser på, hvordan de har tilrettelagt deres oplysningsindsats på ulandsområdet.
Jeg nævnte det kvantitative.
De lande bruger mange flere penge.
Den del skal man have med for få en ordentlig debat om det her spørgsmål herhjemme, så det ikke bare bliver en snæver dansk oplysningsdiskussion, men en bredere diskussion, hvor vi sammenligner os med andre lande - som vi jo gør på ulandsbistandsområdet i en række sammenhænge, når vi taler om bistandens størrelse osv.
Jeg mener også, at det er vigtigt, at vi gør det på oplysningområdet.
Så jeg håber, at ministeren kommer herop og fortæller, at man vil inddrage andre landes erfaringer, så det også bliver en komparativ analyse af, hvordan man får den bedste oplysning i Danmark.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2008-05-06:
Nedskæringerne på oplysningsbevillinger til rammeorganisationernes ulandsrelaterede oplysningspuljer har haft konsekvenser.
Det har medført langt mindre oplysning om de fattiges vilkår og baggrunden for fattigdom til fordel for branding og pr-relateret fundraising og diverse landsindsamlinger.
Det er ganske enkelt slut med rene oplysningsfilm.
Der er meget lidt oplysning til folkeskolerne og færre foredrag, da ingen af organisationerne har tid.
Og generelt ser vi en øget fokusering på de særligt salgbare emner for at sikre flere midler.
Det betyder altså kort sagt, at udviklingsorganisationerne ikke har de penge, der skal til for at gøre danskerne klar til en globaliseringstid, eller for at vi ved mere om verden end Tyskland og Sverige.
De har brug for flere penge.
Derfor har vi foreslået en oplysningspulje på 45 mio. kr.
Det har regeringen ikke været interesseret i, men vi håber alligevel, at regeringen vil kigge på den del af forslaget, som netop handler om, at den statslige oplysning i dag nu udgør en tredjedel af den samlede danske udviklingsbistand.
Det har vi brug for at gøre noget ved, og derfor har vi valgt at tage den her debat, på trods af at regeringen ikke virker, som om den er interesseret i at få mere folkelig oplysning.
Jeppe Kofod (S), 2008-05-06:
Jeg vil først og fremmest gerne sige, at jeg er meget glad for, at et flertal i Udenrigsudvalget indstiller det her beslutningsforslag til vedtagelse.
Men på grund af den parlamentariske situation i salen vil det jo desværre blive stemt ned om et øjeblik, på trods af at et flertal i udvalget rent faktisk indstiller det her forslag til vedtagelse.
Men det, jeg egentlig gerne vil bede ministeren om, er at gå op og forholde sig til det problem, som jo er et reelt problem, nemlig at tre rammeorganisationer har fået fastfrosset deres rammebevilling år for år.
Også i finanslovforslaget for 2008-2011 kan man se, at Mellemfolkeligt Samvirke, Folkekirkens Nødhjælp og IBIS stadig væk har fået fastfrosset deres beløb, deres årlige rammebevilling.
De kan nogle gange gå uden om regeringer, de kan være med til at sikre en demokratisk udvikling, der også kommer de allerfattigste mennesker i udviklingslandene til gode, og de kan være kritiske over for statsmagten - det er der bestemt behov for - i en række ulande.
Derfor forstår jeg ikke, hvorfor regeringen nedprioriterer nogle af de største organisationer, vi har her i Danmark, som gør et kæmpe stykke arbejde.
Så jeg håber, at ministeren kan gå op og sige, at man i de kommende finanslove vil ophæve en fastfrysning af deres rammebevilling, så den ikke bliver pristalsreguleret.
Det er en fastfrysning, som ingen forstår hvorfor er der, og der er ikke kommet nogen ordentlig forklaring på, hvorfor lige præcis de tre organisationer er blevet fastfrosset.
Man kunne have sin mistanke om, at det er et politisk kompromis mellem regeringen og dens støtteparti, men vi ved ikke, hvorfor man har lavet en så tilfældig regel.
Per Clausen (EL), 2008-05-06:
Med hensyn til NOx'erne vil jeg bare stille det spørgsmål til skatteministeren: Skal jeg forstå hans synspunkt her sådan, at det der med, at man siger, at afgifterne skal afspejle miljøpåvirkningen, sådan set i virkeligheden ikke har noget på sig?
For her vælger man det halve, og det argument, man har, er, at man sikkert også kan finde nogle andre redskaber, man kan bruge til at reducere NOx-udledningen.
Man kunne også stille sig selv det spørgsmål, om det er vigtigt, at man kun lige lever op til de løfter, man har givet i EU.
Bertel Haarder (V), 2008-05-06:
Det, der for mig er afgørende, er, at ingen taler om forligsbrud.
Dernæst at der fortsat er et meget bredt flertal bag det uddannelsespolitiske, der ligger i disse nye erhvervsakademier.
Hvis derudover et tilsagn om drøftelse af finansloven 2009 samt et ekstra beløb i 2008 fundet inden for ministeriets rammer kan genskabe et fuldt og helt flertal bag denne lov, vil jeg hilse det med glæde.
Det synes jeg vi skal give en chance.
Marianne Jelved (RV), 2008-05-06:
Det er jo bevægende at høre på, men det er da positivt, at selv Dansk Folkeparti er påvirket af de meninger, som S og R har givet udtryk for i betænkningsbidraget.
Jeg vil notere mig, at Dansk Folkepartis ordfører på området i et eller andet omfang er påvirkelig.
Om selve sagens indhold vil jeg gøre undervisningsministerens ord til mine.
Ministeren har gentagne gange brugt formuleringen, at det er en kendsgerning, at der er et snævrere flertal for finansloven, end der på nogle områder er inden for uddannelsespolitikken.
Det skaber - og nu fortsætter jeg så med mine egne ord - set med oppositionens øjne, i hvert fald med radikal øjne, af og til nogle konflikter og problemer, og da vi langt hen ad vejen er enige med Socialdemokraterne, tillader jeg mig at sige oppositionen inden for uddannelsesområdet.
Det er ret utilfredsstillende, når man sætter store skibe i søen, som professionshøjskolelovgivningen og erhvervsakademilovgivningen jo er, at vi trækker store veksler på uddannelsesfolk udeomkring i landet, hvor der skal ske rigtig mange nye ting på meget kort tid, fordi vi som politikere er utålmodige efter at se resultater.
Derfor forudsætter vi jo, når vi bidrager til at finde ekstra midler til at få tingene til at køre i opstartsfasen, at det økonomiske grundlag i øvrigt er uændret.
Det er så det, der ikke er tilfældet her, og som hr. Kim Mortensen bl.a. har givet en beskrivelse af.
Jeg mener, at vi i Det Radikale Venstre må lære af denne erfaring, nemlig at vi, når vi indgår større uddannelsespolitiske aftaler, er nødt til at snakke om, hvilke økonomiske forudsætninger der er i en opstartsfase, så vi ikke en anden gang kommer i en situation, der ligner den her.
Dernæst har vi meget klart tilkendegivet i vores betænkningsbidrag, at vi ikke vil tage stilling til, hvordan vi stemmer ved tredjebehandlingen, men at det vil afhænge af, hvilke drøftelser der kan finde sted mellem anden- og tredjebehandlingen.
Det er rigtigt, som hr. Martin Henriksen allerede har bekendtgjort, at der tidligere på dagen har været en drøftelse, og at vi afventer et notat fra ministeren.
Derfor kan man ikke sige, at vi er færdige med det kompromis, der måske kan tegne sig.
Vi afventer stadig væk ministerens tilkendegivelse, som jeg ikke forventer her fra talerstolen, fordi det er aftalt, at der kommer et papir.
Det må vi så se på og drøfte det videre inden tredjebehandlingen på torsdag.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at budskabet fra Det Radikale Venstre også er et budskab til uddannelsesverdenen om, at vi ikke bare kan lave uddannelsespolitik uden også at se på pengene.
Derfor bliver vi nødt til at finde en bro mellem den tradition for snævre finanspolitiske aftaler, der i de her år er i Folketinget, og økonomien bag de forlig, vi i øvrigt laver.
Det er en erfaring, som jeg tror vil få effekter frem over.
Martin Henriksen (DF), 2008-05-06:
Det er jo fint, hvis vi kan blive enige om, at man nu stopper med at slynge tal ud nede i Folketingssalen, for det var sådan set hr. Kim Mortensen, der gik op og holdt en ordførertale og startede med at slynge tal ud i Folketingssalen.
Så hvis hr. Kim Mortensen nu vil holde op med det, er det jo helt op til hr. Kim Mortensen selv.
Jeg kan ikke garantere, at Dansk Folkeparti vil lade være med at slynge tal ud i Folketingssalen.
Det kan jeg ikke love, i hvert fald ikke i al evighed.
Jeg synes bare, at det da er bemærkelsesværdigt, at hr. Kim Mortensen nu er begyndt at gå lidt ned i tallene, og at hr. Kim Mortensen nu måske helt vil lade være med at tale om tal.
Det synes jeg egentlig er meget fornuftigt, for så mister Socialdemokratiet vel også en del af sin argumentation for at true med at træde ud af forliget - sådan som jeg opfattede det.
Så står forliget stadig ved magt, og så er det en god praksis inde i Folketinget, at man, når man har indgået en aftale og skrevet under på en aftale, også stemmer for lovforslagene nede i Folketingssalen.
Jeg tager det som et udtryk for, at Socialdemokraterne også agter at stemme for det lovforslag, som de har sagt ja til i forligskredsen.
Det synes jeg er fint, og det kvitterer jeg selvfølgelig for.
Hr. Kim Mortensen kan få genoptrykt og optrykt alle de skemaer, som hr. Kim Mortensen vil have optrykt, i udvalget.
Det er jeg sikker på at undervisningsministeren gerne vil gå med til.
Med hensyn til de 50 mio. kr. forstod jeg, at vi sådan kunne blive nogenlunde enige om - for forholdsvis kort tid siden - at hvis der nu kom 10 mio. kr. på bordet, så det meget godt og fornuftigt ud, men nu er det tilsyneladende 50 mio. kr., der skal på bordet, eller hvordan hænger det sammen?
Til de her tal, som hr. Kim Mortensen slynger ud i luften, vil jeg bare sige endnu en gang, at det er rigtigt, at regeringen i sit finanslovudspil nummer to havde fjernet kvalitetsudviklingsmidlerne til erhvervsakademierne.
Derfor gik Dansk Folkeparti ind i forhandlingerne, og det, der kom ud af forhandlingerne, var bl.a., at nogle af pengene blev tilbageført til erhvervsakademierne og til ingeniørhøjskolerne.
Det er jo det, der er realiteten.
Hvis Socialdemokraterne måske havde ønsket at gå ind i forhandlingerne og også forhandle imod det, som var regeringens udspil, kunne det være, at Socialdemokraterne også kunne have taget en del af æren for, at pengene rent faktisk kom til sektoren; men det kan Socialdemokraterne jo ikke.
Kim Mortensen (S), 2008-05-06:
Hvem der lever op til hvilke aftaler, skal vi lade hr. Martin Henriksen og Dansk Folkeparti selv vurdere.
Men til orientering for hr. Martin Henriksen vil vi gøre det, at vi vil bede om at få genoptrykt det skema, der er udarbejdet i Undervisningsministeriet, i betænkningen, sådan at hr. Martin Henriksen selv kan følge med i, hvad for nogle penge der er stillet i udsigt.
Jeg forstår på hr. Martin Henriksen, at det ikke er det samme som at være lovet noget, at man er stillet noget i udsigt.
Men vi kan gøre hr. Martin Henriksen den tjeneste, at vi kan genoptrykke skemaet, hvori man kan se, at erhvervsakademierne rent faktisk var stillet i udsigt at få 70 mio. kr., og at finanslovforslaget tilbageførte 20 mio. kr.
Mankoen er så stadig væk de 50 mio. kr., og det er de 50 mio. kr., Socialdemokratiet har bedt om at få en drøftelse af hvordan vi så finder, sådan at vi også kan finansiere den opgave, vi har givet erhvervsakademierne, nemlig at danne ti nye erhvervsakademier og etablere en række nye uddannelser og vækstlag for de kommende tekniske og merkantile uddannelser.