Trine Mach (SF), 2014-05-26:
Nu kan man sige, at diskussionen om karakterkrav i forhold til adgang til gymnasierne ikke har særlig meget med vores beslutningsforslag at gøre – det har rent faktisk ikke noget med det at gøre.
Så den politiske diskussion tænker jeg vi måske skal tage et andet sted end lige her.
Tak for det.
Alle Folketingets partier minus Enhedslisten har her i februar landet en stor og god og kompleks reform af erhvervsuddannelserne.
Hovedgrunden er selvfølgelig, at vi skal have nogle bedre uddannelser og dermed også nogle dygtigere faglærte, men en af de andre grunde til, at vi har lavet reformen, er, at vi gerne vil mindske det store frafald og omvalg, der desværre præger erhvervsuddannelserne i dag.
Blandt årsagerne til frafald og omvalg er de økonomiske forhold for eleverne.
SF har i flere omgange været med til at forbedre de økonomiske forhold for eleverne, men vi må samtidig se i øjnene, at der stadig er rum for forbedring.
Der er mange sten på vejen med hensyn til at få flere unge til at påbegynde en ungdomsuddannelse, og når de har påbegyndt den, er der flere sten på vejen, der forhindrer dem i at gøre uddannelsen, som de er begyndt på, færdig.
Det, vi har på dagsordenen i dag, er strengt taget
et meget lille politisk og økonomisk problem, for det omfatter faktisk ikke særlig mange mennesker.
Men for de elever på erhvervsuddannelserne, som med de nuværende regler møder en økonomisk mur ved graviditet, er det jo faktisk et stort problem, som vi sammen med Enhedslisten mener vi bør løse hurtigst muligt.
Og konkret drejer det sig, som vi har hørt nogle gange nu, om barselsydelse til elever i praktikperioden, både skolepraktik såvel som ordinær praktik.
I dag er det sådan, at de ikke har en klar ret til barselsydelse, hvis de går på barsel under skolepraktikken.
Det, som vi hører fra forskellige mennesker, der til daglig har kontakt med eleverne – og som jo også er årsagen til, at vi har fremsat det her beslutningsforslag – er, at der er tilfælde, hvor retten til en barselsaftale rent faktisk ikke er en ret for den enkelte.
Med andre ord er det, som i hvert fald en del af os herinde formentlig havde regnet med var en klar regel, nemlig en slags retskrav på en barselsaftale til eleverne, i virkeligheden ikke til stede ude i virkeligheden.
Det er jo sådan nu, at det kun er, såfremt skolen rent faktisk godkender fravær ved barsel, at eleven kan få skolepraktikydelse under barsel i den godkendte periode.
Og derfor er det forslag, vi har fremsat, ganske enkelt, at i stedet for at man kan gøre det, så skal der aftales fravær ved barsel, hvis eleven ønsker det.
Og dermed sikres jo også retten til at modtage skolepraktikydelse under barsel.
Det er jo et politisk valg, om man vil give den grundlæggende ret til eleven.
Det er et forholdsvis enkelt greb; så vidt vi kan se, er det i virkeligheden en bekendtgørelse, hvor der skal ændres et lille »kan« til et lille »skal«.
Den retsstilling, som er nu, synes SF ikke vi kan være bekendt over for de elever, der ønsker at gå på barsel, og det er derfor, vi har fremsat det her forslag sammen med Enhedslisten, og vi havde håbet på, at resten af Folketingets partier ville have taget lidt bedre imod det, end det har været tilfældet indtil nu.
Den anden del af forslaget handler om forsørgere på erhvervsuddannelserne, hvor det rent faktisk er sådan, at man risikerer en stor økonomisk nedgang, når man går fra grundforløbet til hovedforløbet, fordi man går fra SU til elevløn.
For nogle bliver udfordringen rent faktisk så stor, at de opgiver at gøre deres uddannelse færdig.
Vi synes, det er ærgerligt, at det er, fordi der ikke er realistiske økonomiske muligheder for at gennemføre en uddannelse, at man stopper.
Det er en skam for den enkelte, men det er jo også et problem i forhold til det mål, vi har politisk, om, at 95 pct. af en årgang skal tage en ungdomsuddannelse.
Så kort og godt går den her del af forslaget ud på at ligestille enlige forsørgere og forsørgere, der bor sammen med en anden uddannelsessøgende på elevløn, i forhold til lånemuligheder, så de får de muligheder, der svarer til dem, man har, når man er forsørger på SU.
Og det håbede vi også Folketingets partier ville bakke op om.
Det ser lidt svært ud, men vi glæder os til den fortsatte diskussion, enten her eller efter en lang række udvalgsspørgsmål.