runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Corydon (S), 2012-09-06:
Jeg tror, at jeg fik gennemgået den sag også med hr. Mikkel Denckers kommende partiformand.
Boligjobordningen kan selvfølgelig være udmærket.
Efter min hukommelse har den givet anledning til at skabe 1.200 arbejdspladser med betydelige omkostninger ved hvert enkelt job.
Den eneste saglige måde at debattere jobvirkningen af et finanslovforslag på, er jo at se på bundlinjen.
Når man tæller det hele sammen, hvad giver det så?
Der er svaret 21.000 arbejdspladser.
Det er nu sjældent, jeg bliver mødt med beskyldninger for at være sjov, men det må jeg jo så tage med.
Jeg vil sige, at det ville have været mig en skuffelse, hvis ikke det var lykkedes mig at skuffe hr. Ole Birk Olesen.
Det lykkedes så, og det kan så glæde mig.
Det er jo en debat, vi har haft med hinanden før og også med andre medlemmer af Liberal Alliance her i Folketingssalen.
Jeg mener bestemt, at vi lever i et langt bedre og rigere samfund i dag, end da jeg blev født, og at mine børn har udsigt til bedre vilkår, end jeg selv havde, da jeg voksede op i 1970'erne og 1980'erne.
Jeg mener, vi er et land med ganske store økonomiske udfordringer, det har jeg også sagt ved en lang række lejligheder.
Jeg tror oven i købet, jeg har betegnet dansk økonomi som et håndværkertilbud.
Men de planer, der er lagt frem fra regeringen, sætter jo ind på en bred række af områder og gør noget ved problemet ud fra en noget anden opfattelse af, hvordan en økonomi fungerer, end den, hr. Ole Birk Olesen giver udtryk for.
Og det er jo det, der får 80 pct. af landets økonomer til at mene, at vores økonomiske politik fortjener topkarakter.
De må så åbenbart være gået fuldstændig fra forstanden efter hr. Ole Birk Olesens synspunkt.
Sådan tror jeg ikke at de fleste vil vurdere at sagerne forholder sig.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-09-06:
Jeg må desværre sige, at jeg synes, det var en skuffende replik fra finansministeren til den debat, som er foregået i salen i dag.
Mest skuffende var selvfølgelig kommentaren til det, som Liberal Alliance sagde fra talerstolen.
På vegne af Liberal Alliance pointerede jeg, at Danmark for 40 år siden var det rigeste land nord for Alperne, og med henvisning til anerkendte tal fra OECD fortalte jeg, at Danmark om 5 år forventes at være det fattigste land nord for Alperne.
Da finansministeren blev født, blev han født ind i det rigeste land nord for Alperne.
Det havde man dog forventet at der ville komme en eller anden slags svar på, enten at der fra regeringens side blev sagt: Det var dog nogle helt horrible tal, vi tror overhovedet ikke på OECD – eller at finansministeren sagde: Ja, det her er også et stort problem, og vi agter at gøre dette og hint for at komme det i møde.
Det eneste, vi fik, var, at finansministeren med et lille smil i mundvigen sagde noget om, at Liberal Alliance og De Konservative vist konkurrerede om, hvem der kunne være det mest højreorienterede parti.
Det forekommer mig, at finansministeren leger politik.
Han synes, det er en sjov leg at stå på denne talerstol og sige noget, som han selv synes er sjovt, men som ingen andre synes er sjovt, i stedet for at tage fat på den meget alvorlige problemstilling, som blev nævnt for ministeren.
Kan vi måske få det nu?
Bjarne Corydon (S), 2012-09-06:
Tak for rosen.
Jeg tror nu ikke, jeg har udtrykt noget ønske om at få ros af hr. Kristian Thulesen Dahl sådan med tilbagevirkende kraft.
Det synes jeg er lige lovlig meget forlangt – også af hr. Peter Christensen.
Det lever jeg sagtens uden.
For så vidt angår de forslag, vi kom med før valget, har ugebrevet Mandag Morgen, tror jeg, opgjort, at otte ud af ti er gennemført i praksis.
Det, jeg bare pegede på, var det indholdsmæssige i det her, hvor det jo er sådan, at de investeringer, vi fremrykker og laver for at gå op imod krisen – skabe nye arbejdspladser og holde hånden under beskæftigelsen – kan man regne igennem fuldstændig sagligt og objektivt giver 21.000 nye job i 2013.
Det har Venstre vendt sig lodret imod på baggrund af den fuldstændig forkerte analyse, jeg citerede den tidligere statsminister for.
Og nu siger man så ikke noget om det længere.
Det er vel sådan en stille indrømmelse, og den kvitterer jeg bare for.
Og sådan skal det jo også kunne være i politik.
Peter Christensen (V), 2012-09-06:
Jeg kan ikke lade være med lige at hæfte mig lidt ved den historiske gennemgang.
Det er jo fuldstændig korrekt, at Venstre har rost finanslovudspillet, fordi det ligger på lige linje med VK-regeringens politik.
Det har vi rost.
Det får så finansministeren til at causere lidt over, hvorfor den ros ikke var der før valget.
Det vil jeg gerne løfte sløret for.
Det var, fordi da var det »Fair Løsning 2020«, der var grundlaget for Socialdemokratiets og SF's økonomiske politik; da var det finansministeren, der var hovedarkitekt for et finanslovudspil og et valgoplæg, der var hamrende uansvarligt, og som selv Finansministeriet efterfølgende har taget afstand fra.
Så det korte svar til finansministeren er: Når vi ikke roste det før valget, er det, fordi det, som finansministeren var arkitekt for, de valgløfter, man er løbet langt væk fra efterfølgende, var uansvarlige og er uansvarlige, og derfor skal finansministeren roses for sit hamskifte, for også selv at tage afstand fra sin fortid.
Det må have været svært, men ros skal der til.
Edmund Joensen (SP), 2012-09-06:
Min tale her i dag vil fokusere på den del af finansloven, der omhandler Færøerne og rigsfællesskabet.
Mine forgængere i færøsk politik plejede at sige, at rigsfællesskabet ikke skal gøres op i kroner og øre.
Jeg må sige, at jeg er ganske enig.
Derfor er det med skepsis, man kan følge den aktuelle offentlige debat om rigsfællesskabet.
Flere har nemlig en stærk økonomisk eller finansiel tilgang til rigsfællesskabet.
Det er en fejltagelse.
Der er så meget andet større og vigtigere end pengestrømme, tilskud, overførsler, og hvad vi ellers kalder det.
Der er andre pejlemærker og målepunkter, og rigsfællesskabet skal f.eks. måles på den måde, vi er på over for hinanden og behandler hinanden.
Fællesskabet bør også bedømmes ud fra kvaliteten af vores samarbejde, om vi i rigsfællesskabet interesserer os for hinanden, om vi ved nok om og forstår hinanden, om vi taler ned til eller forbi hinanden.
Der er selvfølgelig også økonomi i vores fællesskab, og mit fokus i dag ligger på omfordelingen, altså bloktilskuddet.
Tilskuddet er med i finanslovforslaget med 624 mio. kr.
Hvorfor er der overhovedet et bloktilskud?
kan man spørge.
Det er nok det vigtigste projekt for Færøerne overhovedet.
Det drejer sig specielt om sundhedssektoren og socialvæsenet, som er selve grundlaget for det færøske velfærdssamfund.
Traditionelt har vi delt udgifterne til de to områder nogenlunde ens, men sådan er det ikke længere.
10 års fastfrysning af bloktilskuddet har betydet, at fordelingen af udgifterne nu er blevet skæv – både til sundhedsudgifterne og socialvæsenet.
Lad mig sætte nogle forholdstal på.
For 10 år siden afholdt Færøerne 47 pct. af sundhedsudgifterne.
I dag afholder Færøerne 67 pct.
Statens andel er således nede på 37 pct.
I samme periode har fordelingen af omkostningerne til socialvæsenet forskudt sig ca. 10 pct.
den forkerte vej.
Det trækker tænder ud af Færøernes begrænsede offentlige budget.
Og det trækker tænder ud af velfærden på Færøerne, for selv med omfattende besparelser og nedskæringer er der mangel på midler til disse to allervigtigste områder i vores fællesskab, nemlig social- og sundhedsvæsenet.
Der er virkelig brug for et løft på området.
Færøernes landsstyre har i den anledning anmodet regeringen om en normalisering af bloktilskuddet.
Ikke med tilbagevirkende kraft – som det fejlagtigt blev påstået – men for igen at finansiere sundhedsvæsenet, socialvæsenet og de andre fællesområder, sådan som hensigten var.
Ønsket er, at vi igen indfører en mere solidarisk finansiering af vores fælles projekt i rigsfællesskabet.
Det var jo den oprindelige idé.
Regeringen har hidtil afvist landsstyrets anmodning, men om kort tid er der igen forhandlinger om bloktilskuddets størrelse.
Her bør regeringen imødekomme landsstyrets ønske om at normalisere bevillingen.
Det ville være i rigsfællesskabets ånd, at vi enedes om en normalisering til fordel for vores fælles velfærdsprojekt.
Peter Christensen (V), 2012-09-06:
Socialdemokratiet var ikke med til en eneste af dem – en gold og uansvarlig opposition.
Den nuværende regering, som kalder sig en historisk reformregering, har lavet reformer svarende til knap 21.000 job – Venstre har været med i dem begge.
Trepartsforhandlinger er kuldsejlet under finansministerens ledelse, og mit spørgsmål er så egentlig det enkle: Er der plads til med den historik, med de fakta, der ligger på bordet, og de planer og de mål, der er nødvendige for Danmarks fremtid økonomisk, at lave en finanslovaftale, hvor man bakker i forhold til arbejdsudbuddet?
Er der plads til det, hr. finansminister?
Mike Legarth (KF), 2012-09-06:
Det, det handler om, og det, jeg er talsmand for, er, at Det Konservative Folkeparti i lang tid har talt for, at vi skal holde den offentlige sektor i ro, og at vi gerne vil have nulvækst.
Det var det, jeg antydede over for Venstre i min tale.
Det var det, jeg refererede til.
Jeg synes, det er en vigtig dagsorden.
Vi vil gerne lade den private sektor vokse.
Så kan man diskutere, hvilke kasser der kommer hvorfra, men nu fortæller jeg, hvad De Konservatives synspunkt er: Vi skal være et konkurrencedygtigt samfund omkostningsmæssigt, lovgivningsmæssigt, administrationsmæssigt, planlægningsmæssigt og frihedsmæssigt for virksomhederne, og det skal være attraktivt at tage et arbejde.
Så vi skal have så få offentlige udgifter som muligt, så vi kan satse på den private sektor.
Det er det konservative synspunkt.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-09-06:
Nu bliver det lidt teknisk, for jeg bliver lige nødt til at sige, at efterlønnen jo ikke er en del af det offentlige forbrug.
Det er penge, som det offentlige bruger, men det er ikke det, vi kalder det offentlige forbrug.
Det går nemlig især til ansatte i den offentlige sektor.
Hvad angår det, er det bare sådan, at det, jeg husker fra tiden, hvor De Konservative sad i regering, er, at De Konservative var mindst lige så vilde som Venstre med at udvide det offentlige forbrug og pralede mindst ligesom meget af, hvor mange ekstra der var ansat i forskellige funktioner i sundhedsvæsenet og andre steder, som Venstre gjorde.
Betyder det, at Det Konservative Folkeparti fortryder Det Konservative Folkepartis egen indsats i de år, man var i regeringen, hvor man hvert år sagde ja til at øge det offentlige forbrug med gennemsnitligt 1,8 pct.?
Mike Legarth (KF), 2012-09-06:
I al den tid, jeg kan huske, har Det Konservative Folkeparti ønsket at minimere den offentlige sektor og lade den private sektor vokse.
Det var selvfølgelig de synspunkter, vi havde.
Og jeg mener, at hr. Ole Birk Olesen må have lidt problemer med hørelsen, for det var ikke det, jeg sagde om Venstre.
Det er klart, at de beslutninger, der blev truffet under VK-samarbejdet, er truffet af et kollegium, af regeringen, og dem står vi til ansvar for.
Men samtidig har hvert parti jo sin politiske platform og gør opmærksom på, hvad de selv står for.
Det må også for hr. Ole Birk Olesen være en kendt sag, at vi eksempelvis har arbejdet imod efterlønnen og har været igangsættere af den reform, der kom senere.
Vi har også forsøgt at tale det offentlige forbrug ned i forbindelse med regeringssamarbejdet.
Det er foregået i god ro og orden.
Men det er klart, at alle ikke kan få alt.
Man må jo give noget, når man sidder i regering.
Det kan vi jo se den nuværende regering lide under.
Det giver store udfordringer.
Sådan er det.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-09-06:
Den konservative ordfører kritiserer Venstre for at have brugt for mange penge i den offentlige sektor.
Jeg går ud fra, at det også gælder VK-årene fra 2001 til 2011.
Jeg kan nævne, at fra 2002 til 2010 var der en vækst i det offentlige forbrug på 1,8 pct. gennemsnitligt om året.
Dengang var jeg jo journalist herinde på Christiansborg, og jeg hørte aldrig nogen sinde, at De Konservative var utilfredse med det.
Tværtimod hørte jeg De Konservative prale af, hvor mange ekstra penge man brugte i sundhedsvæsenet, og hvor mange ekstra penge der var til de ældre, undervisning og forskning
Ikke engang når man talte uden for citat hørte jeg konservative kilder sige, at internt i regeringsarbejdet arbejdede Det Konservative Folkeparti hårdt på at påvirke Venstre til, at der ikke skulle være den høje vækst i det offentlige forbrug.
Er der noget, jeg har misforstået der?
Kæmpede Det Konservative Folkeparti internt eller eksternt imod den høje vækst i det offentlige forbrug, som var der i VK-regeringens tid?
Mike Legarth (KF), 2012-09-06:
Vi hylder jo det europæiske samarbejde, og vi tror ikke på, at vi kan have den frihed, vi har, uden at vi har et godt, tæt europæisk samarbejde.
Men vi sagde også dengang, og formanden sagde, som hr. Kristian Thulesen Dahl citerede: Jeg sætter ikke dato på.
Det var meget klogt sagt.
Tingene skal passe sammen.
Situationen skal være rigtig.
Vilkårene, præmisserne skal være fornuftige, fordelagtige, for at vi skal gå ind i det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-09-06:
Nu er der lidt ulige vilkår i sådan en debat, for jeg har det, hr. Lars Barfoed rent faktisk sagde i marts 2011, stående her på sådan en lille maskine, som vi har i vore dage.
Det, der var overraskende, var jo, at han sagde: »Vi skal have taget opgøret med både euroen og de andre forbehold.«
Han sætter det i relation til europagten, som han siger i høj grad er en »sag, der vil lægge et yderligere pres på os om, at vi må gøre op med os selv, om vi virkelig vil stå udenfor, eller om vi vil være en del af det«.
Han gør det klart: »»Du får mig ikke til at sætte en præcis dato på, men afhængig af hvordan forløbet omkring europagten udvikler sig, så mener jeg, at det aktualiserer en afstemning ganske meget« siger altså den konservative formand, hr. Lars Barfoed.
« Så er det bare, jeg siger: Er det også De Konservatives position i dag, at europagten betyder, at Danmark bør tage stilling til euroen, og som han siger: meget snart?
»Meget snart« fra marts 2011 – nu er vi i september 2012 – må jo så rykke tættere på, end det var i marts 2011.
Ellers er der ingen logik.
Mike Legarth (KF), 2012-09-06:
Han sagde, at det havde været bedst under optimale vilkår: Hvis tingene havde fungeret, markedsvilkårene havde virket, og det europæiske samarbejde og gældssituationen havde været i orden, så havde vi været medlem af det.
Man kan spørge, hvad der ville ske, hvis eurosystemet brast sammen og det ene land efter det andet i Sydeuropa kuldsejlede på grund af den gældssituation, de er i.
Nu er det jo hovedsagelig Grækenland og Spanien, der er klemt lige nu.
Men der er ingen tvivl om, at det ville få en ganske betragtelig virkning på Danmark.
Så hvis det hele i værste tilfælde kuldsejler, vil Danmark jo blive påvirket.
Bjarne Corydon (S), 2012-09-06:
Hr. Mike Legarth er jo en forholdsvis hæderlig debattør, og derfor vil jeg også gerne sige tak for anerkendelsen af, at vi faktisk gør noget for virksomhederne i både 2012 og 2013, meget markant, og at vi faktisk selv har lagt op til en drøftelse af at gøre noget ved det problem, hr. Mike Legarth rejser, nemlig grænsehandelen, altså ved at drøfte mulighederne for at finde finansiering til at fjerne den fedtafgift, hr. Mike Legarth, så vidt jeg forstår, selv har indført i sin egenskab af medlem af et parti, der var en del af den regering, der gennemførte den skattereform, som indførte fedtafgiften.
Så der er jo perspektiv for et samarbejde om de her ting.
Der, hvor der selvfølgelig er en uenighed, er jo i forbindelse med finansieringen, hvor nogle af de ting, hr. Mike Legarth foreslår, efter min opfattelse vil svække vækst- og konkurrenceevnen og styrken af det fællesskab, vi har i Danmark.
Mike Legarth (KF), 2012-09-06:
Der er tiltag, men det er ikke tilstrækkeligt.
Hvis vi eksempelvis ser på, hvor jeg kommer fra, og hvor også finansministeren har sin gang, nemlig Syd- og Sønderjylland, har vi der et marked, der er helt udkonkurreret, nemlig for dem, der konkurrerer med grænsehandelen.
Der vil jeg anmode om, at finansministeren prioriterer, at vi får fjernet ikke bare fedtskatten, men også sukkerafgiften, og oven i det får en yderligere nedsættelse af afgifter på de varer, der lokker danskerne til at køre ned på den anden side af grænsen, så der skabes arbejdspladser der og afgiftspengene går i den tyske statskasse. Vi har haft drøftelsen i forbindelse med skattereformen – det anerkender jeg – men der er jo en rapport på vej, som tydeligt viser, at problemstillingen er større, end man forventer.
Vi ser i dag konkurstal, der viser det højeste antal konkurser i år i august måned.
Der er mange krisetegn, der gør, at det nu vil være hensigtsmæssigt, at vi gør noget for at skabe de job.
Vi må også være ærlige, eller lad mig spørge på en anden måde: Er det ikke rigtigt, at de tiltag, der er til at skabe arbejdspladser i det her finanslovoplæg, er gamle tiltag?
For ellers må finansministeren gerne vise mig, hvor der i det oplæg er nye tiltag til at skabe nye private arbejdspladser.
Bjarne Corydon (S), 2012-09-06:
Jeg mener jo, at det finanslovforslag, der er fremsat, skaber job, beskæftigelse – også privat – i Danmark.
Og jeg håber, at Det Konservative Folkeparti vil forhandle seriøst om at gennemføre de initiativer.
Det er jo det, der ligger i de skøn, vi laver.
Altså, vi har jo et skøn for 2013, der handler om, at udviklingen ser ud til at kunne vende ikke mindst på baggrund af de initiativer, vi tager.
Der har været en vis debat om de skøn, og hr. Mike Legarth er jo en kyndig mand med indsigt i, hvordan den slags foregår, og han ved, at skønnene ikke laves politisk, men foretages af eksperter.
Det er jo sådan, at Nordea i går, så vidt jeg husker, kom med et skøn, der faktisk er mere optimistisk, så vidt det er oplyst for mig, end det, der er fremlagt af Finansministeriet.
Det er jo på baggrund af de initiativer, vi har taget også i et vist omfang i fællesskab med det investeringsvindue, vi har vedtaget, der giver virksomhederne et konkret kontant tilskud til at foretage investeringer i bedre konkurrenceevne i 2012 og 2013.
Mike Legarth (KF), 2012-09-06:
Når nu der er blevet fremlagt et oplæg til en finanslov, hvori man selv skriver, at ledighedstallene er større end forventet, og der har så efterfølgende vist sig konjunktursvækkelser – ledighedstallene er højere, end man havde forventet, væksten ikke så høj, som man havde forventet, der er nedjusteringer på de internationale markeder både i Europa og på verdensplan – vil jeg høre finansministeren, om ikke det var det rigtige tidspunkt at lave en egentlig erhvervspakke på, som målrettet går efter at skabe job her i Danmark og gøre det nemmere, enklere og billigere for virksomhederne at producere en arbejdsplads.
Bjarne Corydon (S), 2012-09-06:
Jeg tror såmænd nok, at jeg er fuldt opmærksom på langt de fleste elementer i finanslovforslaget, inklusive dem, der refereres til her.
Når det gælder energirenoveringsordningen, er vores erkendelse jo, at med den energiaftale, der blev lavet efter vedtagelsen af finanslovforslaget for 2012, sker der utrolig meget, når det gælder energibesparelser og energirenovering, og så er pengene bedre brugt på andre områder.
Det samme gælder hjemmeservice.
Det afgørende saglige må naturligvis være, hvad der står på bundlinjen, når det gælder jobskabelse.
Der står 21.000 arbejdspladser i 2013 efter gængse regnemetoder.
Jeg synes ikke, der er nogen grund til at hidse sig op.
Det, vi havde en debat om i første runde af spørgsmålet, handler om Venstres stille indrømmelse af, at man tog fuldstændig fejl, når det gjaldt analysen af den nuværende krise – dens varighed, dens karakter – og at man nu med det, man ikke siger, støtter behovet for, at vi med offensive investeringer skaber nogle flere arbejdspladser i Danmark.
Godt, det kvitterer jeg for.
Så er det, for så vidt angår arbejdsudbud og reformer, sådan, at vi med den 2020-plan, vi har lagt frem, har sat langt højere ambitioner op for dansk økonomi, end Venstre på noget tidspunkt har evnet at skitsere.
Og vi er faktisk også kommet ganske langt ad vejen med de reformer, der er gennemført, og det er jo formentlig baggrunden for den karaktergivning fra en række af landets førende økonomer, jeg refererede.
Jeg skal forsikre om, at den har jeg ikke påvirket på nogen som helst måde – den er foretaget fuldstændig uvildigt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-09-06:
Tak for det.
Det ene er: Man laver i finanslovaftalen for i år boligjobordningen om til en energiordning fra næste år, hvor man altså gør det mere attraktivt at energirenovere sin bolig.
Det er jo en del af aftalen om finansloven for i år, at det skal man gøre fra den 1. januar 2013.
Den ordning gennemfører man så heller ikke.
Den er pludselig forsvundet ud af regeringens oplæg.
Hvorfor det?
Det andet spørgsmål er: Er finansministeren opmærksom på, at når man så gør det, som man har planlagt, så forsvinder den hjemmeserviceordning, der var gældende for pensionister, også?
Det var en del af øvelsen omkring boligjobfradragsordningen i sin tid, at man lagde hjemmeserviceordningen ind i den ordning, og nu får regeringen måske ubevidst – det ved jeg ikke, men det kan jeg jo spørge finansministeren om – fjernet den hjemmeserviceordning, der ellers var gældende.
Punkt 1: Hvorfor afskaffer man energiordningen, som skulle afløse boligjobordningen?
Har man været opmærksom på det, eller er det noget, der pludselig bare er kommet, og som man ikke var opmærksom på, da man lavede finanslovforslaget?
Bjarne Corydon (S), 2012-09-06:
Jo, men det er såmænd ikke, fordi jeg ikke har nogen erindring om de forslag, hr. Kristian Thulesen Dahl er kommet med på det seneste om dagpenge
Det er jo kun for at være hjælpsom og tage højde for, at det var hr. Kristian Thulesen Dahl, der oprindelig gennemførte de dagpengeregler, vi nu lever med.
Så det var det, jeg lagde til grund i min besvarelse til hr. Frank Aaen.
Det kan være, at jeg husker forkert.
Jeg skal gerne sørge for at oversende det korrekte tal.
Det er udtryk for prioritering, og det afgørende ved finanslovforslaget er den samlede jobvirkning – ikke om et enkelt element trækker i den ene retning eller i den anden retning.
Det afgørende må være den samlede jobvirkning, og den er markant: 21.000 nye arbejdspladser i 2013.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-09-06:
Det, jeg tog ordet for, var noget andet.
Det var for at spørge finansministeren, hvordan han i en tid, hvor ledigheden har været stigende, hvor væksten har været aftagende, hvor regeringen har påstået, at de laver en kickstart, der ellers skulle sætte gang i økonomien, har det med at foreslå, at en ordning som boligjobordningen afskaffes.
Boligjobordningen har givet den enkelte husstand, uanset om man bor til eje eller leje fradrag for at købe nogle ydelser, eksempelvis fra lokale håndværkere, en ordning, der efter Dansk Byggeris opfattelse har haft en jobeffekt på mindst 3.400.
Hvorfor er det, man vælger at afskaffe sådan en ordning i en tid, hvor ledigheden er stigende, hvor væksten har været aftagende, samtidig med at man påstår, at man laver en kickstart?
Hvorfor fjerner man et af de instrumenter, der rent faktisk har været med til at skabe lokal beskæftigelse?
Bjarne Corydon (S), 2012-09-06:
Den viste sig også i 1990'erne, hvor man reformerede dagpengesystemet.
Men jeg er sådan set glad for, at der kommer en anerkendelse i det, hr. Frank Aaen siger, af, at der fra den her regerings side gøres noget for at afhjælpe det problem, som vi helt klart anerkender, og som vi ikke har hørt noget borgerligt parti anerkende i noget væsentligt omfang, og at der også er udsigt til, at man med finansloven har afsat ressourcer til, at der kan gøres yderligere.
Og så må vi jo drøfte de konkrete initiativer.