Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-25:
Man kan spørge sig selv, hvad det her egentlig er for et forslag, og hvad formålet er med det.
Er det f.eks. bare et spørgsmål om, at man fromt ønsker sig at få den her civileregistrering ud af en religiøs klo?
Nogle føler sig krænket, har man hørt meget om.
Også i forbindelse med sidste gang, vi behandlede nøjagtig det samme forslag, var der megen tale om det her med, at nogle følte krænket - specielt fordi der om denne krænkelse havde været en lang artikelserie med navns nævnelse på et enkelt baptistægtepar, der havde store kvaler ved det her.
Manden fra samme baptistægtepar er radikal folketingskandidat.
Derfor syntes jeg faktisk også, at det var ganske relevant at spørge fru Bente Dahl under den sidste behandling, om man i Det Radikale Venstre ønsker en adskillelse af kirke og stat, for det er der tydeligvis i hvert fald radikale folketingskandidater der gør.
Og derfor håber jeg også, at fru Bente Dahl i den her debat vil bekræfte, at det ikke er det, det handler om, for
det er det i hvert fald for nogle af dem, der også i medierne oprindelig har fremført synspunktet.
Så er der jo spørgsmålet om enkeltheden i det her.
Det har været meget diskuteret under dagens debat, at det skal være meget, meget mere enkelt, f.eks. kan det være, når man nu alligevel får barnets personnummer på hospitalet, når barnet er født.
Så ved jeg ikke rigtig helt, om den socialdemokratiske ordfører forestiller sig, at man skal tusse ind på hospitalet en gang til, når man skal have navneregistreret barnet.
Forslagsstillerne forestiller sig så, at man eventuelt skal gå på kommunekontoret.
Nu kan jeg sådan set måske være forholdsvis ligeglad i en kommune som Lyngby-Taarbæk, hvor jeg selv bor og er opstillet, for der er ikke så langt ned til kommunen, uanset hvor i Lyngby-Taarbæk man bor, men hvis man bor i en af de nye, store, sammenlagte kommuner, f.eks. i det jyske, er der ret langt ned på kommunekontoret.
Så er det da en vældig god service for den enkelte borger, at man faktisk kan henvende sig i hvert eneste sogn; så er der ikke så langt.
Har man så problemer med det, som nogle enten har eller siger de har der er sikkert begge dele - har man altså i modsætning til sidst, vi behandlede det her, nu fået muligheden for at ordne den her lille sag på nettet.
Man kan gå ind på personregistrering.dk, og så kan man klare navneregistreringen der.
Man kan også bruge den postboks, som ministeren omtalte, og som ministerens forgænger havde indført, hvis man ikke ønsker den digitale løsning.
Det er sådan set også sådan, at man kan gå ned på biblioteket og få hjælp til den digitale løsning.
Så kommer man overhovedet heller ikke i berøring med nogen som helst af nogen som helst art, der har noget som helst at gøre med folkekirken.
Derfor er der faktisk mulighed for, at man kan gøre det her lokalt, hvor der er en god og nær service, og der er også mulighed for, at man kan gøre det digitalt eller via postboksen - uden at komme i forbindelse med kirken.
Hvorfor er det så praktisk fortsat at fastholde det her?
Det er ganske enkelt: Hvorfor skal vi bruge et tocifret millionbeløb på at lave dobbeltregistrering, når nu den danske folkekirke for 83 pct.s vedkommende alligevel skal lave de her registreringer og derfor også har været så venlig at foretage registreringerne for resten af befolkningen?
Jeg tror såmænd, der er masser af præster og kordegne, der godt kunne undvære den her tjans.
Det har jeg da i hvert fald hørt adskillige udtrykke, ligesom jeg også har hørt de sønderjyske præster, der synes, det er vældig upraktisk i den sønderjyske del.
Der er åbenbart forskellige røster dernedefra.
Alt i alt er det dog en udmærket borgernær, god service, vi har her, og jeg tror, vi skal være glade og taknemmelige for, at folkekirken varetager den på den måde, den gør, via de embedsmænd, der er ansat i folkekirken.
Det synes jeg vi skal fastholde - særlig med den udmærket pragmatiske løsning, der er kommet via internettet, som langt de fleste har adgang til og alle har adgang til via landets biblioteker.