runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Sindal (S), 2007-01-10:
Jamen ansvaret påhviler jo arbejdslederen.
Og med det, vi vedtager nu, uddelegerer vi ansvaret til den ansatte, og med det meget komplekse arbejde, der er om bord, og med det antal ulykker, vi kender til ude til søs, er det så ikke at fraskrive sig muligheden for at sikre en høj standard på danske skibe, når man siger: Fra nu af er det for øvrigt den enkeltes eget ansvar?
Colette L. Brix (DF), 2007-01-10:
Alt andet ville være helt ejendommeligt.
Så kunne vi jo slet ikke lave noget lovforslag på det her område.
Så jeg regner da med, at hvis man giver nogle folk et ansvar, er det, fordi man mener, at de mennesker kan leve op til det ansvar, de får.
Ellers bliver det næsten umuligt, vil jeg sige til hr. Sindal.
Niels Sindal (S), 2007-01-10:
Vil det sige, at fru Colette Brix har fuld tillid til, at søfolkene om bord på rejse fra Panama til Japan, arbejdende alene ude på dækket, med firefem sprog om bord er i stand til, også når de skifter besætning indimellem, at leve op til, at en juridisk person på et eller andet tidspunkt har instrueret dem?
Colette L. Brix (DF), 2007-01-10:
Det er i fuld overensstemmelse med Dansk Folkepartis politik, at disse regelændringer nu udvides til at omfatte søfartsområdet, endog i en noget strammere form.
Det er helt rimeligt, at rederier, der har gjort alt, hvad de kan for at sikre et godt arbejdsmiljø, ikke holdes ansvarlige.
De foreslåede justeringer af gebyrreglerne finder vi også fornuftige, således at staten kan få dækket sine omkostninger ved kontrol af STS – ship to ship – af olie, kontrol af fiskeriskibe i udlandet og øget kontrol med rederier, der har været genstand for gentagne uregelmæssigheder.
Dansk Folkeparti og undertegnede som ordfører fremhæver gerne betydningen af en ensartet, rimelig og ikkeadministrativt belastende virksomhedskontrol.
Derfor støtter vi initiativet om, at fiskerikontrollen fremover kan indhente de besætningsoplysninger, der er nødvendige for Søfartsstyrelsens besætningskontrol.
Vi mener, at initiativet vil være til gavn for både myndigheder og brugere.
De sidste ændringer om gensidig anerkendelse af dispachører har vi ikke nogen bemærkninger til.
Vi støtter forslaget.
Kim Andersen (V), 2007-01-10:
I Venstre er vi meget glade for, at det går rigtig godt for dansk søfart i de her år.
Den samlede tonnage stiger, beskæftigelsen – også dansk beskæftigelse – i rederierne er i stigning, og rederierhvervet står for en ganske betragtelig indsejling af valutaindtjening.
Vi har også gennem tiderne med brede flertal her i Folketinget etableret nogle gode rammevilkår for vores rederierhverv.
Jeg tænker her på DIS-ordningen, og jeg tænker på den særlige tonnageskatteordning.
Det er ordninger, som er med til at sikre dansk rederivirksomhed og søfartserhvervet en konkurrenceposition internationalt, og jeg vil gerne benytte lejligheden til at sige, at det er ordninger, som vi fra Venstres side bakker op bag, og som vi fortsat ser et stort potentiale i.
Det forslag, vi her har til behandling, er måske ikke umiddelbart den største ting i verden, men den er væsentlig, og den skal ses i lyset af regeringens strategi om, at Danmark skal være førende søfartsnation i Europa.
Den strategi skal være med til at sætte fokus på kvalitet inden for dansk skibsfart.
Forslaget gør det muligt at opkræve betaling for de tilsyn og operationer, der foretages i forbindelse med STS-operationer – STS, ship to ship, olieomladninger imellem skibe i åbent vand.
Der er en øget aktivitet på det område, og der er brug for mere kontrol i danske farvande.
Vi hilser velkommen, at man her får mulighed for at opkræve en betaling for at føre disse skærpede tilsyn.
Ligesådan bliver der mulighed for at føre tilsyn med fiskeskibe i udlandet, og der bliver mulighed for ekstraordinære auditeringer af rederier, og for, at der kan opkræves betaling for at foretage disse aktiviteter.
Det synes vi også er rimeligt.
Ydermere indeholder forslaget en bestemmelse om at begrænse virksomhedsansvaret i forskellige sager om arbejdsmiljø på skibe, når det alene er de ansatte, som overtræder reglerne.
Det hilser vi også med tilfredshed.
Det er i overensstemmelse med regeringens politik på området, og det er også noget, der er tiltrådt af rederierhvervet.
Endelig indeholder forslaget beføjelser vedrørende besætningskontrol.
For at få en mere effektiv kontrol og udnyttelse af ressourcer, gives der med forslaget hjemmel til, at Fiskeridirektoratet, når man alligevel er ude på skibene, kan indhente oplysninger om, hvilke besætningsmedlemmer der er om bord, til brug for Søfartsstyrelsens besætningskontrol.
Endelig er der en mindre teknisk tilpasning som følge af et EF-direktiv, som indebærer, at retten til at udøve dispachørvirksomhed i Danmark ikke længere vil være forbeholdt virksomheder her i landet og beskikkede personer her i landet, men også kan udøves af dispachører fra andre EU-lande.
Det er en ganske fornuftig tilretning, som vi også støtter.
Alt i alt er det et ganske fornuftigt forslag fra økonomi- og erhvervsministeren, og det er endnu et lille skridt i retning af at give danske redere og dansk søfartserhverv rigtig gode rammevilkår, der måler sig med international standard.
Venstre støtter forslaget.
Rikke Hvilshøj (V), 2007-01-10:
Nu tror jeg også, vi kan være enige om, at situationen i Irak forhåbentlig ikke er statisk.
Jeg forventer, at der er en sammenhæng, altså at det, i det øjeblik vi måtte opnå en tilbagetagelsesaftale med de irakiske myndigheder, så også har en sammenhæng med situationen i Irak i øvrigt.
Steen Gade (SF), 2007-01-10:
Jeg har forstået på fru Irene Simonsen, at ordningen er lavet efter hollandsk forbillede, omkring den første familiesammenføringsprøve, kan man sige.
Men er det ikke rigtigt, at det eneste, vi egentlig ved om den ordning, er, at den har ført til færre familiesammenføringer?
Så siger fru Irene Simonsen, at det ikke er formålet, men for nu at komme videre i diskussionen, må vi få klarhed over, at det er det, vi ved, altså at det har ført til færre familiesammenføringer.
Er det ikke korrekt?
Rikke Hvilshøj (V), 2007-01-10:
Jeg har da en tro på og et håb om, at der vil ske en udvikling i Irak og forhåbentlig i den positive retning.
Og vi drøfter med Irak.
Det, vi har fokus på i øjeblikket, er Nordirak, og det, der er mest realistisk, er at få lavet en tilbagetagelsesaftale til Nordirak, hvor UNHCR jo også understreger at situationen er meget anderledes, end den er i resten af Irak.
Men vi tvangshjemsender hverken nogen til Irak eller til andre lande, hvor vi ikke har en aftale med myndighederne i hjemlandet og myndighederne dermed har tilkendegivet, at de borgere kan de godt tage imod på forsvarlig vis.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Det er selvfølgelig rørende med den omsorg for, hvad jeg skal bruge min tid på.
Men jeg er nu ikke så naiv at tro, at hr. Frank Aaen af den grund ville indstille sin spørgelyst.
Det ville ikke ligne hr. Frank Aaen.
Jeg svarer gerne på spørgsmål, sådan som jeg gør det nu i dag, men jeg vil sige det på den måde, at jeg er nødt til at skuffe venstrefløjen, for sagen er altså den, at i foråret 2002 havde regeringen ikke noget kendskab til de her påstande.
De er så kommet frem senere, kommet til vores kendskab senere, og straks de kommer til vores kendskab, bliver der iværksat en undersøgelse – en undersøgelse, der i øvrigt ikke kan dokumentere påstandene.
Frank Aaen (EL), 2007-01-10:
Det er altså, fordi man ikke vil bruge ressourcer, at man ikke vil lave nogen uvildige undersøgelser, og fordi man har lagt det hele frem.
Men hvis det hele er lagt frem, kan det jo ikke koste ret mange ressourcer lige at kigge efter fra uvildigt hold, om det er korrekt, og så kunne statsministeren jo slippe for mange spørgsmål og mange diskussioner i pressen, hvis der kom en uvildig undersøgelse, der ligesom sagde: Statsministeren har fuldstændig ret.
Hvis statsministeren er så sikker på, at alt er lagt frem, hvorfor så ikke lave den her uvildige undersøgelse og på den måde få sagen afsluttet?
»Hvorfor udleverede danske styrker i marts 2002 fanger til amerikanerne, når der allerede i månederne inden fandtes tilgængelige oplysninger om mistanker om mishandling af fanger i den lejr, som fangerne blev udleveret til?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Regeringen har lagt alle de oplysninger frem, der er i den her sag.
De er lagt frem i den redegørelse, som regeringen har forelagt for Folketinget, og så er der jo ingen grund til at bruge uanede mængder af ressourcer på at iværksætte yderligere undersøgelser.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 2007-01-10:
Jeg fik ikke nogen argumenter; jeg fik et udsagn om, hvad regeringen mener er dens politik.
Jeg kunne godt tænke mig at få et svar på, hvorfor vi ikke skal have en uvildig undersøgelse.
Når nu vi ved, at auditørerne er i gang med at undersøge, hvad der er kommet frem af nye oplysninger, ville det så ikke være en god idé, hvis regeringen sagde – som den kan, hvis den vil – til auditørerne: Vi synes, at I skulle gennemføre en fact-finding-undersøgelse af, hvad der foregik i Kandahar i starten af 2002?
Vil regeringen bede auditørerne om at gøre det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Spørgsmål om navne og detaljer må hr. Naser Khader stille til forsvarsministeren.
Det har jeg i hvert fald ikke noget kendskab til.
En regering forholder sig til myndigheder, til officielle myndigheder i andre lande, og derfor har regeringen reageret fuldstændig, som den skal som regering, nemlig ved at rette en henvendelse til de kompetente amerikanske myndigheder.
Og den undersøgelse har givet som resultat, at der ikke er dokumentation for de påstande, der er fremsat i filmen.
Naser Khader (RV), 2007-01-10:
5 af de 31 fanger er blevet interviewet i den film, der hedder »Den hemmelige krig«, og de hævder, at de blev mishandlet.
Hvorfor er der ikke nogen, der har talt med dem?
Hvorfor er det amerikanerne, man spørger, og ikke de 5, der hævder, at de blev mishandlet?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet, jeg vil spørge om,
er: Kender regeringen navnet på alle de 31 fanger, som blev udleveret til amerikanerne?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jo, men som der er redegjort for i redegørelsen, har forsvarsministeren iværksat en sådan undersøgelse, bl.a. ved at spørge de relevante amerikanske myndigheder, og der er ikke fundet dokumentation for de påstande, der er fremsat.
Naser Khader (RV), 2007-01-10:
Statsministeren siger, at der ikke er dokumentation for, at de 31 fanger er blevet mishandlet.
Men 4-5 af de fanger optræder i den film, der hedder »Den hemmelige krig«, og de hævder, at de blev mishandlet.
Hvorfor blev de ikke hørt, da regeringen lavede redegørelsen?
Hvorfor afviste man ikke de påstande, de kom med?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg kan gentage, hvad jeg allerede har sagt, nemlig at efter de oplysninger, jeg har, er det første gang den 7. september 2005, at regeringen bliver bekendt med de her påstande, og der bliver straks iværksat en undersøgelse.
Rune Lund (EL), 2007-01-10:
Det synes jeg ikke var et særlig godt svar, men så kan vi jo tage Statsministeriet med.
Kan statsministeren garantere, at der ikke i Udenrigsministeriet, Forsvarsministeriet og Statsministeriet er akter, papirer og andre dokumenter, der beskriver mishandlinger af fanger i Kandaharlejren?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Spørgsmål, der vedrører forhold i Udenrigsministeriet eller Forsvarsministeriet, må hr. Rune Lund stille til udenrigsministeren eller forsvarsministeren.
Rune Lund (EL), 2007-01-10:
Men det vil jeg faktisk gerne følge lidt op på, for jeg vil gerne høre, om statsministeren kan garantere, at der ikke i Udenrigsministeriet eller Forsvarsministeriet er akter, papirer eller andre dokumenter i det hele taget, der beskriver mishandling af fanger i Kandaharlejren.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Som jeg har sagt gentagne gange, er det fuldstændig fast dansk politik, at der ikke sker udlevering af tilbageholdte i situationer, hvor der er risiko for, at de kan blive udsat for tortur eller mishandling, og havde den danske regering eller for den sags skyld de danske styrker haft en sådan mistanke, var udleveringen selvfølgelig ikke sket.
Så enkelt er det.
Frank Aaen (EL), 2007-01-10:
Jo, men nu er vi tilbage i 2002, hvor der altså var henvendelser fra Amnesty International, hvor der var adskillige avisartikler, og hvor den danske regering havde givet de danske styrker i Afghanistan ordre om at udlevere fanger til amerikanerne i Kandaharlejren, som altså i offentligheden var blevet kritiseret i forbindelse med mishandling og dårlige vilkår
Så er det bare, jeg spørger: Burde regeringen ikke på det tidspunkt have undersøgt, om det var forsvarligt at udlevere fanger til Kandaharlejren på baggrund af de mange oplysninger, der var til rådighed for regeringen tilbage i 2002, før vi udleverede fanger til amerikanerne?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Som det meget klart fremgår af, hvad der står i redegørelsen til Folketinget, og hvad jeg også har sagt i dag, reagerede regeringen med det samme, den blev forelagt konkrete oplysninger om de her påstande.
De undersøgelser, regeringen har iværksat, har ikke givet dokumentation for påstandene om, at der skulle have fundet mishandling sted af de 31 tilbageholdte; det er ikke dokumenteret.
Og regeringen har reageret og undersøgt sagen med det samme, den er blevet forelagt de oplysninger.
Frank Aaen (EL), 2007-01-10:
Jamen det er jo underligt, at Amnesty International, Human Rights Watch, Washington Post og Politiken havde oplysninger – og den amerikanske regering har selv iværksat utallige undersøgelser om, hvad der foregik tilbage i 2002.
Vi ved nu, at der er edsvorne udtalelser om, at afhøringsofficerer har set, hvad der foregik.
Hvorfor kan man så ikke få en uvildig undersøgelse?
Det er det, jeg ikke forstår.
Hvad er det, der skal skjules, når det er så vigtigt at afvise spørgsmålet om en uvildig undersøgelse?
Hvad er det, der skal skjules, når man ikke vil sige til auditørerne, der allerede er i gang med at lave en undersøgelse, at de også skal lave en såkaldt factfinding-undersøgelse af, hvad der foregik tilbage i 2002?
Jeg har forstået på statsministerens svar, at man ikke sådan reagerer på avisartikler.
Det er sådan set helt i orden.
Jeg har så også forstået, at man ikke engang undersøgte, om der var noget hold i avisartiklerne, om der var hold i udtalelserne fra Amnesty International.
Det kan undre én, at man, når man gik i krig og tog fanger, så ikke undersøgte de ting, der dog kom frem.
Synes statsministeren ikke, der er brug for at få en uvildig undersøgelse af det, der foregik?
Kunne statsministeren ikke bare meget kort forklare Folketinget: Hvorfor skal der ikke være en uvildig undersøgelse af de ting, der var fremme, og af, hvad man vidste, og hvad man burde have vidst tilbage i 2002?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Regeringen har bestemt ikke noget at skjule.
Regeringen har intet ønske om at skjule nogen ting.
Men det der krav om, at der skal iværksættes såkaldt uvildige undersøgelser, er jo venstrefløjens standardsvar.
Hver eneste gang venstrefløjen ikke kan få flertal for sin politik, er svaret, at så skal man lave et stort, mere eller mindre juridisk slagsmål i stedet for en politisk debat.
Det, hr. Frank Aaen er nødt til at indstille sig på, er, at han ikke altid kan få flertal for sine politiske synspunkter, men det er da ikke det samme som, at hver gang hr. Frank Aaen er i mindretal, skal der iværksættes en uvildig undersøgelse.
Nej, hr. Frank Aaen har ikke ret i, at sandheden afgøres af, hvem der har flertal.
Sandheden afgøres af, hvad der rent faktisk er sket, og jeg har redegjort for, hvad der rent faktisk er sket, og hvad regeringen har vidst og ikke har vidst.
Det er lagt fuldstændig åbent frem.
Så det er sandheden om den sag.
For så vidt angår auditørerne, tror jeg, hr. Frank Aaen må spørge forsvarsministeren, men mig bekendt er det sådan, at auditørerne er frie og uafhængige, og dem kan man ikke bare sådan lige give instrukser.
Men i givet fald må hr. Frank Aaen diskutere det med forsvarsministeren.
Det har jeg ikke kendskab nok til procedurerne omkring auditørernes arbejde til at kunne afgøre.
Rune Lund (EL), 2007-01-10:
Jeg spurgte om en garanti, og jeg bad om at få et ja eller nej om, hvorvidt det var en garanti.
Kan vi få et ja eller nej fra statsministeren?
Er der en garanti, eller er der ikke en garanti?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg har svaret i sidste runde, og jeg kan helt henholde mig til, hvad jeg allerede har svaret.
Rune Lund (EL), 2007-01-10:
Er det så en garanti for, at der ikke i Udenrigsministeriet, Forsvarsministeriet eller Statsministeriet har været akter, papirer eller andre dokumenter, der beskriver mishandlinger af fanger i Kandaharlejren?
Ja eller nej?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
For så vidt angår det spørgsmål, som hr. Rune Lund stiller her, er svaret en gentagelse af, hvad jeg allerede har sagt, nemlig at i samme øjeblik, regeringen blev bekendt med påstandene om mishandling af de 31 personer, som danske soldater havde tilbageholdt og overleveret til amerikanerne,
blev der iværksat en undersøgelse, og den undersøgelse har ikke kunnet dokumentere, at påstandene skulle være sande.
Rune Lund (EL), 2007-01-10:
Statsministeren er jo statsminister for hele regeringen, og statsministeren kan også svare for sit eget ministerium, men kan statsministeren garantere, at der ikke er papirer, akter eller andre dokumenter, som beskriver mishandling af fanger i Kandahar, i Udenrigsministeriet, Forsvarsministeriet eller Statsministeriet?
Hvis vi ikke kan få en sådan garanti, er statsministerens forklaringer om, at man ikke vidste noget, jo ikke særlig troværdige.
»Vil statsministeren fortsat afvise, at der er grundlag for at sige, at de 31 personer, som danske soldater tilbageholdt i Afghanistan i marts 2002, blev mishandlet, mens de var i amerikansk varetægt?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg tror altså ærlig talt ikke, jeg er i stand til at føje meget nyt til, hvad jeg nu i flere omgange allerede har svaret, nemlig at regeringen altså ikke havde noget kendskab til de her påstande i foråret 2002.
Der er kommet oplysninger på et senere tidspunkt, men det ændrer ikke ved indholdet i den redegørelse, som regeringen har afleveret til Folketinget, og som jo er baseret på den viden, regeringen havde tilbage i foråret 2002.
Straks vi bliver bekendt med nye oplysninger, bliver der iværksat undersøgelser – undersøgelser, der i øvrigt ikke kan dokumentere påstandene.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 2007-01-10:
Men vi er enige om, at hvis forsvaret tidligere havde været i besiddelse af indberetninger om, at der foregik fangemishandling og overtrædelse af Genèvekonventionerne, så skulle forsvaret have reageret på det tidspunkt.
Det er punkt 1.
Punkt 2 er spørgsmålet om auditørerne, hvor statsministeren er usikker på, om man kan bede auditørerne om at gøre noget.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Også her kan jeg gentage, hvad jeg allerede har sagt, nemlig at efter det, der er oplyst over for mig, er den første gang, regeringen kommer i besiddelse af oplysning om sådanne påstande, den 7. september 2005.
Og straks bliver der iværksat en undersøgelse – en undersøgelse, der i øvrigt ikke kan dokumentere de påstande, der er fremsat.
Mogens Lykketoft (S), 2007-01-10:
Når statsministeren siger, at regeringen ikke har haft kendskab til påstande om overgreb, må han da kunne sige, om det så er et svar på spørgsmålet om, at intet medlem af regeringen forud for den 17. marts 2002 har været orienteret om, hvad en udsendt medarbejder fra Danmark berettede om tortur til sine foresatte.
Ja eller nej?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg vil gentage, hvad jeg allerede har sagt, nemlig at de nye oplysninger, der er kommet frem, har givet anledning til – forstår jeg – at auditørerne studerer disse rapporter for at afgøre, hvorvidt de danner grundlag for at genoptage den gamle sag.
Og det er og bør være et spørgsmål, som alene afgøres af uafhængige auditører.
Mogens Lykketoft (S), 2007-01-10:
Jeg deler jo den undren, der af flere medlemmer er givet udtryk for, over, at hverken den amerikanske regerings klare erklæring om, at den ikke følte, at Genèvekonventionerne skulle overholdes, eller alle disse avisforlydender har fået tændt nogen advarselslamper for regeringen.
Men nu sagde statsministeren meget entydigt i et svar tidligere: Regeringen har på det pågældende tidspunkt ikke haft kendskab til påstande om overgreb, mishandling og tortur.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Jeg vil gerne gentage det.
Det, jeg har sagt, er, at jeg er skuffet, hver gang jeg får rapporter om, at tortur eller mishandling har fundet sted, eller at der er risiko for, at det har fundet sted.
De rapporter er jeg selvfølgelig hver gang skuffet over.
Men jeg vil da godt forstærke det og sige, at jeg ikke blot er skuffet over det, men jeg fordømmer det og tager selvfølgelig skarp afstand fra det, når og hvis det rent faktisk har fundet sted.
Om der i den konkrete sag er anledning til en specifik reaktion, vil jeg ikke afgøre på stående fod, men jeg vil da godt sige til hr. Niels Helveg Petersen, at jeg selvfølgelig vil lade det indgå i mine overvejelser.
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-01-10:
Jo, men dette drejer sig faktisk om noget andet.
Dette drejer sig ikke om generelle principper, det drejer sig om, at danske soldater har udleveret fanger til en bestemt base, Kandaharbasen, og at der dér har fundet mishandlinger sted.
Om det har ramt nogen af de af Danmark udleverede fanger, er sådan set i denne sag underordnet.
Men finder statsministeren ikke, at det her helt konkret er på sin plads at beklage over for den amerikanske regering, at der på denne konkrete base, som vi udleverede fanger til, fandt mishandling sted?
Statsministeren sagde i går – ud fra det, jeg har læst i ritzautelegrammer – at han var skuffet, men er det ikke på sin plads at komme med en direkte beklagelse over for den amerikanske regering?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-10:
Den amerikanske regering er meget velbekendt med de danske synspunkter omkring Genèvekonventionerne og kravet om korrekt behandling af tilbageholdte og af fanger.
Det gælder i denne sag såvel som i alle andre sager.
Det gælder også i spørgsmålet om Abu Ghraib, det gælder i spørgsmålet om Guantánamo.
Det er jo synspunkter, vi med jævne mellemrum tager op og gentager over for den amerikanske regering.
Det er den amerikanske regering ikke på nogen måde i tvivl om.
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-01-10:
Jeg vil i mit spørgsmål lægge til grund, at regeringen i foråret 2002 ikke vidste, ikke havde kendskab til, at der var en risiko for mishandling på Kandaharbasen.
Efterfølgende har det så vist sig, at der fandt mishandling sted på Kandaharbasen.
Derfor er mit spørgsmål: Agter regeringen over for den amerikanske regering at udtrykke sin dybe beklagelse over, at der på trods af amerikanske forsikringer faktisk fandt mishandling sted på Kandaharbasen?
Frank Aaen (EL), 2007-01-10:
Jamen det er jo et godt gammelt princip, man har fra magthaveres side, nemlig at sandheden afgøres af, hvem der har flertal.
Altså, her er det 90 mandater, der beslutter, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert i Afghanistan.
Sådan er det, sådan har det altid været, og sådan vil det nok blive ved med at være.
Det, jeg derfor har spurgt om, er: Når nu auditørerne er i gang med at lave en undersøgelse, vil regeringen så ikke bede auditørerne om at lave en fact-finding-undersøgelse, så de fremlægger ikke bare selve tolkesagen, men deres opfattelse af, hvad der var at grave frem af facts – ikke politiske vurderinger, men facts – om, hvad der skete tilbage i 2002?
Jeg beder bare om facts, og jeg beder om facts, der ikke kun kommer fra en fristil fra statsministeren, men facts, der kommer fra f.eks. forsvarets egne auditører.