Charlotte Dyremose (KF), 2015-01-15:
Vi konservative vil meget, meget gerne støtte en forenkling og modernisering af lejeloven.
Det er helt og fuldt og ubetinget.
Det var sådan set også derfor, vi var med i forhandlingerne, lige indtil vi fik at vide, at hvis ikke vi kunne lide lugten i bageriet, måtte vi gerne gå vores vej, og så blev vi i øvrigt ikke indkaldt mere.
Det var lidt ærgerligt, for vi ville gerne have haft en modernisering af en forældet lejelov, der har rod i anden verdenskrigs rationaliseringer og reguleringer.
Vi synes, der kræves logik, klarhed og gennemskuelighed.
Men det er så bare desværre på ingen måde det, som det her forslag bidrager med, tværtimod.
Det hjælper ikke ret meget at skrive det i overskriften, for det er jo sådan set desværre indholdet, der tæller.
Det er jeg så ikke ene om at mene, heller ikke ene sammen med hr. Ole Birk Olesen, for det er jo også sådan, at både Danmarks Lejerforeninger , BOSAM, Ejendomsforeningen Danmark og Danske Udlejere – altså to organisationer på hver side – helt utraditionelt er gået sammen for nu at anbefale os ikke at vedtage det her lovforslag.
De påpeger, at det er komplicerende – det vil gøre lovgivningen yderligere kompliceret – og det er helt unødvendigt, og det giver ikke reelle forenklinger, der berettiger den store retsusikkerhed, der vil opstå.
De mener sådan set, det vil koste både lejere og udlejere tid og penge.
Det samme gælder så formændene og sekretærerne i huslejenævnene, der påpeger, at der er betydelige problemer, for spørgsmålet om, hvad der skal forstås ved normal istandsættelse, bør præciseres.
Det er altså de medarbejdere, der skal administrere loven, hvis Folketinget vedtager den.
Uanset høringssvaret fra huslejenævnene er det ikke blevet præciseret, og hvorfor egentlig ikke det, hr. minister?
Så er der lejelovsspecialisterne, som advokat Anne Louise Husen, der taler om, at forslaget snarere er en forkludring end en forenkling.
Og der er advokat Marianne Kjær Stolt, som skriver, at forslaget desværre hverken medfører en indholdsmæssig forenkling af lejelovgivningen eller administrative lettelser, tværtimod indføres en række nye bestemmelser, der ikke er tilstrækkelig klart defineret.
Det er altså advokaternes beskrivelse af det, som et stort flertal i Folketinget har tænkt sig at støtte.
Ja, jeg bliver bekymret.
Problemerne hober sig jo op.
Der er normalistandsættelsen som et helt nyt begreb.
Der er afskaffelse af aftalefriheden lejer og udlejer imellem om, hvordan man vil vedligeholde den lejlighed, man bor i, altså afskaffelse af muligheden for, at voksne mennesker kan indgå en aftale med hinanden.
Der er flere formkrav med strenge sanktioner i forbindelse med forbedringerne i ejendommene, hvilket jo desværre kan have det resultat, at de private udlejere vælger ikke at opgradere boligerne eller at energirenovere dem.
Også det vil være en katastrofe.
Så er der afskaffelsen af trappelejereguleringen.
Igen: Det må voksne mennesker ikke aftale med hinanden.
Det var ellers en klar og overskuelig måde med en forudsigelig regulering for begge parter.
Endelig har man så valgt at udskyde en sammenskrivning af lovgivningen.
Det havde ellers været det eneste fornuftige at se og få det gjort, så man ikke skal lede to steder for at finde ud af, hvordan tingene hænger sammen.
Men nej, det bliver det heller ikke til endnu; måske bliver det senere, hvem ved?
Så er der jo også ting, som vi gik ind i de her forhandlinger for at forsøge at få gennemført, og noget af det, vi sådan set er glade for er kommet med her – bl.a. jo på foranledning af, at vi var nogle, der sad i forligskredsen, indtil den brød fuldstændig sammen, og talte for det – er det her med, at amatørudlejere, der uforvarende er kommet til at leje deres lejlighed ud, fordi de troede, at det kunne man godt gøre, og så kunne man selv flytte ind i den bagefter, nu skal have lov til rent faktisk at flytte ind i deres egen lejlighed.
Så viser det sig, når lovforslaget bliver udmøntet, at det for det første kun gælder fremtidige lejemål.
Det vil sige, at folk, der sidder med en lejlighed nu og egentlig godt kunne tænke sig at flytte ind i deres egen lejlighed, heller ikke får lov til at gøre det fremadrettet.
Dertil kommer et kriterie om, at man selv skal have boet i lejligheden forinden.
Jeg har fået et ganske godt eksempel så sent som i dag fra en herre, der siger, at han for efterhånden en del år siden købte en lejlighed.
Der var så en, der boede i den – og vedkommende ville godt, inden han flyttede ind, respektere, at det lejemål en dag skulle ophøre – men det resulterede i et brev fra en advokat og nu flere års kamp for at flytte ind i den lejlighed, manden havde købt med det formål at bo i den.
Men nej, det løser lovforslaget så heller ikke.
Så desværre er der stadig væk, selv de steder, hvor det ser ud, som om det kunne blive lidt bedre, betydelige problemer, og mennesker har ikke lov til at bo i deres egne boliger.
Jeg kunne blive ved.
Lovforslaget har ikke den tilstrækkelige kvalitet.
Det giver ikke den forenkling, ministeren havde sat som mål, og det leder ikke til færre, men til flere konflikter, og Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte forslaget.