Anders Samuelsen (NY), 2008-02-21:
Så til noget helt andet, nemlig finanslovforslaget.
Ny Alliance har efter en - kan man godt sige - turbulent periode nu haft fornøjelsen af at gå i gang med det virkelige politiske arbejde, som bl.a. inkluderer arbejdet med finanslovforslaget.
Vi går til finanslovforslaget ud fra en af to mulige vinkler: Man kan anlægge den vinkel på et finanslovforslag, at det er en mulighed for at kickstarte en række reformer i det danske samfund, som er stærkt påkrævede, for at vi kan klare os endnu bedre i globaliseringen, altså at man starter op på debatterne om de grundlæggende reformer, der skal til.
Hvis man kigger i Berlingske Tidende fra i dag, kan man se, at der er en oversigt over, hvilke ønsker fire partier går til forhandlingerne med, nemlig Socialdemokraterne, Ny Alliance, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre.
Det er forholdsvis bredt i det politiske spektrum i Folketingssalen, og hvis man kigger godt efter, kan man se, at det, der i bund og grund adskiller partierne, er nogle ganske få milliarder kroner ud af et meget, meget stort milliardbudget.
Det er bogholdertilgangen til finanslovforhandlingerne, og det er der sådan set ikke noget forkert i, for der er faktisk muligheder - og det synes jeg også man kan se, hvis man skal være oprigtig - i forhold til de tilgange, der er fra de fire partier.
Der er forskel på, hvad man vægter i sådan nogle forhandlinger, hvor det godt nok er på marginalerne, at man ændrer tingene.
Vi har delt det op i nogle overordnede emner, nemlig uddannelse, erhvervsliv, det internationale, integrationen og den offentlige sektor.
For at tage uddannelse først har vi peget på, at der kunne være følgende interessante øvelser at tage fat på:
For det første synes vi, at når man tager i betragtning, hvor lavt et antal mennesker der søger ind på læreruddannelserne, er tiden ved at være moden til at prøve at se, om vi kunne begynde at få tegnet en retning op i forhold til at få en forsøgsordning med en læreruddannelse på universitetsniveau.
Vi er åbne over for, hvad for en model man eventuelt kunne bruge, men vi synes, at det kunne være en interessant tilgang til en helt grundlæggende udfordring for vores samfund, nemlig at hvis ikke vi har et tilstrækkeligt antal lærere, og hvis ikke vi har tilstrækkeligt med kvalificerede lærere, så kan det ofte blive ganske vanskeligt at få uddannet den arbejdskraft, som vi jo alle sammen ved der er behov for. Så vil vi for det andet gerne kigge på, om man kan gøre noget for at få en ligestilling mellem gymnasieuddannelserne.
Vi tror, at det er rigtig, rigtig vigtigt, at vi flytter os fra en tankegang, som måske især hører 1950’erne, 1960’erne, 1970’erne og 1980’erne til, nemlig at der er sådan en form for første- og andenrangs gymnasieuddannelse.
For det tredje vil vi også gerne fokusere på, om det kan lade sig gøre at finde midler til lektiehjælp både til de svage elever og til de stærke elever.
Inden for erhvervslivsområdet har vi peget på, at der, som alle andre selvfølgelig også siger, er behov for mere arbejdskraft.
Man kan gøre det ad to veje: ved at sikre, at vi får tilstrækkeligt med uddannet arbejdskraft herhjemme, at vi sørger for at blive længere tid på arbejdsmarkedet, og at vi bliver motiveret for at blive på arbejdsmarkedet - det kræver nogle store reformer, f.eks. en efterlønsreform og en skattereform - eller ved at gå ind og kigge på, hvordan vi kan få den jobplan, som forhandles i øjeblikket, til at blive så ambitiøs som overhovedet muligt.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at Ny Alliance ønsker en så liberal greencardordning som overhovedet muligt, og vi ønsker også en jobkortordning, hvor indtægtsgrænsen kommer så langt ned, som det overhovedet kan lade sig gøre.
Inden for erhvervslivsområdet ønsker Ny Alliance at fokusere på yderligere to felter, nemlig indgangen til erhvervslivet og i bund og grund udgangen fra erhvervslivet.
Indgangen drejer sig om nogle initiativer i forhold til iværksættere: Kan vi komme i nærheden af at få etableret nogle ordninger omkring stifteraktier og aktieoptioner, så det gøres betydelig nemmere for iværksættere at komme i gang, så tror vi på, at der dér ligger et enormt potentiale af nye arbejdspladser, og det har vi brug for i Danmark.
Med hensyn til udgangen fra erhvervslivet er det generationsskifteproblematikken, som vi mener at det er på høje tid at begynde at kigge på.
Vi er altså langt væk fra Kaj Holger-modellen, hvor man skifter hest på det tidspunkt, hvor man falder af den, for nu at tale sådan meget lige ud ad landevejen.
Det vil sige, at når den ældre generation dør, så sker generationsskiftet.
Det må være muligt at få strikket et system sammen, som ligestiller generationsskifte, uanset om det sker, når folk dør, eller når de er i levende live.
Så kunne vi også godt tænke os - for igen at kigge på det indenlandske potentiale for arbejdskraft - at man udvidede det og ikke kun kiggede på det forslag, som regeringen har, om skattefrihed for de 64-årige, man også kiggede på, hvad man kunne gøre for førtidspensionister for at give dem en yderligere motivation for at komme ind på arbejdsmarkedet.
Kunne man overføre en model, der mindede om skattefriheden for de 64-årige, til førtidspensionister, tror vi på, at der ville være rigtig gode potentielle muligheder i det.
Den offentlige sektor bliver et pejlemærke for os, når vi skal se på det samlede finanslovforslag.
Selv om nogle af de elementer, som jeg nævner her, ligger i nogle andre forhandlingsforløb, mener vi, at det hele fører frem til det samme.
Altså, når der endelig skal slås søm i finansloven, mener vi, det er vigtigt, at der bliver et markant pejlemærke i forhold til hele diskussionen om færre regler i den offentlige sektor.
Vi har givet et bud på, at man kunne lade sig inspirere af de ordninger, som gælder for det private erhvervsliv, hvor økonomiministeren har forsøgt - og tilsyneladende med held - at formindske de administrative byrder for det private erhvervsliv.
Med hensyn til integrations- og antiradikaliseringsdebatten, som jo mildest talt har været på dagsordenen i de seneste uger og også har foranlediget en voldsom meningsudveksling lige for kort tid siden her i Folketingssalen,
har Ny Alliance tre bud på, hvor man burde sætte ind med det samme: For det første vil vi gerne oprette et videncenter for integration; for det andet vil vi gerne have et antiradikaliseringskontor, og for det tredje kunne vi godt tænke os et eftersyn af de eksisterende integrationsprojekter.
Virker de som et kærligt spark bagi, eller er de gået hen og blevet for meget en sovepude?
Det synes vi er væsentligt at få belyst.
Endelig hvad angår det internationale engagement, skal det ikke være nogen hemmelighed, at Ny Alliance selvfølgelig gerne så et højere ambitionsniveau i forhold til ulandshjælpen.
En ting er at diskutere den her procentsats fra nu af og i al evighed
det er selvfølgelig et element, som man kan tage fat i.
Men en anden ting kunne jo være, at man simpelt hen gik ind og kiggede på, om vi kunne oprette nogle nye puljer, som var målrettet specifikke indsatser.
Der kunne vi fra Ny Alliances side godt tænke os, at vi f.eks. prøvede at oprette en pulje til bekæmpelse af fejlernæring.
Det er et af de områder, hvor man ville kunne få allermest ud af hver eneste krone, som vi investerer, og det er selvfølgelig væsentligt for alle at vide, at de penge, som vi sætter af til ulandshjælpen, faktisk er penge, der kommer folk til gavn derude, hvor vi ønsker at hjælpe.
Det kunne ske, hvis man lavede en specialindsats i forhold til fejlernæring.
Som et af de sidste punkter, jeg vil nævne i den her tale, har der i de seneste år været en voldsom diskussion om Danmarks Radio og Danmarks Radios økonomi, og vi vil gerne fra Ny Alliances side være med til at få etableret en eller anden form for redningsplan for Danmarks Radio.
Det er ikke nødvendigvis noget, som behøver at koste skatteyderne noget.
Det kunne ske ved, at man kiggede på, hvordan vi får flere sortseere til at betale den licens, som de rettelig bør betale.
Det er ikke en samlet bruttoliste, for hvis det var det, var det også et spørgsmål om, hvordan vi skulle håndtere efterlønsdiskussionen fremover, hvad vi skulle gøre for at komme af med top- og mellemskatten, og hvordan vi kunne få det mest progressive og offensive skattesystem i hele Europa, så vi virkelig var på forkant med de udfordringer, som vi står over for.
Det ville have været den visionære, kan man sige, hvor vi sad med udspillet selv.
Det, vi har forholdt os til, er det udspil, som kommer fra regeringen, og der er altså hermed nogle bud på, hvordan man kunne justere retningen, så nogle af de emner, som Ny Alliance sætter højt på dagsordenen, nemlig uddannelse, erhvervsliv, integration og det internationale engagement, kommer på dagsordenen.