Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-11-05:
Tak for det – nu er jeg også klar.
Først og fremmest vil jeg godt endnu en gang takke Folketingets Præsidium for at tage initiativ til de her nye spørgetimer.
Jeg tror, det er godt for vores folkestyre, at vi har den her levende debat, og jeg tror også, det er godt, at vi, når sagerne af og til er lidt komplicerede, så også kan tage en direkte debat her i salen.
Derfor har jeg også valgt i dag at bruge min tid på noget, som rigtig mange er optaget af.
Det har de været ikke bare de seneste par uger, men i et langt stykke tid, og ikke bare i Danmark har vi været optaget af det, men faktisk også i hele Europa.
Det handler selvfølgelig om sagen om mulig overvågning af EU's institutioner og senest om den angivelige aflytning af kansler Merkels mobiltelefon.
Jeg vil gerne benytte lejligheden i dag til at gøre det tindrende klart, at jeg og regeringen naturligvis har den holdning, at systematisk aflytning af tætte allierede er helt uacceptabel.
Allerede i september, da de her forlydender kom frem – det gjorde de sidst i august – rejste jeg det her spørgsmål om beskyldning om overvågning af EU's institutioner over for præsident Obama, da jeg havde et møde med ham i Stockholm i september.
Så jeg tror ikke, der er nogen, der i tvivl om min eller den danske regerings holdning til de her spørgsmål.
Så har der været en debat, og derfor kan der være nogle, der spørger, hvorfor det så er, at regeringen og jeg ikke springer på vognen og kaster os ud i en sønderlemmende kritik af samarbejdet mellem efterretningstjenesterne, iværksætter nye store undersøgelser eller afbryder frihandelsaftaleforhandlingerne med USA.
Lad mig forsøge at give svarene:
Når jeg og regeringen og også rigtig mange her i Folketinget insisterer på at se verden mere nuanceret, skyldes det, at jeg har et ansvar for Danmarks sikkerhed og danske interesser – og ja, i sidste ende også et ansvar for så godt som overhovedet muligt at sikre danske liv herhjemme så vel som i udlandet.
Og man skal ikke tage fejl i den her sag: Danmark er desværre et potentielt mål; vi har haft terroren helt inde på livet.
Hvis vi skal foregribe terror, er vi som lille land helt afhængig af et tæt samarbejde med vores nærmeste allierede og deres efterretningstjenester.
Vi har simpelt hen ikke størrelsen og kapaciteten til at kunne klare os på egen hånd.
Der er nogle, der i den her debat har beskyldt os for at være naive, men der må jeg bare sige én ting: Er der noget, jeg ikke er, når det gælder terror og efterretningstjenesternes arbejde, er det naiv.
Sådan er det med efterretninger.
Det tror jeg også de fleste forstår.
Men jeg vil godt give nogle eksempler, som allerede er offentligt kendte, på, at vores samarbejde med efterretningstjenester redder danske liv.
Jeg tror, de fleste kan huske det planlagte terrorangreb mod Jyllands-Posten i 2010.
Fire mænd havde gennem længere tid planlagt et angreb mod Jyllands-Posten med det mål at dræbe så mange som muligt.
Det var kun et tæt samarbejde mellem Politiets Efterretningstjeneste og det svenske Säpo, som rent faktisk afværgede det her indgreb.
Ja, vi har naturligvis et tæt samarbejde med USA, det er hverken hemmeligt eller nyt.
Tilbage i 2009 blev to mænd anholdt i Chicago for at forberede et omfattende terrorangreb mod konkrete mål i Danmark.
Anholdelsen skete efter et tæt samarbejde mellem Politiets Efterretningstjeneste og FBI.
Den ene af de her anholdte har siden tilstået, at han deltog i planlægningen af terrorangrebene i Mumbai i 2008, et angreb, der kostede mere end 150 mennesker livet.
Og det er i det lys, at regeringen insisterer på at beskytte og fortsætte samarbejdet med vores tætte allierede.
Men det må selvfølgelig ikke ske på bekostning af danskernes retssikkerhed.
Derfor er det også vigtigt at få slået fast, at det samarbejde sker inden for rammerne af den lovgivning, vi har her i landet.
Og vores tjenester kan altså heller ikke bede udenlandske myndigheder om at foretage sig noget, som de ikke selv må.
Det sidste er, at vi har i Danmark faktisk en temmelig effektiv og ordentlig kontrol med vores efterretningstjenester.
Vi har bl.a. Kontroludvalget, som fører kontrol med det her spørgsmål, og vi har også netop besluttet fra årsskiftet at udbygge den kontrol og indsigten på efterretningsområdet.
Det gør vi ved, at der oprettes et nyt og et uafhængigt tilsyn med tjenesternes behandling af personoplysninger.
Jeg skal til at slutte, kan jeg se på formanden, men det sidste, jeg vil sige, er: Vi har en lang, stærk tradition for samarbejde om det her i vores Folketing, og der er intet i den nuværende debat, der bør udfordre det samarbejde.