runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Zenia Stampe (RV), 2015-02-03:
Nu er Syrien ikke en god case for noget som helst – men det tror jeg heller ikke den havde været hvis vi havde forfulgt hr. Søren Pinds strategi – men vores holdning er ikke, at man aldrig skal udstyre oprørsgrupper med våben.
Men på det tidspunkt, hvor hr. Søren Pind foreslog det, måtte vi bare konstatere, at vores vidensgrundlag ikke var gedigent nok, til at vi var sikre på, at de endte i de rette hænder.
Men i takt med at vores viden om de forskellige grupperinger er vokset, har vi senere åbnet op for, at det måske var noget, der kunne lade sig gøre, og det har vi også gjort, i takt med at andre har åbnet op for den idé.
Så det er udtryk for en større tilbageholdenhed, men til gengæld også en insisteren på, at vi skal have den nødvendige viden, før vi foretager os noget, for vi har desværre set i 00'erne, at foretager man sig noget uden at have ordentlig viden, kan man gøre ondt værre.
Søren Pind (V), 2015-02-03:
Nu er jeg forvirret på et højere plan.
Vil det så sige, at den radikale ordfører er uenig med den radikale udenrigsminister i, at man skal sende våben til de moderate oprørere nu?
Altså, nu forstår jeg ingenting
I det hele taget vil jeg sige, at det da er lidt ærgerligt, at en så velovervejet politik fører til, at man ingenting ved.
Det synes jeg egentlig er ærgerligt.
Man henholder sig hele tiden til: Vi ved ikke, om ... Men det, der kan konstateres, er, at den her regering bl.a. har været med til at forhindre, at man på et tidligt tidspunkt udstyrede moderate oprørere med våben, at den her regering konstant har ændret holdning til konflikten, og at vi nu står med den værste humanitære katastrofe i årtier.
Alligevel fastholder fru Zenia Stampe det, vi har hørt fra regeringen meget tidligt i det her forløb, nemlig at det ikke kunne blive værre.
Det er åbenlyst forkert.
Mette Frederiksen (S), 2015-02-03:
Men det er der jo ikke nogen grund til at folde yderligere ud, for nu stemmer Venstre for forslaget, og det havde jeg vel egentlig også regnet med hele vejen.
Jeg synes, at det, Danmark og asylansøgerne har behov for, er sammenhængskraft og realistiske, konkrete, pragmatiske løsninger på en rigtig, rigtig svær udfordring, og det mener jeg at lovforslaget her er et væsentligt bidrag til.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-02-03:
For det første: Står ministeren på Folketingets talerstol og siger, at regeringen har tænkt sig at administrere den her lov i direkte strid med, hvad et flertal i Folketinget har skrevet ind i tillægsbetænkningen?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvordan mener ministeren at en domstol vil forholde sig til en administration, der er i direkte strid med Folketingets flertal?
Mette Frederiksen (S), 2015-02-03:
Jeg forstod på fru Johanne Schmidt-Nielsen tidligere på dagen, at Folketinget har oplyst Enhedslisten om, at det er retligt bindende, hvad der står i en tillægsbetænkning.
Det mener jeg ikke er korrekt, og det forstår jeg også at Enhedslisten efterfølgende har givet mig ret i.
Og hvis vi er enige om, at det ikke er retligt bindende, hvad der står i en tillægsbetænkning, er det vel sådan set korrekt af mig som justitsminister at sige, at det er lovforslaget, som det vedtages, der gør sig gældende.
Hvordan skulle vi ellers kunne lovgive i landet?
Jeg forstår så ydermere på partiet Venstre, som indgår i flertallet i tillægsbetænkningen, at det ikke skal forstås sådan, som jeg vil tro fru Johanne Schmidt-Nielsen måtte udlægge det, men at det ikke skal udvide på andre områder, end sådan som man så må forstå ordene.
Derfor tror jeg, det er vigtigt, at vi bliver enige om, at det er lovforslaget, som vedtages, der kommer til at gælde.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-02-03:
Jeg mener ikke, det på nogen måde er uklart, at den her tillægsbetænkning handler om familiesammenføring og handler om at sikre, at den her lov kommer til at administreres i overensstemmelse med vores menneskeretlige forpligtelser.
Jeg synes jo, det er lidt særligt, at det er højrefløjen, man skal gå til for at sikre, at det, der foregår, er i overensstemmelse med menneskerettighederne.
Jeg vil gerne gentage mit spørgsmål til justitsministeren, for der kom ikke svar: Hvordan mener ministeren at en domstol vil forholde sig til en eventuel praksis, som er i strid med, hvad flertallet af Folketingets medlemmer har skrevet i en tillægsbetænkning?
Mette Frederiksen (S), 2015-02-03:
Jeg vil gerne gentage, hvad jeg har sagt ved en række andre lejligheder: Det er regeringens vurdering, at vi med det her lovforslag lever op til vores internationale forpligtelser.
Vi fremsætter ikke lovforslag fra den her regerings side, som ikke vurderes at holde sig inden for de internationale forpligtelser.
Jeg går ud fra, at det er sådan, at når Folketinget om lidt vedtager det her lovforslag, er det lovforslaget, der gælder.
Jan E. Jørgensen (V), 2015-02-03:
Der er to ting, der skiller vandene.
Den ene er spørgsmålet om udvidelsen af området for, hvornår man kan få samfundstjeneste i stedet for at skulle ind at ruske tremmer, nemlig at det også skal omfatte voldsmænd i det omfang, som regeringen har lagt op til.
Den anden ting er den vekselordning, der er om, hvor mange timers samfundstjeneste der skal veksles med hvor mange dage i fængsel.
Der havde Venstre spurgt regeringen, om den syntes, det var rimeligt, at man kunne slippe med så forholdsvis få antal timer samfundstjeneste i stedet for fængsel, og justitsministeren svarede følgende: »Jeg er imidlertid af den opfattelse, at der uanset Straffelovrådets vurdering kunne være grund til at forhøje de minimale og maksimale timetal for samfundstjeneste, således at der for fængselsstraffe, som gøres betingede med vilkår om samfundstjeneste, i overensstemmelse med ovennævnte vejledende tabel fastsættes et højere antal samfundstjenestetimer, end tilfældet er i praksis i dag.« Så fortsatte hun: »I lyset af de tilkendegivelser, der er fremkommet fra forskellig side under lovforslagets behandling i Folketinget, er jeg derfor indstillet på at støtte et ændringsforslag som nævnt i spørgsmålet.«
Nu kommer der så et ændringsforslag om lige præcis det spørgsmål, og så kan vi forstå, at det vil regeringen ikke støtte alligevel.
Det andet spørgsmål handler om, hvilke voldsmænd der skal kunne slippe med at gøre samfundstjeneste, f.eks. i en vuggestue eller andet.
Der har regeringen lagt op til, at der dog bør udvises tilbageholdenhed med at anvende betinget fængsel for personfarlig kriminalitet i tilfælde, hvor – og nu citerer jeg – »forurettede er påført betydelige fysiske eller psykiske skader«.
Altså, hvis et voldsoffer er påført betydelige fysiske eller psykiske skader, mener regeringen dog, at så skal man være tilbageholdende med at anvende samfundstjeneste.
Det synes vi simpelt hen er for slapt.
Noget andet regeringen siger, er, at det samme som udgangspunkt gælder, hvis kriminaliteten er udøvet over for et særlig værgeløst offer.
Så har Venstre spurgt: Jamen er det ikke nok, at det er udøvet over for et værgeløst offer?
Vi synes, det er meget, meget mærkeligt, at regeringen altså mener, at man kan slippe med samfundstjeneste, hvis man har overfaldet et værgeløst offer, som altså ikke er særlig værgeløst, og at man også kan nøjes med samfundstjeneste, hvis et offer er påført fysiske eller psykiske skader, men at det ikke har været betydelige fysiske eller psykiske skader.
Vi undrer os og vi ærgrer os over, at regeringen ikke har villet tage imod den fremstrakte hånd, som Venstre kom med under førstebehandlingen, og lavet et bredt forlig på det her område, men altså i stedet for har vist, at man foretrækker at føre retspolitik med den alleryderste venstrefløj repræsenteret ved Enhedslisten.
Zenia Stampe (RV), 2015-02-03:
Det går ikke særlig godt i Syrien, og jeg tror ikke rigtig, Syrien er en opskrift på noget som helst, for jeg tror ikke nødvendigvis, det var gået bedre, hvis vi havde grebet ind på den måde, som hr. Søren Pind har foreslået.
Så desværre er læren fra Syrien, at der er nogle konflikter, der er utrolig svære at løse, og jeg ville så gerne kunne uddrage en lære, så jeg kunne fortælle, hvad det præcis er, man skal gøre næste gang.
Men når vi kigger på Irak og den situation, som vi har været med til at afbøde nu, men som jo har rod tilbage i invasionen og den indsats, vi selv deltog i – godt nok på et snævert grundlag her i Folketinget – så er læren også, at man søreme skal passe på med at kaste sig hovedkulds ud i noget.
For den situation, som vi har været med til at afbøde nu i Irak, har jo rod i noget, som vi selv har ansvar for.
Derfor vil jeg sige: Ja, vi har været tilbageholdende i Syrien.
Vi kan ikke konkludere, at det var det rigtige at gøre, men jeg tror bestemt heller ikke, vi kan konkludere, at det var rigtigt at gribe ind militært eller sende våben til oprørerne.
For vi har jo ingen sikkerhed for, at de våben ikke var endt hos ISIL, hvilket var hovedargumentet for, at vi ikke ville forfølge hr. Søren Pinds strategi.
Søren Pind (V), 2015-02-03:
Kunne fru Zenia Stampe så uddybe, hvordan hun egentlig synes det går med den her velovervejede udenrigspolitik?
Hvordan synes hun egentlig det går i Syrien, som af De Forenede Nationer er betegnet som den største humanitære katastrofe, ikke kun i det her årti, men i årtier, det vil sige også inkluderende den periode, som fru Zenia Stampe omtaler, nemlig 00'erne?
Sophie Løhde (V), 2015-02-03:
Altså, jeg skal ikke kunne sige, om Enhedslisten gør sig den slags overvejelser, i forhold til hvad man siger før valget, og hvad man gør efter valget; det synes jeg må stå for ordførerens egen regning.
Der er sket to ting.
Punkt 1: Regeringen evnede jo ikke at få det her spørgsmål bragt op i EU for at forsøge at få tilslutning fra de øvrige medlemsstater i forhold til den ændring af tobaksvaredirektivet, som der altså nu er et flertal for i Europa-Parlamentet og i Rådet, og som Danmark er forpligtet til at implementere senest maj måned 2016.
Og Punkt 2: Der sker det, at regeringen i sit svarskrift til EU-Domstolen meddeler, at man er fuldstændig enig med Kommissionen, og det vil sige, at man fra regeringens side på forhånd har givet op.
Hvordan i alverden skulle man så i dag kunne forestille sig andet, end at Europa-Kommissionen så siger: Okay, regeringen er enig med os, så de mener dermed det samme som os?
Hvordan skulle man så kunne komme frem til noget andet?
Altså, jeg har simpelt hen svært ved at se det for mig, men jeg vil gerne igen beklage den proces, der er gået forud: punkt 1, at man ikke har forfægtet det mandat, man fik i Europaudvalget i forbindelse med forhandlingerne om tobaksvaredirektivet, og punkt 2, at man forlods lagde sig fladt ned for Kommissionen i stedet for at tage kampen op.
Det er det, vi fra Venstres side har givet mandat til, og det var også det, vi dengang tilkendegav i Folketingssalen.
Stine Brix (EL), 2015-02-03:
Det er godt og vel et års tid siden, vi sidst behandlede den her sag, og i den forbindelse sagde Venstres ordfører fra talerstolen, altså der, hvor Venstres ordfører står nu, at Venstre mener, at den her sag skal prøves ved EU-Domstolen, og at Venstre, hvis det så skulle vise sig, at Danmark blev dømt, gerne ville være med til at se på at bringe reglerne i overensstemmelse med det, dommen så tilsagde.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvad det er, der er sket.
I slutningen af november kunne man læse i nogle få telegrammer og i dagspressen, at Venstre nu havde skiftet holdning; der var ikke nogen argumentation, man var tilsyneladende ikke særlig interesseret i at komme ud med en argumentation.
Altså, man får jo den mistanke, at Venstre op mod parlamentsvalget til EU havde en interesse i at ligne nogle, der var kritiske over for EU, og tordnede mod kvindekvoter og løs snus-forbud og alt muligt andet, men når vi så er kommet om på den anden side af valget, ja, så er modstanden jo ikke længere rigtig til at få øje på.
Hvad er det, der er sket i den periode, siden Venstre nu ikke længere vil stemme imod det her forbud mod løs snus?
Jeg er for så vidt helt enig i den kritik af regeringen, som ordføreren kommer med, men nu er vi her i Folketingssalen, og Folketinget kan træffe en beslutning.
Og vi har faktisk en mulighed, hvis der er et flertal, der stemmer det her lovforslag ned, for at komme videre med den her sag og få den prøvet ved EU-Domstolen, men det kan vi ikke få, fordi Venstre nu har besluttet sig for at give op.
Det er jo det, som der er sagens kerne nu.
Vi står med et lovforslag, og jeg kan endda huske, at ordføreren selv, da vi diskuterede det for et år siden, var så venlig at læse op, hvad det var, lovforslaget gik ud på: Det er et forbud mod salg af løs snus.
Det er Venstre imod, men alligevel stemmer man for.
Og fordi man stemmer for, har vi ikke længere en mulighed for at tage den her sag videre og få en prøvelse ved EU-Domstolen.
Så det er jo ikke kun regeringen, der har givet op, det er også Venstre, der har givet op.
Det er jo rigtig beklageligt, kan jeg kun sige.
Sophie Løhde (V), 2015-02-03:
Vi konstaterer blot, at regeringen har givet op, ikke bare én gang, men to gange.
Og så er det, at vi i Venstre er så realistiske, at vi siger: Okay, når regeringen i sit svarskrift til EU-Domstolen har skrevet, at den tager bekræftende til genmæle, hvilke muligheder er der så tilbage?
Der er jo ikke nogen, må vi sige til fru Stine Brix.
Derfor er det, vi siger: Hvad er så den fremadrettede spillebane, der gælder i forhold til spørgsmålet om snus?
Jamen det er så det tobaksvaredirektiv, der ligger, som skal implementeres senest maj 2016, og som vi dermed er forpligtet til at implementere i Danmark.
Det er jo det, vi må tage til efterretning, og det er den eneste grund til, at vi i dag beklageligvis må konstatere, at mulighederne er udtømt.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-03:
Jeg er da glad for, at Venstre er kommet ned fra det høje træ, for der er jo intet, der er anderledes, end da vi tog det op.
Altså, det forholdt sig jo også sådan, at vurderingen var, at vi ville ende med at tabe sagen, og derfor kunne jeg godt tænke mig at vide: Hvorfor er det, Venstre nu pludselig mener noget andet, end de gjorde for et år siden?
Hvad skyldes kovendingen?
Nu siger ordføreren for Venstre til ordføreren fra Enhedslisten: Nej, det var ikke valget, der spillede en rolle.
Men hvad er det, der gør, at man nu mener noget andet, end man gjorde for et år siden?
Sophie Løhde (V), 2015-02-03:
Det er simpelt hen ikke korrekt, at intet er anderledes, og jeg må opfordre ordføreren fra Socialistisk Folkeparti til at dykke ned i de sager, som ligger bag det her, i forhold til hvad der er sket, siden Folketinget behandlede den her sag i Folketingssalen i 2013.
Der er sket det, jeg har redegjort for i min ordførertale, i forhold til de forhandlinger, der var om tobaksvaredirektivet med en sundhedsminister, som dengang var fra Socialistisk Folkeparti, og som så senere har skiftet parti over til sundhedsministerens parti, og som ikke forfægtede de synspunkter, som et flertal gav mandat til i Europaudvalget.
Dermed tabte vi også kampen om, hvordan tobaksvaredirektivet skal se ud, for så vidt angår snus, på den fremadrettede bane.
Vi fik ikke flertal eller opbakning fra de øvrige medlemsstater til at kunne gøre noget ved det.
Hvorfor? Fordi regeringen ikke gjorde noget ved det.
Dernæst har regeringen i sit svarskrift til EU-Domstolen valgt at gøre det, man kalder for at tage bekræftende til genmæle, og det vil sige, at man forlods har givet Kommissionen ret.
Ergo er mulighederne udtømte, hvis man havde en interesse i det, i forhold til at se på indholdet og sige: Hvad kan vi gøre fra dansk side for at ændre på det her?
Jeg kan ikke se for mig, hvilke andre muligheder der er nu.
Så der er ingen kovending her.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-02-03:
Alle de ting, som ordføreren her remser op, forudså man jo; man vidste, at det ville ende på den her måde; man vidste, at hvis der kom en sag, så ville man tabe den.
Det var jo det, der lå til grund for den måde, diskussionen foregik på, og dengang mente Venstre jo på ingen måde, at de kunne støtte forslaget.
Nu kan jeg så forstå, at man støtter selve forslaget, og så spørger jeg, og det er sådan bare af ren interesse: Hvad er det, der er sket på et år?
For alle de ting, som ordføreren forklarer her, fortalte sundhedsministeren også dengang ville ende på den måde, som de gør lige i dag.
Men det er altså af ren interesse, jeg spørger, bare for at vide, hvad der er sket.
Sophie Løhde (V), 2015-02-03:
Men det er jo meget, meget interessant, at den daværende sundhedsminister, som var fra ordførerens eget parti, skulle have fortalt Folketinget: Nu har jeg fået et mandat i Europaudvalget, men jeg har ikke tænkt mig at følge det; jeg har tænkt mig at gøre noget andet.
Det er også meget, meget interessant, hvis den daværende sundhedsminister dengang skulle have fortalt: Nu har jeg et flertal i Folketinget, ikke med mig, men imod mig, men jeg har tænkt mig at lægge mig fladt ned for EU-Domstolen ved at afgive det svar, at vi er fuldstændig enige med Kommissionen.
De oplysninger var ikke offentligt tilgængelige dengang.
Hvis SF's ordfører allerede dengang kunne forudse, hvordan forhandlingerne om et tobaksvaredirektiv ville ende, så må jeg sige, at ordføreren har evner ud over det sædvanlige, i forhold til hvad der kan lade sig gøre at forudse.
Men det er interessant, hvis SF er i besiddelse af oplysninger om alle de ting og om alle de gange, man handlede i modstrid med det, som et flertal mente man skulle gøre, altså hvis man allerede vidste det på forhånd.
Så er det sandelig, man begynder at indrømme, at man ikke respekterer et flertal i Folketinget.
Julie Skovsby (S), 2015-02-03:
Vores sundhedsordfører, hr. Flemming Møller Mortensen, er desværre forhindret i at deltage i førstebehandlingen i dag, og derfor vil jeg på vegne af ham læse ordførertalen op.
Ligeledes har den radikale ordfører, fru Marlene Borst Hansen, bedt mig om i dag at tale på vegne af De Radikale.
Det forpligter at være en del af et fællesskab, det gælder også det europæiske, og derfor er vi selvfølgelig også forpligtede til at følge den lovgivning og de aftaler, som vi er med til at lave inden for dette fællesskab, og det er det, lovforslaget i dag drejer sig om.
Tobaksvaredirektivet forpligter alle EU-lande på nær Sverige til at forbyde salg af snus.
Når svenskerne ikke er omfattet af forbuddet, skyldes det, at de fik en undtagelse, da de i 1995 indtrådte i Unionen, på samme måde som vi fik en undtagelse på sommerhusområdet, da vi i 1973 trådte ind i EF.
At vi her i Danmark alligevel har tilladt at sælge løs snus, også efter tobaksvaredirektivet fra 1992, skyldes, at vi fra dansk side har fejlfortolket reglerne, og det er det, vi nu retter op på.
Hos Socialdemokraterne lægger vi vægt på, at man gør sin del af arbejdet, når man er en del af et forpligtende fællesskab, og derfor kan vi selvfølgelig støtte forslaget.
Nick Hækkerup (S), 2015-02-03:
Tak for bemærkningerne og debatten i dag.
Sagen drejer sig om, at vi fra dansk side skal leve op til vores EU-retlige forpligtelser; at vi skal implementere og ikke har implementeret tobaksvaredirektivet korrekt i den danske lovgivning, fordi vi tillader salg af løs snus.
Det retter vi nu op på.
Det er i det lille lands interesse at overholde spillereglerne, for det er den eneste måde, hvorpå vi kan insistere på, at de andre, der indgår i fællesskabet, selvfølgelig også skal overholde de fællesskabsregler, der er.
Jeg noterer mig, at der er et flertal i Folketinget bestående af regeringen og SF og Venstre for det lovforslag, som der ligger nu, som betyder, at vi kommer i overensstemmelse med den EU-regulering, der er, og det er jeg tilfreds med.
Lars Barfoed (KF), 2015-02-03:
Da Det Konservative Folkepartis ordfører i den her sag, hr. Daniel Rugholm, ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremføre partiets synspunkter i sagen i stedet.
Det er jo egentlig en underlig sag, for man skulle tro, at den handlede om snus.
Det gør den sådan set også, for det er jo det, man vil forbyde – altså at der sælges snus overhovedet i Danmark.
Det kan man jo have mange meninger om.
Det er lidt underligt, for der er jo mange usunde ting, som man godt må sælge, derunder cigaretter, men noget, der så er mindre usundt, nemlig snus, skal man ikke have lov til at sælge.
Det kunne man have en interessant sundhedspolitisk debat om, men den debat, vi har her, er lige så meget en EU-politisk debat.
Det handler om, hvorvidt EU skal regulere, om man kan sælge sådan et produkt som snus, der fylder meget, meget lidt på markedet.
Kan EU og skal EU kunne forbyde, at nogen sælger det i detailleddet i Danmark?
Det mener vi i Det Konservative Folkeparti ikke bør være EU-reguleret, allerede på grund af nærhedsprincippet burde det ikke være EU-reguleret.
Vi kan ikke være enige i alt, hvad der bliver vedtaget, men så må vi rette os ind i forhold til det.
Men her har vi jo ikke fået fastslået, om det nu er gældende ret.
I Danmark var det sådan, at vi havde en praksis omkring salg af snus i 20 år, uden det blev anfægtet af EU, selv om der var et direktiv fra EU's side, et tobaksdirektiv, men pludselig finder man ud af, at vi handler i strid med EU-retten.
Det påstår Kommissionen.
Vi er så nogle, der mener, at der er gode juridiske argumenter for at sige, at det ikke er i strid med EU-retten, at vi har den praksis for salg af snus i Danmark, som vi har haft indtil nu.
Derfor har vi ønsket den sag prøvet ved EU-Domstolen.
Man må så sige, at regeringen ikke har været særlig loyal over for den beslutning, eftersom regeringen godt nok er gået ind i en retssag, men er startet med at lægge sig fladt ned og sige til EU-Kommissionen, at man sådan set giver EU-Kommissionen ret.
Ikke desto mindre må vi i Det Konservative Folkeparti tage konsekvensen af, at vores synspunkt er, at denne sag ikke har været prøvet juridisk, den burde prøves ved EU-Domstolen, og så må vi se, hvad Domstolen siger, og så må vi naturligvis rette ind, hvis en afgørelse går os imod.
Sophie Løhde (V), 2015-02-03:
Det er jo hele det spørgsmål, vi forsøgte at få regeringen til at tage op i forbindelse med forhandlingerne om tobaksvaredirektivet.
Vi ønskede at prøve den her sag ved EU-Domstolen, og det, jeg tillod mig at læse op, var et uddrag af det, som regeringen har oversendt til Europa-Kommissionen i forbindelse med den sag, der var ved EU-Domstolen, hvor regeringen siger, at man har taget bekræftende til genmæle over for Kommissionens påstand.
Det vil sige, at man har erklæret sig enig med Kommissionen.
Så er det jo, at vi ligesom må erkende, at vores muligheder for at få ændret det her er ved at være udtømte.
Vi bliver aldrig nogen sinde tilhængere af at indføre et forbud, men vi må jo konstatere, at der ikke er flere veje at gå i forhold til Europa-Kommissionen, eller for så vidt angår tobaksvaredirektivet.