runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Louise Schack Elholm (V), 2011-05-05:
Formålet med dette lovforslag er at øge konkurrencen på daginstitutionsområdet.
Det gøres ved at lade private institutioner indgå i den kommunale forsyning.
Samtidig vil de private daginstitutioner kunne trække eventuelle overskud ud af virksomhederne.
Generelt ser vi, at nyskabelser og effektiviseringer sker, hvor der er konkurrence, for så bliver der i højere grad fokus på at give en bedre service til prisen.
Dette lovforslag skal derfor øge konkurrencen på daginstitutionsområdet.
Det skal dels give grundlag for en større fokus på kvalitet i daginstitutionerne, dels skal det give forældrene et større udvalg af daginstitutioner.
Det er vigtigt, at vi hele tiden forbedrer strukturerne i den offentlige sektor og i daginstitutionerne, og det er netop, hvad det her lovforslag gør.
Det er vigtigt for mig at understrege, at de udliciterede daginstitutioner skal leve op til de samme krav som de kommunale institutioner.
Det betyder, at der vil være de samme krav om bl.a. uddannelse til personalet, normering, fysiske rammer m.v. Så kvaliteten har som udgangspunkt det samme niveau som i de kommunale institutioner, dog er der mulighed for bedre kvalitet for at sikre tilstrømning af flere børn.
Da tilbuddene bliver en del af den kommunale forsyning, vil tilbuddene også være dækket af de samme regler som i dagtilbudsloven f.eks. om et forældrebetalingsmaksimum.
Forældre kan altså være helt rolige.
Dette tilbud sikrer en større konkurrence og dermed et grundlag for en bedre kvalitetsudvikling i daginstitutionerne.
Det sikrer et bredere udbud af institutioner, så der er større valgfrihed, men forældre bliver ikke aftvunget flere penge til daginstitutionerne.
Samtidig skal de private daginstitutioner leve op til samme standarder som de kommunale institutioner, så der bliver heller ikke slækket på servicen.
Venstre støtter lovforslaget.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-05:
Jeg vil gerne takke ordførerne for bemærkningerne til lovforslaget.
Jeg kan forstå, at der er nogle spørgsmål, vi skal have afklaret noget mere under udvalgsbehandlingen.
Det vil vi selvfølgelig fra Justitsministeriets side medvirke til at gøre.
Lovforslaget er, som flere har været inde på, et led i udmøntningen af konkurrencepakken, som blev indgået her den 11. april i år.
Konkurrencepakken har jo til formål, at vi skal fremme konkurrencen og produktiviteten både i den private og i den offentlige sektor.
Med det her forslag lægger jeg så op til, at vi ændrer retsplejelovens regler om betalingspåkrav, også det, man kalder den forenklede inkassoproces, ved at vi hæver beløbsgrænsen fra 50.000 kr. til 100.000 kr., så på den måde bliver processen altså gjort anvendelig i flere sager.
Det betyder så en lempelse af advokaternes møderetsmonopol og bidrager på den måde til øget konkurrence på det her område, som altså drejer sig om inddrivelse af pengekrav.
Sager, som bliver behandlet efter den forenklede inkassoproces, er i dag undtaget fra hovedreglen om, at kun advokater kan repræsentere parterne i en retssag ved at møde i retten og ved at underskrive processkrifterne, og derfor kan bl.a. inkassobureauer så repræsentere deres klienter i netop de sager, og ved at forhøje beløbsgrænsen i den forenklede inkassoproces vil bl.a. inkassobureauer kunne repræsentere deres klienter i et større antal sager ved domstolene, end de kan i dag.
Men jeg ser frem til udvalgsbehandlingen og vil tilsige, at vi naturligvis vil svare omhyggeligt og så præcist som muligt på de spørgsmål, der måtte blive stillet undervejs.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-05-05:
Det er jo et beslutningsforslag, som har været til første behandling tidligere på året her i Folketinget.
Nu er jeg gammel logistikmand, og de her tre beslutningsforslag hænger jo lidt sammen, så jeg vil tillade mig at prøve at kommentere dem samlet.
Grundlæggende kan man sige, at de tre beslutningsforslag, som er blevet fremsat af Enhedslisten, indeholder et ønske om at kigge på ministres pensionsvilkår og folketingsmedlemmers pensionsvilkår og også på det eftervederlag, som man har udsigt til som medlem af Folketinget ud fra forskellige, bestemte kriterier.
Der vil jeg gerne sige, at vi jo har valgt at støtte intentionerne i beslutningsforslaget fra Enhedslisten, fordi vi synes, at det ville være sund fornuft at få kigget på de her regler, således at de regler, der gælder for folketingsmedlemmer med hensyn til oparbejdelse af eftervederlag, pension osv., også skulle følge de kriterier, som andre borgere i det her ganske land oplever ude på de danske arbejdspladser.
Det vil betyde, at hvis man har en grænse for pension på 60 år på det private arbejdsmarked eller 62, eller for den sags skyld 65 eller 67, skal årstalsbegrænsningerne og bestemmelserne være nøjagtig de samme for medlemmer af Folketinget.
Det er det, der ikke med de her forslag kan skabes flertal for.
Så på den baggrund er vi nødt til at stemme blankt til de her tre beslutningsforslag, men vi vil gerne anbefale, at man genoptager de her sager på et senere tidspunkt i Udvalget for Forretningsordenen.
Bjarne Laustsen (S), 2011-05-05:
Jeg havde lejlighed til sidste efterår at spørge beskæftigelsesministeren, om regeringen ville ændre på det her forhold, men det sagde man nej til, fordi nu var loven jo lige trådt i kraft, og så skulle man lige se, hvordan den virkede.
Heldigvis kom regeringen på andre tanker og sagde, at det da er helt urimeligt, for f.eks. asbestose kan sagtens udvikle sig mere end 30 år efter, at man er blevet påført sygdommen, og derfor er det helt urimeligt, at der var en absolut forældelsesfrist på sådan et område på 30 år.
Derfor gik man jo til biddet og sagde, at det ændrer vi så.
Så har vi haft det her spørgsmål tilbage om arbejdsulykker, og der siger jeg så bare nu, at hvis ministeren ikke kan være mere præcis, så må vi leve med det, men det betyder bare, at hvis der dukker sager op, inden de 5 år er gået, vil Socialdemokratiet ikke sidde på hænderne og vente på at træffe nye beslutninger om det her, fordi det er helt urimeligt, at der kan være en absolut forældelsesfrist, hvis sygdommen først bryder ud efter den periode.
Vi har set en række eksempler, hvor der også er lægelig dokumentation for det.
Vi vil så selvfølgelig vende tilbage og kigge på det.
Men det her er en kraftig bedring i forhold til det, der blev lavet i 2006, og derfor vil vi selvfølgelig støtte lovforslaget nu her i dag ved tredjebehandlingen.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-05:
Det er jo ret åbenlyst, hvordan retsstillingen er.
Vi laver nu nogle nye forældelsesregler, som er en kæmpe forbedring, i erkendelse af, at der var nogle problemer, som vi måtte håndtere.
Man skal selvfølgelig altid vurdere det.
Det gælder i virkeligheden alle love, at vi skal vurdere, hvordan lovene virker.
Dukker der ting op, som giver anledning til at revidere lovene, må vi gøre det.
Hvilken retsstilling, der så opstår, når man reviderer en lov, kan man jo altså ikke udtale sig om eller vide noget om, før man ved, hvad problemet var, og hvad det er for en regulering, vi eventuelt foretager.
Så jeg kan jo ikke sige, hvad retsstillingen vil være i fremtiden, hvis det er sådan, at vi laver om på en lov.
Det ved man jo først, når man ved, hvad det er, man laver om på, så derfor bliver det en meget vanskelig diskussion, hvis man skal komme dybere ned i det.
Jeg synes, at vi nu laver nogle betryggende regler i forhold til de problemer, vi er blevet opmærksomme på at der er.
Vi har ikke grund til at tro, at der vil opstå andre problemer, men det er da klart, at vi altid skal holde øje med, om der er ting, vi ikke har forudset, og så må vi tage højde for det, hvis det er sådan.
Bjarne Laustsen (S), 2011-05-05:
Tak, formand.
Det, det drejer sig om, er jo forældelsesloven, og det, det drejer sig om her, er, at vi nu laver en lovgivning for første gang i nyere tid, der er med tilbagevirkende kraft fra 1. januar, hvor den gamle lov sagde, at hvis det var sådan, at der var gået 30 år, så kunne man faktisk ikke få erstatning.
Det forhold bliver der så ændret på nu, og det er fint.
Det spørgsmål, der så er tilbage her, er i forhold til erhvervssygdomme og arbejdsulykker.
Der annoncerede jeg ved andenbehandlingen, at jeg ville stille et spørgsmål til det, fordi ministeren sagde ved førstebehandlingen, at man ville tale med beskæftigelsesministeren om den her sag, med hensyn til hvilke problemsæt der kunne være i forhold til arbejdsulykker.
Så vender ministeren tilbage med et svar og siger, at nu skal loven have lejlighed til at virke i et stykke tid, inden man vender tilbage.
Det var det, som jeg betegnede som elastik i metermål, og derfor vil jeg gerne have et åremål på, hvornår man vender tilbage.
Det er det ene spørgsmål, som jeg gerne vil høre ministeren om i dag, og det andet spørgsmål til ministeren er et spørgsmål om, at hvis det er sådan, at nogle personer er udsat for skader, altså arbejdsulykker i den 5-årige periode, og som kunne komme i problemer i forhold til den her forældelseslov, hvordan har man så tænkt sig at håndtere det.
For ligesom man her går ind og i lovgivningen ser på, om der er kommet nogle erhvervssygdomme, der er dukket op eller har været i udbrud, laver vi, uanset at der har været en lov, en lov med tilbagevirkende kraft.
Men vil det samme også være gældende, hvis det er arbejdsulykker?
Når ministeren så siger, at nu vil vi vende tilbage i løbet af 5 år i forhold til det her, så vil jeg godt høre, hvordan retsstillingen vil være for dem, der eventuelt er kommet til skade ved en arbejdsulykke.
Hvordan vil de være dækket i den periode, indtil ministeren har tænkt sig at vende tilbage?
Tak, formand.
Jeg annoncerede allerede ved andenbehandlingen, at jeg ville stille et yderligere spørgsmål med hensyn til, om vi kunne få et årstal på, hvornår det var, at ministeren ville vende tilbage i forhold til den her lovgivning.
Det har han så svaret på i dag: Jeg tror, at det er 5 år, der står ...
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-05-05:
Vi tager endnu et lovforslag, som er en del af konkurrencepakken og dermed – lad mig igen understrege – en del af de initiativer, som regeringen, Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne har iværksat for at sikre bedre konkurrenceforhold i såvel den offentlige som den private sektor for at skabe bedre vilkår for vækst og velstand i Danmark og bedre muligheder for os som forbrugere til at købe ind til sjovere og bedre priser og dermed altså medvirke til at sikre, at vi sørger for, at Danmark er på rette kurs.
Det konkrete lovforslag, vi nu behandler, har til formål at ændre forvaltningen af Klagenævnet for Udbuds ressourcer.
Forslagets formål er naturligvis at gøre muligheden for at klage over udbud bedre, og det er en del af det ønske, som går på at sikre bedre udbud, mere konkurrence og en større effektivitet i den offentlige opgaveløsning.
Ændringerne falder i tre punkter: For det første, at klagenævnet ikke fremover kan tage sager op af egen drift, men kun forholde sig til de sager, som en part har rejst. For det andet: Når nævnet træffer en afgørelse, sidder der i øjeblikket to sagkyndige med.
Det foreslås, at det ændres til én juridisk dommer og én sagkyndig for at gøre det mere effektivt.
Når der kun er to, skal man jo selvfølgelig også have styr på, hvad man gør, hvis der er stemmelighed, og ja, så bliver det formandens stemme, der er afgørende.
Et tungt og administrativt besværligt udbudssystem med besværlige sagsgange ved klager kan jo kun afskrække private virksomheders lyst til at byde ind på offentlig opgave og også fjerne lysten til at klage, hvis man føler, at der har været fejl i den udbudsproces, man har været en del af.
Derfor er det positivt, at vi med det her lovforslag får gjort reglerne klarere, mere effektive og dermed også kan sikre en hurtigere sagsbehandling.
I Venstre er vi optaget af, at udbud af offentlige opgaver anvendes i øget omfang for at sikre den bedste opgaveløsning med den bedste økonomi, når man spørger til prisen.
Det kommer både den, der bestiller, den, der udfører, og den, der bruger opgaven, til gode, altså både den offentlige sektor, den private leverandør, hvis det er en privat leverandør, og naturligvis borgerne eller brugerne af den pågældende ydelse.
Så jeg er meget tilfreds med det her lovforslag, som er med til at sikre, at vilkårene for Klagenævnet for Udbud bliver mere effektive og dermed kan være medvirkende til, at udbudsmulighederne øges i Danmark og er med til at fremme mere konkurrence og bedre udnyttelse af skatteborgernes penge.
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-05:
Det gik lidt hurtigere, end jeg havde forventet; beklager, formand.
Det Radikale Venstre er grundlæggende positive over for, at man øger konkurrencen og forenkler procedurerne etc.
Det, der står fuldstændig uklart for os, er, om det vil ske med det her forslag, eller det bare er, fordi man synes, man skal have et eller andet forslag igennem.
Flere ordførere har påpeget bl.a. faren for parallelsystemer, og hvad det vil betyde, og det vil vi se på i udvalgsarbejdet.
Derudover er der, som det også har været påpeget af nogle ordførere, meget korte høringsfrister, og det er altså en uskik, som regeringen – til trods for flotte ord om det modsatte – gang på gang benytter sig af.
Det er jo ikke, fordi vi synes, at tingene skal trækkes i langdrag, men simpelt hen fordi det faktisk ikke giver de der fagfolk rundtomkring i systemerne, altså uden for Justitsministeriet, og som vi alle sammen baserer os på, gode muligheder for en ordentlig behandling af sagerne.
Det, der så bliver problemet her – og det er vi jo heller ikke tilhængere af – er, at der er monopoler her, og det er altså nogle uklare svar, som Justitsministeriet giver på kommentarerne til høringssvarene.
Men det er, som Justitsministeriet trods alt kommer ind på, at man i lyset af de her høringssvar vil følge området nøje, og det vil sige, at der jo sådan set er rejst en række problemer i høringssvarene, som Justitsministeriet faktisk ikke kan give svar på.
Så det er noget af det, man har kommenteret – det er vist Dommerforeningen, og også byretterne, HK Landsklubben og Forbrugerrådet har jo kommenteret det her forslag – og her synes vi igen ikke, at der er givet nogen rigtig forståelige svar.
Så vi er tøvende over for forslaget.
Spørgsmålet er, om det er det, man opnår ved det her, eller om man i realiteten prøver at sjuske noget igennem, som i virkeligheden ikke vil føre til det, som er det ønskede.
Charlotte Dyremose (KF), 2011-05-05:
Da den konservative retsordfører, hr. Tom Behnke, stadig væk ikke kan være til stede, har jeg også lovet at sige lidt på hans vegne om det her forslag.
Det er for mig som konservativ vigtigt, at tingene ikke gøres mere kompliceret end nødvendigt.
Det betyder, at f.eks. inkassobureauer kan repræsentere deres klienter i retten uden at skulle sætte en advokat på sagen.
Det har der været så gode erfaringer med, at vi i Det Konservative Folkeparti kan støtte, at den beløbsgrænse nu udvides fra de nuværende 50.000 kr. til i fremtiden 100.000 kr.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-05:
Det kan være ganske godt med konkurrence, for når det f.eks. drejer sig om dødsboer, har vi i hvert fald set nogle uhensigtsmæssigheder, med at sagerne går til bestemte advokater, som tager nogle ublu priser, og det er ikke særlig godt for forbrugerne.
Så der kan bestemt være gode grunde til at se på at lave nogle ting om.
Så det lyder, som om der bare skal være mere konkurrence for konkurrencens skyld, og det synes jeg er sådan en lidt underlig tilgang.
Det bliver jo sat lidt på spidsen af, at der faktisk er nogle høringssvar, som påpeger, at kvaliteten risikerer at blive ringere, ved at det ikke er advokater, der står for den her proces, idet advokater er langt bedre til f.eks. at få lavet nogle forlig på et område.
Jeg synes, der er nogle høringssvar, som er kritiske, og der rejser sig også nogle spørgsmål omkring det her parallelle system, der opstår, f.eks. når der bliver gjort indsigelser, og man så skal skifte part eller repræsentant i sagen.
Jeg har allerede spurgt ind til, og det får jeg nok et svar på fra ministeren, når tid er, hvad det her kommer til at få af konsekvenser for forbrugeren.
Hvad kommer det til at få af konsekvenser for den borger, som midt i sagen pludselig skal skifte fra et inkassofirma og til en advokat?
Bliver det dyrere, bliver det dårligere, eller hvad er det, der kommer til at ske?
Jeg synes ikke, det er godt nok, når man fra ministeriets side argumenterer for, at den her proces skal køre i de sager, hvor der ikke er indsigelser.
Men der vil jo risikere at komme indsigelser, og man har ikke rigtig nogen tal på, hvor mange gange det sker.
Så jeg synes heller ikke, argumentationen for, hvorfor det her skulle være fornuftigt, er så indlysende.
Jeg ser frem til et grundigt udvalgsarbejde.
Vi er afventende, og vi har mange ting, vi skal have svar på.
Så synes jeg også, at jeg lige vil nævne, at nogle af høringsparterne siger, at høringsfristen faktisk har været rigtig kort, de har haft 14 dage, hvoraf den ene uge har ligget i påsken.
Alene af den grund kan jeg frygte, at nogle af høringsparterne ikke har nået at indgive et svar, som kunne være vigtig for udvalgsbehandlingen.
Så vi ser frem til et grundigt udvalgsarbejde, men kan altså ikke lige umiddelbart støtte det her.
Colette L. Brix (DF), 2011-05-05:
Det her er jo om konkurrencepakken, og der er forlig mellem Dansk Folkeparti, Liberal Alliance, Kristendemokraterne og regeringen.
Sådan er det.
Lovforslaget er en fortsættelse af det arbejde, som tidligere er igangsat med henblik på at lempe advokaters møderetsmonopol, hvor det er forsvarligt.
I konkurrencepakken bliver der også set på, om f.eks. revisorer kan være bestyrere af et dødsbo, og hvordan andre end advokater får nemmere ved at blive udpeget af skifteretten til at være bestyrere af et konkursbo.
Dette er en naturlig forlængelse af den opblødning og åbning af de liberale erhverv, som er sket de senere år, bl.a. med en ny revisorlov og med mere fleksible ejermuligheder inden for de liberale erhverv, f.eks. ejendomsmæglererhvervet.
Med disse bemærkninger skal jeg meddele, at Dansk Folkeparti støtter lovforslaget.
Maja Panduro (S), 2011-05-05:
Det er jo en del af den konkurrencepakke, som regeringen har lavet sammen med Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Kristendemokraterne, og som skulle fremme konkurrence og produktivitet i den private og offentlige sektor.
Fra Socialdemokraternes side vil vi jo meget gerne arbejde for, at det både skal blive lettere, billigere og bedre for de borgere, som har brug for en repræsentation, som har brug for hjælp til at føre en sag af den her slags, men vi synes egentlig, at det stadig svæver lidt i det uvisse, om det her forslag vil bidrage til det.
Man påstår det sådan set heller ikke i lovforslaget.
Tværtimod skriver man et sted eksplicit, at formålet med lovforslaget sådan set ikke er, at inddrivelsen f.eks. skal blive billigere.
Vi savner en mere saglig begrundelse for det her, og især savner vi nogle grundigere svar på nogle af de, synes vi, ganske væsentlige spørgsmål, der er blevet rejst i høringssvarene.
F.eks. synes vi jo, det må gøre et vist indtryk, når Dommerfuldmægtigforeningen siger, at de egentlig har erfaring for, at det gør en tydelig forskel, om det er en advokat eller en ikkeadvokat, der repræsenterer en part.
De mener også, at de opgaver, som fuldmægtige ved domstolene har i forvejen, bliver større, for der bliver mere arbejde, bl.a. med at vejlede, når det ikke er en advokat, der har repræsentationen.
Disse bekymringer synes vi man må tage vældig alvorligt.
Vi synes også, det er et selvstændigt problem, hvis det her giver to parallelle systemer, fordi sager over 50.000 kr. stadig væk vil skulle repræsenteres af en advokat, hvis de skal videre i systemet, i modsætning til sager under 50.000 kr. Så vi risikerer altså, at folk kan blive nødt til at skifte repræsentation halvvejs, og det mener vi sjældent vil være særlig godt for sagens tidsmæssige fremadskriden og den, der skal repræsenteres.
Så med udgangspunkt i det er vi noget skeptiske.
Vi vil få svært ved at kunne støtte forslaget, som det ligger her, men vi vil selvfølgelig være åbne, og hvis ministeren kan give nogle gode svar, der kan berolige os, så vil vi meget gerne lytte til dem.
Men som det ligger nu, kan Socialdemokraterne ikke støtte forslaget.
Kim Andersen (V), 2011-05-05:
Tak for det.
Det lovforslag, vi har til behandling her,
er et element i den netop indgåede Aftale om Konkurrencepakken, som er en aftale, der blev indgået mellem regeringen, Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Kristendemokraterne den 11. april 2011, og som har til formål at fremme konkurrencen og produktiviteten i både den private og den offentlige sektor.
Og det forslag, vi har til behandling her, fra justitsministeren går ud på at forhøje beløbsgrænsen fra 50.000 kr. til 100.000 kr. for sager, der kan behandles efter den forenklede inkassoproces, sådan at inkassobureauer fremover vil kunne repræsentere deres klienter i et større antal af de sager, der føres ved domstolene.
Det er i overensstemmelse med proceduren ved den såkaldt forenklede inkassoproces og vil altså være med til at give lidt mere konkurrence på området, og det synes vi er yderst fornuftigt.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-05:
Jeg vil gerne sige tak for en gennemgående velvillig modtagelse af forslaget.
Vi har en forordning, som indebærer, at danske pas skal indeholde biometriske kendetegn i form af et digitalt billede af henholdsvis pasindehaverens ansigt og fingeraftryk.
Rigspolitiet vil etablere en it-understøttelse af den optagelse og fremsendelse af digitale fingeraftryk til brug for udstedelse af pas.
Vi vil tilrettelægge den proces sådan, at de pasudstedende myndigheder får den størst mulige fleksibilitet til at indpasse systemet i de eksisterende processer og systemer.
Det, der så lægges op til med det her lovforslag, er, at udgifterne ved at etablere et system til optagelse af fingeraftryk i pas bliver gebyrfinansieret.
Gebyret vil være på 27 kr., og det svarer så til de gennemsnitlige meromkostninger, der er forbundet med det for det offentlige.
Jeg har noteret mig, at der er stillet nogle spørgsmål, bl.a. af hr. Per Clausen her til sidst.
Dem vil vi naturligvis svare på under udvalgsbehandlingen.