runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-11-02:
Nu kan man jo sige om den måde, spørgeren spørger på, at det forholder sig noget anderledes med det andet spørgsmål, end det gør med det første spørgsmål.
Det første spørgsmål gik på de blå borgmestre, der har valgt at sige, at de ikke ønsker at være med.
Sådan som jeg hører ordføreren udlægge de socialdemokratiske borgmestres udtalelser, siger de, at de ikke rigtig kan finde ud af det.
Og der synes jeg der er væsentlig forskel.
Der er gået 9 dage, siden aftalen blev indgået, og jeg synes altså, man skal give både de socialdemokratiske og de borgerlige borgmestre mulighed for lige at trække vejret og finde ud af, hvordan de kan forholde sig i den her situation.
Magnus Heunicke (S), 2012-11-02:
Jeg sidder her og følger debatten, og jeg får ærlig talt lidt ondt af Venstres ordfører.
Han er helt alene her i salen, og det, han har fået med af sit parti, er ingenting, et nul.
Der er intet svar.
Det er det eneste parti i Danmark, som ikke her i dag, hvor vi behandler lovforslaget, kan komme med et svar på, om man vil stemme for eller imod.
Derfor må det ikke være særlig sjovt eller særlig nemt at stå der på talerstolen og blive ved med at cykle rundt eller måske ligge i den samme hængekøje og sige: Vi vil ikke tage stilling, vi vil ikke være med, vi vil ikke komme med nogle politiske udmeldinger.
Men så må spørgsmålet fra Danmark til Venstre være: Hvad skal der til, før Venstre melder sig ind i den politiske kamp igen og kommer med nogle svar på de udfordringer, som vi og danskerne står med?
Kan Venstre ikke selv se, at det ikke er hverdagskost at opleve et stort parti som Venstre gå ned i Folketingssalen til behandling af en sag, som er meget omdiskuteret og står højt på dagsorden, uden at have nogle svar overhovedet?
Bent Bøgsted (DF), 2012-11-02:
Jamen jeg kan godt forstå det med de 26 uger og det med de 52 uger.
Men det er lidt uforståeligt, hvorfor man ikke kan satse på at hjælpe dem, der har mindre end 26 ugers ledighed?
Hvorfor skal der ikke også være en præmie for den gruppe?
Det er sådan lidt uforståeligt.
Når man læser aftalen, kan man ikke se, at der står i den, at de ikke kan få præmien, hvis der er tale om under 26 uger.
Men det står der i lovforslaget, og det står også i de høringssvar, der lige er kommet i dag.
De skal have 26 ugers ledighed, for at man kan få jobpræmien.
Mener ordføreren ikke, at det kunne være på sin plads at se lidt nærmere på, om man ikke kunne dele det op, sådan at man kunne få en præmie i forbindelse med alle dem, der kommer ind under akutjobpakken?
For i forbindelse med de her 12.500 jobopslag er det jo også noget, der beregnes pr. hoved, det er ikke noget, der beregnes pr. årsansættelse.
Det er beregnet ud fra, at er der en, der har 13 uger, tæller det som en ud af de 12.500, og så må det vel også være rimeligt, at man kan få præmien – altså helt ned til de 13 uger.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-11-02:
Nu har jeg jo ikke siddet i forhandlingsrummet, da aftalen blev lavet.
Men jeg kunne forestille mig, at en af grundene til, at man har valgt at lave det på den her måde er, at man ikke – som Venstres ordfører måske fejlagtigt tror – får præmien udbetalt, lige så snart en person bliver ansat, men at man først kan få den, når man har haft en ledig i arbejde i ½ år eller 1 år.
Hvis det virkelig skal batte noget for dem, der står til at falde ud af dagpengesystemet, og som har brug for rigtig mange timer, så handler det jo om at skabe et incitament til, at arbejdsgiverne har folk ansat så lang tid som overhovedet muligt.
Det betyder, at halvdelen, altså 12.500 kr., kan blive udbetalt efter ½ år og de resterende 12.500 kr. efter 1 års ansættelse, og det er jo med henblik på at fastholde de ledige i arbejde så længe som overhovedet muligt.
Bent Bøgsted (DF), 2012-11-02:
Tak, formand.
Jeg vil egentlig gerne bede ordføreren om at forklare noget.
Når jeg læser det her igennem, kan jeg se, at der står, at jobbene, der oprettes, skal have en varighed af minimum 13 uger, men for at få jobtilskuddet skal man have ansat en person i mindst 26 uger.
Jeg har forståelse for det her med de 13 uger, for det hjælper de kommuner, hvor der er en hel del, der har under 370 timers ledighed, men hvis de opretter et job på bare 370 timer, 13 uger, så kan de ikke få en jobpræmie.
Man skal ansætte en person i 26 uger for at få en jobpræmie.
Er det ikke sådan lidt misvisende og også unfair over for dem, der mangler få timer?
Der siger man: Dem kan I godt lade være, der får I ikke jobpræmie.
Lad os sige, at jobpræmien skulle være en gevinst.
Jeg går også ud fra, at kommuner kan få jobpræmie.
Staten kan ikke, men regioner og kommuner kan.
Kunne vi ikke også sige, at man kunne få et beløb pr. måned eller uge ud over de 13 uger, man har en person ansat?
Beløbet for de 13 uger udgør jo en fjerdedel af præmien.
Men det kan man ikke med det her.
Er der en god forklaring på, hvorfor man ikke kan det?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-11-02:
Det logiske i den her situation er, at vi heldigvis kun til for 1 år siden havde en borgerlig regering i det her land, en borgerlig regering, som sammen med Dansk Folkeparti og også Liberal Alliance og De Radikale besluttede at lave nogle ændringer i dagpengene og muligheden for at bevare dagpengene.
Da man vedtog genopretningspakken for 2½ år siden, gjorde man det uden at skele til, at der rent faktisk ville være mulighed for, at der var rigtig, rigtig mange, der ekstraordinært ville miste retten til dagpenge, hvis ikke de kunne få et arbejde.
Og de mennesker har heller ikke kunnet få sig et arbejde.
Det betyder rent faktisk, at det drejer sig om ekstraordinært mange.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-02:
Så det skal forstås på den måde, at hvis man ryger ud af dagpengesystemet på grund af genopretningspakken, er det en værre situation, end hvis man ryger ud af dagpengesystemet og det ikke et resultat af genopretningspakken.
Kan ordføreren ikke bare lige forklare sammenhængen i det for de ledige, som sidder derude og lytter med?
Det tror jeg gerne de vil høre det logiske i.
Kan ordføreren ikke forklare, hvorfor en kontanthjælpsmodtager, som for nogle uger siden var på dagpenge, ikke også skal have en bonus med.
Alt andet lige må den kontanthjælpsmodtager, som nu har mistet noget af sin indkomst, jo stå i en endnu dårligere situation end den dagpengemodtager, som har nogle måneder, før han ryger ud af dagpengesystemet, men som får en bonus med nu, hvis en arbejdsgiver ansætter vedkommende. Hvorfor er det ikke kontanthjælpsmodtageren, som lige er røget ud af dagpengesystemet, som får en bonus med?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-11-02:
Det, som ordføreren fra Enhedslisten her referer til, er jo det, som den enkelte arbejdsgiver ude i landet skal forholde sig til.
Der er jo tusindvis af arbejdsgivere, både offentlige og private, som kan slå stillinger op.
Det, som er det afgørende i den her sag, er jo, at Dansk Arbejdsgiverforening, Kommunernes Landsforening, Danske Regioner og staten har set hinanden i øjnene og forpligtet sig som organisationer og har sagt, at de vil og skal skaffe de 12.500 arbejdspladser, og at de vil arbejde målrettet for det.
Det kan vi allerede se nu.
Hvis man kigger i kommunernes blad »Danske Kommuner« og i Dansk Industris blad fra i går, kan man allerede nu se, at de er i gang med kampagnen for at få deres medlemmer til at sikre, at de job bliver slået op.
Organisationerne har forpligtet sig, men de enkelte arbejdsgivere kan vi ikke forpligte; vi kan kun henstille til, at de arbejder på at få slået stillingerne op.
Christian Juhl (EL), 2012-11-02:
Jeg kan høre, at vi måske godt kan finde ud af, at aftalen ikke skal være enestående, men måske være permanent.
Så vil jeg gerne høre, om hr. Lennart Damsbo-Andersen tror på, at det lovforslag, vi arbejder med nu, sikrer de 12.500 jobåbninger for folk, der er ved at miste deres dagpenge.
Jeg vil lige læse en enkelt linje fra lovteksten op.
Der står: »Private og offentlige arbejdsgivere kan opslå ordinære stillinger af mindst 13 ugers varighed som akutjob«.
Der står, at de kan opslå stillinger.
Normalt er det sådan, at vi, når vi gennemfører love, skriver, at de skal.
Vil der ikke være større sikkerhed for at nå de 12.500, hvis vi skriver skal opslå?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-11-02:
Jeg er sådan set ikke uenig med Enhedslistens ordfører i, at der jo også vil være personer, der falder ud af dagpengesystemet efter den 1. juli næste år.
Det, vi taler om her, er jo en ekstraordinær situation skabt af den tidligere regering, som ordføreren jo i øvrigt selv beskrev ganske glimrende i sit spørgsmål til Venstres ordfører.
Det, der så er sket, er, at arbejdsgiverne og regeringen i fællesskab har sagt, at vi vil gøre noget for de personer, som falder ud eller er i fare for at falde ud af dagpengesystemet på grund af den ekstraordinære situation, der er skabt i forbindelse med genopretningspakken fra 2010.
Christian Juhl (EL), 2012-11-02:
Hvis jeg havde været ordføreren, ville jeg nu have sagt, at de skulle rette ind, lige så vel som de blå borgmestre skulle.
Det er en enestående aftale – det er jeg fuldstændig enig i.
Den er så enestående, at den kun gælder frem til den 1. juli.
Jeg kunne godt tænke mig at høre hr. Lennart Damsbo-Andersens mening om, hvorfor aftalen ikke skal gælde permanent.
Er det, fordi der ikke er nogen, der falder ud og mister deres dagpenge efter den 1. juli?
Hvad er grunden til, at det ikke skal være en permanent ordning?
Der er jo, set med mine øjne, lige så stort behov efter den 1. juli.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-11-02:
Nu er der ikke nogen, der automatisk får en bonus med.
Det afhænger jo af, hvilken aftale der bliver lavet for den enkelte.
Det handler om, at de mister dagpengeretten efter 4 års ledighed, 2 års ledighed eller 2½ års ledighed, og det er dem, der vil falde ud af dagpengesystemet fra den 1. oktober i år og frem til den 1. juli næste år.
Det er ikke andre.
Det er dem, der er omfattet af den her særlige situation.
Og det betyder så, at dem, der i øvrigt har været ledige i lang tid og er blevet kontanthjælpsmodtagere osv., så, hvis de er blevet kontanthjælpsmodtagere før den her periode, ikke vil have mulighed for at få en bonus.
Men de har jo mulighed for at søge job på lige fod med alle andre blandt de job, som er derude på arbejdsmarkedet.
Jeg har som sagt ikke siddet i det rum, hvor forhandlingerne i forbindelse med at lave denne aftale er foregået, men der tror jeg at de parter, der dér har set hinanden i øjnene, vil kunne komme med en forklaring, der er rigtig god.
Hvad årsagen er til det, kan ordføreren måske så spørge ministeren om her lidt senere, når ministeren kommer på talerstolen.
Jeg synes personligt, det er en fair måde at gøre det på, altså at man skal have været ansat i lang tid, før arbejdsgiveren kan få en præmie udbetalt; det synes jeg er helt i orden.
Så synes jeg i øvrigt også, at det er fint, at det i aftalen også hedder, at et akutjob skal være af mindst 13 ugers varighed.
Mai Henriksen (KF), 2012-11-06:
For os Konservative
er det vigtigste i dette lovforslag, at børn og unge fortsat sprogvurderes og sprogstimuleres i både dagtilbud og i indskolingen.
Børn, der på baggrund af en sprogvurdering viser sig ikke at have et alderssvarende sprog, skal tilbydes en opfølgende sprogstimulering, for det kan have store konsekvenser på den lange bane, at man ikke opdager problemerne hos de børn, som har brug for en opfølgende sprogindsats.
Risikoen er, at børnenes problemer først opdages langt senere, f.eks. ved skolestart, og dermed er de måske blevet endnu mere sprogligt distanceret fra deres kammerater.
Forskning viser, at jo tidligere vi kan sætte ind over for børns sprogproblemer, jo mindre omfangsrig og samtidig mere effektiv vil indsatsen være.
Derfor er Konservative meget glade for sprogvurderingerne i dagtilbuddene.
Problemet er, at ikke alle børn, der har brug for at blive testet, rent faktisk bliver testet.
En undersøgelse fra EVA i 2011, som fokuserer på etsprogede børn i dagtilbud, viser, at man overser tre ud af fem børn, som har brug for sproglig hjælp.
Det vurderes, at ca. 15 pct. af de sprogligt svageste børn i en årgang skal have sproghjælp fra enten en talepædagog, eller ved at pædagogerne har ekstra fokus på børnenes sprog i hverdagen.
I dag opdager kommunerne kun 6,2 pct. og ikke de 15 pct., der har behov for hjælp, og det er problematisk.
Derfor bakker vi gerne op om initiativer, der kan sikre, at flere sprogligt svage børn opdages og dermed hurtigere kan hjælpes til et stærkt sprog.
Vi kan konstatere, at et 3-årigt projekt blev sat i gang i 2010 af Danmarks Evalueringsinstitut.
Projektet har fokus på kommuners arbejde med sprogvurderinger af 3-årige og de opfølgende sprogindsatser.
Det ville selvfølgelig have været optimalt at have fået resultaterne fra projektet, før vi skulle tage stilling til dette lovforslag, men det lod sig i sagens natur ikke gøre.
Det ville måske også have mindsket nogle af de kritiske røster, der er i høringssvarene.
Særlig Socialpædagogerne og Børnerådet er skeptiske, fordi de er bange for, at det overordnede strategiske arbejde, der vedrører sprogvurderingerne i kommunerne, forsvinder, og at det bliver mere tilfældigt og omsonst, hvordan og af hvem der testes ude på institutionerne.
Konservative er opmærksomme på bekymringerne, og vi vil følge det her med stor opmærksomhed.
Men vi anerkender også behovet for at løsne kommunerne fra nogle af de faste rapporteringsforpligtelser, de har, og umiddelbart har vi stadig troen på en systematisk og kvalitetsbevidst indsats ude i institutionerne, og det er grunden til, at vi i dag siger ja til lovforslaget.
Havde vi troet, at lovforslaget vil afstedkomme ringere sprogvurderinger og sprogstimulering, ville vores holdning have været anderledes.
Merete Riisager (LA), 2012-11-06:
Liberal Alliance er positivt indstillet over for L 43.
Vi er i Liberal Alliance helt klar over, at planer nedskrevet på papir ikke er nogen garanti for handling.
Vi har i Danmark opbygget et system, i hvilket der er lag på lag på lag i den offentlige administration.
Det er dyrt, og det giver ikke en bedre service til borgerne.
Jeg har selv haft et barn i vuggestue i Københavns Nordvestkvarter og er helt klar over, at der er særlige områder i Danmark, hvor udfordringen med sprogstimulering er særlig stor.
Vi vil i udvalgsarbejdet lægge vægt på at få belyst, hvordan institutionerne i dag arbejder, og om de har de rette værktøjer til at løse opgaven, og også hvorvidt pædagogerne i deres nuværende uddannelse bliver tilstrækkelig kvalificeret til at varetage opgaven med at vurdere børns sprog og stimulere det, så børnene kan klare sig med deres kammerater og senere, når de kommer i grundskolen.
Louise Schack Elholm (V), 2012-11-06:
Ministeren siger, at det allerede er dækket ind, hvad angår sprogstimulering.
Sådan som jeg forstår ministeren, skulle det allerede for kommunerne være pligtigt alligevel at lave mål og politik på daginstitutionsområdet.
Altså, når jeg læser lovforslaget, står der, at § 11, stk. 8, som handler om, at kommunalbestyrelsen skal udarbejde og offentliggøre en plan for kommunens mål og rammer for sprogvurdering og sprogstimulering, ophæves, og at stk. 9 derefter bliver stk. 8.
Det bliver ikke indføjet andre steder.
Hvordan vil ministeren så sikre, at kommunen rent faktisk har mål og politik på området?
Lotte Rod (RV), 2012-11-06:
Det her er noget af det, som jeg ser som en stor styrke i det udviklingsprogram, vi skal i gang med for daginstitutionerne, for jeg tror rigtig meget på, at noget af det, som vi kan være med til som politikere, er at sige, at de indsatser, vi sætter i gang, og de ressourcer, vi bruger, skulle vi jo gerne have ud at arbejde ude på institutionerne og få videnspredning.
Jeg tror sådan set, at de gode løsninger er opfundet.
Kunsten for os er jo at få det systematiseret og få videndeling, sådan at det ikke bare sker inde på gul stue, men sådan at det sker inde på alle stuer.
Så derfor synes jeg, at noget af det, vi kan fortsætte med at diskutere, når vi skal i gang med det her udviklingsprogram, er: Hvordan kan vi styrke den pædagogiske praksis?
For det handler jo lige netop ikke om at få skolen ned i institutionerne, men om at få pædagogerne til at være endnu mere opmærksomme på deres pædagogiske praksis – hvordan de taler med børnene, hvordan de læser med børnene, hvad der sker i situationen hen over måltidet, når børnene tager tøj på, når de er ude på legepladsen.
Karl H. Bornhøft (SF), 2012-11-06:
Jeg står egentlig tilbage med en fornemmelse af, at fru Louise Schack Elholm allerede havde skrevet det andet spørgsmål ned, inden mit første svar var blevet omsat.
For jeg brugte faktisk ikke nogen udtryk om velfærd, jeg brugte et udtryk i forbindelse med noget, der i den her sammenhæng betyder noget for mig, og det var »borgernær service«.
Det her er altså noget, der betyder, at uanset om der er tale om, at det er en lille eller det er en stor udgift – det er alt sammen afhængigt af, hvordan man anskuer det – så kan de penge, der nu ikke skal bruges på det her, rent faktisk blive brugt til noget andet.
At der oven i købet er tale om, at det skal ses som et led i, at der på nogle andre områder også er nogle tiltag, hvor man vil gøre det mindre bureaukratisk for kommunerne, er jo altså også noget, der betyder, at der, når det kommer dertil, hvordan det er i den store sammenhæng, så bliver frigjort nogle midler.
Det var lige præcis derfor, det var vigtigt for KL og for regeringen at få det skrevet ind, og det er også derfor, det i den her sammenhæng er vigtigt, at man får stoppet et forbrug af penge, som ikke er nogle penge, som hjælper børnene, men at man til gengæld fastholder, at det her er en opgave, der skal løses.
Så er der noget, jeg gerne vil minde om – for så sød er jeg – at jeg jo faktisk sad i Folketinget i sidste periode.
Der er jeg så nødt til perifert lige at nævne, at det var en anden regering, der sad, end den, der sidder der nu, og jeg kan faktisk nævne adskillige punkter i forhold til, at der var opgaver, som denne regering sendte ud, og hvor den ikke sendte pengene med ud til det.
Da kunne det åbenbart lade sig gøre.
Men det kan det så ikke nu, kan jeg forstå.
Louise Schack Elholm (V), 2012-11-06:
Jeg er ganske forundret over det, som ordføreren siger om, at det bare er noget, som man siger.
Det er, som om det bare er en floskel, som man lirer af om, at det koster velfærd.
Jeg mener faktisk, at de 40.000 kr., som en kommune skal bruge på at sikre en politik og sikre nogle mål på området for sprogscreening, er nogle penge, der er godt givet ud, altså til nogle børn, som så får bedre sprogkundskaber, og som efterfølgende vil kunne klare sig bedre i skolen.
Det her er noget, som vil kunne hjælpe de udsatte børn.
Det er jo nogle børn, som jeg ellers ville have troet at man i Socialistisk Folkeparti havde ønsket at hjælpe.
Men det bliver jo dem, som kommer til at lide under det her.
Karl H. Bornhøft (SF), 2012-11-06:
Jeg vil da egentlig starte med at understrege, at jeg i denne sammenhæng ikke brugte ordet velfærd, men at jeg brugte udtrykket borgernær service.
Det troede jeg der var en fælles forståelse af, men det kan jeg så konstatere at der ikke nødvendigvis altid er.
Men det er bare sådan, vi anskuer det.
Det her er for mig at se ikke et spørgsmål, der handler om, hvorvidt SF er et socialistisk parti eller ej – for det er vi, og vi er oven i købet stolte af det – det er heller ikke et spørgsmål, der handler om, hvorvidt Venstre er et liberalt parti eller ej – og der håber jeg bestemt også at man i Venstre er stolte over at være det – men det her er et spørgsmål, der handler om, at der er et stykke arbejde, som vi skal have gjort.
Men er det noget, der bliver gjort bedre, ved at det er båndlagt med hensyn til, at der skal laves nogle planer?
Eller kan det blive gjort lige så godt, ved at man interesserer sig for børnene?
Der må jeg sige: Vi tror faktisk på det sidste.
Louise Schack Elholm (V), 2012-11-06:
Ordføreren undrede sig over, hvorfor Venstre ikke var for det med den frihed, som det gav for, var det kommunerne, eller var det institutionerne?
Men der er det jo altid et spørgsmål om, hvad det er, man giver frihed til.
Jeg forventer ikke, at man i Socialistisk Folkeparti er enig med mig her, for i Socialistisk Folkeparti er man socialister, og der man har en anden holdning til det.
Men jeg mener som liberalist, at det er borgerne, man skal give nogle rettigheder, og ikke systemet, og derfor er jeg imod, at der her tages en rettighed fra borgerne, som så bliver givet til systemet.
Det er et liberalt synspunkt, jeg har, og det var derfor, jeg også syntes, det var nærliggende at spørge De Radikale om det.
Så siger ordføreren, at man med det her forslag i kommunerne får flere penge til velfærd – nu har regeringen jo i forbindelse med akutjobplanen lige taget en masse penge fra kommunerne, så der er nok ikke tale om, at det bliver noget tilsvarende – og der er det altså ca. 40.000 kr. pr. kommune.
Kan ordføreren oplyse mig om, hvad det er for en velfærd, som ordføreren ønsker at kommunerne skal investere i med disse 40.000 kr.?
Karl H. Bornhøft (SF), 2012-11-06:
Som en del af moderniseringsaftalen mellem KL og regeringen behandler vi så i dag lovforslag om ændring af dagtilbudsloven.
Med det her forslag ønsker regeringen at frigøre kommunerne fra en unødig bureaukratisk arbejdsgang, men det er også vigtigt at understrege, at det jo skal ses i en større sammenhæng; det her er ét element af mange i hele det arbejde, der består i at være med til at afbureaukratisere Danmark.
Hidtil har kommunerne været forpligtet til at udarbejde og offentliggøre en plan for sprogvurderingen af børn.
Arbejdet med at opstille mål og rammer har ikke bidraget til en mere præcis sprogvurdering af børnene, men blot efter vores opfattelse krævet tid og ressourcer fra kommunens kerneopgaver.
Med det her forslag sender vi altså også et signal om, at det ikke er den vigtigste opgave.
Samtidig er regeringen optaget af at give kommunerne de bedst mulige rammer for at levere borgernær service.
Der er dog enkelte bemærkninger, som vi i SF er meget opmærksomme på.
I Børnerådet frygter man, at sprogindsatsen i kommunerne vil blive mindre målrettet og veltilrettelagt.
Bekymringer kan man altid have, og det er også rimeligt at have dem indimellem.
I den her sammenhæng glæder vi os over, at ministeren i sin offentlige diskussion om emnet har påpeget, at de indholdsmæssige krav til kommunerne på området er de samme.
Det er det, der er det væsentlige for børnene, og det er det, der kommer til at betyde noget for børnene.
I henhold til dagtilbudslovens § 11 og 12 er kommunerne stadig væk forpligtet til at løse denne væsentlige opgave.
Er der kommuner, som så stadig væk ønsker at lave sådan en plan, jamen så kan de jo rent faktisk gøre det.
Og egentlig er jeg lidt overrasket over, at Venstres repræsentant ikke er vildt begejstret for denne frivillige mulighed, men det er jo i hvert fald så vigtigt, at de, der har brug for den, også benytter sig af den.
Forslaget vil altså være med til at lette kommunernes arbejdsbyrde, og de midler, der bliver frigjort både i den her sammenhæng og i andre sammenhænge, hvor det drejer sig om afbureaukratisering, kan jo altså bruges til mere borgernær service.
Vi er i SF meget tilfredse med, at det bliver en mulighed for kommunerne, så på den her baggrund stemmer vi med stor glæde for forslaget.