René Christensen (DF), 2014-12-17:
Tak for det, formand.
Finansloven for 2015 er jo sådan set forhandlet færdig, og i dag efterrationaliserer vi, hvordan det så er gået, men allerede ved finanslovsforslagets offentliggørelse i august måned var finansministeren ude og give klart udtryk for, at han gerne så en aftale med Enhedslisten og Socialistisk Folkeparti, og i det forløb, der så også kom, blev det billede jo tydeligere og tydeligere, og vi kender så også resultatet i dag.
Dansk Folkeparti havde faktisk gerne set, at der havde været et reelt forhandlingsforløb med regeringen, men som vi kunne se, var vi til et enkelt sættemøde og blev desværre aldrig indkaldt til møde igen.
Som en nyhed havde regeringen jo i sit finanslovsforslag afsat 1,5 mia. kr., som dem, der skulle være en del af aftaleparterne, kunne udmønte til mere og bedre velfærd, og det var jo sådan set et initiativ, som Dansk Folkeparti hilste meget velkomment, og det havde vi også set frem til at skulle forhandle om.
Vi kan jo så se, at intentionerne med hensyn til brugen af de 1,5 mia. kr. har været gode.
Der er også kommet nogle forslag ud af det, som umiddelbart ser meget sympatiske ud.
Bl.a. er der kommet en styrket indsats mod overbelægning på sygehuse, styrkelse af forebyggelse i kommunerne, en indsats over for sårbare familier, klippekort til ældre, løft på dagtilbudsområdet og tiltag mod social dumping – alle gode overskrifter, som Dansk Folkeparti også kunne have været en del af.
Men hvad er det så for et resultat, vi står med?
Desværre er de gode hensigter blevet overhalet af den fejlslagne politik, der er blevet ført på udlændingeområdet.
Økonomien til de gode initiativer er simpelt hen ikke til stede.
Investeringerne i velfærd er blevet fuldstændig overskygget af de markante udgifter på asylområdet, som er en følge af den massive tilstrømning af asylansøgere, som er sket i 2014.
Udgifterne er samlet set skønnet til at blive over 4 mia. kr., som regeringen så har måttet finde ny finansiering til i finansloven for 2015.
Det er penge, som kunne være gået til eksempelvis ekstra løft på ældreområdet og på sundhedsområdet.
I finansloven for 2015 er det i øvrigt også blevet så småt, som det nu kan blive, med velfærdsinitiativerne.
Aftaleparterne har valgt at skyde langt de fleste initiativer til efter 2015 og længere ud i fremtiden, eksempelvis afsætter man blot 50 mio. kr. i 2015 til at bekæmpe overbelægning på de danske sygehuse.
Det var et formål, der ellers skulle være, at der skulle være langt færre patienter på gangene.
Det har selvfølgelig også medført en berettiget kritik fra bl.a. Lægeforeningen og Danske Patienter, som vurderer, at 50 mio. kr. er alt for lidt i 2015 til at løfte den opgave.
Regeringen har ligeledes valgt at sikre flere pædagoger i daginstitutionerne, en god sag, som Dansk Folkeparti ligeledes gerne vil støtte, og det lyder rigtig godt, men når vi kigger på, hvad det bliver til, betyder det samlet set, at der tilføres 0,002 ekstra pædagog pr. barn ude i institutionerne.
Det er hverken seriøst eller målrettet.
Regeringen har ligeledes valgt at nedprioritere dagpengeområdet ved at afvise en halvering af genoptjeningskravet, som ellers kunne have hjulpet mange arbejdsløse danskere og have givet ro på, så Dagpengekommissionen kunne få mulighed for at arbejde.
Det er stadig væk uforståeligt, at SF og Enhedslisten helt valgte at opgive det indlysende krav, som de havde mulighed for at få også dansk Folkepartis støtte til.
Det var netop at rette op på den situation, som vi har nu, og det kunne have givet håb for de mange borgere, der nu netop bliver ramt.
Dansk Folkeparti ser med bekymring på regeringens prioriteringer og håndtering af økonomien.
Ud over de eksplosive asyludgifter, som venter i fremtiden, har regeringen valgt at udskyde en lang række andre store udgifter til efter det kommende folketingsvalg.
Regeringens økonomiske politik rangerer i forvejen på et niveau, som ligger tæt på EU's grænse for statslige underskud, og som i værste fald kan bringe Danmark i en meget vanskelig økonomisk situation.
Interessant er det også, at regeringen i Økonomisk Redegørelse klart beskriver de udfordringer, der er i fremtiden.
For det første har man jo brugt af fremtidens penge ved at fremrykke beskatningen af de danske pensioner.
Ligeledes er det også interessant at se på væksten i det offentlige forbrug.
Her lægger regeringen op til en vækst på 0,1 pct. efter 2015, og det er vel ikke sådan særlig langt fra nulvækst, som har været diskuteret her i salen i dag.
Men det er rigtig, rigtig langt væk fra det, der blev sagt, hvor Socialdemokraterne gik til valg på en vækst på 1,4.
Men der er dog plads til vækst i indeværende år, og det er der sådan set også i 2015, og man når også en vækst i 2015 på over de lovede 1,4.
Man når faktisk op på en vækst på 1,5.
Men væksten skal med et citat fra Økonomisk Redegørelse ses i et helt andet lys: »Hvilket bl.a. skal ses i lyset af de midlertidigt højere offentlige forbrugsudgifter på asylområdet i 2015.«
Nu er det så også kommet klart frem her i dag, at regeringen med økonomi- og indenrigsministeren i spidsen siger, at de udgifter ikke vil stoppe i fremtiden; de stopper ikke i 2016.
De borgere, der kommer til Danmark nu og får ophold, skal ikke hjem.
Men nu er det altså ude – regeringen mener ikke, at det lovforslag vil have den ønskede virkning, og derfor kan man jo forvente, at væksten i 2016 vil blive højere end 0,1 pct.
Men hvad er det så, væksten skal bruges til?
Den skal bruges på asylområdet, og det vil så sige, at de penge, der ikke er til stede, skal findes på velfærdsområdet.
Jeg synes, det er flot, at økonomi- og indenrigsministeren fortæller om regeringens politik åbent og ærligt – den politik, der bliver ført på udlændingeområdet, vil føre til nedskæringer, også efter 2016.
Og som en del af finansloven har regeringen, SF og Enhedslisten også besluttet fuld folkepension til asylansøgere, som har fået opholdstilladelse.
Og når man lægger det hele sammen, må man jo sige: Hvorfor i alverden skulle man regne med, at tilstrømningen skulle falde, når man har et regelsæt, der er så fordelagtigt?
Jeg forstår godt, at folk vælger at rejse over 5.000 km – det er ikke til nærmeste naboland – for at få del i de gaver, som der bliver uddelt under denne regering.
Der er ingen tvivl om, at det ikke er menneskene, der er noget i vejen med; det er regelsættet, der er noget i vejen med.
Dansk Folkeparti havde gerne set, at der var blevet afsat en ægte ældremilliard til ældreområdet i kommunerne nu, hvor vi kan se, at regeringens ældremilliard fra den tidligere finanslov måske ikke får den gennemslagskraft, som man gerne havde set.
Men vi anerkender dog fuldt ud, at det var et meget, meget positivt forslag, og vi er glade for, at der er kommet de ekstra penge i kommunerne.
Og så havde vi også gerne set, at man havde kigget mere på forebyggelse i kommunerne, således at man kunne undgå de mange genindlæggelser, der er.
Dansk Folkeparti havde også i vores forslag afsat midler til en halvering af genoptjeningskravet på dagpengeområdet.
Vi havde også gerne set en pulje på retsområdet, og Dansk Folkeparti havde også afsat midler til at videreføre boligjobordningen for at bibeholde de mange arbejdspladser og i særdeleshed lærlingepladser, som vi kan se at det har givet derude.
Det, vi kan se i opgørelsen, er, at vi altså taler om over 400 lærlingepladser, der er blevet skabt på den her dagsorden, samtidig med at det også er den almindelige dansker, der bestiller den lokale håndværker.
Og det vil sige, at det ikke har været store offentlige udbud, som er blevet udført af billig østeuropæisk arbejdskraft.
Nej, det har været det nære, som netop har fået glæde af, at vi har haft den boligjobordning, som vi kender i dag.
Vi er kede af, at den ikke kan fortsætte.
Hvordan finansierer vi det?
Det finansierer vi bl.a. ved en nedsættelse af udviklingsbistanden og en normalisering af udlændingeområdet, bl.a. ved at indføre starthjælp, og ved at bruge færre konsulenter i det offentlige osv. osv.
Med vores forslag om at gå ned på 0,7 pct. af BNI vil vi komme i en meget, meget eksklusiv klub.
Der er kun fire andre lande i verden, der har det høje niveau, som hedder 0,7 pct., men vi taler altså om en indtægt – eller en mindreudgift, alt efter hvordan man tager det – på omkring 13 mia. kr. frem til 2020.
Det er sådan, at Dansk Folkeparti selvfølgelig stemmer ja til finansloven, og jeg ser frem til den debat, vi skal have nu.