Tom Behnke (KF), 2014-04-01:
Jeg synes, det er lidt underligt at sidde og følge den her debat og høre, hvordan regeringen, Socialdemokratiet fuldstændig negligerer de problemer, der er forbundet med det her område, og sådan har det jo sådan set været, ligeså lang tid jeg kan huske tilbage.
Jeg kan huske, hvordan det var for 20 år siden, når vi diskuterede udlændingepolitik i Folketinget; dengang var det ikke sådan helt tilladt at gøre det – da kunne man næsten ikke få lov til at sige noget i udlændingedebatten.
For der var slet ikke nogen problemer, og der ville aldrig nogen sinde blive nogen problemer – det var jo forudsigelsen dengang.
Og hvis vi sådan kiggede lidt frem i tiden og sagde, at der jo bliver flere og flere, og at vi på et tidspunkt vil nå op på, at det er 10 pct. af befolkningen, så grinte man bare hånligt og sagde: Nej, nej.
Og hvor er vi henne i dag?
Det, der er problematisk, er jo, hvis man negligerer de problemer, der er, og man kun fremhæver fordelene, de positive ting, altså at man kun kigger på det, ja, så er det jo klart, at der sådan set ikke er så meget at gøre, for hvorfor skulle man fikse et problem, der ikke eksisterer?
Men det er at stikke hovedet i busken, det er jo at lege struds, at man kun vil se det positive, mens man, når det gælder alt det negative, siger, at det går nu nok alligevel, det finder vi nok ud af på et tidspunkt.
Men det sker jo ikke, altså, tingene sker jo ikke af sig selv.
En af vores vigtigste opgaver her er jo at konstatere, at hvis der er problemer på et område, hvis der er mennesker, der ikke har det godt, hvis der er ting, der ikke fungerer, så er det jo der, vi skal træde i karakter, og ikke i forhold til det, som rent faktisk fungerer.
Det er klart, at vi kan – og det skal vi selvfølgelig – hjælpe folk, der er i nød, og vi skal også gøre, hvad vi kan, for at hjælpe flygtninge, og vi skal også være åbne over for indvandringen.
Der er slet ikke nogen tvivl om, at vi i Danmark har stor glæde af mange af de indvandrere, der kommer hertil, så selvfølgelig skal vi gøre det.
Men vi skal gøre det i det omfang, hvor det er muligt – og det er måske de ord, der skiller os lidt, altså at vi skal gøre det i det omfang det er muligt.
Vi kan jo ikke hjælpe alle.
Vi kan ikke bare åbne grænserne for alle dem, der har lyst til at bosætte sig i Danmark; det kan vi ikke gøre, det giver nogle uoverstigelige problemer.
Indvandringen og flygtningene har nogle konsekvenser for Danmark, både positive, men sandelig også negative, og det bliver man nødt til at forholde sig til.
Det, der jo er sagen, er, at vi skal kunne nå at integrere dem, der kommer til Danmark, efterhånden som de kommer.
Og hvis der kommer flere, end vi kan nå at integrere – og det har der gjort i perioder – så er det, vi ser problemerne; de bliver uoverstigelige, de bliver meget, meget voldsomme og meget omfangsrige.
Der er mange udlændinge, som bidrager positivt til det danske samfund – det er der slet ikke nogen tvivl om; det er jo langt hovedparten, der bidrager positivt på den ene eller den anden måde – men vi har også nogle udfordringer i dag, og det vil vi også have i fremtiden, og det bliver vi nødt til at forholde os til.
Vi har senest set en PISA-undersøgelse, der decideret er gået ind og har taget fat i det her problemområde og har set lidt på, hvordan det går.
Det skræmmende er jo sådan set, at andengenerationsindvandrere klarer sig dårligere end førstegenerationsindvandrere; så er integrationen jo slået fuldstændig fejl.
Så der er noget dér at tage fat i, der er noget at samle op på.
Altså, man skal jo være fuldstændig naiv og viljeløs i forhold til at se virkeligheden derude, hvis man ikke kan konstatere, at der er problemer i visse boligområder, for det er der da, selvfølgelig er der det, og det bliver vi nødt til at forholde os til.
Vi ser problemer på skoler, på visse skoler, hvor langt hovedparten af eleverne, hvis ikke alle, er tosprogede.
Hvor stor er det lige sandsynligheden er for en vellykket integration, hvis man kommer i sådan en skole?
Ja, den er jo næsten lig nul.
Lærerne gør selvfølgelig alt, hvad de kan, og de gør en formidabel indsats, men det er altså ikke hensigtsmæssigt, at vi gør det på den måde.
Vi ser meget store problemer med kriminalitet, med radikaliserede unge muslimer her i landet, og vi ser bandekriminalitet.
For mens vi kan konstatere, at den kriminalitet, der bliver begået af børn og unge, er raslet ned til et historisk lavt niveau, så har vi, til trods for flere tiltag, stadig ikke formået at tage hånd om den kriminalitet, som indvandrerbanderne begår, og som rockerklubberne begår.
Det er et problem, og derfor bør vi selvfølgelig fokusere på det.
De, som begår kriminalitet og skaber problemer i vores samfund, udgør ikke så mange, men den kriminalitet, de foretager, og det, at det, de gør, er så massivt, skaber en enorm utryghed i vores samfund.
Og det gør jo, at andre unge med udenlandsk baggrund sættes i et negativt lys, det gør det jo, og der burde vi jo alle – især unge med udenlandsk baggrund – stå skulder ved skulder og tage afstand fra dem, der laver problemerne.
Det er et problem.