Lene Espersen (KF), 2008-11-27:
De internationale finansielle markeder er fortsat præget af stor turbulens.
Den finansielle krise er en udløber af subprimekrisen på det amerikanske boligmarked.
Lånene er rettet mod boligkøbere, der ikke kan optage lån på almindelige vilkår, og problemerne startede, fordi subprimelånene var pakket ind i komplekse finansielle pakker, som på grund af manglende gennemsigtighed var forkert prissat i forhold til deres risiko.
Da der begyndte at opstå tab på subprimelånene, spredte krisen sig først til det amerikanske finansielle marked og derefter til det globale finansielle system.
Åbne og tæt forbundne finansielle markeder er som udgangspunkt en fordel, for det sikrer under normale omstændigheder forbrugere og virksomheder en lavere rente og en bedre mulighed for at sprede deres risici.
Men det betyder naturligvis også, at vi bliver mere sårbare over for begivenheder langt fra Danmark, og vi har de seneste måneder måttet konstatere, at den internationale finansielle krise også er slået igennem i Danmark.
Krisen var her i efteråret kommet til at udgøre en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet i Danmark, i takt med at pengemarkedet frøs til.
Der var tale om et regulært markedssvigt, som gjorde det vanskeligt for selv sunde pengeinstitutter at skaffe den fornødne likviditet.
En løsning var derfor nødvendig, så pengeinstitutterne igen kunne finde likviditet.
Det blev som bekendt til en bred politisk aftale den 5. oktober 2008 om sikring af finansiel stabilitet, en aftale, som vi blot 5 dage senere omsatte til lov om finansiel stabilitet.
Der er tegn på, at loven er begyndt at virke.
De frosne pengemarkeder er ved at tø op.
Likviditeten i det korte pengemarked er så småt begyndt at blive bedre.
Der er sket en kraftig forøgelse af långivningen fra pensionssektoren, der har afhjulpet likviditetsproblemerne hos en række pengeinstitutter, og de større banker har fået lettere adgang til likviditet fra udlandet.
Men vi ser dog fortsat en vis træghed fra udlandets side med långivning til især de mindre, danske banker.
For et par uger siden indsatte jeg en professionel bestyrelse i Afviklingsselskabet til sikring af finansiel stabilitet, og jeg er glad for at sige, at der er tale om en række kompetente personer.
Med lov om finansiel stabilitet er det som bekendt afviklingsselskabets opgave at overtage nødlidende pengeinstitutter, hvis der ikke findes en anden løsning.
Den nye bestyrelse har vist sig hurtigt at komme på arbejde.
Afviklingsselskabet indgik i fredags en betinget overdragelsesaftale med EBH Bank, i forlængelse af at banken ikke længere opfylder lovens solvenskrav.
Vi er ikke de eneste, der har givet pengemarkederne en hjælpende hånd.
Rundtomkring i Europa har snart sagt alle lande gennemført en eller anden form for pakke, der skal bidrage til at sikre den finansielle stabilitet.
Den finansielle krise har også ramt aktiemarkederne hårdt verden over.
Det danske aktiemarked har mistet 40 pct. af dets værdi siden sommeren 2008.
Usikkerheden førte også til, at investorerne ikke var interesseret i at investere i ret meget andet end sikre statsobligationer.
Det er bl.a. gået hårdt ud over realkreditobligationerne, som vi ellers her i Danmark betragter som meget sikre.
For at bidrage til, at pensionsopsparerne ikke lider unødige tab som følge af den finansielle krise, indgik vi aftalen om finansiel stabilitet på pensionsområdet, og vi fik med aftalen forhindret, at pensionsinstitutterne blev tvunget til at holde brandudsalg af deres realkreditobligationer.
Et brandudsalg af realkreditobligationerne ville have skadet pensionskunderne, og aftalen skal bidrage til at stabilisere markederne og bringe situationen tilbage til et mere normalt leje.
Men aftalen fik også en positiv påvirkning på realkreditmarkedet.
Jeg vil endnu en gang gerne slå fast, at der ikke - som nogle har oplevet - var tale om et særligt indgreb til fordel for flekslån.
Regeringen har alene gjort det her, fordi det ikke er i samfundets interesse, at pensionsinstitutterne holder brandudsalg af lange realkreditobligationer.
Derfor følger regeringen hele tiden situationen nøje, og er der brug for yderligere initiativer, vil vi ikke tøve med at tage de nødvendige skridt for at komme bedst muligt gennem den nuværende krise.
Men vi skal også arbejde målrettet for at forebygge fremtidige kriser.
Der er tale om internationale problemer.
Regeringen mener derfor, at løsningerne primært skal findes i EU-regi og i internationale fora.
Allerede i efteråret 2007 satte Ecofin en køreplan på skinner som opfølgning på den finansielle krise.
Arbejdet dækker en lang række områder for, hvordan vi kan forbedre den finansielle lovgivning og tilsynssamarbejdet.
På lovgivningsområdet drejer det sig bl.a. om at skabe større gennemsigtighed for investorer og myndigheder og om at sikre en bedre værdiansættelse af aktiver, som ikke umiddelbart kan omsættes på markederne.
Kommissionen har i oktober som led i dette arbejde foreslået ændringer af kapitalkravsdirektiverne.
Ændringerne indebærer bl.a., at udstederne af avancerede værdipapirkonstruktioner som dem, vi f.eks. har set i forbindelse med subprimelån, fremover selv skal tage en del af risikoen ved at sætte penge i konstruktionerne.
Dermed sikrer vi også en bedre incitamentsstruktur.
På tilsynsområdet er diskussionen om organisering af tilsynsindsatsen i Europa blevet intensiveret som følge af krisen.
Der er en forholdsvis bred enighed om at fastholde de nationale finanstilsyn, men samtidig skal vi give dem et europæisk mandat for at fremme konvergensen i tilsynspraksis og skabe rammerne for et forbedret samarbejde om tilsynet med grænseoverskridende virksomheder.
Der arbejdes også på at etablere flere samarbejdsgrupper, hvor tilsynsindsatsen kan koordineres.
Og endelig skal samarbejdet i de europæiske tilsynskomiteer om tilsynspraksis gøres mere forpligtende.
Fra regeringens side bakker vi op om disse initiativer.
Og fordi den finansielle krise er global, sker der sideløbende med EU-arbejdet en koordinering på globalt plan.
Financial Stability Forum, FSF, som er G7-landenes samarbejdsorganisation for finansiel stabilitet, har i april i år offentliggjort en række anbefalinger, der i vidt omfang overlapper de områder, som EU har sat på dagsordenen.
Og senest har der på G20-mødet medio november været en drøftelse af, hvordan den internationale finansielle krise skal håndteres.
Regeringen er opsat på aktivt at påvirke de internationale processer.
Derfor vil statsministeren en af de nærmeste dage sende et dansk indspil om åbenhed og ansvarlighed på kapitalmarkederne i Europa til Europa-Kommissionens formand.
Jeg lægger vægt på, at der er tale om et dansk indspil med bred opbakning blandt Folketingets partier.
Det danske indspil lægger vægt på, at der skal være dækkende og ens spilleregler for de store finansielle aktører i EU.
Kun ved at have ens spilleregler for alle i EU, undgår man nationale konkurrencebegrænsninger og protektionisme i de enkelte medlemslande.
Samtidig skal vi sikre os, at vi ikke pålægger kapitalen så store restriktioner, at den flytter ud af Europa.
Det er derfor regeringens holdning, at fælles initiativer på europæisk, og hvor det er muligt internationalt plan er vejen frem.
Regeringens indspil indeholder 35 konkrete forslag fordelt på fire temaer.
Det første tema, som regeringen lægger meget vægt på, er åbenhed.
Vi foreslår, at der skal ske en øget åbenhed om og styring af ledelsernes incitamentsaflønning.
Vi ønsker, at der på EU-niveau indføres krav om, at generalforsamlingerne i børsnoterede selskaber skal godkende de overordnede retningslinjer for selskabets samlede incitamentsaflønning af bestyrelsen og direktionen.
På den måde sikres det, at ejerkredsen inddrages i selskabets lønpolitik for ledelsen.
Derudover opfordrer vi EU til at lave regler, der skal forhindre, at bonus- og aktieoptionsordninger fører til kortsigtet overdreven risikotagning.
Dette kan eksempelvis ske ved at indføre længere bindingsperioder for ordningerne.
Særligt rettet mod banksektoren spiller vi fra dansk side ind med, at der i EU bør være større gennemsigtighed om bankernes solvens og risikoprofil.
Det kan f.eks. gennemføres ved at stille krav om offentliggørelse af resultatet af den enkelte banks egen solvensvurdering.
Det andet hovedtema handler om forsvarligt kapitalberedskab og forsvarlig gældsætning.
Af hensyn til samfundsøkonomien er det vigtigt, at soliditeten i virksomhederne ikke svækkes i et sådant omfang, at den finansielle stabilitet forstyrres.
Derfor foreslog vi en EU-regel om, at en virksomheds bestyrelse løbende skal tage stilling til og dermed også være ansvarlig for, at selve selskabets kapitalberedskab til enhver tid er forsvarligt i forhold til selskabets drift.
Denne vurdering af kapitalberedskabet skal være baseret på en konkret og samlet vurdering på baggrund af alle relevante faktorer.
Der skal ikke være tale om en mekanisk og rigid beregning af f.eks. insolvensprocent.
Regeringens indspil til EU indeholder også en opfordring til at udarbejde regler, der sikrer, at hedgefondes gældsætning til enhver tid skal være forsvarlig.
Det er afgørende, at der er tale om en fleksibel regel, hvor gældsætningen skal ses i forhold til de konkrete risici, som fonden har påtaget sig.
En hedgefond, der investerer i statsobligationer, løber færre risici end en hedgefond, der investerer i mere risikofyldte aktiver.
Derfor skal der ikke fastsættes rigide grænser, der lægger bindinger på fondene.
Formålet med dette indspark er, at det skal bidrage til at bevare stabiliteten i EU’s finansielle system.
Den finansielle krise har afdækket en række uheldige interessekonflikter blandt nogle af aktørerne på de finansielle markeder.
Derfor er forebyggelse af interessekonflikter det tredje hovedtema i det danske indspil til EU.
Denne kvalitetssikring kan f.eks. nås ved at stille krav om, at et kreditvurderingsinstitut skal være autoriseret.
Som jeg tidligere har fremført, er den finansielle krise ikke kun et europæisk problem, men et globalt.
Derfor har regeringen som et fjerde hovedtema en række forslag til, hvordan den globale regulering med fordel kan indrettes.
Bl.a. foreslår vi, at EU tager førertrøjen på i relation til en global samordning af reguleringsindsatsen.
Vi ønsker, at man undersøger muligheden for at oprette et globalt varslingssystem, der kan identificere potentiel finansiel ustabilitet i tide, så man kan reagere rettidigt.
Regeringen foreslår også, at Den Internationale Valutafonds rolle styrkes, og at Valutafonden får en central rolle i opbygningen af en bedre og mere effektiv international finansiel arkitektur.
Det skyldes, at Valutafonden har en global medlemskreds, herunder Danmark, og en meget stor legitimitet.
Regeringen ønsker med sit indspil at deltage aktivt i det fremtidige arbejde for en mere åben og ansvarlig finansiel sektor, så risikoen for fremtidige kriser som den nuværende minimeres.