runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-25:
Det bliver jo spændende at se, hvor mange irakiske drengebørn, der kommer til at hedde Anders.
Det vil vi vente med at se, det vil fremtiden vise.
Der er vel efterhånden ingen tvivl om, at krigen i Irak er vundet, men freden er langtfra – langtfra – vundet, nogle vil måske endda sige, at den er tabt.
Så langt vil jeg ikke gå, men der er ingen tvivl om, at historiens dom over Irakkrigen bliver hård.
Jeg synes i virkeligheden, der er mange gode tiltag.
Der er ingen tvivl om, at grundlaget for krigen var spinkelt.
Det betyder ikke, at vi ikke alle sammen har et ansvar i det danske Folketing, selv om flertallet var spinkelt.
Vi havde et ansvar, og det har vi fortsat.
Det betyder også, at vi har et ansvar for den fortsatte udvikling i Irak.
Det betyder også, at vi er forpligtet til at gøre en indsats på de områder, hvor vi kan, og hvor vi kan gøre en forskel.
Det synes jeg også den debat og det forslag til vedtagelse, som vi havde, og den beslutning, som vi traf den 15. maj, er et udtryk for.
Så jeg synes egentlig, der er sat mange gode skibe i søen.
Men det her er jo ikke enkelt.
Situationen i Irak er ufattelig kompliceret.
Jeg tror ikke, der er nogen som helst, der har bare et nogenlunde overblik over, hvad der sker i Irak, og hvad der skal til for at løse de problemer, vi ser i Irak.
Jeg synes, at Enhedslisten i virkeligheden fortjener ros for at forsøge at lave et udkast til en freds- og forsoningsproces i Irak.
Jeg synes, at Enhedslisten kommer vidt omkring, og der er mange af tingene, vi jo godt hos Socialdemokratiet kan nikke bekræftende til, nikke genkendende til; det er nogle ting, vi selv har sagt før.
Men jeg er også bange for, at det desværre ikke er så enkelt, som Enhedslisten gerne vil gøre det til.
Men jeg tror, og det har vi altid troet i Socialdemokratiet, at det, man kommer længst med, er internationalt samarbejde og at agere i internationale organisationer.
Det er også det, der lægges op til i beslutningsforslaget, men jeg tror ærlig talt, at vi er nødt til at gå meget længere ned i detaljerne og yde en meget større fælles indsats i Irak, og det gælder i øvrigt i lang tid fremover.
Villy Søvndal (SF), 2007-05-25:
Jeg er enig i, at der kan være tale om militære situationer, hvor man skal være med.
Jeg har selv været med til at stemme for, at vi sendte danske soldater af sted, da serberne beskød Sarajevo i sin tid.
Jeg har været med til at stemme for danske soldater til Albanien efter Berishastyrets sammenfald.
Det er klart, at man der påtager sig et ansvar også for danske soldater.
Det er jeg enig i, og jeg er også enig i, at den højeste pris kan være nødvendig.
Men den her diskussion om Irakkrigen er jo en diskussion, der er helt anderledes.
Man starter en – med Kofi Annans, FN’s generalsekretærs, ord – ulovlig krig.
Der er tale om en ulovlig krig.
Der er tale om en krig, hvor samtlige begrundelser var opdigtede, forløjede, påfundne, manipulerede.
Der er tale om en krig, der på alle stræk i følgevirkninger har efterladt en værre verden end den, vi havde, og det er selvfølgelig på det grundlag, at krigen skal vurderes.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-25:
Det er de mest utrolige spørgsmål, hr. Rune Lund stiller – fuldstændig hypotetiske spørgsmål.
Altså, jeg konstaterer bare, at jeg tror, at vi skal overlade det til irakerne selv at tage initiativ til genforhandling af kontrakter.
Hvis det er sådan, at kontrakterne ikke er gode nok, så tror jeg da nok, at irakerne skal være voksne nok til selv at tage de kontrakter op til genforhandling, hvis det er det, de mener der er brug for.
Hvad der så er rimeligt i en eller anden hypotetisk situation, som hr. Rune Lund forestiller sig, skal jeg ikke tage stilling til her.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Det er danske soldater udsendt af det danske Folketing.
Jeg vil tillade mig den luksus at lave en analyse af situationen i Irak, tillade mig den luksus at have en mening om, hvorvidt de tropper skal være dernede eller ej, når det er danske soldater.
Det er en ting.
En anden ting er, om det, hr. Lars Barfod siger om de indgåede kontrakter, skal forstås sådan, at når de amerikanske tropper på et tidspunkt er ude, og hvis den irakiske regering – den, der måtte være der på det tidspunkt; vi må se, hvordan Irak ser ud – så på det tidspunkt kommer med et ønske om at genforhandle de kontrakter, så er det et ønske, som Det Konservative Folkeparti til alle tider vil bakke op om?
Lars Barfoed (KF), 2007-05-25:
Hvis der er noget galt med de kontrakter, som ligger til grund for en del af genopbygningen af Irak,
så synes jeg da, at de nærmeste til at vurdere det må være irakerne selv snarere end Enhedslistens medlemmer af det danske Folketing.
For så vidt angår tropperne, er det jo tropper, der hviler på et FN-mandat.
Det er tropper, der er der, fordi den irakiske regering selv ønsker, at de skal være der.
Vi har så indgået en aftale med den irakiske regering om, at vi nu begynder at trække vores tropper tilbage og stort set trækker dem alle sammen tilbage bortset fra dem, der bliver i forbindelse med helikopterassistancen, som jeg forstår Enhedslisten også er imod, selv om de egentlig kun skal lave overvågningsopgaver.
Når irakerne i øvrigt gerne vil have, at tropperne bliver dernede, er det sådan set, fordi irakerne mener, at de trods alt – på trods af al den urolighed, der er – yder en vis form for beskyttelse, som irakerne ikke selv kan levere endnu.
De løser simpelt hen nogle sikkerhedsopgaver, som irakerne endnu ikke selv kan løse, ikke mindst i Bagdadområdet.
Der ønsker hr. Rune Lund altså at diktere irakerne, at den beskyttelse skal de ikke have længere, på trods af at de selv gerne vil have den.
Det er ikke at lade irakerne bestemme selv.
Det er at mene, at Enhedslistens medlemmer af det danske Folketing ved meget bedre end irakerne selv.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Jeg vil kommentere to ting.
De udenlandske tropper, der er der,
er også de danske tropper, og de danske tropper bestemmer vi jo om skal være dernede eller ej.
Og det er jo indlysende for enhver, at de udenlandske troppers tilstedeværelse er en del af problemet og ikke en del af løsningen, medmindre hr. Lars Barfoed da synes, det går enormt godt dernede lige i øjeblikket.
Jeg vil også gerne lige kommentere det, hr. Lars Barfoed sagde om genforhandling af kontrakter.
Jeg ved ikke, om hr. Lars Barfoed er klar over, at mange af de kontrakter, som er blevet indgået, er indgået under den midlertidige administration, hvor amerikanerne sådan set ikke som besættelsesmagt har myndighed til at indgå den slags aftaler.
Derfor er det meget rimeligt, hvis man giver irakerne muligheden for at kunne genforhandle disse aftaler, specielt hvad gælder nogle af de ekstremt fordelagtige aftaler, som store amerikanske selskaber har lavet.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-25:
Da jeg læste det her beslutningsforslag, tænkte jeg såmænd lidt over, hvor den tekst mon kom fra.
Så var det, jeg tænkte, at det jo er eksamenstid i øjeblikket; man kunne godt forestille sig, at der enten i dansk stil eller i samfundsfag i måske 9. klasse havde været sådan et spørgsmål: Hvordan ville du selv løse problemerne i Irak, hvis det var dig, der skulle gøre det?
Så kan man se for sig, at eleven har sat sig ned og har sagt: Nu skriver jeg simpelt hen otte punkter.
Først skal soldaterne hjem, så er der ikke nogen, der slås længere dernede, og så skal de alle sammen mødes og snakke om det.
De skal nedsætte et råd, og så snakker de om, hvordan det hele skal gøres.
Og så giver vi dem nogle penge, sådan at de kan genopbygge landet, og så kommer det hele til at gå godt.
Det kunne man egentlig godt se for sig til sådan en opgave i dansk stil i folkeskolen.
Men det er jo nok ikke sådan, det er gået til – det kan Enhedslisten nok bedre fortælle selv.
Under alle omstændigheder synes jeg, at der i virkeligheden er en underlig klang af imperialisme og koloniherrementalitet over forslagene fra Enhedslisten.
Og så kommer der ellers en lang række forslag, hvor man vil diktere irakerne, hvordan det hele skal klares; f.eks. starter man med at sige, at de udenlandske styrker skal trækkes hjem straks.
Det er jo stik imod, hvad den irakiske regering selv ønsker.
Så er der nogle forslag om noget, som vi egentlig gennemfører i forvejen, hvilket udenrigsministeren også har været inde på.
Vi støtter i forvejen forskellige kræfter i Irak, der kan bidrage til at bygge samfundet op.
Man siger også, at der skal indkaldes til en international fredskonference.
Sådan en har der lige været.
Og så vil man have, at irakerne skal nedsætte et irakisk råd med deltagelse af alle irakiske parter, der ønsker at deltage i en fredelig og demokratisk udvikling af landet.
Altså, her vil man igen bestemme, hvordan irakerne skal løse problemerne.
Man ved bedre end irakerne selv.
Man vil også ophæve alle de kontrakter, som irakerne har indgået.
Der ved man også bedre.
Altså, hele forslaget er gennemsyret af, at man vil gennemføre forskellige tiltag, der er i direkte og lodret strid med, hvad den irakiske demokratiske regering selv ønsker, på trods af at man som indledning siger, at det er en afgørende forudsætning for alle forslag i dette forslag, at det er irakerne, der skal bestemme, hvad der skal ske i Irak.
Jeg skal så bare hilse og sige, at der så ikke er nogen af dem, der bliver gennemført, for de er stort set alle sammen i strid med det, irakerne selv ønsker, og de, der ikke er i strid med det, irakerne selv ønsker, er nogle, som vi i forvejen er i gang med at gennemføre i samarbejde med irakerne selv.
Jeg tror ikke, jeg behøver at sige, at Det Konservative Folkeparti ikke kan stemme for dette beslutningsforslag.
Søren Espersen (DF), 2007-05-25:
Jeg kan bare sige, at der er en række seriøse kræfter i gang, ikke mindst i Irak, der forsøger at få det her projekt til at hænge sammen, og som gør deres bedste og føler, at de kæmper sig op ad bakke den ene dag, og så rutsjer de ned den næste dag igen på grund af det, der foregår med terrorisme og folk, der strømmer til.
Skulle man præsentere dem for det her makværk og så stadig væk have en nogenlunde seriøsitet i behold?
Er det ikke at gøre nar af dem at komme med sådan noget som det her?
Hvad kan man bruge det til?
Jeg synes altså ikke, det er umagen værd.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Man kan sige, at nu har vi andre jo siden 2003 måttet slæbe rundt med Dansk Folkepartis og regeringens fuldstændig naive og fejlslagne strategi for Irak.
Vi har gentagne gange måttet have debatter her i salen, fordi Dansk Folkeparti og regeringen har ført en strategi, som er endt med, at 655.000 irakere er døde, at Irak er et land i total opløsning, et land endt i borgerkrig med vold, mord, kidnapninger, voldtægt.
Det er den strategi, som vi har måttet diskutere i over 4 år.
Så er vi nogle, der kommer og siger: Det her går på en forkert måde, er der er ikke nogen andre måder, man kunne gøre det på?
Så fremlægger vi nogle visioner, nogle forslag til skridt i den rigtige retning.
Det synes hr. Espersen så er useriøst.
Jeg synes, at den måde, som regeringen og Dansk Folkeparti har håndteret Iraksituationen på, er komplet tragisk og useriøs.
Søren Espersen (DF), 2007-05-25:
Nej, men altså, jeg vil sige, at det her projekt er så enfoldigt og så naivt, det håber jeg også fremgik af min ordførertale, at jeg faktisk mener – og det synes jeg ikke man kan tillade sig at sige i ret mange sammenhænge – at det er spild af Folketingets og regeringens tid, at man skal bruge energi på overhovedet at sætte folk i gang med at besvare noget som det her.
Det er altså så naivt at forestille sig, at de udenlandske tropper kan komme ud af Irak straks, og at så vil alle de her ting med græsrodsbevægelser og kvindebevægelser, som hr. Rune Lund skildrer, gå i gang.
Altså, kan vi ikke blive fri for at skulle forholde os til den slags?
Jeg synes, det er spild af tid.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Jeg beklager meget over for hr. Søren Espersen, at vi har fremlagt nogle visioner for, hvordan vi mener at tingene burde være i Irak, og for, hvordan vi mener man kunne skubbe tingene i den rigtige retning.
Hvis hr. Søren Espersen læser indledningen, så vil hr. Søren Espersen også se, at vi siger, at vi ikke gør os naive forhåbninger; vi ved godt, hvordan situationen ser ud i Irak i øjeblikket.
Der er borgerkrig – et land i total opløsning, i totalt kaos.
Er det ikke en anledning for hr. Søren Espersen til ligesom at stille sig selv spørgsmålet, om man ikke i virkeligheden burde vælge en ny strategi, der virker?
For den strategi, der bruges i øjeblikket, virker jo overhovedet ikke.
Søren Espersen (DF), 2007-05-25:
For det er præcis det, som vi sammen med regeringen netop er i gang med, og at alle udenlandske tropper kommer ud, at Irak får fred, forsoning og genopbygning, er fortrinlige målsætninger.
Jeg blev glad, da jeg så det forslag, og tænkte, at nu var Enhedslisten indmeldt i kredsen af ansvarlige partier, indtil jeg læste bemærkningerne.
Så blev min glæde af al for kort varighed og vendt til fortvivlelse over, at så megen enfoldighed kunne presses ind i så kort en tekst.
Det var så virkelighedsfjernt og fortvivlende.
Punkt 1 siger, at alle udenlandske styrker skal hjem straks.
Hvis vi nu forestiller os, at det sker – Enhedslisten vil nok tillade, at de knap 150.000 mand lige får en uges tid til at pakke kufferter, det bør de kunne nå – så er de ude næste fredag, det vil sige den 1. juni.
Den 1. juni går Enhedslisten så i gang med det egentlige projekt.
Fagbevægelsen skal styrkes, græsrødderne skal i gang med spændende projekter, et demokrati skal bygges op fra neden, kvindeorganisationerne skal på banen, der skal gang i beskæftigelsen, og man skal have vand og el.
Jeg er ikke helt klar over, hvor i Bagdad den skal foregå, men det ved Enhedslisten sikkert nok, ellers finder græsrødderne ud af det.
Efter konferencen skal alle, der har begået krigsforbrydelser, stilles for en domstol og dømmes.
Det gælder, skriver Enhedslisten, alle dem, der har begået overgreb mod civile.
Men vi hviler ikke på laurbærrene, vi skal hurtigt videre, nu til oprettelsen af en sandhedskommission, som skal sikre oprejsning og erstatning til alle ofrene.
Det er en ædel tanke, og jeg håber også, at det projekt lykkes.
Her i Danmark skal vi også i gang.
Vi skal forbedre Iraks miljø, og vi skal oprette en irakisk ombudsmandsinstitution.
Der foreslår Enhedslisten, at det bliver Dansk Institut for Menneskerettigheder, der ordner det, og der er jeg sikker på, at sagen vil være i gode og trygge hænder.
Endelig skal vi så hente 10.000 irakiske flygtninge herop.
Med det antal synes jeg nok, at Enhedslisten virker lidt fedtede og inhumane; det skuffer mig, at man ikke har sat et højere antal, det havde jeg forventet.
Det skulle der ikke være nogen særlig anledning til.
Jeg tror ikke, vi støtter forslaget.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-25:
Spurgt direkte om lige nøjagtig flygtningesituationen i Irak vil jeg svare, at det jo er fuldstændig rigtigt, at der er mange i nabolandene.
Det er måske også der, det er smartest at håndtere mange flygtninge og sørge for at hjælpe dem.
Vi har ikke nogen planer om at give adgang til 10.000 eller 15.000 irakiske flygtninge, eller hvor mange det måtte være, til Danmark.
Jeg tror ikke, det er den smarteste måde at gøre det på.
Det betyder ikke, at vi ikke har et ansvar, men måske kan vi i virkeligheden hjælpe flere og løfte det ansvar meget bedre ved at hjælpe dem i nærområderne.
I virkeligheden tror jeg, man skal passe på med at sige: Jamen lige nøjagtig det her område er specielt.
Der er mange områder, hvor tingene kan gøres bedre.
Jeg synes egentlig, jeg opsummerede det meget godt ved at sige, at freden har vi meget langtfra vundet, vi er måske endda ved at tabe den.
Det gælder på flygtningeområdet, hvor der er mange tragiske skæbner; det gælder antallet af tab af menneskeliv; men det gælder så sandelig også hele udviklingen i Irak, både den demokratiske og den almindelige sundhedsudvikling og udviklingen i mulighederne for f.eks. børnene i Irak, om de så hedder Anders eller Bush, eller hvad de hedder.
Så der er mange ting, der er særdeles problematiske, og jeg vil ikke fremhæve den ene frem for den anden.
Søren Espersen (DF), 2007-05-25:
Jeg lagde mærke til, at hr. Villy Søvndal, mens udenrigsministeren talte, faktisk sad og noterede, hvad der blev sagt, eller måske var det noget andet, der blev skrevet.
For jeg har ikke hørt udenrigsministeren eller den danske regering forsøge at begå karaktermord på dem, der har lavet den her undersøgelse i The Lancet.
Det har jeg ikke hørt.
Og hr. Villy Søvndal har heller ikke hørt mig sige det.
Så jeg ved ikke, hvor det karaktermord kommer fra.
Det, jeg egentlig vil spørge om, er det med den højeste pris.
Jeg er enig i meget af det, hr. Villy Søvndal siger.
Indimellem har man som politiker fået spørgsmålet: Hvor mange skal der dø, før et eller andet?
Hvor mange danske soldater skal dø, før et eller andet?
For tænk, hvis man engang svarede på det.
Tænk, hvis man en dag sagde 38 eller 219 eller 714.
Er hr. Villy Søvndal ikke enig i, at selve det spørgsmål er absurd, når det bliver stillet?
Lars Barfoed (KF), 2007-05-25:
Nej, jeg tror, at alle ordførere her, også de, som har været med til at vedtage, at Danmark skulle deltage i befrielsen af Irak og dermed skabe et bedre grundlag for fremtiden for det irakiske folk, at alle vi, der har bidraget til det, godt ved, at der er mange, som er blevet dræbt og på anden måde er døde i Irak i den forbindelse.
Vi ved også godt, hvad det var for massemord, Saddam Hussein, inden vi fik ham afsat, bidrog til på sin egen befolkning.
Det behøver vi ikke nogen undersøgelse af.
Men præcis hvor mange det er, finder vi ikke ud af, ved at vi fra dansk side gør os til dommere over det ved en eller anden undersøgelse, vi iværksætter.
Jeg mener, det er rent pjat at tro, at vi kan feje alle andre undersøgelser til side.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at hr. Rune Lund mener, at vi skal bruge 1 mio. kr. på at lave en ny undersøgelse, når hr. Rune Lund mener, at der er en i forvejen, der er god nok.
Hr. Rune Lund kunne jo nøjes med at argumentere for den undersøgelses validitet, i stedet for at vi skulle lave nye undersøgelser.
Det er da meningsløst at lave nye undersøgelser, når der er en, der er god nok efter hr. Rune Lunds opfattelse.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Jeg synes ikke, hr. Lars Barfoed skal deltage i en quiz.
Og så skal hr. Lars Barfoed, synes jeg, give et bud på, hvad for en undersøgelse han mener er den mest seriøse, den mest gennemarbejdede.
For mig er der ingen tvivl: Det er The Lancets undersøgelse, lavet i to omgange.
Hvis hr. Lars Barfoed ikke mener, at der er et tal, man specielt kan tage udgangspunkt i, hvad er så argumentet for ikke at lave en undersøgelse, hvor man er sikker på, at man gør det på den rigtige måde, oven i købet til den meget beskedne sum af 1 mio. kr.?
Det er jo ingenting, det er et greb i lommen.
Er problemet i virkeligheden ikke det, at man fra krigspartiernes side ikke ønsker at forholde sig til den meget ubekvemme sandhed, at man ved at trykke på de grønne knapper her i Folketingssalen har været med til at slå i tusindvis af irakere ihjel?
Lars Barfoed (KF), 2007-05-25:
Hr. Rune Lund mener, at det ville klæde ordføreren, som hr. Rune Lund udtrykker det, om man ville komme frem med et tal for, hvor mange man mener der er døde som følge af krigen.
Tænk, jeg synes, det er lige omvendt.
Jeg synes, det er lidt uklædeligt, hvis jeg skal blive i den samme terminologi, at give sig til at gætte på den slags, for man kan jo ikke stå her på Folketingets talerstol og kvalificeret gætte på et tal for, hvor mange der er døde i Irak, når der er så forskellige vurderinger af det.
Hvordan i alverden skulle man på kvalificeret vis gøre det?
Derfor nægter jeg at deltage i den quiz, som hr. Rune Lund åbenbart har sat i gang for at fordrive tiden her i Folketingssalen sent fredag eftermiddag: Tænk på et tal, gæt på et tal.
Jeg synes, det er noget pjat.
Rune Lund (EL), 2007-05-25:
Jeg har bemærket, at hr. Lars Barfoed ligesom ordførerne fra Venstre og Dansk Folkeparti siger, at han ikke vil forholde sig til et bestemt tal, men bare konkludere, at der er forskellige tal i debatten.
Jeg synes, det ville klæde ordføreren for Det Konservative Folkeparti, hvis han rent faktisk gik ind på de forskellige tal og sagde, hvilket tal der var det mest sandsynlige.
Mit eget bud er helt klart The Lancets tal.
Det er lavet på den måde, som man nu engang laver den slags undersøgelser på, undersøgelser, som man laver i mange andre sammenhænge, og som giver de resultater, som den slags undersøgelser giver, når man udregner det efter den metode, som man bruger.
Så mit udgangspunkt er, at The Lancet er et godt udgangspunkt.
Hvis regeringen og Det Konservative Folkeparti sagde det, så behøvede vi jo ikke nogen undersøgelse.
Men hvorfor skal vi ikke vide, hvor mange civile Danmark også har været med til at slå ihjel i forbindelse med Irakkrigen?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-25:
Nu vil jeg sige, at det, der står i beslutningsforslaget, er, at man skal afklare omfanget af dødeligheden.
Der står også omme i teksten, at man skal indsamle relevante data med henblik på at skabe overblik over og afklaring af, hvor stor en overdødelighed krigen har medført.
Nu forstår jeg, at man også skal vurdere, hvor meget der skyldes klimaforandringer og alle mulige andre ting.
Helt ærligt, vi ved alle sammen godt, at når man går ind i krigshandlinger, er der nogle, der bliver dræbt.
Der er nogle, der lider afsavn, og der er nogle, der dør som følge af det.
En undersøgelse gør det hverken mere sikkert eller mere usikkert, for det er helt sikkert, at sådan vil det gå.
Det, vi skal koncentrere os om, er at gøre alt, hvad vi kan, for at undgå, at urolighederne i Irak fortsætter, og at bidrage til genopbygningen af landet.
Det er det, vi skal bruge vores ressourcer på.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-05-25:
Jo jo, og det må De Konservative så have vidst, da Danmark gik med i krigen.
Grunden til, at jeg hæftede mig lidt ved den her overdødelighed, var, at Venstre netop pointerede, at det ikke var overdødelighed, det var noget andet.
Derfor konstaterer jeg bare, at De Konservative mener, at det er overdødelighed – så det er godt nok.
Men det, der er interessant – og det forstår jeg ikke at De Konservative går fuldstændig let og elegant hen over – er, at der er mange, der er døde, men hvad er de døde af?
Er det direkte kugler, er det klimaforandringer, var jeg lige ved at sige, er det ændringer i deres omgivelser, er det ulykker som følge af krigshandlingerne, eller er det interne krigshandlinger?
Det må da for søren være interessant at få det fastslået.
Så det, vi snakker om, er altså ikke bare et tal, men et tal med et kvalitativt indhold.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-25:
Først må jeg sige til hr. John Dyrby, at jeg ikke helt forstår, hvis det er sådan, at man synes, at det er underligt at bruge begrebet overdødelighed, for det er jo det begreb, der bruges i bemærkningerne til beslutningsforslaget fra beslutningsforslagsstillerne selv.
Og så må jeg bare sige, at jeg slet ikke kan se, hvad det overhovedet er for beslutninger, vi skulle gøre anderledes i fremtiden, afhængigt af om vi lander på det ene eller på det andet tal.
Vi ved alle sammen udmærket godt, at en krig fører til, at nogle bliver dræbt, og der er altid alt for mange, der bliver dræbt.
I Irak er rigtig mange døde, enten som følge af, at de er blevet dræbt, eller af andre grunde betinget af krigen.
Mange er døde, som ikke burde være døde, i forbindelse med den her krig.
Det ved vi godt, og det ved vi også godt, når vi træffer beslutninger fremover.
Om det er sådan, at forslagsstillerne mener, at der skal en undersøgelse til for at blive bekræftet i, at der desværre er rigtig mange, som dør i forbindelse med krig, skal jeg lade være usagt, men vi Konservative ved det godt, og derfor er der ingen grund til at lave undersøgelser.