runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Dalgaard (DF), 2010-05-28:
Nu er det jo sådan, at hvis man f.eks. kigger 40-50 år tilbage og specielt kigger på Afrika, har de fået et tocifret milliardbeløb i dollar hvert eneste år, og jeg har svært ved at se, at det faktisk har løftet noget som helst.
Igen kan man sikkert finde små enklaver, hvor folk har fået det bedre, men hvis man kigger helt overordnet på det, må man erkende, at den model, man har brugt hidtil, ikke har fungeret, og så bør den jo laves om.
Men jeg vil spørge til noget andet i den forbindelse.
Hvordan har hr. Jeppe Kofod det med, at vi giver ulandsstøtte til lande, der producerer atomvåben – Pakistan, Kina, Indien?
Hvordan har hr. Jeppe Kofod det med, at vi giver ulandsstøtte til lande, som har et enormt militærbudget eller bruger rigtig mange penge på paramilitære organisationer, hvortil de måske bruger af pengene til deres egen befolkning, hvis befolkningen overhovedet får nogen midler ud af den ulandsstøtte, vi giver, altså at pengene fra deres egen økonomi kan blive ført over på nogle paramilitære grupper, som jo ikke altid opfører sig særlig godt?
Også på det her område er løsningen fra Socialdemokratiets side flere penge, flere penge, flere penge
i en uendelig mængde
Jeg er helt sikker på, at hr. Jeppe Kofod er bekendt med, at flere forskere, bl.a. Martin Paldam fra Aarhus Universitet, har lavet undersøgelser i årevis over, hvilken effekt ulandsstøtten har, og er kommet til det resultat, at den ingen effekt har.
Og nu taler jeg ikke om at bore en lille brønd i Afrika og sådan noget.
Problemet er i det større perspektiv.
Her viser resultatet af de undersøgelser, han har lavet i forskellige lande, om, om det har fremmet demokratiet, om det har fremmet menneskerettighederne, om de pågældende lande opfører sig ordentligt, så de ikke kapper hovedet af de journalister, der skriver kritisk om styret, at der overhovedet ikke er nogen god udvikling.
Bekymrer det slet ikke hr. Jeppe Kofod?
Skal vi bare blive ved med at drysse penge ud til stort set ingen verdens nytte?
Sophie Løhde (V), 2010-05-28:
Jeg kan høre, at man har en anelse svært ved at komme med et svar her i dag, men jeg kan godt forstå, det er lidt svært for hr. Jeppe Kofod, når man nu er kommet til at love en hel masse og samtidig i dag må anerkende, at der ikke er afsat så meget som én eneste krone til det her område fra Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti.
Derfor vil jeg bare spørge hr. Jeppe Kofod, om han mener, det er udtryk for, at man holder sine løfter, når man samtidig ikke afsætter én eneste krone til at holde det løfte, man har givet.
Hvordan harmonerer de ting?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Jo, det bekymrer mig, og derfor er vi i Socialdemokratiet meget optaget af, at hver eneste skattekrone, vi bruger på ulandsbistanden, bruges så effektivt som overhovedet muligt.
Derfor har jeg også noteret mig i dag, at eksempelvis Gorm Rye Olsen fra Roskilde Universitet, som også er ekspert på det her område, har været ude at kritisere regeringens nye strategi, den drejning, strategien tager, og siger, at det ikke er det, Danmark er bedst til, at det ikke er der, vi får mest for bistandskronerne.
Det kunne jeg godt tænke mig en diskussion om, for jeg er enig med spørgeren i, at vi skal have mest muligt ud af hver eneste bistandskrone.
Samtidig er det jo sådan, at »Partnerskab 2000« – den strategi, vi fornyer nu – bygger på et partnerskab mellem uland og donorland.
Begge parter har et ansvar, det er jeg helt enig i.
Ulandet har et ansvar for at levere god regeringsførelse, demokrati og menneskerettigheder, bekæmpe korruption osv., sikre, at udviklingen når de fattigste.
Og vi har et ansvar i den rige verden for at holde de løfter, vi giver.
Tina Petersen (DF), 2010-05-28:
Jeg vil egentlig spørge ordføreren ganske kort og simpelt: Det er jo sådan, at vi i dag, som ordføreren selv nævnte, er blandt nogle af de givere i verden, som giver mest.
Trods det, at vi nu beskærer bistanden, ved at vi fastfryser det beløb, som gives i dag, de kommende 3 år; trods det, at vi nu går ind og lægger et loft over den, er det så ikke korrekt, at Danmark fortsat ligger over FN-grænsen i procenter?
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Jeg har to ord til hr. Morten Østergaard, og det er: økonomisk ansvarlighed.
Jeg må indrømme, at jeg faktisk var af den opfattelse, at Det Radikale Venstre var garant for økonomisk ansvarlighed og var garant for, at man lavede reformer i det danske samfund.
Det er jo det, hr. Morten Østergaard siger – i hvert fald til tv-kameraerne uden for den her Folketingssal.
Men når det så kommer til at være med i nogle af reformerne, når det kommer til at være med i den dagpengereform, som regeringen har lagt frem, i de besparelsesforslag, som regeringen har lagt frem for at skabe balance mellem indtægter og udgifter, så melder hr. Morten Østergaard og Det Radikale Venstre og resten af oppositionen pas.
Og det er simpelt hen økonomisk uansvarligt.
Og det er rigtigt, at der må udviklingsbistanden også holde for, men det betyder ikke, at Danmark ikke lever op til vores ansvar.
Vi er et af de fem lande i verden – og det vil vi også fortsat være – som giver over 0,7 pct. i udviklingsbistand.
Det beløber sig til 15,3 mia. kr., over 3.000 kr. pr. dansker.
Morten Østergaard (RV), 2010-05-28:
Jamen jeg bider slet ikke på det der, for Det Radikale Venstre fremlagde jo allerede i januar en plan, der kunne bringe holdbarhed i dansk økonomi.
Men det, jeg tror er den største udfordring med hensyn til at holde niveauet i dansk udviklingsbistand lige nu, er, at der tilsyneladende er en alliance – selvfølgelig ikke en unaturlig alliance – mellem Venstres udviklingsminister og Venstres udviklingsordfører om, at det er ligegyldigt, hvor mange penge det er.
Altså, aldrig så snart var det her smidt på bordet, før vi hørte udviklingsministeren i fjernsynet sige: Jamen selvfølgelig må udviklingsbistanden da holde for.
Siden da er det ifølge den samme regering gået bedre for dansk økonomi, og derfor er det da et løftebrud – så pyt med hr. Karsten Lauritzens eget løfte om at arbejde for, at udviklingsbistanden skal op på 1 pct.
Men så kommer man og siger, at det ikke er løftebrud, når man i februar sagde, at det er 0,8 pct. af BNI, og det siden er gået bedre, og man så nu skærer ned –
logikken er fraværende, men løftebruddet er krystalklart.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Hr. Morten Østergaard påstår, at jeg skulle have sagt, at det er fuldstændig ligegyldigt.
Det er det ikke, men vi giver 15,3 mia. kr., vi fastfryser udviklingsbistanden, det er 3.000 kr. pr. dansker, og det tror jeg de fleste danskere synes er, at Danmark giver sit bidrag.
Og så kunne jeg godt ønske mig, at debatten i dag handlede om andet end beløbet, men det er jo så ikke det, man lægger op til fra oppositionens side.
Løftebrud, siger hr. Morten Østergaard.
Vi har et overforbrug på 20.000 kr. pr. dansker.
Vi bruger 20.000 kr. mere, end der kommer ind i statsbudgettet, og det underskud skal da bringes ned.
Vi må finde nogle penge, og der har man lavet et forlig med Dansk Folkeparti, fordi oppositionen ikke vil være med til at finde nogen penge, fordi oppositionen bare er ligeglad med, at man bruger løs af danskernes skattekroner uden at have omtanke for, at der skal være økonomisk ansvarlighed.
Og det synes jeg i virkeligheden er sørgeligt, vil jeg sige til hr. Morten Østergaard.
Morten Østergaard (RV), 2010-05-28:
Man må sige, at hr. Karsten Lauritzen er kommet langt, efter at han sådan set på sin vej til Folketinget har været bannerfører for, at udviklingsbistanden skulle op på 1 pct.
Nu er det tilsyneladende helt ligegyldigt, ja, faktisk nærmest useriøst, at diskutere procenter.
Og det synes jeg bare er mærkeligt, når vi så går tilbage til det arbejdsgrundlag, som den nuværende regering arbejder efter, fra februar 2010, hvor man altså fortæller, at man vil sikre, at bistanden ikke falder til et niveau på under 0,8 pct. af BNI.
Det var i februar 2010.
Og sådan som jeg har forstået det, skyldes hele det forløb, vi har været igennem, at det nu går bedre for dansk økonomi og det derfor er tid til at sætte ind med konsolidering.
Er det ikke dybt useriøst, at man i februar 2010 siger, at man har en målsætning, der går på en procentdel af BNI, og så står her som ordfører i dag og siger, at det er fuldstændig ligegyldigt, hvad procenten er, bare pengene bliver brugt rigtigt?
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Selvfølgelig har det en betydning, men det, der har en større betydning, er, hvordan vi bruger pengene.
Man kan jo godt sende milliarder af danske kroner til Afrika, men hvis de ikke går til noget fornuftigt, hvis de ikke skaber nytte, hvis de ikke skaber vækst og beskæftigelse i de udviklingslande, vi hjælper, jamen så kommer vi jo ikke ret langt.
Og der nævner jeg bare i al stilfærdighed, at jeg synes, at oppositionen – det er jo oppositionens egen sag – er meget, meget fokuseret på, hvor mange penge vi sender til Afrika, og ikke, hvordan de bliver brugt.
Og det er jo bare paradoksalt, men det er jo nok udtryk for den tankegang, der er i Socialistisk Folkeparti, at det handler om, hvor mange penge vi bruger på tingene, og ikke, hvordan pengene bliver brugt.
Den overbevisning deler vi bare ikke i Venstre.
Vi giver 3.000 kr. pr. dansker i udviklingsbistand i øjeblikket, og det vil vi også gøre fremover.
Jeg tror, de fleste danskere, der sidder og følger den her debat, synes, at Danmark leverer sit bidrag til at bekæmpe fattigdom, og med den strategi, som ligger her, har vi nogle fantastiske redskaber til at effektivisere dansk udviklingsbistand yderligere.
Altså, det er jo ikke ...
Nogle gange må jeg indrømme, at jeg undrer mig over den tankegang, der er blandt dele af oppositionen og i Socialistisk Folkeparti – og som også fru Hanne Agersnap giver udtryk for – når det handler om, hvor mange penge vi giver.
Og et eller andet sted kan jeg ikke andet end få mistanke om, at det handler om, at hvis vi bare giver et bestemt beløb, en bestemt procentsats, så kan vi tillade os at have ren samvittighed, og så er det i øvrigt ligegyldigt, hvordan pengene bliver brugt.
Den overbevisning deler vi ikke i Venstre.
For os er det vigtigt, at pengene bliver brugt rigtigt og bliver brugt effektivt.
Jeg havde da gerne ønsket i dag, at Socialistisk Folkeparti kunne stå bag ved strategien, men det har så ikke vist sig at være muligt.
Hanne Agersnap (SF), 2010-05-28:
Hr. Karsten Lauritzen har flere gange sagt, at verden forandrer sig, og at vi må få en ny strategi, og i lyset af krisen siger han nu, at vi må skære i vores bistand.
Mener hr. Karsten Lauritzen så, at krisen kun har ramt Danmark, eller har den ramt hele verden?
Målene og strategien har været diskuteret gennem hele efteråret, hvor vi har diskuteret på basis af, at bistanden ikke blev beskåret.
Kan målene stadig væk holde?
Mener hr. Karsten Lauritzen, at man, med den beskæring, man nu foretager i bistanden, kan fastholde samme strategi?
Eller vil man sammen med Dansk Folkeparti, som man nu læner sig op ad i udviklingspolitikken – og som man siger man er blevet kastet i armene på – revidere målene i den her strategi?
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at det ikke var regeringen og Venstre, der smed bistandsbesparelser eller fastfrysningen af bistanden på bordet, det var Dansk Folkeparti, og det er det jo så endt med.
Og hvorfor er det det?
Jamen det er det jo, fordi hr. Jørgen Poulsens parti, Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti mødte op til forhandlingerne med ultimative krav; man ville ikke reelt være med til at forhandle, og Socialistisk Folkeparti og Socialdemokratiet havde en plan, der handlede om, at hver enkelt dansker skulle arbejde 12 minutter mere om dagen på et eller andet tidspunkt i fremtiden, og det ville man ikke rokke ved, det var et ultimativt krav.
Derfor var det ikke muligt at nå til enighed, og derfor var der kun det parlamentariske flertal sammen med Dansk Folkeparti tilbage for regeringen i forhold til at genoprette dansk økonomi.
Jeg kan jo ikke, vi kan jo ikke i Venstre gøre for, at Det Radikale Venstre og oppositionen sætter sig uden for indflydelse.
Hvis man havde vist en reel vilje til at finde besparelser på 24 mia. kr., kunne det jo også være, at udviklingsbistanden ikke var blevet ramt.
Det kan jeg jo ikke gøre noget ved i dag, men det kunne hr. Jørgen Poulsen og hr. Jørgen Poulsens parti have gjort noget ved, hvis det var det, man i virkeligheden ønskede.
Jørgen Poulsen (RV), 2010-05-28:
Jeg bliver nødt til at spørge: Hvordan har Vestre og hr. Karsten Lauritzen det med, at vi nu skærer bistanden ned til det laveste niveau, dansk udviklingsbistand har været på de sidste 25 år?
Vi er nede på et niveau, som svarer til 1984.
Jeg kender hr. Karsten Lauritzens tanker om de her ting, så jeg vil gerne spørge: Hvordan har hr. Karsten Lauritzen det i dag med at skære bistanden ned til det laveste i 25 år?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Modsat Venstre holder vi de løfter, vi giver.
Så man kan sige, at historien viser, at de løfter, vi har givet, er blevet holdt.
Så må man bare sige, at det jo er helt absurd, at vi har en debat i dag, hvor Venstre – det store parti i regeringen, der har lovet befolkningen og de fattigste mennesker ikke at skære i bistanden – angriber oppositionen for ikke at have mål, der er ambitiøse nok, eller hvad det nu er, der ligger bag.
Det er altså det Venstre, som har accepteret, at bistanden falder ud over det, som man har skrevet i regeringsgrundlaget.
Det er et parti, der ikke er til at stole på, en regering, der ikke er til at stole på, og det synes vi er ærgerligt.
Vi synes, det er ærgerligt for Danmarks troværdighed på området.
Vi havde gerne set, at der var nogle høje ambitioner, og vi havde også gerne set, at man bare holdt de ord, levede op til de udtalelser, som man er kommet med tidligere – også Venstres finansminister, som har sagt, at det jo ikke er de fattigste, som skal komme til at bære den her byrde.
Hanne Agersnap (SF), 2010-05-28:
Jeg havde også ønsket, at vi kunne stå bag den her strategi.
Der er mange gode tanker i strategien, og vi har været konstruktivt med i at diskutere den.
Men nu påstår man, at beløbet ingen betydning har.
Altså, et er at sige, at nogen siger, at det er det eneste, der har betydning, og at vi ikke går op i, hvordan pengene bliver brugt, og om det sker effektivt og sådan noget.
Det mener jeg er skudt helt forbi; vi går meget op i, hvordan pengene bliver brugt.
Men at påstå, at det ingen betydning har!
Ministeren sagde i sit indlæg, at han ikke så meget ville diskutere bistandsniveau, men at der nu er bragt arbejdsro omkring det.
Der forestiller jeg mig, at hvis man cutter det helt ned til ingenting, så er der totalt arbejdsro.
Det kan jo altså ikke give mere arbejdsro, jo mindre bistand vi giver.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Jo, det er fuldstændig rigtigt.
Der er fem lande i verden, som lever op til det, som verdens stats- og regeringschefer har skrevet under på i forbindelse med 2015-målene, nemlig at give mere end 0,7 pct. af BNI i udviklingsbistand.
Det gør Danmark.
Det beløber sig til et stort milliardbeløb, og det er i kroner og øre faktisk det højeste beløb, der er givet nogen sinde.
Det er selvfølgelig rigtigt, at når man fastfryser beløbet, så bliver det langsomt udhulet, men man har lavet den aftale om fastfrysningen af udviklingsbistanden, fordi der skal være balance mellem indtægter og udgifter, fordi vi ikke vil være det overtræk, der er på statens finanser, bekendt.
Den regning vil Venstre ikke være med til at efterlade i børneværelset til kommende generationer.
Der må man bare notere sig, at oppositionen – Det Radikale Venstre, Socialdemokratiet og SF – fundamentalt er af en hel anden opfattelse, med hensyn til hvad økonomisk ansvarlighed er.
Tina Petersen (DF), 2010-05-28:
Næste spørgsmål er jo så, om Venstres ordfører vil give mig ret i, at det ser sådan ud, at en del andre lande i Europa faktisk ikke efterlever de aftaler om procentdele, de selv har underskrevet, og som Danmark for længst har efterlevet på området.
Sophie Løhde (V), 2010-05-28:
Det klinger jo en anelse hult, at man vil fastholde en ambition om 1 pct., når der samtidig ikke er afsat så meget som én eneste krone i den seneste plan, vi har set fra oppositionen, og som oven i købet på en god dag er underfinansieret med 11 mia. kr.
Kan hr. Jeppe Kofod ikke forklare, hvordan man sådan kan udstede løfter og love en hel masse og samtidig lige glemme at afsætte penge til det?
Hvordan hænger det sammen?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Nu har jeg, måske modsat af hvad der bliver sagt her, faktisk læst regeringens genopretningsplan, og der står faktisk 0,76 pct. af BNI i 2013, og det er et løftebrud.
For i regeringsgrundlaget fra februar måned står der, at 0,8 pct. er minimumsgrænsen for den her regering.
Jeg kunne så sige, at jeg kunne være ligeglad, men jeg synes, det er vigtigt, at en regering holder sine løfter, at man er til at stole på i sådan nogle debatter her.
Og det er useriøst at tale om en fornyelse af »Partnerskab 2000«, hvis det er sådan, at den ene partner ikke holder det, som man lover og giver løfte om.
Så vil jeg endnu en gang sige – jeg kan godt gentage det – at når vi får et nyt flertal, vil vi lave en politik, så vi kommer tilbage igen på 1 pct. af BNI i bistand.
Og det er klart, at det vil fremgå af de finanslove, som vi kommer til at vedtage, ligesom at jeg går ud fra, at alt det, der står i regeringens genopretningsplan, ikke er en udtømmende liste, i forhold til hvad regeringen fremsætter i finanslovforslaget senere på året.
Ellers bliver det en meget, meget lille finanslov, vi får i år.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-05-28:
Det er jo notorisk forkert, hvad hr. Jeppe Kofod står og siger, og det ved han også godt.
Regeringen har jo ikke skåret i noget beløb, som er givet til udviklingslandene.
Beløbet fastfryses jo nominelt, og det vil sige, at de aftaler, som Danmark har indgået med verdens fattigste lande, skal vi selvfølgelig overholde.
Og det kommer vi jo også til.
Det, hr. Jeppe Kofod står og taler om, er en foruddiskontering af, hvordan dansk økonomi ville se ud i fremtiden, og dermed om nogle penge, der heller ikke er lavet aftaler om.
Til gengæld kan verdens fattigste på ingen måde stole på det, Socialdemokraterne har lovet.
De stod så sent som i sidste uge med hr. Jeppe Kofod i spidsen og sagde: 1 pct. lover vi.
Og det synes jeg simpelt hen er for fattigt og for sløvt.
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Jeg er glad for, at man nu rejser den her diskussion.
Grunden til, at jeg spurgte Venstres ordfører om det her punkt, er, at »Partnerskab 2000« og hele partnerskabstanken bygger på, at man som ulande og ilande har et ansvar over for hinanden.
De har et ansvar for at levere god regeringsførelse og demokrati og sikre, at udviklingen kommer de fattigste til gavn.
Vi har et ansvar for – og det gælder altså den her regering – at holde, hvad man lover, at være til at stole på.
Der må man bare konstatere, at regeringen gang på gang har lovet noget, som ikke har været til at stole på.
Det er det, som er indgangsvinklen til den her strategidebat.
Og ja, jeg har sagt det flere gange, og jeg vil gerne gentage det: Vi skal nok, som vi har sagt, sammen med oppositionen, når vi kommer til, genoprette dansk udviklingsbistand over en årrække, så vi kommer tilbage til 1 pct. igen.
Men jeg synes igen, det er tankevækkende, at Venstre angriber oppositionen for ikke at være ambitiøs nok, må man forstå, når Venstre lige har accepteret at skære 2,3 mia. kr. i bistanden.
Jeg synes, at det, der kommer fra Venstre i øjeblikket, er helt uforståeligt.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-05-28:
Det vil jeg så gerne følge op på, for vi havde jo med Venstres ordførers tale lagt op til, at vi også her i dag kunne komme til at diskutere kvaliteten.
Men der kunne vi jo se på alle de spørgsmål, der blev stillet til Venstres ordfører, at Socialdemokraterne var mere interesseret i at diskutere økonomi, så lad os da holde os til økonomien.
Så kan jeg jo passende følge op på det, hr. Karsten Lauritzen spurgte om.
Når der står i Socialdemokraterne og SF's økonomiske plan, at alt det, der ligger ud over det, der konkret står i planen, kun kan finansieres, når landets økonomi er forbedret, hvordan skal de løfter, hr. Jeppe Kofod står og giver til verdens fattigste, om, at man skal op på 1 pct., så finansieres?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Jeg tror, at hr. Karsten Lauritzen skal lytte lidt til, hvad jeg siger.
Jeg siger jo rent faktisk, at det står i vores finanslovforslag for 2010.
Det vil også stå i vores kommende finanslovforslag, og når vi får et valg næste gang, er der faktisk et flertal af partier – forhåbentlig – som vil sikre, at vi kommer tilbage igen til 1 pct. af BNI.
Men er det ikke påfaldende, at Venstre, som nu i den her uge har indgået en aftale med Dansk Folkeparti om at skære 2,3 mia. kr. i bistanden, angriber oppositionen for at ville hæve bistanden?
Det synes jeg er helt absurd.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Jeg erindrer faktisk, at det, der var forudsætningen for diskussionen om en ny strategi var, at man ikke skulle snakke om procent og ikke skulle snakke om beløb.
For det er jo et punkt, hvor man har en vidt forskellig opfattelse.
I Venstre har vi den opfattelse, at der skal være balance mellem indtægter og udgifter i staten.
Vi har den opfattelse, at man skal finde finansiering, når man vælger at give flere penge til noget.
Sådan har det hele tiden været, men det er blevet skærpet af den finanskrise, som har ramt hele verden og selvfølgelig også rammer dansk økonomi.
Det er jo derfor, man har valgt at lave en aftale med Dansk Folkeparti om genopretning af økonomien.
Der må alle holde for, og det er så også sket med hensyn til udviklingsbistanden.
Det kunne også godt være, at det ikke kun handler om, hvor mange milliarder vi giver, men hvordan vi bruger pengene, og det synes jeg faktisk at den her diskussion i dag burde handle om.
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Jeg er glad for, at hr. Karsten Lauritzen, som jo ellers påstod, at vi ikke skulle diskutere bistandens størrelse nu, selv rejser spørgsmålet her i salen.
Det er interessant.
Det havde Danmark for 10 år siden, det ønsker vi at Danmark skal tilbage til over en årrække.
Det gælder også fra andre partier i oppositionen – SF, som hr. Karsten Lauritzen nævnte, og Det Radikale Venstre.
Og ja, vi vil fastholde den ambition.
Når vi får et flertal, vil vi skabe en udvikling, der gør, at vi kommer tilbage på 1 pct. af BNI igen.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Det var jo interessant at høre hr. Jeppe Kofods ordførertale.
Jeg bliver nødt til at spørge hr. Jeppe Kofod: Som jeg har forstået det, har Socialdemokratiet den politik, at man vil give 1 pct. af BNI i udviklingsbistand.
Det vil jeg høre om hr. Jeppe Kofod kan bekræfte.
Det står i hvert fald i det oplæg med ti teser om bistand, som Socialdemokratiet har lavet, og hr. Jeppe Kofod har gentaget det på Ritzau i april måned.
Hvorfor står der ikke et eneste sted noget om udviklingsbistand?
Og hvorfor er der ikke sat en bøjet 25-øre af til at indfri det løfte, som Socialdemokratiet tilsyneladende har givet, om en udviklingsbistand på1 pct. af BNI?