runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Krarup (DF), 2007-02-07:
Jeg bemærkede, at ministeren hyppigt vendte tilbage til udtrykket uhensigtsmæssigt.
Jeg forstår til fulde, at ministeren har en anden funktion, end jeg har; jeg står som kritiker, og ministeren står som den, der skal forsvare.
Men jeg vil godt spørge ministeren, og jeg kan jo for så vidt sige, det er et samvittighedsspørgsmål, selv om jeg ikke vil være så fordringsfuld: Er det trods alt ikke selve gymnasiereformen, der er uhensigtsmæssig?
Jeg talte i går med en meget rutineret og dygtig gymnasielærer, som sagde: Det, vi står over for, er en ideologisk konstruktion fra Roskilde Universitetscenter, der bl.a. har bygget på tværfaglighed, det vil sige, at det enkelte fag kommer i foragt til fordel for et samarbejde.
Han sagde: Vi står over for en overdreven administration, vi står over for en perspektivering osv., som umuliggør, at vi for alvor kan samle os om undervisningen, som vi er vant til.
Og han sagde, at der for et år siden var mange, der forsvarede det og sagde: Det skal gå.
Så sagde han: I år, nu er det sådan, at – og her citerer jeg ham ordret – alle hader reformen.
Det er et stærkt ord.
Det er en mand, som jeg virkelig vil sige er troværdig.
Giver det ministeren anledning til nogen overvejelser?
Bertel Haarder (V), 2007-02-07:
Jeg har nu fået det embede at få det bedst mulige ud af reformen.
Det kan godt være, at reformen skulle have set anderledes ud.
Jeg har ikke lagt skjul på, at der har været elementer i reformen, som jeg heller ikke har været overbevist om fornuften i, men nu er den der, og nu skal vi have det bedste ud af det.
Jeg har nedsat en følgegruppe, som på min opfordring kom med nogle justeringsforslag, som Folketingets partier omgående accepterede.
Nu har jeg bedt følgegruppen komme igen, og det vil de gøre – jeg har lige talt med formanden – så der vil komme små justeringer hen ad vejen.
Så jeg ser altså praktisk og pragmatisk på sagen: Gymnasiereformen er der, den er blevet justeret, og den bliver justeret igen.
Vi skal se på det administrative arbejde: Er det administration, eller er det i virkeligheden forberedelse?
Det, som lærerne er utilfredse med, er det, at der er nogle rutiner fra gamle dage, der ikke kan køre videre, eller har de faktisk ret i, at der er noget arbejde, som ikke giver valuta for eleverne?
Søren Krarup (DF), 2007-02-07:
Jeg har fuld forståelse for ministerens vanskelige situation.
Det er klart, at når der er indført en gymnasiereform for halvandet år siden, kan man ikke, selv om alle hader reformen, som læreren sagde, pludselig lave det hele om.
Det kan jeg godt forstå.
Men er det alligevel ikke nødvendigt at se i øjnene, at det her ikke kun er et spørgsmål om ting, der skal justeres?
Mon ikke det alligevel er nødvendigt at se i øjnene, at det er selve konstruktionen, som det blev sagt, den ideologiske konstruktion med rod i Roskilde Universitetscenter, der er årsag til ulykken?
Bertel Haarder (V), 2007-02-07:
Jeg tror, at et af de elementer, som får hr. Søren Krarup til at tale om Roskilde Universitetscenter i gamle dage, er den del af fagrækken, som hedder almen studieforberedelse.
Jeg vil gøre opmærksom på, at det allerede sidste år blev halveret fra 20 pct. til 10 pct. Nu er der nogle, som gerne vil have det halveret en gang til, og især er der nogle, der siger, at det er eleverne ikke modne nok til i 1. g.
Det er en af de ting, vi skal se på, og hvor jeg venter på gode råd fra følgegruppen, ligesom jeg venter på gode råd med hensyn til, hvordan vi kan sikre, at flere elever vælger fag, som faktisk er adgangsgivende til de videregående uddannelser.
Og det er der flere måder, hvorpå man kan sikre.
Dette blot for at vise min åbenhed med hensyn til forbedringer.
Lene Espersen (KF), 2007-02-07:
Jeg vil sige til hr. Kim Christiansen, at netop det samarbejde, der går på tværs af grænserne, jo er helt afgørende, da det er meget, meget få af de våben, der bliver ulovligt distribueret her i landet, der er produceret i Danmark; de er produceret andre steder, og derfor er det internationale grænseoverskridende politisamarbejde naturligvis meget vigtigt.
For så vidt angår spørgsmålet om, hvad vi kan gøre i forhold til de kvinder, der i dag har en overfaldsalarm, er jeg enig med hr. Kim Christiansen i, at det er rigtigt, at rigspolitiet har sat sig selv i førersædet og sagt, at der skal ske mere på det her område.
Jeg synes da, det er dybt beklageligt, at en person, der har siddet varetægtsfængslet, bliver løsladt, og så er der overhovedet ingen, der tager sig af den mand, på trods af at man ved, at denne person tidligere har givet udtryk for, at han ønskede at tage livet af sin ekskæreste.
Det, jeg bare vil sige til hr. Kim Christiansen, er, at der altså er meget dialektik og det er meget kompliceret, og at tro, at man kunne have reddet et menneskeliv ved at udstyre en kvinde med peberspray, vil jeg godt sætte spørgsmålstegn ved.
Jeg tror, at den person alligevel var mødt op med et oversavet haglgevær og havde foretaget den grufulde handling.
Derfor handler det jo – ud over at give tryggere vilkår til offeret – altså også om at få sat fokus på gerningsmanden og få ham væk fra de vanvittige tanker.
Det er bl.a. det, rigspolitiets handlingsplan handler om.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Martin Henriksen (DF), 2007-02-07:
Jeg anerkender også den besværlige situation, som ministeren sidder i.
Jeg synes dog, at det er positive toner, der kommer fra ministeren.
Det er jo ikke en hemmelighed, at Dansk Folkeparti også er med i gymnasiereformen, ligesom regeringen er det, men at vi er blevet klogere og måske synes, at grundkonstruktionen, som ministeren også var inde på her til sidst, måske burde være anderledes.
Jeg kunne godt tænke mig at høre: Hvis nu ministeren kunne få lov til af sig selv at ændre ved gymnasiereformen, hvilke elementer i gymnasiereformen vil ministeren så helt konkret gå ind og ændre ved?
Jeg har hørt eksempler på, at historie, idræt og engelsk skulle arbejde sammen, og så havde man om idrættens historie på engelsk.
Det giver jo ikke nogen mening.
Skulle man eksempelvis gå ind og dæmpe det tværfaglige efter ministerens opfattelse og sætte nogle retningslinjer op for, hvilke fag der eventuelt kunne arbejde sammen?
Bertel Haarder (V), 2007-02-07:
Jeg er især optaget af, at gymnasiet styrkes som studieforberedende skole.
Måske er 1. g ikke det rigtige tidspunkt, men hvis man fjerner det fra 1. g, giver det også problemer.
Dette blot for at illustrere, at jeg har et åbent sind, men jeg har også et åbent sind over for de gode ting, der er i reformen, som vi ikke skal kaste over bord, specielt ikke før vi har set, hvad de kan have af virkninger.
Så vil jeg til sidst understrege, at dansk undervisning jo ikke ligefrem er berygtet rundtomkring i verden; vi er berømmede for, at vi lærer eleverne at arbejde selvstændigt, og det er bl.a. en af de ting, som de nu skal gøre endnu mere i gymnasiet end tidligere.
Martin Henriksen (DF), 2007-02-07:
Jeg synes, det er fint, at eleverne, de studerende lærer at arbejde selvstændigt, men hele pointen er jo, at man netop skal have en fortrolighed med det enkelte fag, for at man lettere kan arbejde sammen med andre fag.
Det giver jo god mening, at man har et tværfagligt forløb med dansk og historie, hvor man så eksempelvis kan have om renæssancen.
Der giver det jo mening at have et tværfagligt forløb, så det synes jeg er helt fint.
Ministeren var inde på, at det var vigtigt, at flere unge fik en videregående uddannelse.
Men er der ikke et problem med at nå målsætningen om, at flere unge skal have en videregående uddannelse?
De faldt ganske enkelt fra, fordi reformen var konstrueret på en sådan måde, at de, der måske var i den lavere ende af skalaen, havde svært ved at få et overblik over de mange forskellige muligheder, der er i reformen.
Derfor kan man sige, at man måske har lavet en reform, som tilgodeser de bedrestillede elever, hvilket kan være fint nok, men det går jo ikke, hvis man glemmer de dårligst stillede elever, og det er der jo eksempler på at man gør.
Hvordan mener ministeren man kan imødekomme den problemstilling?
Bertel Haarder (V), 2007-02-07:
Jeg er enig i, at man skal være faglig, før man kan være tværfaglig.
Det er også derfor, jeg har sat spørgsmålstegn ved både omfanget og placeringen af almen studieforberedelse.
Jeg vil ikke formulere mig som spørgeren og sige, at hf er for de dårligste.
Hf blev tænkt som en løsning for de anderledes, for dem, der f.eks. havde været ude i livet, og som skulle have en genvej ind i de videregående uddannelser.
Og den slags genveje har vi faktisk brug for flere af.
Vi må bare ikke stikke os selv blår i øjnene.
Hvis man vil ind på nogle af de hårde studier, f.eks. de naturvidenskabelige, kan det være et problem, hvis man kun har hf.
Så er det ikke sikkert, man er tilstrækkeligt rustet til det.
Så må man supplere.
Det behøver der i øvrigt heller ikke være noget forkert i.
Det er efterhånden blevet sådan, at man kan supplere flere og flere steder, ofte på de uddannelsessteder, man søger ind på, og jeg vil ønske, at man i fremtiden får endnu lettere ved at kunne supplere på kort tid, f.eks. i august måned, så man ikke skal bruge et helt år på at samle det op, man ikke har fået i gymnasiet eller hf.
Søren Krarup (DF), 2007-02-07:
Ministeren og jeg mødtes i efteråret 1968 på Aarhus Universitet til en diskussion med Ebbe Reich, hvor begrebet selvstændighed var kernen, og det handlede om: Kan man lære andre at blive selvstændige?
Nej, det kan man kun lære sig selv.
At ville lære andre at være selvstændige er mere eller mindre at indoktrinere dem.
Hvordan gør man eleverne studieegnede?
Det gør man ved at stille krav til dem, tvinge dem til at studere, tvinge dem til at være selvstændige.
Det er det, jeg synes man har lyst til at sige i forbindelse med denne gymnasiereform: Den har mange fine ord, også almen studieforberedelse osv., men forholdet er jo faktisk, at det kun er ved at respektere faget, respektere, at studieforberedelse er, at man selv lærer at studere og bliver selvstændig, det er jo kun det, der virkelig giver mulighed for et ordentligt gymnasium.
Jeg har stillet spørgsmålet af nysgerrighed, men også af medfølelse med bl.a. de stakkels yngre lærere, som bryder sammen.
Var det dog ikke at ønske – og jeg forstår til fulde ministerens vanskelige stilling – at man prøvede at rebe lidt i de frygtelige sejl, man har sat, og prøvede på at samle sig om, at det er faget, det er respekten for den enkeltes arbejde, der skal være det bærende i gymnasiet?
Bertel Haarder (V), 2007-02-07:
Jeg er i fuld gang med at rebe sejlene, og når jeg ikke går hurtigere frem, skyldes det jo, at vi har et bredt gymnasieforlig, hvor et bredt flertal i Folketinget skal indse fornuften af de forslag, jeg kommer med, og det er derfor, jeg er så omhyggelig med at få det forberedt godt i en følgegruppe og forberedt godt i ministeriets gymnasieafdeling.
Det kommer, det kommer.
Så vil jeg til sidst lige minde om en bog, jeg lige har læst, bogen om Jørgen Mads Clausen, som udkom i efteråret, og hvor han forklarer, hvorfor danske ingeniører trods alt er langt bedre end kinesiske og indiske ingeniører, og hvorfor det kan betale sig at betale en dansk ingeniør langt højere løn end en fra Kina eller Indien.
Hans forklaring er: De har lært i Danmark at arbejde selvstændigt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Forslaget sattes til forhandling.
Forhandling
Elisabeth Arnold (RV), 2007-02-08:
Jeg vil gerne sige til hr. Kim Christiansen, at jeg overhovedet ikke er vred.
Jeg vil bare gerne fortælle forslagsstilleren, at jeg faktisk har læst beslutningsforslaget og bemærkningerne til det og derfor har taget for pålydende, hvad der stod.
Men jeg kan forstå, at når der står ubetinget fængselsstraf i alle tilfælde, så mener man ikke alle tilfælde.
Kim Christiansen (DF), 2007-02-08:
Nu har fru Elisabeth Arnold ikke nødig at være så vred.
Det er rigtigt, at det er skrevet på den måde, men jeg har fuldstændig taget til mig og har også forståelse for, at der da kan være situationer, hvor man ikke bør sætte folk i fængsel, og hvor der virkelig er tale om uagtsomhed, og det har jeg også tilkendegivet at vi gerne vil være med til at diskutere.
Elisabeth Arnold (RV), 2007-02-08:
Det kan ikke forstås på anden måde, end at det er en minimumsstraf, som Dansk Folkeparti ønsker, og det er altså et grundlæggende brud med en dansk retstradition.
Derfor nævnte jeg det i min ordførertale, for jeg synes, det er meget væsentligt.
Vi har tidligere haft diskussioner med Dansk Folkeparti om begrebet minimumsstraf, og hver gang har der været en massiv afvisning fra et samlet Folketing undtagen Dansk Folkeparti.
Så må man skrive sin tekst på en anden måde, for det kan ikke forstås på anden måde, end det er sagt her.
Kim Christiansen (DF), 2007-02-08:
Nu har jeg jo forberedt et større indlæg.
Det, der glæder mig – jeg tror, det var hr. Tom Behnke, der nævnte det – er selvfølgelig, at i ulykkessituationer rykker folk tættere sammen.
Det, der glæder mig overordentligt ved den her debat, er jo også, at jeg helt klart fornemmer, at Folketingets partier også rykker lidt tættere sammen, når der er nogle alvorlige tiltag, hvor vi er nødt til at gå ind og tage et ansvar.
Det synes jeg er meget positivt.
Hr. Karsten Nonbo nævnte frakendelsen og den rækkefølge, vi i forslaget har nævnt sanktionsmulighederne.
Jeg er da fuldstændig enig med hr. Karsten Nonbo i, at det med frakendelsen jo nok er det primære, nemlig at få dem væk fra landevejen.
Der er mange ting i det her, og mange af de tilkendegivelser, jeg har fået på det her forslag, synes jeg er meget positive.
Jeg er også vidende om rigspolitiets undersøgelse, og da resultatet jo kommer sådan relativt hurtigt, vil jeg da også være indstillet på, at vi tager det med i det videre udvalgsarbejde og så måske samlet kan nå til en eller anden fælles holdning til, hvad vi vil med det her.
Jeg er ked af, at man nævner det som en minimumsstraf, for det har ikke været hensigten med det.
Selvfølgelig kan der være personer, der fuldstændig uagtsomt kommer til at påkøre en fodgænger, som måske går i den forkerte side af gaden og måske oven i købet heller ikke har reflekser på.
Der kan være dårlige vejrforhold, der kan være mørke, der kan være mange ting, der spiller ind, og selvfølgelig er vi ikke interesseret i at sætte de folk i fængsel.
Der er vi da selvfølgelig medgørlige med hensyn til at se på, hvordan vi kan få det her strikket sammen.
Men det, der har været min pointe i det her, har ikke så meget været at få vedtaget et beslutningsforslag hernede i salen, det kan jeg såmænd godt leve uden, men har været, at vi i hvert fald får strammet op på det her område, så vi får skabt en lille smule mere sammenhæng mellem den straf, der er, hvis man bliver på stedet, og så den straf, der er, når man stikker af.
Jeg forstår i hvert fald helt klart på de andre ordførere, at man også er enig med mig i, at det er hovedtanken med forslaget.
Så må vi se, om vi kan nå hinanden med den endelige lovgivning, så tak for den positive modtagelse.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-08:
Det, vi vil sige fra SF’s side, varierer ikke så meget fra det, der er blevet sagt indtil nu.
Det at flygte fra et ulykkessted er ikke nogen god ting, så vi vil godt være med til at kigge på det her område og se, om der skal gøres noget.
Vi forstår også, at der faktisk er en undersøgelse i gang, og at der er noget materiale, som vi skal bruge, når vi skal kigge på det.
Vi vil godt have klare sanktioner for alvorlige trafikforseelser, og vi skal virkelig overveje, hvor meget skærpende omstændighed det er, når man flygter fra et ulykkessted.
Så vi er med på intentionen.
Vi er ikke med på at sætte retssystemet ud af kraft, for det kan der også godt ligge i forslaget.
Det er for os at se og for mig at se at sætte retssystemet ud af kraft, og det duer altså ikke.
Det skal stadig fungere.
Vi kan godt gå ind for at sige, at det her er et område, som vi skal kigge på.
Vi vil godt se positivt på lovbehandlingen, men kan ikke støtte forslaget i den form, det er fremlagt.
Elisabeth Arnold (RV), 2007-02-08:
Det Radikale Venstre er enig med de mange tidligere ordførere, som har fremhævet, at der overhovedet ikke er nogen undskyldning for trafikanter, som efter et trafikuheld flygter fra et ulykkessted uden at komme en eventuel nødstedt til hjælp.
Der er overhovedet ikke nogen undskyldning.
Man vil unddrage sig et ansvar, og den side af sagen skal der ikke være nogen tvivl om.
Spørgsmålet er hele tiden, om der kan være formildende omstændigheder, om der kan være andre forhold, der gør, at man ikke skal fastsætte en ganske bestemt straf.
Det, vi har hæftet os ved ved det forslag, som er fremsat af Dansk Folkeparti, er, at man udtrykkeligt skriver, at man ønsker straffen skærpet til ubetinget fængsel i alle tilfælde.
Og det er i virkeligheden det samme som en minimumsstraf, som øjeblikkelig boner, hver gang nogen har gjort sig skyldig i en sådan handling, uden nogen som helst hensyntagen til, hvilken tilstand personen har været i, om der har været tale om en panikreaktion, om der har været tale om undskyldelige sygdomstilfælde eller andre ting.
Derfor mener vi simpelt hen ikke, at det er en fornuftig vej at gå at indføre minimumsstraffe, hvor man siger, at der under alle omstændigheder skal være ubetinget fængselsstraf.
Der skal være mulighed for at graduere efter sagens omstændigheder.
Det er den retstradition, vi har i Danmark, at Folketinget udstikker strafferammen, og så er det domstolenes opgave inden for strafferammen at fastsætte, hvad den aktuelle straf skal være.
Derfor kan vi ikke umiddelbart tilslutte os Dansk Folkepartis forslag, som det ligger her, men vi vil meget gerne være med til at diskutere, om strafferammen skal ændres, eller om vi skal have en anden form for vurdering af, hvad det er for nogle sanktioner, der skal være over for denne slags trafikanter.
Og derfor venter vi, ligesom andre partier har givet udtryk for, på den redegørelse, som kommer fra justitsministeren, og derefter vil vi så tage stilling.
Men forslaget, som det ligger her, kan vi ikke støtte.
Kim Christiansen (DF), 2007-02-08:
Nej, jeg vil godt lige svare på det.
Det er da fuldstændig korrekt, at det er sådan, det er skrevet, men jeg kommer også med en tilkendegivelse af, at vi nok kan finde en mere smart formulering på det.
Frode Sørensen (S), 2007-02-08:
Det er måske der, vi har et lille problem.
Jeg har forståelse for, hvis det er arbejdsmiljøspørgsmål for chaufførerne, men man kan vel ikke forvente, at 3F og deres forhandlingsmodpart vil tage spørgsmålet om passagerernes sikkerhed op.
Og det ligger der jo også i det her beslutningsforslag.
Lene Espersen (KF), 2007-02-08:
Jeg vil sige til hr. Frode Sørensen, at det er jeg meget enig i.
Bybusser udfylder jo en væsentlig funktion i vores samfund, og det er vigtigt for alle de mennesker, der bliver transporteret i dem, og for den chauffør, der sidder med ansvaret, at der er ordentlige arbejdsvilkår.
Det vil jeg gerne sætte en meget, meget tyk streg under, og der er jeg meget enig med Socialdemokratiet.
Det, jeg blot vender mig imod, er, at vi nu kommer og forsøger at presse en model ned over hovedet på bybuschauffører, som er meget, meget lidt egnet til de arbejdsvilkår, der gælder for lige præcis det erhverv.
Der er meget stor forskel på arbejdstidstilrettelæggelsen for bybuschauffører og på den, der gælder for chauffører, der typisk transporterer gods eller passagerer over meget lange afstande.
Jeg tror også, man kan se for sig, at det er en anden type pauser, de har brug for.
Der er min og regeringens holdning altså bare, at der ikke er noget færdselssikkerhedsmæssigt behov.
Bybusser er ikke involverede i uheld, og derfor er der ingen grund til, at folk skal være nervøse for, at chaufførerne ikke kan påtage sig deres ansvar.
Derfor har jeg meget svært ved at se, hvorfor Folketinget her skal signalere, at vi nu går ind og overruler nogle overenskomster, der er på området.
Frode Sørensen (S), 2007-02-08:
Jeg er sådan set glad for det, ministeren sagde om respekten for den danske model, nemlig at det er arbejdsmarkedets parter, der aftaler tingene, og at ministeren ikke ønsker at gribe ind i aftalefriheden.
Det må vi så håbe også gør sig gældende i andre sammenhænge.
Men er ministeren enig i, at forslaget her også kan ses som andet end alene det at sikre chaufførerne et godt arbejdsmiljø?
Det har altså også noget at gøre med en sikkerhed for, at man, når man som passager står i en bybus, er helt, helt sikker på at møde en chauffør, som er frisk og frejdig.
Lene Espersen (KF), 2007-02-08:
Jeg må sige til hr. Poul Henrik Hedeboe: Punkt 1: Der er ingen færdselssikkerhedsmæssig begrundelse for at fremsætte det her forslag.
Og punkt 2: Er der noget relevant behov?
Mig bekendt har der ikke været de store problemer med overenskomsterne nogen steder.
Jeg tror, der er en enkelt by i Danmark, hvor der har været lidt ballade i gaden, men alle andre steder har der ikke været problemer med de overenskomster, der er.
Derfor kan man spørge sig selv: Hvorfor skal Folketinget så overhovedet blande sig i det?
Punkt 3 er, at man – og det er jo meget, meget vigtigt, hvad hr. Poul Henrik Hedeboe her siger – lægger op til, at der nu skal indføres nogle regler om, at der skal holdes pause på det ene og det andet og det tredje tidspunkt i løbet af, at man kører sådan en bybusrute.
Jeg må bare sige, at mange bybusser ikke altid kan overholde deres køreplan.
Der kan komme trafikpropper og andet, der gør, at man bliver forsinket.
Jeg ved ikke, om hr. Poul Henrik Hedeboe har fantasi til at forestille sig, hvilket kaos det ville være, hvis bybussen så ikke når frem til tiden.
Chaufføren må holde sit hvil.
Der er meget skrappe sanktioner, hvis man ikke overholder reglerne.
Så må bussen stå midt ude på Kongens Nytorv, og så må man vente, indtil hvilet er overstået.
Det vil skabe et fuldstændig vanvittigt kaos, hvis man kopierer de regler, der gælder på kørehvile-tids-området, og det er netop det, der er baggrunden for, at de overenskomster, der er i dag, har så meget fleksibilitet, at man kan nå at parkere bussen et hensigtsmæssigt sted.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-08:
Tak, det er rart at få lov.
Det er jo ikke sådan, at det er så stift, som ministeren siger.
Det er ikke én pause efter 4½ time.
Det kan godt deles op i flere pauser.
Det kan godt gøres mere fleksibelt.
Og når vi ser på overenskomsterne på området, er der lavet nogle modeller, som nogle steder fungerer godt og andre steder fungerer rigtig skidt.
Det her vil ikke overhale de steder, hvor det fungerer godt.
Når vi kigger på sygdomsstatistikkerne, ser det rigtig hårdt ud for persontransportområdet, og det er det, der er baggrunden for det.
Det her er meget relevant.
Lene Espersen (KF), 2007-02-08:
Min pointe er bare, at det at køre en bybus er noget meget andet end at køre en lastbil, der skal 2.000 km ned i Europa, og at det er en helt anden type pause, man har brug for.
Mig bekendt er det sådan, at bybuschauffører ofte ender ved en endestation, for et eller andet sted skal bussen jo ende.
Der har de måske et hvil, og så kører de på ny.
Jeg synes, det er meningsløst at komme med et forslag, der handler om, at de regler, der gælder for chauffører, der kører over lange afstande, nogle af dem flere dage i træk, skal påtvinges bybuschauffører, der har små korte stop og vender ved en endestation.
Der er ikke nogen begrundelse for det, heller ikke nogen færdselssikkerhedsmæssig begrundelse.
Jeg har intet imod, at man kæmper og arbejder for, at bybuschauffører også får bedre arbejdsmiljømæssige vilkår, men jeg synes, at man skal tilpasse det den virkelighed og den dagligdag, som bybuschaufførerne har, og ikke sige, at de ligesom skal leve i den samme verden som langturschauffører.