Jakob Ellemann-Jensen (V), 2011-11-22:
Endelig.
Endelig rykker Europa mere sammen for at håndtere den globale økonomiske krise.
Endelig er man enige om at rydde op i den manglende budgetdisciplin, der har hersket alt for længe, og som nu har kastet EU ud i en af samarbejdets værste kriser nogen sinde.
Og endelig viser vi i Europa, at vi lærer af vores fejl.
Vi skaber nye, tidssvarende rammer, og vi skaber nye regler oven på dem, der har vist sig ikke at være tilstrækkelige.
Nu har vi lært, at den slags ikke går ustraffet for sig.
Før eller siden kommer regningen, og den skal betales.
Der var næppe nogen af os, der troede, at det kunne gå så galt, at veletablerede vesteuropæiske lande kunne trues af en forestående bankerot.
Men vi er blevet klogere, selv om lærepengene har været rigtig dyre, og nu bliver der så heldigvis også handlet på det.
Europa får ikke en regering – ikke i dag, ikke i morgen og formentlig aldrig nogensinde.
Derfor er dagens forespørgsel også lidt spøjst formuleret, hvad enten det er bevidst eller ikke er bevidst.
Der er jo ingen euroregering, og der er heller ikke planer om en euroregering.
Endelig.
EU ser ikke passivt til, mens krisen raser.
EU's nye såkaldte six pack er den mest omfattende styrkelse af den økonomiske styring i EU og euroområdet, siden den fælles mønt blev lanceret.
Herigennem øger man overvågningen af økonomiske ubalancer, og der kommer en langt større grad af automatik og mindre skøn og politisering ind i forbindelse med anvendelsen af sanktioner over for de lande, der ikke lever op til de spilleregler, man har aftalt.
Man gør simpelt hen stabilitets- og vækstpagten mere regelbaseret, og sanktioner over for de lande, der ikke overholder forpligtelserne, vil nu være reglen snarere end undtagelsen.
I bagklogskabens ulideligt klare skær kan vi i dag se, at vi har haft god brug for en sådan stramning i løbet af de seneste 10 år – ikke mindst i forhold til nogle af samarbejdets største medlemmer, nemlig Frankrig og Tyskland, som var de første til at bryde disse regler, uden at det fik konsekvenser.
Er det et problem for Danmark, at der i eurosamarbejdet strammes op og ryddes op?
Nej, det er det ikke, tværtimod.
I Venstre mener vi, at det er godt.
Er det så et problem, at eurolandene fremover får en fast formand, og at formanden får sig et lille sekretariat?
Jo, der er masser.
Frem for alt skal man være bange for, at Europa ikke handler, at Europa ikke rykker sammen, at Europa ikke går til kamp mod underskud og gældskrise.
Men en frygt for, at EU styrker sig for meget, en frygt for, at EU samarbejder for meget, har vi ikke i Venstre, tværtimod.
Vi gør hinanden stærkere i Europa, når vi står sammen.
På vegne af Venstre, Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre, Socialistisk Folkeparti og De Konservative vil jeg gerne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget finder, at det er afgørende, at gældskrisen i eurozonen bringes under kontrol, og fra dansk side må man generelt støtte de tiltag i EU og blandt eurolandene, som kan bidrage til at genoprette tilliden og den økonomiske holdbarhed.
Folketinget lægger særlig vægt på, at beslutninger, der vedrører EU's 27 medlemmer, skal træffes af alle medlemsstater i fællesskab.
Danmark er ikke en del af euroen og er derfor heller ikke omfattet af de tiltag, som eurolandene måtte blive enige om.
Folketinget understreger, at det danske engagement i det europæiske samarbejde skal ske med fuld respekt for euroforbeholdet.
Folketinget konstaterer, at der med begrebet »euro-governance« i praksis menes mere formaliserede møder mellem eurolandenes stats- og regeringschefer, hvor der kan ske drøftelser af eurolandenes økonomiske politik.