Lars Christian Lilleholt (V), 2016-02-11:
Tak, hr. formand, for ordet, og ikke mindst tak for mange gode indlæg.
Dagens debat om energi- og klimaområdet, som vi i dag har på dagsordenen med den her forespørgsel, viser jo, at der er et meget, meget stort engagement i Folketinget omkring det her.
Det vil jeg godt sige tak for.
Jeg vil også godt benytte lejligheden til at takke for det brede samarbejde, der er.
Til trods for de forskelle, der er på området, lykkes det jo i Danmark at samle en bred enighed om klimapolitikken, og det vil jeg gerne sige ordførerne tak for.
Når man kigger ud i den store verden, og det er der flere ordførere der har gjort, kigger man først og fremmest imod klimatopmødet i Paris.
Det var en succes, at det lykkedes at samle alle verdens lande om en global klimaaftale, men det viser også, at der er store udfordringer.
Det er der også blevet peget på i debatten her i dag.
Udfordringerne er jo nok større uden for Danmarks grænser, end de er inden for Danmarks grænser.
Samlet set udgør den danske CO2-udledning ca. 0,1 pct. af verdens CO2-udledning, så man kan jo sige, at vi ikke kan redde klimaet i Danmark, men vi kan give vores bidrag til, at verden gør noget ved den her dagsorden.
Og der er Danmark et foregangsland.
Det skal vi udnytte – det skal vi udnytte kommercielt – men det er også forbundet med udfordringer.
Jeg tror, der er mange, der vil misunde det danske Folketing, når vi diskuterer klima.
Vi kan bare vende blikket mod USA.
I går underkendte den amerikanske højesteret den klimaplan, som amerikanerne har arbejdet med rigtig længe, og som jo er ret afgørende, i forhold til at verden gør noget ved den her dagsorden og at vi holder temperaturstigningen under 2 grader.
Der er der virkelig en udfordring, som er langt større end den, vi ser i Danmark.
Vi er rigtig langt fremme.
Vi er jo nok blandt de lande i verden, der i virkeligheden er længst fremme i forhold til at gøre noget nationalt på det her område.
Vi når 40 pct.s CO2-reduktion i 2020 i forhold til 1990 med de tiltag, som et bredt flertal i Folketinget allerede har taget.
Vi når 40 pct. vedvarende energi i 2020, hvor forventningen, da vi indgik energiaftalen i 2012, var, at vi ville nå 34 pct. Så man kan sige, at på en række parametre er vi rigtig langt fremme.
Det er vi også, når vi taler energieffektivitet, energibesparelser.
Det er også et område, hvor Danmark er helt klart i front.
Men det er også klart, som jeg påpegede i mit tidligere indlæg her i dag, at der er udfordringer.
Der er udfordringer i forhold til at løse den her opgave i EU.
Der forestår i det kommende halve år forhandlinger i kredsen af energiministre og miljøministre om, hvordan vi løser den her opgave, og der er en stor opgave at løse i forhold til at nå den 40 pct.s CO2-reduktion i 2030, som er EU's mål, herunder ikke mindst i forhold til fordelingen mellem landene.
Også i den sammenhæng vil der jo komme en dansk diskussion, som jeg også gerne i dag vil indbyde Folketingets partier til at deltage i at drøfte hvordan vi håndterer, altså hvordan vi håndterer, at Danmark når ambitionen og når den del af den samlede europæiske lagkage i forhold til at reducere udledningerne med 40 pct. i 2030, og hvordan vi indfrier den ambition bedst muligt.
Det er også baggrunden for, at regeringen i løbet af den kommende måned endelig nedsætter en energikommission.
Det er jo for at se på, hvordan vi håndterer den opgave bedst muligt, hvordan vi sikrer, at Danmark når de europæiske mål så omkostningseffektivt som muligt, uden at det koster danske arbejdspladser og dansk konkurrenceevne.
Tak for ordet.