Morten Østergaard (RV), 2008-05-30:
Jeg skal starte med at sige, at jeg har lovet fru Pia Christmas-Møller at meddele, at hun er udsendt for OSCE som leder af valgobservationen i Makedonien og derfor ikke kan deltage i debatten i dag, men hun står fast på ønsket om, at der skal ske forbedringer, og at der skal være forhandlinger, præcis som hun gjorde i januar.
Derudover vil jeg sige, at den her debat jo er præget af, at statsministeren ikke ønsker at stille sig til rådighed for en diskussion med Folketinget om, hvorvidt man har levet op til sine valgløfter.
Statsministeren har holdt sin tale og andægtigt lyttet, men når det handler om at tage debatten med Folketingets medlemmer, er statsministeren højt hævet over det og ikke villig til at stå til regnskab for de udtalelser, som statsministeren selv kom med i valgkampens sidste dage, og som jo var et klart løfte om en løsning for de irakiske asylansøgere, som et bredt flertal skulle stå bag.
Derfor er debatten i dag jo heller ikke noget deja-vu, som flere har været inde på, fordi det netop sker på baggrund af, at man i januar på ny udstedte løfter og med hr. Jørgen Poulsens ord i et landsdækkende medie snød Ny Alliance, så vandet drev.
Men jeg er da glad for, at der i hvert fald har været tilnærmelser til noget fremgang, ikke mindst i diskussionen omkring forholdene for de enlige mænd.
Vi så ved vores besøg i Sandholm folk, der ikke kunne bevæge sig, når først mørket var faldet på, fordi der var senge, der dækkede hele gulvet - så tæt boede man.
Og derfor kan der måske ske noget på den front.
Men så må jeg sige til statsministeren, da jeg nu ikke får lejlighed til at stille direkte spørgsmål, at al den her snak om, at vi skulle blive en magnet, og at det ville være en særlig ordning i Europa, er vrøvl fra ende til anden.
Vi har en åbenbart grundløs procedure, som betyder, at folk bliver sorteret fra med det samme, og den er undtaget i den politik, som en samlet opposition nu har lagt frem sammen med Ny Alliance og fru Gitte Seeberg.
Derfor er det noget sludder og noget manipulation, når man forsøger at bilde folk ind, at det her vil skabe helt nye flygtningestrømme.
Det har intet på sig, og hvis man kigger ud over Europa, hvad statsministeren har besluttet sig for at lade en mand gøre fra Schweiz - af uransagelige årsager - vil man se, at det her ikke på nogen måde vil være særegent i Europa.
Mange steder vælger man at give beskyttelse til folk, som man ikke umiddelbart kan sende hjem.
Det er der også mulighed for i den danske lovgivning, som bl.a. Dansk Flygtningehjælp utallige gange har redegjort for, men det vil regeringen jo ikke.
Nej, det, der opfordres til, er at indkalde til forhandlinger.
Det var det, som man lovede i valgkampen; det var det, som man sådan set også lovede i januar; og det, vi lægger op til, er jo et bud på, hvad det er for en politik, man eventuelt kunne få, hvis man gad tale med partierne.
Men integrationsministeren vil jo ikke engang indkalde partierne til en samtale.
Der er ikke nogen særregler i det her.
De eneste, der har indført særregler, er regeringen, der har lavet en særlig ordning for irakiske flygtninge.
Det er jo en særregel, hvis man absolut vil sammenligne med palæstinenserloven.
Så har der været diskussion af, hvorvidt det her ændrer noget i forhold til tvangshjemsendelser.
Jamen det fremgår jo helt klart og tydeligt af debatten, at der ikke er nogen, der er uenige i, at man kun kan tvangshjemsende, hvis man har en aftale.
Der er heller ikke nogen, der er uenige i, at bl.a. Flygtningenævnet er nødt til at tage højde for, hvad det er for nogle forhold, der er i det land, man vil sende hjem til.
Og der er ikke nogen, der er uenige i, at regeringen skal overholde de internationale konventioner.
Det er det, der står i den sidste pind, og derfor skulle man da tro, at det var det mindste, vi kunne komme til at diskutere, fordi det tilsyneladende også er regeringens opfattelse, og vi må så se, hvordan det fungerer i praksis.
Så efterlyser Det Konservative Folkeparti vilje hos oppositionen, og der må jeg bare sige, at med statsministerens adfærd i dag, hvor man ikke engang vil stille sig til rådighed for en debat, får vi da vist set, hvor der er mangel på vilje.
Tilbage står altså, at vælgerne ikke kunne stole på det løfte, som statsministeren gav.
Partierne her, især Ny Alliance, kunne ikke stole på den aftale, statsministeren lagde frem i januar.
Men det værste af det hele er selvfølgelig, at var det gået, som det på et tidspunkt i januar så ud til at vi havde flertal for, havde der været bedre forhold for asylansøgerne i dag, og det er beklageligt, at det menneskelige løftebrud har så digre konsekvenser, som også debatten i dag har afspejlet.
Det skulle man måske have fortalt Venstres ordfører, som jo netop sagde, at de unge mennesker, som ønsker at komme videre med deres liv, også skal have chancen for det, og derfor ville Venstre stemme for forslaget.
Venstre stemte for forslaget og anerkendte, at der var en problemstilling, og at det her var en løsning, fordi man også gerne ville hjælpe de unge mennesker.
Det er så det første.
Den næste er så, og det er jo det afgørende, at regeringen i sit forslag lægger noget frem, hvor vi ikke taler om, at starthjælpen er diskriminerende, men taler om, at mennesker med den samme type psykiske lidelse, som Venstre gerne ville hjælpe, altså får forskellige ydelser, afhængigt af hvor længe de har været i landet.
Det er jo der, diskriminationen opstår.
Derfor vil jeg gerne høre: Er det ikke længere Venstres opfattelse, at man gerne vil hjælpe de her unge mennesker?
Er det slut med det?
Det er jo regeringens ansvar, uanset hvad der fremsættes, at lovgivningen ikke er diskriminerende.