Margrethe Vestager (RV), 2007-10-04:
»I Danmark er jeg født, der har jeg hjemme …
Men for en lille dreng, der fyldte 8 år i mandags, gælder hele linjen »I Danmark er jeg født, der har jeg hjemme« ikke, for det har han ikke.
Han har hjemme i et asylcenter, der er han født, og der bliver han.
Alternativet eksisterer ikke, for hans irakiske forældre kan ikke rejse hjem, hvor det så end måtte være.
Senest har FN gjort det klart, at hjemvendte irakere er i overhængende risiko for tvangsislamisering og for undertrykkelse gennem systematisk brug af bl.a. voldtægt.
Der bliver givet mange løfter om bedre velfærd for de fleste, men der er en lille gruppe mennesker i vores asylcentre, hvis velfærd vi kan ændre, hvis statsministeren vil vedkende sig det ansvar, som Danmark har for deres sikkerhed.
I Danmark betragter vi friheden som en selvfølge, folkestyret som noget selvklart og respekten for liv, frihed og ejendom som selvindlysende, hvis jeg må citere statsministeren.
Det forpligter.
38 gange har Røde Kors allerede indtil nu i 2007 måttet underrette en kommune om, at et barn i deres varetægt er alvorligt truet og har brug for en indsats.
De mennesker, som sidder uden håb i vores asylcentre, har brug for, at vi hæver den sociale standard.
Det er opholdstiden i centrene, der gør dem syge.
Vi bør hæve standarden, så ingen udlænding opholder sig i et dansk asylcenter mod sin vilje ud over en afgrænset kort modtageperiode, medmindre ganske særlige omstændigheder taler for det.
Det er danske værdier, når de bliver omsat til virkelighed.
Og det glæder vi os til at samarbejde om.
Regeringen kalder deres velfærdsløfter for kvalitetsstandarder, Socialdemokraterne deres for velfærdsrettigheder.
Der er et mindretal af borgere herhjemme, for hvem det ikke er enestue eller madordning i skolen, der er det mest presserende, selv om det naturligvis ellers kan være meget godt.
Velfærd for de få kræver, at vi tager ansvar.
Det er de børn, hvis forældrene nok elsker dem, men som ikke kan løse deres egne problemer med alkohol, med stoffer, som er indsatte i fængslerne.
Det er de unge, især piger, som forsøger selvmord.
Det er de unge, som lever i risiko for tvangsægteskab.
Det er de unge, som ikke kan overskue at tage en ungdomsuddannelse.
Det er de unge, og rigtig mange af dem er under 30 år, der med en psykisk diagnose bliver tilkendt førtidspension og glemt.
Det er de kvinder, som er ramt af vold, og deres børn, som jo også er ofre for volden.
De har brug for, at vi hæver den sociale standard.
De sårbare børn har brug for sociale normeringer.
Det betyder, at der er flere engagerede voksne, ikke kun til den enkelte, men til det fællesskab, f.eks. i børnehaven, som de skal opleve at være en del af.
De unge, som har forsøgt selvmord, har brug for behandling, ikke for at blive sendt hjem eller sendt på førtidspension.
De unge, som lever i risiko for et tvangsægteskab, skal have adgang til mæglere, og det skal selvfølgelig være klart kriminelt også at udøve den form for tvang.
De skal også kunne tilbydes beskyttelse.
De unge, som ikke kan overskue en ungdomsuddannelse, har brug for at blive taget i hånden og for at blive fulgt i et forløb, der er tilrettelagt for dem, og som giver adgang til arbejdsmarkedet.
De unge, der i dag får førtidspension, skal have ret til tilbud om social genopbygning og om at komme ind på arbejdsmarkedet.
De unge, som skal anbringes, skal selvfølgelig anbringes, men det skal gøres der, hvor man tager sig af unge, ikke der, hvor man varetægtsfængsler voksne.
De kvinder, der er ofre for vold, skal tilbydes en ambulant behandlingsindsats for både dem selv og deres børn og selvfølgelig beskyttelse.
Hvis man ser på de udenlandske kvinder, som også er ofre for vold, må de have en reel mulighed for at blive i Danmark.
Vi må kunne tillade os at antage, at vold i et ægteskab altid bidrager til ægteskabets ophør.
Sådan er det faktisk ikke i dag.
Sådan kan vi hæve vores sociale standard, sådan kan vi omsætte danske værdier til virkelighed.
Det glæder vi os til at samarbejde om.
Velfærd for de fleste kræver, at vi gennemfører reformer.
En af de ting, som binder Danmark sammen, en af de ting, som virkelig er sammenhængskraften, er tillid.
Forudsætningen for Danmark kunne man sige er tillid.
Det er jo også en konstruktiv tilgang.
Så er der både noget at komme med og noget at komme efter: Øget tillid til offentligt ansatte ved et opgør med stive, bureaukratiske systemer og med det store væld af overflødige og tidrøvende forpligtelser til dokumentation.
Det Radikale Venstre har bare til en begyndelse ti forslag om regler, der kan afskaffes.
Vi tager selvfølgelig helt ansvar for, at det er vores forslag, men de er godt funderet, for de bygger på vores besøg på institutioner over hele landet og dialog med organisationer, som har indsigt.
Det handler om alt det papir, der kommer ud af pligt til sprogscreening, skriftlige pligtige læreplaner, centrale krav om fraværslister, mængden af planer i folkeskolen, som arbejder med og mod hinanden, inklusive den såkaldte kvalitetsrapport, dokumentationskravene i forbindelse med frit valg osv. osv.
Det handler om bedre kvalitet gennem faglig frihed og politiske forventninger, ikke gennem papirarbejde.
Hvornår har en papirtiger sidst lært et barn at læse?
Tilliden skal naturligvis ikke være blind, tillid skal bygge på faglighed, på menneskeligt engagement, tillid og anerkendelse til de mennesker, som hver dag får vuggestuer, skoler, fængsler, sygehuse og plejecentre til at fungere til glæde for borgerne.
Derfor er investeringen også en investering i ledelse, grunduddannelse, efteruddannelse og selvfølgelig relevant evaluering som fagligt input, meget gerne på grundlag af realkompetence og meget gerne med en kontant anerkendelse af større faglighed.
Det er tillidsreform, og det er danske værdier omsat til virkelighed.
Det glæder vi os til at samarbejde om.
Diskussionen om bedre velfærd er ikke kun en diskussion, som vi kan have mellem regioner og kommuner.
Det gælder f.eks. arbejdsforholdene for politi og fængselsfunktionærer.
Det er selvfølgelig ikke nogen stor gruppe, det er jeg klar over, men deres arbejde er uundværligt.
Selvfølgelig vil vi også gerne være med til at investere i sygehuse, skoler og børnehaver, men der er også behov andre steder, hos de mennesker, som oplever bagsiden af regeringens politik om længere og strengere straffe.
Der er fængselsfunktionærerne et eksempel på kernemedarbejdere i den offentlige sektor, hvis arbejdsmiljø i den grad halter.
Risikoen for nedslidning er fire gange så stor som på arbejdsmarkedet i øvrigt, og antallet af sygedage er 60 pct. højere end på arbejdsmarkedet i øvrigt.
De fleste fængselsfunktionærers hverdag er præget af bygninger, der fremmer aggression, og overbelægning i en sådan grad, at deres arbejde bliver særdeles vanskeligt og nedslidende.
Der er brug for bedre bygninger og ressourcer, så medarbejderne kan gøre deres arbejde og bl.a. forebygge, at indsatte fortsætter i kriminalitet, når deres straf er udstået.
Også det glæder vi os til at samarbejde om.
Der er så kort tid, og der er store opgaver at tage fat på.
Jeg glæder mig til debatten og også til, at vi fortsætter den i anden runde.
Så afslutningsvis: Statsministeren satte en dagsorden om demokrati, værdier og vores samfunds sammenhængskraft.
Statsministeren sagde: Derfor fordømmer vi ethvert forsøg på at dæmonisere mennesker på baggrund af deres religion eller etniske tilhørsforhold.
Det er stærke, gode ord sammen med de andre værdier.
Vi vil gerne deltage i værdidialogen, dialogen om, hvordan man gør værdierne til hverdagsvirkelighed.
Den dialog kan virke langt stærkere end den værdikamp, som mange trompeterer for.
Værdikampen risikerer jo at blive et udskilningsløb mellem dem og os, fordi den risikerer at blive et diktat og ikke en dialog.
En værdidialog er derimod en invitation til at deltage i demokratiet, til at bidrage til den kulturelle udvikling, til aktivt medborgerskab.
Der er så mange positive kræfter i at tilhøre et mangfoldigt og demokratisk land.
De omsætter også danske værdier til virkelighed, både for dem, som er født her, og for dem, som ikke er født i Danmark, men som alligevel hører hjemme her.