runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Friis Bach (RV), 2012-10-03:
Det er jo helt rigtigt, at udgifterne til flygtningemodtagelse stiger, afhængig af hvor mange flygtninge der ankommer og hvordan deres forhold er i Danmark.
Det indebar helt sikkert en stigning, og den stigning blegner jo lidt i forhold til den stigning, man f.eks. så fra 2009 til 2010, hvor udgifterne til flygtningemodtagelse, altså under den tidligere regering, steg fra omkring til 470 mio. kr. helt op til 838 mio. kr. – en meget markant stigning!
Vi har investeret i – og ja, det står vi ved – at flygtningene får et mere værdigt liv, og det har kostet.
Vi håber, at der i fremskrivningen for næste års finanslov vil være tale om et fald i flygtningeudgifterne, og vi har som sagt skabt disciplin i, hvordan vi anvender den fattigdomsorienterede og den globale ramme, og det er et meget vigtigt skridt, der peger fremad.
Ellen Trane Nørby (V), 2012-10-03:
Jeg ved godt, det er ubehageligt at blive konfronteret med, at man også på det her område har ændret politisk holdning, og derfor synes jeg så vi skal forholde os til tallene, for udviklingsministeren vil jo gerne tale om, hvad der skete under VK-regeringen, i stedet for at forholde sig til, hvad der er sket under den nuværende regering.
Hvad angår tallene, havde VK-regeringen lagt et finanslovforslag frem sidste år, hvor vi lagde op til, at der skulle bruges 827 mio. kr. af udviklingsbistanden på flygtningemodtagelse i Danmark.
Da den nuværende regering tiltrådte, lavede man et ændringsforslag til finanslovforslaget fra sidste år, hvor man udvidede rammen for, hvor meget af udviklingsbistanden man skulle bruge i Danmark, i stedet for på at hjælpe de fattigste i verdens brændpunkter, med 147,7 mio. kr.
Man tog altså 147,7 mio. kr. og flyttede dem fra de allerfattigste børn i verden og dem, der har allermest behov, til i stedet for at bruge dem til at have en udvidet flygtningemodtagelse i Danmark.
Det er det samme, vi ser på finanslovforslaget for 2013, og derfor vil jeg blot politisk høre udviklingsministeren, om det er, hvad vi kan forvente fortsætter, og om der slet ikke er grænser for, hvor meget udviklingsbistand der hos regeringen skal finansieres og bruges i Danmark i stedet for i udviklingslande.
Christian Friis Bach (RV), 2012-10-03:
Tak til hr. Christian Juhl for spørgsmålet.
Regeringsgrundlaget siger, at det over en årrække vil stige til 1 pct.; der er ikke nogen konkret plan.
Det, vi har sagt, er, at vi her også skeler til den økonomiske udfordring, som Danmark står midt i.
Vi øger samlet set udviklingssamarbejdet med 600 mio. kr. over de 2 år.
Vi håber, at den økonomiske situation vender, at økonomien igen blomstrer op, og at der dermed kan blive basis for, at vi endnu hurtigere kan gå frem mod den ene procent, som regeringen står fast på er målet.
Der har jeg jo glædet mig over det gode samarbejde, der har været mellem alle Folketingets partier, hvor vi her i salen før sommerferien enstemmigt fik vedtaget en ny udviklingsstrategi.
Det er en strategi, som jeg mener giver en klar retning og en mere effektiv udviklingsbistand, og som giver nogle bedre resultater, og det glæder jeg mig over at vi står sammen om.
Ole Sohn (SF), 2012-10-03:
Jeg beklager, at jeg var lidt uskarp.
Det at få flere kvinder ind i ledelsen er ikke et samfundsansvar.
Det er, fordi man allerede i dag har et system for de 1.100 største virksomheder, hvor de skal registrere, hvad de gør i forhold til deres samfundsansvar, hvad angår menneskerettigheder og klimaudfordringer.
Så er det, at jeg siger, at det i virkeligheden er det samme system, vi bruger til at registrere måltal og den politik, der skal til.
Det har ikke noget med samfundsansvar at gøre.
Det er en selvstændig opgave.
Jeg vil i øvrigt gerne sige, at der faktisk er temmelig mange virksomheder, som ikke alene har fokus på at få flere kvinder ind i de ledende organer i bestyrelserne, men også udvider begrebet til at være mangfoldighed bl.a. med hensyn til etnicitet.
Det gør de, fordi det kan svare sig.
Der er ingen virksomheder, der skal have kvinder ind i bestyrelsen, fordi de er kvinder, men fordi man kan se, at det er noget, der kan afspejle sig på bundlinjen.
Det skal også være en god forretning.
Derfor er jeg også glad for, at erhvervslivet generelt har taget godt imod det forslag, vi er kommet med, frem for det om kvoter, der lå tidligere.
Louise Schack Elholm (V), 2012-10-03:
Jeg bliver faktisk en smule stødt, når ministeren siger, at det at få flere kvinder i bestyrelser er et samfundsansvar.
Som om vi ikke selv kan løse det.
Som om vi ikke selv har kvalifikationerne til at komme derhen.
Men når ministeren siger, at man bare skal begynde at skrive det ned, have tal for, hvad man vil gøre i forhold til kvinder, og at det er et samfundsansvar, så spørger jeg: Hvad så i forhold til etnicitet og religion og handicappede?
Hvor går grænsen?
Hvor mange ting skal man til at regulere på, hvad angår forskellige medarbejdere og bestyrelsesmedlemmer i de forskellige virksomheder?
Ole Sohn (SF), 2012-10-03:
De 1.100 største virksomheder i Danmark er i dag omfattet af årsregnskabslovens bestemmelser om, at man skal angive, hvad man gør i forhold til sit samfundsansvar.
Det kan være menneskerettigheder, det kan være klimaudfordringer og klimaspørgsmål.
Derfor kender man det system.
Og det, vi beder om, er, at man i forbindelse med, at man indberetter sit samfundsansvar, også gør opmærksom på, hvilken politik man har, og hvilke måltal man har for at få flere kvinder ind i bestyrelserne, og hvilken politik man har for at uddanne kvalificerede ledere, man kan udpege til bestyrelserne.
Det er simpelt hen grunden til, at vi ikke har kvoterne, men at vi har fundet et system, som virksomheden selv kan se en fordel i.
Det eneste, vi beder om, er sådan set bare, at man også registrerer, hvilke initiativer man tager.
For det er den bedste måde, man også holder sig selv i ørerne på.
Louise Schack Elholm (V), 2012-10-03:
Jeg mener, at vi har rigtig mange dygtige kvinder i Danmark, og kvinder er gode til at tage uddannelser, og derfor har jeg også tiltro til, at kvinder kan arbejde sig op.
Hele modellen med at samarbejde med virksomhederne omkring at sikre, at man også så på kvinderne og på, at deres kvalifikationer kom i spil til bestyrelser, var et arbejde, som vi startede.
Men regeringen her trækker jo i den anden retning.
Man laver lovgivning på området i stedet for samarbejde.
Hvad mener ministeren med det her ekstra arbejde, man pålægger virksomhederne?
Vil det ikke betyde, at man pålægger dem endnu mere bureaukrati, endnu mere arbejde, som de skal lave?
Ole Sohn (SF), 2012-10-03:
Det er i hvert fald ikke en diskvalifikation at være kvinde.
Men jeg vil gerne sige, at når vi har lavet forslaget, som vi har, er det, fordi vi i regeringsgrundlaget skrev, at vi også ville indgå i et partnerskab med erhvervslivet.
Og noget af det, som vi har udviklet i samarbejde med erhvervslivet, er netop en model, som sikrer, at de kvinder, som vi gerne vil have mere aktivt placeret i virksomhedernes ledelser, bliver placeret der i kraft af deres kvalifikationer og ikke i kraft af deres køn.
Det er netop derfor, at vi siger til virksomhederne, at de skal opstille et måltal for, hvor mange af det såkaldt underrepræsenterede køn man kan få ind i ledelserne.
Og så skal man samtidig lave en politik for, at man også har et kvalificeret grundlag.
Det vil sige, at kvinder kommer ind på direktionsgangene og får nogle funktioner i virksomhederne, hvilket gør, at de også i kraft af deres kvalifikationer kan udpeges til bestyrelserne.
Det er, fordi vi gerne vil udnytte alle de ressourcer, vi har i samfundet, på en bedre måde.
Det er det, der er baggrunden for forslaget.
Vi anerkender jo begge, at boligjobordningen har givet job og også har givet beskæftigelse til håndværksmestrene.
Men det er jo sådan, at det er en prioritering, der skal foretages, og den kickstart, som er iværksat, indeholder jo store ænlægsprojekter, men sådan set også projekter i kommunerne, som kan understøtte det, man i forvejen gør.
Så vil jeg godt lige anholde det der med, at der også kommer udenlandske arbejdere til Danmark.
Ja, det gør der, men vi må vel også glæde os over, at der er tusindvis af danske håndværkere, som arbejder i Norge eller andre steder.
Altså, sådan er det jo i en globaliseret verden; der arbejder danske håndværkere herhjemme og i udlandet og vice versa.
Det andet er, at noget af det, der også er vigtigt for at skabe grundlag for varige job i Danmark, sådan set er det, som vi også drøftede under det forrige spørgsmål, nemlig finansieringsmulighederne.
Og her har regeringen jo bl.a. med spørgerens parti også taget en række initiativer i den forligskreds, vi har om den finansielle sektor.
Så jeg synes sådan set, at man kan sige, at regeringen både på den korte bane med kickstarten og også som fundament for de mere varige job har taget initiativer, som er med til at understøtte jobskabelsen i Danmark.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-10-03:
Jamen jeg anerkender da, at kickstarten har givet positive gevinster nogle steder, men vi kan jo også se, at nogle af de steder, hvor der har været større beskæftigelse, har været på de store anlægsprojekter, bl.a. statens vejprojekter osv.
, og dem, der har vundet de her store EU-udbud, har faktisk været udenlandske virksomheder.
Det betyder, at mange af de danske kickstartsmilliarder jo sådan set er gået til polske arbejdere, som f.eks. arbejder på motorveje i Jylland og alle mulige andre steder.
Men den her boligjobordning er jo faktisk en ordning, som man vurderer er meget mere specifikt rettet mod de danske håndværksvirksomheder.
Det er altså måske den lille lokale tømrer, det er den lille smedeforretning, det er anlægsgartneren osv., som kan få glæde af de her ting.
Der er det jo bare, at når ministeren påstår, at kickstarten virker, kan vi andre kan se, at der desværre bliver flere og flere arbejdsløse, synes vi, at det virker ulogisk og nærmest demotiverende at fjerne den her boligjobordning, når vi kan se, at den har givet hver fjerde håndværksvirksomhed klart forbedrede arbejdsvilkår.
Det synes vi at ministeren bør genoverveje endnu en gang.
Ole Sohn (SF), 2012-10-03:
Jeg vil godt henvise til en opgørelse, som Dansk Industri lavede i forbindelse med deres årsdag her for nylig, hvor de påpegede nogle dystre udsigter for eksporterhvervene i kølvandet på den internationale lavkonjunktur, der betyder, at der er en række eksportvirksomheder, som forventer færre beskæftigede.
En af forklaringerne på det er jo netop, at regeringens kickstart virker.
Vi har holdt hånden under beskæftigelsen, men det er klart, at der, hvor man med en kickstart kan holde hånden under beskæftigelsen, jo primært er i forbindelse med bygge- og anlægsaktiviteter.
Det er også det, der nu viser sig, altså at det har en reel effekt her i 2012 og 2013.
Men det er altid – ikke bare omkring boligjobordning, men også omkring kickstartsordning – udtryk for en prioritering.
Det skal finansieres, og begge initiativer finansieres via statskassen, og derfor er det jo et spørgsmål om, hvordan man prioriterer midlerne.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-10-03:
Jo, men det var jo altså et velkendt svar.
Og jeg anerkender selvfølgelig også, at nogle af de her opgaver vil blive lavet uanset hvad.
Men det er jo alt andet lige svært at lave en konsekvensberegning af noget som det her, når vi ved, at en del af det tidligere er blevet gennemført på en simpelt hen økonomisk sort måde for at sige det ligeud.
Så nævner ministeren, at der er en kickstart undervejs.
Men den er jo lige så våd som en nytårsraket.
Vi har i hvert fald ikke kunnet se, at den her kickstart har haft nogen gavnlig effekt endnu på vores arbejdsmarkedssituation.
Vi har faktisk tværtimod desværre fået flere og flere ledige.
Derfor er det jo sådan, at netop boligjobordningen ville kunne være med til at gøre, at mange af de mindre håndværksvirksomheder ikke ville blive lukningstruede i 2013.
Men vi kan jo se, og det blev også bragt i nyhederne i går – jeg tror, det var på TV 2, man bragte et indslag, hvor man jo interviewede mesteren i et lille tømrerfirma – at virksomhederne siger, at de sådan set har ordrer nok indtil jul, men at de derefter ikke har så forfærdelig meget lave.
Der synes jeg jo at ministeren skal genoverveje den samlede pakke, netop fordi det her faktisk gavner både beskæftigelsen og økonomien.
Louise Schack Elholm (V), 2012-10-03:
Nu kom regeringen jo med lovprogrammet for det kommende år, og i lovprogrammet er der et lovforslag om kvindekvoter.
Det var et, som vi havde set frem til med spænding, fordi det jo var noget af det, som S og SF i høj grad gik til valg på, nemlig at nu skulle der være kvindekvoter.
Man er også endt med en løsning her et år efter.
Det er nemlig ikke deciderede kvoter, men det er, at de 1.100 største virksomheder skal opsætte måltal og lave politikker på området.
Jeg som kvinde står lidt undrende over for, hvorfor det virker, som om regeringen mener, at et køn er en kvalifikation i sig selv.
Jeg mener jo, at et køn er noget, som man er født med, og at kvalifikationer er noget, som man oparbejder.
Mener ministeren, at det i sig selv er en kvalifikation at være kvinde, for det kan jo så være det modsatte for mænd?
Det kan være et problem at være født som mand, for så kan man ikke få en lige behandling i forhold til kvinder.
Mener ministeren, at det er en kvalifikation i sig selv at være kvinde?
Jacob Jensen (V), 2012-10-03:
Tak for det.
En tidligere spørger var inde på emnet kickstart, altså regeringens meget omtalte kickstart af økonomien i Danmark.
Det kan der også være god grund til, for der er i hvert fald nogle, der vil mene, at den er svær at få øje på, når man kigger på beskæftigelsen, som er faldet med 10.000 siden sidste år, hvor regeringen kom til.
Økonomien var i recession i andet kvartal i år, og hver tredje virksomhed forventer at afskedige medarbejdere inden for de kommende 6 måneder.
Så jeg vil godt bede erhvervs- og vækstministeren om at kommentere den udvikling, når man samtidig bliver ved med at holde fast i, at kickstarten rent faktisk har virket.
Ole Sohn (SF), 2012-10-03:
Nu er jeg glad for, at spørgeren er tidligere finansordfører, for så ved spørgeren også godt, at de internationale konjunkturer ikke er særlig gunstige – heller ikke set med danske øjne.
Vi kan også konstatere, at vækstraterne på nogle af vækstmarkederne – der stadig væk har høje vækstrater sammenlignet med Europa – flader ud, og det gør selvfølgelig, at danske eksportvirksomheder er udfordret.
Sådan er det, når der er en international lavkonjunktur.
Konjunkturerne har vi svært ved at påvirke som et lille land, men det, vi kan gøre, er hele tiden at have fokus på at forbedre konkurrenceevnen i Danmark, for jo bedre konkurrenceevne vi har, jo flere job kan vi skabe, og jo bedre bliver fundamentet for danske virksomheder til at komme ud på eksportmarkederne, når opsvinget vender tilbage.
Det er det fokus, vi har.
Og jeg kan så underbygge det med at sige, at regeringen i løbet af ganske kort tid kommer med et konkurrenceudspil, som skal bidrage til at skærpe konkurrencen i Danmark med det formål at få sænket forbrugerpriserne og dermed også priserne på de varer og services, som de primært hjemmeorienterede erhverv udvikler.
Det vil også være en fordel for eksporterhvervene, for de køber både varer og services af hjemmemarkedserhvervene, og dermed giver det dem et bedre fundament, når de skal ud på eksportmarkederne.
Christian Juhl (EL), 2012-10-03:
Det er, vil jeg sige til ministeren, også et spørgsmål, som handler om udviklingsbistand.
Der kan man se, at vi lå som verdens bedste land med 1,06 pct. Hvis vi så ser på, hvordan det er gået med vores udviklingsbistand siden da og indtil i dag, kan vi se, at den er faldet med 23 pct., altså ned til 0,83 pct., som er det, vi formoder at den bliver i år.
Jeg behøver ikke at gentage de spørgsmål, som den tidligere spørger, Venstremanden, har stillet; jeg synes også, det er mærkeligt.
Men jeg må dog erkende, hvis jeg ser på det, at jeg kan se, at Venstre og Konservative ville være endt på en bistandsprocent på 0,78 i år, hvis deres planer var lykkedes.
De planer lykkedes heldigvis ikke, og derfor kan man godt sige, at der er tale om en relativ forbedring.
Men hvis det nu er, at vi med regeringsaftalen skal have en plan for at nå op på 1 pct., vil ministeren så fortælle, hvornår det er, man forventer, at vi når de 0,9 pct., hvornår det er, man forventer, at vi når de 0,95 pct., og hvornår det er, man forventer, at vi når de 1,0 pct., sådan at vi ikke ender med at have den her diskussion igen næste år og næste år igen?
Jeg synes, det må være en diskussion, vi skal være kommet ud af, hvis der skal være sammenhæng mellem det, der er ordene i regeringsgrundlaget, og handlingen.
Vi er nødt til at forholde os til det mål, som regeringen har sat, og vi vil meget gerne hjælpe den med at nå det.
Kan ministeren fortælle os, hvornår vi begynder at nå det?
Er der lavet en plan?
Eller kan vi i fællesskab lave en plan?
Christian Friis Bach (RV), 2012-10-03:
Hvis Venstres finanslovforslag var blevet vedtaget og det var blevet implementeret over disse 2 år, så ville der være sket en reduktion i kroner og øre; udviklingsbistanden ville være blevet udhulet af inflationen, og procentdelen ville være faldet langt mere markant, end hvad der gælder i forhold til det fald, der sker på grundlag af de tekniske beregninger fra 2011 og skønnet for 2013.
Vi ved stadig væk ikke, hvad procentdelen i 2013 bliver; jeg kan håbe, at den bliver højere end det skønnede niveau.
Men faktum er, at der er blevet tilført flere penge, og at den procentdel af nationalindkomsten, som vi vil give til næste år, vil være højere – endda noget højere – end den procentdel, der ville være blevet nået med det, der er i Venstres udmeldinger.
Venstre har jo i finanslovforhandlingerne sagt, at man ville skære yderligere i forhold til udviklingssambejdet.
Jeg glæder mig over at se spørgerens engagement i sagen og den tilsyneladende vilje til at vende rundt på en tallerken og til at støtte op om Danmarks styrkede internationale engagement.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-10-03:
Man kan sagtens se på tallet og erkende, at det jo viser en fremgang, lige så vel som man kan se på Venstres tal og konstatere, at det ikke viser en tilbagegang.
Faktum er jo, at regeringen selv har ønsket at binde det op på BNI.
Og som ministeren siger, går det i sagens natur fremadrettet selvfølgelig på et skøn, mens det bagudrettet går på det, vi ved.
Men det ændrer ikke ved, at det blev på 0,85 pct. ud fra det, vi ved, og på 0,83 pct. ud fra det, vi tror.
Altså, så kan vi håbe, at det kommer til at gå bedre for Danmarks økonomi, end det gør nu, og så vil jeg være utrolig overbærende med, at andelen bliver mindre.
Men i forhold til de prognoser, regeringen selv har lavet, er det jo en sænkning set i forhold til Danmarks bruttonationalindkomst.
Anerkender ministeren det?
Christian Friis Bach (RV), 2012-10-03:
Der er ikke bred politisk enighed om at skære i udviklingsbistanden, nej, regeringen ønsker at øge udviklingssamarbejdet, og det er præcis det, der sker.
Det er jo rigtigt, at procenten i 2011 blev på 0,85
, mens skønnet for næste år er 0,83 pct.
Det skyldes det lidt tekniske, at fremadrettet budgetterer vi jo ud fra det, vi ved, og tilbagerettet finder vi procenten ud fra det, der faktisk skete.
Og det kan svinge fra år til år, da de tilsagn, der bliver givet i de enkelte år, ikke altid harmonerer præcis med de udbetalinger, som sker i de enkelte år.
Det er en lidt teknisk finesse, som gør, at vi ikke kan styre procenten præcist.
Men det helt faktuelle er, at der fra 2011 til 2013 bliver tilført 600 mio. kr. ekstra til udviklingssamarbejdet.
Og uanset hvordan man regner på det, er det en klar forbedring af vores internationale engagement sammenholdt med det finanslovforslag og de signaler, der er udsendt fra Venstres side.
Så det er en klar forbedring.
Vi skeler også til i regeringen, at der er en økonomisk krise, og at vi derfor ikke kan gå stærkere frem end som så, men det er en klar forbedring.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-10-03:
Ser man på procenten af BNI, som er den, regeringen selv lægger op til i regeringsgrundlaget, er det jo ikke helt rigtigt.
Der ligger den på 0,85 pct. i 2011, på 0,83 pct. i 2012 og på 0,83 pct. i 2013.
Det er ikke en stigning, så vidt jeg kan se.
Venstre kritiseres jo hist og pist for at ville skære i udviklingsbistanden, mens sandheden er, at vi vil holde den beløbsmæssigt fast på det niveau, der gjaldt for 2010.
Det sagde vi før valget, og det siger vi stadig væk.
Det var en del af genopretningspakken.
Når nu regeringen tilsyneladende ønsker at skære i udviklingsbistandens størrelse set i forhold til BNI, anerkender ministeren så, at det er noget, der er bred politisk enighed om?
Christian Friis Bach (RV), 2012-10-03:
Tak for det.
Jeg vil glæde mig over spørgsmålet og sige tak til hr. Jakob Ellemann-Jensen for hans ønske om at styrke Danmarks internationale engagement.
Det er jo et ønske, regeringen deler.
Jeg har i forbindelse med Venstres finanslovforslag set en modsatrettet tendens, men hvis vi herfra kan arbejde sammen om at styrke det internationale engagement, er det jo en god nyhed, og det er en god dag for verden.
Danmark og regeringen øger udviklingsbistanden næste år med 371 mio. kr.
Med de skøn, der var om vores bruttonationalindkomst, vil det fra næste år i maj måned bringe bistanden til det samlede udviklingssamarbejde op på 0,83 pct. af bruttonationalindkomsten.
Det er en stigning i forhold til de skøn, der lå, da den her retning og forøgelse blev vedtaget sidste år; en forøgelse fra 0,82 pct. til 0,83 pct.
Jeg anerkender, at det ikke er en massiv stigning, men det er et skridt på vej imod igen at nå 1 pct., som regeringen har vedtaget at ville i regeringsgrundlaget.
Det er altså en styrkelse af Danmarks internationale engagement, vi ser, og det glæder mig, at Venstre bakker op.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-10-03:
Tak for det, formand.
Det er jo noget, vi bifalder i Venstre.
Statsministeren fortsatte: Derfor har regeringen øget udviklingsbistanden.
I regeringsgrundlaget har regeringen også lagt op til, at udviklingsbistanden skal øges op til 1 pct. af BNI.
Ole Sohn (SF), 2012-10-03:
Det er en kendsgerning.
Hovedansvaret for det har selvfølgelig virksomhederne, som er blevet sporet ind på at blive mere produktive.
Samtidig har der været en stor ansvarlighed hos arbejdsmarkedets parter i forbindelse med de overenskomster, man har tilrettelagt.
Den økonomiske politik er det selvfølgelig den til enhver tid siddende regering, der har ansvaret for.
Jeg konstaterer bare, at denne regering nyder så stor tillid i omverdenen, at dansk økonomi tiltrækker penge, som dermed også sikrer, at vi har en meget lav rente.
Vi har lang vej igen, men jeg er glad for, at spørgeren også har fokus på omkostningerne.
Derfor håber jeg også, at spørgerens parti vil være med til at fjerne eksempelvis den fedtafgift, som Venstre og Konservative og Dansk Folkeparti indførte.
Vi har tilbudt, at vi gerne vil bidrage til at få den afskaffet – vi kan godt se, at den har nogle skadelige virkninger – hvis de, der var med til at lave den, også vil.
Så opfordringen er taget op.
En af årsagerne til, at det er gået den forkerte vej, er den forrige regering, men vi kan løse det i fællesskab.