runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2007-02-23:
Er sandheden ikke bare den helt banale, at da indenrigs- og sundhedsministeren ikke har nogen saglige argumenter for sine synspunkter, vælger han at støtte Dansk Folkepartis familieopfattelse, som handler om, at et barn kun har det godt, hvis der er en far og en mor, og at det sådan set er disse moralske synspunkter, som er baggrund for denne åbenlyse diskrimination?
Jeg gør faktisk en del ud af at konstatere – personligt med stor tilfredshed – at den forbudsregel, der blev fjernet sidste år, også efter nogen diskussion, nu med det her lovforslag fra Dansk Folkeparti er fjernet for good, kunne man sige, altså, at også Dansk Folkeparti med det her lovforslag tilkendegiver, at det er uholdbart at opretholde det, der var reglerne før den 1. januar, et regelsæt, der betød, at samfundet forsøgte at forbyde bestemte familieformer.
Det er der taget et opgør med.
Det er jeg sådan set meget tilfreds med.
For regeringen har den position, at vi ikke skal moralisere.
Men én diskussion er jo hele spørgsmålet om forbudsreglerne i den gamle lovgivning; over for det står spørgsmålet om: Hvad er det for servicetilbud, vi skal formidle i den offentlige sektor?
Jeg vil bare i al banalitet spørge ministeren, hvorfra han ved, at kvinder, der ikke får børn, når de ikke bor sammen med en mand, ikke har en sygdom, hvorimod de, der bor sammen med en mand, har en sygdom, når de ikke får børn.
Men der har vi altså af praktiske hensyn valgt at have den formodningsregel om, at hvis et fast samlevende heteroseksuelt par besjælet af tanken om at få et barn ikke kan få det selv, er der nok en sundhedsteknisk forklaring på det, som vi så går ind og afhjælper.
Kristian Jensen (V), 2007-02-23:
Jeg tror også, jeg gemmer min store tale om tilhørsforholdet mellem kirke og stat, men jeg vil bare sige, at det egentlig er en skam, at hr. Morten Homann ikke er til stede i dag, for det var faktisk SF’s normale skatteordfører, hr. Morten Homann, der tog fat på og rejste spørgsmålet endnu en gang og fik os til at undersøge mulighederne for på en enkel og ubureaukratisk måde at lave den korrekte skattefastsættelse.
For princippet om, at man skal betale den samme skat efter sin død, som man ville have gjort i levende live, tror jeg at alle kan tilslutte sig.
Det viser den brede opbakning fra Folketingets partier også.
SF pegede alene på den problemstilling, når man var henholdsvis medlem og ikkemedlem af folkekirken inden for et ægteskab, hvor vi også med det her lovforslag, der bliver lagt frem nu, tager hold om den situation, hvor man kan være gift, men bosiddende i to forskellige kommuner, og derfor have to forskellige kommuneskatter at afregne efter.
Jeg er glad for, at der er kommet så bred en opbakning til lovforslaget, og jeg håber, vi får det vedtaget til gavn og glæde de efterladte.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2007-02-23:
Man får helt lyst til her i vintervejret at holde sådan en lang principiel tale om adskillelse af kirke og stat.
Jeg er sikker på, at der er rigtig mange foreninger, der ville synes, det var en ganske fantastisk ordning – diverse skakklubber, fodboldforeninger, og hvad vi har af politiske partier, ville sikkert synes, det var en fantastisk ordning, at man slap for det der meget bureaukratiske element af sin organisation, nemlig kontingentopkrævning.
Det var det principielle element, og så kan man nok på baggrund af det regne ud, at vi i Enhedslisten naturligvis synes, at det skal være sådan, at folk, der ikke ønsker at betale kirkeskat, heller ikke kommer til at gøre det, efter at de er døde.
I hvert fald kan vi i Enhedslisten tilslutte os, at det er sådan, at man naturligvis selv er herre over, om man betaler kirkeskat, eller om man ikke gør, i live eller ikke i live, men vi så altså helst at hele ordningen blev afskaffet.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-23:
For SF er det her et af de sjældne tilfælde, hvor det at have fremsat et beslutningsforslag også resulterer i et direkte lovforslag.
Men det er da rart at se, at det kan lade sig gøre, og det er vel det samarbejdende folkestyre, der er trådt i kraft her.
Forslaget drejer sig jo – og det er ridset op af andre ordførere – i bund og grund om religionsfrihed, kan man sige, også efter døden, sådan at forstå, at de, som overtager en afdøds forpligtelser, ikke skal gøre det anderledes, end den afdøde havde tænkt sig.
Så det er sådan en helt rimelig, psykologisk ting, en frihedsting, og der er ikke særlig mange penge i det, men jeg tror det vil blive modtaget med stor venlighed og forståelse i befolkningen, at der nu er oprettet nogle tilstande, som alle kan forstå og sympatisere med.
SF er glad for, at der er kommet en reaktion på det flertal, der var, og vi takker for, at der nu også er fremsat et lovforslag på baggrund det, og vi støtter det selvfølgelig fortsat.
Ole Glahn (RV), 2007-02-23:
Lovforslaget indeholder ændringer af dødsboskatteloven, således at afdødes bobehandling ikke fremover belastes af skat til folkekirken i de tilfælde, hvor afdøde ikke har været medlem heraf.
Under behandlingen af beslutningsforslaget støttede Det Radikale Venstre varmt vedtagelsen af beslutningsforslaget, der vægtede etik og menneskelige følelser højere end stivsindet, traditionel behandling af dødsboer og omkostninger.
Den nuværende lovs behandling af dødsboer har det paradoksale resultat, at et ikkefolkekirkemedlems dødsbo bliver pålignet kirkeskat, hvis den længstlevende er medlem af folkekirken.
Det sker, uanset om afdøde hele sit liv har tilhørt en anden religion og netop af denne grund ikke har ønsket at betale skat til folkekirken.
Mange efterladte har været ilde berørt over, at deres afdøde familiemedlems dødsbo blev pålignet skat til folkekirken, og har slet ikke kunnet forstå denne mærkelige lovgivning.
Lovforslaget er også en konsekvens af, at Danmark ikke er et land med kun én religion, men et mangfoldigt land med flere religioner og en frihed til selv at vælge sit religiøse tilhørsforhold, og at dette valg ikke anfægtes, når døden indtræffer.
Det er derfor glædeligt, at der nu ændres på disse forhold, og Det Radikale Venstre kan varmt tilslutte sig forslaget.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-02-23:
Også for os Konservative
er det meget vigtigt, at vi får vedtaget det her lovforslag, for som det jo er i dag, giver man allerede fra dødstidspunktet afdøde den efterlevendes skattemæssige status.
Det har betydning i to situationer, nemlig hvis der er forskel på, om man var medlem af folkekirken eller ej, eller hvis man boede i to forskellige kommuner.
Ja, det er der, hvis den ene eksempelvis er på plejehjem.
Det, der altså teknisk sker nu, er, at man i virkeligheden skattemæssigt lader afdøde leve videre, indtil indkomståret er slut, sådan at man bevarer sin status, med at man betaler skat i den kommune, som man døde i, og man betaler kirkeskat, hvis man var medlem af folkekirken, og man betaler ikke kirkeskat, hvis man ikke var medlem af folkekirken.
Der sker altså ikke nogen sammenblanding af ægtefællernes økonomier i dødsåret.
Så det er både rimeligt og rigtigt.
Vi støtter det.
Mikkel Dencker (DF), 2007-02-23:
Sidste år behandlede vi et beslutningsforslag fra SF her i Folketinget netop med det samme formål som lovforslaget her, og på det tidspunkt støttede Dansk Folkeparti da også SF’s beslutningsforslag.
Derfor er vi også glade for, at skatteministeren nu har taget problemet op og har fremsat det her lovforslag, som har til formål at sikre, som hr. Dyrby var inde på, at der for personer, som har meldt sig ud af folkekirken eller som aldrig har været medlem og har haft noget tilhørsforhold til folkekirken, ikke opkræves kirkeskat, efter at de er afgået ved døden, blot fordi deres ægtefælle har været medlem af folkekirken
Det er selvfølgelig ikke rimeligt, lige så vel som det heller ikke er rimeligt, at personer, som har valgt at være medlemmer af folkekirken og som ønsker at betale kirkeskat, så ikke kommer til at bidrage til deres kirkesamfund, efter at de er afgået ved døden, fordi de har været gift med en person, som ikke har været medlem af folkekirken.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-02-23:
Ja, det er fuldstændig korrekt, som det blev anført fra Venstres ordfører, at det her jo bygger på et beslutningsforslag fra SF, som vi behandlede tilbage i oktober 2006, og også dengang støttede vi det udmærkede forslag fra SF, og vi støtter naturligt også det lovforslag, der nu foreligger.
Debatten, vi havde dengang, mundede ud i, at der ville komme et tiltag, og vi skulle drøfte det i udvalget.
Nu har det så ført til et decideret lovforslag, og det kan vi kun hilse velkommen, for det er en principiel sag, at vi sørger for, at afdødes bo ikke bliver tvunget til at betale kirkeskat, hvis den afdøde ikke har ønsket det i levende live.
Så vi giver fuld støtte fra vores side til lovforslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2007-02-23:
Jamen nu sagde jeg ikke, at det var det eneste rigtige, for jeg tror, at vi alle sammen kender eksempler, hvor det faktisk er bedst, at man ikke er sammen med enten den ene eller den anden forælder.
Sådan er det jo ikke i alle familier.
Det, vi taler om her, er bare: Hvor lægger vi de lovgivningsmæssige rammer for, hvad staten og offentligheden skal blande sig i?
Der er det vores udgangspunkt at sige, at som udgangspunkt er det altså sådan, at der skal en mand og en kvinde til for at skabe et barn, og det gør så også, at det barn får en rollemodel af hvert køn.
Vi ved jo også fra adoptivbørn, hvor vigtigt det er for dem at vide, hvor de stammer fra.
Birthe Skaarup (DF), 2007-02-23:
Det er De Radikale meget, meget opmærksomme på.
Synes fru Charlotte Fischer ikke, at her er et område, hvor man virkelig kunne gå ind og sige, at der må være en egenbetaling?
Birthe Skaarup (DF), 2007-02-23:
Jamen jeg har også klart givet udtryk for, at ressourceforbruget i det danske sundhedsvæsen skal bruges til egentlig sygdomsbehandling.
Det er også det, det handler om.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Per Clausen (EL), 2007-02-23:
Det er i denne sag overhovedet ikke nødvendigt at skyde Dansk Folkeparti noget i skoene, for Dansk Folkeparti redegør meget præcist for, hvad synspunktet er.
Birthe Skaarup (DF), 2007-02-23:
Det her handler om et kort lovforslag, der siger, at lesbiske nu har fået den ret til at få lægelig behandling, men at de selv må betale for det uden for det offentlige system.
Det er det, det handler om, og man behøver ikke at skyde Dansk Folkeparti andre ting i skoene på den baggrund.
Per Clausen (EL), 2007-02-23:
Nu synes jeg jo, det er godt, at Dansk Folkeparti har synspunkter, og jeg respekterer også retten til at have synspunkter.
Det betyder ikke, at man behøver at respektere synspunktet.
Men jeg vil bare spørge fru Birthe Skaarup, om det her i grunden er udtryk for et forsøg på at se, hvor langt man gennem lovgivning kan komme med at sikre, at familier er, som de altid har været i Danmark, nemlig at der skal være en mor og en far og nogle børn; og hvis man kunne finde på andre lovgivningsmæssige initiativer, hvor man kunne få flertal for det, så ville man også gøre det.
Birthe Skaarup (DF), 2007-02-23:
Vi har lov til at have nogle holdninger til, at når et barn bliver sat i verden, så skal det have en mor og en far.
Det er den holdning, vi har i Dansk Folkeparti.
Så har vi nogle andre holdninger om betalingen, og det er her, hvor vi siger, at vi ikke vil være med til, at vi herinde i Folketinget skal trykke på en knap og sige, at et barn ikke skal have en far.
Det er det, det handler om.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-02-23:
Jamen det er jo virkelig flot.
Det er virkelig godt gået af Dansk Folkeparti.
Jeg synes, der er en utrolig dobbeltmoral i argumentationen, hvis man kan kalde den det, i hvert fald en hulhed.
Der er jo også heteroseksuelle par, der ikke fejler noget som helst, som i dag får kunstig befrugtning.
Eller handler det i virkeligheden om det andet af fru Birthe Skaarups argumenter, nemlig at Dansk Folkeparti, hvis de havde magt, som de har agt, helst vil bestemme, hvordan danske familier skal indrettes.
Man vil presse sit eget normalitetsbegreb ned over danske borgere.
Det er det, det handler om, er det ikke, fru Birthe Skaarup?
Birthe Skaarup (DF), 2007-02-23:
Det er jo, fordi vi siger, at hvis to lesbiske skal have et barn sammen, så bliver det ikke på det offentliges regning, men det bliver på privat initiativ.
De må selv via sponsorering – eller hvad man vil kalde det, egenbetaling – sørge for, at de kan få den her insemination.
Jeg vil godt sige, at vi har strakt os så langt med hensyn til det sidste lovforslag, vi havde til behandling før sommerferien – hvor vi faktisk også var inde på, om de lesbiske skulle have ret til hele den lovpakke, der var – at vi sagde, at de lesbiske nu skal have lov til at få den lægelige hjælp.
Det, der har været problemet hele tiden, har jo været, at det var cykelsmeden eller en hvilken som helst anden, der kunne foretage sådan en kunstig befrugtning.
Nu er den kommet under en lægelig kontrol, og der synes vi også vi har strakt os et vist stykke og sagt, at så har vi i hvert tilfælde et tilbud til andre, der lever på en eller anden måde.
Det, vi bare ikke vil have, er, at vi skal gå ind og betale for det.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-02-23:
Jeg vil gerne rose fru Birthe Skaarup for hendes ærlighed: At et barn har en opvækst hos to kvinder, er vi imod.
Det handler altså ikke om, at man foretrækker bestemte familietyper frem for andre, der er simpelt hen familietyper, som Dansk Folkeparti er imod.
Men når man nu har dette her statsbesluttede, statsanerkendte normalitetsbegreb, som man vil presse ned over borgerne, hvordan kan det så være, at man, som fru Birthe Skaarup selv sagde, godt vil give sig på det med lægerne?
Nu må man godt få lægehjælp til den kunstige befrugtning, bare det er ude i det private.
Når man har det normalitetsbegreb, som fru Birthe Skaarup har, hvordan kan det så overhovedet være, man går ind i den her diskussion på den måde, som fru Birthe Skaarup gør?
Birthe Skaarup (DF), 2007-02-23:
Dansk Folkepartis holdning har faktisk været tidligere, at kunstig befrugtning var noget, ethvert par selv måtte stå for.
Vi har også sagt, at hvis der er sygdom, så bør man gå ind.
Men vi har strakt os så langt som til at sige eksempelvis om insemination osv., at man skal have ret til én behandling, og herunder er der tre forsøg.
Vi har sagt, at det er fint nok: Hvis et par har fået ét barn, er de nemlig ikke barnløse mere, og i mange tilfælde – i de fleste tilfælde – får man jo mulighed for at få et barn, når man kommer igennem et forsøg med tre behandlinger.
Charlotte Fischer (RV), 2007-02-23:
Men hvis fru Birthe Skaarup er så optaget af den her prioriteringsdiskussion, som jeg i øvrigt synes vi har alt for lidt her i Folketinget, og hvis man tænker, som Dansk Folkepartis ordfører gør, og som regeringen jo også har fremført, så synes jeg jo bare, at konsekvensen ville være at sige om den betydelige mængde af heteroseksuelle par, som faktisk ikke kan konstateres at være syge, men som er uforklarligt barnløse: Hvorfor skal de have gratis behandling i sundhedsvæsenet?
Der er sådan set ikke nogen læger, der kan konstatere, at de fejler noget, men de møder op og siger, at de ikke kan få børn, og det er sådan set det – men de er ikke syge i klassisk forstand.
Hvorfor vil Dansk Folkeparti så ikke indføre brugerbetaling for dem?
Birthe Skaarup (DF), 2007-02-23:
Vi har sagt, at ressourceforbruget i det danske sundhedsvæsen skal gå til sygdomsbehandling.
Hvis en kvinde er syg og har en eller anden defekt, hvis hun har en eller anden betændelsestilstand et eller andet sted, så skal hun naturligvis behandles i det offentlige sygehusvæsen.
Det er det, jeg tager stilling til her i dag.
Charlotte Fischer (RV), 2007-02-23:
Fru Birthe Skaarup forener jo i virkeligheden meget smukt – det må jo glæde regeringen – både Venstres prioriteringsargument, som hedder, at det offentlige sygehusvæsen kun skal bruges til at behandle syge, og at de her enlige og lesbiske ikke er syge, og så det mere konservative argument, som handler om et forsvar for kernefamilien som den bedste familieform.
Så spørger jeg med hensyn til prioriteringsdiskussionen: Jeg fornemmede en lille åbning fra Dansk Folkepartis ordførers side, da der blev sagt, at hvis enlige og lesbiske kvinder er syge og det er sådan, at de har brug for behandling, så skal de sidestilles med heteroseksuelle, for så er det ikke længere et spørgsmål om, hvorvidt det er den ene eller den anden familieform.
Så handler det om, at det er mennesker, der er syge, og i vores land har vi et princip om fri og lige adgang til behandling i sundhedsvæsenet, og de, der er syge, skal behandles gratis over skattebilletten.
Birthe Skaarup (DF), 2007-02-23:
Nej, men det er sådan set også det, jeg giver udtryk for, nemlig at de retningslinjer, der skulle følge med en ændret lovgivning, har jeg ikke set endnu, og det er dem, jeg efterlyser.
Og det kan strække sig over flere udvalg, som fru Karen J. Klint er inde på.
Jørgen Winther (V), 2007-02-23:
Vi taler her om ophævelse af sæddonorers anonymitet, og det er sådan, at det er tre SF’ere, der foreslår, at barnet skal have ret til at kende sin biologiske far, når barnet fylder 18 år.
Og det, jeg er spændt på, er egentlig at høre fra SF’erne lidt senere i debatten, om det også indbefatter en pligt med hensyn til, hvordan man tænker sig det skal foregå.
For holdningerne kan godt være forskellige til det her spørgsmål, om det er en ret, eller om det er en pligt.
I dag er det jo sådan her i Danmark, at en mand kan afgive sæd og samtidig være anonym.
Og på denne måde fødes der via sæddonation årligt 450 børn i Danmark.
Jeg har – det er nok ikke så overraskende – sådan set nogenlunde de samme argumenter som sundhedsministeren.
Der er tre argumenter imod forslaget: Donorerne ønsker ikke ophævelse af anonymiteten, når man spørger dem; Landsforeningen for Ufrivilligt Barnløse ønsker det heller ikke; og så har jeg set til Sverige, hvor man kan se, at sæddonorernes antal falder meget, meget drastisk i det øjeblik, man ophæver anonymiteten.
Men på den anden side vil jeg så også sige, at både Sverige, Holland, Norge og UK jo har ophævet donoranonymiteten, så jeg kan godt se, hvilken retning vinden blæser.
Jeg har også set på, hvad Det Etiske Råd mener om det her.
Og det er jo lidt interessant, at det næsten er, som det plejer at være, nemlig at der i Det Etiske Råd er syv, som siger, der ikke skal være anonymitet, og seks, der siger, at man skal bevare anonymiteten, og så er der tre, der har den her radikale eller liberale løsning med både-og.
Og der vil jeg sige til fru Charlotte Fischer og til ministeren: Jamen det her kan både være radikalt og liberalt, for det radikale er jo, at man har begge løsninger, men de liberale går også ind for valgfriheden, og det har man så her.
Så jeg vil sige, at det ad åre måske er en model, som vi skal snakke noget mere om.
Men jeg har den samme holdning som ministeren på baggrund af, at det kun er ganske kort tid siden, at vi her i Folketinget har fastslået, hvordan det skal være.
Og det er sådan, at vi i Venstres folketingsgruppe har diskuteret det her i dag, og der er et stort flertal i gruppen, der går ind for, at vi skal sige nej til det her forslag.
Der er måske en enkelt, som overvejer at støtte forslaget, men ellers er i hvert fald et stort, stort flertal fra Venstre for at afvise det her forslag.
Etik er noget foranderligt.
Hvad med den her liberale radikale løsning, der går ud på, at donor kan vælge at være anonym eller ikkeanonym og kommende forældre kan vælge, om de vil have anonymitet eller ikkeanonymitet.
Men altså på nuværende tidspunkt har Venstre i hvert fald helt klart den holdning, at vi siger nej til det her beslutningsforslag.
Karen J. Klint (S), 2007-02-23:
Jamen det er jo sådan set heller ikke retningslinjer, som vi skal lægge fast i Sundhedsudvalget.
Jeg spørger bare: Når man ikke vil forbyde, at der kommer børn til verden uden for den traditionelle kernefamilie, vil Dansk Folkeparti så i de andre fagudvalg her på Christiansborg være med til at sikre, at de børn, der kommer til verden, får ens vilkår?
For det kunne jo godt ske, at vi så skal bede Retsudvalget og de andre om at konsekvensrette noget af lovgivningen, for der vil jo komme børn til verden i lesbiske parforhold, og der vil komme børn til verden af enlige mødre, når de kan få børnene ved brugerbetaling på et privathospital.
Så vi har jo ikke fjernet den gråzone, at børn ikke har lige rettigheder til, at deres forældre kan få barselorlov; eller at børn meget tidligt i fosterstadiet ikke kan være sikre på, at der er to juridiske forældre om dem, hvis der er to, der vil bære det juridiske ansvar; eller til at arve begge forældre – der er jo også arveloven.
Så vi fjerner jo ikke behovet for at se på det, heller ikke ved det her lovforslag.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-02-23:
Først vil jeg sige til hr. Jørgen Winther, at forslaget ikke indeholder en pligt til oplysning.
Det er en ret for børnene, og det er op til børnene, når de bliver 18 år og derover, selv at vælge, om de vil bruge den ret eller ej.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at det her er et rettighedsbaseret forslag og ikke handler om en pligt til, at nogen sender et brev til børnene eller forældrene om det her.
Jeg har så et spørgsmål til hr. Jørgen Winther, for han sagde jo, at det måske også kunne være interessant at arbejde lidt mere med udredninger.
Han refererede mest til forslaget om valgfrihed mellem anonymitet og ikkeanonymitet.
Men gælder det også mulighederne for at få belyst emnet noget bedre?
For man må jo sige, at vi stort set alle sammen refererer til den samme svenske undersøgelse fra år 2000, hvor 194 forældrepar fik sendt et spørgeskema ud – det er jo i virkeligheden et meget, meget spinkelt grundlag – og til, hvad en sædbank siger.
Men det er klart, at en sædbank har en egen interesse i at opretholde en stor tilgang af donorer.
Men vil hr. Jørgen Winther også bakke op om, at vi får sat nogle ordentlige undersøgelser, nogle flere undersøgelser i gang af det her, også af forholdene i andre lande?
Jeg tror godt, hr. Jørgen Winther ved, at der er en meget, meget stor forskel på kunstig befrugtning, hvor sygehusvæsenet eller privatklinikker medvirker, og så utroskab.
Hvem skulle barnet komme og kræve den ret hos?
Det er selvfølgelig noget pjat at sammenligne de to ting.
Ja, der er utroskab inde i billedet i et eller andet antal befrugtninger og fødsler; sådan er det, og sådan er livets vilkår.
Men det legitimerer jo på ingen måde, at vi gennem lovgivning understøtter kunstig befrugtning, men samtidig forhindrer, at børnene på et tidspunkt kan komme til at kende til den ene halvdel af deres biologiske ophav, og det håber jeg da at hr. Jørgen Winther er enig med mig i faktisk er en ualmindelig svag retsbeskyttelse af barnet/børnene.
Charlotte Fischer (RV), 2007-02-23:
Den diskussion har vi jo her i næste ombæring, og jo, det synes jeg helt bestemt, og det kunne man også godt komme ind på.
Det vil jeg vente med at gøre til under den næste lovbehandling.
Jeg vil igen bare sige, at jeg tror, at en uheldig sideeffekt af det konservative synspunkt – og igen: jeg respekterer virkelig De Konservative, jeg vil ikke håne, jeg synes, det er et ærligt standpunkt – er, at det vil blive opfattet som en kedelig moraliseren, og at det vil blive opfattet som, at vi nu sender et signal om, at nogle familier er bedre end andre, og at det er det helt rigtige med heteroseksuelle forældre osv.
Og det er et signal, som jeg i hvert fald meget nødig vil stille mig bag, for som sagt har vi simpelt hen ikke noget grundlag for at mene, at den ene familieform er bedre end den anden.