Mette Gjerskov (S), 2007-01-23:
Jeg kan jo kun glæde mig over, at vi har to forslag mere om dyrevelfærd på dagsordenen i dag.
Vi mener, at det er klart dokumenteret, ikke mindst i kontrolrapporten, at der er behov for at gøre noget ved dyrevelfærden.
Vi ved, at problemet med skuldersår eksploderer.
Vi ved, at problemerne er der.
Spørgsmålet er bare, hvad vi vil gøre ved dem.
Vi ved, at alt for mange udsatte køer ikke behandles ordentligt.
Der er for mange skuldersår hos søerne.
Der er for mange dyr, der aflives i besætningen, fordi de ikke har et helbred, der gør, at de overhovedet kan sendes til slagtning.
Vi ser flere forhold i besætningerne, som bliver politianmeldt, og vi ser alt for mange halekuperinger.
Der er i det hele taget rigtig mange forhold i de danske besætninger, som vi ikke kan prale af.
Det handler i høj grad om produktionsbetingelserne i svineproduktionen, der ikke er gode nok.
Søerne bliver større og større, men det gør deres bokse ikke nødvendigvis.
Selvfølgelig skal søerne kunne vende sig og have frit råderum.
Det burde slet ikke være et spørgsmål.
Selvfølgelig skal deres ophold i farebokse begrænses, det burde heller ikke være et spørgsmål.
Det er sådan, at halekupering er alt for udbredt, selv om vi faktisk allerede nu har nogle regler om, at det skal være undtagelsen, og at der skal være en særlig begrundelse.
Folketinget har sendt nogle meget, meget kraftige signaler til svineproducenterne om de her ganske særlige grunde til, at grise skal have klippet en del af deres hale af.
Tilsyneladende definerer landbruget det sådan, at der konstant er nogle ganske, ganske særlige forhold, og det betyder altså, at langt de fleste grise bliver halekuperet.
Det mener vi altså er uacceptabelt.
Så synes jeg da også, at det for fravænningen da er vigtigt at understrege, at pattegrise ikke må tages for tidligt fra soen.
Det er bestemt ikke med til at bidrage til at sikre deres velfærd.
Så vores udgangspunkt er naturligvis, at pattegrisen skal blive hos soen i 4 uger, og det skal gælde for dem alle sammen.
Alle de ting er vi enige i i forslagene.
Det er heldigt, fordi vi faktisk er medforslagsstillere på det her forslag.
Der er nogle andre ting, som ikke skyldes alene produktionsbetingelser, men som skyldes, at visse landmænd faktisk åbenbart er ligeglade med dyrenes velfærd.
De kan ikke finde ud af at overholde reglerne af den ene eller den anden grund, måske fordi de ikke vil, måske fordi de bare ikke kan finde ud af det, jeg ved det ikke.
Men det er faktisk noget af det, vi gerne vil gøre noget ved i dagens forslag.
Det andet forslag handler om en forøgelse af kontrollen i velfærden.
Det er det, der hedder B 45 om at forøge kontrollen, sådan at vi finder lige præcis de bedrifter, hvor dyrene bliver mishandlet, så vi ikke kun laver alle de her generelle ting, men at vi også sørger for at finde dem, der ikke kan finde ud af at overholde reglerne.
Vi er faktisk også i Socialdemokratiet villige til at offentliggøre de værste syndere på internettet, for vi mener nemlig, at vi har at gøre med en lille gruppe, som ødelægger hele erhvervets ry og rygte.
Nu ved jeg godt, at det, vi her siger, og som er en fordobling af velfærdsbesøgene, lyder som rigtig meget, men det betyder altså bare, at man i gennemsnit får et kontrolbesøg hvert 10. år i stedet for hvert 20. år, så mere drastisk er det faktisk ikke.
Så er der forslaget, som Venstres ordfører og jeg havde en lille ordveksling om, om at tildele en bestemt mængde halm.
Det blev overhalet af et tilsvarende forslag, som vi behandlede i udvalget lige inden jul, og vi har jo faktisk allerede fra oppositionens side stillet krav til justitsministeren om, at hun skal nedsætte en arbejdsgruppe, der skal komme med forslag, men også at forslaget skal foreligge ved Folketingets åbning i oktober.
Jeg glæder mig til at debattere videre i udvalget, hvad vi gør, når ministeren helt klart siger, at det vil hun ikke.
Men det betyder jo selvfølgelig, at vi vil afvente det lovforslag, der kommer som følge af den del af beslutningsforslaget.
Nu handler det her jo meget om produktion: mælkeproduktion, svineproduktion, men vi skal bare hele tiden huske, at der er en helt afgørende forskel på den her slags produktion og al anden produktion.
Der er en afgørende forskel.
Husdyrproduktionen har at gøre med levende individer.
Det handler ikke kun om kroner og øre eller om omsætningshastighed.
Det handler om levende dyr, og det giver landmændene et meget stort ansvar.
Derfor er vi glade for forslaget, og samlet set synes vi faktisk også, at Folketinget med de her foreliggende forslag har en enestående mulighed for at give dyrene et løft i de danske stalde, så vi kan sikre dyrene ordentlige forhold, så vi kan sikre, at de bliver passet og plejet ordentligt, når de er syge, så de bliver adskilt fra de andre, når de er syge, og så der bliver sørget for en ordentlig kontrol med det.
Så mener vi faktisk, at vi også på den her måde er med til at hjælpe de danske forbrugere, sådan at de kan sætte sig til middagsbordene og sætte gaflen i en frikadelle eller en hakkebøf med god samvittighed, fordi de ved, at dyrene har haft et anstændigt liv, inden de blev slagtet.
Det mener vi faktisk må være en forudsætning for at have et bæredygtigt landbrug i Danmark.