runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2015-04-15:
Tak for det.
Jeg synes egentlig ikke, ministeren svarer på mit spørgsmål, og det er egentlig det, jeg er ude efter her under debatten i dag.
Det er det afgørende spørgsmål.
For borgere rundtomkring i landet kan jo godt undre sig over, at politistationerne i øjeblikket bliver tømt for folk, der frem til den 1. september skal være i København og arbejde her på grund af terrorangrebet.
Det er jo ikke sådan at forstå, at vi i Dansk Folkeparti ikke ønsker, at der skal være politi i København i den forbindelse.
Selvfølgelig skal der det, det er helt nødvendigt.
Men spørgsmålet er bare: Hvad gør vi for at undgå, at det går ud over det øvrige politi rundtomkring i landet, som jo lider under, at man mangler folk?
Altså, det eneste, som jeg har forstået det ikke rykker ved, er antallet af fotovogne, de nye fotovogne; de fungerer stadig væk rundtomkring i landet.
Men det er sådan, at man nedlægger indbrudsgrupper, altså nogle, der prøver på at optrevle kriminelle netværk i forbindelse med indbrud.
Man har færre betjente til at kunne opklare voldskriminalitet.
Derfor er mit spørgsmål til justitsministeren: Hvor mange betjente har man egentlig flyttet fra de sjællandske politikredse og Fyn til København i den her forbindelse?
Og hvor lang tid kan vi regne med, at det er den situation, vi har?
Og hvad vil regeringen gøre for at sikre, at man får lappet de huller, det jo selvfølgelig giver udeomkring i politikredsene i forhold til det arbejde, jeg nævner, altså opklaring af indbrud, hjælp ved voldsforbrydelser og jo også hjælp til ofrene, som bliver udsat for vold i det daglige?
Det synes jeg er vigtige spørgsmål, som jeg egentlig forventer at justitsministeren kan svare på her i Folketinget, for det tror jeg at rigtig mange borgere interesserer sig for.
Mette Frederiksen (S), 2015-04-15:
når spørgeren starter med at spørge, hvordan jeg som justitsminister vil sikre, at det ikke går unødigt ud over dansk politis øvrige opgaver, at der har været et terrorangreb, så er det korte svar: Stem dog for det aktstykke.
Du har en justitsminister – og det er ikke du sagt til spørgeren, men som en mere generel term, og derfor tror jeg godt, jeg må bruge ordet – som på regeringens vegne har lagt et aktstykke frem med ønske om flere penge til dansk politi, så vi kan klare den store opgave.
Stem dog for det.
Det er jo det korte svar.
Hvis man gerne vil sikre, at der er penge nok til et beredskab hos dansk politi og i øvrigt til at sikre det jødiske mindretals sikkerhed, så skal man stemme for det aktstykke.
Det er det korte svar, og det vil jeg gerne opfordre Dansk Folkeparti til at få gjort hurtigst muligt, sådan at vi kan få frigjort ressourcerne til både beredskabet og vores jøder – det tror jeg egentlig også at de forventer af os.
Peter Skaarup (DF), 2015-04-15:
Jeg er sikker på, at politiet havde fået de ressourcer, hvis det var Dansk Folkeparti, der bestemte.
Sagen er, at det, regeringen har lagt frem, jo slet ikke er holdbart.
Det dækker ovehovedet ikke politiet ind i forhold til den overarbejdspukkel, der bliver opsparet, og i forhold til de ting, der er nødvendige – skydeøvelser og andet – der skal opprioriteres.
Og det er jo det, vi har diskussionen om i forhold til aktstykket: Om der er penge nok.
Men det her spørgsmål, jeg stiller, handler jo i virkeligheden om noget helt andet, nemlig hvad hvad man, uanset om der er penge eller ej, gør for at lukke de hulle.
Hvad gør man for at hjælpe borgerne rundtomkring i de politikredse, der må afgive betjente til København?
Det skal jo ske uanset hvad.
Og det er der, jeg spørger justitsministeren, og jeg får ikke noget svar på det: Hvad vil justitsministeren gøre for at hjælpe de politikredse i forhold den kriminalitet, der ikke bliver opklaret, fordi justitsministeren ikke foretager sig noget?
Jan E. Jørgensen (V), 2015-04-15:
Skatteministeren havde jo ret, hvis Danmark var en ø, som lå afsondret fra omverdenen, men nu er jeg vidende om, at skatteministeren er fra Jylland og oven i købet er rimelig godt begavet og derfor er vidende om, at Jylland er landfast med Tyskland og for den sags skyld Kina.
Det betyder jo, at det er forholdsvis nemt at købe slik i lande, hvor der ikke er et afgiftsniveau som det danske.
Det svenske afgiftsniveau er også langt lavere end det danske.
Så det er altså forholdsvis nemt at købe slik i lande, hvor afgifterne er langt, langt lavere end i Danmark.
Det slik, der bliver købt i Sverige og i Tyskland, og som bliver solgt videre i Danmark illegalt, giver jo ikke noget provenu til statskassen.
Det tror jeg vi kan blive enige om.
Det medfører jo heller ikke noget mindre forbrug.
Der har jo aldrig været så mange slikbutikker i Københavnsområdet, hvor jeg selv færdes, som nu og med priser helt ned til 6-7 kr. for 100 g slik.
Det er jo ikke noget, der medfører et mindre forbrug, tværtimod medfører det merforbrug.
Så det er jo rigtigt, at i sådan en teoretisk verden, hvor Danmark var afsondret fra resten af Europa, ville det være korrekt.
Men når der er de forskellige afgiftsniveauer, er det ikke korrekt.
Men jeg kan forstå, at skatteministeren ikke vil gøre noget ved afgiftsniveauet, men nævner så kontrolindsatsen og omtaler her muligheden for frihedsstraffe.
Hvor mange af de her slikhandlere er røget i fængsel?
Hvad ligger straffene på?
Er det noget, som de her slikhandlere har en reel frygt for?
For det at skatteministeren står og siger her i dag, at det er et fokusområde, tror jeg altså ikke får dem til sådan for alvor at blive nervøse.
Bjarne Corydon (S), 2015-04-15:
Mange tak.
Digitaliseringen af det offentlige Danmark er jo en stor forandring.
Det er en proces, der kræver tilvænning, og det har jeg naturligvis grundlæggende meget respekt for.
Selv om der jo er tale om en stor forandringsproces, viser erfaringerne også, at danskerne i meget høj grad er klar til digitaliseringen, og at vi danskere i stigende grad betjener os af nettet, når vi skal gennemføre de ærinder, vi har med det offentlige.
Det er sådan, at 4,4 millioner danskere har NemID, og 89 pct. af danskerne modtager i dag post fra det offentlige digitalt.
Ifølge den måling, der ligger til grund for spørgsmålet her, mener hovedparten af danskerne jo, at digitaliseringen har gjort kontakten til det offentlige nemmere, og det synes jeg er ganske flot.
Det vidner for mig om, at vi er på vej i den rigtige retning, og at mange danskere allerede mærker fordelene ved digitaliseringen.
Målingen viser også, at der selvfølgelig er plads til forbedringer.
Der er 33 pct. af danskerne, der siger, at digitaliseringen ikke har gjort kontakten til det offentlige nemmere, men i mine ører er det ikke det samme, som at de giver udtryk for, at det er blevet vanskeligere.
En undersøgelse gennemført for Digitaliseringsstyrelsen af Megafon i februar 2015 – og den blev gennemført blandt 1066 danskere – viser, at 73 pct. af danskerne er positive over for at anvende offentlige services på nettet, mens 10 pct. er negative.
Så uanset hvilken undersøgelse man kigger på, mener jeg, det er vigtigt, at vi anerkender, at det er en stor forandring, vi har gennemført med overgangen til digital kommunikation, men også at danskerne i vidt omfang har taget digitaliseringen til sig og gjort det med god grund.
Digitaliseringen er et stærkt værktøj.
Det frigør ressourcer, der kan bruges til bedre kernevelfærd, og samtidig moderniserer det den offentlige service, så den bliver bedre og mere fleksibel.
Den offentlige sektor skal hele tiden have øje for, hvordan vi kan gøre det bedre, og vi arbejder løbende tæt sammen med relevante myndigheder for at sikre, at de it-løsninger, der tilbydes, er brugervenlige, og at reglerne på området administreres hensigtsmæssigt, så borgerne oplever, at det offentlige giver en god service, digitalt eller ej.
Opgaven med at sikre, at det fortsat er sådan, at vi får øget brugervenlighed og mere værdiskabelse i den offentlige digitalisering, vil udgøre et meget vigtigt element i den nye fælles offentlige digitaliseringsstrategi, der arbejdes på i øjeblikket.
Finn Thranum (V), 2015-04-15:
Tak til ministeren for svaret.
Nu handler det her slet ikke om brugerbetaling.
Det er slet ikke det, der er lagt op til, for der tror jeg at både ministeren og jeg kunne være enige om, at der ikke er noget, der hedder brugerbetaling, ej heller på ambulancetjenesten.
Spørgsmålet her bruges som et eksempel.
Det er rigtigt, at det kommer fra en konkret situation, som bekræftet af ministeren, men det er egentlig brugt som et eksempel, for der har været flere af den slags eksempler det sidste stykke tid.
I den her konkrete sag, hvor det er ridset op, hvad der er sket, går der ca. 2 måneder, efter politiet har videresendt en klage til Region Midtjylland, inden der kommer et svar fra Region Midtjylland, hvor man indleder svaret med at bekræfte, at det her er sket, og de ting, jeg lige har nævnt her, er sket, men at man sundhedsfagligt har vurderet, at man trygt kan køres til skadestuen i en taxa – og så kommer det – fordi kørestolstaxaen på grund af travlhed ville kunne være hurtigere fremme end en ambulance.
Nick Hækkerup (S), 2015-04-15:
Jeg kan godt forstå spørgeren, navnlig fordi spørgeren jo er valgt i området, at det er interessant at diskutere den konkrete sag og forholde sig til den konkrete sag.
Men dem, der skal forholde sig til den konkrete sag, er jo Region Midtjylland og ikke mig som sundhedsminister, da jeg jo ikke har redskaber til at kunne bestemme, hvordan servicen skal udføres.
Det, som jeg synes jeg kan sige som minister, er, at den tryghed, der ligger i at vide, at vi har en ambulancetjeneste, et beredskab, som sikrer, at har man behov for hjælp, får man den hjælp, man har behov for, er det vigtige for mig som minister.
Finn Thranum (V), 2015-04-15:
Nu står jeg faktisk her med et skema, som viser de situationer, der opstår, når man disponerer en ambulance, og de har forskellige farver: Rød er værst, og grønt er mindst slemt, og så her helt uden for skemaet står der, at kørsel E er en taxa.
Så det er sådan, det er gradueret.
Så kørsel B, kørsel C, kørsel D er åbenbart det, man henviser til en taxa fremover i Midtjylland.
Så jeg spørger: Mener ministeren, at taxa fremover skal erstatte ambulancer i alle andre tilfælde end ved kørsel A?
Hvordan tænker ministeren, at en taxachauffør skal være i stand til at hjælpe en patient i en så alvorlig forfatning?
Er det forsvarligt?
Hvad med konsekvenserne af manglende puls i håndleddet?
Og sådan kunne jeg blive ved og blive ved.
Nick Hækkerup (S), 2015-04-15:
Jeg har stor respekt for de her onsdagsspørgsmål, men det er ikke fair at komme med et skema og på 7 m's afstand bede mig om at forholde mig til, hvad der står med rødt, gult og grønt i det skema.
Jeg vil meget, meget gerne svare på spørgsmålet, i det omfang det ikke relaterer sig til en konkret sag, men jeg kan ikke svare på det – så skal jeg i hvert fald have nogle bedre briller end de briller, jeg i øvrigt ikke har i øjeblikket.
Finn Thranum (V), 2015-04-15:
Jeg har stor respekt for vores sundhedsminister, men det må da halte lidt, hvis sundhedsministeren i forbindelse med besvarelsen af det her spørgsmål, ikke er blevet gjort bekendt med det skema, for det er jo sådan set det, der er essensen i mit spørgsmål, nemlig lige nøjagtig, hvornår danskerne kan forvente at få hjælp af en taxa eller en ambulance i det her samfund.
Det kan jeg bare undre mig rigtig meget over, og jeg tænker, at jeg runder den af der, fordi alt andet ville være urimeligt.
Nick Hækkerup (S), 2015-04-15:
Men når jeg ikke kender skemaet, er det jo præcis, som spørgeren også siger, fordi det er et skema, der er lavet af dem, som er ansvarlige for området, nemlig regionen, og det er selvfølgelig regionen og regionens politikere, som må forholde sig til, hvordan den service skal leveres.
Det, som jeg synes der er grund til at holde fast i her fra os, er, at man skal være sikker på, at hvis man har brug for en ambulance, er der er en ambulance til rådighed, og at det ikke er noget, man skal betale for.
Finn Thranum (V), 2015-04-15:
Hvor lang tid mener ministeren, at det er rimeligt, at en borger skal vente, før patientombuddet vurderer, om de vil behandle en klage, og hvor lang sagsbehandlingstid vil efter ministerens opfattelse være rimelig i en ukompliceret sag?
Tak for det.
Jeg læser spørgsmål nr. 9 op: Hvor lang tid mener ministeren det er rimeligt at en borger skal vente, før patientombuddet vurderer, om de vil behandle en klage, og hvor lang sagsbehandlingstid vil efter ministerens opfattelse være rimelig i en ukompliceret sag – som eksempelvis den, jeg lige har nævnt?
Nick Hækkerup (S), 2015-04-15:
Som spørgeren sikkert er klar over, er der på nuværende tidspunkt for lange sagsbehandlingstider i Patientombuddet.
Sagsbehandlingstiden skal nedbringes, også når det drejer sig om mere ukomplicerede sager, som spørgeren karakteriserer den her sag som.
At der er udfordringer med sagsbehandlingstiderne, har evalueringen af patientklagesystemet, som COWI har foretaget, også vist, og derfor har jeg bedt Patientombuddet om at lave en handlingsplan, som indeholder initiativer, som kan nedbringe sagsbehandlingstiderne.
Her skal Patientombuddet tage stilling til, om klageren er klageberettiget, om klagen falder inden for Patientombuddets eller Disciplinærnævnets kompetence, og om sagen måtte være forældet.
Patientombuddet har over for ministeriet oplyst, at der i første kvartal af 2015 har været en gennemsnitlig sagsbehandlingstid på 25 dage til at foretage de her indledende sagsskridt.
Jeg tror ikke, det er hensigtsmæssigt at komme med bud på, hvad sagsbehandlingstiden præcis bør være.
Hvorfor ikke det?
Det er, fordi sagsbehandlingstiden jo skal afhænge – og vil afhænge – af sagens kompleksitet.
Sådan må det jo være.
Men når jeg har bedt Patientombuddet om at udarbejde en handlingsplan for nedbringelse af sagsbehandlingstiderne, er det selvfølgelig, fordi jeg mener, sagsbehandlingstiderne generelt er for høje.
Jeg mener, det er væsentligt i den her sammenhæng, at der opstilles og arbejdes efter mål, som både er ambitiøse – under hensyn til at lange sagsbehandlingstider kan være en belastning for patienterne, kan være en belastning for sundhedspersonerne, kan være en belastning for de pårørende – og realistiske, så der også tages højde for, at det, at det skal gå stærkt, jo ikke skal ske på bekostning af kvaliteten i den sagsbehandling, som skal finde sted.
Finn Thranum (V), 2015-04-15:
Tak for svaret.
Jeg vil lige tage det sidste, ministeren nævnte, først, nemlig at man forventer, at Patientombuddet bruger op til 25 dage – de behøver ikke nødvendigvis gøre det – på at vurdere, om de vil behandle den klage, der er kommet ind.
I det tilfælde, som jeg står og beskriver her, er der kommet et svar retur fra Patientombuddet den 5. marts, 10 dage efter at man har spurgt.
Ministeren ved selv, hvilken dato vi har i dag, så vi er i hvert fald oppe på noget med 50 dage på nuværende tidspunkt, og der er endnu ikke kommet svar på, om Patientombuddet vil behandle sagen.
Så det vil altså sige, at der er en dobbelt så lang svarfrist, og måske længere, end den, ministeren lige står og beskriver – ikke for sagsbehandlingen, men alene for at vurdere, om man vil behandle sagen.
Nick Hækkerup (S), 2015-04-15:
Det, jeg sagde, handlede netop ikke om den konkrete sag.
Det, jeg sagde, var, at Patientombuddet over for ministeriet har oplyst, at i første kvartal 2015 har man i gennemsnit været 25 dage om at foretage de indledende skridt.
Det betyder jo så, at hvis der er nogle sager, hvor sagsbehandlingstiden har været længere, så er der selvfølgelig også nogle, hvor sagsbehandlingstiden har været kortere.
Jeg synes også, det er værd at notere sig, at den evaluering, vi har gennemført af patientklagesystemet, viser, at muligheden for dialogmøder opleves positivt, at der er klart bedre klagemuligheder, og at der er en lettere klageadgang, men desværre også, at der er for lange sagsbehandlingstider – ikke mindst fordi der er mange flere, der klager, end tilfældet var tidligere.
Finn Thranum (V), 2015-04-15:
Det her er jo en konkret, igangværende sag, som er ved at blive vurderet, og som foreløbig har taget 50 dage.
Når så det engang sker, at Patientklagenævnet efter min opfattelse må sige, at det her vil de gerne behandle, så skal de jo i gang med at behandle sagen i et eller andet tidsrum.
Jeg har hørt, at ministeren siger, at man arbejder på at forbedre det og gerne vil have et mål for det, men synes ministeren ikke, det er den forkerte vej, at der skal gå op til 1 år, fra man har vurderet, at man vil behandle sagen, til man reelt har et svar på det – i en forholdsvis ukompliceret sag?
Nick Hækkerup (S), 2015-04-15:
Og jeg sagde også, at jeg har bedt om en handlingsplan for at bringe sagsbehandlingstiden ned.
Det rejser selvfølgelig det spørgsmål, hvad spørgerens eget parti vil gøre i en situation, hvor der er udsigt til – hvis danskerne måtte være i den uheldige situation, at der kom et regeringsskifte – at det her også bliver et nulvækstområde, dvs. et område, hvor der i hvert fald ikke vil være mulighed for at sætte ekstra ressourcer ind til at sikre, at sagsbehandlingstiden bliver kortere.
Finn Thranum (V), 2015-04-15:
For mig er det jo uforståeligt, at sagen bliver behandlet efter 1 år, når den lige så godt, når den er ukompliceret, forholdsvis hurtigt kunne blive behandlet.
Det er lidt svært at forstå.
Det er ligesom, hvis man vil spare renterne i 1 måned på en kredit; man skal alligevel betale for det bagefter.
Jeg forstår det ikke.
Men jeg er glad for, at ministeren siger, at der arbejdes på det, og at der laves en målsætning.
Har Patientombuddet fået en tidsfrist for, hvornår ministeren får et svar på det her?
Benny Engelbrecht (S), 2015-04-15:
Det er næsten synd, at vi ikke også kunne få nogle af de her udmærkede spørgsmål i går, da vi havde en gennemgang af grænsehandelsrapporten i Skatteudvalget, men det er så, hvad det er.
Det, som er væsentligt her, er jo selvfølgelig at huske på, at der er to steder, hvor man kan lave kontrolindsatsen.
Der er selvfølgelig butikkerne, det giver sig selv.
Som spørgeren rigtigt siger, er der ganske mange af de her butikker, og der er også nogle af dem, hvor man i sandhed kan undre sig over prisniveauet.
Men det, der er mest interessant, er selvfølgelig at kigge på, hvor forsyningerne så kommer fra, og det er relativt velorganiseret, som jeg kan forstå.
Derfor er det mest interessante at gå efter bagmændene i grossistleddet.
Det er også dér, hvor indsatsen primært bliver gjort – nu kan jeg se på formanden, at min taletid er opbrugt – men det er i hvert fald dér, hvor det især er vigtigt, at vi gør en indsats.
Nick Hækkerup (S), 2015-04-15:
I forlængelse af den evaluering, som er lavet, har jeg bedt om, at der bliver lavet en handlingsplan, som kan bringe de her for lange sagsbehandlingstider ned, og der arbejdes benhårdt for at sikre viden om, hvad det er, der skal til, for at det kan ske, altså hvad det er for nogle midler, der skal tages i brug.
Noget af det, man er i gang med, er at lave sådan en arbejdsgangsanalyse, som gennemføres frem til maj 2015, dvs. en analyse af, hvad det er for nogle arbejdsgange, der er i forbindelse med en sag, så man kan analysere, hvad det er, der kan ændres på, så vi kan bringe sagsbehandlingstiden ned.
Er spørgsmålet til mig, om borgerne i vores land, også i Midtjylland, har krav på at få den nødvendige hjælp, hvis de bliver akut syge eller kommer ud for en ulykke,
så er svaret: Ja!
Borgerne i det her land skal efter min mening kunne komme med ambulance og til lægen og på hospitalet, når de har brug for det, og det skal de kunne komme uden at have penge op af lommen.
For mig er det indbegrebet af trygheden i vores velfærdssamfund, som vi alle sammen som borgere nyder godt af.
Det er en tryghed, som man kan skalte og valte med, hvis man f.eks. begynder at tale om, at man skal have brugerbetaling ved lægebesøg, eller hvis man forringer servicen.
Er spørgsmålet så også om et konkret tilfælde for en borger i Midtjylland – og det fornemmer jeg, som spørgsmålet er formuleret – er svaret, at jeg kun kender den konkrete sag fra medierne, fra den omtale, som der har været.
Generelt må man jo sige, at det her er regionernes ansvar, så når en borger ringer 112, vil politiet viderestille henvendelsen vedrørende sygdom til regionens vagtcentral, og her vil man foretage en konkret sundhedsfaglig vurdering af behovet for hjælp hos den enkelte borger, som henvender sig.
Men det er altså en konkret sundhedsfaglig vurdering, hvilken hjælp der i det konkrete tilfælde er behov for, og derfor er det ikke muligt for mig at vurdere, hvorvidt den person, som spørgsmålet refererer til, burde have haft tilbudt transport med en ambulance.
Finn Thranum (V), 2015-04-15:
Tak for ordet, hr. formand, og tak til ministeren for fremmødet.
Jeg har et spørgsmål, som jeg lige starter med at læse op: Mener ministeren, at borgerne i Midtjylland må kunne forvente, at f.eks. en kørestolsbruger med knogleskørhed uden gang- og ståfunktion, som i december om natten vælter beruset ud af kørestolen og flækker øjenbrynet, har kraftig blødning, får en stor bule i panden og brækker sin arm, ikke kan få hjælp af en ambulance, men i stedet må vente på en kørestolstaxa, som kommer efter 32 minutter?
Benny Engelbrecht (S), 2015-04-15:
Jeg er også glad for, at jeg lige fik muligheden for at fortsætte her, for nogle af de resultater, som vi har for 2014, vil jeg nemlig godt lige komme lidt ind på.
Hvis vi ser på grossistleddet, ser vi, at kontrol i grossistleddet sidste år udløste en efterbetaling på ca. 32 mio. kr. i afgifter.
Hertil kommer så straffesager.
Det er selvfølgelig først, når man har sådan nogle sager afsluttet, at man kan afgøre, hvad strafudmålingen bliver.
Dertil kommer detailhandelen, og i detailhandelen udløste kontroller sidste år efterbetaling af afgifter på ca. 9 mio. kr.
Endelig var der en kontrol af private, som også indebar en mindre efterbetaling.
Så der har altså været lavet kontroller bredt i flere led, og der er også en række verserende sager.
Jan E. Jørgensen (V), 2015-04-15:
Så vil jeg bare spørge om skatteministerens tidshorisont: Hvornår vil vi se en effekt af det fokus, som SKAT har på området?
Hvad kan jeg sige til Frellsen Kaffe og Frellsen Chokolade?
Hvad skal de regne med, hvornår kommer der en effekt af den indsats, som skatteministeren beskriver, og som skatteministeren gerne vil have lov til at fortsætte efter valget?
Jeg må så nok give skatteministeren ret i, at det nok bliver nemmest at forestille sig, hvis statsministeren fortsat hedder Helle Thorning-Schmidt.
Benny Engelbrecht (S), 2015-04-15:
Det tænker jeg også, så det sidste kan vi i hvert fald blive helt enige om.
Men til gengæld vil jeg også sige, at det er klart, at når SKAT øger indsatsen i 2014, er det netop også for bl.a. at kunne genbesøge nogle af de steder, hvor der allerede har været udfordringer – både i grossistleddet, men også i detailsektoren.
Og det vil man så også gøre på den måde, at man også prioriterer de ressourcer, man så bruger i kontrollen, altså så man går mere systematisk til værks, når man f.eks. kontrollerer nogle af de her virksomheder, der har bland selv-slik, sådan at man foretager kontrollen ud fra en risikovurdering.
Den udvælgelse har man et relativt godt billede af.
Så det bliver en øget indsats, og det er en indsats, som allerede er optimeret i indeværende år, og jeg håber, at man også vil kunne se det i sektoren.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2015-04-15:
Mener ministeren ikke, at det er helt urimeligt, at de stramme danske gødningsregler betyder, at der de seneste år har været et fald i proteinindholdet i vårbyg, således at det til stadighed bliver vanskeligere at producere dansk øl på danske kornprodukter?
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren ikke, at det er helt urimeligt, at de stramme danske gødningsregler betyder, at der i de seneste år har været et fald i proteinindholdet i vårbyg, således at det til stadighed bliver vanskeligere at producere dansk øl på danske kornprodukter?