Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-24:
Jeg vil sige tak for bemærkningerne, selvfølgelig først og fremmest til dem, der synes, det her er en god idé, men jo egentlig også bredt set, og også tak til ministeren for, at han synes, at det her skal understreges i et hyrdebrev.
Noget, som jeg bare helt ærligt ikke kan forstå af det, der er kommet heroppe fra talerstolen, er den italesættelse af, at det her skulle være helt vildt bureaukratisk og tidskrævende osv.
For grunden til, at vi har det her skema, er jo, at det bliver kogt ned til en bouillonterning.
Der bliver måske ofte, også ovre i Finansministeriet, lavet lange økonomiske konsekvensberegninger af, hvad noget vil koste det offentlige og erhvervslivet osv.
Det bliver så kogt ned, så der kommer til at stå, at det her forventes at koste erhvervslivet 1 mia. kr., hvis det f.eks. drejer sig om telebranchen og sessionslogning, eller hvad det nu kunne være.
Så tvinger man også en minister, som fremsætter et lovforslag, til at sige ret konkret, om det har nogen konsekvenser for borgere og for virksomheder osv. eller ej.
Og når man i forvejen har et embedsapparat, som indtænker, hvad noget har af juridiske konsekvenser osv., så vil det bare være et stærkt signal også at have det på listen i det her skema.
For vi har jo indvalgt de andre punkter, fordi der var nogen, der på et givet tidspunkt har syntes, at det var vigtigt at sige, hvad det har af økonomiske konsekvenser for erhvervslivet, hvad det koster det offentlige, om der er problemer i forhold til EU-retten, og hvad det har af miljømæssige konsekvenser.
Det er jo også et udtryk for værdier, at man i hvert fald ønsker at gøre det tydeligt, om et givet lovforslag har konsekvenser, f.eks. store miljømæssige konsekvenser, og derfor kan jeg ikke forstå, at man skulle synes, at det her var enormt besværligt.
Det er jo netop for at sige, at det mest grundlæggende i vores arbejde vel må være at sikre, at det i de lovforslag, der bliver fremsat, i hvert fald er blevet vurderet, hvordan det påvirker borgernes retssikkerhed, og det siger man ret klart.
Det er det embedsstyre, vi har i Danmark, og derfor er der nogle gange også nogle utrolig lange forklaringer på, hvordan det ene eller det andet forholder sig i forhold til konventioner, eller hvad det nu er.
Hvis man får det ind i sådan et skema, er man bare tvunget til enten at sige, at nej, det har ingen retssikkerhedsmæssige konsekvenser, eller jo, det har måske nogle, men det lever man med, eller det har nogen, men man vil gerne udfordre konventionerne, eller hvad det nu kan være, og det er det, jeg synes, specielt i den tid, vi lever i, er så vigtigt at få gjort klokkeklart rede for.
Det eksempel, som jeg spurgte De Radikales ordfører om, var netop et af de mest omdiskuterede lovforslag, vi har haft i lang tid, eller i hvert fald inden for det sidste år og i den her folketingssamling, nemlig L 87, det store samlelovforslag om ændring af udlændingeloven, og hvor der jo er rigtig, rigtig mange forskellige delelementer, og nogle har været rigtig glade for det, andre har ikke været glade for det, og der har været en stor og lang diskussion om det; der har været input fra ngo'er og fra andre organisationer, og højre og venstre side i salen har skændtes om det, så det bragede osv. Når jeg så ser på det, der står i afsnittet om administrative konsekvenser for borgerne i det her kæmpekæmpestore lovforslag, L 87 – og der skal man altså lige tænke på, at det også handler om retssikkerheden – om, at I lige skal være opmærksomme på, at I nu skal betale et gebyr, så tænker jeg bare, at det ikke helt indkapsler den diskussion, der har været.
Og det er ikke, fordi jeg vil stå heroppe og prædefinere, hvad retssikkerhed er, for det kunne vi jo netop få en diskussion af, eller regeringen kunne nedsætte et udvalg, der skulle vurdere det.
Det er jo heller ikke altid klokkeklart, hvad det her har af økonomiske konsekvenser for borgerne; man vurderer jo, at det ikke har nogen, men det kan godt have nogle utilsigtede konsekvenser.
Så det er jo bedste mands bedste skøn i de her tilfælde.
Når der nu ikke kan blive flertal for det – jeg synes ellers, det var oplagt, og jeg havde troet, at der var en god chance for det – så vil jeg selvfølgelig både gerne være med til at skrive en beretning i udvalget, hvis der er nogen, der har interesse for det, og jeg vil også gerne takke ministeren for tilbuddet om at sende et hyrdebrev ud for at understrege det.
Men når jeg ikke er gladere – og jeg er ked af, hvis jeg har skuffet justitsministeren – så er det jo, fordi det, jeg ønskede, var, at vi fik det sat ind i det her skema for at sige, at det er lige så vigtigt som miljøet, som EU-retten, som de økonomiske konsekvenser for private, det offentlige og borgerne, og det var det signal, vi ville sende ved at putte det ind i det skema.
Men jeg vil heller ikke undervurdere det signal, der kommer fra en justitsminister, der sender et hyrdebrev ud og siger, at det er vigtigt, at I inkorporerer det.
Der er dog tit nogle meget lange, snørklede forklaringer på, hvorfor noget alligevel ikke er i strid med konventionerne eller det ene eller det andet, og så ville jeg jo bare synes, det var rarere, hvis vi kunne tage de diskussioner up front og sige: Ja, der er nogle partier, der synes, at nogle af de konventioner er dårlige, og de burde laves om, man burde udfordre dem, eller hvad det nu kunne være, og så kunne vi tage de politiske uenigheder i stedet for at pakke tingene ind i djøf-lingo.
Og det må jeg godt sige, fordi jeg selv er djøf'er.
Så det var en ønskesituation for mig, og det er jeg ked af ikke bliver til noget, men jeg vil gerne sige tak til ministeren for, at der i hvert fald kommer det her hyrdebrev.
Jeg kunne ikke huske, at ordføreren var på barsel på det tidspunkt, men det er rigtigt nok.
Når jeg lige valgte det her eksempel – og det er heller ikke, fordi jeg forventer, at man som ordfører kan huske sådan noget på stående fod – så var det jo, fordi der var rigtig meget diskussion i salen om den her lov om ændring af udlændingeloven, L 87, og der kom rigtig mange input, også fra organisationer, omkring nogle af de ting, som man syntes var retssikkerhedsmæssigt betænkelige.
Det, der står under det punkt, der bare hedder administrative konsekvenser for borgerne, er, at der skal betales et gebyr – slut.
Så jeg mener, at hvis man for alvor vil have en diskussion om, hvorvidt noget har retssikkerhedsmæssige konsekvenser for borgerne, så ville man vel ikke alene fokusere på, at der skal betales et gebyr i forhold til familiesammenføring og sådan noget.
Jeg mener, at når det er vigtigt, at det her kommer ind som et selvstændigt punkt, så er det, fordi de der mange, mange sider, som embedsmændene selvfølgelig skriver omkring retsstatus og i forhold til internationale konventioner osv., bliver kogt ned til en bouillonterning.
Hvis de administrative konsekvenser for borgerne skulle omfatte retssikkerhed, tror jeg altså ikke, at man med den her kæmpestore lov alene bare vil sige, at det har den konsekvens, at der skal betales et gebyr.