runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dam Kristensen (S), 2014-11-26:
Må jeg sige til hr. Hans Andersen, at det er meget fristende at sige ja og så sætte sig ned, for der kan jo ikke være diskussion om det spørgsmål.
Selvfølgelig synes jeg det.
Det er også derfor, at jeg er rigtig glad for, at vi bl.a. sammen med Venstre ad to omgange har lavet vækstplaner.
Det var først »Vækstplan DK«, som har en målsætning om at skabe 150.000 private arbejdspladser.
Med hensyn til »Vækstplan DK« bidrager vi til et løft af BNP med 6 mia. kr. i 2020 gennem en række initiativer, der styrker erhvervslivets rammevilkår, herunder bl.a. lavere selskabsskat.
Regeringen har altså bl.a. sammen med Venstre skabt rammer for at løfte BNP'en med 11,5 mia. kr. frem mod 2020.
Herudover har vi med skattereformen og reformen af førtidspension, SU, kontanthjælp og sygedagpenge og beskæftigelsesindsatsen øget den strukturelle beskæftigelse med mere end 30.000.
Så svaret er jo meget indlysende ja, men det, der er mere indlysende, er, at vi jo rent faktisk som regering har sat os i spidsen for at skabe arbejdspladser i Danmark, både ved at holde et højt offentligt investeringsniveau og ved at sikre rammevilkår.
Det har i øvrigt oftest været i samarbejde med partiet Venstre.
Så tak for det.
Hans Andersen (V), 2014-11-26:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er vigtigt at skabe private arbejdspladser i Danmark for at sikre flere ledige et arbejde?
Henrik Dam Kristensen (S), 2014-11-26:
Det er jo ikke korrekt, for det, vi siger, er, at vi vil gøre, hvad vi kan, morgen, middag og aften for at skaffe så mange danskere i arbejde som overhovedet muligt.
Det er lykkedes, og det var sådan set også derfor, jeg startede med at komme med en række præcise tal, som viser, at den her regering er lykkedes med det.
Så siger jeg meget klart og tydeligt: Ja, vi har lavet en finanslovsaftale, som jeg er glad for, og som afskaffer nogle ordninger, som i hvert fald nogle var optaget af blev afskaffet.
Det kan så ikke forstyrre det billede, at den her regering med den politik, den har gennemført, har sikret, at der bliver en merbeskæftigelse på over 30.000 mennesker frem til 2020.
Jeg er sådan set godt tilfreds med og egentlig også lidt imponeret over, at det er lykkedes for regeringen.
Inger Støjberg (V), 2014-11-26:
Hvis det så bare var rigtigt, minister, var det jo godt, men det er ikke rigtigt.
For man har jo lige afskaffet den gensidige forsørgelsespligt, og det betyder altså, at det i hvert fald reducerer 1.100 danskeres værdi af at være på arbejdsmarkedet i forhold til at være på kontanthjælp.
Så man går jo i den stik modsatte retning af det, man siger.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2014-11-26:
Tak for spørgsmålet, og jeg skal dybt beklage, at jeg kom lidt for sent.
Klasseledelse er et centralt obligatorisk element i læreruddannelsen, og det står måske lidt i modsætning til, hvad jeg tidligere har hørt fra fru Marie Krarup, da vi havde den her seance her i Folketingssalen.
Men det er et obligatorisk element.
Jeg har så heller ikke set dokumentation for, at bestemte grene af klasseledelse skulle være tabuiseret i læreruddannelsen.
UCSJ, som er nævnt i den omtalte artikel i Information, oplyser – for det har jeg bedt dem om – til Uddannelses- og Forskningsministeriet, at læreruddannelsen bygger på national og international forskningsviden og er forankret i forskellige teoridannelser.
Den studerende vil på den måde møde teorier og metoder, der er udtryk for netop modsatrettede tilgange.
Den alsidige brug af forskningsviden på læreruddannelsen bekræftes også af danske professionshøjskoler over for Uddannelses- og Forskningsministeriet.
Det betyder også, at hvis en kendt forsker eller en anden debattør netop fremfører skarpe budskaber, nogle gange måske unuanceret, så anser underviserne på læreruddannelsen det faktisk som uddannelsens opgave at undersøge påstanden eller påstandene kritisk og spørge: Er der forskningsmæssigt belæg for påstanden?
Undervisningsministeriet har netop afsluttet et stort kortlægningsarbejde – det er ordføreren sikkert bekendt med – vedrørende klasseledelse, som bl.a. peger på, at struktur og tydelighed er afgørende for undervisningen i en klasse.
Jeg vil selvfølgelig sørge for, at den viden kanaliseres videre til professionshøjskolerne.
I forhold til at sikre ro i en klasse er det selvfølgelig vigtigt med dygtige lærere, men jeg tror ikke, der findes en trylleformular til det.
Så jeg vil blot erindre om, at ro og orden i klasserne også er noget, der kræver opbakning fra forældrene, og det vil jo også sige veludhvilede børn, der har fået morgenmad, og alle den slags ting.
Tak for ordet.
Marie Krarup (DF), 2014-11-26:
Vil ministeren tage initiativer, der kan sikre, at alle grene af forskningen om klasseledelse kommer til de lærerstuderendes kendskab – og der ikke er bestemte grene, der tabuiseres på uddannelsen, sådan som artiklen »Hvornår holdt autoritet op med at være et fyord?« fra Information den 7. november 2014 desværre viser det er tilfældet i dag – sådan at fremtidens folkeskolelærere i højere grad vil være rustet til at holde ro og orden i en klasse og dermed sikre, at børnene får et større fagligt udbytte, end det er tilfældet i dag?
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Jeg tror ikke, man kommer uden om, at når man ser på den måde, den slags helt objektivt beregnes på, så er der jo en større efterspørgselseffekt i det, regeringen har foreslået og gennemført, end i det, Venstre har lagt op til.
Altså, det tror jeg ikke man kommer uden om.
Så på den måde er der jo et lidt større puf til vækst og beskæftigelse, også privat vækst og beskæftigelse.
Det her med lempelser og skattelettelser, som vi jo sammen har lavet en hel del af, også langt mere, end den borgerlige regering selv gjorde i sin tid, virker jo først på noget længere sigt.
Det tror jeg at vi alle sammen skal være bevidste om.
Så skal man selvfølgelig have den buffer, man skal bruge.
Man skal bare være opmærksom på, at jo større en buffer man vil have, jo mindre er man i stand til at skubbe positivt til vækst og beskæftigelse.
Og der er opfordringen fra dem, der har mest forstand på det, altså f.eks. Den Europæiske Centralbank, som jo er helt uafhængig og faglig, at landene udnytter det rum, de har.
Og i grunden mener Venstre vel det samme.
Jacob Jensen (V), 2014-11-26:
Nu har vi været meget rundt om buffer, usikkerheder, og hvordan økonomien ser ud.
Jeg vil bare sådan her til sidst spørge finansministeren, om ikke det ville have været bedre for dansk økonomi og vi dermed havde haft en større buffer og en større sikkerhedsmargin i forhold til de her meget usikre forudsætninger, som vi jo er enige om er usikre, hvis man med finanslovsaftalen i højere grad havde fokuseret på at skabe private job og dermed indtægtsgrundlag for vores velfærdssamfund i stedet for at hente indtægtsgrundlaget ved at fremrykke en pensionsbeskatning.
Ville det ikke have været bedre end den måde, som man nu har tilrettelagt det på, hvor man investerer i nye overførselsindkomster i stedet for at investere i nye job?
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Se, uanset hvor meget stemmen hæves, kommer man jo ikke uden om, at regeringen har styr på det med den økonomiske politik, og at vi er inden for de grænser, vi skal være inden for.
Skøn fra denne regering og den tidligere regering kommer med faste intervaller.
Jeg føler mig helt overbevist om, at han – sikkert ligesom Folketingets formand, hvis man tog den samtale – ville oplyse, at det foregår med faste intervaller og i øvrigt uafhængigt af eksperter.
Europa-Kommissionens skøn er så nyere end det, vi senest er kommet med, og derfor selvfølgelig også interessant – og heldigvis positivt.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-11-26:
Så vil jeg se meget frem til, at finansministeren redegør for, hvor uenigheden mellem regeringen og EU er i forhold til vurderingen af regeringens finanspolitik.
For hvis det er EU-vurderingen, der skal ligge til grund, så forstår jeg ikke, hvorfor man har opgivet at gennemføre sit eget lovforslag.
Altså, det hænger jo ikke sammen.
Finansministeren står og siger, at EU siger, at underskuddet kun er 2,3 pct., at der er styr på det hele.
Og samtidig meddeler man Folketinget, at man godt nok havde en idé om at gennemføre en del af en energiaftale, og at det var aftalen, at den skulle gennemføres i 2015, men det kan man ikke, for så kommer man til at bryde 3-procentsloftet.
Altså, hvis finansministeren kan se en klar sammenhæng i det, så tillykke, for så tror jeg, finansministeren er ene om det.
Så derfor må finansministeren jo kunne redegøre over for Folketinget – og jeg bærer over med, hvis vi skal have det på skrift, det er helt forståeligt – for: Hvad er forskellen mellem regeringens skøn og EU's skøn, og hvorfor er det så, regeringen ikke vil gennemføre sin egen politik med henvisning til sine egne skøn i forhold til at undgå at komme i karambolage med EU-regler?
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Jeg synes jo, at det kører helt i ring.
Det, hele debatten dokumenterer, også fra spørgernes side, er, at regeringen fuldstændig rettidigt og ansvarligt handler på de her ting på en måde, der gør, at vi er inden for grænserne – i modsætning til den tidligere regering, som jo blev ledet af et parti, som spørgeren selv er medlem af.
Hvis man ønsker sådan ny information om den samlede virkning af de skøn, der bevæger sig op og ned, og de tiltag, der er taget, så er det da relevant – og det har man slet ikke responderet på en eneste gang, og vi har brugt, synes jeg, god tid på hinanden og været meget rundt i hjørnerne, men man har ikke responderet en eneste gang på det – at dem, der bedømmer det her, altså Europa-Kommissionen, som vi jo ikke manipulerer med fra regeringens side, for den er ganske uafhængig, har skønnet, er kommet med et nyt skøn for underskuddet i Danmark, og har taget de her faktorer i betragtning, også olieprisen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-11-26:
Det kniber jo stadig væk med at få lidt mere håndfaste meldinger fra finansministeren, men lad mig prøve at spørge på en anden måde: Hvis nu alle finansministerens forudsætninger ikke bliver opfyldt, og hvis det viser sig enten i Økonomisk Redegørelse, der kommer i næste måned, eller i løbet af finansåret, vil finansministeren så tage initiativer til at sikre, at underskuddet ikke stiger over de 3 pct.?
Det må vi jo forvente at finansministeren vil, for finansministeren er jo – jeg formoder, at det ikke bare er noget, som energiministeren selv har fundet på –
medlem af et økonomiudvalg og et koordinationsudvalg i en regering, som har udskudt regeringens egen politik, fordi, som man siger til Folketinget, der desværre ikke er råd til den i forhold til at overholde EU's normer.
Det er et forslag, som jo efter al sandsynlighed – det ville være helt grotesk, hvis ikke det var tilfældet – var indregnet i regeringens finanslovsudspil, der blev fremlagt i august.
Det kan man nu ikke gennemføre, og så er det bare, at vi er nogle, der siger: Okay, er finansministeren så klar til at tage yderligere initiativer, hvis det viser sig, at forudsætningerne ikke holder?
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Det, man har, er, at man har styr på det, og det, man jo får, er ikke alene skøn for væksten, det er jo også skøn for de offentlige underskud, både strukturelt og faktisk.
Så har man jo ud over at have styr på det og ud over at have dokumenteret i praksis, at man kan holde sig inden for de grænser, vi er bundet til, i modsætning til den tidligere regering, også en idé med den økonomiske politik, der handler om vækst og beskæftigelse.
Der tror jeg egentlig bare, at hvis vi sådan lægger polemikken til side, at Venstre og regeringen burde kunne blive enige om, at det er klogt og godt at stimulere vækst og beskæftigelse så meget som muligt inden for grænserne, indtil tingene kan stå på egne ben.
Det er anbefalingen fra Den Europæiske Centralbank.
Det er i øvrigt også anbefalingen fra en lang række af vores erhverv i Danmark, og der tror jeg bare at man i Venstre gør klogt i at lægge sig sammen med regeringen på det punkt.
Jacob Jensen (V), 2014-11-26:
Skal jeg forstå det sådan, at man ikke har tænkt sig at ændre på noget?
Altså, man har ikke tænkt sig at gå ud og sige, at nu bliver vi altså nødt til at holde igen, vi bliver ikke nødt til at udskyde områder, som vi lige alligevel havde tænkt os at gøre, det står måske i vores regeringsprogram, og det står måske oven i købet i lovkataloget; det kører vi, fuldstændig uantastet af at de her ting eventuelt måtte skride.
Vi venter jo her om kort tid at se et eventuelt justeret økonomisk vækstskøn – det forventer jeg i hvert fald, og det jeg tror også at finansministeren gør – og vi forventer også at se, at olieprisen alligevel ikke rammer de her 110 dollar, altså en 40-procentsstigning.
Er det forudsætningen for, at man så bare kører uantastet, altså at det er det, jeg ligesom hører finansministeren sige nu: Man har ikke nogen plan B, man har ikke nogen prioriteret liste for, hvor man har tænkt sig at skulle stramme op?
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Jo, men det, der hele tiden går galt i den her type debat, er, at vi tager diskussionen på baggrund af én parameter, som der så ligger en isoleret vurdering af fra den ene eller anden bank eller ekspert, uden at tage det samlede billede af parametre i betragtning, altså helheden i betragtningen.
Og det, der sker, er jo, at der, hver eneste gang der så kommer en sydbankøkonom, som skønner, at PAL-skatteprovenuet bliver dobbelt så stort, som man havde forventet, fordi renten har holdt sig lavere i længere tid, end man havde regnet med, og obligationskurserne ergo er højere, så selvfølgelig er en debat om, hvad vi skal bruge de penge på.
Og der er finansministerens svar jo, at dem skal vi ikke bruge, dem skal vi lægge ned i statskassen og bruge til at afdrage gælden med, og at den type tilfældige eller midlertidige udsving jo meget ofte går ud mod hinanden.
Jacob Jensen (V), 2014-11-26:
Tak for det.
Må jeg forstå det sådan, at finansministeren ikke har nogen ting på tegnebrættet?
Altså hvis de her forudsætninger alligevel ikke holder, så har man ikke en prioriteret liste klar, og der er ikke nogen ting, man ligesom har sagt man må vente med til senere?
Der kunne være tale om ting på områder, som man gerne ville have gennemført, og som står i regeringsprogrammet eller andre steder, og dem sætter man lige på hold nu, for det kan alligevel ikke lade sig gøre, på grund af at man er gået godt og vel så langt, som man kunne, og fordi der er nogle usikkerheder i de her forudsætninger, som gør, at man bliver nødt til at have en sikkerhedsbuffer for ikke at komme på den forkerte side.
Er der ikke nogen prioriteringer for, hvad det så er, man tænker man bliver nødt til at udskyde – ting, man bliver nødt til at lade være med at gennemføre alligevel, hvis det er sådan, at de forudsætninger, man lægger til grund for sin finanslovsaftale, ikke holder?
Det er det, vi har været inde på her igennem et par spørgsmål efterhånden.
Det ligger relativt set højt, både hvad angår olieprisen, og hvad angår vækstskønnet for økonomien.
Så er jeg med på, at man har lavet den her buffer på de 15 mia. kr., som også finansministeren har redegjort for, men selv den buffer – hvis jeg lægger til grund, at Sydbank kan regne sådan rimeligvis, og det tror jeg sådan set langt hen ad vejen de kan – vil jo så være mere end spist op, om jeg så må sige.
Det er derfor, jeg spørger om, hvad det så er for en prioriteret liste, man må kunne forvente kommer i spil, hvis det er sådan, at de her forudsætninger alligevel ikke holder, så regeringen derfor bliver nødt til at stramme op på de tiltag, man ellers havde tænkt man ville have gennemført?
Bjarne Corydon (S), 2014-11-26:
Men det er rigtigt, at vi lægger os på en profil, hvor vi investerer så meget som muligt for at skabe så mange arbejdspladser som muligt, og vi har jo handlet på de tegn på en mere negativ udvikling end ventet, der er i landene rundt om Danmark, med den pensionspakke, som Venstre åbenbart også støtter, hvilket selvfølgelig glæder mig.
Derfor tror jeg, vi skal holde fast i, at der under den her regering er styr på den økonomiske politik i Danmark, der holder vi os til de grænser, vi har bundet os til, og der har vi jo så samtidig sikret, at vi faktisk har haft stigende beskæftigelse og faldende ledighed.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-11-26:
Ja, og i den forbindelse kan man jo godt rose ministeren for modsat sine kollegaer at være her til tiden, og jeg glæder mig til debatten.
Mener ministeren som ansvarlig for beskæftigelsessystemet, at det efter indgåelse af aftalen om finansloven er blevet lettere for ledige at komme i arbejde?
Marie Krarup (DF), 2014-11-26:
Men det er ikke det, spørgsmålet går på her.
Jeg blev meget bekymret, da jeg læste artiklen om autoritet og om klimaet på landets læreruddannelser, men først og fremmest bliver jeg bekymret, når jeg har talt med folk, som går på læreruddannelsen, for det bør naturligvis ikke være sådan, at det kun er bestemte holdninger til, hvordan man skaber ro og orden i klassen, som der undervises i på landets uddannelsesinstitutioner.
Men det er jo det, som artiklen siger, og som mange studerende også siger.
Det bør være et ideal, at alle væsentlige grene af forskningen præsenteres for de lærerstuderende, men for øjeblikket er det faktisk sådan, at bestemte teorier er mere populære end andre.
Niels Egelunds teori om, at det nogle gange er på sin plads at bruge negative sanktioner over for eleverne, er meget upopulær på uddannelsesinstitutionerne, selv om mange siger, at det i praksis faktisk er nødvendigt med denne tilgang for at kunne gennemføre en fornuftig undervisning.
Til gengæld er den didaktiske retning, som en forsker som Helle Plauborg står for, og som også er den, der er meget, meget udbredt på Undervisningsministeriets hjemmeside, hvor de har de her anbefalinger til, hvordan man skal skabe ro og orden i klasserne, meget populær for tiden.
Efter denne retning ønskes ikke brug af negative sanktioner, men at man via en spændende undervisning får børnene til at koncentrere sig og deltage i undervisningen.
Hvis de ikke gør det, er det, fordi underviseren ikke er god nok.
Man kan være enig med den ene eller anden af de her nævnte retninger, men det kan vel ikke passe, at der kun skal undervises i den ene retning på landets læreruddannelsesinstitutioner, så de nye lærere står uden den nødvendige viden, når de rammer virkeligheden i dagens folkeskole.
Det må være i alles interesse, at de nye lærere er bedst muligt klædt på til at undervise vores børn i folkeskolen.
Det er derfor,
at jeg vil bede ministeren om at understrege over for landets uddannelsessteder for folkeskolelærere, at det er nødvendigt at anlægge et mere fordomsfrit syn på pensum i klasseledelse og give plads til alle retninger inden for forskningen.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2014-11-26:
Som jeg også var inde på i min indledende bemærkning, har jeg indhentet oplysninger fra Danske Professionshøjskoler og University College Sjælland, som jo er nævnt specifikt her i artiklen i Information.
Og University College Sjælland oplyser, at Niels Egelunds forskning, som ordføreren bl.a. var inde på, er et væsentligt bidrag inden for forskning i klasseledelse og har været anvendt også for den pågældende lærerstuderende, som er nævnt i artiklen i Information.
Det indgår som en del af litteraturlisten for den pågældende studerendes undervisning.
Det er bl.a. »Læreren og de urolige elever – hvad stiller man op?« af Niels Egelund fra 2006 og en anden, der hedder »Uro og disciplin i skolen«.
Det har jeg specifikt spurgt til.
Henrik Dam Kristensen (S), 2014-11-26:
Jeg tror ikke, jeg kunne være mere enig i det, fru Inger Støjberg siger om værdien af at være på arbejdsmarkedet, både den personlige værdi af at have et job at stå op til om morgenen, men også den samfundsmæssige værdi af det.
Det er også derfor, regeringen har gennemført en række initiativer, både i reformarbejdet med førtidspension og kontanthjælp, og vi er nu i gang med beskæftigelsesområdet, og vi har gennemført vækstpakker, som jo alle har haft det ene formål at skaffe så mange som muligt i arbejde.
Så har vi nu lavet en finanslov, hvor det i samarbejde med de partier, som vi har indgået en finanslovsaftale med, har været muligt at løfte nogle sociale områder, og jeg synes sådan set også, man skal glæde sig over, at regeringen har ført en politik, der har gjort det økonomisk muligt.
Inger Støjberg (V), 2014-11-26:
Det er jo fint nok, at ministeren gerne vil diskutere tal, men dermed synes jeg jo, at han på en eller anden måde fralægger sig ansvaret for det, det egentlig handler om.
For det handler om mennesker.
Jeg vil meget hellere diskutere mennesker.
Jeg vil godt sige, hvorfor jeg synes, det er vigtigt, at man er på arbejdsmarkedet.
Det er, fordi man er en del af et fællesskab, når man er på arbejdsmarkedet.
Det, at der er nogle, der venter en og forventer noget af en hver eneste dag, betyder faktisk noget for mennesker.
Og ja, så bidrager det også positivt til den danske økonomi, så der er sådan set to gode grunde til det.
Derfor synes jeg jo egentlig, at en mere interessant diskussion er, hvorfor regeringen gang på gang gennemfører nogle tiltag, der gør det mere attraktivt at være på kontanthjælp end at være på arbejdsmarkedet.
Henrik Dam Kristensen (S), 2014-11-26:
Det er jo glædeligt, at fru Tina Nedergaard er bekendt med Venstres politik på det her område.
Jeg glæder mig selvfølgelig til, at man udmønter nogle af de ting, man har sagt, bl.a. om det, man kalder et moderne kontanthjælpsloft.
Jeg vil bare sige, at det er rigtigt, at vi har lavet en finanslov, som betyder, at der er et tilbagefald på 1.000 i antallet af beskæftigede, men det skal ses, i lyset af at den politik, som regeringen har gennemført i de senere år, bl.a. også i samarbejde med partiet Venstre, skaber over 30.000 arbejdspladser på sigt.
Tina Nedergaard (V), 2014-11-26:
Mine spørgsmål drejer sig ikke så meget om Venstres politik, som jeg er udmærket bekendt med, men vi har jo også vist, at vi er konstruktive i opposition og har indgået en række aftaler – det medgiver vi og er stolte over – sammen med regeringen, som har været med til at skabe et bedre fundament for at bringe Danmark videre igennem de efterdønninger, som der også er af den økonomiske krise.
Det ændrer bare ikke ved, at regeringen med en finanslov har lejligheden til at tage initiativer, der reducerer antallet af kontanthjælpsmodtagere, men at den faktisk gør det stik modsatte, og det savner vi en forklaring på i Venstre.
Henrik Dam Kristensen (S), 2014-11-26:
Jeg lægger ikke skjul på, at jeg meget gerne diskuterer tal.
Det tror jeg også fremgik af mit første svar.
For regeringen har faktisk på rigtig mange områder særdeles gode tal, men jeg anerkender også – og det gælder også tilbage i Lars Løkke Rasmussens regeringstid – at vi selvfølgelig er påvirket af, at der har været en økonomisk krise.
Det, der bare er min pointe, og som jeg synes er vigtigt at få sagt her, er, at på en række områder går det klart i den rigtige retning, og vi havde råderum til at lave de her forbedringer, som jeg meget gerne vedkender mig der var i finansloven.
Tina Nedergaard (V), 2014-11-26:
Jeg vil heller ikke bruge ministerens eller Folketingets tid på at diskutere det ene eller det andet tal.
Men den regering, vi har nu, gik til valg på bl.a. at nedbringe antallet af kontanthjælpsmodtagere, og uanset hvordan ministeren vender og drejer det, er der blevet flere kontanthjælpsmodtagere.
Ministeren roser regeringen for, at den har gennemført en række arbejdsmarkedsreformer, og der har vi jo finansministerens egne ord for, at de reformer, som er gennemført under denne regering, kun udgør en niendedel af, hvad der blev gennemført under den tidligere regering.
De reformer har selvfølgelig krævet tid for at komme til at virke, og regeringen har jo haft fordel af det råderum, der er opstået med VK's reformer.
Det har man haft glæde af, og derfor er det jo desto mere ærgerligt, at man, når nu der er det solide økonomiske arbejde fra den tidligere regerings side at bygge videre på, så ikke benytter lejligheden til i finansloven at tage initiativer, der reducerer antallet af kontanthjælpsmodtagere, men at man tværtimod øger det.