Karen Ellemann (V), 2011-04-28:
Jeg vil da starte med ganske optimistisk at sige tak for en god debat, også nu her under andenbehandlingen.
Vi havde en meget spændende debat under førstebehandlingen, vi har haft et spændende forhandlingsforløb, op til at det her forslag så endelig kom i høring og hele den proces, der ligger i det.
Og hvad er det så, der ligger i det her lovforslag?
Det er jo et lovforslag, der handler om at skabe nye muligheder i planloven – planloven, som regulerer, hvordan der planlægges for byggerier i Danmark.
Jeg har hørt en opposition nu her i dag, der har fået det til at lyde, som om det her bare er noget, vi har trukket op af en hat, noget, vi bare har fundet på i en eller anden sen time ved et ministerskrivebord, for nu måtte vi hellere finde på et eller andet sjovt.
Vi har jo netop været i dialog med de kommuner, der dagligt bruger planloven som deres redskab til at skabe vækst og skabe udvikling i deres lokalsamfund, og det er netop på baggrund af kommunernes input til os, at vi har lavet det her udspil, lavet det her lovforslag og haft de her behandlinger.
Fra socialdemokratisk side hører jeg budskabet om, at vi skal få det til at gå væk, og at vi ikke kan tvinge kommunerne til noget her.
Der er det, jeg er noget forundret over hele det her billede af tvang over for kommunerne
vi skaber muligheder nu, vi skaber muligheder for kommunerne.
Der, hvor der i nogles øjne vil være tale om tvang, er på to områder, hvor vi diskuterer en meget, meget restriktiv praksis, der finder sted i dag.
Jeg har et eksempel: En erhvervsdrivende har startet et lille røgeri i en nedlagt landbrugsejendom, og det her røgeri går rigtig godt, og vedkommende står så i den situation, at vedkommende gerne vil udvide med en ny røgovn og dermed bruge et lokale ved siden af eller udvide sit areal, men får at vide, at sådan som planloven skal fortolkes i dag, er det ikke muligt, for så skal man flytte ind i kommunens erhvervsområde.
Det har udviklet sig på en måde, som altså gør, at de erhvervsdrivende, der står med et vækstpotentiale, altså lige pludselig skal pålægges en flytning.
Derfor siger vi, at kommunen i udgangspunktet, medmindre der er tale om skade på naturen, på miljøet osv., altså skal give tilladelsen.
Den anden del er i forhold til udviklingen af landsbyerne og mulighederne for at bygge nyt, hvor der altså også er skabt en meget, meget restriktiv praksis, og det er derfor, vi går ind og siger: I udgangspunktet skal man, medmindre der er hensyn til natur og miljø, der taler afgørende imod det.
Så det her med at skabe de muligheder har jeg meget, meget vanskeligt ved at se er en dårlig medicin.
I hvert fald er det budskab, jeg får fra Socialistisk Folkeparti, at det er en meget, meget dårlig medicin, og hvordan man overhovedet kan lave en lovgivning, man tror vil have en effekt.
Jamen nu indebærer planloven jo altså ikke, at man på den måde siger, at her skal huset ligge, og at det skal bygges i morgen.
Det ser vi jo netop meget, meget tydeligt med hele diskussionen om udlægning af sommerhusområder.
Jeg ser det absolut ikke som noget negativt, at der ikke er poppet 8.000 sommerhuse op på dag et.
Så kommer Det Radikale Venstre så på talerstolen her med en sønderlemmende kritik af ministeren, som jeg selvfølgelig må reagere på, for det hører jo ingen steder hjemme at beskylde ministeren for ikke at ville møde op til samråd.
Jeg er blevet indkaldt til samråd, og jeg møder op til samråd; der er samråd i dag, og det møder jeg op til.
Så det synes jeg måske er en kende mærkværkdigt.
Samtidig skaber Det Radikale Venstre også et billede af, at blå blok nu vil til at bygge store bygninger på vores strande, altså på vores kyster i Danmark.
Jeg synes måske, det er på sin plads lige at få præciseret, hvad det er, vi taler om i planlægningsbegreber.
Vi har noget, der hedder strandbeskyttelseslinjen, og det er altså fra vandkanten og 300 m ind i landet.
Det er helligt område, og der bliver ikke bygget, der bliver ikke givet nogen tilladelser til noget.
Det har intet med den her planlovsændring at gøre.
Det, der skabes muligheder for på baggrund af konkrete input fra de kommuner, som har kyststrækninger og det, der hedder kystnærhedszone, er, at vi bevæger os 300 m ind i landet, og det er den planlægning, der foregår 300 m inde i landet, som vi skaber større muligheder for.
Det synes jeg er fornuftigt.
Jeg synes, det giver god mening, at vi skaber muligheder for vækst rundtomkring i hele Danmark, og det er det, der er baggrunden for, at jeg med tilfredshed konstaterer, at alle de her forslag, der ligger i ændringen af planloven, er noget, der tegner sig et flertal for, om end det ikke er et bredt flertal.