Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-01-10:
Enhedslistens forslag, som vi behandler her i dag, bygger på en tanke om, at det er uanstændigt, at de fattige lande i verden betaler for uddannelsen af sundhedspersonale, der ender med at arbejde i de rige vestlige lande; at det er uanstændigt at løse problemer med mangel på arbejdskraft inden for sundhedssektoren ved at rekruttere arbejdskraft fra tredjeverdenslande.
Derfor foreslår Enhedslisten i alt seks tiltag, og de fire første er hentet direkte fra et forslag, som Mittengruppen i Nordisk Råd fremsatte i april 2007, og de andre forslag kommer så fra Enhedslistens store, brede bagland og er også taget med her.
Socialdemokraterne har ret stor sympati for det her forslag, der bygger på nogle af de værdier, som vi også har med hensyn til globalisering, internationale arbejdstagere og et socialt og retfærdigt globalt arbejdsmarked.
I Europa arbejder vi for, at bedre beskæftigelse og konkurrenceevne skal forenes med social samhørighed, og det gælder selvfølgelig også globalt.
De rige lande har et ansvar for de fattige lande.
Vi ved også, at den her debat er mere aktuel end nogen sinde før.
Region Midtjylland har netop rekrutteret 30 indiske læger.
Vi har i den socialdemokratiske gruppe et medlem, som arbejder hårdt over for integrationsministeren for at sikre, at f.eks. en hviderussisk læge kan få lov til at søge arbejde i Danmark som konsekvens af, at vi bl.a. i det danske sundhedsvæsen hele tiden skriger på manglende arbejdskraft på især sundhedsområdet, men i øvrigt også på it-området.
Vi ser på tv de syge og skrigende børn, de hiv-syge og de fødende kvinder, der dør i barselseng i Afrika, Bangladesh, Sydøstasien og Sydamerika, og vi ved, at de dør af elementære sygdomme, der kan forebygges via vaccination, svangerskabsforebyggelse og sundhedsbehandling, hvis blot der var læger nok pr. borger.
Mangelen på læger og sundhedspersonale i den del af verden betyder, at 2015-målene i FN-regi på sundhedsområdet helt konkret er svære at nå.
Men når man så alligevel dykker endnu mere ned i problemstillingen, begynder alle dilemmaerne også at dukke op, og det bliver en anelse mere komplekst, end det her beslutningsforslag umiddelbart lægger op til.
Vi ved, at nogle udviklingslande ikke kun er afhængige af, at deres uddannede borgere er i landene, men også af, at de midler, som de får ved at tage arbejde i f.eks. USA eller Danmark, er midler, som de sender retur til familien i de fattige lande, og det er med til at rejse og tage diskussionen op om fattigdom i de lande.
Vi ved, at f.eks. Filippinerne har en strategi med at uddanne folk inden for nogle af de her områder med det klare sigte, at folk rejser udenlands og får et arbejde og sender penge tilbage til landet.
Vi ved, at der på trods af et øget optag på nogle sundhedsuddannelser i Danmark fortsat er et alt for stort frafald, der gør, at vi ikke uddanner nok.
Vi ved, at arbejdsmiljøet og nogle steder lønnen inden for dele af det offentlige sundhedsvæsen er af en sådan karakter, at mange uddannede læger, sygeplejersker, bioanalytikere, farmaceuter og socialog sundhedsassistenter søger væk og over i private virksomheder, og det har vi netop diskuteret under den foregående forespørgsel.
Vi ved, at regeringen aktivt lægger op til at skaffe mere udenlandsk uddannet arbejdskraft via kampagner på udenlandske ambassader, samtidig med at vi fortsat har mange på det danske arbejdsmarked, der ikke har fået en chance for at blive opkvalificeret og komme i arbejde, eller som rent faktisk har et eksamensbevis i hånden, men som fortsat møder en mur på det danske arbejdsmarked, fordi navnet eller hudfarven åbenbart er forkert for arbejdsgiveren.
Vi kan desværre ikke støtte forslaget, som det ligger her i dag, men vi vil gerne deltage i udvalget med spørgsmål, og vi vil konkret foreslå, at Sundhedsudvalget arrangerer en høring eventuelt sammen med andre af Folketingets udvalg, det kunne være Arbejdsmarkedsudvalget, Uddannelsesudvalget eller Det Udenrigspolitiske Nævn, så vi kan få problemstillingen belyst fra flere forskellige fronter.
Vi vil også i den kommende tid drøfte med vores parlamentsmedlemmer i Europa, de socialdemokratiske parlamentsmedlemmer, hvordan de har fokus på det her område i deres arbejde, og til sidst vil jeg sige, at vi også støtter op om, at vi skal have stillet nogle spørgsmål i udvalget, der afdækker, hvordan den her regering arbejder med spørgsmålet på de områder, vi har hørt her i dag, i WHO, som jo også er i FN-regi, og også i det europæiske samarbejde.
Vi er enige i, at det ikke alene er en national problemstilling, men at det er en international problemstilling, til trods for at Nordisk Ministerråd har sagt det modsatte - sjovt nok - men måske siger det lidt mere om Nordisk Ministerråd som organisation, end det siger om selve den her problemstilling.