runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-11:
Ja, altså, man skaber en god cirkel ved at gå foran - men det kommer an på, hvilken vej man går.
Min ambition i forhold til det klima- og energipolitiske er sådan set at gå fremad mod det, der er målsætningen, nemlig at gøre Danmark fossilfrit.
Jeg kan grundlæggende ikke acceptere den her retorik omkring EU’s minimumskrav.
Jeg har en anden oplevelse af det.
Jeg har en oplevelse af, at Danmark indgår som et aktivt medlem i en kreds af EU-lande, som forsøger at formulere nogle mål på det klima- og energipolitiske område, som committer hele Europa, og som har den dobbelte skønhed i sig, at de både rykker på klima- og energidagsordenen og samtidig sikrer ligelige konkurrencevilkår, så man sådan set ikke spekulerer i det ringe miljø for at opnå en eller anden kortsigtet konkurrencefordel.
Det er det, det projekt går ud på.
Og jeg har en oplevelse af, at Danmark er en drivende kraft deri, og at vi kan være glade for, at det på de to topmøder, der har adresseret det her spørgsmål både før jul og efter jul, lykkedes at sætte en pænt offensiv dagsorden som optakt til klimadrøftelserne i København i december.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-05-11:
Jamen jeg anerkender da, at man kan skabe glæde ved at gå andre steder hen - ved at gå ud ad døren eller gå af eller sådan noget - det er jo helt åbenlyst.
Der er ingen af os, der har sagt, at Danmark ikke også har spillet en positiv rolle i at få fastsat kravene i EU.
Hvis vi ikke går videre, har vi stadig væk 73-74 pct. fossil energi i vores energiproduktion i 2020.
Og det er jo ikke noget, hvortil man lige løfter hatten og siger: Ja, hurra, hvor er det flot.
Er det for statsministeren et maksimum, som vi ligesom skal holde os under, eller er det for statsministeren vigtigt, at vi også går videre?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-11:
Når man bruger vendingen, at vi ikke skal anstrenge os, synes jeg i virkeligheden, at man sådan er på kanten af på en rimelig måde at beskrive, hvad det er for en udfordring, vi står over for.
For med de målsætninger, som vi har bundet os til i EU, hvor jeg sådan set mener, at Danmark har været en drivende kraft - altså jo ikke blot ved at underlægge os målsætninger, men ved at sørge for, at EU som kollektiv har ambitiøse målsætninger, herunder også målsætningen om at gå højere op, i forbindelse med at det lykkes at indgå en internationalt bindende klimaaftale - så ligger der altså alene der jo en kæmpe opgave. Jeg minder om, at Danmark ud over vel England er det land, der sådan set skal lave det største løft, når vi taler om at reducere brugen af fossile brændsler og fremme brugen af vedvarende energi.
Og det er vel og mærke fra en situation, hvor vi - når man så i øvrigt tager vandkraft fra, som vi ikke har de samme naturlige forudsætninger for, og tager a-kraften fra, som vi af en lang række grunde slet ikke vil skibe os ind i - jo altså allerede i dag har en internationalt set høj grad af vedvarende energi.
Det er jo fra det meget høje niveau, at vi nu skal videre.
Det skal vi sådan set anstrenge os for at nå.
Ole Hækkerup (S), 2009-05-11:
Men hele skiftet i regeringens politik kom jo under den forrige statsminister, som på Venstres landsmøde - nu citerer jeg sådan lidt frit efter hukommelsen sagde:
Så lad mig sige noget, som rigtig mange sikkert vil være rigtig glade for at høre: Vi har måske været for fodslæbende.
Så jeg synes sådan set hurtigt, at den diskussion kan blive afsluttet.
Men det, jeg gerne vil, er at koble lige præcis den erkendelse, som den tidligere statsminister så klart gav udtryk for, da har så skiftede Venstres politik ud, men det andet, som den nuværende statsminister sagde, nemlig at vi skulle være uafhængige af eksempelvis det russiske og de mellemøstlige styrer osv.
Hvis man forestiller sig, at den politik, som SR-regeringen stod for på det her område, var blevet videreført, deler statsministeren så min vurdering af, at så havde vi ikke behøvet at koble os op på det russiske gasnet?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-11:
Jeg beskæftiger mig med politik og ikke med hypotetiske historiestudier.
Med hensyn til skift, så må jeg sige, at der ikke har været noget skift i denne regerings tid.
Denne regering er 5 uger gammel, og vi har i alle 5 uger forfulgt en fuldstændig stringent linje i det her spørgsmål, og det er min klare ambition, at vi også vil gøre det i en lang årrække frem - først og fremmest jo frem til næste valg, hvor vi vil bede om mandat til yderligere en periode, og så vil vi utrætteligt fortsætte ad den kurs, der er lagt.
Det er i hvert fald min egen oplevelse, når jeg selv tager ud og taler med danskere - folk, som de er flest og sådan nogle som jeg selv.
Ole Hækkerup (S), 2009-05-11:
Jeg skal nok undlade at spørge om, hvorvidt statsministeren også har været en del af de tidligere regeringer.
Men så vil jeg gerne vende tilbage til noget lidt andet, vi diskuterede tidligere, nemlig om, hvor mange målsætninger den danske regering kommer ud med inden klimatopmødet.
Statsministeren brugte jo en vending, hvor han koblede skat og klima - i øvrigt så med henvisning til mit partis politik.
Jeg kan jo så repetere, at vi har en politik om at fremlægge en klar plan om, hvad vi vil, inden næste folketingsvalg.
Så kan man sige, at det jo svarer fuldstændig til regeringens klimapolitik, fordi de også vil fremlægge en klar plan inden næste folketingsvalg.
Der er imidlertid den lille forskel, at der jo ikke er et internationalt skattemøde i København i december, som måske ville gøre det en anelse mere relevant at komme ud med nogle klare målsætninger og virkemidler inden klimatopmødet.
Derfor er mit spørgsmål til statsministeren: Tror statsministeren, at man ville stå sig stærkere i forbindelse med sådan et klimatopmøde, hvis den danske regering meldte mere klart ud, hvordan man havde tænkt sig at nå målsætningen, og hvilke virkemidler man forestillede sig osv., og i virkeligheden fremlagde så meget man kunne om den klimaplan, som man selv har annonceret at ville komme med senere, før klimatopmødet?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-11:
Nej, det tror jeg egentlig ikke.
Før jeg begrunder det, vil jeg først lige kommentere et par andre ting.
Til det der med historiskrivningen vil jeg sige, at jeg vedstår mig arv og gæld, og det skal vi jo alle sammen gøre.
Jeg tror, at man, hvis man slår efter, hvor mange gange ordet klima blev anvendt i den forrige statsministers - altså den første Rasmussens - sidste åbningsredegørelse til Folketinget, så tror jeg, at man finder et stort rundt nul.
Det står jeg da ikke her og trækker frem som et eksempel på, at Socialdemokratiet så slet ikke kerede sig om den klimapolitiske dagsorden for 7-8 år siden, men måske bare som et udtryk for, at tiderne skifter, og det gør udfordringerne også.
Så kan de i øvrigt sidde derude og bide negle ved tanken om, hvordan den ville se ud, hvis nogle andre kom til.
For så vidt angår de internationale forhandlinger i København i december, må man sige, at dansk politik selvfølgelig spiller en rolle, men den måde, dansk politik kommer til at spille en rolle på, er gennem klima- og energiministerens og min evne til at kunne facilitere et internationalt samarbejde om at nå en aftale.
Det bliver ikke på, om Folketinget inden da har vedtaget en revision af den danske klima- og energipolitik.
Det er ikke tilfældet.
Nu hoster vi det her møde i København, og det er godt, for det giver os samtidig anledning til at brande Danmark og fortælle en masse om det danske eksempel.
Men sandheden er jo, at hvis ikke det topmøde fandt sted i København, så fandt det sted et andet sted, og det er jo ikke adressen på topmødet eller de politiske beslutninger, der er truffet i det nationale parlament, hvor topmødet holdes, der vil være udslagsgivende for, om der kommer en aftale eller ej.
Mette Gjerskov (S), 2009-05-11:
Jeg vil gerne sige tak til ministeren for besvarelsen.
Nu har der jo været en del regeringsordførere og forskellige folk på talerstolen i dag, som har rost regeringen.
Regeringen har rost sig selv rigtig meget i dag, og jeg vil egentlig også gerne rose klimaministeren og sige, at på det internationale område tager klimaministeren en stor tørn frem mod klimatopmødet.
Det skal hun have anerkendelse for.
Det, jeg kritiserer i dag, er den danske indsats, indsatsen herhjemme.
Ministeren prøver at tilbagevise alt, hvad jeg overhovedet måtte have sagt i løbet af dagen, men jeg har jo ikke så mange øjeblikke til at sige det i.
Jeg vil bare sige, at med hensyn til vindmøller har vi en aftale med regeringen om, at der skulle være fundet plads til 350 MW vindkraft inden den 1. januar i år.
De 350 MW blev ikke fundet, der blev fundet 220.
Det er en skandale, det er en fiasko, og så kan miljøministeren holde lige så mange møder, han har tænkt sig.
Jeg kommer gerne til møderne, jeg kommer gerne med konstruktive forslag, men det ændrer ikke ved, at den aftale, vi har med regeringen, ikke er blevet overholdt af regeringen.
Connie Hedegaard (KF), 2009-05-11:
Så er det jo sådan set høfligst bare at bukke og holde sin mund, men jeg er altså nødt til at insistere på, at regeringens politik internationalt, europæisk og nationalt faktisk hænger rigtig fint sammen.
Bag de landmøller ligger jo en gammel diskussion.
Skulle vi bare diktere kommunerne og dermed altså borgerne fra Christiansborg: Dér skal der stå en mølle, dér skal der stå en mølle, og dér skal der stå en mølle?
Eller skulle vi lade det kommunale demokrati tage medansvar og finde det, man lokalt mener er de bedste placeringer?
Vi valgte det sidste.
Fru Mette Gjerskov ville gerne have valgt det første, altså det, at vi herfra dikterede det.
Det er fair nok, det er en politisk forskel, det er en forskellig tilgang.
Men faktum er altså, så vidt jeg kan forstå, at det ovre hos miljøministeren forleden dag er oplyst, at her til sommer - og det er inden den frist, vi har sat, så man kan nå at få møllerne op inden udgangen af 2010, som vi har aftalt i energiforliget - vil der mangle 18 MW møller, i forhold til hvad der er aftalt.
Det er altså et sted mellem seks og otte møller, alt efter hvor store de er.
Og det har miljøministeren samtidig givet tilsagn om at man også finder en løsning på ved at inddrage nogle statslige arealer.
Er det ikke lidt voldsomt at kalde det for en skandale?
Mette Gjerskov (S), 2009-05-11:
Jeg har ikke nogen aftale med regeringen om, at der først skulle findes pladser til sommer eller til næste år eller til næste år igen.
Jeg har en aftale med regeringen om, at der skulle findes pladser til 350 MW vindmøller inden udgangen af sidste år.
Det er en aftale tilbage fra 2004, man har haft 5 år til det, og den blev genopfrisket i energiforliget sidste år.
Det var altså 350 MW landmøller inden den 1. januar, og man nåede 222 MW.
Man kan gøre, hvad man vil, men i mine øjne er det en fiasko.
Havde det været en socialdemokratisk minister, ville jeg også have sagt, at der var tale om en fiasko.
Men lad det nu ligge.
Jeg vil gerne vide, om ikke klimaministeren godt kunne have tænkt sig at stå på klimatopmødet og kunne sige: Danmark er foregangsland, Danmark går videre end minimumskravene i EU, Danmark har sat en tidsfrist for, hvornår vi vil være fri for fossile brændstoffer; vi har sat nogle frister for os selv, og vi mener dem?
Ville det ikke være dejligt at kunne sige til hele verden: Følg med os, vi går foran?
Connie Hedegaard (KF), 2009-05-11:
Bare kort om møllerne: Fru Mette Gjerskov ruller altså tiden tilbage fra før energiforliget.
Faktum er, at det, der nu er aftalt, er, at de her møller, vi taler om, skal være oppe inden udgangen af 2010.
Det har jeg forstået at miljøministeren på et møde så sent som i onsdags sammen med forligsparterne har bekræftet at de kan komme.
Så lang er den historie.
Danmark er et foregangsland.
Nu er det faktisk ikke et ord, jeg bruger på den led, for jeg tror, der er mange, der er specialister i alt mellem himmel og jord, men vi er foran.
Jeg kan sagtens se mine europæiske kollegaer i øjnene, og det er jo dem, der er nået længst her.
Altså, i Storbritannien har de 2 pct. vedvarende energi, det er på det lav.
Gennemsnittet i EU er måske kommet op på 7 pct. - hvis det går rigtig højt, måske 8 pct.
Danmark har mere end det dobbelte uden at have naturlig vandkraft eller noget.
Fru Mette Gjerskov kan være helt rolig.
Vi kan sagtens stå på mål for det, vi gør i Danmark.
Det ved resten af verden.
De kommer faktisk rejsende hertil i meget stort tal for at høre, hvordan vi har gjort det her.
Per Clausen (EL), 2009-05-11:
Jeg er da glad for at høre, at Socialdemokraterne er indstillet på, at hvis man laver et forlig, man er langsom til at opfylde, så skal man blive udsat for hårdhændet kritik.
Det må vi huske til den tid, det bliver relevant.
Når vi ser på energiforbruget, er det, efter at det i en lang periode var meget stabilt, begyndt at stige.
Man siger så, man har nogle aftaler, som vil føre til, at det forbedrer sig i fremtiden, og det er vel rigtigt - men sandheden er vel, at der er en række ting, der er gået i stå, og at det meste af det, der er gået i stå, er det, som regeringen kunne udøve nogen som helst former for indflydelse på.
Det er godt, at man ikke indgår så mange forlig med regeringen, for man skal åbenbart også være glad bagefter, og det synes jeg kan være ganske vanskeligt, men lad det nu være.
Vi kan godt være glade, selv om resultaterne er usle, det er jo en af betingelserne for at være et lykkeligt menneske i det her land.
Det, jeg vil spørge hr. Per Ørum Jørgensen om, er, at jeg kan forstå, at han siger, at hvad angår 20/30 pct. reduktion af CO2 i år 2020, har man virkemidlerne på plads.
Så kan hr. Per Ørum Jørgensen vel også forklare mig, hvor stor en andel af reduktionen der sker i Danmark, og hvor stor en andel af reduktionen der sker uden for Danmark.
For når han har virkemidlerne på plads, må det jo være ret enkelt for ham at svare på det spørgsmål.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-11:
Fru Margrethe Vestager må altså tilgive mig, at der er en vis tilfredshed med den danske klima- og energipolitik.
Men det er jo også, fordi fru Margrethe Vestager er et af de få mennesker her i verden, der ikke anerkender Danmarks indsats på området, og det er jo sørgeligt.
Vær lidt glad sammen med os andre, det ville klæde fru Margrethe Vestager.
Med hensyn til om det, vi har begået indtil videre, er sagligt og fagligt, vil jeg sige, at selvfølgelig er det det.
Vi har kigget på et mål i forhold til 2011, hvor det hedder 20 pct., og 2020, hvor det hedder 30 pct.
Der har vi også angivet virkemidlerne, og det synes jeg er meget konkret.
Jeg synes faktisk, det er problematisk, at et parti, som man normalt tager alvorligt, nemlig Det Radikale Venstre, snakker om at genåbne en aftale, man har indgået for 1 år siden.
Det synes jeg faktisk er skammeligt.
Jeg vil indledningsvis rose hr. Per Clausen og Enhedslisten for, at det er lykkedes at samle den røde blok.
For 2 uger siden kom der jo et udspil fra De Radikale og SF, som Socialdemokraterne ikke ville tilslutte sig og Enhedslisten heller ikke ville tilslutte sig.
Nu er det så lykkedes hr. Per Clausen at samle den røde blok på klimaområdet, og det skal han da have et stort kompliment for.
Det, jeg lige hæfter mig ved, er, at hr. Per Clausen siger, at regeringen har sat sig det mål at bremse den vedvarende energi.
Men er faktum ikke, at vi i 2001 havde en andel på 11 pct. vedvarende energi, og at vi nu nærmer os de 17-18 pct. - altså en årlig stigning på omkring 1 pct. i vedvarende energi i Danmark, siden regeringen tiltrådte i 2001?
Per Clausen (EL), 2009-05-11:
Nu tror jeg, jeg vil nøjes med at glæde mig over, at oppositionen er samlet omkring en visionær politik på klima- og energiområdet.
Jeg tror, at der er andre, der har betydelig større ære for det end mig af den simple grund, at hvis der ikke var mange andre, der arbejdede for det, ville vi nok ikke blive samlet.
Men jeg er enig med hr. Per Ørum Jørgensen i, at det er rigtig glædeligt, at vi er samlet.
Så bare til det andet spørgsmål, som hr. Per Ørum Jørgensen stiller: Nu synes jeg ellers, at jeg roste regeringen for, at de virkelig havde levet op til deres ønsker fra 2001, for det synes jeg sådan set i stor udstrækning lykkedes, men det er da rigtigt nok, at det jo var lidt svært fuldstændig at få den lange række beslutninger, den lange række af initiativer, som var sat i gang under SR-regeringen - ganske ofte i samarbejde med SF og Enhedslisten - droslet ned.
Så nogen effekt var der bagefter, men på en række områder kunne vi se, og har vi kunnet se i de sidste par år, at det er lykkedes at få sat udviklingen i stå.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-05-11:
Men det er jo bare at forholde sig til fakta.
Det er forholdsvis enkelt - også for hr. Per Clausen, går jeg ud fra.
Er det ikke korrekt, at andelen af vedvarende energi årligt er steget under den her regering med omkring 1 pct. og faktisk endnu mere nu, efter at der er indgået en energiaftale?
Jeg kan da godt forstå, at hr. Per Clausen glæder sig over, at man er samlet i den røde blok i dag, for hr. Per Clausens er jo så også det eneste af de her partier, man ikke kan beskylde for at være en utro aftalepartner, idet Enhedslisten ikke er en del af energiaftalen fra sidste år.
Per Clausen (EL), 2009-05-11:
Det sidste har hr. Per Ørum Jørgensen jo ret i: at jeg ikke er nogen utro forligspartner.
De forlig, jeg er med i, står jeg da hundrede procent ved, men det synes jeg nu også de andre partier gør.
Man er nødt til om den klimaaftale, regeringen gerne vil lave - hvor udgangspunktet var, at den skulle være langsigtet - at sige til regeringen, at man kun kan være med indtil 2013, fordi den ikke kan opfylde de krav, der stilles i 2020, og slet ikke dem, der stilles på længere sigt.
Så er der vel ikke noget at sige til, at man sammen med andre laver nogle aftaler, der rækker lidt længere ud i tiden.
Det synes jeg da lyder meget fornuftigt.
Og så skal det jo ikke være sådan, at muligheden for at diskutere, hvad der skal ske efter 2013, skal høre op, fordi man har lavet en halvdårlig aftale med regeringen om, hvad der skal ske frem til 2013.
Så bare det sidste, lad os tage vindmøllerne, vil jeg sige til hr. Per Ørum Jørgensen: Vindmølleudbygningen i Danmark er sat fuldstændig i stå.
Det har negative konsekvenser for den vedvarende energi, ja, det har også alvorlige konsekvenser for beskæftigelsen i vores land, og det bærer regeringen det fulde ansvar for sammen med Dansk Folkeparti.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-05-11:
Hr. Lars Christian Lilleholt sagde i sit indlæg, at mindst 40 pct. af husdyrgødningen skal anvendes til biogas i 2020.
Det synes jeg jo lyder rigtig godt, men det er faktisk noget andet, der står i regeringens udspil til »Grøn Vækst«, for der kalder man det bare grøn energi, og under det ligger der, at man har tænkt sig også at brænde gødning af, hvilket jo er det rene tab af god gødningsværdi.
Så nu vil jeg gerne høre, hvad det er, Venstres ordfører mener.
Er det, at regeringen er villig til at forpligte sig til, at mindst 40 pct. af husdyrgødningen skal anvendes til biogas i 2020 - hvilket vil være godt - eller er det noget andet?
Lars Christian Lilleholt (V), 2009-05-11:
Ja, det er, at mindst 40 pct. af husdyrgødningen i 2020 skal anvendes til biogas.
Det er Venstres hensigt.
Vi ligger i dag med en udnyttelse på under 5 pct., og det vil sige, at der er et helt enormt potentiale for at skaffe mere biogas i Danmark.
Det er en god, vedvarende energikilde både med hensyn til at nedbringe mængden af fossile brændsler og med hensyn til at give landbruget muligheder som energileverandører.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-05-11:
Jamen når hr. Lars Christian Lilleholt så klart siger, at det er Venstres hensigt, så må det jo altså betyde, at der er nogle andre, der har spændt ben for, at det kunne stå i klar tekst i »Grøn Vækst«.
Er det så Det Konservative Folkeparti, der har spændt ben for det?
Lars Christian Lilleholt (V), 2009-05-11:
Der er ingen, der har spændt ben for noget som helst.
Venstres hensigt er, at vi skal op på at udnytte så stor en andel af husdyrgødningen overhovedet til biogas.
Per Clausen (EL), 2009-05-11:
Nu, hvor vi har set det forslag til vedtagelse, som Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti og Liberal Alliance har lavet, har jeg lyst til at stille to spørgsmål.
Det første er: Betyder det forslag til vedtagelse, som Venstre er med til at fremsætte, at vi genoptager debatten om atomkraft, eller er den præcis lige så død, som klimaministeren sagde i sit indlæg tidligere i dag, og betyder det, at Liberal Alliance så i virkeligheden har accepteret, at debatten er død, allerede næsten inden de har startet den?
Det andet er et spørgsmål om de reduktioner, der skal ske i CO2-udslippet i Danmark uden for kvoten, altså inden for transport, landbrug og boliger.
Jeg vil godt spørge hr. Lars Christian Lilleholt, om konsekvensen af regeringens politik på det område ikke er, at mellem en tredjedel og to tredjedele af de reduktioner kommer til at ske uden for Danmarks grænser.
Lars Christian Lilleholt (V), 2009-05-11:
Venstre har ingen planer om at starte en ny atomkraftdebat i Danmark.
Vi har valgt en anden energiforsyning i Danmark, vi har valgt at satse massivt på udbygningen af vedvarende energi, vi har bygget et energisystem op omkring kraft-varme, både centralt og decentralt, og derfor bliver det ikke os, der tager initiativ til en fornyet atomkraftdebat.
Med hensyn til spørgsmålet om inden for og uden for kvoten vil jeg sige, at det er vores opfattelse, at vi skal klare så meget som overhovedet muligt i Danmark.
Det satser vi massivt på, og derfor har vi også store planer om transport, om landbrug og om bygninger, som jo alle tre er områder, som ligger uden for det kvoteomfattede område.
Per Clausen (EL), 2009-05-11:
Men det er vel rigtigt, hvis vi ser på de planer, vi indtil nu har set fra regeringens side, at det næppe kan føre til en reduktion af CO2-udslippet på mere end 10 pct. samlet set på de tre områder.
Hvis det så oven i købet går sådan, at vi får lavet en god aftale på globalt plan på FN's klimatopmøde her til efteråret, skal der jo klares 30 pct., og så kunne jeg godt tænke mig at vide, om det ikke i realiteternes verden betyder, at man arbejder med, at det bliver mindst halvdelen eller to tredjedele, som bliver løst uden for landets grænser.
Lars Christian Lilleholt (V), 2009-05-11:
Sådan bliver det ikke.
Vi har taget en række initiativer i forhold til at reducere udledningerne af CO2 inden for områderne biler, landbrug og husstande.
Det er ikke kvoteomfattede områder, og vi vil frem mod 2020 tage yderligere initiativer.
Vi forsøger ikke på at stikke halen mellem benene og rende fra ting og sager på det her område.
Vi lever op til det, der er aftalt, og vi leverer en så stor andel som overhovedet muligt indenlands.
Margrethe Vestager (RV), 2009-05-11:
Nu er jeg klar over, at det er svært at forudsige den økonomiske krises omfang, men jeg tror ikke, at den varer lige til 2050.
Jeg tror tværtimod, at det er realistisk at forestille sig, at den økonomiske krise formodentlig - og det håber jeg sandelig for de mennesker, som mister deres arbejde i øjeblikket - vil klinge af i slutningen af 2010 og hen ad 2011 og forhåbentlig i hvert fald i 2012.
Det er ikke noget, jeg har fundet på.
Der læner jeg mig helt op ad Nationalbanken og rigtige - rigtige - økonomer.
Når man ser på det, der så ligger foran os, og på, hvad der kunne skabe arbejdspladser nu, må man sige, at det at sætte sig ambitionen måske netop er en del af målsætningen.
Og hvis man ser bagud, må man sige, at der har været ret stor forskel på, hvad landene har valgt at gøre.
I Danmark har vi jo f.eks., hvilket jeg synes at klima- og energiministeren udmærket har argumenteret for, fravalgt atomkraften.
Den har man tilvalgt bl.a. i Frankrig, og så kunne man sige: Jamen har det ikke givet dem nogle uforholdsmæssigt gode konkurrencefordele eller det modsatte, en konkurrenceulempe?
Det taler jo for, at selv om vi har en fælles ambition, kan landene jo stadig væk godt fastlægge, hvor det er, de gerne vil hen, og hvad det er for nogle udfordringer, de gerne vil give ikke bare deres borgere, men sandelig også deres erhvervsliv.
Lars Christian Lilleholt (V), 2009-05-11:
[Lydudfald]
... jo betyde, at Danmark får langt større omkostninger end de andre EU-lande.
Er det rimeligt, at vi i en tid med krise, økonomiske problemer og stigende arbejdsløshed påfører det danske samfund yderligere omkostninger?