René Skau Björnsson (S), 2010-11-04:
Vi synes, at det er en urimelig nedskæring, som står i skærende kontrast til den ordning, kompensationsprincippet, vi har haft i dansk handicappolitik gennem de senere år.
Det er et meget alvorligt anslag mod børn med handicap og deres forældre.
Ordningen har jo indtil nu været en succes.
Jeg synes, at det er en ordning, som vi som samfund har kunnet være stolte af.
Den gode ordning ødelægger regeringen og Dansk Folkeparti med det her forslag.
Det er alle enige om.
Alle med forstand på området, erfaring på området siger samstemmende, at det her sætter dansk handicappolitik mange år tilbage.
Bl.a. Kommunernes Landsforening gør i deres høringssvar opmærksom på, at den lave kompensation, som forældrene fremover får, vil betyde, at flere børn skal anbringes i dag- eller døgntilbud, fordi forældrene bliver nødt til at fravælge selv at tage sig af deres barn i en periode.
Det forholder regeringen sig ikke til.
Man forholder sig heller ikke til, at der måske ikke er så mange penge at spare ved det her, fordi kommunen skal til at stille flere institutionspladser til rådighed.
Ordningen blev indført for 20 år siden for at hjælpe forældre til børn med handicap, men jo også fordi det kunne spare kommunerne for nogle ofte langt dyrere tilbud og foranstaltninger.
Fremover bliver det ikke hensynet til barnet med handicap, der vejer tungest, nu kommer også familiens økonomi til at spille en endnu større rolle.
Der er rigtig mange forældre, der har henvendt sig i den her sag, mange patientorganisationer, der har skrevet til os om forslaget, og jeg har bl.a. bemærket høringssvaret fra Kræftens Bekæmpelse, der er meget bekymret, hvori de skriver, at der i Danmark er omkring 150 børn, der hvert år rammes af kræft.
Ofte gennemgår de lange behandlingsforløb.
Langt de fleste bliver heldigvis helbredt, men for forældre til kræftramte børn er det ikke et spørgsmål om at vælge mellem at tage imod et offentligt pasningstilbud eller selv at tage orlov for at passe det syge barn, for forældre til kræftramte børn bliver altid indlagt sammen med deres børn på hospitalet, også tit i isolation.
Børnene er tvunget til at blive væk, blive hjemme fra daginstitution eller skole, fordi deres immunforsvar er så svækket af sygdommen og behandlingen, at smitte for dem kan være livstruende.
Forældre i den situation har altså ikke andet valg end at tage orlov, og fremover skal de altså ikke bare koncentrere sig om, at de har et barn med en meget svær sygdom, og få deres barn helbredt, men også bekymre sig om at få familiens økonomi til at hænge sammen.
Den problemstilling gælder jo ikke bare for børn med kræft.
Det gælder for rigtig mange andre børn, der får et handicap, immundefektsyndrom og andre former for handicap.
Det er usselt og fattigt, at vi som samfund ikke længere vil være med til at sikre nogle fornuftige rammer for familier til børn med handicap med det her forslag.
Den anden del af forslaget drejer sig om noget helt andet, nemlig nedsættelse af det offentlige tilskud til høreapparater.
Jeg tror ikke, at der er nogen efter den seneste tids medieomtale – man kan bare se på antallet af annoncer i ugeblade og tv og aviser – der kan være i tvivl om, at der er nogle aktører på høreapparatområdet, der spinder guld på ordningen.
Man kan selvfølgelig undre sig over, at der ikke er sket noget før nu.
Vi Socialdemokrater støtter nedsættelsen af tilskuddet med de 10 pct., men jeg vil også samtidig sige, at det er nødvendigt med en undersøgelse af hele området for høreapparater, og det håber jeg at ministeren vil være med til at igangsætte.
Vi har jo konstateret overbetaling på andre områder inden for sundhedsområdet, så det vil efter vores mening være meget fornuftigt med en afdækning af høreapparatområdet, så vi sikrer, at vi fremover får en fornuftig ordning, der sikrer en hurtig behandling, en optimal behandling og behandling til den rigtige pris.
Må jeg så ikke her til sidst anmode ministeren om at overveje at dele forslaget i to, for som ministeren nok kunne høre, kan vi støtte den ene del, det omkring høreapparater, men vi har det meget sværere i forhold til den tabte arbejdsfortjeneste.
Så det er bare en anmodning om at dele forslaget op i to, fordi der jo også er to elementer.
Det er sådan et underligt blandingsforslag, som vi i øvrigt sjældent ser fra socialministerens side, men det ser vi så her.
Så det håber jeg ministeren vil være med på.