Nadeem Farooq (RV), 2014-04-10:
Tak, formand.
Nu er der sikkert mange, der vil ryste lidt overbærende på hovedet, når en radikal stiller sig op og som det første begynder at tale om sandheden, men alligevel: Hvad er sandheden egentlig om det danske arbejdsmarked?
Hvad er sandheden om beskæftigelsesindsatsen anno 2014?
Hvad er realiteterne?
Svarene er ikke entydige.
Faktum er, at der er mange måder at se det danske arbejdsmarkedssystem på.
Mange, hvis ikke os alle sammen, har en mening om arbejdsmarkedet og om hele beskæftigelsessystemet, men ofte taler vi om forskellige ting, selv om vi på samme tid taler om samme emne.
F.eks. er det en kedelig realitet, at 34.000 borgere opbrugte deres dagpengeret i 2013; at der er borgere, der er fanget i langtidsledighed, og som har svært ved at komme ud i job, selv om de gør alt, hvad de kan; at der er håbefulde unge – i hvert fald var de håbefulde til at starte med – som for længst har forladt det grønne bord, men som stadig ikke kan få deres første job, selv om de har sendt utallige ansøgninger.
Det er en realitet på det danske arbejdsmarked.
Der er også en anden realitet, nemlig den realitet, at det danske arbejdsmarked på mange strækninger fungerer, at der er stor omsætning af job hvert eneste år, at der er en høj grad af dynamik, og at arbejdsløsheden samlet set ikke er alarmerende høj.
Det kan lyde som et paradoks, men hvad kan vi bruge det til?
Jo, der tegner sig et billede af, at mens det danske fleksible arbejdsmarked fungerer forholdsvis godt, så står det anderledes til med vores beskæftigelsessystem.
Det lider af alvorlige svagheder.
Det er for dyrt og for dårligt, og det bygger på en overdreven kontrolmani; tillid er ikkeeksisterende.
Det er netop derfor, at SR-regeringen vil tage et opgør med hele beskæftigelsessystemet og gennemgribende forbedre det, så vi kan få et effektivt og mere tillidsbåret system, som matcher vores i øvrigt rimelig velfungerende arbejdsmarked.
Jeg kan i flæng nævne følgende: Vi skal tænke beskæftigelse tættere sammen med vækst og erhvervspolitik, altså med hele den måde, som vi skaber vækst og arbejdspladser på i samfundet.
Vi skal tænke virksomhederne ind i indsatsen langt tidligere – til syvende og sidst er det jo virksomhederne, der kan skaffe jobbene. Vi skal skræddersy indsatsen og gøre den mere individuel med et større element af tillid over for den arbejdsløse.
Vi skal behandle medarbejderne ordentligt, f.eks. ude i jobcentrene eller andre steder, hvor de står for indsatsen.
Vi skal sikre, at deres faglighed kan komme til udtryk.
Det er jo i bund og grund dem, der ved, hvordan tingene fungerer bedst til gavn for de ledige og til gavn for os alle sammen.
Vi skal sikre en tidlig indsats og sætte ind med kompetenceløft, når det er nødvendigt.
Vi skal have et system, der ser det unikke i mennesker, og som er med til at udfolde skabertrangen i os alle sammen.
Og vi skal have et klart fokus på, at de ledige skal i job hurtigst muligt, og at alle andre ting skal være afstemt med det overordnede mål, nemlig at folk kommer hurtigt i job.
Alle andre ting er groft sagt
redskaber.
Der er mange ting, man kan diskutere, og jeg håber også, at der kommer en række spørgsmål, så vi kan få foldet debatten mere ud.
Men jeg vil gerne her fra talerstolen udtrykke uenighed med min socialdemokratiske kollega, hr. Lennart Damsbo-Andersen.
Den socialdemokratiske ordfører kaldte dansk økonomi eller arbejdsmarkedet for et håndværkertilbud, som vi overtog fra de borgerlige.
Det mener jeg ikke at det var.