runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2007-01-19:
Vi har netop overstået en debat om landdistriktsordningen, og ministeren har været ganske sikker på virkningen af den ordning.
Hvad er så grunden til, at den ikke også skulle have den samme virkning som den, ministeren skitserede tidligere, hvis man nu gjorde ordningen større i kraft af den her mulighed, som der lægges op til i beslutningsforslaget?
Det ville jo være naturligt at tro, at det ville skaffe mange nye arbejdspladser.
Vil ministeren prøve at forklare, hvor mange arbejdspladser der tabes ved en omlægning som den, der skitseres her?
Det kunne jo være lige så interessant at få at vide, hvor mange arbejdspladser der skabes.
Ministeren ved jo lige så godt, som jeg ved, at de beregninger, man lavede i forbindelse med vandmiljøplanen, for en stor dels vedkommende var fup og fiduser.
Ministeren siger nu her, at det var 7.000 arbejdspladser, og så var det 25.000 arbejdspladser – altså, det var jo helt afgørende for det tal, hvilke forudsætninger man lagde ind i sin beregning, og derfor var det jo ikke særlig rimeligt at gøre det på den måde under så alvorlige forhandlinger.
Hans Christian Schmidt (V), 2007-01-19:
Jeg vil sådan set gerne opfordre hr. Per Clausen, som jeg jo også kender som en visionær mand og en, der godt kan lide sådan at gå i debat om, hvad der kommer i fremtiden, til, at vi prøvede at bevæge os lidt væk fra de tal og de forestillinger, vi har om hinanden, og så prøvede at udvikle det her sammen.
For netop det nye landdistriktsprogram lægger jo op til, at vi kan skabe fornyelse, innovation, produktforbedringer, kvalitetsforbedringer, alle de ting, som er så spændende, og som gør, at fødevareindustrien kan udvikle sig.
Det synes jeg da at vi skulle gå sammen om.
Så kan man godt sige: Jamen der blev da på et europæisk topmøde åbnet op for muligheden for frivillig modulation.
Og i en forhandling er det sådan, at man giver og man tager; nogle gange får vi noget på forskningsområdet, og nogle gange er der nogle, der får noget andet på det her område, men det gør da ikke, at vi så bagefter skal sige, at så skal man forsvare det, som nogen meget gerne vil have, hvis man oprigtigt mener, at landbrugsstøtten burde afvikles ens hele vejen.
For kun på den måde er det de mest effektive, de dygtigste, dem, der har de største visioner, som har en mulighed for at overleve, og det må da sådan set være det rigtige, at det er dem, der skal vinde ved det.
Per Clausen (EL), 2007-01-19:
Nu var mit synspunkt jo, at man kunne bruge de penge på en anden måde.
Jeg synes ærlig talt, at landbruget gør, hvad de kan for at flytte arbejdspladserne ud af landet for tiden, sådan at vi ikke får meget beskæftigelse for de midler, vi giver i landbrugsstøtte.
Det andet spørgsmål, som jeg så vil rejse, da jeg jo ikke fik svar på det om, hvordan det kan være, at statsministeren sidder i EU og støtter noget, som er direkte skadeligt, er: Er baggrunden for, at ministeren ikke ønsker at omlægge den danske landbrugsstøtte, sådan at den bliver målrettet i forhold til en omlægning af det danske landbrug, så det bliver mere miljøvenligt og tager større hensyn til dyrevelfærden, ikke bare, at ministeren har to ting, der er vigtige her: at forsvare det eksisterende danske landbrug og de interesser, der er dér, og så selvfølgelig også at forsvare det synspunkt, at oven på den her mas sive statsstøtte skal man have noget, der ligner et marked?
Hans Christian Schmidt (V), 2007-01-19:
Jeg tror godt, at hr. Per Clausen ved det, for jeg kan jo huske, at vi forhandlede, dengang man lavede vandmiljøplan III.
Så hr. Per Clausen kender jo tallene for, hvad der sker med de beskæftigede i Danmark, hvis man laver så voldsomme restriktioner, som vil betyde, at dansk landbrug får en helt anden mulighed for at konkurrere i forhold til landbrug i andre lande.
Jeg tror, hr. Per Clausen lige så godt som jeg husker tallene: de svingede fra 7.000 op til 25.000, tror jeg.
Det var de beregninger, man lavede på, hvad det kom til at koste.
Det er ikke en forestilling, ministeren har.
Det er jo noget, der blev regnet ud engang.
Og jeg er sikker på, at man kan beregne tallene igen.
Hvis landbruget er nødt til at flytte sin produktion til udlandet, eller rettere sagt, hvis landbruget i udlandet vil overtage den produktion, der er i Danmark, så tror jeg ikke på, at der bliver behov for de danske slagteriarbejdere på samme måde.
Jeg tror ikke, dyrene kommer tilbage igen for at blive slagtet.
Så det følger sådan helt logisk af hinanden.
Per Clausen (EL), 2007-01-19:
Jeg synes, det er helt fantastisk, at fødevareministeren vil forsvare landbrugsstøtteordningen med henvisning til beskæftigelsen.
Jeg er altså sikker på, at vi kunne få ganske meget mere beskæftigelse for de penge, hvis vi brugte dem mere fornuftigt.
Men det, jeg i grunden ville spørge fødevareministeren om, er: Går regeringen ikke ind for, at der skal være mulighed for at lave frivillig modulation?
Har regeringen ikke støttet det i EU?
Hvad er formålet med, at regeringen støtter noget i EU, som jo, som fødevareministeren siger, nærmest er skadeligt?
Det kan jeg ærlig talt
ikke forstå.
Hans Christian Schmidt (V), 2007-01-19:
Se, det er jo sådan, at udviklingen er i gang i den retning, vi gerne vil have, nemlig at den samlede landbrugsstøtte falder.
Og det er godt.
Det bør den også gøre, og den bør fortsætte med at falde.
Det, vi bare skal sige til hinanden, er: Skal vi så gå så langt foran på området, at det kan gå ud over vores arbejdspladser, at det kan gå ud over hele vores fødevareindustri?
Det mener jeg er forkert.
Men vi skal blive ved med at presse på i EU.
Jeg synes ikke, det er rimeligt at stille danske arbejdere i den situation, at de kan udkonkurreres på deres brød, alene fordi andre lande kan give deres landbrug bedre vilkår at konkurrere på, end vi kan i Danmark – ikke fordi de ikke er dygtige, ikke fordi de ikke er effektive, og ikke fordi de ikke kan deres ting og er kompetente, men alene fordi nogle har bedre konkurrencevilkår end andre.
Ole Glahn (RV), 2007-01-19:
Nu er det jo sådan, at da vi forhandlede landdistriktsstøtten, drøftede vi jo det her spørgsmål, og fra Det Radikale Venstres side tilkendegav vi, at vi bare gerne ville have, at man tog hul på det og åbnede mulighed for, at man kunne gøre det, sådan at man kunne gøre det gradvis.
Mener mi nisteren ikke, at hvis man begyndte forsigtigt, ikke med 20 pct., men måske med nogle få procent, og samtidig skabte mulighed for at kunne støtte økologisk landbrug i højere grad med nogle af disse midler, så ville man flytte støtten fra en bred støtte til landbruget og så til en målrettet støtte til en form for landbrug, som er miljøbevarende, og som producerer varer, som forbrugerne i den grad efterspørger ikke kun i Danmark, men i stigende omfang over hele verden?
Ville det ikke have været en rigtig god idé?
Hans Christian Schmidt (V), 2007-01-19:
Der er helt klart nogle ting, der er gode at fremelske ved f.eks. at motivere – innovation osv. – og det er alt sammen godt nok.
Men vi har jo alle sammen set beregninger over, hvad der skete under vandmiljøplan III; hvad der sker, hvis vi stiller så restriktive krav, at dansk landbrugsproduktion fuldstændig må ændre sin mulighed for dels at producere, dels at være sikker på at være fødekæde til en masse arbejdspladser i Danmark.
Vi vil ikke være med til at løbe den risiko.
Vi kan ikke se, hvorfor vi skulle lade det gå ud over de danske arbejdere.
Hvorfor skulle det være sådan, at vi skulle stille landbruget i en dårligere konkurrencesituation end andre landbrug, sådan at det ikke var på grund af dygtighed, at det ikke var på grund af effektivitet, at det ikke var på grund af fødevaresikkerhed eller fødevarekvalitet, at det nu blev sådan, at der var andre lande, der stod for den produktion og dermed også forædlingen, men alene fordi man valgte at give landbruget nogle dårligere konkurrencemæssige vilkår end dem, de har andre steder?
Ole Glahn (RV), 2007-01-19:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om han ikke mener, at man kan gavne dansk landbrug – det er jo det, som er argumentet i forbindelse med, at man ikke vil have det, og det har vi også lige hørt ministeren gentage nu her – og fremme konkurrencen ved, at man vænnede dansk landbrug til, at det ikke fik så meget direkte støtte, og at de i stedet for indrettede deres produktion efter at tjene penge på den almindelige landbrugsproduktion og ikke skulle have støtte, for vi ved jo, at landbrugsstøtten skal afvikles.
Når vi stiller miljøkrav osv., har vi tit fået at vide, at hvis vi stiller for hårde krav i Danmark, ødelægger vi landbrugets konkurrenceevne.
Men i virkeligheden er det vel sådan, at man tvinger en udvikling frem i landbruget, som gør, at dansk landbrug er længst fremme.
Og det vil sige, at vi står bedst i den fremtidige konkurrence, fordi vi tvinger en effektiv udnyttelse af ressourcerne frem.
Hans Christian Schmidt (V), 2007-01-19:
Hr. Jens Peter Vernersen får ikke mere ret, fordi han fortsætter med at sige, at vi ser på ordninger for de år, som hr. Jens Peter Vernersen netop har spurgt om.
Man er nødt til at se det over de år, hvor de ordninger afvikles, og hvor den direkte støtte stiger.
I øvrigt har jeg jo hørt hr. Jens Peter Vernersen stå mange gange heroppe og sige, at man ikke kan komme uden om, at den direkte støtte er steget.
Men nej, det er jo ikke forklaringen.
Man skal lade være med at fortælle folk, at den direkte støtte er den samlede støtte.
Det mindste, vi kan gøre, er da at sige til folk, som det er: Den direkte støtte plus den indirekte støtte giver den samlede landbrugsstøtte.
Det er jo sådan set ikke engang så indviklet, at man skal lægge de to tal sammen for at få resultatet til sidst.
Så får vi nemlig et rettidigt billede, og så får vi også OECD's tal frem, nemlig at det er faldet fra 105 mia. euro i 2003 til 98 mia. euro i 2005, og det er under det, man skal se EU's samlede landbrugsstøtte.
Per Clausen (EL), 2007-01-19:
Jeg er meget glad for den præcisering af, hvilken enighed der eksisterer mellem forligspartierne i tolkningen af ordet undtagelsesvis.
Hans Christian Schmidt (V), 2007-01-19:
Det er sådan set meget enkelt.
Charlotte Fischer (RV), 2007-01-19:
Det her er jo en balanceakt, og jo, det kan man sige.
På den ene side vil jeg sige, at det er spild af ressourcer, hvis man ved, at ministeren ved, at han vil benytte sin kattelem.
Så skulle da pokker stå i, at et akkrediteringsråd, der i forvejen måske har for få ressourcer, bruger en masse tid på at sidde og akkreditere en uddannelse, som man så bagefter får nej til, fordi ministeren hiver i sin nødbremse.
Det ville jo være en bevidstløs omgang med ressourcer.
Så vil jeg sige, at selve rådet jo er en forsamling af selvstændige mennesker, som så må tage stilling til sagen, men det er en balancegang.
Per Clausen (EL), 2007-01-19:
Jeg er glad for, at Det Radikale Venstre nogenlunde præcist er i stand til at finde de steder, der er problematiske i lovforslaget, og så følger det bagefter.
Det er spørgsmålet omkring det særlige supplement til kattelemmen, nemlig at ministeren kan lade Akkrediteringsrådet tilflyde en meddelelse om, at han nok alligevel ikke vil godkende den her uddannelse, så det kan de godt holde op med at beskæftige sig med.
Synes fru Charlotte Fischer ikke, at det er en højst særpræget ting at have stående i bemærkninger til et lovforslag, at ministeren kan stoppe et råd i dets arbejde, ikke ved at sige stop, fordi han ikke vil godkende den her uddannelse, men bare ved at lade dem tilflyde, at det vil han nok ikke?
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-19:
Som det også er blevet nævnt tidligere i debatten, er det jo faktisk lige præcis en af de indvendinger i høringssvarene, der er blevet taget hensyn til i forligskredsen, og hvor man dermed har skærpet formuleringen for netop at sikre, at ingen skal være i tvivl om, at det, vi vil fra en samlet kreds, er, at det her bliver et uafhængigt akkrediteringsråd, og at vi dermed vil holde ministeren op på, at det skal være sådan.
Nu er det jo sådan, at vi i rigtig mange år fremover kommer til at have en regering, hvor vi ved, hvilken minister det er, og hvor vi dermed også ved, at det vil være sådan, men al den stund vi har så bredt et forlig, er der altså den dag om mange år, hvor vi eventuelt skulle skifte til en anden regering, også medlemmer af den regering, der vil holde en eventuel fremtidig minister engang om mange år op på det her.
Per Clausen (EL), 2007-01-19:
Jeg synes jo, det er meget betryggende, at et folketingsflertal vil sikre, at en institution er uafhængig af staten, men man vil ikke etablere den som en uafhængig institution.
Jeg vil bare sige til fru Charlotte Dyremose, at det er muligt, at fru Charlotte Dyremose kan bygge en myte op om, at det kun er mig, der har den opfattelse.
Men hvis fru Charlotte Dyremose læser høringssvarene og efterfølgende taler med de mennesker, der har skrevet de høringssvar, vil hun få bekræftet, at der er mange mennesker i universitetsverdenen, der har den klare opfattelse, at Danmark ikke med det her overholder Bolognaerklæringen, hvad jeg sådan set er ligeglad med.
Men det afgørende for mig er, at der faktisk er gode grunde til, at der skal være tale om en uafhængig institution, og det er der ikke tale om.
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-19:
Som det så tydeligt er fremgået af debatten, er det vist kun hr. Per Clausen, der deler hr. Per Clausens synspunkter.
Alle andre er af den overbevisning, at det her bliver en uafhængig organisation.
Det er de, fordi det for det første bliver det, men for det andet også, fordi hvis der skulle opstå nogen som helst tvivl om, om det var det, ja, så er det altså en samlet forligskreds, der selvfølgelig vil holde både ministeren og alle andre parter op på, at det naturligvis skal være det.
Per Clausen (EL), 2007-01-19:
Ville det ikke være nemmere, hvis vi bare besluttede os til, at vi ikke tør give universiteterne ret til at oprette de uddannelser, de har lyst til, selv om de opfylder kvalitetskravet, fordi vi tror, de vil skabe samfundsøkonomiske katastrofer, og derfor siger, at ministeren tager sig af det der med relevansen, for
Jeg tror naturligvis gerne på, at alle forligspartierne er enige om, at der tale om en uafhængig institution.
Så er spørgsmålet bare: Hvorfor har man så ikke etableret en uafhængig institution i stedet for i virkeligheden at etablere det som en del af Videnskabsministeriet?
Martin Henriksen (DF), 2007-01-19:
Jeg tror sådan set, at det er uafhængigt nok, forstået på den måde at når det her akkrediteringsråd skal godkende eller ikke godkende nye uddannelser, så vil det ske uafhængigt af eksempelvis politiske interesser og ud fra, om uddannelsen lever op til nogle standarder og ud fra, hvad der er arbejdsmarkedets behov.
Det er jo sådan set meningen med det her akkrediteringsråd, og det mener jeg sådan set er meget fornuftigt.
Noget skal vi vel også bruges til.
Vi tror sådan set på, at ministeren godt kan vurdere, hvornår det er relevant og nødvendigt at bruge den her kattelem.
Man kunne da godt forestille sig en situation – man kan forestille sig mange ting – hvor der blev oprettet en lang række uddannelser i Danmark, der reelt ikke var behov for.
Og derfor er det da rimeligt nok, at en minister så kan sige, at de uddannelser er der ikke behov for af hensyn til samfundsøkonomien og udviklingen generelt i forhold til arbejdsmarkedet og så nedlægge veto.
Men det er også vigtigt at skelne imellem, at der er forskel på, hvordan det fungerer på videnskabsministerens område og så eksempelvis på undervisningsministerens område.
Per Clausen (EL), 2007-01-19:
Nu blev ordet undtagelsesvis jo fremhævet i forhold til ministerens kattelem lige før.
Jeg vil bare spørge hr. Martin Henriksen, om han mener, at undtagelsesvis betyder, at ministeren ikke har mulighed for at benytte sig af den her kattelem alle de gange, han mener, det er relevant og nødvendigt.
Martin Henriksen (DF), 2007-01-19:
De to forslag opretter et akkrediteringsråd, der skal godkende eller ikke godkende videregående uddannelser på videnskabsministerens, undervisningsministerens og kulturministerens område.
Forslagene er en del af udmøntningen af globaliseringspuljen og skal sikre, at uddannelserne lever op til internationale standarder, samt at uddannelserne modsvarer et behov på det danske arbejdsmarked, og at uddannelserne vurderes uafhængigt.
Danmark har som bekendt tiltrådt Bolognaprocessen, og oprettelsen af rådet skal også ses i lyset af denne proces.
Nu er det ikke en idé, der er groet i Dansk Folkepartis have, og man kan med rimelighed stille spørgsmålet: Hvor internationale skal vi være?
Og er internationaliseringsprocessen en kvalitet i sig selv?
Det mener jeg ikke den er, og derfor synes jeg også, at det er glædeligt, at man ikke lægger op til total uafhængighed, som flere af bolognafundamentalisterne har ønsket i forskellige avisklip.
Som udgangspunktet er det på videnskabsministerens område Akkrediteringsrådet, som godkender uddannelserne, men ministeren kan nedlægge veto, såfremt det bliver nødvendigt.
Det ligger fint i tråd med, at universiteterne i modsætning til de videregående uddannelser på Undervisningsministeriets område har en høj grad af selvstændighed.
På kultur- og undervisningsområdet ligger den endelige beslutning hos ministeren, og denne skal på baggrund af en anbefaling fra Akkrediteringsrådet godkende uddannelserne.
I Dansk Folkeparti er vi af den opfattelse – tingene taget i betragtning – at der er tale om en fin balancegang i initiativerne, og vi lægger især vægt på, at det politiske ansvar, som det klart fremgår, stadig væk er intakt.
Det vigtigste er naturligvis kvaliteten i uddannelserne, og at arbejdsmarkedet kan modtage de studerende fra universiteterne og de øvrige videregående uddannelser.
Det er også relevant, at vi forhåbentlig i fremtiden bevæger os væk fra, at en eller anden minister, som tilfældigt er valgt i et givet område, uhensigtsmæssigt kan tilgodese dette område med nye uddannelser, da det alt andet lige vil blive vanskeliggjort, når vi opretter et akkrediteringsråd, som uafhængigt af politiske interesser skal evaluere og vurdere uddannelsernes relevans.
Så vi kan både støtte det ene og det andet lovforslag.
Rasmus Prehn (S), 2007-01-19:
Fru Charlotte Fischer har fuldstændig ret i sin udlægning.
Det er det, der er tanken, og det var derfor, vi som forligsparti gik meget aktivt ind i det her.
Jeg nævnede også i min ordførertale, at det er noget, vi vil følge meget tæt og sikre os, at det ikke er noget, som ministeren misbruger.
Jeg sy nes, det er relevant, at muligheden er der, men kun undtagelsesvis.
Og det står meget klokkeklart i teksten, så jeg kan ikke forstå, at Enhedslisten gør så stort et problem ud af det.
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-19:
Også fra konservativ side kan vi varmt bakke op om de to forslag, som jeg også vil tillade mig at behandle samlet.
De er jo en del af vores fælles målsætning om sikre universiteter i verdensklasse og dermed også sørge for, at vi får internationale standarder for de uddannelser, vi har her i landet.
Det giver selvfølgelig en bedre sikkerhed for kvaliteten og ikke mindst også for muligheden for at sammenligne de danske uddannelser og de udenlandske uddannelser.
For disse unge er det klart, at jo mere ens man laver kriterierne for, hvordan uddannelserne f.eks. akkrediteres, jo nemmere er det at sammenligne og få en reel vurdering af, om den uddannelse, man så tager enten her eller i udlandet, har den samme relevans og den samme standard som andre alternativer.
Nu har jeg siddet dernede og fulgt debatten med interesse, specielt om det her med uafhængigheden.
Hr. Rasmus Prehn læste formuleringerne op, og jeg synes, det er værd her at notere sig, at vi nu, inklusive den korte bemærkning fra Det Radikale Venstre, jo altså alle tilslutter os globaliseringsaftalen og dermed jo også bakker op om det her forslag og netop lægger vægt på, at det her skal foregå uafhængigt.
Jeg synes, det er værd at bemærke sig, både for dem herinde, der har måttet stille spørgsmål til det, og jo også for de høringsparter, der har udtrykt bekymring for det, at der altså er en samlet kreds, der netop lægger vægt på denne uafhængighed.
Så alt i alt: Vi er godt tilfredse med den model, der ligger her.
Vi er også godt tilfredse med, at Det Frie Forskningsråd har mulighed for at give forskningsfaglig vejledning.
Charlotte Fischer (RV), 2007-01-19:
Jeg ville egentlig bede hr. Rasmus Prehn om at bekræfte, at netop spørgsmålet om en kattelem var noget, vi forhandlede i forligskredsen.
Og efter høringssvarene har vi jo netop fået indføjet, at der står ordet undtagelsesvis.
Ministeren kan faktisk kun bruge den her kattelem undtagelsesvis, og det betyder faktisk, som ordføreren sagde helt til sidst i sin tale, at den bliver en slags ventil eller nødbremse, og det altså ikke er meningen, at der skal trækkes i den i hvert og hvert andet tilfælde.
Er det ikke sandt?
Jo, jeg kan godt følge den tankegang, og jeg synes også, det er vigtigt, at man i en akkreditering ikke ser sig blind på relevans.
Jeg synes, det er i orden at det er med, fordi universiteterne jo trods alt også uddanner unge mennesker til arbejdsmarkedet.
Men i og med at universiteterne har mange flere roller end bare lige at uddanne til arbejdsmarkedet, så er det jo vigtigt, at det ikke kommer til at fylde for meget i det samlede billede, så jeg vil overordnet sige, at vi har tillid til, at ministeren vil bruge den her nødbremse med absolut omtanke, og at det vil blive undtagelsesvis, sådan som det står i lovforslaget.