Benedikte Kiær (KF), 2012-10-26:
Hvis der skulle være hold i ordførerens logik, skulle der jo sådan set ikke have været nogen ventelister, før VK-regeringen indførte behandlingsgarantien, for ligesom førhen så også under VK-regeringen foregår der jo med den her behandlingsgaranti en faglig vurdering af, hvorvidt man skal til en behandling med operation eller have en konservativ behandling eller en hvilken som helst anden behandling, der nu kan være tale om.
Vi gav blot borgerne en rettighed, fordi vi syntes, vi gerne ville bekæmpe ventelisterne.
Hvis vi går tilbage til 1990'erne, må vi bare huske, at der var lange ventelister, og det var en af de ting, som vi tog fat på fra VK-regeringens side, som vi virkelig tog et livtag med, hvad vi ved at rigtig mange danskere var glade for.
Derfor har vi det sådan: Hvorfor ødelægge den her rettighed, som rigtig mange danskere er glade for?
Regeringen indfører en ny udrednings- og behandlingsgaranti, der sikrer alle patienter en hurtig afklaring af deres sygdomssituation.
Det er et citat fra SF's hjemmeside i april 2012.
Der står desuden også, at den her mulighed faktisk er en reel rettighed, fordi sundhedsministeren også har lovet, at patienterne med regeringens udredningsgaranti får ret til at gå andre steder hen, hvis regionen ikke kan leve op til garantien.
Således står der også på SF's hjemmeside, at man har ret til at gå til hospitaler i andre regioner eller til privathospitaler på det offentliges regning, hvis ikke ens eget hospital kan leve op til garantien på 1 måned.
Det skete den 2. maj 2012.
Ja, alle patienter er blevet reduceret til kun at dreje sig om patienter, der bliver henvist til udredning på hospitalerne.
Og udredningsgarantien er blevet tryllet om til en ret til hurtig udredning, hvor regionerne får en pligt til at foretage en udredning på hospitalerne inden for 30 dage.
Det er helt andre toner, og dem, der så troede på regeringen her i foråret, må føle sig slemt skuffet.
Fra at være en udredningsgaranti for alle, har vi nu kun en ret til udredning på 30 dage for dem, som er henvist til hospitalerne.
Men hvad så, hvis hospitalerne ikke kan klare det inden for en måned, hvilke muligheder har patienten så?
De kan få en plan.
De har ikke ret til at tage hen på et andet hospital, offentligt som privat, det står direkte i bemærkningerne til lovforslaget.
Der står, at private sygehuse m.v. således ikke opnår nogen ret til aftale om at varetage udredningsforløb eller dele heraf.
Vi har således at gøre med en tandløs patientrettighed.
Hvis den skulle have været noget værd, skulle den være fulgt af noget konsekvens.
Lige nu er det blot for regionerne en pligt at udrede inden for 30 dage, og der er ingen konsekvenser.
Dermed bliver ret til hurtig udredning blot til en hensigtserklæring, og her ved vi af erfaring, at det ikke rigtig flytter noget.
Det er også ved at gå op for regeringspartierne, for i metroXpress har vi jo oplevet, at sundhedsordføreren for Socialdemokraterne truer med, at vi skal give mulighed for at komme til privathospitalerne, hvis 30-dages-reglen her overskrides, hvilket sundhedsministeren også udtaler noget om på Altinget.
Den anden del af lovforslaget handler om en ændring af behandlingsgarantien på 1 måned.
Det er en rettighed, der har været til gavn for rigtig mange mennesker, men fremover skal behandlingsgarantien differentieres.
I bemærkningerne til det her lovforslag fremgår det, at årsagen til det er, at der skal være et større fokus på de mest syge.
Det fremgår også af bemærkningerne, at patienter med akut behandlingsbehov fortsat vil blive behandlet akut, ligesom kræft- og hjertepakker bevares.
Det er godt.
Vi mangler at få noget at vide om forventningerne til den fremtidige fordeling mellem behandling inden for 30 dage og 60 dage, og hvad forventningen egentlig er, i forhold til hvad det er for nogle patienter, vi taler om, hvilke sygdomme og hvor meget længere ventetiden egentlig bliver for borgerne.
Alt dette står hen i det uvisse.
Og det kommer til at afhænge af en masse vurderinger.
Sundhedsministeren påstår, at regionerne med den her mulighed får bedre mulighed for at planlægge med den her differentierede ventetidsgaranti, og det skulle så egentlig gå ind og spare ressourcer og skulle dermed skabe et større fokus på de mest syge.
Det er påstanden.
Behandlingerne skal jo udføres alligevel, og her er der egentlig blot tale om en tidsforskydning for et uvist antal patienter.
Sikring af bedre planlægning kan ske ad anden vej end at undergrave en patientrettighed, der i dag gælder lige for alle.
I bemærkningerne fremgår det, at det koster lidt mere med retten til hurtig udredning og lidt mindre med differentieret behandlingsgaranti.
Hokuspokus, lovforslaget er udgiftsneutralt.
Det regnestykke vil jeg gerne have uddybet.
Konklusion: Det er en god idé med fokus på udredning.
Det var også et af de områder, vi havde fokus på under VK-regeringen, men det er en for tandløs rettighed, regeringen kommer med her, ligesom vi er stærkt uenige i ændringen af behandlingsgarantien.
Summen er, at Det Konservative Folkeparti, sådan som forslaget ligger nu, ikke kan støtte det.