Finn Sørensen (EL), 2016-03-15:
Som man også kunne høre på den tidligere ordfører, er Dansk Folkeparti til en slags eksamen i dag.
I dag skal det nemlig vise sig, om de kan leve op til deres løfter om at passe på de svageste i samfundet – bare en lille smule i hvert fald – for nu har Dansk Folkeparti nemlig chancen for at stemme for nogle ændringsforslag fra Enhedslisten og Socialdemokraterne, der undtager de svageste og mest udsatte mennesker fra kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen.
Jeg tænker på tusindvis af langtidssyge mennesker, der har andre alvorlige problemer, end at de mangler et job, mennesker med kroniske lidelser og handicap, alle dem, som kommunerne har vurderet som ikke jobparate.
Men desværre har Dansk Folkepartis ordfører allerede meldt ud, at de ikke vil støtte disse ændringsforslag, og så er de jo sådan set allerede dumpet, sikkert også i nogle vælgeres øjne.
Citat slut
Den skuffelse kan jeg godt forstå.
Dansk Folkeparti har jo i mange år, ikke mindst under den tidligere regering, ført sig frem som de svages beskyttere.
I foråret 2015 udstedte DF's leder, Kristian Thulesen Dahl, håndfaste garantier om ikke at beskære ydelserne.
Der skæres ned på folks kontanthjælp i forbindelse med 225-timersreglen, enten 1.000 eller 1.500 kr. om måneden, og der er ægtepar, der risikerer at miste hele den ene parts kontanthjælp, dvs. 162.000 kr. om året.
Vil DF's leder løfte sløret for, hvad han svarer?
Og hvis han ikke selv er til rådighed, hvad der er noget der tyder på at han ikke er, vil DF's ordfører så løfte sløret for det?
Jeg ser også frem til at høre, hvilke argumenter forligspartierne og ministeren egentlig har mod de ændringsforslag, som Enhedslisten og Socialdemokraterne har stillet.
Forligspartierne og ministeren siger, at kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen indføres, for at flere kontanthjælpsmodtagere skal komme i arbejde.
Det er i hvert fald den remse, vi hele tiden får læst op.
Men hvorfor i alverden skal reglerne så ramme mennesker, der af kommunerne allerede er vurderet som ikke jobparate?
Det er der ikke nogen logik i.
Der ligner det jo lovforslaget som sådan, for der er helt grundlæggende ikke nogen logik i påstanden om, at de arbejdsløse og de syge kommer i arbejde, fordi vi tager nogle penge fra dem.
Men lige her er det da totalt selvmodsigende.
Begrundelsen for forslaget er, at flere skal i arbejde, men kommunerne har jo allerede slået fast, at disse mennesker ikke kan arbejde.
Det har vi spurgt om mange gange.
Vi har ikke fået svar endnu, måske kan vi få det i dag.
Socialdemokraterne har lige foreslået, at lovforslaget går tilbage til udvalget.
Det er vi helt enige i.
Der bliver jo ved med at komme ting frem, som tyder på, at vi ikke har fået den fulde sandhed om konsekvenserne af det her lovforslag.
Så sent som i dag har Boligselskabernes Landsforening påpeget, at kontanthjælpsmodtagere i almene boliger i hovedstadsområdet mister langt mere end i de gennemsnitsberegninger, som ministeren har udsendt, og som han dermed stiller sig bag.
Det skal selvfølgelig afdækkes fuldstændigt, inden lovforslaget bliver vedtaget.
Det gør sikkert ikke indtryk på de borgerlige partiers ordførere.
De har ligesom besluttet sig for, at nu skal arbejdsløse og syge mennesker med handicap betale for, at folk i deres egen lønklasse kan få endnu flere skattelettelser.
Men uanset hvad skal vi have belyst konsekvenserne fuldt ud, og det har jeg så stillet en række spørgsmål om, som også vil blive taget op i de videre møder, vi har i dag, om det her lovforslag.
Det skal i hvert fald ikke hedde sig, at regeringen og forligspartierne ikke var advaret, når konsekvenserne begynder at melde sig, og når vi desværre vil få bekræftet boligselskabernes og kommunernes og mange flere organisationers advarsler om, at det her lovforslag fører til flere udsættelser, flere fattige, flere hjemløse.
I den forbindelse har jeg et spørgsmål til statsministeren.
Nu er han også gået.
Det kan være, der er en anden fra regeringen.
Det kan være, det var, fordi de vidste, at jeg var på talerstolen, og så gik de.
Det er nok derfor, men så sidder der jo en ansvarlig minister, der måske kan svare.
Kære statsminister, kære regering, kære forligspartier:
Hvis vi nu i den videre behandling af det her lovforslag kan dokumentere, at det rent faktisk sker, at der rent faktisk er børn i familier, som kommer under den her fattigdomsgrænse, vil man så hjælpe statsministeren med at leve op til valgløftet og ændre lovforslaget i overensstemmelse med det?