runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2010-05-28:
Jeg tror ikke, at der er nogen, der har hævdet, at der ligger en begrænsning på, hvor man kan rejse hen.
Det, vi bare opponerer imod, er, at man skal orientere myndighederne om sin gøren og laden.
Det er det, der er bizart, og reglerne er jo, at i almindelighed anses et ophold på 1 år i udlandet ikke som at stride mod reglerne om, at man skal have fast bopæl i landet, altså 1 år.
Det, som hr. Karsten Lauritzen kalder en løsning, er, at alle, der vil rejse ud mere end 2 måneder, skal orientere kommunen, når de rejser, hvis de ændrer planer undervejs, og når de vender hjem igen.
Det er jo et ekstremt bureaukrati.
Det er en ekstrem kontrol, og jeg frygter, hvad det kan føre til, hvis man vil overføre det til f.eks. retsområdet: at bare lige for at der er sikkerhed for, hvor alle er, kan politiet orienteres om vores gøren og laden, for så kan man ligesom udelukke os fra, at vi vil gøre noget forkert, og vi kan fritages for mistanke, hvis der er begået en forbrydelse.
Det er jo dér, hvor det bliver rigtig grimt.
Det er dér, hvor det bliver rigtig uliberalt og grænser til det totalitære, nemlig når man ikke kan bevæge sig frit uden at registrere sig, uden at orientere øvrigheden om det.
Det er det, der er så skræmmende her, altså at alle ældre nu er under mistanke for socialt bedrageri og derfor for at tilfredsstille regeringens kontrolmani nu skal orientere, hvis man vil rejse mere end 2 måneder.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Det er muligt, at hr. Morten Østergaards sindelag indbefatter en accept af socialt bedrageri, men det gør mit og det gør Venstres ikke.
Og det er da beskæmmende at opleve Det Radikale Venstres ordfører her fra Folketingets talerstol anerkende, at vi har et problem, men ikke anvise en løsning.
Der ligger en løsning på bordet, som oppositionen, Det Radikale Venstre, Socialistisk Folkeparti og SF, ikke ønsker at stemme for, og man har ikke anvist noget alternativ – jo, fru Mette Frederiksen var i sin ordførertale inde på, at man da kunne lave en særregel, der gjaldt irakere, men det kan man ikke, og det ønsker vi ikke.
Vi ønsker at løse problemet, og der ligger en reel løsning her, som ikke lægger nogen som helst rejsebegrænsninger på pensionister, hverken fru Marianne Jelved eller nogen som helst andre.
Morten Østergaard (RV), 2010-05-28:
Jeg tror, at enhver, der hørte fru Mette Frederiksen på talerstolen før, kunne høre, at det var af et rent hjerte, og ikke noget, der var overtaget fra andre.
Jamen det er da et sygt samfund, hvor alle mennesker skal orientere øvrigheden om deres gøren og laden.
Jeg håber da, at hr. Karsten Lauritzen på et eller andet tidspunkt – måske når han kommer i opposition – vil finde frem til sit liberale sindelag igen, for jeg synes godt nok, det er lagt på hylden.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Jeg vil godt gøre hr. Morten Østergaard opmærksom på, at fru Marianne Jelved og alle andre over 65 år kan rejse præcis derhen, hvor de har lyst til, og hr. Morten Østergaard kan også rejse derhen, hvor han har lyst til, det ændrer det her lovforslag overhovedet ikke på.
Til gengæld sætter lovforslaget en aktiv stopper for socialt bedrageri, som vi har set nogle eksempler på.
Det drejer sig ikke blot om enkeltsager, det handler om en lang række generelle eksempler, som man nu laver en løsning på.
Det er jo bizart – det kalder hr. Morten Østergaard lovforslaget – at Det Radikale Venstre endnu en gang ikke ønsker at løse et reelt problem, men kun snakker om det; det er bizart, nej, det er faktisk ikke bizart, det er jo meget logisk, at det endnu en gang er lykkedes hr. Morten Østergaard på vegne af Det Radikale Venstre at få Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti til at stemme for den politik, som Det Radikale Venstre ønsker, og det er jo en helt anden udlændinge- og integrationspolitik end den her regerings, og det er en helt anden politik i forhold til socialt bedrageri.
Morten Østergaard (RV), 2010-05-28:
H.C. Andersen skrev som bekendt engang: At rejse er at leve.
Nu kan vi så forstå, jævnfør det her lovforslag, at det kun er sådan, hvis man orienterer kommunen på forhånd og bagefter.
Reglerne er jo sådan i dag, at man naturligvis skal have fast bopæl i Danmark for at modtage social pension, men at et ophold i udlandet i almindelighed kan vare i op til 1 år, uden at man forbryder sig mod reglerne om, at man skal have fast bopæl i landet.
Altså, 1 år, det er reglerne.
Nu indfører man så ved siden af et regime, hvor alle førtidsog folkepensionister, der rejser ud af landet, efter 2 måneder skal begynde at orientere kommunen.
Og det er jo da besynderligt, at man, når reglerne siger, at man kan være i udlandet i op til 1 år, så allerede efter 2 måneder skal begynde at orientere kommunen.
Jeg ved ikke, hvad man forestiller sig at kommunen skal gøre med alle de her henvendelser, om man så skal begynde at sætte et tælleapparat i gang eller sende kommunens folk ud forbi adressen for at se, om folk nu er vendt hjem, eller hvordan og hvorledes.
I hvert fald kan man jo sige, at der går lang, lang tid, før vi kommer i en situation, hvor det bliver relevant i forhold til socialt bedrageri og den pension, som man eventuelt så ikke måtte være berettiget til.
Derfor er det her jo helt grundlæggende et udtryk for to ting.
For det første er det symbolpolitik af værste skuffe.
Vi har hørt hr. Karsten Lauritzen være oppe og redegøre for, at den væsentligste bevæggrund for det her lovforslag er en Ekstra Blads-historie, og det synes jeg udmærket demonstrerer, hvor langt man er kommet i den såkaldt liberale regering: Nu driver man altså politik på baggrund af Ekstra Bladets spalter.
For det andet viser det, at det er mistillid sat i system.
Der er noget socialt bedrageri, som ikke er blevet stoppet, og det må man jo beklage i enhver sammenhæng.
Desværre forekommer socialt bedrageri jo, og alle er imod det, og alle synes, at der skal gøres en større indsats for at forhindre det, men det, at man vælger at lade de få eksempler på socialt bedrageri gå ud over alle – alle – der modtager en pension, er helt ubegribeligt.
Nu skal man altså til at kontakte sin kommune for at orientere om de rejseplaner, man eventuelt måtte have, og ændringer undervejs, og om, hvornår man vender hjem igen.
Vi taler om i disse tider, at der skal effektiviseres, og at hver krone skal vendes, og nu skal kommunerne sidde og modtage henvendelser i stort tal fra borgere, der fuldstændig inden for love og regler og uden antydning af snyd eller bedrageri bare har besluttet sig for at bruge en del af deres otium på at rejse rundt og se verden.
Det er fuldstændig bizart, det er symbolpolitik af værste skuffe, og det er mistillid sat i system.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Det her illustrerer jo ganske udmærket forskellen på regeringen og oppositionen.
Det er sådan, at vi i Venstre har den principielle holdning, at det, når man modtager en social ydelse, er o.k., at der medfølger nogle krav, nogle betingelser.
Jeg bliver nødt til at spørge fru Line Barfod, om ikke det er korrekt, at man, hvis ikke man kan leve med de betingelser, der er, f.eks. den meldepligt, der er, hvis man rejser uden for EU i mere end 2 måneder, så kan lade være med at modtage den sociale ydelse.
Er det ikke korrekt?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Til fru Tina Petersen: Jeg taler ikke ned til nogen, jeg prøver bare at foreholde den realitet, der er, nemlig at regeringen trods løfter om det modsatte i regeringsgrundlaget nu skærer ned i bistanden, bryder sine egne løfter og dermed ikke er til at stole på.
Det synes jeg er en tør konstatering, så må andre dømme, om det er noget, regeringspartierne skal straffes for eller ej, det skal jeg ikke være dommer over.
Jeg synes bare, det er forkert, at man ikke holder det, man lover.
Så til det konkrete spørgsmål.
Det står der i aftalen.
Jeg kan jo godt læse, hvad der står i aftalen.
Og det betyder så, at bistandsprocenten falder de kommende år mod det, som regeringen har lovet.
Så enkelt er det.
Dansk Folkeparti har fået deres sejr, og man kunne spørge sig selv, om det er sådan, at de 0,76 pct. af BNI, som der står i aftalen, er bundgrænsen, eller den for Dansk Folkeparti er endnu længere nede.
Tina Petersen (DF), 2010-05-28:
Først vil jeg starte med at sige, at jeg synes, det er lidt trist at skulle høre en ordfører fra Socialdemokratiet stå og tale ned til samtlige ordførere, der stiller spørgsmål.
Det, der konkret sker lige i øjeblikket, er en udstilling af bedreviden af højeste karakter.
Mit eneste spørgsmål lige nu er: Er det en benægtelse af, at regeringen og Dansk Folkeparti faktisk fastfryser det beløb, der er afsat til udviklingsbistandsområdet de kommende 3 år?
Ja eller nej?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Hr. Erling Bonnesen er jo fuldstændig afmarcheret i den her debat.
Jeg kan godt gentage det.
Vi fremlægger finanslovforslag hvert år, det gør regeringen og partierne også, og her har vi så fremlagt, hvad vores tanker er på det her område.
Jeg synes simpelt hen, at det er grænseoverskridende absurd, at vi har en debat i dag, hvor regeringen for tredje gang inden for et år har brudt et klokkeklart løfte til verdens allerfattigste ved at skære de her 2,3 mia. kr. i ulandsbistand over de kommende år, og at regeringen angriber os andre for at være uansvarlige.
Hvem er det, der er uansvarlig?
Det er regeringen, der mener, at det er verdens allerfattigste, der skal betale prisen for den økonomiske krise her i Danmark.
Men alligevel laver man en aftale sammen med Dansk Folkeparti.
Jeg synes, det er ærgerligt, og jeg synes, at man burde være lidt selvkritisk og vende skytset i den retning, det hører hjemme, nemlig mod sig selv.
Erling Bonnesen (V), 2010-05-28:
Det er jo en ren tilståelsessag for åbent tæppe fra Socialdemokraternes side og tak for det, for det giver klarhed.
I dag her midt på formiddagen er der så udskrevet en ny regning til danskerne.
Det er jo en øvelse, man har gjort sig til eksperter i over flere uger nu, nemlig at udstede nogle løfter og så sige, at finansieringen kommer engang om nogle år.
Men tak for et klart svar.
Man udsteder en masse løfter, bl.a. skal man bruge en masse flere penge på ulandene, men finansieringen bliver engang om en halv snes år, eller hvornår man nu måske kan få det til at hænge sammen.
Vi kan bare konstatere, at danskerne kommer til at betale.
Man kunne gå den anden vej rundt og spørge: Er der overhovedet nogen grænse for, hvor meget skatten må stige for at finansiere det her hul, der nu er blevet gravet i finansloven i dag af Socialdemokraterne?
Er der overhovedet nogen grænse for, hvor meget skatten må stige?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Det er jo en helt absurd debat, man forsøger at skabe her.
Vi har ikke udarbejdet vores finanslovforslag, og det har regeringen heller ikke endnu, det er der faktisk ingen partier, der har.
Der er lavet en økonomisk plan, som er et svar på den krise, vi har i Danmark, og vi har lavet vores sammen med SF.
Regeringen har lavet sin sammen med Dansk Folkeparti, og med den har man brudt løfter til verdens allerfattigste.
Den plan er jo kun en lille del af en samlet finanslov for næste år også.
Der kommer til at stå meget i finansloven, som ikke står i den her plan, som regeringen har fremlagt.
Jeg synes, det er absurd, at jeg skal belære en fra regeringspartierne om, hvordan det hænger sammen med de her planer.
Igen vil jeg spørge: Er man blevet så desperat, at det eneste, man kan komme med, er angreb for at dække over sine usympatiske nedskæringer til verdens allerfattigste i den aftale, man har lavet med Dansk Folkeparti?
Det synes jeg desværre er lidt sølle.
Erling Bonnesen (V), 2010-05-28:
Ja tak.
Den socialdemokratiske ordfører henviser til finansloven.
Så kan vi bare forstå, at de tidligere fremlagte planer fra Socialdemokratiet ikke gælder længere, og at de er kastet ud med badevandet.
Men det er fair nok.
Nu har vi så den socialdemokratiske ordfører på talerstolen, og så må det også være rimeligt, at vi får nogle svar på, hvad Socialdemokratiet har tænkt sig.
Så vi ser frem til den kommende finanslov og et forslag fra Socialdemokraterne: Hvor er det, man vil finansiere de løfter, man står og udsteder nu?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Mig bekendt har man heller ikke set regeringens forslag til finanslov for 2011, men det kan være, jeg tager fejl.
Men i det seneste finanslovforslag for 2010 sagde regeringen, hvilket jeg også citerede i min egen tale, at man ville lade andelen af BNI stige.
Det løfte har man jo brudt.
Hvad sagde vi i finanslovforslaget for 2010, som er det sidste finanslovforslag?
Der sagde vi, at vi vil lade bistanden stige.
Det gjorde Radikale og SF også.
Så jeg synes, det er en helt absurd debat.
Selvfølgelig vil vi holde fast i, hvad vi siger.
Jeg synes bare, det er tankevækkende, at regeringen ikke holder fast i, hvad de lover.
Det er en regering, der ikke er til at stole på, og det synes jeg er ærgerligt over for de allerfattigste mennesker, der kommer til at betale en stor del af regningen for den krise, vi har her i Danmark.
Det er noget, regeringen og Konservative og Venstre lægger ryg til trods løftet om det modsatte.
Det er ikke troværdigt.
Mads Rørvig (V), 2010-05-28:
Det vil så sige, at når man fremlægger noget i et finanslovforslag og fremlægger en plan bagefter, er det finanslovforslaget, der gælder – eller er det planen?
Jeg er lidt forvirret, så jeg håber, hr. Jeppe Kofod kan hjælpe mig og så bare oplyse her, hvis man ikke lige har Socialdemokratiets udspil til finanslov i frisk erindring: Hvad er det, der skal finansiere det?
Det er ganske simpelt.
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Altså, vi har i sidste års finanslovforslag fremlagt finansiering for løftet i ulandsbistanden for i år, og det vil vi også gøre i de kommende års finanslovforslag.
Jeg synes, det er lidt absurd, for vi taler jo om, at man prioriterer inden for den samlede husholdning.
Nu skal det her ikke blive en finansdebat, så jeg vil ikke være belærende, men jeg vil bare sige, at vi prioriterer inden for den samlede husholdning, og i den prioritering har vi fra oppositionspartiernes side sagt, at vi over en årrække vil tilbage til 1 pct. af BNI i bistand.
Det løfte skal vi selvfølgelig nok holde, det har vi gjort tidligere, og det vil vi gøre igen.
Så synes jeg, det er absurd, at Venstre og Konservative, som ellers har lovet de allerfattigste, at man ikke vil sænke bistanden, nu kommer med det her angreb på oppositionen.
Det er simpelt hen så underlødigt.
Det er, som om det bedste forsvar er et angreb, men det virker ikke.
Mads Rørvig (V), 2010-05-28:
Tak for det.
Jeg har et meget konkret spørgsmål: Der er et spænd på et milliardbeløb op til en hævelse af ulandsbistanden til 1 pct. af BNI; hvor skal pengene komme fra til at finansiere det?
Kan jeg få et svar på det?
Det er ganske simpelt: Hvor skal pengene komme fra til at finansiere det?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at der er sådan en tendens til, at man ikke kan lytte til, hvad der bliver sagt fra talerstolen.
Jeg ved ikke, om det er manglende evner eller dårlig lyd i salen.
Altså, det, jeg siger klart og tydeligt, er, at vi i finanslovforslagene jo beskriver, hvordan vi vil øge bistanden.
Det gjorde vi sidste år, det vil vi gøre fremover, og det vil et nyt flertal også gøre.
Jeg synes, det er en lidt absurd debat.
Jeg synes, det er absurd, fordi Venstre burde stå her og forsvare det, man har lovet de allerfattigste mennesker, i stedet for at angribe andre på de ambitioner, de har.
Altså, det havde da været så dejligt, hvis vi havde set, at Venstre, som i februar måned sagde, at man ikke ville lade procenten falde til under 0,8 af BNI, havde forsvaret det synspunkt.
Hvad hører vi?
Vi hører, at når en minister i fjernsynet bliver spurgt, om man kan gå med til de her nedskæringer på bistandsområdet, kan man ikke rigtig svare på, om man synes, det er en god idé eller ej.
Alt andet er utroværdigt, og det er desværre det, vi har været vidne til.
Tina Petersen (DF), 2010-05-28:
Ja, det er jo lidt skægt.
Det ene øjeblik siger ordføreren, at vi fastfryser, og i næste øjeblik står ordføreren og siger, at ydelsen falder.
Det vil jeg lade være op til folk selv at bedømme.
Dernæst går vi tilbage til Socialdemokratiets program, igen til side 86.
Det er med en vis undren, at vi i Dansk Folkeparti kan se, at man i Socialdemokratiet slet ikke, som det er sagt tidligere, har nævnt det her område, når det nu er så forfærdelig vigtigt for ordføreren at præcisere, hvordan tilstanden er set med ordførerens egne øjne.
Hvordan har Socialdemokratiet, når man nu ikke har taget det med i sin egen plan, tænkt sig at afsætte midler hertil?
Hvordan har man tænkt sig i Socialdemokratiet at holde de løfter, når man jo ikke engang har brugt to sætninger i programmet på at nævne udviklingsbistandsområdet?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Jeg er nødt til at sige, at det program, som man henviser til, går jeg ud fra er det program, der hedder »En Fair Løsning«, og det er jo ikke en udtømmende liste for vores politik, for så havde det været et meget mere omfattende program.
Det er heller ikke et finanslovforslag.
Det tror jeg også står meget klart efter debatten i dag, hvis der er nogen, der har misforstået det.
Det vil vi også gøre, når vi får flertal og kan danne regering, så vil vi også sikre, at ulandsbistanden stiger igen.
Det synes jeg er et meget klart svar, og jeg synes, det er ærgerligt, måske ikke hvad Dansk Folkeparti angår, for det er nok forudsigeligt, men at andre partier, som vi normalt kan have en forståelse med omkring ulandsbistandsområdet, ikke har lyst til at være med til at sikre en ordentlig dansk bistand.
Jørgen Poulsen (RV), 2010-05-28:
Vi er da mange, som har glædet os til, at vi skulle have denne nye strategi for vores udviklingsbistand, og jeg synes også, der har været rigtig mange mennesker, som positivt har bidraget til at udarbejde denne strategi.
Men så synes jeg ærlig talt: Kunne Venstres ordfører ikke bekræfte, at da vi gik ind i dette arbejde konstruktivt, var det med et klart løfte om, at bistanden ikke ville blive berørt, hverken procentuelt eller i faktiske kroner?
Helle Sjelle (KF), 2010-05-28:
Nu er det jo ikke hr. Jeppe Kofod, der skal stille mig spørgsmål, men omvendt.
Det andet kommer vi tilbage til på et senere tidspunkt, forventer jeg.
Men jeg synes, det er ret interessant, for hr. Jeppe Kofod sagde jo egentlig også før, da vi talte om den økonomiske plan, som Socialdemokratiet har fremlagt, og om finanslovforslag og i hele den debat om det her, at den økonomiske plan fra Socialdemokratiet simpelt hen ikke var udtømmende.
Det vil altså sige, at vi kan forvente endnu flere forslag om øgede skatter og afgifter, og hvad der ellers er, når den plan ikke er udtømmende.
Er det korrekt opfattet?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Ja, altså, det er jo lidt ærgerligt, for jeg har lige svaret på samme spørgsmål fra hr. Søren Espersen, som tilsyneladende virkede tilfreds med svaret, altså at vi i finanslovene selvfølgelig vil pege på, hvordan vi finansierer bistanden.
Det gjorde vi sidste år med vores finanslovforslag for 2010, og det vil vi også gøre fremover.
Men når man nu har en konservativ, der stiller spørgsmål på det her område, synes jeg, det er værd at nævne Konservatives finansordfører, hr. Mike Legarth, som her den 14. maj, det er jo ikke særlig lang tid siden, sagde: Vi skal bedømmes på, hvordan vi hjælper de svageste, også på verdensplan, og midt i en økonomisk krise er det ikke tiden at lade besparelser ramme de svageste.
Det sagde Konservatives finansordfører.
Altså, det var den 14. maj, og nu er vi snart omkring den 1. juni, men det er jo ikke så mange dage siden, at Konservative havde det synspunkt.
Helle Sjelle (KF), 2010-05-28:
Jeg har normalt meget stor respekt for hr. Jeppe Kofods viden om udviklingspolitik, og desto mere undrer det mig jo så netop, når hr. Jeppe Kofod ikke er i stand til at redegøre for, hvor de her 3 mia. kr. ekstra, som andre ordførere også har været inde på, egentlig skal komme fra.
Og derfor tillader jeg mig at gentage spørgsmålet: Hvor er det, at man vil finde de her 3 mia. kr.?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Det er klart, at hvornår vi kan komme op på 1 pct., selvfølgelig afhænger af, hvordan det går med dansk økonomi.
Det har hr. Søren Espersen fuldstændig ret i.
Forskellen mellem os, oppositionen, og regeringspartierne og Dansk Folkeparti er, at Dansk Folkeparti jo klart har meldt ud, at de vil skære ned i dansk udviklingsbistand, så det er der jo ikke noget nyt i.
Man kan sige, at de har fået en stor sejr igennem i den aftale, de har lavet med regeringen, og jeg tvivler på, at det, der står, altså 0,76 pct. af BNI i 2013, er bundgrænsen for Dansk Folkeparti.
Jeg tror, at man vil helt ned på 0,7 pct., og jeg synes, at det er pinligt for regeringspartierne, når de har lovet noget andet i regeringsgrundlaget, at de nu gør noget helt modsat.
Men det er selvfølgelig fuldt fortjent for Dansk Folkeparti, de har fået deres politik igennem.
Det er realiteterne, og det synes jeg man skal forholde sig til.
Søren Espersen (DF), 2010-05-28:
Så tror jeg, at jeg har forstået det.
Altså, så har jeg faktisk forstået det nu.
I det øjeblik, hvor Danmarks økonomi er genoprettet, hvor vi ikke længere har en stor statsgæld, hvor vi igen har balance, da vil Socialdemokratiet sætte ulandsbistanden til 1 pct.
Er det sådan, det skal forstås?
For så synes jeg, at det sådan er en langsigtet plan.
Hvis det er på det niveau, tror jeg faktisk, at jeg har forstået.
Ellers er det jo et mundsvejr.
Hvis ikke det er det, der ligger i det,
hvad er det så?
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Jeg tror, at hr. Søren Espersen også godt ved, at den plan, vi har fremlagt, »En Fair Løsning«, jo ikke er en altudtømmende liste over det samtlige i oppositionspolitik de næste mange år.
Det, den plan handler om, er et svar på krisen nu og her, som er sympatisk, som gør, at vi kan arbejde os ud af krisen og ikke, som Dansk Folkeparti og regeringen har lagt op til, at vi skal spare os ud af krisen, så børnefamilier bliver straffet, så folk på dagpenge bliver straffet osv.
Det er ikke den type plan, vi ønsker.
Det, jeg så har sagt klart fra talerstolen, er, at vores genopretning i bistanden vil fremgå af vores finanslovforslag, ligesom andre partier har finanslovforslag om en række ting, der ikke står i de planer, vi diskuterer, som svar på krisen.
Søren Espersen (DF), 2010-05-28:
De seks eller syv gange, hvor ordføreren måtte svare på spørgsmål om Socialdemokraternes finansiering, var det normale ord, der blev brugt, absurd.
Det er helt absurd, at vi skal tale om, hvordan ting skal finansieres.
Jeg er altså nødt til at vende tilbage til det, for som jeg ser det, har vi altså en stor, forkromet plan, som Socialdemokraterne har lavet sammen med SF, der skal række over flere år og redde Danmarks økonomi, ved at vi arbejder 12 minutter længere og brandskatter rygerne, det ved vi godt.
Men da siger jeg så, at hvis man oven i det lægger en stigning i ulandsbistanden, så den kommer op på 1 pct., mangler der altså 3 mia. kr. i den finansieringsplan.
Det er et ganske almindeligt spørgsmål: Hvor skal de penge komme fra?
Det må vi da kunne få et svar på.
Jeppe Kofod (S), 2010-05-28:
Jeg må sige, at jeg bestemt ikke har lyst til at give ulandsstøtte til f.eks. Pakistans regering, hvis den skal bruge dem på atomvåben, altså hvis det er det, der er tanken.
Det mener jeg at vi skal sætte en Berlinmur op for at stoppe, hvis det er tilfældet.
Men at vi giver noget bistand til menneskerettighedsgrupper, fremme af demokrati og frihed i Pakistan, synes jeg faktisk er meget fornuftigt, og det gælder også andre lande.
Altså, dansk udviklingsbistand er jo flerstrenget.
Vi giver også en stor del – og det synes jeg er rigtig godt – af vores bistand gennem danske ngo'er, der er med til at samarbejde med ngo'er, civilsamfundsorganisationer, i ulandene, der sikrer, at de fattigste mennesker, de mest udsatte befolkninger, kommer til orde.
Den type bistand, der giver magt til befolkningen, er vi meget tilhængere af i Socialdemokratiet, og det er den bistand, vi også vil forsvare.
Og der ligger også mange gode elementer i den danske strategi i forhold til netop at støtte den del.