runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
René Christensen (DF), 2008-12-18:
Men man må igen sige, at det at være barn i en familie er noget andet.
Jeg håber, at de fleste børn er mange timer sammen med deres forældre.
Det kan også være, at de er meget sammen med deres enlige mor eller deres enlige far.
Det er jo der, man får sine input, og der mener vi altså, at børnene har krav på, at de som udgangspunkt har en far og en mor.
Jeg har sagt det temmelig mange gange, så det kan næsten undre mig, at man bliver ved med at spørge om det.
Det mener vi altså at man som udgangspunkt har ret til.
Det kan jeg da godt være ærgerlig over.
Jeg kan da godt være ærgerlig over, at der er så mange, der vælger at blive skilt.
Jeg kan da godt være ærgerlig over det, men jeg kan jo ikke gøre noget ved det.
Det her kan jeg gøre noget ved.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2008-12-18:
Hvis vi lige prøver at se på, hvad det egentlig er, der bliver foreslået, så bliver det foreslået, at man får adgang til at ansøge om fremmedadoption.
Det vil sige, der er ingen, der har ret til børn.
Det tror jeg vi er fuldstændig enige om.
Der er ingen, der har ret til børn.
Det, det handler om, er at få mulighed for at blive afprøvet, om man kan blive godkendt som forældre.
Så synes jeg, ordføreren vender argumentationen om, for der bliver nemlig sagt, at vi skal tillade det her, men det er jo ikke helt sådan, det er; det er lovgivningen i dag, der forbyder det, det er noget, vi har besluttet herindefra.
Så det handler ikke om, at vi nu herindefra skal til at bestemme over virkeligheden.
Virkeligheden er den, at der findes mulighed for adoption, dog disse par undtaget.
Virkeligheden er også, at der lever børn med homoseksuelle forældre, ikke kun fordi deres forældre pludselig er gået fra at være heteroseksuelle til at være homoseksuelle, men fordi man altså meget nemt kan få lavet et barn, hvis man gerne vil.
Line Barfod (EL), 2008-12-18:
Det er muligt, at ordføreren tror, at man kun kan møde mænd og kvinder i familier.
Så der er mulighed for, at børn kan lære nogle af det andet køn at kende, selv om de vokser op i en familie, hvor der kun er ét køn, enten fordi det er en enlig forælder eller det er to forældre af samme køn.
Så vi kan sagtens tilgodese børns behov for at møde begge køn uden at kræve, at alle familier skal være far og mor og børn.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke helt den der argumentation om, at det er for, at børn skal møde forskellighed, at vi skal sikre, at der er en far og en mor i hjemmet.
Jeg går ud fra, at Dansk Folkeparti heller ikke mener, at vi skal sikre det i forhold til alle de børn, der uden at være adopterede vokser op i familier, hvor der ikke er en far og en mor.
René Christensen (DF), 2008-12-18:
Jeg er fuldstændig enig i, som der også bliver sagt her, at ingen har ret til at blive forældre.
Så kan vi så spørge, om man skal have ret til at ansøge.
Hvis man har ret til at ansøge, har man også ret til at blive godkendt, og så har man jo også ret til at modtage et barn, hvis det barn pludselig skulle stå på listen og det kunne passe sammen.
Så hvis vi siger ja til, at man kan få lov til at ansøge, har vi jo også sagt ja til, at man kan få lov til at modtage et barn.
Og det er jo der, forskelligheden viser sig.
Vi mener, at hvis man får lov til at modtage et barn, har man frataget det barn retten til at have en far og mor og de positive ting, der følger med at leve i en familie med en mand og en kvinde.
Det kan jeg svare meget tydeligt på: Kærlige og omsorgsfulde forældre er langt det vigtigste for børn.
Det er der ingen tvivl om.
Men igen: Hvad er udgangspunktet?
Det er det, jeg sådan hele tiden vender tilbage til.
Kvinder og mænd er vidt forskellige, og jeg ved jo også, at man i mange andre sammenhænge lægger vægt på, at mænd og kvinder er meget forskellige.
Mænd kan det ene, kvinder kan det andet.
Selvfølgelig har et barn, hvis der er mulighed for det, bedre af at få oplevelser fra både kvinder og mænd.
Men selvfølgelig er det altid vigtigt at opleve kærlighed fra ens forældre.
Kamal Qureshi (SF), 2008-12-18:
Altså, jeg synes egentlig, hr. Martin Henriksen kan stille spørgsmålet om, hvad hr. Simon Emil Ammitzbøll har sagt, og i hvilken rækkefølge han har sagt det, til hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Jeg er i øvrigt ikke sikker på, at det, at de to prioriteringer bliver nævnt, nødvendigvis er et udtryk for en prioritering som sådan fra hr. Simon Emil Ammitzbølls side.
Jeg kender hr. Simon Emil Ammitzbøll ganske godt, og jeg ved, at han er lige så optaget af at sikre, at børnene får en ordentlig opvækst med omsorgsfulde og kærlige forældre, som vi fra SF's side er.
Det, vi bare ikke vil være med til, er, at man på forhånd siger, at seksuel orientering er et parameter, der er vigtigere end en reel vurdering af forældreevnen, og det er jo den reelle vurdering af forældreevnen, der bliver foretaget igennem Adoptionsnævnet, når det foretager en vurdering af, om forældrene er egnede til at adoptere et barn.
René Christensen (DF), 2008-12-18:
Nu er det jo sådan i dag, at man skal igennem en procedure, og der ser man selvfølgelig på det.
Det er også sådan, at der faktisk er for få børn i forhold til dem, der bliver godkendt som adoptanter.
Så man kan sige, at hvis det her beslutningsforslag kommer igennem, gør det ikke, at der vil være flere børn, der får hjælp.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2008-12-18:
Det er bare et helt enkelt spørgsmål til ordføreren.
Man kan ikke altid få begge dele.
Nu spørger jeg bare helt simpelt: Hvis ordføreren nu skal vælge mellem kærlige og omsorgsfulde forældre eller en far og en mor, hvad vælger ordføreren så?
Mogens Jensen (S), 2008-12-18:
Jeg kunne forstå på ordføreren, at det lå De Konservative meget på sinde, at barnet har ret til en far og en mor, og at det så skulle være uforeneligt med homoseksuelles ret til adoption.
Så vil jeg godt spørge ordføreren - for det er jo gældende dansk ret i dag, at homoseksuelle par kan stedbarnsadoptere, og det er også gældende dansk ret, at homoseksuelle kan blive plejeforældre: Gælder der ikke det samme princip for De Konservative, hvad angår det, at nogle bliver plejeforældre eller bliver forældre til stedbørn, at barnet har ret til en far og en mor, og vil Det Konservative Folkeparti fremlægge forslag om, at det ikke længere skal være muligt for homoseksuelle at blive det - for det må jo følge som en konsekvens af det, ordføreren siger her i dag?
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Igen vil jeg blot svare, at jeg synes, det må være op til den enkelte folketingsgruppe, hvordan man i den vil tackle lovforslag, beslutningsforslag og forespørgsler.
I den konservative folketingsgruppe har vi rigtig højt til loftet, og vi har mange rigtig spændende og gode debatter.
I den her sag kan jeg kun sige, at vi er nået frem til en fælles enighed, som vi stort set gør i alle sager i den konservative gruppe.
Jesper Langballe (DF), 2008-12-18:
Jeg er bange for, at fru Vivi Kier misforstod mig derhen, at jeg ville lokke fru Vivi Kier til at sige noget ufordelagtigt om Venstres folketingsgruppe.
Det ville ligge mig meget, meget fjernt.
Det er i og for sig ikke så meget derfor, jeg tager ordet, men jeg synes, der er grund til at drøfte et principielt spørgsmål.
Det gav måske mening engang i Folketingets drøftelser, men det er noget nonsens i dag, at man udnævner nogle bestemte spørgsmål til at være etiske, som om etik ikke er noget, det enkelte folketingsmedlem må bruge i alle lovgivningsspørgsmål.
Man kunne måske vende tingene om og så sige, at når det drejer sig om noget så basalt holdningsmæssigt, som det her spørgsmål gør, var der måske netop grund til, at man talte sig til enighed i folketingsgrupperne.
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Jeg vil svare på den måde, at jeg synes, at det spørgsmål må stilles til andre end mig.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi får diskuteret alle beslutningsforslag og alle lovforslag bredt og grundigt, og at vi hver især får fundet ud af, hvordan vi vil stille os, og hvordan vi hver især i grupperne vil stille os.
Det er et etisk spørgsmål, som vi ikke har haft problemer med.
Vi har haft en bred debat i vores gruppe, og vi er enige om, hvordan vi forholder os til det.
Sådan tror jeg, at jeg vil svare på spørgsmålet.
Jesper Langballe (DF), 2008-12-18:
Jeg vil gerne kvittere for en yderst klar ordførertale midt i al det absurde vanvid, som vi oplever i den her debat, og så vil jeg gerne byde fru Vivi Kier velkommen i de ondes klub.
Jeg kan godt lide, at fru Vivi Kier ikke er bange for at være gammeldags.
Det er jo næsten noget af det mest forfærdelige, man kan være i dag; man skal være med på det sidste nye, så er man interessant!
Under fru Gitte Lillelund Bechs ordførertale kunne jeg ikke lade være med at tænke ved mig selv, at jeg faktisk ikke misunder Venstres gruppeformand.
Jeg kunne så også under denne debat sige, at jeg heller ikke misunder ministeren, som har holdt en lige så klar tale.
Jeg vil gerne spørge fru Vivi Kier, om hun egentlig ikke synes, at der er noget meningsløst ved, at man udnævner nogle spørgsmål til at være etiske spørgsmål, og der kan grupperne stemme i øst og vest.
Etik betyder vel egentlig, at man har sin samvittighed med i det, man laver.
Gælder det ikke al lovgivningsarbejde?
Martin Henriksen (DF), 2008-12-18:
Nu læser jeg direkte op, hvad hr. Simon Emil Ammitzbøll har sagt, og hvad der står citeret i den artikel på Ritzau.
Og så er hr. Simon Emil Ammitzbøll citeret for at sige: »Det handler for det første om ligestilling.
Homoseksuelle kan sagtens være lige så gode forældre som andre, og det er der også flere undersøgelser, der viser.
Når homoseksuelle også får mulighed for at adoptere, kommer der en bredere vifte af kvalificerede forældre til de børn, der skal adopteres, siger Simon Emil Ammitzbøll.
« Altså, når det handler om to ting og det for det første handler om ligestilling og for det andet handler om børnene, er det vel udtryk for en prioritering.
Så hvordan har hr. Kamal Qureshi det med, at hr. Kamal Qureshi her i dag står og argumenterer for et forslag, hvor forslagsstilleren åbent siger til Ritzau: For det andet handler det om børnene?
Kamal Qureshi (SF), 2008-12-18:
Jeg mener faktisk, at vi er på vej væk fra det eksperimentallaboratorium, som man har haft tidligere, hvor man har slået børn, hvor man har brugt vold mod børn og andet som opdragelsesmiddel fra mange personer også her i det her Folketing, som har støttet, at man skulle have lov til at slå børn med støtte i revselsesretten.
Vi er på vej væk fra det eksperimentallaboratorium, som har skadet børn, og som har skadet børns opvækst, og mod en situation, hvor vi på en dokumenteret basis vurderer, hvem der er i stand til at varetage børnenes tarv på en ordentlig og kærlig måde.
Med hensyn til diskussionen om, hvad der er naturligt, og hvad der ikke er naturligt, og hvad der er menneskeskabt, og hvad der er skabt af Gud, tror jeg selvfølgelig, at hr. Jesper Langballe med sin præstebaggrund og jeg med min lægebaggrund har forskellig indgang til, hvor meget man kan trodse naturen, og hvor meget man skal acceptere naturen som en gudgiven gave.
Det er klart, at der går en del af den uddannelse, jeg har, simpelt hen ud på, at man trodser naturen i den forstand, at de børn, som ville være døde uden indblanding, prøver man at redde, og de mennesker, som ville være døde uden indblanding, prøver man at redde ved eksempelvis at give et kunstigt hjerte, eller hvad det nu kan være af moderne metoder, man bruger.
Så det er selvfølgelig forskellige måder, vi ser tingene på.
SF ser tingene på en bestemt måde og Dansk Folkeparti på en markant anderledes måde.
Jesper Langballe (DF), 2008-12-18:
Hvad er det dog for en snakken udenom?
Jeg har selv sammen med min kone opfostret fem børn.
Det vil jeg betragte som en større børneflok.
Det er jo ikke det, vi taler om her.
Det er jo ikke et spørgsmål om, hvordan vi har det med få eller mange børn.
Det er jo derfor, jeg er interesseret i at høre, om hr. Kamal Qureshi nu vil fortsætte i det spor, at ægteskab og familieliv skal gøres til et stort eksperimentlaboratorium, hvor man får nye gode ideer hver dag ved f.eks. at sige, at der rent lovmæssigt kunne være tre eller fire eller fem forældre.
Det kunne jeg altså ikke rigtig få svar på, men hvis hr. Kamal Qureshi bekræfter, at det kunne han egentlig godt tænke sig, så er det blot, jeg siger: Jamen det vil overhovedet ikke undre mig.
Kamal Qureshi (SF), 2008-12-18:
Lad mig sige, at som udgangspunkt går jeg og SF jo ind for en pædagogik, hvor man varetager barnets tarv ved kærlig omsorg og ved at være til stede og ikke ved at slå børn eller ved at bruge revselsesretten og andet, som nogle andre kunne være tilhængere af at bruge.
Hvis man har en større børneflok - og man kan selvfølgelig diskutere, hvad en større børneflok er - synes jeg, at det er pudsigt, at det skulle være bedre at være en voksen om at varetage barnets tarv end at være to voksne, for vi ved fra mange børnefamilier, at de kan være ganske stressede over alt det, de skal nå med indkøb og madlavning m.m., som jo også nogle gange gør, at de både har en au pair, og de kan betale nogen for at gøre rent i hjemmet og sådan noget, fordi de simpelt hen, selv om de er to forældre om de her børn, ikke kan slå til.
Jesper Langballe (DF), 2008-12-18:
Det er interessant.
Jeg vil gerne have, hvis ordføreren vil uddybe, om vi kan vente et beslutningsforslag om, at det her med to forældre er noget gammeldags noget, der er yt, vi skal kunne vælge tre eller fire eller fem, som er ligestillede i forældremyndighed og børnopdragelse.
Det ville nemlig slet ikke undre mig, hvis det var tilfældet, for det, det hele går ud på her, er jo at gøre tilværelsen med hensyn til den mest basale ting, nemlig familien, til et eksperimentlaboratorium.
Hr. Kamal Qureshi siger, at vi sætter naturen ud af kraft, når vi giver folk en pacemaker.
Det er jo ikke rigtigt.
Vi afhjælper med moderne teknologi individuelt den mangel hos den enkelte, at han har et dårligt hjerte, eller hvis han eller hun er ufrivillig barnløs, afhjælper vi det, men vi gør det jo i ærbødighed for naturen, i erkendelse af at vi ikke kan skabe noget, som naturen ikke har skabt.
Kamal Qureshi (SF), 2008-12-18:
Så vidt jeg ved, er det et lovforslag, vi behandler i dag, ikke et ritzautelegram.
Vi behandler faktisk et konkret lovforslag, der foreligger i tekst fra hr. Simon Emil Ammitzbøll, og som på afgørende områder, for ikke at sige på nærmest alle områder, ligner nogle af de forslag, SF tidligere har været medforslagsstiller på i Folketingssalen.
Men det, der undrer mig lidt i de spørgsmål, som hr. Martin Henriksen stiller her, er, at man jo sådan set underkender Adoptionsnævnets vurdering og den måde, de laver vurderingen af forældrenes egnethed på, når man siger, at de faktisk ikke er i stand til at pille de homoseksuelle par fra, som ikke ville være i stand til at give børnene de optimale vilkår.
Så underkender man jo sådan set den procedure, hvor Adoptionsnævnet vurderer familierne.
Det er det ene.
Det andet er, at jeg selvfølgelig ser frem til, at Dansk Folkeparti så fremsætter et forslag om, at man vil forbyde enlige at adoptere.
Dansk Folkeparti fremsætter jo en lang række forslag, hvor man er i mindretal herinde, men det plejer jo ikke at afholde Dansk Folkeparti fra at fremsætte dem.
Jeg vil så bare understrege, at SF selvfølgelig ville stemme imod sådan et forslag.
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Den her debat har indtil nu vist, synes jeg, at man sådan lidt bliver delt op i de gode og de onde.
De gode er ligesom dem, der gerne vil stemme for det her beslutningsforslag, og de onde er dem, der ikke vil støtte forslaget.
Lad mig bare starte med at afsløre, at så tilhører jeg den onde gruppe.
Det forslag, som vi står med i dag, har mange gange tidligere været drøftet i den her sal i forbindelse med lignende forslag.
Vi har også indgående drøftet forslaget i den konservative gruppe, men jeg må sige, at vi ikke har skiftet holdning.
Vi mener stadig væk, at et barn har ret til en mor og en far, og når et barn skal adopteres, skal det være barnets tarv, der står øverst, og ikke retten til at få børn.
Det kan jeg også sige på en anden måde: Voksne har ingen ret til at få børn; derimod har børn ret til voksne.
Så er der jo naturen, som vi også har diskuteret, og den er jo nu engang indrettet således, at det kræver en mand og kvinde at få et barn.
Så er der nogle, der har sagt, at det sagtens kan lade sig gøre uden, men det kræver i hvert fald et æg fra en kvinde og en sædcelle fra en mand.
Når vi i dag stemmer nej til det her beslutningsforslag, gør vi det også ud over barnets ret til en mor og en far med den begrundelse, at vi fra konservativ side tidligere har stemt imod og fortsat er imod, at enlige får ret til at adoptere og få kunstig befrugtning.
Når det så er sagt, står jeg ikke og siger, at jeg mener, at homoseksuelle overhovedet ikke ville være i stand til at være gode forældre.
Faktum er nemlig, at der er langt flere kommende forældre, der venter på at kunne få lov til at adoptere et barn, end der er børn, der står i kø for at blive adopteret.
Og så er det sådan, som vi har diskuteret mange gange, at andre lande ikke i dag har givet mulighed for, at homoseksuelle par kan blive godkendt som adoptanter og vente på et barn.
Selv om der er mange lande, der har vedtaget en sådan lovgivning, som her foreslås, er der mig bekendt ikke et eneste land, der har bortadopteret et barn til et homoseksuelt par.
Så det vil alene blive symbollovgivning.
Fra konservativ side vil vi gerne være lidt gammeldags, hvis nogen opfatter det sådan.
Vi vil gerne have den værdi, at det betyder noget for et barn at have en far og mor.
Det er vores udgangspunkt.
Så vi kan ikke tilslutte os beslutningsforslaget.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-12-18:
Jeg vil gentage, at det der med, at det er o.k. med homofamilier, hvis man bare har prøvet at være heteroseksuelle først, er en meget mærkelig og absurd påstand.
Spørgsmålet, jeg vil stille, og som jeg stillede før, er: Hvis vi tager udgangspunkt i barnets tarv og siger, at det vigtigste er at have nogle gode og kærlige forældre, burde vi så ikke netop sige, at alle, der har lyst til at adoptere, kan ansøge, og så vurderer man ud fra de samme kriterier, hvem der er gode forældre?
Udgangspunktet kan vel ikke være, at man, fordi man er heteroseksuel, er en bedre forælder end alle mulige andre.
Netop med fokus på barnets tarv burde man da sige: Kom, alle, der har lyst til at adoptere, så vurderer vi jer alle sammen og finder de allerbedste forældre, de allerkærligste forældre ud af alle dem, der har lyst til at adoptere.
Martin Henriksen (DF), 2008-12-18:
Ja tak.
Jeg sad og krydsede af, hvor mange gange ordføreren nævnte ligestilling, og hvor mange gange ordføreren nævnte barnets tarv og barnets perspektiv, og der er sat fem krydser ud for ligestilling og ikke nogen ud for barnets tarv og barnets perspektiv.
Ordføreren indledte i øvrigt også med at sige, at det her handlede om ligestilling.
Jeg vil høre, om ordføreren ikke kan give mig ret i, at det, det handler om, først og fremmest er ligestilling set ud fra den måde, man fortolker ligestilling på i Socialdemokratiet.
Det er først og fremmest det, det handler om.
René Christensen (DF), 2008-12-18:
Det bliver så sagt, at der jo er par, som har været heteroseksuelle, men som så pludselig finder ud af, at de har en anden seksualitet og så lever fint med det.
Det er fuldstændig korrekt, og det er jeg enig i, og der er sikkert mange eksempler på, at det fungerer ganske udmærket.
Men her går vi ind med lovgivning og siger, at vi fratager det her barn muligheden for at få en far og mor.
Hvis man siger ja til det her, kunne man forestille sig, at der i fremtiden er børn, som kommer til en familie, hvor der er to mænd eller to kvinder, som skal opfostre de her børn.
Det vil sige, at det barn ikke har fået lov til at vælge, om det vil have en far og mor; det er blevet bestemt herfra, at barnet skal være hos den her form for familie.
Det er det, vi siger nej til.
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-12-18:
Det er da beklageligt, hvis hr. Skibby ikke ved, hvor han har Venstre.
Så skal jeg gøre det meget klart, og jeg skal gentage det for tredje gang: Et stort flertal i Venstres folketingsgruppe vil afvise beslutningsforslaget, mens et lille mindretal påtænker at støtte beslutningsforslaget.
Det sagde jeg i min ordførertale.
Nu har jeg så sagt det to gange som svar til hr. Skibby.
Et flertal betyder altså, at der er flere i Venstres folketingsgruppe, der vil afvise forslaget, end der vil sige ja, vil jeg sige til hr. Skibby.
Derfor: Med hensyn til at fremføre partiets politik vil jeg sige, at det synes jeg nu - med rette - nok jeg gør.
Derfor vil jeg sige: Jeg sidder i Retsudvalget, det er derfor, jeg er ordfører, og jeg må tage det ad notam, hvis det er sådan, at mine partifæller i morgen siger: Gitte, du fremførte ikke partiets politik fra Folketingets talerstol.
Men jeg tror nu nok, at jeg vil lade mine partifæller vurdere det, frem for at jeg vil lade hr. Skibby vurdere det.
René Christensen (DF), 2008-12-18:
Det er et forslag, som vi har set tidligere, og det er et forslag, som vi tidligere har valgt ikke at stemme for.
Det er stadig Dansk Folkepartis holdning, at vi ikke ønsker, at to kvinder eller to mænd, som er registreret som partnere, får mulighed for adoption.
Som det sikkert ikke kommer bag på forslagsstilleren, mener vi stadig, at der bør være en kvinde og en mand i børns liv.
Men som udgangspunkt ønsker vi, at børn oplever muligheden for et familieliv med en kvinde og en mand.
Kvinder og mænd er forskellige og tilbyder selvfølgelig forskellige oplevelser for barnet.
Derfor er det jo også, at der er så stor søgning efter mandlige pædagoger til daginstitutioner, netop fordi der er forskel på mænd og kvinder.
Når to mænd eller to kvinder vælger at leve sammen, har det den konsekvens, at det med børn bliver svært, og det kommer formodentlig ikke bag på nogen.
Vi mener, at det stadig er en kvalitet for børn at have en mor og en far, og det er stadig også en kvalitet for et barn, at en mor og en far bor sammen.
Men det er, som om det familieliv, som de fleste trods alt lever, er blevet gammeldags og utidssvarende.
Vi skal nu leve vores drømme ud, være singler hele livet.
Vi skal ikke stå til regnskab for nogen.
Vi skal se på os selv, og vi skal sige: Hvad har jeg behov for?
Millioner af børn i verden lever under kummerlige forhold, og kun en stor indsats kan afhjælpe dette, og den foreslåede ændring af adoptionslovgivningen vil være et positivt skridt, således at nogle af disse børn kan tilbydes en tryg og kærlig opvækst.
Det er det, der står i bemærkningerne til forslaget.
Det er et rigtig godt argument, og det er for så vidt også meget tiltalende.
Der er faktisk rigtig mange børn ude i verden, som har det rigtig skidt, og hvordan kan vi hjælpe dem?
Er dette et forslag, som hjælper rigtig mange børn?
Nej, det er det ikke, men det afhjælper et behov, som nogle personer har.
Jeg skal henvise til, at der faktisk på nuværende tidspunkt er flere adoptanter, der er godkendt i Danmark, men der er desværre ikke børn.
Jeg har ved flere lejligheder haft møde med Adoption og Samfund.
Her har det ikke været problemet, at der har manglet adoptanter.
Dermed kan den ellers sympatiske argumentation ikke bruges i det her tilfælde.
Dansk Folkeparti vil gerne understøtte familielivet med mor og far, selv om dette er under pres fra alle sider.
Vi ser faktisk mange kvaliteter i udtrykket kernefamilien.