Steen Gade (SF), 2008-06-11:
Siden jeg kom i Folketinget her anden gang, har jeg sådan gjort det til en tradition at gøre lidt status på tre områder, hvor jeg synes, at den her regering, da den kom til, virkelig begik nogle alvorlige fejltagelser.
Det er i forhold til globalt udsyn, det er i forhold til ulandshjælpen, og det er i forhold til klima og miljø.
Og da det nu måske er statsministerens sidste afslutningsdebat, vil jeg ikke forsømme lejligheden til også at gøre det her i dag og måske også få stillet et par spørgsmål til statsministeren i den anledning.
Vi starter med det globale udsyn.
Statsministeren sagde i sin tale, at danskerne er åbne, udadvendte og frisindede.
Til det vil jeg sige, at det håber jeg, det drømmer vi jo om, men jeg har meget, meget svært ved at se, at statsministeren har gjort noget for det.
Hvis vi tager OECD's analyse af de europæiske befolkningers kompetencer, er det meget karakteristisk, at den danske befolkning er meget, meget i bund, når det handler om kulturelle kompetencer.
Det betyder jo forståelse af fremmede kulturer, forståelse af anderledes folk osv., og der er det jo, jeg kunne spørge statsministeren, hvad han egentlig har gjort for det.
Det synes jeg faktisk er på minussiden i karakterbogen, og jeg håber, at statsministeren, hvor han så måtte være, vil gøre noget ved det her.
Det andet er ulandsbistanden.
Statsministeren sagde i dag, at bistanden til Afrika skal øges.
Det tror jeg også han sagde sidste år.
Vi skal bare huske, hvad baggrundsmusikken til det her er.
Hvad er realiteten om ulandsbistanden i Danmark?
Det er, at i 2002, i 2003, i 2004, i 2005, i 2006 og i 2007 brugte vi 3 mia. kr. mindre på verdens fattigste om året - om året!
Ganges det ud, er det 18 mia. kr., som man kan sige at statsministeren har sparet på verdens fattigste, mens han har været statsminister.
Jeg synes, det er til minuskarakter.
Så kan man sige: Skal jeg så ikke glæde mig over, at statsministeren nu begynder at give nye signaler?
Jo, det glæder jeg mig over, for her gives der trods alt et nyt signal, men det er jo stadig ikke et signal, der nærmer sig der, hvor vi lå for over 7 år siden; vi er overhovedet ikke i nærheden af det.
Så det er jo et lavt ambitionsniveau, men statsministeren har jo rettet ind, og det lyder rigtigere, nu da han er begyndt at sige nogle rigtige ting.
Det sidste er så klima, miljø og energi.
Der kan man jo sige, at der er sket meget, især på det sidste.
Der er sket meget, fra statsministeren og Lomborg mere eller mindre talte imod ofte ude i verden, at vi skulle gøre noget mere på klimaområdet, men alligevel er vi jo i den situation, at statsministeren har sparet 1 mia. kr. om året på energi- og miljøområdet i de år, han har været statsminister.
Det vil sige, at vi har et lavere ambitionsniveau, end vi havde tidligere.
Men det er da blevet en del bedre.
Jeg hæfter mig ved, at statsministeren i dag siger, at de seneste rapporter fra FN's klimapanel fastslår, at hovedparten af den globale opvarmning skyldes menneskeskabte aktiviteter.
Javel, men det var altså ikke bare klimapanelets rapport fra 2007, der sagde det; det var sådan set også den fra 4 år før og 4 år før og 4 år før.
Så det tager sin tid, inden tiøren falder,
men nu er den faldet, og det skal statsministeren have ros for.
Han mangler så på miljøområdet egentlig også at begynde at vende den debat, han introducerede på et Venstrelandsmøde, da han sagde, at ikke en fugl, ikke en fisk, ikke en frø har fået det ringere siden hr. Svend Auken.
Jeg vil gerne sige, at jeg - jeg tror, det var i sidste uge - var til biodiversitetskonference i Bonn.
Det handler om, at hele verden er enig om, at fugle, fisk og frøer får det ringere i hele verden og også i Danmark.
Så det passer jo ikke, det er forkert, det er vrøvl.
Det er jo ikke, fordi jeg skal give karakterer, det har jeg jo ingen ret fået til, men jeg vil slutte med et råd til statsministeren.
Han skal altså ikke gøre det, statsministeren har gjort de sidste 7 år, men han skal gøre det, som statsministeren er begyndt at sige.
Det er mit råd til statsministeren, når han skal overdrage magten til en efterfølger.
Det næste er så, at statsministeren jo kan få en af de to store europaposter, der er i spil: formand for Rådet, præsident, eller hvad det nu skal hedde, eller det kan også blive udenrigsminister.
Jeg tror, der er mange her i salen, der har siddet og glædet sig over det, men jeg er sådan en stærk europæer, så jeg er sådan set lidt bekymret, hvis statsministeren får en af de poster.
Jeg ved ikke, om jeg kan gå så vidt at sige, at jeg hellere vil have ham her, men det bliver i hvert fald i den boldgade.
Det, jeg vil råde statsministeren til, når statsministeren - eller hvis statsministeren - får en sådan post, er, i hvert fald ikke at prøve at gøre det samme for Europa, som han har gjort for Danmark de sidste 7 år, men i stedet for dreje rundt og prøve at gennemføre noget af det rigtige, han er begyndt at sige.