runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2009-03-10:
Jeg ville heller ikke forvente, at Socialdemokraterne ville støtte det her beslutningsforslag.
Men det, jeg godt vil spørge til, er, at det jo er en kendsgerning, at nejet i Irland skete imod den irske regerings vilje og mod flertallet i det irske parlaments vilje.
Der var vel kun et enkelt parti i det irske parlament, som anbefalede et nej, og derfor kan man spørge: Hvad var baggrunden for nejet?
Hvis man så ser på det, som Irland har fået nu, indeholder det ikke noget om det, og der vil jeg da godt spørge den socialdemokratiske ordfører, hvad der er forklaringen på, at Socialdemokraterne ikke har ment, at Danmark burde gå aktivt ind og støtte Irland i det spørgsmål.
Så havde man ellers på den måde fra Socialdemokraternes side og fra den danske fagbevægelses side kunnet støtte den irske fagbevægelse.
Yildiz Akdogan (S), 2009-03-10:
Jeg synes, det er vigtigt først og fremmest at respektere et andet lands beslutning.
Vi kan have nogle holdninger til, hvordan tingene skal være, og vi kan være enige i det irske nej eller uenige i det, men decideret sådan at gå ud og lege kloge åge, synes jeg ikke rigtigt at vi kan tillade os.
Den irske befolkning har selv givet udtryk for det, som ordføreren også siger, at man gerne vil udvide lønmodtagernes rettigheder, og jeg er enig i, at det er et område, man kunne fokusere på.
Men spørgsmålet er, hvor meget vi skal blande os i det irske valg, og hvor meget vi skal blande os i den irske befolknings gøren og laden.
Per Clausen (EL), 2009-03-10:
Nu tror jeg jo - men det kan selvfølgelig være, at jeg tager fejl - at der er foregået nogle drøftelser mellem den irske regering, repræsentanter for EU og repræsentanter for EU-landene, hvor man har forsøgt at finde frem til, hvad de øvrige EU-lande kunne acceptere, og hvad der så kunne overbevise den irske befolkning.
Og i den proces kunne det måske have været meget nyttigt, meget gavnligt, hvis Danmark havde spillet offensivt ind og sagt: Jamen vi har faktisk det samme problem som den irske fagbevægelse med hensyn til løn- og ansættelsesvilkår og lønmodtagervilkår.
Så kunne man på den måde have fået sat fokus på de krav.
Der mener jeg faktisk, at uanset hvor begejstret man er for EU og Lissabontraktaten, er det et svigt, når man ikke forsøger at bruge en situation som den her til at opnå nogle resultater, der også kunne gavne danske lønmodtagere.
Yildiz Akdogan (S), 2009-03-10:
Jeg vil sige, at i Socialdemokratiet er vi selvfølgelig meget optaget af, at lønmodtagernes vilkår ikke bliver dårligere.
Det gælder både de irske og de danske, for den sags skyld.
Vi kan være enige med dem, og vi kan bakke dem op, det er jeg enig med ordføreren i, men vi kan ikke rigtig tage stilling på deres vegne.
Per Clausen (EL), 2009-03-10:
For man havde selvfølgelig behandlet dem, ligesom man behandlede Frankrig og Holland efter forfatningsafstemningen.
Hvis jeg bare kunne få bekræftet, at det er en helt rigtig opfattelse af, hvad der ville være sket og er sket i EU, er vi da blevet klogere.
Jeg vil sige, at vi så er blevet meget klogere på, hvad der foregik.
Det andet, jeg vil spørge udenrigsministeren om, er: Hvordan kan han opfatte det, at man flytter beslutninger fra det danske Folketing over til EU, som udtryk for, at beslutningen kommer tættere på den danske befolkning?
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Jeg tror, der er et eller andet sådan helt grundlæggende ved det her forslag, som fru Yildiz Akdogan ikke har forstået.
Der er ikke tale om, at Danmark skal træffe en afgørelse på irernes vegne.
Der er tale om, at danskerne og Danmark skal træffe en afgørelse på egne vegne - med den simple begrundelse, at vi sådan set synes, det er en god idé, at forudsætningen for, at man ændrer på EU's traktater, er, at alle lande er enige om det.
Det er det, der ligger i det her forslag.
Da jeg hørte fru Yildiz Akdogan tale, kom jeg til at tænke på Thomas Aquinas og hele diskussionen om oprørsretten, for det er jo dejligt, at vi i 800 år - i hvert fald inden for filosofien - har haft retten til at gøre oprør mod en leder, som bliver til tyran.
Og hvad har vi i øjeblikket?
Jo, vi har at gøre med en lovgiver, som siger: Dette er godt, dette er godt, dette er godt.
Befolkningen er bare ikke enig i det, og derfor lader man være med at høre dem om det.
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-03-10:
Nu er jeg aldrig glad, når en ordfører, som endda kommer fra Randers af alle byer, ligefrem kan påstå om en anden Randersborger, at personen skulle have et goldt hjerte.
Det synes jeg alligevel var stærke ord.
Jeg må bare sige til hr. Morten Messerschmidt, at jeg synes, at demokratiet lever i bedste velgående.
Vi har en situation, hvor det irske folk har sagt nej til en traktat.
Det bliver der taget hånd om.
Man får en lang række indrømmelser, som jeg også har hørt organisationer derovre som Sinn Féin og Libertas argumentere for i valgkampen, bl.a. i spørgsmålet om kommissærer.
Og så får man en afstemning på ny til oktober.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Nu kender vi jo godt hr. Michael Aastrup Jensens og regeringens generelle lovprisning af Lissabontraktaten, så den føler jeg ingen trang til at høre igen.
Det gør den ikke mere rigtig at blive gentaget.
Men det, der kunne være interessant at høre, er, om det overhovedet ikke i et så goldt, idealistisk hjerte, som hr. Michael Aastrup Jensen er i besiddelse af, dog gibber en lille smule, når det projekt, han er i gang med at realisere, de sidste tre gange, det er blevet sat til folkeafstemning, er blevet stemt ned.
Er det kun på kontorerne for strategi, hvor man laver meningsundersøgelser og tilrettelægger propagandastrategier og den slags, at sådan noget betyder noget?
Betyder det overhovedet ikke noget for sådan de politiske overvejelser, som hr. Michael Aastrup Jensen og partiet Venstre lægger til grund for deres dagligdag?
Per Clausen (EL), 2009-03-10:
Det er bare, fordi udenrigsministeren i sit svar til hr. Morten Messerschmidt antyder, at han havde noget at sige, der kunne kaste et helt nyt lys over beslutningsprocessen i forbindelse med Irlands nej, og over, hvad der fik Irland til at gøre, som de gjorde.
Men der var altså ikke noget nyt at hente der.
Når udenrigsministeren siger, at det, at man ikke i EU skal vente på den sidste, svarer til, at et enkelt parti i Folketinget ikke har vetoret, vil jeg bare spørge, om det så betyder, at udenrigsministeren dermed ligesom erkender, at den proces, der handler om at omdanne EU til en stat, er færdig?
Altså, betyder det, at det, at vi tidligere kunne sige, at den enkelte nation i kraft af det demokrati, man havde i det enkelte land, kunne vælge at sige, at man ikke ville være med til det, erkender udenrigsministeren nu er væk, og at han erkender, at vi nu må se EU-samarbejdet præcis på samme måde, som vi ser det, der sker i Folketinget, hvor flertallet selvfølgelig majoriserer mindretallet?
Det gør man jo, og det har man også ret til, selv om det ikke altid er klogt.
Per Stig Møller (KF), 2009-03-10:
Reglerne er jo, at man der, hvor der er overdraget kompetence efter § 20, har mulighed for at skifte over til flertalsafgørelser.
Det mener jeg er meget demokratisk.
Det betyder, at vi stadig væk har nationalstater, for det er det danske Folketing her, der afgør - vi har jo møderne i Europaudvalget - og giver mandat til, hvordan vi kan stille os i disse afstemninger.
Og hvis man f.eks. vil have en fremgang på dyrevelfærdsområdet, som det store flertal i Europa ønsker, er det en meget stor fordel, at nogle få ikke kan sørge for, at de mange hele tiden skal acceptere en form for dyrevelfærd, de ikke bryder sig om.
Så det er jo en følge af, at vi har det indre marked, at vi har flere og flere fælles regler, og så må vi også være i stand til at forny dem i overensstemmelse med de demokratiske principper i de forskellige lande.
Hr. Per Clausen er en dreven debattør, og jeg nyder altid debatter med hr. Per Clausen meget, men man kan ikke få det her til pludselig at ændre på, at det stadig væk er nationalstaternes Europa.
Per Clausen (EL), 2009-03-10:
Hr. Michael Aastrup Jensen har jo ret i, at vi har erfaringer med, hvad der sker, hvis man stemmer nej til EU-traktater.
Hvis det er små lande som Irland og Danmark, så tager vi en runde mere for at se, om ikke vi kan finde på noget, der kan løse problemet, forstået på den måde, at man kan få et ja.
Og det er vel også derfor, at hr. Michael Aastrup Jensen med sikkerhed i stemmen siger, at det kun er et midlertidigt tilbageslag, der er sket.
Det skal nok blive løst.
Når det så er større lande som Frankrig og Holland, så sker der noget andet, så starter man forfra med at forhandle grundlaget.
At man så ender med det samme igen, er jo bare et udtryk for, at det i det lange løb måske kan være ét fedt.
Men det, jeg godt vil spørge hr. Michael Aastrup Jensen om, er hans synspunkt med hensyn til, at der ikke sker suverænitetsafgivelse.
Og jeg har forstået, at det juridisk set ikke er afgivelse af suverænitet, og jeg har helt opgivet at debattere det med jurister.
Det er udsigtsløst, det overlader jeg trygt til hr. Morten Messerschmidt.
Men ud fra et almindeligt snusfornuftigt synspunkt er det, at man afgiver beføjelser til andre, vel udtryk for, at der flyttes om ikke andet så magt til EU fra det danske Folketing.
Per Stig Møller (KF), 2009-03-10:
Til det sidste er der at sige, at vi skal have en effektiviseret indsat inden for områder, vi lægger vægt på, og at de steder, hvor vi fører over til flere afstemningsområder, er områder, hvor vi er interesserede.
Danmark er i de fleste tilfælde direkte interesseret i at få en hurtigere beslutningsproces, så man kan træffe beslutninger, så man ikke sidder og venter på det sidste land, som er mindst fremskridtsvenlig, og som så kan blokere.
Det er jo også ret demokratisk, at et land ikke kan sidde og stoppe de 26 andre.
Det ville man jo heller ikke finde sig i her i Folketinget.
Jeg ved godt, at der er et par små partier her i Folketinget, der sådan prøver at stoppe Folketingets arbejde ved at bruge meget lang tid, men vi kommer videre, og det skal man også i EU.
Det andet var et hypotetisk spørgsmål, og der er jo ikke nogen grund til at svare på hypotetiske spørgsmål.
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-03-10:
Man skal også se på situationen ud fra, hvordan EU er i dag og ikke mindst bliver i fremtiden.
Vi har i dag 27 medlemslande i EU, fordi EU er en kæmpesucces.
Senest så vi, at Albanien har stillet sig frem i koret, og Island forventes også at komme med officielt meget snart.
Derfor bliver man også nødt til at konkludere, at der selvfølgelig også skal være et nyt sæt spilleregler, for at EU stadig kan være en handlekraftig organisation, som kan håndtere en lang række af de opgaver, som vi også fra dansk side mener er vigtige.
Flertalsafgørelser har været brugbare for os i forhold til spørgsmål om miljø, i forhold til spørgsmål om dyrevelfærd.
Hvis vi skulle sørge for, at det bare var ét land, der kunne have vetoret i forhold til de her spørgsmål, jamen så havde vi jo ikke kunnet få en lige så offensiv tilgang til bl.a. de to spørgsmål, som vi fra dansk side har ønsket.
Så jeg er ikke så negativ over for flertalsafgørelser, som hr. Per Clausen åbenbart er.
Per Clausen (EL), 2009-03-10:
Det vil sige, at Danmark ikke har muligheden for at sige nej, men kan blive stemt ned.
Når en politiker står og siger, at den proces, hvor man kan sige nej, og så bliver det ikke til noget, erstattes med en proces, hvor man kan stemmes ned, ikke betyder, at man afgiver magt og indflydelse, så bekymrer det mig.
For at jurister kan konstruere virkeligheder, hvor det ikke er suverænitetsafgivelse, har jeg lært at leve med.
Jeg synes bare, det er bekymrende, at hr. Michael Aastrup Jensen har så lille sans for magt.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-03-11:
Mange tak, og tak til ministeren for svaret.
Men nu er det jo sådan, at det, jeg spørger ministeren om, er ministerens holdning.
Jeg spørger, om ministeren synes, at det kan være rimeligt, at vi i et land, hvor vi gerne vil eliteidrætten med alt det, som kommer danskerne til gode - og som også kommer breddeidrætten til gode, som vi har drøftet tidligere her i København i dag - har mange eliteidrætsudøvere, som, når de har udøvet deres eliteidræt og skal tilbage til det almindelige arbejdsmarked, er sakket rigtig meget bagud i livsløn.
Altså, her taler vi om den lønindtægt, man har.
Mange kommer ud med en livsløn, som er væsentlig lavere end det, andre med en tilsvarende uddannelse har.
Vi ved også, at Team Danmarks midler og deres indsats naturligvis er rettet imod, at de gerne vil yde så god en indsats og støtte som muligt uddannelsesmæssigt og dermed også til det, vi i hvert fald fra Socialdemokraternes side synes er helt afgørende, nemlig at eliteidrætsudøverne helst skal have et helt liv, forstået på den måde, at det ikke bare drejer sig om at yde en præstation til glæde for danskerne, når vi sidder foran fjernsynet, men også drejer sig om at kunne leve et rigtigt og et godt liv ved siden af.
Så det, jeg spørger om, er ikke Team Danmarks og Dansk Idræts-Forbunds holdning og det, at ministeren har fuld tillid til, at de to institutioner kan gøre det, men jeg vil gerne høre, om ministerens holdning er, at det, vi gør i dag, er godt nok, eller om ministeren har et andet ambitionsniveau.
Hvis man ser bort fra de store discipliner som eksempelvis håndbold og fodbold, hvor de tjener rigtig meget, er det jo helt tydeligt, at vi har mange, mange idrætsdiscipliner, hvor eliteidrætsudøverne ikke kan tjene penge og der sakker væsentligt bagefter det, som en løn kan være i andre og mange gange sammenlignelige lande.
Ministeren udtrykker ønsket om at fastholde et stabilt niveau, og det er naturligvis glædeligt.
Det er det, som vi jo må sige er den væsentligste baggrund for at have et eliteidrætsniveau, og det er jeg da kun glad for.
Men det er naturligvis helt afgørende, at man netop er proaktiv i den her sammenhæng, og det er det, der har foranlediget mig til at stille ministeren spørgsmålene, sådan at vi netop ikke kommer reaktivt og spørger: Jamen hvorfor pokker er det gået galt?
Carina Christensen (KF), 2009-03-11:
Jamen jeg vil da gerne fortælle, hvad min holdning er.
Jeg vil sige, at jeg lægger meget stor vægt på, at vi i Danmark har en model, der har til formål at udvikle eliteidrætten, og at det sker på en samfundsmæssigt og socialt forsvarlig måde.
Vi skal netop sørge for at udvikle hele mennesker.
Jeg har fuld tillid til, at Team Danmark i samarbejde med den enkelte atlet og det relevante specialforbund netop laver løsninger, som kan sikre en god sportslig udvikling for den enkelte, og at Team Danmark samtidig hjælper med uddannelsestilbud og jobmæssige tilbud osv.
Men jeg er enig i, at vi selvfølgelig hele tiden skal følge udviklingen tæt, herunder også sikre, at Team Danmark har nogle fornuftige rammer at operere under, og det er også derfor, at vi netop er blevet enige med Team Danmark om, at vi nu gennemfører en sammenlignende analyse i forhold til udvalgte lande for at få belyst situationen nærmere og se på, hvordan vores ambitionsniveau skal være, og hvordan rammerne i øvrigt skal være, så vi kan sikre, at vi fortsat klarer os godt i den internationale konkurrence.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-03-11:
Så for at grave et spadestik dybere: Er det her ambitionsniveau så også ensbetydende med, at ministeren vil gøre noget i samarbejde med Dansk Idræts-Forbund og Team Danmark i forhold til at forbedre den situation, som altså mildest talt ikke er særlig gunstig for rigtig mange eliteidrætsudøvere? Er det en ambition, ministeren har?
Er det noget, ministeren agter at handle på?
Er det noget, ministeren har på sin dagsorden i drøftelserne fremover med idrættens organisationer, herunder Team Danmark?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-03-11:
Regeringen er netop ude på ikke at sabotere forhandlingerne.
Regeringen er netop ude på ikke at spænde ben for sig selv.
Men alt det, som fru Pia Olsen Dyhr og fru Anne Grete Holmsgaard prøver at presse den danske regering til, vil være gift for forhandlingerne.
Danmarks opgave er at prøve at få en aftale i København.
Det er det krystalklare mål, vi går efter, og derfor kommer vi med de rigtige udspil på de rigtige tidspunkter.
Carina Christensen (KF), 2009-03-11:
Loven om eliteidræt fastlægger rammerne for udviklingen af dansk eliteidræt, herunder at det sker i regi af Team Danmark.
Senest i 2004 blev rammerne for Team Danmark, herunder finansieringsgrundlaget, justeret af et meget bredt flertal i Folketinget, bl.a. spørgerens eget parti, Socialdemokraterne.
Den økonomiske ramme, som lægges til grund for statens støtte til Team Danmark, er ifølge lov om visse spil, lotterier og væddemål, og ved den seneste revision af fordelingsnøglen i 2003 stemte et stort flertal i Folketinget for, herunder spørgerens parti, altså Socialdemokraterne.
Den statslige støtte til udvikling af eliteidræt sker således gennem Team Danmark.
Team Danmark skal iværksætte og koordinere eliteidrætten i samarbejde med bl.a. Danmarks Idræts-Forbund, og her skal de bl.a. lægge vægt på at sikre en forsvarlig udvikling af eliteidrætsudøverne fysisk, personligt og socialt, at yde individuel økonomisk støtte til eliteidrætsudøverne, at tilvejebringe uddannelsestilbud til eliteidrætsudøverne og at etablere arbejdsmarkedsmæssige og sociale støtteforanstaltninger for eliteidrætsudøverne.
Det er således Team Danmark, som løbende vurderer og prioriterer, hvordan støtten til dansk eliteidræt fokuseres, herunder i forhold til den enkelte eliteidrætsudøver.
Jeg har fuld tillid til, at Team Danmark i samarbejde med den enkelte atlet og det relevante specialforbund laver løsninger, som kan sikre en god sportslig og karrieremæssig udvikling for den enkelte.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-03-11:
Vil ministeren udtrykke sin holdning til at, eliteidrætsudøvere i Danmark ofte lever et liv på tiggerklasse, at indtjeningen over flere år ofte er så lav, at det der opfattes som et blot almindeligt nøjsomt liv ikke kan opretholdes, og står dette faktum i forhold til det ambitionsniveau, som ministeren har for eliteidrætten i Danmark?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-03-11:
Jeg synes, at det er lidt interessant, at hvis vi kigger til USA, og det er jo noget, som Udenrigsministeriet ellers har gjort i det her spørgsmål, så er grunden til, at man har holdt Verdensbanksporet åbent, at USA tidligere har sagt, at de gerne vil forpligte sig, men kun hvis de kunne få lov til at lægge pengene i Verdensbanksporet.
Nu kan jeg så læse i pressen, at USA nu afviser at bruge penge i Verdensbanksporet, fordi de mener, at Verdensbanken kun understøtter kulenergi og ikke vedvarende energi, alternative løsninger, og de vil derfor ikke bruge penge i Verdensbanksporet.
Hvorfor i alverden skulle den danske regering så vælge at gøre det og dermed også sabotere klimaforhandlingerne i København?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-03-11:
Nej, fru Anne Grete Holmsgaard kan regne med, at de meldinger, vi giver, kommer på de tidspunkter, hvor de passer ind i forhandlingerne, med henblik på at nå en aftale.
Carina Christensen (KF), 2009-03-11:
Jeg er helt enig i, at vi skal være proaktive, og det har vi jo netop også ønsket at være.
Det er derfor, at vi i samarbejde med Team Danmark har besluttet og er i gang med at udarbejde den her analyse, så vi kan se, hvordan vi ligger i forhold til andre udvalgte lande, og sikre, at vi også fortsat vil klare os stabilt og fornuftigt i den internationale konkurrence.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-03-11:
Hvordan vurderer ministeren de danske forhold for eliteidrætsudøvere sammenlignet med andre europæiske lande, når det gælder økonomisk indtjening og uddannelsesmuligheder under deres eliteperiode, og hvilke tiltag vil ministeren tage for en forbedring af de danske forhold?
Kristian Jensen (V), 2009-03-11:
Nej, regeringen har sammen med Dansk Folkeparti lavet en rigtig god skattereform, som med forårspakke 2.0 har skabt fornyet mulighed for, at danske virksomheder kan komme i vækst, skabt mulighed for, at antallet af danske arbejdspladser kan vokse i fremtiden, skabt mulighed for, at folk kan få flere penge mellem hænderne i 2010, sådan at vi får modvirket den stigning i ledigheden, som vi desværre ser.
Det er helt korrekt, at der er forskel på, hvad folk får ud af skattereformen, for når man sænker en procentsats, som man gør ved f.eks. at sænke bundskatten med 1,5 procentpoint, ja, så virker det selvfølgelig i forhold til, hvor meget man tjener.
Men hvis man kigger på den her skattereform i forlængelse af både den første forårspakke og den lavere skat på arbejde fra 2007, vil man kunne se, at regeringen nu har været igennem hele skattesystemet og sænket marginalskatten markant, uanset om det drejer sig om højtlønnede eller lavtlønnede. Derfor synes jeg, at vores økonomiske politik og vores fordelingsmæssige politik hænger flot sammen, og det er jeg sikker på at alle forligspartierne og alle forhandlerne, herunder også fru Pia Kjærsgaard, er helt klar over.
Derfor er det sådan, at det er en rigtig god reform, der er blevet aftalt, og det er en reform, som vi ser frem til får lov til at virke til gavn for danskerne og også til gavn for danske virksomheder og dermed danske arbejdspladser.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-03-11:
Det lyder for mig, som om statsministeren mener, at man skal trække sig tilbage og sætte sig ned på stolen frem for at melde klart ud.
Kan vi regne med, at der inden for et par måneder kommer en udmelding om, hvor Danmark vil lægge pengene?
Carsten Hansen (S), 2009-03-11:
Det er dejligt at se, at skatteministeren stiller op til spørgetimen i dag.
Jeg vil selvfølgelig spørge lidt ind til den såkaldte rødvinsreform; her kan vi jo se, at direktøren i Danske Bank får 40.000 kr. i skattelettelser med en årsløn på 7 mio. kr., mens den ledige får 40 kr.
Og mit første spørgsmål går til skatteministeren: Synes skatteministeren, at det er en retfærdig social profil, der her er lagt ind?
Opfølgende kan jeg sige, at fru Pia Kjærsgaard jo har sagt, at sandheden er, at de store vindere i skattereformen er personer med små og mellemstore indkomster, og så vil jeg spørge skatteministeren: Vil skatteministeren orientere fru Pia Kjærsgaard om, hvordan fordelingsprofilen i virkeligheden ser ud i den her reform?
Det næste, som jeg vil tage fat på, er, at skattelettelserne jo så i virkeligheden er en by på Sjælland, for skattereformen giver på Langeland, hvor man i forvejen er utrolig hårdt ramt af krisen, og hvor man ikke har penge til at sætte gang i beskæftigelsen og kommunale renoveringer, 2.600 kr. pr. person, og i Gentofte bliver der rigtig fest og rødvin, for der får man nemlig 12.600 kr.
Er det sådan, at regeringen helt bevidst har lavet en skæv regional social profil?
Carina Christensen (KF), 2009-03-11:
Man kan altid ønske sig flere penge, men jeg synes, vi kan være stolte af det niveau, vi har for at give penge til idrætten i Danmark, herunder eliteidrætten.
Så kan jeg forstå, at Socialdemokraternes ordfører ikke synes, vi skulle have givet den skattefrihed til eliteidrætsudøverne som belønning for deres OL-medaljer.
Men det er jo netop noget, der er penge lige ned i lommen, og det kan jeg forstå er en af de bekymringer, man har.
Men man burde da netop glæde sig over, at det rent faktisk kom igennem.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-03-11:
Min holdning og pointe er, at man naturligvis fra politisk side skal sørge for, at der er en god balance - ikke bare i forhold til det, at man skal trække attraktioner, store begivenheder og events til Danmark, men også i forhold til det, der er hverdagen for eliteidrætsudøverne.
Så må jeg sige i forhold til de 93 mio. kr., som ministeren siger går til Team Danmark, at en gang imellem deler ministeren penge ud til Team Danmark, og en gang imellem trækker ministeren penge tilbage.
Den sidste gang, jeg er bekendt med, hvor der blev trukket penge tilbage, var, da Team Danmark pludselig skulle være med til at finansiere den skattefrihed af medaljehøsten ved OL, som den foregående minister havde lovet.