runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-06-01:
Jeg må sige, at ministeren jo er kommet meget, meget langt væk fra den dag, hvor statsministe ren stod på et pressemøde og sagde, at man gik ind for, at afviste asylansøgere bør kunne arbejde og uddanne sig, mens de er her i landet, til, at vi i dag står her og diskuterer, hvornår der så er mulighed for at sende folk hjem.
For det helt konkrete er jo, at ministeren heller ikke er villig til at sende de afviste irakere hjem, sådan som tingene ser ud lige nu.
De institutioner, som ministeren og ministerens folk henholder sig til, er også dem, vi henholder os til, men vi lægger selvfølgelig også vægt på, at man bruger de myndigheder på en god og en fair måde, forstået sådan at vi jo har haft masser af samråd i Udvalget for Udlændinge og Integration, hvor vi har sat spørgsmålstegn ved, om man rent faktisk følger de regler og følger de anbefalinger, man også får fra udenlandske myndigheder, udenlandske organisationer som UNHCR eller andre.
Og jeg kan bare sige, at når ministeren så ikke selv sender folk hjem, må der jo også være en årsag til det, og det er den samme årsag til, at Socialdemokratiet også siger, at når man så ikke kan sendes hjem, så må man da i det mindste kunne arbejde og uddanne sig.
Men det kan vi forstå at regeringen og statsministeren har sat sig lodret imod.
Rikke Hvilshøj (V), 2007-06-01:
Men Socialdemokraterne vil jo ikke fortælle os, hvem det er, der skal vurdere, hvornår forholdene er til det.
Det er sådan noget, der svæver i det uvisse.
Hvem er det, der skal konkludere det?
Er det Socialdemokraterne, der skal vurdere det?
Er det den enkelte selv?
Jeg og regeringen er helt enige i, at vi skal undgå, at der er nogen, der sygner hen i vores asylcentre.
Det er bl.a. derfor, at det her lovforslag bliver behandlet i dag.
Det er derfor, at vi i hvert fald i min tid som integrationsminister har forbedret mulighederne for at modtage undervisning i centrene; det er derfor, vi har forbedret mulighederne for børnene; det er derfor, vi har sikret flere kvadratmeter til børnefamilierne.
Troels Ravn (S), 2007-06-01:
Socialdemokraterne anerkender fuldstændig de afgørelser, der bliver truffet i Udlændingeservice og Flygtningenævnet.
Og derfor siger vi også, at de mennesker, der søger asyl i Danmark og ikke kan få asyl, skal rejse tilbage til deres hjemland, når forholdene er til det.
Og det er lige netop der, forskellen ligger mellem Socialdemokraternes holdning til spørgsmålet her og regeringens og Dansk Folkepartis.
Så længe forholdene i Irak ikke er til, at de afviste asylansøgere kan rejse hjem, så skal de have lov til at have en meningsfuld, ordentlig tilværelse i Danmark.
Rikke Hvilshøj (V), 2007-06-01:
Jeg er nødt til at sige, at Socialdemokraterne fører politik i blinde.
I Sverige vurderer man, at man vil modtage ca. 40.000 asylansøgere bare i år – 40.000.
Der er selvfølgelig en klar sammenhæng mellem de muligheder, der også er for asylansøgere og afviste asylansøgere i et land, og så antallet af ansøgere, der kommer.
Og jeg kan kun tolke hr. Troels Ravns meldinger som, at den socialdemokratiske politik er, at kommer man fra Irak til Danmark, så er det ikke de danske myndigheder og de danske asylregler, der afgør, om man kan få lov til at blive og opholde sig i Danmark, så er det sådan set bare en selv.
Det må bare være konklusionen, og det synes jeg sådan set er fair, hvis det er meldingen fra Socialdemokraterne.
Det hænger ikke sammen.
Lars Barfoed (KF), 2007-06-01:
Jeg vil gerne endnu en gang opfordre hr. Thomas Adelskov til at lægge den der højstemte grundlovsretorik på hylden og så forholde sig lidt sagligt og lidt resultatorienteret til det her.
Det er en kendsgerning, at Socialdemokratiet har meddelt, at de ikke ønskede at støtte regeringens lovforslag, der gik ud på at forbyde hemmelige jobklausuler.
Det lovforslag er så nu trukket tilbage på grund af al den modstand, der var.
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi bestemt, at der sker en regulering.
Vi ønsker stadig væk, at man griber ind mod hemmeligheden, og vi ønsker egentlig også, at man ser på, hvordan man kan regulere de her jobklausuler, sådan at man undgår dem, der er helt urimelige eller bare urimelige.
Det mener jeg i virkeligheden at et flertal af partierne, måske alle partierne, burde kunne tale sig frem til enighed om, for jeg tror i virkeligheden, at det er det samme, vi vil.
Troels Ravn (S), 2007-06-01:
Integrationsministeren gør meget ud af at forklare os, at tilbuddet her er et frivilligt tilbud.
Jeg tænker på, at det er forargeligt, at regeringen og Dansk Folkeparti vil presse irakerne hjem, presse irakerne til at skrive under på, at de vil sætte deres families og deres eget liv på spil for at deltage i et opkvalificeringsforløb og for at få en pose penge med sig.
Tænk, hvis man selv fik at vide, at man kunne vælge at få en uddannelse og penge, men så skulle man altså også udsætte sig selv og sine børn for livsfare.
Integrationsministeren fremmaner et usmageligt skræmmebillede af konsekvenserne ved at lade afviste asylansøgere få ordentlige forhold, uddannelse og arbejde, indtil de kan rejse hjem.
Socialdemokraterne ønsker ikke at ændre et komma i den gældende udlændingepolitik.
Eksperter på området har også samstemmende givet udtryk for, at forslaget om at lade afviste asylansøgere arbejde og uddanne sig, indtil de kan rejse hjem, ikke vil få de konsekvenser, at der vil komme horder af flygtninge til Danmark.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-06-01:
Nu er der jo ikke noget overraskende i, at Enhedslisten har en forventning om, at et forslag som det her vil kunne betyde en omfattende og positiv ændring i Afghanistan.
Men jeg synes, det er vigtigt at pointere, at netop hvis det her forslag blev vedtaget, ville det faktisk betyde, at sikkerheden ville blive dårligere i Afghanistan, og at det ville være endnu sværere at få folk til at deltage i de genopbygningsprojekter, som der trods alt er gang i rundtomkring i Afghanistan, netop fordi der bliver færre folk til at håndtere sikkerheden omkring de personer, som er i Afghanistan for at varetage forskellige udviklingsprojekter.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor hr. Rune Lund ser det her som et positivt forslag.
Det er faktisk et forslag, som i sin yderste konsekvens og i sin logiske konsekvens vil betyde, at man vil se en forværring med hensyn til at gennemføre gode projekter i Afghanistan.
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-06-01:
Og det er derfor, konceptet er interessant, for det adskiller sig jo fra mere traditionelle typer af bidrag, kan man sige, og det er jo sådan set det grundlag, som vi arbejder ud fra, og som er ganske fornuftigt.
Må jeg så sige, hvad angår den større sammenhæng, at afghanistanmissionen hviler på et klokkeklart FN-grundlag.
Der er samtidig i London lavet et meget spændende stykke arbejde med hensyn til planer for en egentlig genopbygning.
Og det, der vel egentlig kan undre her, er, at SF melder sig ud af den her mission, når det, vi bidrager til, er at hjælpe eksempelvis afghanske piger til at kunne tage en uddannelse – no get, der hviler på et klokkeklart FN-mandat og -grundlag.
Jeg havde egentlig troet, at SF ville sige: Det her er en rigtig mission, den vil vi gerne støtte.
Men sådan skulle det åbenbart ikke være – heller ikke denne gang, desværre.
Rune Lund (EL), 2007-06-01:
Det eneste, som skaber en usikker situation i Afghanistan, er, at man satser på en militær strategi og en helt overordnet strategi for Afghanistan, som grundlæggende er forkert.
Jeg synes, at hr. Hans Kristian Skibby skal forholde sig til de meningsmålinger, der bliver lavet i forhold til Afghanistan, og som viser, at selv om Taleban ikke er populær med omkring 10 pct. opbakning i befolkningen, så vokser utilfredsheden med den internationale indsats, og Taleban styrkes militært.
Hvordan kan hr. Hans Kristian Skibby stå og sige, at man fører den rigtige strategi, når det går i den forkerte retning?
Hvad så med alle de civile, der bliver dræbt?
Hvad så med alle de bomber, der bliver kastet højt oppe fra luften fra fly og slår massevis af civile ihjel?
Er det den rigtige militære strategi?
Er det den rigtige militære strategi at rende rundt og jage Taleban på en måde, så der bliver slået en masse civile ihjel?
Jeg synes ikke, det er en særlig smart strategi, og det er jo også derfor, vi ser, at utilfredsheden med de internationale styrker vokser.
Det helt store problem i Afghanistan er, at der ikke er nok fokus på civil genopbygning, og den civile genopbygning, som der så trods alt er penge til, bliver oven i købet også placeret de forkerte steder.
Nej, den bliver brugt som en del af krigsindsatsen i de mere urolige områder, f.eks. i Helmandprovinsen, hvor de danske soldater er.
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-06-01:
Må jeg lige sige allerførst, at jeg ikke tror, at jeg sagde, at hele verden var enig i samtænkning, men jeg sagde, at det danske bidrag er specielt, fordi det hviler på en idé om samtænkning.
Af samme grund er der i en stribe NATO-lande stor interesse for det danske bidrag, fordi det koncept om samtænkning er nyt.
Det er faktisk noget, hvor vi spiller ind i forhold til NATO, i forhold til de allierede, med et interessant, nyt koncept.
Det var sådan set det, jeg sagde.
Jeg sagde ikke, at hele verden er enig i samtænkning; nej, det er faktisk et konkret eksempel, hvor det danske bidrag viser nye veje.
Og det er kolossalt interessant ud fra mange forskellige betragtninger.
Med hensyn til kampvogne synes jeg, at det ville være relevant, om kommandoen kom med en indstilling til og en vurdering af det her.
Situationen i Afghanistan kan ændre sig lynhurtigt.
Og derfor tror jeg, det er vigtigt, at de partier, der står bag – og at Folketinget i det hele taget – forholder sig åbent til, hvis det skulle blive nødvendigt at justere eller ændre på bidraget.
Så jeg kan og vil ikke stå her i dag og sige hverken ja eller nej til kampvogne.
Det må afhænge af den konkrete situation.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-06-01:
Hr. Morten Helveg Petersen siger, at hele verdenssamfundet er enig i den her samtænkningsstrategi, men det passer jo ikke.
Sideløbende med ISAF-operationen kører amerikanerne jo stadig væk deres Enduring Freedom-operation, og der er jo ikke spor samtænkning i den operation.
Det er jo ren og skær krigsførelse, hvor formålet er at dræbe så mange talebanere som muligt.
Der har jo kørt en diskussion inden for forsvaret om, hvorvidt der skal flere kampvogne til Afghanistan, for som man siger fra især HOK’s side, er det nødvendigt, hvis soldaternes sikkerhed skal være maksimal.
Og jeg har også forstået, at styrkerne dernede har sagt til statsministeren, at de ønsker flere kampvogne.
Det har, har jeg forstået, forsvarskommandoen afvist indtil nu.
I forlængelse af det vil jeg godt spørge hr. Morten Helveg Petersen, for det har ikke været så meget fremme i debatten, og jeg synes, det er ret relevant og interessant at få opklaret det her under debatten i dag
: Hvad er forligspartiernes holdning til det spørgsmål, som jo har meget at gøre med, hvad det er for en form for krigsførelse, man vil have dernede?
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-06-01:
Man må jo fastholde, at der er tale om en meget bredspektret indsats lige fra samtænkningen mellem militær og civil indsats til en egentlig genopbygningsbistand.
Man må holde fast i, at med Londonaftalen, den såkaldte Afghanistan Compact-aftale, har verdenssamfundet jo sammen med afghanerne opstillet en række målsætninger for netop den her genopbygningsindsats, som skal foregå over hele Afghanistan.
Så det her skal jo altså sættes ind i en ramme i en sammenhæng, der hedder, at det er hele verdenssamfundet, som forsøger at yde et godt og fornuftigt bidrag i Afghanistan.
Og den her mission kan man simpelt hen ikke undervurdere vigtigheden af.
Afghanistan må ikke mislykkes.
Derfor er der også fornuft i de meget brede planer, der er lagt sammen med afghanerne, jævnfør Londonaftalen.
Rune Lund (EL), 2007-06-01:
Jeg mener faktisk, at den måde, som samtænkningen sker på, er en del af problemet i Afghanistan.
Og det er sådan i øjeblikket, hvor der i øvrigt er alt for få midler til civil genopbygning, at man sådan set belønner de dele af Afghanistan, hvor der er uro.
Det vil sige, at desto mere uro man laver, desto mere civil genopbygning får man.
Det kunne jeg godt tænke mig hr. Morten Helvegs kommentar til.
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-06-01:
Det tror jeg selv på er et utrolig vigtigt element i og grundlag for vores afghanistanpolitik, at vi forsøger den samtænkning.
Jeg har samtidig forsøgt at sige både ved førstebehandlingen og nu også ved andenbehandlingen, at vi er helt og aldeles opmærksomme på og klar over, at det her er en meget, meget vanskelig opgave, som ikke bare Danmark, men hele verdenssamfundet står over for.
Så lad det også være sagt her endnu en gang, at det her er en meget vanskelig opgave, som kommer til at tage lang tid.
Men samtænkning er grundlaget for vores bidrag, og det er et fornuftigt initiativ.
Rune Lund (EL), 2007-06-01:
Jeg vil også gerne have hr. Morten Helveg Petersen fra det tidligere antikrigsparti Det Radikale Venstre til at kommentere, at der åbenbart ligger forskellige militære strategier bag det her beslutningsforslag.
Hvis man lytter til Dansk Folkeparti, handler det bare om, at man skal skyde og bombe en masse mennesker, og så skal man nok vinde den her krig.
Hvis man lytter til Socialdemokraterne, kan man høre, at der er tale om en helt anden indsats – det kunne man også høre, hvis man lyttede til Det Radikale Venstre under førstebehandlingen.
Indsatsen handler om civil genopbygning.
Og så er det bare, man spørger sig selv: Hvad er egentlig den militære strategi?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er, at vi også under førstebehandlingen så, at der var vidt forskellige analyser af, hvordan situationen ser ud i Afghanistan.
Så vi har en situation, hvor der tales om forskellig militær strategi blandt de partier, som stemmer for det her forslag, og hvor der også er en fuldstændig forskellig analyse af, hvordan Afghanistan ser ud.
Det synes jeg er meget mærkværdigt.
Hvad synes hr. Morten Helveg Petersen?
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-06-01:
Jeg skal sige, at Det Radikale Venstre støtter dette vigtige beslutningsforslag.
Vi har haft en udvalgsbehandling, og der har været spørgsmål og svar.
Vi støtter dette vigtige beslutningsforslag, fordi missionen i Afghanistan ikke må mislykkes.
Det er en farlig mission, den er vanskelig, den kommer til at tage lang tid, og vi skal være helt nøgterne med hensyn til alle de problemer, som møder os, og som møder vores danske soldater, der gør et fremragende stykke arbejde på en meget, meget vanskelig mission.
Så Det Radikale Venstre støtter forslaget, og vi synes, det er et godt grundlag for en rigtig mission.
Per Kaalund (S), 2007-06-01:
Jeg kan ganske kort svare hr. Rune Lund, at vi fra Socialdemokratiets side ikke anser det for noget formål i sig selv at jagte talebanere i Afghanistan.
Det er ikke det, vi er derude efter.
Men det kan godt være, at det i givne situationer er nødvendigt med en militær indgriben, og hvor det også kan være over for talebanere på den anden side, for netop at sikre de afghanske myndigheders fremkommelighed i den øvrige del af Afghanistan, herunder i den sydlige Helmandprovins.
Rune Lund (EL), 2007-06-01:
Hr. Per Kaalund siger, at de danske soldater ikke skal være med til at brænde opiumsmarker af.
Men det er jo det, som de de facto medvirker til, og som man i endnu højere grad vil medvirke til, hvis der kommer en ny opiumsstrategi, som den USA prøver at presse igennem.
Det synes jeg hr. Per Kaalund burde forholde sig til.
Grunden til, at jeg spørger til hr. Søren Espersens opfattelse af det her beslutningsforslag, er jo, at jeg synes, at det er noget mærkværdigt, at mange forskellige partier lige fra Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre, Venstre, De Konservative og over til Dansk Folkeparti vil stemme for det her beslutningsforslag, men at man åbenbart har vidt forskellige opfattelser af, hvad der er den militære strategi.
Det synes jeg da er højst besynderligt, at man kan stemme for at sende nogle soldater af sted, men at man åbenbart har meget forskellige opfattelser af, hvordan krigen skal føres.
Det synes jeg ærlig talt er en meget mærkelig måde at sende danske soldater i krig på.
Per Kaalund (S), 2007-06-01:
Hr. Rune Lund vil ved at gennemlæse referaterne fra første behandling af forslaget kunne læse, hvad vi har sagt fra denne talerstol om Socialdemokratiets politik.
Der har vi bl.a. sagt, at vi ikke mener, at vore militære styrker eller NATO skal ud og afbrænde marker eller på anden vis intervenere i opiumsbekæmpelsen som sådan.
Det vil også give et svar på den anden del af det, nemlig på, hvilken strategi der skal følges.
Strategien er den på det militære område, at man skal bistå de afghanske myndigheder i også at udbrede myndighedsudøvelsen til den sydlige del af Afghanistan og til områder, hvor de ikke er i stand til i dag at udøve tilstrækkelig myndighed.
Rune Lund (EL), 2007-06-01:
Det, hr. Per Kaalund siger her i svaret til hr. Holger K. Nielsen, er jo, at Socialdemokraterne ikke vil afvise, at man vil støtte en fortsat dansk militærindsats, hvis den afghanske regering vælger en opiumsstrategi som den, USA nu presser på for at gå gennemført i Afghanistan.
Jeg må sige, at alene det vidner virkelig om, hvilken suppedas man er ude i, og hvilken katastrofal kurs man er inde på fra Socialdemokraternes side.
Men det, som egentlig er mit spørgsmål, er: Hvad er det egentlig for en militær strategi, der ligger bag det her afghanistanforslag?
Hvis man skal tro det, hr. Søren Espersen siger i Berlingske Tidende den 14. maj, så handler det om, at vi har en primær opgave, og den er at nedkæmpe Talebanmilitsen, og at vi skal lave en militær offensiv og se at få det der skidt nedkæmpet; det er det, vi skal.
Er det også det, Socialdemokraterne mener vi skal i Afghanistan?
Per Kaalund (S), 2007-06-01:
Der kan ikke drages den konklusion, som hr. Holger K. Nielsen drager her.
Det er sådan, at det internationale samfund er i gang i Afghanistan på mange områder; det gælder FN-mandatet, det gælder NATO-indsatsen, og det gælder også EU’s indsats på de områder.
Såfremt amerikanerne måtte komme igennem med en ændring af en politik som den, der beskrives af hr. Holger K. Nielsen, er jeg overbevist om, at det vil blive taget op gennem disse internationale organer og organisationer.
Derfor går jeg også ud fra, at den danske regering og det danske Folketing tager stilling.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-06-01:
Jeg er helt med på, hvad Socialdemokraternes principielle holdning til det her er.
Men det, spørgsmålet går på, er: Hvis det lykkes for amerikanerne at lægge en klemme på den afghanske Karzairegering, hvis USA går via Kabul, som de jo vil være i stand til, må jeg så forstå hr. Per Kaalunds svar således, at så vil Socialdemokraterne kunne acceptere denne amerikanske antiopiumspolitik?
Sådan må jeg forstå det.
Efter min vurdering er det katastrofalt, fordi det yderligere vil optrappe konflikterne i det sydlige Afghanistan.
Per Kaalund (S), 2007-06-01:
Som sagt agter vi at følge den afghanske regerings antinarkotikapolitik, som også støttes af det internationale samfund, og det agter vi ikke at ændre indstilling til.
Såfremt afghanerne måtte ændre deres politik, må vi jo tage stilling til det på det tidspunkt, det måtte foreligge, hvad jeg næppe tror vil ske, fordi man bl.a. i den nordlige del af Afghanistan jo allerede på nuværende tidspunkt har positive resultater af den afghanske politik på området.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-06-01:
Det er til det spørgsmål om opiumsbekæmpelse, som hr. Per Kaalund tager op.
Det er rigtigt, at der har været en diskussion på det sidste.
Berlingske Tidende havde i forgårs en artikel om, at der i NATO er en stor debat, da amerikanerne vil forsøge at bruge den samme strategi, som de har gjort bl.a. i Colombia i Latinamerika.
Der er stor skepsis over for det fra europæernes side, og jeg kan forstå, at også Socialdemokraterne er skeptiske over for den amerikanske antinarkopolitik.
Problemstillingen er jo her – i hvert fald ifølge artiklen i Berlingske Tidende – at amerikanerne vil forsøge at presse den afghanske regering til at køre den form for opiumsafbrændingspolitik, og derfor vil jeg gerne spørge Socialdemokraterne: Hvis det nu lykkes at presse den afghanske regering til at følge amerikanerne, og det er jo ikke usandsynligt, at det vil lykkes for USA, vil det så være en betingelse for Socialdemokraternes tilslutning til det her forslag, at man ikke følger den amerikanske antiopiumspolitik?
Per Kaalund (S), 2007-06-01:
Vi har haft beslutningsforslaget til udvalgsbehandling, stillet en række spørgsmål, fået en række svar, og det bekræfter os i vores opfattelse af, at det er rigtigt at støtte dette forslag, B 161.
Der er store genopbygningsopgaver i Afghanistan.
Det kræver meget økonomi, og ngo’erne skulle også meget gerne ind og hjælpe til på et tidspunkt, hvor sikkerheden er i orden.
Vi ved, at de militære opgaver også vil være omfattende i hvert fald i en overgangsperiode, og vi lægger vægt på og håber og tror da også på, at den militære indsats sker med omtanke.
Man skal undgå unødige civile tab, og det bestræber man sig selvfølgelig også på, men det er vigtigt at vinde den afghanske befolkning.
Med hensyn til opiumsbekæmpelse har der været nogen diskussion og også avisomtale den senere tid, og der er også forslag fra forskellig side bl.a. fra nogle amerikanske eksperter om, hvordan man skal gribe det an.
Det er fortsat vores opfattelse, at man med hensyn til opiumsbekæmpelsen skal følge den afghanske regerings antinarkotikapolitik med støtte fra det internationale samfund.
En total afbrænding af marker, som nogle foreslår, er måske ikke vejen frem, heller ikke opkøb, og amerikanske erfaringer med at sprøjte fra bl.a. Colombia i Sydamerika er måske heller ikke ideen, så vi mener fortsat, at man skal følge den afghanske regerings politik på området.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-06-01:
Nu er argumenterne fra Enhedslistens ordfører blevet så dårlige, at man er nødt til at tage Iraksituationen ind i en debat om Afghanistan.
Det synes jeg med al tydelighed taler for, at man i det her beslutningsforslag har en utrolig dårlig sag fra Enhedslistens side.
Jeg synes, det må være klart for enhver, at man med det her beslutningsforslag faktisk har stillet sig som fortaler for en proces, som ville betyde, at det ville være endnu dårligere at gennemføre projekter i Afghanistan af civil karakter til gavn for folkene og befolkningen i Afghanistan.
Det forstår jeg simpelt ikke at hr. Rune Lund vil tillade at bruge sin egen tid her i Folketinget på.
Rune Lund (EL), 2007-06-01:
Problemet i forhold til Afghanistan er det samme, som er problemet i forhold til Irak.
Man kan se, at det går i den helt forkerte retning, hvor Irak i dag er i total opløsning og et land i borgerkrig.
Det har Dansk Folkeparti været med til at skabe.
Nu er Dansk Folkeparti med til at skabe et nyt Irak i Afghanistan, hvor man endnu en gang tror, at man kan rykke ind og gå efter en militær sejr, og imens så smadrer man Afghanistan, slår en masse civile ihjel og fører en militær strategi, som ikke fører andre vegne end til at styrke Taleban.
Taleban er blevet styrket, og Taleban vil blive ved med at blive styrket, hvis Danmark bare sjosker lige i hælene på USA og den krigsstrategi, som USA har lagt i Afghanistan.