runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Orla Hav (S), 2011-02-24:
Dem, der skaber stemningen med hensyn til samfundets økonomi og det, der kan lade sig gøre, er i høj grad regeringen, og situationen var, at den daværende statsminister – det erkender jeg – jo blankt afviste at føre det, vi har efterlyst, nemlig en anticyklisk politik i forhold til at dæmpe, når overophedningen var på vej, og at føre en politik, hvor man var med til at fremme, når vi gik mod lavkonjunktur.
Det er jo det, regeringen har forsømt, og det afviste den daværende statsminister.
Så er det jo svært for oppositionen at komme og sige: Nu skal i søreme lave en helt anden dagsorden – for vi må jo tro på, at den siddende regering har det bedste overblik.
Nu viser det sig så, at overvismanden går ud og siger, at regeringen kendte til de her forhold, og at regeringen førte en forkert politik.
Det er jo derfor, vi synes, at man skal føre politik, ikke ud fra et skønmaleri og ud fra spøgelseshistorier om, hvad andre kan hitte på, men ud fra, hvad der reelt tjener Danmarks interesser bedst.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-02-24:
De skattelettelser, regeringen har givet ad tre omgange i 2004, 2007 og 2009, er jo fuldt finansierede skattelettelser.
Der er ikke noget fremadrettet finansieringsproblem omkring dem, for de er jo finansieret.
I tilgift kommer, at den sidste skattereform, vi lavede, jo var en omlægning, hvor vi krone for krone flyttede skat til det, vi vil have mindre af, bl.a. energiforbrug, usunde fødevarer, altså fedtbeskatning og andet, fra det, vi gerne vil have mere af, nemlig arbejde.
Det var ikke bare fuldt finansieret, men det havde også den klogskab i sig, at det øger arbejdsudbuddet og beskæftigelsen og dermed på sigt altså bidrager til at gøre Danmark 5 mia. kr. rigere.
Så hvis man rullede det tilbage, ville vi stå tilbage med et fattigere land.
Orla Hav (S), 2011-02-24:
Jeg sagde netop, at jeg ikke forholdt mig voldsomt til, hvordan mine partifæller havde det herinde.
Jeg fortalte og forsøgte at belære statsministeren i forhold til, hvordan det billede, der blev skabt af den danske økonomi i 2005, var på det tidspunkt, hvor Danmark var i højkonjunktur, så det forslog noget, og hvor det lykkedes at gennemføre forsvarlige løsninger på sygehusområdet.
Og så blev der skabt et billede af den daværende statsminister af, at vi da kunne have brugt mange flere penge.
Det er jo det billede, som jeg forsøger at gengive her, som den daværende statsminister bidrog til, og jeg hørte ikke, at den daværende sundhedsminister talte imod, da statsministeren gik ud og sagde det her.
Så det har jo været ganske svært at nå igennem med det budskab, som statsministeren grinede lidt af at jeg efterlyste, en anticyklisk politik på et tidspunkt, hvor der var rigtig meget kul på samfundsøkonomien.
Morten Østergaard (RV), 2011-02-24:
Det, som hr. Kristian Jensen spørger mig om, er, om jeg er bevidst om, at den 2010-plan, som regeringen arbejdede med, da man afleverede magten til VK i 2001, havde man ikke fuldt indfriet endnu.
Ja, det er jeg bevidst om, ligesom regeringen har en 2015-plan, som man ikke har indfriet endnu, men det ændrer ikke på, at de politiske beslutninger og de holdbarhedsopgørelser, som Finansministeriet har lavet dengang og lavet i dag, helt uomtvisteligt viser, at holdbarheden er blevet gradvis forværret under VK.
Den eneste gang, den er blevet bedre, er i forbindelse med velfærdsaftalen, og siden da er den blevet gradvis forværret igen.
Carina Christensen (KF), 2011-02-24:
Jamen jeg ville bare lige kvittere for, at hr. Morten Østergaard vil sende mig den her artikel.
Den vil jeg glæde mig til at læse.
Jeg tror sådan set ikke, at uenigheden er så stor, men jeg skal gerne læse den.
Og det kan jeg så forstå er de planer fra den statsministerkandidat, som Det Radikale Venstre peger på, nemlig fru Helle Thorning-Schmidt.
Så vil jeg bare lige spørge: Er det »Fair Løsning«, som er planen?
Og er det det her nye vækstudspil, som vi har set fra S og SF i dag, som jo primært baserer sig på fremtidig vækst i den offentlige sektor, der er det, der skal sikre Danmarks fremtid?
Og er det den plan, som Det Radikale Venstre støtter?
Morten Østergaard (RV), 2011-02-24:
Nu ville jeg ønske, at jeg havde haft min pc med herop, for så ville jeg have fundet frem til det blogindlæg, som fru Carina Christensen lagde på sin JP-blog, jeg tror det var her i går eller i forgårs, og som jeg tilfældigvis faldt over.
Der sagde hun klart: Det kan jo ikke passe, at et parti – endda et parti, som er i regering – ikke kan udtrykke sine egne synspunkter.
Og det var vist et svar på den kritik, som der har været af fru Carina Christensens eget parti for at have nogle synspunkter, som der ikke var hundrede procent dækning for hos Venstre og dermed i regeringen.
Det er jo rigtigt, at vi har uenigheder med Socialdemokraterne.
Jeg vil jo foreslå alle partier i Folketinget, at man i forhold til den økonomiske politik lagde Det Radikale Venstres genopbygningsplan 2020 til grund for den.
Vi er jo det eneste parti, der har præsteret en sådan en.
Regeringen udsætter løbende sin 2020-plan.
Vi håber, den kommer snart, jo før, jo bedre.
Men vi har jo altså lagt en frem, og det er den politik, vi går til valg på, præcis ligesom jeg kunne læse, at fru Carina Christensen og Det Konservative Folkeparti har en række særstandpunkter i forhold til regeringspartneren, som man agter at gå til valg på.
Og det er vel ikke anderledes for vores to partier?
Kristian Jensen (V), 2011-02-24:
Jeg kan godt forstå, at det er et langt udenomssvar fra hr. Morten Østergaard.
Jeg skal bare vide: Er hr. Morten Østergaard bevidst om, at 2010-planen var finansieret med et råderum på grund af en øget arbejdsstyrke, uden at der var konkrete bud på, hvordan den arbejdsstyrke skulle komme?
Carina Christensen (KF), 2011-02-24:
Nej, det er det bestemt ikke.
Jeg synes, at det er rigtig, rigtig fint, at Det Radikale Venstre har nogle selvstændige holdninger.
Det har jeg hørt de har i forbindelse med »Fair Løsning«, hvorom de har sagt, at de synes, at det er en forfærdelig plan, som Socialdemokraterne og SF har præsenteret, og at den kan de slet ikke stå inde for
Det synes jeg er et godt synspunkt.
Det vil jeg gerne erklære mig helt enig i.
Det, jeg bare har efterlyst i dag, er: Hvad er den radikale holdning til det her nye såkaldte vækstudspil fra S og SF, som vi også synes er utrolig besynderligt, fordi det alene bygger på øget vækst i den offentlige sektor, et øget offentligt forbrug osv.?
Det er helt anden andet end en vej, vi ønsker at gå.
Jeg synes ikke, at Det Radikale Venstre sagt, hvad de mener om den plan her i dag.
De har i hvert fald ikke klart sagt fra over for den, tværtimod har de sagt, at der er brug for en ny plan.
Og så må man tro, at det, Det Radikale Venstre også ønsker, bare er en større offentlig sektor, og at vi bare skal gøre, som SF sagde lige før, nemlig kræve, at det offentlige køber dyrere ind osv. Vi synes jo, at der er en frygtelig plan.
Vi har klart i dag sagt, at vi ikke tror på, at man skal gå den her vej med en pick the winner-strategi.
Det sagde et samlet erhvervsliv også på en stor vækstkonference her i dag.
Og jeg spørger helt uskyldigt: Hvad mener Det Radikale Venstre?
Synes Det Radikale Venstre, at det er den vej, vi skal gå?
Morten Østergaard (RV), 2011-02-24:
Nå, det tror jeg også at jeg svarede på i første runde.
Jeg synes, at der er mange sammenfald mellem det, SF har lagt frem her for nylig, og det, Det Radikale Venstre lagde frem allerede på vores sommergruppemøde i august 2010 under overskriften »Vækst der virker«.
Vores vækstpolitik er baseret på reformer, som skaffer mere arbejde, men også et råderum til investeringer i uddannelse og forskning.
Hvis jeg sådan set udefra skal forsøge at finde en forskel, vil jeg sige, at jeg tror, at vi har skabt skaffet et råderum til større investeringer i uddannelse og forskning end det, S og SF kan præstere.
Og det må man så forhandle om.
Endelig – og det er jo så der, hvor man kan se et klart sammenfald – er der en national innovationsstrategi, som lever op til det, som de her administrerende direktører, jeg nævnte før i den artikel, som fru Carina Christensen så kan muntre sig med efterfølgende, efterlyser , nemlig et klart signal fra politisk side om, at man vil bruge den store offentlige købekraft, ikke nødvendigvis en større offentlig købekraft, men den store offentlige købekraft, vi har, i innovationens tjeneste.
Og det er jo det, man nu har svigtet i 10 år.
Ulla Tørnæs (V), 2011-02-24:
Det lovforslag, som vi behandler her, er en del af aftalen om genopretningen af dansk økonomi, som regeringen indgik i foråret med Dansk Folkeparti, som jo grundlæggende handler om at rette op på den økonomiske situation, og som er udtryk for en nødvendig, ansvarlig økonomisk politik.
Med lovforslaget her ændrer vi satserne for revalideringsydelsen, så unge under 30 år som hovedregel fremover skal have en revalideringsydelse på niveau med kontanthjælp.
For det første vil forsørgere under 30 år fortsat kunne modtage højeste revalideringssats, og for det andet vil unge under 30 år, som i en periode, forud for at man får tilkendt revalideringsydelse, har haft et højt indtægtsniveau, ligeledes kunne oppebære den høje revalideringsydelse.
Baggrunden for det konkrete forslag er, at der ikke bør være et særligt økonomisk incitament for personer, der har haft begrænset tilknytning til arbejdsmarkedet, til at søge revalidering i stedet for at tage en uddannelse på ordinære vilkår.
Når det er sagt, er det vigtigt for mig at understrege, at revalidering er og bliver et vigtigt instrument i den vifte af tilbud og muligheder, som gives til personer, der af den ene eller den anden årsag har mistet arbejdsevnen eller fået begrænset arbejdsevnen.
Det er vigtigt for mig at understrege, at lovforslaget her ikke ændrer ved mulighederne for at modtage revalideringsydelse, men altså alene handler om satserne, og ingen skal være i tvivl om, at Venstre anser revalideringsinstrumentet som et rigtig vigtigt og godt instrument i den samlede beskæftigelsespolitik.
Bent Bøgsted (DF), 2011-02-24:
Der er allerede blevet sagt en hel del om det her lovforslag.
Som sagt er det jo en del af genopretningspakken.
Det ændrer på reglerne vedrørende revalideringsydelsen, og det gør, at de unge, der skal på revalidering, og som normalt skulle tage en uddannelse på SU, nu vil få en lavere ydelse på revalidering, end de hidtil har kunnet få.
I den forbindelse er der, som det også er blevet nævnt, lavet visse undtagelser.
Unge under 30 år, der er forsørgere, får den høje ydelse, og hvis de forud for revalidering har haft en høj indtægt, får de også den høje ydelse.
Vi synes i Dansk Folkeparti, det er rimeligt og fair, at der ikke er nogen, der skal gå ned i ydelse.
Men vi tror i Dansk Folkeparti alt andet lige også, at der, hvis man gjorde en indsats her, ville være mange flere, der ville kunne tage en uddannelse på revalidering, i forbindelse med at de fik den lave ydelse.
Det kunne godt være, at der var nogle kommuner, der kunne se, at det måske var en fordel at sende dem den vej rundt.
For det er også det der med, hvem der nu i sidste ende skal betale; det er jo egentlig det, det drejer sig om, når det kommer til stykket.
Men det er heller ikke rimeligt, at man kan sige, at fordi nogen har lidt problemer og går på kontanthjælp nu og her, så bliver de hævet op på revalideringsydelsen, og så kan de gennemføre en uddannelse.
Jamen det kan man også, selv om man kun får SU.
Det er ikke det, det drejer sig om.
Det er jo et spørgsmål om, hvilke værktøjer man bruger ude omkring.
Men som helhed kan Dansk Folkeparti støtte forslaget, og det kan vi selvfølgelig også, fordi det er en del af genopretningspakken.
Helle Sjelle (KF), 2011-02-24:
Det her lovforslag har, som andre også har været inde på, til formål at fjerne de uhensigtsmæssige økonomiske incitamenter, der i dag eksisterer på revalideringsområdet.
Det skal med andre ord være med til at sikre, at revalideringsydelser kun tildeles de mennesker, som har et reelt behov, og ikke f.eks. unge, som spekulerer i økonomiske gevinster.
Det er derfor, at lovforslaget her indebærer, at revalideringssatsen skal sænkes til kontanthjælpsniveau for unge under 30 år.
Dermed afskaffes den uhensigtsmæssige ordning, som gør, at unge i dag kan få en betragtelig øget indtægt ved overgang til revalideringsydelse.
Med andre ord skal forslaget gerne være med til at sikre, at der ikke kommer unødig mange unge på revalideringsydelser, og at unge, som kun har haft en begrænset tilknytning til arbejdsmarkedet, i højere grad tager en uddannelse på almindelige vilkår.
Det er imidlertid vigtigt for mig at understrege, at lovforslaget ikke generelt ændrer ved hele revalideringssystemet, og det er vi Konservative glade for.
Vi mener nemlig, at revalidering er et godt virkemiddel til at hjælpe personer med begrænset arbejdsevne.
Men selvfølgelig skal revalidering bruges med omtanke.
Samlet set skulle det her forslag meget gerne være med til at sikre et godt grundlag for, at revalidering bruges med omtanke fremover.
Det er sund fornuft at sikre, at der ikke er unødig mange, som ender på revalideringsydelser, når de kan klare sig selv.
Derfor er lovforslaget også efter vores opfattelse både fornuftigt, retfærdigt og socialt ansvarligt, og derfor støtter vi det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-02-24:
Jo, jo, men jeg forstår sagtens, hvor hr. Orla Hav vil hen i forhold til budskabet til befolkningen, men det, der undrer mig, er bare, at han åbenlyst siger, at hans eget parti så bed på den såkaldt uansvarlige kurs og selv gjorde sig uansvarligt.
Det er det, jeg synes er skelsættende, når man ser historisk på det.
For på det her tidspunkt er vi vel inde i nogle år, hvor Socialdemokratiet foreslår, at man afdrager mindre på statens gæld og bruger mere på at udvide den offentlige sektor end det, regeringen foreslår.
Det må vel tages som udtryk for, at hr. Orla Hav så i virkeligheden her leverer en gedigen kritik af sit eget parti på Christiansborg på det tidspunkt.
Sandheden er, at regeringen og Dansk Folkeparti brugte en given mængde penge på offentligt forbrug i de her år, men blev trumfet af en venstrefløj, herunder et Socialdemokrati, der mente, man burde bruge flere penge, også hvis det måtte betyde, at man skulle afdrage mindre på statens gæld.
Så hvis det, regeringen stod for, illustreret ved besøget i Aalborg, var uansvarlig økonomisk politik ifølge Socialdemokratiets ordfører i dag, er det, hans eget parti stod for i de samme år herinde på Christiansborg, jo i endnu højere grad uansvarlig økonomisk politik.
Det synes jeg da er en interessant oplysning.
Orla Hav (S), 2011-02-24:
Jeg skal endnu en gang understrege, at jeg ikke har forholdt mig til den socialdemokratiske gøren og laden på Christiansborg.
Jeg skal bare sige, jeg forholder mig til den virkelighed, som rigtig mange kommunalbestyrelsesmedlemmer og regionsrådsmedlemmer sad i på det tidspunkt rundtomkring i landet, og hvor landets statsminister tog rundt og var med til at fyre op under ambitionsniveauet og skabte en illusion om, at vi har råd til det hele.
Nu står man så og siger: Jamen det var slet ikke det, der var situationen, og vismændene tager helt fejl i det, de har kritiseret for efterfølgende, nemlig at man ikke førte en dæmpet politik.
Det kan man jo ikke forvente at man i ansvarlige kredse, hvor man er med til at forbruge offentlige penge, skal følge, når statsministeren beder om, at man sætter mere kul på kedlen.
Den nuværende statsminister ønskede en illustration af, hvor det billede kom fra.
Nu har jeg her fortalt om den episode, som for mig var med til at illustrere, at der ikke var meget ansvarlighed omkring økonomien.
Kristian Jensen (V), 2011-02-24:
Jeg kan sådan set godt forstå, at hr. Orla Hav ikke har lyst til at tage ansvar for sine partikollegers gøren og laden på Christiansborg, men det er nu engang sådan, at man, når man står som ordfører for et parti, må tage stilling og tage ansvar ud fra, hvad der er blevet sagt.
Jeg skal bare høre, om den kritik, der nu er af, at den nuværende statsminister og den tidligere statsminister skulle have brugt for mange penge, stemmer overens med den kritik, der har været fra hr. Orla Havs partifælle, fru Mette Frederiksen, om, at der er blevet brugt alt for få penge.
Hvad er egentlig Socialdemokratiets vurdering af regeringens politik i 2005, 2006, 2007 og 2008?
Brugte man for mange penge, eller brugte man for få penge?
Morten Østergaard (RV), 2011-02-24:
Det, mit udsagn tager udgangspunkt i, er de opgørelser, Finansministeriet foretager løbende i forbindelse med de økonomiske redegørelser og konvergensprogrammer og andet af den økonomiske holdbarhed.
Hvis hr. Kristian Jensen vil have ulejlighed med at finde de tabeller, altså den faktiske økonomiske holdbarhed på de givne tidspunkter, vil han se, at da regeringen kom til, var der økonomisk holdbarhed.
Den blev gradvis forværret indtil 2006, hvor velfærdsaftalen forbedrede den, og er siden da gradvis forværret igen.
Det er virkeligheden, og det kan man ikke løbe fra.
Men det er rigtigt, at der var en 2010-plan, som havde nogle ambitiøse mål, som SR-regeringen jo så skulle have indfriet, hvis ikke ansvaret var blevet overladt til andre af vælgerne.
Og det er jo også rigtigt, at regeringen har en 2015-plan, som man endnu ikke har levet op til.
Forskellen er, at hr. Kristian Jensen og andre jo gav skattelettelser, i forventning om, at det råderum kunne man skaffe senere med reformer, og de reformer har vi jo stadig væk foran os, fordi man ikke har levet op til 2015-planen.
Orla Hav (S), 2011-02-24:
Det kommer jo helt an på, hvilke områder vi taler om.
Jeg havde jo ikke relationer til det her hus på det tidspunkt, så jeg kan ikke gøre rede for det på den måde, men jeg kan gøre rede for det ud fra den verden, som jeg befandt mig i på det tidspunkt, og der er det sådan, at en stor del af de penge, som det offentlige stillede til rådighed, trods alt omsattes.
Så synes jeg ikke, det er særlig klædeligt, at man går ud og omgør de løsninger, som man møjsommeligt har fået stillet på benene til gavn og glæde for borgerne.
Kristian Jensen (V), 2011-02-24:
Jeg skal ikke forsøge at belære nogen om noget, som hr. Orla Hav lige før forsøgte at belære statsministeren om noget.
Jeg vil bare informere om, at det, når vi snakker om, at en politik kan være anticyklisk, sådan set er ligegyldigt, hvor man har brugt pengene henne.
Så det kan ikke passe, når hr. Orla Hav siger, at man har brugt for mange penge et sted og for få penge et andet sted.
Jeg vil gerne vide, om Socialdemokratiet synes, at regeringen i 2005, 2006, 2007 og 2008 brugte for mange penge, så man dermed lægger afstand til alt, hvad der er blevet sagt omkring nedskæringer og andet, eller om Socialdemokratiet synes, at man brugte for få penge?
Orla Hav (S), 2011-02-24:
Jeg forholder mig ikke til, hvordan meldingerne har været på Christiansborg på det tidspunkt.
Jeg forholder mig til, hvad det var for en stemning, landets daværende statsminister skabte om, hvad der var muligt at gøre i det her samfund.
Det er klart, at det præger befolkningens opfattelse af, hvad der kan lade sig gøre, og det præger også opfattelsen af, hvad der kan lade sig gøre i kommunalbestyrelser og inde på Christiansborg.
Steen Gade (SF), 2011-02-24:
Hr. Orla Hav kunne måske også lige have nævnt den tidligere finansminister, men det har jo ikke noget med sagen at gøre.
Når jeg har taget ordet, er det, fordi jeg blev lidt irriteret – det skal man måske ikke blive – på statsministeren, som i sin sidste replik var i gang med at sige noget om en reduktion på 30.000 t kvælstof osv.
Det, der er meldingen fra oppositionen, er, at vi vil bestræbe os på at nå de 19.000 t i 2015.
Det er det samme, som regeringen meldte ud for 3 uger siden, men hvor regeringen så senere har skiftet standpunkt.
Det tal, som statsministeren har i hovedet, kommer af, at da de 19.000 t blev meldt ud, var der en række udtalelser fra embedsmænd i Miljøministeriet, som på regeringens vegne sagde, at man dermed nok kunne nå de to tredjedele af det samlede tal, som skal nås i 2027.
Det er bare for at informere statsministeren om, hvordan sagen er.
Og så er der ingen grund til, synes jeg i hvert fald, at man på en måde stiller noget op, som der ikke er hold i i virkeligheden.
Ellers vil jeg til sidst sige, at jeg egentlig er enig med statsministeren i det der med de unødige skel.
Jeg er faktisk helt enig i det, statsministeren sagde, nemlig at der ikke kan være nogen partier, der har patent på at ville satse på velfærdsteknologier og har patent på, at vi skal satse på energi og klima, at vi skal satse på vandområdet, som er et stort og potentielt vækstområde, og at vi skal bruge vores indkøbspolitik innovativt.
Det er faktisk heller ikke derfor, at SF har spillet ud med det.
Det er, fordi vi føler og kan mærke, at der er et enormt behov i det danske samfund, for at vi får gjort det her.
Og hvis regeringen på nogle punkter er ved at blive overbevist om, at det her faktisk er en linje, vi skal arbejde videre med, kan der jo være kommet noget godt ud af en debat, der ellers indimellem har været mere konfrontatorisk, end jeg synes den skal være, fordi det vigtigste problem, vi står over for, er, hvordan vi får skabt nogle nye arbejdspladser i fremtiden.
Kristian Jensen (V), 2011-02-24:
Jeg bad om ordet, fordi hr. Morten Østergaard gentog myten om, at SR-regeringen efterlod en holdbar økonomi.
Jeg har genfundet den økonomiske plan, der hed Danmark 2010, den ligger på Finansministeriets hjemmeside, og enhver kan slå op på side 41, hvor der er en tabel 2.2 omkring ændring i arbejdsstyrken, der er en forudsætning for, at planen er holdbar.
Er hr. Morten Østergaard bevidst om, at forudsætningen i den tabel 2.2 er nogle stigninger i arbejdsstyrken, der ikke er nogen konkrete løsningsforslag til?
Er hr. Morten Østergaard uvidende om, at det er forudsætningen, eller misinformerer hr. Morten Østergaard Folketinget, når han siger, at det var en holdbar økonomi på det tidspunkt, hvor regeringen skiftede partikulør?
Louise Schack Elholm (V), 2011-02-24:
Socialdemokraterne er gode til at komme med gyldne løfter, men det er sværere at komme med finansieringen.
Derfor vil jeg gerne spørge ordføreren, hvordan ordføreren kan sige, at Socialdemokraterne investerer i børnefamilierne.
Julie Skovsby (S), 2011-02-24:
For lige at vende tilbage til vores finanslovforslag har vi jo afsat et beløb på 1,25 mia. kr. til kommunerne til årligt at sikre de kommuner, hvor den demografiske udvikling gør, at man skal spare på nogle områder for at få råd til andre områder, hvilket lige nu er tilfældet med nulvækst ude i kommunerne, som vi jo kender alt, alt for godt.
Der har vi jo afsat 1,25 mia. kr. til netop at sikre, at der kan være et uændret serviceniveau.
Derudover har vi en lang række andre tiltag, som jo også er finansieret, og jeg synes, at det er vigtigt at nævne bl.a. folkeskolen, hvor det er 750 mio. kr.
Der er også fattigdomsbekæmpelse, som vi afsætter 760 mio. kr. til.
Der er en hel række områder, hvor vi finansierer, også hjemmeservice osv.
Benedikte Kiær (KF), 2011-02-24:
Det er en af de anbefalinger, der især retter sig mod den aktør, som vi kalder kommunerne, men så skal vi jo selvfølgelig fra regeringens side sørge for at opstille nogle rammer, så kommunerne også har mulighed for at gennemføre det her.
Der kan jeg glæde spørgeren med, at vi faktisk sidste år fik gennemført en lang række afbureaukratiseringsforslag og fjernelse af regler netop inden for dagtilbudsområdet, hvilket faktisk betyder, at vi løfter, hvad der svarer til 170 mio. kr., af kommunernes skuldre i forhold til nogle regler og noget bureaukrati, som vi er blevet enige med kommunerne om at fjerne.
Så der har vi faktisk været inde at levere varen, for at kommunerne kan sørge for at bruge de ressourcer, der så bliver frigivet, til at gå ind og arbejde med den her anbefaling fra kommissionen.