runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-12-03:
Altså, regeringen havde en plan om at gennemføre engrosmodellen i 2015, men regeringen har så valgt at lave en finanslov, som ikke giver rum til, at regeringen kan gennemføre sit eget lovprogram.
Det er da noget besynderligt, at for at overholde vækst- og stabilitetspagtens krav er regeringen nødt til at skubbe nogle af sine egne udgiftskrævende forslag, som jo var velkendte, da man lagde finansloven frem i Folketinget.
Det er da en tilståelsessag, at man så har brugt for mange penge på anden vis, at man ikke har sørget for, at der var rum til at gennemføre, hvad der jo må siges at være helt forventeligt, altså at regeringen har råd til at gennemføre sit eget lovprogram.
Men det er så finansministerens måde at holde sig inden for rammerne på, altså at lade være med at gennemføre sin egen politik.
Det er da klar tale.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-03:
Mange tak.
I energiaftalen fra 2012 blev det aftalt, at vi ville fremme konkurrencen på elmarkedet ved at indføre den såkaldte engrosmodel, hvor al kontakt med elkunderne varetages af elhandlerne.
Da Folketinget i 2012 vedtog engrosmodellen, blev det valgt at flytte afgiftspligten over for staten fra netselskaberne til handelsselskaberne.
Da handelsselskaberne kan være mindre solide og kan drives fra udlandet, indebærer det imidlertid en større risiko for afgifttab.
Derfor var det også forudsat, at der skulle etableres en forsikringsordning.
Det viste sig så imidlertid, at den forudsatte forsikringsordning i praksis ikke kunne gennemføres, så den sikrede det statslige provenu.
Derfor har vi måttet finde et alternativ til forsikringsordningen, der sikrer det statslige afgiftsprovenu, men samtidig fastholder engrosmodellens positive effekter på konkurrencen.
Det er så nu lykkedes med den reviderede engrosmodel, som klima-, energi- og bygningsministeren har præsenteret for forligskredsen bag energiaftalen.
Den nu reviderede model fastholder afgiftspligten over for staten hos netselskaberne, hvilket jo væsentligt begrænser risikoen i forhold til afgiftsprovenuet.
Handelsselskaberne fastholder så kundekontakten, og kunderne vil fremadrettet kunne nøjes med at modtage en regning.
Derfor forventer man også fremadrettet en styrket konkurrence på elmarkedet, og det vil især være til gavn for små, private forbrugere.
Når det så har været nødvendigt at udskyde ikrafttrædelsen af engrosmodellen fra oktober 2015 til marts 2016, skyldes det flere overvejelser.
En udskydelse giver branchen bedre tid til at implementere den reviderede engrosmodel, og det skal ses i lyset af, at det har taget længere tid end ventet at finde et godt alternativ til den oprindelig påtænkte forsikringsordning, og det har også spillet ind, at den reviderede engrosmodel forventes at give et engangstab for statskassen i størrelsesordenen 1 mia. kr.
Det er naturligvis vanskeligt i sidste øjeblik at indpasse nye større udgifter, og derfor er der ikke noget nyt i, at man må prioritere, når man som regeringen fører en ansvarlig økonomisk politik.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-12-03:
Tak for det.
Jeg synes godt, finansministeren kunne have været lidt mere præcis, for i det, der er sendt over til Folketinget, står der: »Formålet med at udskyde engrosmodellens indførelse til den 1. marts 2016 er at undgå, at det forventede engangsunderskud ved engrosmodellens indførelse på 1 mia. kr. falder i 2015 for at sikre, at Danmark holder sig inden for underskudsgrænsen i EU's Stabilitets- og Vækstpagt i 2015.«
Se, det er jo sådan set en tilståelsessag.
Regeringen kan ikke gennemføre det lovkatalog, der er oversendt til Folketinget, hvori forslaget står til gennemførelse her i år.
Der står der ikke noget om, at det skal udskydes.
Det kommer efterfølgende.
Det vil sige, at man, efter at regeringen har fremsat sin finanslov, finder ud af, at det, man har i lovkataloget, ikke kan gennemføres, fordi der simpelt hen ikke er rum til det.
Jeg kan jo nu forstå, at der er en helt ny tolkning af forsigtighedsprincippet, men det må vi jo så komme tilbage til.
Men hvor sikker en hånd på rattet mener finansministeren, at det er udtryk for, at finansministeren fremsætter sit forslag til finanslov i august, statsministeren præsenterer et lovkatalog, og efterfølgende må regeringen bakke på sit eget forslag, fordi der simpelt hen ikke er rum til at gennemføre det, man havde planlagt, fordi det vil skabe problemer i forhold til at overholde stabilitets- og vækstpagtens grænser?
Det er da en tilståelsessag.
Regeringen har ikke sørget for, at der er rum i regeringens eget finanslovsforslag til at gennemføre regeringens eget lovprogram.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-03:
Det forekommer mig at være en relativt bizar diskussion.
Altså, det forekommer mig at det rammer helt ved siden af skiven at bebrejde regeringen, at regeringen helt ansvarligt, præcis som alle kræver og ønsker, sørger for, at vi hele tiden holder os på den rigtige side af de grænser, vi har bundet os til – i modsætning til de forgængere, vi overtog det fra, og som vi har måttet rydde op efter.
Det er det ene.
Det andet er, at man, som det klart fremgår af besvarelsen, af helt faglige årsager har måttet gøre noget andet end det, man i sin tid aftalte, hvilket pådrager staten et engangstab på 1 mia. kr.
Det tager man selvfølgelig alvorligt, når man fører en ansvarlig økonomisk politik.
Det er jo det, der er forskellen på den måde, det kører på nu, og på den måde, der kørte på før.
Jacob Jensen (V), 2014-12-03:
Jeg vil bare helt stilfærdigt spørge, om den udvikling, vi har set på det seneste, betyder noget – og det er oprigtigt ment, det er ikke engang polemisk ment.
Altså, spørgsmålet gik jo oprindelig på, netop om det betyder noget i forhold til 3-procentsgrænsen, at man nu har foretaget den her pensionsbeskatning.
Så må vi jo se, om vi så også kan støtte det – i forhold til hvis olieprisen måtte fortsætte med at falde, eller i forhold til at vi formodentlig nu om kort tid kan se, at man fra embedsfolkenes side nedjusterer det skøn for økonomien for næste år. Vi har jo set en dramatisk udvikling.
Som sagt stod vi her sidste onsdag, hvor olieprisen var på 78-80 dollar, og nu er den kun på 70 dollar.
Jeg ved ikke, hvad der sker om 1 uge eller om 14 dage, når vi måske står her igen – hvem ved – men det er bare for at spørge helt stilfærdigt og oprigtigt: Er der en grænse for, hvornår regeringen vurderer, at der altså nu skal ske yderligere, for at vi ikke holde os inden for de 3 pct., som vi jo deler ambitionen om at vi gør?
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er betryggende for tilliden til regeringens økonomiske politik, at regeringen er nødt til at foretage et kunstgreb og fremrykke beskatningen af danskernes pensioner for at skabe blot den mindste flig af sandsynlighed for, at Danmark ikke overskrider EU's underskudsgrænse på 3 pct. af BNP?
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-12-03:
Ja, det var jo egentlig meget klar tale.
I finanslovsaftalen står der, at der er afsat penge til det til og med 2018, og det er de her 7-15 mio. kr., og så er det igen, at forsigtighedsprincippet bliver sådan lidt spøjst.
For hvad angår den varige virkning, ja, så har regeringen jo ud over de 90 mio. kr. selv oplyst, at i årene frem mod 2035 vil udgifterne stige markant og op til godt 53 mio. kr.
Og jeg synes, at det da egentlig er meget flot af regeringen, at man laver en aftale, som jeg i øvrigt tror regeringen selv støttede, da begrænsningen i sin tid blev indført under den tidligere regering, men nu påtager sig et udgiftskrævende forslag på varigt 90 mio. kr., og det finansierer man så med 7 mio., 9 mio. ,12 mio. og med 15 mio. kr. i 2018, og derefter er det, må jeg forstå, sådan almindelig råderumsfinansiering.
Finansministeren vil sikkert håbe, at det er ham, der får udfordringen, vi andre vil håbe, at det er os, der får ansvaret for at finde pengene, men altså, der er ikke taget initiativer til at sikre en varig finansiering af et udgiftskrævende forslag.
Det må ministeren da kunne se det komiske i set i forhold til ministerens varme tale om forsigtighed og ansvarlighed.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-03:
Med aftale om finansloven for 2015 er flygtninges ret til fuld folkepension genindført, og det indebærer, at flygtninges bopælstid i oprindelseslandet igen kan sidestilles med bopæl i Danmark, sådan at flygtninge igen kan opnå fuld folkepension.
Udgifterne forbundet med den genindførelse er fuldt finansieret med aftale om finansloven for 2015, og de afholdes inden for rammerne af udgiftslofterne i 2015-2018, og i perioden efter det afholdes udgifterne inden for de samlede udgiftsramme i regeringens mellemfristede fremskrivning.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-12-03:
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er tilstrækkeligt, at der i finanslovsaftalen alene er afsat 7-15 mio. kr. i årene 2014-2018 til indførelse af flygtninges ret til fuld folkepension, når den varige virkning af forslaget belaster de offentlige udgifter med ca. 90 mio. kr. årligt?
Bjarne Corydon (S), 2014-12-03:
Jamen det var et helt fagligt spørgsmål og tak for det.
Altså, det, der sker, er jo, at vores næste bud på det samlede billede af de her træk ved dansk økonomi – vækstskøn, skønnene for offentlige underskud, skønnene for centrale parametre på de offentlige budgetter, herunder olieprisen – kommer med i Økonomisk Redegørelse, og den kommer med helt jævne mellemrum.
Så derfor kan Venstre jo glæde sig til den del af juleforløbet, om man så må sige – og så håber jeg bare, at jeg kan få et lille nik på, at jeg har lov til at glæde mig til det andet, nemlig et bud på, hvordan i himlens navn Venstre agter at få de ting, man står her og siger onsdag efter onsdag, til at hænge sammen i den økonomiske politik.
Man har ikke fået en nytolkning af noget som helst, selv om man får det til at lyde sådan, overhovedet ikke.
Det, man har fået dokumenteret endnu en gang, er, at der for den her regerings vedkommende er styr på den økonomiske politik; der overholder vi de principper og rammer, vi har bundet os til.
Og det er langt mere, om jeg så må sige, stramme og markante rammer, end den tidligere regering var villig til at køre efter.
Altså, vi har jo en ny budgetlov i Danmark.
Den gælder jo, og den gælder for alle kommende regeringer, indtil Venstre måtte bryde det forlig; det må man da ikke håbe nogen sinde sker.
Vi kører med et forsigtighedsprincip, vi kører efter en finanspagt, og vi får ikke EU-henstillinger.
Men det der bud på, hvordan Venstre leverer samme vare – med nogle andre skøn for oliepriser og uden pensionsmilliarder – glæder jeg mig helt vildt til at se, helt vildt.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-12-03:
Det er altid festligt at diskutere med finansministeren, så det kan vi se frem til mange gange endnu.
Men jeg må sige, at en nytolkning af forsigtighedsprincippet så er blevet knæsat i dag.
Så længe finansministeren holder sig under de 3 pct., gør det ikke noget, at udgifterne skrider, for den nye forståelse af forsigtighedsprincippet er altså: Jo, jo, det kan godt være, at vi ikke helt får de indtægter i kassen, vi regnede med – f.eks. en reklameafgift, som skulle give 400 mio. kr., men som måske giver 1,5 mio. kr. – men hvis ikke de kommer ind, så gør det ikke noget, at vi fastholder udgifterne til den supplerende grønne check, fordi vi holder os under de 3 pct.
Jeg vil bare takke finansministeren for, at vi har fået en nytolkning af forsigtighedsprincippet – og vi vil se frem til at se, hvad det ellers fører med sig fra regeringens side.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-03:
Nej, regeringen overholder en lang række krav til den økonomiske politik – både dem, der følger af finanspagten, dem, der følger af budgetloven, dem, der følger af budgetlofterne, og dem, der følger af forsigtighedsprincippet, altså en lang række krav.
Altså, bare et lille nik ville jo gøre min juleglæde helt enorm, i forhold til at jeg kan se frem til, at jeg lige op til juleferien bliver præsenteret for, hvordan Venstre i Venstres eget bud på en ansvarlig økonomisk politik – uden de her pensionsmilliarder og med gennemførelse af alle de skatteforslag, man er kommet med, af alle de udgifter, man har foreslået, hvor der f.eks. forleden var en vejfond til 20 mia. kr. på banen, og jeg hørte ikke noget om finansiering i den forbindelse – sikrer sig, at vi holder os inden for alle de grænser, vi er bundet af.
Det glæder jeg mig enormt til at se, også bare til at få Venstres egne olieprisskøn og de skøn, man i øvrigt gerne vil læne sig op ad.
Altså, når vi får det, kan vi få en virkelig, virkelig festlig debat.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-12-03:
Vi prøver – lidt uden held – at få finansministeren til lidt mere at vedstå sit forsigtighedsprincip, og det synes jeg det holder hårdt med.
Spørgsmålet er, om det, som finansministeren har sagt her i dag, er en nytolkning af forsigtighedsprincippet, for det synes jeg helt klart går igen i det, som finansministeren siger.
Finansministeren siger: Jamen hvis bare vi holder os under de 3 pct., er det et ansvarligheds- og forsigtighedsprincip.
Men finansministeren lancerede forsigtighedsprincippet på en sådan måde, at man ikke ville afholde udgifter, hvis der ikke var sikret indtægter herfor.
Når finansministeren ikke vil gennemføre regeringens lovprogram, er det, fordi man vil følge ansvarligheds- og forsigtighedsprincippet.
Men forsigtighedsprincippet har vel ikke haft noget at gøre med de 3 pct.
– forsigtighedsprincippet har vel haft noget at gøre med, at man ikke ville afholde udgifter, hvis man ikke havde finansiering til det.
Og når det så kniber med at finde finansieringen, skubber man de udgiftskrævende forslag.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-03:
Regeringen kommer jo med nye skøn med jævne mellemrum, som vi også gennemgik i grundighed og vist i øvrigt blev enige om sidste gang, at det var fuldstændig gængs praksis.
Som sagt forudser jeg, at vi tager den diskussion onsdag efter onsdag.
Jeg glæder mig hver onsdag.
Det er godt selskab.
Jeg synes, det er gode temaer.
Jeg føler, at vi fra regeringens side har godt fat i problemstillingen.
Og så slutter det hele jo lige der før jul, hvor vi har en finanslovsdebat, og hvor vi får syn for sagen, i forhold til hvad Venstre mener, altså, hvordan alle de spørgsmål, Venstre har stillet, og hele den usikkerhed, Venstre har peget på, og alle de forslag, Venstre har været på banen med i forhold til offentlige udgifter, skattelettelser m.v., hænger sammen økonomisk inden for rammerne af budgetloven, inden for rammerne af finanspagten, inden for rammerne af kravet om 0,5 pct. og 3,0 pct. – og uden brug af de her pensionsmidler.
Det glæder jeg mig levende til.
Jeg glæder mig næsten mere til det end til juleaften i forhold til at få det regnestykke præsenteret i sin sådan fulde skikkelse.
Jacob Jensen (V), 2014-12-03:
Det kan jeg bekræfte.
Det vil vi til enhver tid gøre, uanset om vi sidder i regering eller vi sidder i opposition.
Det har vi også gjort i de sidste 3 år i opposition.
Men finansministeren siger som en del af forklaringen på, at man tilsyneladende ikke, sådan må jeg forstå svaret, føler, at der er behov for yderligere tiltag for at sikre sig, når en oliepris er dramatisk faldende, og det er jo et ret væsentligt bidrag til vores indtægtsgrundlag, så skyldes det, at man kan læse, jeg tror det var i Berlingske, en analyse af, at det skulle give 17.500 ekstra job.
Så må jeg bare spørge og henvise til regeringens eget forsigtighedsprincip.
Vi ved jo, at når olieprisen de facto er faldet, betyder det lavere skatteindtægter til statskassen.
Men vi ved jo ikke, om der så rent faktisk kommer de omtalte 17.500 nye job, eller i givet fald hvornår de måtte komme og dermed skabe tilsvarende indtægter.
Så hænger det sammen med det forsigtighedsprincip, som regeringen i øvrigt bryster sig af?
Bjarne Corydon (S), 2014-12-03:
Jeg føler jo, at regeringen har helt styr på den her situation.
Vi diskuterede ganske rigtigt olieprisen i sidste uge.
Den diskussion er fortsat også i medierne, efter vi diskuterede det med hinanden.
Det, der jo også har været fremme i medierne, er de modgående effekter, jeg gjorde opmærksom på.
Der har været et tal ude – jeg skal ikke være i stand til at verificere det – om, at der er 17.500 danske job i den her faldende oliepris.
Hvis det bare i et eller andet omfang er rigtigt, mekanismen er i hvert fald korrekt, så sætter det jo et plus på statsbudgettet.
Jeg glæder mig bare over, at Venstre støtter det, der er fornuftigt, og jeg glæder mig også til at se Venstres ændringsforslag til regeringens finanslovsaftale, for der får vi formentlig, må man forstå på baggrund af onsdagenes diskussioner, en fuld illustration af, hvordan Venstre ønsker at føre den økonomiske politik, og hvordan man holder sig inden for rammerne af EU-kravene og budgetloven med alle de forslag, Venstre har bragt på banen i løbet af det seneste halve år uden at benytte sig af de her pensionsmidler.
Det er noget, jeg ser frem til at debattere en lang dag her i Folketinget lige inden jul.
Jacob Jensen (V), 2014-12-03:
Det er rigtigt, at vi støtter det forslag, men det gør vi jo nødvendigvis, fordi vi bliver nødt til at forholde os til den økonomiske ramme, og hvad der ellers måtte ligge af økonomisk politik, som regeringen har ført frem.
Vi er jo et ansvarligt parti, som så bliver nødt til at tage stilling til, hvordan vi undgår at komme i den situation, som finansministeren beskriver.
Så det er rigtigt.
Men jeg vil spørge om noget.
Nu har man så foretaget det her indgreb, som vist skaffer i omegnen af 15 mia. kr., hvis ikke jeg tager meget fejl.
Jeg tror, at da vi stod her i sidste uge og diskuterede nogenlunde samme emne, som finansministeren rigtigt siger, havde vi jo en diskussion om de forudsætninger, der ligger til grund for det finansieringsgrundlag, som finanslovsaftalen hviler på.
Og da vi stod her for 1 uge siden, var olieprisen i omegnen af 78-80 dollar pr. tønde.
Nu har jeg ikke lige tjekket efter her på det seneste, men jeg tror, at det ligger omkring 70 dollar nu.
Så det er immer væk en udvikling, og hvis den i næste uge, når vi måske står her igen, er 60 dollar, hvad ved jeg, jeg skal ikke begynde at spekulere i det, er der så en sandsynlighed for ...
eller lad mig spørge på en anden måde: Hvornår begynder regeringen og finansministeren at overveje at foretage yderligere justeringer eller indgreb, kunstgreb, man kan kalde det mange ting, for at sikre, at vi så er på den sikre side af 3-procentgrænsen?
For det er vel sådan set det, det hele handler om.
Og i givet fald man er parat til det, kunne det da være interessant at vide, hvilke nye indgreb det så er, man har liggende i posen, hvis det er sådan, at olieprisen eksempelvis fortsætter med at falde.
Det har jo trods alt en vis betydning for de danske indtægter til statskassen.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-03:
Jeg mener, at det mest betryggende, man overhovedet kan gøre i forhold til sin økonomiske politik, jo er at vise, at de krav, man er bundet til, overholder man i praksis.
Det er jo præcis det, regeringen har gjort.
Vi har oven i købet indført nye krav, idet vi har tilsluttet os både finanspagten og har vedtaget en budgetlov.
Vi har fået Danmark ud af den EU-henstilling, den borgerlige regering, der kom før os, fik os ind i.
Og når man ser på det, vi i øjeblikket har foreslået og aftalt at vedtage, så er Europa-Kommissionens skøn jo også, at det holder sig på den sikre side af grænserne.
Derudover fik vi jo afklaret i vores debat om samme sag i sidste uge, at lige præcis det forslag, man her forholder sig kritisk til, støtter Venstre faktisk.
Venstre agter faktisk at stemme for den her omlægning af pensionsmulighederne i Danmark med henblik på at sætte sig i den samme situation som regeringen, nemlig at være i stand til at føre en økonomisk politik, der skubber så meget som muligt på vækst og beskæftigelse i en periode, hvor vi endnu ikke er fuldt ude af den krise, vi har været i.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-12-03:
Det er jo ret væsentligt at vide, om det skyldes, at regeringen har handlet, eller om regeringen har været i en situation, hvor det ikke har været nødvendigt at handle, fordi belastningen af budgetterne ikke har været så stor som tidligere.
Derfor er det da centralt at vide, at når regeringen inden havde budgetteret med 400 mio. kr. – det blev så ikke til noget – hvad kom regeringen så med af alternativ finansiering?
Jeg husker det ikke.
Det kan være, at ministeren kan oplyse det.
Derfor, som jeg husker det, var der ikke nogen alternativ finansiering.
Man havde lidt mere luft i budgetterne, men man brugte så flere penge, end man havde finansiering til, og det betyder jo bare, at så er den pukkel, man skubber foran sig, stigende.
Det er det, vi kunne se skete i 2013, og det er jo det, vi frygter sker igen i 2015.
Pengene kommer ikke ind, men bl.a. på grund af den såkaldte pensionsfinte kan det være, at regeringen holder sig inden for loftet, men man bruger flere penge, end man har skaffet finansiering til.
Og det er vel det, regeringens forsigtighedsprincip går ud på.
Marianne Jelved (RV), 2014-12-03:
Vi har også haft det på andre områder.
Jeg har kendt deres holdning fra dag et.
Men der er andres holdning, som jeg meget gerne ville have kendt tidligere, end tilfældet er.
Det er en beklagelse, jeg har.
Jeg beklager, at jeg siger, hvad jeg mener, og hvad jeg har i tankerne, men det vil jeg fortsætte med at gøre.
Det er jo ikke en fornærmelse over for andre ordførere.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-03:
, det, der sker løbende, uanset hvad der måtte være af vurderinger af provenuer på forskellige skattekilder, er jo, at jeg som finansminister sørger for, at vi overholder de regler, vi har bundet os til.
Og det er jo præcis også det, der er sket siden 2012, hvor det her først blev aftalt og vedtaget, nemlig at vi har holdt os inden for de grænser, som vi har bundet os til.
Det er jo, at den økonomiske politik, vi har ført, har fået Danmark ud af den EU-henstilling, vi havde pådraget os, fordi vi havde en borgerlig regering med Venstre i spidsen og med en Venstrefinansminister, der stod for ansvaret, som ikke overholdt de her grænser, som ikke sørgede for at gøre det, man skal som finansminister, nemlig at når der måtte være problemer med indtægterne, arbejder man selvfølgelig med at få tingene til at hænge sammen på anden vis.
Det er det, der er forskellen.
Det er pointen.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-12-03:
Det er nu op til ministeren at finde en løsning.
Der er et flertal for at bevare orkesteret.
Vi er otte forskellige partier.
De syv, heriblandt Özlem Sara Cekics, har sagt, at orkesteret skal bevares.
Det er ministerens svære lod at finde en vej sammen med DR.
Sådan er vilkårene nu.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-12-03:
Nu siger ordføreren, at ministeren så dygtigt prøver at slå en kile ind i det her såkaldte flertal.
Jeg har noteret to forskellige sætninger om, hvordan man vil redde orkesteret.
Den ene tilhører hr. Lars Barfoed: De må finde besparelserne et andet sted.
Den anden tilhører hr. Jørgen Arbo-Bæhr fra Enhedslisten: Nej, der skal ikke være besparelser andre steder.
Så vil jeg bare gerne helt konkret og faktuelt høre: Lyder de her to sætninger ens?