Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-03-30:
Der er nok at tage fat på, for der er mange problemer og udfordringer i og for den danske uddannelsesverden.
Det foreliggende lovforslag om oprettelsen af professionshøjskoler udgør tydeligvis et forsøg på at forholde sig til nogle af disse problemer, men spørgsmålet er, om det løser dem eller ej, og om det skaber nye.
Der er ikke nogen tvivl om, at lovforslaget rummer gode intentioner.
Man vil styrke de pågældende uddannelsers institutionelle og økonomiske rammebetingelser ved hjælp af sammenlægninger og dermed tilvejebringe en større videns- og forskningskapacitet, der skal sikre udviklingen af nye uddannelser og en forbedret efter- og videreuddannelse.
Men det er så også her, forslagets problematiske sider begynder at vise sig.
For det første savnes der dokumentation for den kvalitetssøgende synergieffekt, som man tydeligvis mener vil være resultatet af professionshøjskolernes flerfaglighed.
Lovforslaget bygger ikke på nogen analyse af erfaringerne med professionshøjskolernes forløbere, CVU’erne.
Nogle vil jo netop mene, at erfaringerne her har været, at der ikke var tale om nogen positiv synergieffekt på uddannelserne, snarere tværtimod.
Det er uklart, hvilke grundlæggende pligter og rettigheder professionshøjskolerne og universiteterne har i det her samarbejde.
Så er der spørgsmålet om, hvorvidt oprettelsen af professionshøjskoler vil medvirke til at løse de rekrutteringsproblemer, der plager nogle af de videregående uddannelser.
Tager vi læreruddannelsen, der for tiden både lider af for lavt optag, faldende søgning og stigende frafald, så tyder erfaringerne med CVU’erne vel egentlig på, at de her centre har været med til at dræne grunduddannelsen for ressourcer.
Finansieringen af den administrative opbygning og iværksættelsen af nye initiativer er bl.a. blevet hentet fra midlerne til grunduddannelsen, hvilket har betydet mindre undervisning, mindre studievejledning og større hold, som så igen har ført til et øget frafald af studerende.
Vil professionshøjskolerne sætte en stopper for det?
Det er svært at se, når udviklingen af nye uddannelsestilbud skal finansieres inden for højskolernes egne budgetter.
Spørgsmålet om finansiering trænger sig også på, når det gælder selve sammenlægningen.
Det fremgår af lovforslaget, at de tilskud, undervisningsministeren kan yde til udgifter forbundet med sammenlægning af institutioner, kun er tilskud til opgaver varetaget af den midlertidige bestyrelse.
Det vil med andre ord sige, at man formelt set anser udgifter til sammenlægning som noget, der kun kan forekomme det første halve år.
Det er altså stærkt problematisk.
For så vidt angår erfaringerne med CVU-dannelserne, viser det sig, at det jo ikke er tilfældet.
Udgifterne forbundet med sammenlægningerne strækker sig altså langt ud over en periode på et halvt år.
Fttm.072.fm Page 5271
Vi ser i SF en række problemer, der knytter sig til professionshøjskolernes ledelsesstruktur og organisering.
Vi synes også, at der er grund til at være bekymret for de studerendes indflydelse.
Lovforslaget lægger meget vægt på, at professionshøjskolerne får en organisatorisk opbygning, der sikrer opfyldelsen af de studerendes behov for et varieret lokalt udbud af uddannelses- og studiemiljøer.
Spørgsmålet er, om det ikke ville være en rigtig god idé at gøre studieråd obligatoriske og dermed sikre, at de studerende kan være med til at præge deres lokale studiemiljø.
Jeg kan altså godt pege på en række uafklaretheder og problemer, som fortjener nærmere overvejelse, og som der må findes løsninger på.
Indtil det er sket, stiller SF sig derfor skeptisk og afventende over for det her lovforslag.