runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Zenia Stampe (RV), 2013-12-03:
Jeg synes ærlig talt også, at det her område er alt for vigtigt til, at det handler om, hvilke ord vi bruger.
Og der er jo ingen tvivl om, at flere ældre er en økonomisk byrde.
Det ville det også være, hvis der var mange, mange flere børn og vi ikke havde fået skruet vores velfærdssamfund ordentligt sammen, så de blev en udgift i sidste ende.
Så kunne vi snakke om en børnebyrde osv. Vi kan da godt blive enige om, at det er bedre at bruge andre ord, men det er altså ikke mig, der har opfundet det her ord.
Det er blevet brugt i mange år, og jeg synes, det er lidt for billigt at prøve at skyde mig i skoene, at jeg ikke bekymrer mig for de ældre, eller at jeg ikke respekterer de ældre, fordi jeg har anvendt et ord, som der er mange, mange andre der har brugt før mig.
Karin Nødgaard (DF), 2013-12-03:
Det var en fin beretning, også fra den virkelige verden, og dem er der jo mange af – faktisk ligesom den, jeg startede min ordførertale med, og som jeg stødte på her i kommunalvalgkampen.
Og det er jo også bare et tegn på, at der skal ske noget på området.
Jeg er altså nødt til lige at have opklaret nogle ting med fru Zenia Stampe, for Radikale har det med at melde sådan meget bombastisk ud.
Fru Zenia Stampe sagde noget om Enhedslistens politik, tror jeg det var, der var populistisk og sådan noget, og så vil jeg sige, at Radikale en gang imellem også godt kan komme med nogle ting, hvor man tænker: Hold da op, hvorfor kommer det nu?
Det første, jeg vil spørge om, er: Mener fru Zenia Stampe, at ældre borgere i Danmark er en ældrebyrde?
Det er et citat, som jeg ved der kom i en debat, jeg hørte på DR2, tror jeg det var, hvor fru Zenia Stampe sagde, at ældre er en ældrebyrde.
Jeg er dybt uenig, og vi må aldrig – det sagde jeg også i min ordførertale – opfatte ældre som en byrde for samfundet.
Men det kan være, at der igen her er en forskel på Dansk Folkeparti og Radikale.
Maja Panduro (S), 2013-12-03:
Altså, som jeg tror og håber hr. Finn Sørensen udmærket godt ved, var vi jo villige til at øremærke den milliard – det er altså relativt mange penge – til, at man også kunne kræve og dokumentere og kontrollere, at pengene skulle gå til bade.
Mig bekendt hørte man heller ikke dengang, hvor vi foreslog velfærdsrettighederne, at det var noget, som skulle skrives ind som lovkrav.
Det er ikke ensbetydende med, at vi ikke havde et ønske om, at man nogle steder kunne sikre en vis standard.
Som jeg så sagde i min ordførertale, er jeg nu sådan set glad for, at man har lidt mere frihed til også at kunne bruge pengene på noget andet.
Når hr. Finn Sørensen så siger, at regeringen overhovedet ikke ønskede at lave en aftale med Enhedslisten, så har jeg bare lyst til at spørge tilbage: Hvor mange flere møder havde der skullet til end de 33, vi allerede havde holdt, og hvor mange flere milliarder end de mere end 11 mia. kr., der var på bordet, havde hr. Finn Sørensen krævet?
Finn Sørensen (EL), 2013-12-03:
Tak for indrømmelsen.
Jeg håber, at ordføreren husker det næste gang.
Hvad angår regeringens vilje til at forhandle med Enhedslisten, kan man jo være lidt i tvivl om den.
Samtidig med at statsministeren stod og udtrykte sin store vilje til at lave en finanslovsaftale med os, sad hendes finansminister og forhandlede med Venstre ovre i et andet lokale.
Så det giver vi ikke så meget for.
Jeg har ikke fået en forklaring på, hvorfor det var så vigtigt at sige nej til et retskrav til de ældre, en minimumsret til to bade om ugen, at man droppede en finanslovsaftale og gik over til Venstre i stedet for.
Hvorfor er det så vigtigt, især i betragtning af at Socialdemokraterne jo selv tidligere har foreslået sådanne rettigheder, oven i købet meget mere vidtgående rettigheder end dem, Enhedslisten har foreslået?
Det er jo meget vigtigt for hele vores diskussion om den her finanslov i år.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2013-12-03:
Jeg vil ikke vurdere det som en fornøjelse at lave det som bloktilskud.
Jeg har selv siddet i en kommunalbestyrelse i 5 år, og jeg vil bare sige, at når der kom bloktilskud fra Folketinget, var man jublende lykkelig, for så kunne man få klaret 500 m kloakledning.
Der var godt nok noget med nogle naturvidenskablokaler i folkeskolen, der skulle opgraderes, men der stod jo ikke, præcis hvordan vi skulle afrapportere brugen af pengene.
Så nej, bloktilskud direkte er ikke en fornøjelse.
Nej, jeg vil ikke vurdere det som bureaukratisk.
Lad os nu tage og prøve det af.
Jeg er sikker på, at ved at man melder klart ind, hvad man anvender midlerne til, vil det også give mening, og derved vil man også kunne videndele og dermed få flere kommuner til at få gode ideer sammen til, hvordan man løser den udfordring og bruger pengene på den gode måde.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-12-03:
Liberal Alliance er medforslagsstiller på det her forslag, så det kan jo næppe komme som en overraskelse, at vi synes, det er et godt forslag.
Det ville jo komme som en overraskelse, hvis jeg sagde det modsatte.
Forslaget indeholder flere forskellige elementer, som har den fælles overskrift, at det handler om, at vi gerne vil have, at kriminelle udlændinge i højere grad kommer til at afsone i deres hjemlande, at vi får nogle aftaler med andre EU-lande, der sørger for, at vi kan få dem til at afsone i hjemlandene – og tidligere, end det sker nu.
Så har der været lidt diskussion mellem nogle af ordførerne: Gør man noget i forvejen?
Sker der noget?
Og det gør der jo.
Altså, Liberal Alliance er med i den kriminalforsorgsaftale, der er lavet sammen med regeringen, De Konservative og Enhedslisten, og den er vi sådan set glade for og tilfredse med at være en del af, fordi man går et lille skridt i den rigtige retning. Vi er jo kendt i brede kredse som et forligsvenligt parti. Når det er sådan, at man gerne kan trække tingene i den rigtige retning, så skal man selvfølgelig altid gøre det.
Og hvis der kun er gode ting og der ikke rigtig er nogen dårlige ting, skal man da lave en aftale, og det har vi gjort med regeringen, og det er vi glade for.
Betyder det så, at man ikke kan gå videre?
Og det vil sige, at hvis vi får magt, som vi har agt, så vil vi gå længere og hurtigere til værks, end vi gør i dag, men det har selvfølgelig ikke afholdt os fra at få tingene til at gå i den retning, som vi gerne vil have det.
Kan vi få flertal for det her?
Det bliver jo nok svært.
Regeringen er imod, og det havde vi nok regnet med.
Jeg havde jo sat hele min lid til min gode veninde fru Pernille Skipper, der skulle komme her og redde forslaget, men jeg hørte ikke ordførertalen af Enhedslistens ordfører sådan, at det er der, det ender.
Men det, vi til gengæld har her, som jeg synes er det vigtigste ved den her debat, er jo et håndslag fra de fire borgerlige partier på, at får de flertal efter næste valg, vil de gerne gå længere, end man har gjort hidtil.
Det er så det, der er i det her, altså et løfte til vælgerne om at gå videre, hvis vælgerne er så venlige at give os flertallet ved næste valg.
Finn Sørensen (EL), 2013-12-03:
Først har jeg et spørgsmål om forslaget til vedtagelse: Står der noget som helst i det, der ikke fremgår af loven og praksis i forvejen?
Det er spørgsmål 1. Nogle kommuner på Vestegnen har været ude at kritisere den her ordning med ældremilliarden.
De kalder den meget bureaukratisk.
De vil sådan set bare have pengene, så skal de nok finde ud af, hvordan de fordeler dem.
Så spørgsmål 2 er: Er ordføreren enig i den kritik, og hvorfor fordeler man ikke bare pengene via bloktilskuddet, så kommunerne selv kan tage stilling til, hvad de vil bruge dem til?
Er det et udtryk for mistillid til kommunerne, at man gør det på den måde, hvor kommunerne skal søge og udfylde ansøgninger, og hvor de så skal godkendes og revideres osv.?
Karin Nødgaard (DF), 2013-12-03:
Hvem skal dog tage sig af os, når vi bliver gamle?
Det er en sætning, man af og til støder på.
Den siges af bekymring for, hvordan forholdene for ældre borgere vil være om nogle årtier, når man selv har en alder, hvor man formentlig vil kunne få brug for hjælp og støtte fra det offentlige.
Sætningen behøver egentlig ikke at stå i fremtid, men i nutid, så den lyder: Hvem tager sig af os nu, for vi er blevet gamle?
Dansk Folkeparti er oprigtig bekymret.
På 4 år er området ifølge Danmarks Statistik reduceret med en fjerdedel.
Og så kunne man være foranlediget til at tro, at det er, fordi ældre er blevet mere raske og rørige.
Nogle er, men det er nok for godt til at være sandt, at det gælder for de fleste.
Det er en udfordring og en opgave, der skal løses, absolut ikke et problem eller en byrde.
Selvfølgelig er det dejligt, at der er mange, der er friske langt oppe i årene, men vi oplever også, at når man først tilbydes plejebolig eller pleje og hjælp i eget hjem, er man faktisk i en situation, hvor det er meget nødvendigt at få det.
Jeg vil gerne anerkende den indsats, der ydes mange steder i forhold til pleje af ældre, men i samme åndedrag udtrykke min bekymring for de vilkår, noget plejepersonale udsættes for.
Det er vilkår, som gør, at det kan være vanskeligt at levere den ydelse, som man er forpligtet til.
Finanslovsaftalen, der blev indgået i sidste uge mellem regeringen og Venstre og Konservative, tilgodeser ældreområdet med 1 mia. kr., og det finder Dansk Folkeparti positivt.
Nu må aftaleparterne så sikre, at pengene også tilfalder de ældre, og det forventer Dansk Folkeparti at de gør.
Jeg håber, at vi i dag får en debat om, hvordan vi i fællesskab griber udfordringerne an for at sikre ældre medborgere et anstændigt liv med omsorg og pleje og livskvalitet.
Vi ønsker også, at vi får en debat om, hvorledes vi sætter fokus på og sender signaler om, at ældre altid skal involveres i beslutninger og selv bestemme, hvad der er bedst for dem, og at der ikke trækkes noget ned over hovedet på dem, så livskvaliteten forringes.
Det kunne f.eks. være i forbindelse med indførelse af moderne velfærdsteknologi, som der er stor fokus på for tiden.
Jeg ser frem til denne debat, som jo meget passende kommer efter en kommunal valgkamp med stort fokus på ældreområdet, mislykkede finanslovsforhandlinger mellem regeringen og Enhedslisten om et retskrav på to bade om ugen og endelig en finanslovsaftale mellem regeringen og to borgerlige partier, hvori ældreplejen også bliver en del.
Maja Panduro (S), 2013-12-03:
Tak for det, og tak til ordføreren både for at rejse debatten her og også for en, synes jeg, rigtig god ordførertale med mange gode ord i.
Det at sikre vores ældre en værdig tilværelse er noget, som vi er rigtig mange der er optaget af, og derfor er det godt at have diskussionen.
Men derfor er det jo også vigtigt, at vi sikrer, at vi behandler det med en ansvarlighed og en seriøsitet, hvor vi f.eks. også formår at finansiere de ting, som vi foreslår og stiller i udsigt.
Vi havde jo en debat her i salen i forbindelse med Folketingets åbningsdebat, hvor vi med ordførerens partiformand, hr. Kristian Thulesen Dahl, drøftede den ældrepjece, som Dansk Folkeparti deler ud, og hvor de ting, vi måtte forstå fra DF's formand, var, at man altså ikke havde regnet på, hvad det ville koste.
Det sagde han selv.
Og han sammenlignede det også med, at man jo ikke kunne få alt, hvad man ønskede sig, til juleaften.
Derfor skal jeg blot spørge Dansk Folkepartis ordfører, om man, når nu man stiller det her nye forslag om omsorg som et visitationskriterie, har regnet på, hvad det vil koste.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2013-12-03:
Nu nævnes der varetægtsfængsling, men der gælder jo lige præcis det forhold, at der kan folk sidde og være uskyldigt dømt, og selvfølgelig skal vi gøre meget for at fremme de sager, men det gælder jo sådan set alle varetægtsfængslede.
Jeg synes ikke, vi skal fylde vores retssystem op med alle mulige sager, der skal prioriteres før andre, jeg synes, det er virkelig svært at gøre sig til dommer over, hvilket offer der har mest brug for, at vedkommendes sag bliver behandlet her og nu, og derfor bliver vi altså nødt til at tage de her sager ind i den rækkefølge, de kommer.
Jeg er ret tryg ved, at det foregår på den måde, som det gør.
Tom Behnke (KF), 2013-12-03:
Ja, det kan jo ikke udelukkes, men nu er det jo politik, vi diskuterer i dag, og det, der gør sig gældende, er, at det at stå fast på det princip, som SF's ordfører her giver udtryk for, ikke kan lade sig gøre, for allerede i dag er det sådan, at domstolene hastebehandler sager, hvor den tiltalte sidder varetægtsfængslet.
Det har vi jo bedt om, netop fordi der er en god grund til, at de sager skal ekspederes hurtigt, for hvad nu hvis man f.eks. har foretaget en forkert varetægtsfængsling?
Så allerede i dag er der jo en forskelsbehandling.
Vi er ikke jomfruer længere, det er sådan set overstået.
Det, vi diskuterer nu og her, er, at lige præcis i indbrudssager er udenlandske kriminelle jo overrepræsenteret, og det eneste, der har en konsekvens af betydning for dem, er, at de bliver sendt hjem hurtigst muligt, og det forudsætter, at sagerne bliver ekspederet hurtigst muligt.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2013-12-03:
Jeg synes sådan set, at domstolene skal ekspedere de her sager i den rækkefølge, de kommer ind, og det overlader jeg sådan set fuldstændig til dem at planlægge.
Jeg er heller ikke sikker på, at det er her, det store problem findes i forhold til ligeartede sager.
Jeg tror, det er der, vi skal sætte ind, og det er der, vi skal blive mere effektive.
Men er der gode forslag, er jeg da aldrig tilbageholdende med at kigge på dem, jeg mener bare, at det er at sparke en åben dør ind, jeg mener faktisk, regeringen foretager sig vældig meget i den her sag.
Tom Behnke (KF), 2013-12-03:
Det er i forhold til det sidste med at hastebehandle sager.
Jeg forstår sådan set udmærket SF's ordførers argumenter, og jeg deler dem egentlig også et stykke ad vejen.
Som jeg læser det, som vi selv har foreslået her, er det jo ikke et spørgsmål om, at udenlandske sager skal gå forud for alle mulige andre sager, men at hvis man har ligeartede sager, hvis man har ti sager om indbrud og de ni af dem involverer danskere og der så er et, der er begået af en udlænding, så er det det, der er begået af en udlænding, der går forud for de andre ni.
Hvis det er det, der er tilfældet, og hvis det er sådan, det skal forstås og læses i beslutningsforslaget, kunne SF så være med på, at den sag kommer foran andre ligeartede sager?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2013-12-03:
Jeg vil gerne starte med at kvittere for forslaget, for jeg tror i hvert fald ikke, at der er nogen tvivl om, at regeringen er meget enig i den overordnede målsætning, nemlig at de udenlandske kriminelle, som fylder op i vores fængsler, skal sendes hjem, og at det skal vi gøre, så snart vi kan det.
Vi har ingen tilbud til dem i vores fængsler, som er målrettet dem, og de skal ikke blive her i Danmark, når de bliver løsladt.
Jeg erindrer, at jeg var en af de første, som for alvor tog den her debat om at sende udenlandske kriminelle hjem.
Dengang var der bare en borgerlig regering, og at høre oppositionen i dag er næsten som at høre et ekko af mig selv fra dengang.
Men jeg synes, at der er en væsentlig forskel, og den forskel er, at vi nu faktisk har en regering, som gør noget på det her område.
I 2011 under den borgerlige regering blev der sendt 2 hjem.
I år har vi indtil videre nået at sende 31 hjem.
Ja, måske kunne man godt tænke sig, at det tal var højere, men jeg synes, det væsentlige er, at vi nu er kommet i gang og er ved at drage nogle erfaringer.
Den her regering gør faktisk noget.
Vi har sat os sagsbehandlingsmål, så vi sikrer, at der er fremdrift i sagsbehandlingen.
Vi har nedsat en taskforce, som skal sikre, at det sker på den mest effektive måde.
Der fokuserer vi mere på noget udvisningslære.
Så jeg synes egentlig, at det her forslag lidt sparker en åben dør ind.
Så skal jeg bare nævne, at jeg faktisk er lodret imod, at man hastebehandler de her sager.
Jeg synes, at det kan give meget god mening at bruge hastebehandlinger, f.eks. i sager, hvor det er meget belastende for et offer – vi har f.eks. sagsbehandlingsfrister i sager om vold og voldtægt – eller måske der, hvor unge er indblandet, og hvor hensynet til, at den unge jo også skal videre med sit liv, kan tilsige det.
Men jeg synes, det er ret svært at sige, at alle de her sager bare skal forrest i køen.
Noget af det, der ofte bliver nævnt, også i den offentlige debat, er, om vi ikke bare kan give nogle penge til fængsler uden for Danmark, altså i de her lande.
Det ved jeg ikke rigtig om jeg synes er en god idé.
Formelt har vi jo faktisk nogle regler, som tilsiger, at man fra hjemlandets side skal tage de her indsatte tilbage til afsoning på anmodning fra Danmark.
Så jeg synes, det sender et lidt uheldigt signal, hvis vi siger, at vi sådan set også gerne lige vil give nogle penge for, at man gør det, man egentlig er forpligtet til.
Jeg synes, det er et lidt forkert incitament.
Til gengæld vil jeg gerne slå et slag for, at Danmark, som jo faktisk har en fantastisk kriminalforsorg, som er rigtig dygtig til det arbejde med at resocialisere indsatte, i højere grad laver udveksling med de her lande – det er jo primært Østeuropa, må vi jo nok indrømme – med henblik på at skabe en rigtig god kriminalforsorg i de lande, med henblik på at give dem uddannelse og behandling, så vi sikrer, at de ikke vender tilbage til Danmark og laver yderligere kriminalitet.
Men penge til fængsler uden for Danmark er jeg ikke begejstret for.
Af de her og mange andre grunde kan vi simpelt hen ikke støtte det her forslag.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2013-12-03:
Det er min overbevisning, at Danmark ville stå stærkere i forhold til kriminalitetsbekæmpelse, hvis vi ikke havde retsforbeholdet.
Det drejer sig jo bl.a. om, at en af de ting, som foregår, og en af de ting, som bliver diskuteret, er, om Europolsamarbejdet skal have en ny udformning.
Hvordan det præcis stiller Danmark, tror jeg ikke er blevet helt klart endnu, men der er i hvert fald nogle, der er ude at råbe vagt i gevær, for hvis Europolsamarbejdet bliver løftet fra det mellemstatslige til det overstatslige, så kan vi jo komme i klemme med vores retsforbehold.
Det er jo især dér, der ligger nogle problematikker.
Jeg kan ikke helt svare på Norges vegne på, hvordan og hvorledes de har tænkt sig at håndtere det, men det er min helt klare overbevisning, at vi står stærkere, hvis vi sidder ved bordet og er med til at forhandle de her ting på plads, end hvis vi ikke gør det.
Karin Nødgaard (DF), 2013-12-03:
Der er ingen tvivl om, at på hele velfærdsområdet med de sociale ydelser er det i hvert fald ikke Dansk Folkeparti, der reducerer i det, når vi sidder og forhandler.
Det har det aldrig været.
En af mærkesagerne i vores politik er, at vi netop vil tage vare på de mest udsatte grupper i vores samfund.
Så det er ikke et spørgsmål om enten-eller eller om et valg mellem den ene og den anden gruppe.
Zenia Stampe (RV), 2013-12-03:
Jeg er ikke tvivl om, at der vil være fuld finansiering.
Jeg er bare i tvivl om, hvem der skal betale.
Nej, det er ikke, fordi jeg foreslår, at regningen skal ende hos de ældre, men er det så – må jeg ikke godt lige bede om, at der bliver stille – børnene, der skal betale, eller er det de handicappede, som vi skal diskutere under sidste punkt?
Så hvis jeg skal formulere spørgsmålet kort: Kan jeg regne med, at det her ikke kommer til at gå ud over Danmarks børn og unge eller Danmarks mest udsatte, f.eks. de handicappede?
Kan vi få Dansk Folkepartis ord for, at de ikke kommer til at betale prisen?
Karin Nødgaard (DF), 2013-12-03:
Jeg vil slå fast, at det i hvert fald ikke er de ældre, der skal punge ud af deres egen formue for at få pleje, som jeg har hørt at De Radikales ordfører har været ude med.
Det bliver det absolut ikke med Dansk Folkepartis stemmer.
Jeg vil sige noget om, når vi sidder og laver en finanslov.
Nu har vi jo heldigvis været med til det i 10 år, og jeg kan ikke forstå, hvorfor fru Zenia Stampe måske gruer så meget for det, for jeg synes faktisk, vi har fået lavet nogle rigtig gode finanslove, hvor vi også har sat nogle gode aftryk, i forhold til hvad vi kunne lave med Venstre og Konservative.
Når vi sidder med det store billede, så sidder vi med en stor finanslov med mange områder, og der har altid været fuld finansiering til det, vi har foreslået.
Det vil der også være på det her område, og det vil der også være fremover, hvis det er, vi kommer til, og det gør vi selvfølgelig.
Zenia Stampe (RV), 2013-12-03:
Nu nævnte fru Karin Nødgaard, at der måske kommer en dag, hvor Dansk Folkeparti igen har indflydelse på finansloven.
Det er så den fremtid, som jeg gruer en lillebitte smule for – ikke fordi man ønsker at prioritere ældreplejen, for det gør vi sådan set også, men jeg er bange for en prioritering af ældreplejen i lyset af nulvækst.
For der er jo ingen tvivl om, at hvis man vil fastholde og måske endda forbedre serviceniveauet, som jeg tror er Dansk Folkepartis ambition, med mange, mange flere ældre, så kommer vi til at stå og mangle rigtig mange penge i sådan en nulvækstvirkelighed.
Det, jeg er bange for, er, hvem der skal betale prisen.
Jeg er sådan set enig i, at vi skal prioritere ældreområdet, men vi ved også godt, at det bliver et meget, meget udgiftstungt område, og hvis der ikke bliver tilført nye midler, skal vi tage midlerne fra andre tunge velfærdsområder.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvem det er, der så skal betale for den her højere prioritering af ældreområdet i lyset af nulvækst.
Karin Nødgaard (DF), 2013-12-03:
Jamen jeg stiller bare en ny forespørgsel, hvor vi tager det op.
Det er jo ikke noget problem.
Nu har jeg bare lavet en tekst til den, vi skulle have i dag, om det øgede antal ældre medborgere og velfærdsteknologi.
Så det gør vi bare.
Det kan være, vi kan lave den sammen.
Anne Baastrup (SF), 2013-12-03:
Grunden til, at jeg rejser det, er, at fru Karin Nødgaard specifikt nævner det i sit forslag til vedtagelse.
Jeg synes, der er mange andre ting, man skulle involvere og inddrage borgeren i.
Altså, man tager lige det her lille punkt ud, som for nogle er megastort, fordi de er bange for det.
Hvad med at involvere borgeren i, hvordan man kommer hen til aktivitetscenteret og får et aktivt liv, i det omfang man overhovedet kan?
Man kunne prøve at tage hele livet med alle områder, hvor borgeren skal involveres.
Det tror jeg ville være fremmende for debatten om de ældre og med de ældre.
Karin Nødgaard (DF), 2013-12-03:
Det er jo derfor, vi har lavet den pjece, som vi nu engang har lavet.
Men jeg vil så også sige, at når jeg er så optaget og Dansk Folkeparti er så optaget af omsorg, er det faktisk ikke, fordi omsorg skal ind og erstatte noget andet.
Altså, vi skal ikke sidde og sætte streger over noget, der så ikke duer mere.
Jeg synes, jeg prøvede at sige både i min begrundelse for forespørgslen i dag, men også i min ordførertale, at vi bare gerne vil have det med ind som et parameter, og det behøver jo i princippet ikke være mere omkostningstungt end som så.
Ministeren var inde på det der med de frivillige, og der er det, jeg siger, at frivillighed er supergodt, men frivillighed skal være det, som er cremen, flødeskummet på lagkagen.
Det skal ikke være noget, som ligesom skal ind og bruges som erstatning for personalet, og det hørte jeg også ministeren nævne.
Så når det handler om omsorg, er der altså nogle fagpersoner, der nok er lidt bedre til nogle former for omsorg, end hvis jeg kom ind som frivillig på et plejehjem.
Anne Baastrup (SF), 2013-12-03:
Og tak for en god tale, tak for forespørgslen.
For 20 år siden var det fuldstændig usandsynligt, at man kunne forvente, at der var en opvaskemaskine.
For 25 år siden kunne man heller ikke forvente, at der var en vaskemaskine.
Da jeg var barn, var det helt usædvanligt, at man havde en støvsuger.
Er det så sådan, at når vi i øvrigt får den teknologiske udvikling, skal man sige til de ældre eller de gamle, at de skal være bange for den her udvikling, for nu passer vi på dem, og de skal være bange for den teknologiske udvikling?
Hvordan kan vi komme ind i en positiv debat om, hvad velfærdsteknologi er, og hvordan får vi det præsenteret, så det rent faktisk er en succes, også for den ældre?