runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2008-02-26:
Jeg er fuldstændig enig i, at vi bestemt også skal gøre meget mere for at bevidstgøre os med hensyn til forbrugsmønstre.
Det har stået i aviserne nogle gange, men jeg kan jo ikke sige, hvorfor medierne ikke laver en endnu større historie ud af det.
Men det er noget, der har stået om flere gange, og det er noget, der kører store kampagner om også i andre lande rundtom både i Europa og i resten af verden.
Der har også været kampagner mod det i Danmark, uden at det har fået folk til at holde op med at købe den chokolade.
Det er derfor, at vi siger, at så bliver man nødt til også at gribe til nogle andre instrumenter.
Det håber vi så at vi kan få De Radikale med på under udvalgsarbejdet, når vi får det belyst nærmere.
Jeg er selvfølgelig glad for, at Det Radikale Venstre er villig til under udvalgsarbejdet at se noget mere på forslaget.
Det er jo altid godt, hvis man kan komme videre ad den vej.
Men jeg undrer mig lidt, for De Radikale har jo været meget optaget af menneskehandel og har også fremsat et forslag om, at vi skulle gøre noget ved efterspørgslen med hensyn til den del, der handler om kvinder, der bliver solgt til sexindustrien og til prostitution.
Der skulle vi gå ind og decideret lave en særparagraf, fordi det ikke var nok med den almindelige paragraf, der er mod menneskehandel i straffeloven, og fordi det ikke var nok med voldtægtsparagraffen, der skulle være en særlig paragraf.
Hvad er så grunden til, at man ikke her vil være med til at sige: Vi kan se, at der er en efterspørgsel efter f.eks. chokolade, og at mange forbrugere, selv om de måske nok har set i medierne, at en stor del af chokoladen er fremstillet af slavearbejdere, alligevel bliver ved med at købe den; og så foreslår vi ikke, at man skal straffe forbrugerne, men vi siger, at man skal forbyde, at den chokolade overhovedet bliver solgt i Danmark?
Hvorfor vil De Radikale ikke være med til det?
Marianne Jelved (RV), 2008-02-26:
Da Det Radikale Venstres ordfører, fru Lone Dybkjær, ikke kan være til stede, skal jeg sige nogle kloge ord. I Det Radikale Venstre er vi enige i, at Danmark skal gøre alt, hvad vi kan for, at det internationale retssamfund bliver udbygget, så det fungerer, netop med henblik på at forhindre overgreb på konventioner, som vi selv har tiltrådt, f.eks. menneskerettighedskonventionerne. Vi er også enige i, at vi måske kan gøre mere, det vil jeg overhovedet ikke afvise.
Men vi tror, at vejen er f.eks. at støtte ILO.
Det er kendt, at WTO ikke kunne blive enige om at tage arbejdstagerrettigheder med ind i de stofområder, som WTO behandler, og derfor støtter Danmark jo ILO's arbejde som en mulighed for, at ILO kan rejse sager.
Jeg synes faktisk, at vi har rigtig mange eksempler på, hvad et åbent samfund kan gøre ved at rejse sager, f.eks. med legetøj fra Kina, der er behandlet med maling med bly i.
Det bliver jo trukket tilbage fra legetøjsforretningernes hylder, og vi behøver ikke gøre så meget andet end at sørge for, at det kommer frem.
Vi har pensionsselskaber, som er så ufornuftige at investere deres danske pensionsopspareres midler i virksomheder, som viser sig at producere klyngebomber, og det varer jo ikke ret lang tid, før de pensionsselskaber må ud at ændre deres investeringspolitik.
Vi har set danske skibe, der bliver ophugget i Indien under nogle forhold, som arbejdsmiljømæssigt er totalt uantagelige, og så bliver det taget op.
Vi tror, at den vej faktisk er temmelig vigtig, men derudover mener vi også, at man måske godt kan bruge EU endnu mere, end man gør, og rejse sager der.
Det skal jeg ikke gøre mig klog på, jeg er som sagt ikke ordfører på området.
Ved at bruge forbrugerpolitiske instrumenter påvirker vi også efterspørgslen, og jeg har i hvert fald noteret mig, at der er sager, som folk i større og større udstrækning spørger efter, f.eks. certificering af det træ, man bruger til at lave havemøbler af.
Hvor kommer det fra, og hvilke forhold er det tilvejebragt under?
Vi vil gerne gå mange veje for at løse nogle af de problemer, som beslutningsforslaget rejser, men vi tror ligesom de andre ordførere ikke på, at det her ikke er overbureaukratisk, eller at vi kommer særlig langt med det.
Jeg har fået besked på, at jeg skulle slutte med følgende, uanset hvad jeg i øvrigt fandt på at sige: Vi vil under udvalgsarbejdet se på, om der er mulighed for at gøre mere, men som det ligger nu, tror vi, at det er bedre tjent med, at vi investerer kræfterne i det internationale samarbejde og får sagerne rejst der.
Der kan man gøre mere ved det, end vi kan gøre alene.
Helle Sjelle (KF), 2008-02-26:
Jeg har ikke indtryk af, at man her i Danmark har berøringsangst, men jeg har indtryk af, at vi har en opfattelse af, at det nytter noget, at vi gør noget i fællesskab, frem for at vi går enegang, og frem for at vi gør noget hver for sig.
Det er også derfor, at vi selvfølgelig bør presse på i de internationale fora for, at der sker noget på de her områder.
Det skal der slet ikke være nogen tvivl om at vi mener man skal, og vi mener også, at man løbende skal følge op på, om der i det hele taget gøres nok på de her områder eller der kunne gøres mere.
Frank Aaen (EL), 2008-02-26:
Jamen det er jo det, der ikke er godt nok.
Der er underskrevet i stribevis af konventioner, hvor der ikke står noget om arbejdstagerrettigheder, og det er jo derfor, vi er nødt til at lave andre ting.
Når vi nu ikke kan komme igennem med internationale aftaler, så skal vi beslutte her hos os selv, at får vi bevis for, at et produkt er lavet ved hjælp af slavearbejdere, bliver det forbudt.
Og når det drejer sig om et multinationalt selskab, der får sine varer forbudt i et højt udviklet, demokratisk land som Danmark, mon så ikke der vil ske noget?
Jeg forstår ikke, hvorfor man har den berøringsangst over for at lave noget, der virker, indtil vi kommer igennem med det, vi alle sammen er enige om, nemlig at få nogle internationale aftaler.
Helle Sjelle (KF), 2008-02-26:
Jeg vil ikke stå her og sige noget om, hvad jeg tror der ville ske, men jeg forventer naturligvis, at såfremt man overtræder nogle principper f.eks. i de konventioner, man har underskrevet, er der også nogle sanktioner af forskellig art.
Jeg forventer naturligvis, at vi her i Danmark lever op til de konventioner, som vi har skrevet under.
Frank Aaen (EL), 2008-02-26:
Det er jo nogle gange sådan, at man kan tale så pænt, så pænt, så pænt, men når der så bliver gravet lidt i det, sker der ingenting.
Altså, der sker jo ikke noget i WTO, og det har selv ministeren bekræftet.
EU godkender med Det Konservative Folkepartis accept handelsaftaler med tredjeverdenslande, hvor der ikke står noget om arbejdstagerrettigheder.
Altså, der sker det modsatte af det, Det Konservative Folkeparti siger de håber at vi arbejder for.
Nej, Det Konservative Folkeparti arbejder for det modsatte.
Når det så ikke nytter noget, som fru Helle Sjelle siger, hvad tror fru Helle Sjelle så der ville ske i Danmark og internationalt, hvis der var en dansk domstol, der vedtog, at det var dokumenteret, at Nestlés kaffe var produceret ved hjælp af slavearbejde og derfor ikke kunne sælges i Danmark?
Hvad tror fru Helle Sjelle der ville ske i det tilfælde?
Helle Sjelle (KF), 2008-02-26:
Jeg forventer naturligvis, at Danmark lever op til de forpligtelser, som man har, når man har underskrevet nogle konventioner.
Jeg har også en klar forventning om, at man som regering naturligvis går i front i de her internationale fora, og det skulle gerne være med til i hvert fald at øge sikkerheden for, at der sker noget på de her områder.
Man kan så diskutere, om vi gør nok, og om vi kan gøre mere i de her internationale fora.
Line Barfod (EL), 2008-02-26:
Nu mener jeg, at både Europarådet, ILO, FN's organisation mod menneskehandel osv. i den grad er internationale fora.
Det, de alle sammen siger, er, at der skal gøres noget ved efterspørgslen.
Danmark kan da sagtens gøre noget ved efterspørgslen sammen med de andre, det var sådan set det, vi sagde ja til, da vi indgik den konvention.
En af de konkrete ting, vi kan gøre, er at sige: Når vi ved, at noget chokolade er lavet af tvangsarbejdere, skal man gå ind og få dømt virksomheden til, at den ikke kan sælge det i Danmark.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor der skulle være en modstrid mellem at sige, at vi sammen med andre lande laver internationale konventioner, og at vi så i Danmark også gør noget for at leve op til de internationale konventioner.
Nøjagtig ligesom vi har gjort noget for at leve op til de internationale konventioner om at beskytte ofrene for menneskehandel, burde vi da også leve op til den anden del af konventionen om at gøre noget ved efterspørgslen.
René Skau Björnsson (S), 2008-02-26:
Jeg mener også, at Danmark skal gå forrest, men vi skal gå forrest der, hvor vi får størst indflydelse, og hvor effekten bliver størst.
Og det tror jeg er ved at påvirke de forhandlinger og de steder, hvor vi har indflydelse, og det er bl.a. i EU.
Der har vi en kæmpe mulighed for at påvirke udviklingen, ikke bare i Danmark, men i hele Europa.
Vi skal have sat nogle krav, som er meget strammere; det er jeg enig med Enhedslisten i.
Det skal være meget strammere, og det skal være under bedre vilkår, vores varer bliver produceret.
Men det er vejen frem, i stedet for at vi går enegang i Danmark.
Jeg tror på, at vi får et ti gange bedre resultat ud af at bruge det internationale samarbejde i forhold til de her store problemstillinger, som det her jo også er.
Line Barfod (EL), 2008-02-26:
Jeg må indrømme, at jeg er noget chokeret over at høre den her bemærkning om, at Danmark jo ikke kan gøre noget alene, så derfor skal vi lade være med at gøre noget.
Vi skal vente på, at der er nogen, der gør noget ud i verden.
Vi havde aldrig fået afskaffet slaveriet, hvis alle landene havde sat sig ned og ventet på, at nogle andre gjorde noget.
Vi er jo da nødt til at gå i gang med at sige, at der er nogle ting, vi simpelt hen ikke vil acceptere, bl.a. vil vi ikke acceptere produkter fra slavearbejde.
Vi foreslår jo ikke, at der, hver gang der kommer en lastbil eller et skib eller en flyvemaskine til Danmark, skal stå nogle kontrollører og tjekke alle de varer, der er om bord, før de får lov til at blive sluppet ind i Danmark.
Det, vi siger, er, at når der er noget dokumentation for en mistanke om, at f.eks. noget chokolade er fremstillet af kakao, der er fremstillet af slavearbejdere - som er et af de områder, hvor der er meget dokumentation på, at der foregår slavearbejde - så skal man tjekke det, og så skal man forbyde det, hvis der er dokumentation for, at det er fremstillet af slavearbejdere.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at Socialdemokraterne ikke vil være med til at sige, at Danmark skal gå forrest her.
Vi skal sende et meget klart signal til verden om, at vi vil gøre noget ved efterspørgslen.
Vi overlader det ikke til ulandene at løse problemerne med slaveri, vi vil også gøre noget i Danmark.
Peter Juel Jensen (V), 2008-02-26:
Globaliseringen raser fremad i et hæsblæsende tempo.
Virksomhederne, danske som udenlandske, outsourcer som aldrig før, det vil sige, at de placerer deres produktion eller arbejdsopgaver, hvor det bedst kan betale sig.
Jeg er ikke af den overbevisning, at et nationalt forbud mod salg og produktion af varer produceret i strid med de nævnte værdier er den rigtige løsning på det her problem.
Det har taget arbejdsmarkedets parter i Danmark mange år at opnå de resultater, der præger det danske arbejdsmarked, og i mine øjne er det lidt naivt at tro, at stater og lande, der ikke er på vores niveau, kan opnå det samme, blot fordi vi indfører sanktioner over for lande og virksomheder, der forbryder sig mod disse.
Jeg tror ikke, at udviklingslandene såvel økonomisk som med hensyn til knowhow bliver mere velhavende, ved at vi indfører sanktioner imod dem, men jeg tror, at de har fordel af at møde danske og internationale virksomheder, der kommer med viden og arbejdspladser og giver en lokalbefolkning et eksistensgrundlag.
Vi skal gøre en forskel, og det gør vi igennem internationale samarbejder og aftaler.
EU har vedtaget konklusioner om at indarbejde ILO's decent work strategy i EU's interne og eksterne politikker.
Danmark opfordrede til en forhandling om emnet under WTO, men fik fra især udviklingslandene ikke medvind; mange var bange for at ødelægge egne muligheder - sørgeligt, men sandt.
Regeringen har taget en række initiativer, og dem bakker Venstre op om med hensyn til mulighederne i GSP-ordningen , indgåelse af handelsaftaler med en række nye lande, hvor overholdelse af arbejdstager- og menneskerettighederne er et centralt element.
Herudover glæder det også Venstre, at det er lykkedes Danmark at slå denne problemstilling fast i EU, således at bestemmelser om arbejdstagerrettigheder er indeholdt i mandaterne for Kommissionens forhandlinger.
Globaliseringen kan være barsk på det her område, men kan også være med til at dæmme op for problemet, da viden og information rejser hurtigt i en globaliseret verden.
Virksomheder, der producerer under kritisable forhold, satser deres eksistensgrundlag ved ikke at tilbyde anstændige arbejdsforhold.
Pressen har gudskelov altid haft godt held med at udstille dem, der springer over, hvor gærdet er lavest - og det glæder jeg mig over.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-02-26:
Nu kender jeg ikke de eksempler, hr. Frank Aaen nævner her, men jeg tror stærkt på internationalt samarbejde.
Det, jeg refererede til, var jo, at vi prøvede at rejse de her sager i Doharunden, men de mange udviklingslande modsatte sig det, fordi de mente, at vi så ligesom kunne gennemføre protektionisme i lyset af et godt formål.
Derfor tror jeg, at vi er nødt til at klare globaliseringens problemer med hensyn til ordentlige arbejdsforhold for mennesker gennem internationalt arbejde i ILO, hvor der gøres meget arbejde.
Så jeg tror, det er den rigtige måde at tage fat på det på, fordi det er en organiseret måde, der er slagkraftig.
Jeg tror, at de her ting skal klares i et samarbejde.
Det er ikke noget, vi skal klare i Danmark, for vores vægt er så lille.
Vi skal lægge vores indflydelse i EU.
EU har stor magt over for de lande, og derfor skal det jo køres igennem på den måde og ikke ved, at Danmark ligger og forfølger en ting og Luxembourg forfølger en anden ting.
Vi skal da gøre de her ting i fællesskab.
Det er det, der har slagkraft, og det er det, der virker med hensyn til at forbedre arbejdsforholdene i den tredje verden.
Frank Aaen (EL), 2008-02-26:
Jeg er jo glad for tilslutningen til målsætningen i vores forslag.
Jeg er glad for, at ministeren er enig i, at der skal internationale aftaler til; det står faktisk i forslaget.
Men kan vi så ikke gøre noget, indtil de internationale aftaler kommer, ud over frivillige aftaler som CSR?
Lad os tage et eksempel, for det er jo ikke noget med, at ministeren skal rejse rundt i verden og se efter, hvordan chokolade bliver produceret.
Men hvis vi, i det øjeblik det bliver dokumenteret, at chokolade, der sælges i Danmark af velrenommerede firmaer som Nestlé, bliver produceret ved hjælp af slavearbejde, siger, at det er forbudt at sælge det i Danmark, vil der så ikke ske noget?
Vil Nestlé så ikke lave deres politik om og sørge for, at alt det chokolade, de køber, ikke er produceret på en umenneskelig måde?
Mener ministeren virkelig, at EU og WTO er sådan indrettet, at forbud mod slavearbejde er ulovligt?
Selvfølgelig skal ulandene have hjælp, både med bistand og med arbejdspladser, der giver viden og udvikling, men slavearbejde er ikke udvikling; børnearbejde er ikke udvikling.
Det er jo bare at give de multinationale selskaber mulighed for at spille landene ud mod hinanden, og det er jo den trafik, vi skal have stoppet.
Hvis Venstre er enig i det, og det kan jeg se, fordi der bliver nikket fra talerstolen, og hvis Venstre mener, at det skal stoppes, er man så ikke nødt til at gøre noget, i stedet for, som vi lige hørt, at de ikke er kommet nogen vegne med internationale aftaler.
Vi er nødt til at gøre noget andet.
Er Venstre ikke enig i det?
Line Barfod (EL), 2008-02-26:
Hvis Danmark nu var det eneste land i verden, der gjorde noget, kunne ministeren måske have ret i, at det ville have lange udsigter.
Men det er Danmark jo ikke, der er masser af lande i verden, der gør en indsats på det her område.
Der er masser af initiativer i gang rundtom, og et af de initiativer er netop via det internationale samarbejde i Europarådet, hvor man har lavet en international konvention, som Danmark har tiltrådt.
Den kræver af Danmark, at vi går ind og gør noget ved efterspørgslen, og så er det da oplagt, at en af de ting, vi kan gøre ved efterspørgslen, er at sige, at vi ikke vil have produkter, der er fremstillet af mennesker, der er handlet til at være tvangsarbejdere; mennesker, der lever i et moderne slaveri.
Det ville da være oplagt at sige, at det er en af de veje, vi går.
Man kunne jo så sammen med andre prøve at se på, hvad man internationalt kan lave af samarbejde - hvis vi laver et kontor i Danmark, og andre gør det tilsvarende - for at tjekke, om produkterne stammer fra mennesker, der lever i slaveri.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-02-26:
Jeg tror, at vi skal se i øjnene, at det her kræver internationalt samarbejde, og at det skal baseres på arbejdet i ILO.
Jeg tror ikke, at Danmark har den store betydning i den her forbindelse, men vi skal naturligvis bidrage med alt, hvad vi kan, for at forhindre menneskehandel, slaveri og lignende.
Men at lave et kontor i Danmark, i Beskæftigelsesministeriet, der skal rejse ud og undersøge de her ting, tror jeg ikke vil hjælpe ret meget på de sager, som Enhedslisten tilsigter at gøre op med.
Vi er jo fuldstændig enige i målsætningen - folk skal ikke handles, folk skal ikke være slaver, folk skal ikke arbejde under tvang - men vi tror bare i modsætning til Enhedslisten, at det er internationalt samarbejde, der skal til, og ikke en udbygning af Beskæftigelsesministeriet i Danmark.
Line Barfod (EL), 2008-02-26:
Jeg har lige i sidste uge været i Wien til en kæmpe FN-konference mod menneskehandel, hvor det at gøre noget ved efterspørgslen var noget af det, man var mest optaget af.
Den amerikanske ambassadør kunne fortælle, at USA arbejder på fuldt tryk på en liste, som vil blive offentliggjort næste år, over produkter, som man vil forbyde i USA, fordi de er fremstillet i modstrid med ILO's rettigheder, altså som er fremstillet af tvangsarbejdere osv.
Så det undrer mig, hvis det skulle være forældet.
Det andet er, at ministeren siger, at vi skal lave internationale aftaler.
En af de internationale aftaler, Danmark har indgået, er Europarådets konvention mod menneskehandel.
Den pålægger os, at vi - ud over hvad vi skal gøre for ofrene - skal noget imod efterspørgslen.
En oplagt måde at gøre noget på imod efterspørgslen af produkter, der stammer fra mennesker, der er handlet til tvangsarbejde, er at forbyde, at de produkter kan sælges, sådan at vi ikke efterspørger de produkter her i landet.
René Skau Björnsson (S), 2008-02-26:
Som jeg vurderer det, er problemet her, at der ligger så meget kontrol, så meget eftersyn, så meget arbejdskraft i at skulle se, om forholdene nu er i orden, og om man overholder de her basale rettigheder, at det ville være umuligt for et lille land som Danmark overhovedet at få varer nærmest, hvis vi skal igennem alle de her kontrolinstanser.
Det vil også koste temmelig mange penge.
Nu skal vi jo have det igennem udvalgsarbejdet, men det er min vurdering.
Lad os se på under udvalgsarbejdet, om Enhedslisten har en bedre model end den meget korte, der er beskrevet i beslutningsforslaget.
Frank Aaen (EL), 2008-02-26:
Jeg foreslår ikke, at vi kun skal gøre noget i Danmark.
Vi foreslår, at vi skal gå foran.
Jeg har faktisk forstået det sådan, at Socialdemokratiet har sagt, at miljøaftaler i EU ikke altid er vidtgående nok ud fra en socialdemokratisk synsvinkel, og derfor synes Socialdemokratiet, at vi nogle gange skal gå længere end EU.
Vi skal gå længere på miljøområdet med klimaet end det, der er vedtaget i EU.
Sådan har jeg forstået Socialdemokratiet.
Jeg er enig i - det er vores linje - at vi laver internationale aftaler, så langt vi kan.
Når de så er indgået, prøver vi selv at gå videre end det.
Hvorfor gælder det princip ikke, når vi taler om arbejdstageres vilkår?
Det var dog bedre end ikke at gøre noget.
René Skau Björnsson (S), 2008-02-26:
Jeg tror simpelt hen ikke på, vi kan isolere os som land på den her måde i forhold til de varer, der bliver købt i landet.
I min begrebsverden, og sådan som jeg vurderer forholdene, skal det foregå gennem det internationale samarbejde.
Jeg synes, vi skal være glade for det, der ligger allerede nu i forhold til EU's handelsaftaler, og hvad der ellers ligger på EU-bordet.
Det kunne være meget bedre, det er jeg enig i, og vi kunne være nået meget længere.
Og jeg er også sikker på, at havde vi haft en regering i det her land, havde presset også været meget, meget større for, at der skete noget.
Men som sagt før, tror jeg, at det er vejen frem, at vi gør det selv i Danmark.
Frank Aaen (EL), 2008-02-26:
Nej, det er jo ikke nok.
Selvfølgelig er det ikke det, og selvfølgelig skal der indgås internationale aftaler.
Problemet er bare, at i WTO indgås de her aftaler ikke.
Det har vi også lige hørt fra ministeren.
Problemet er jo, at i EU indgås de heller ikke.
Tværtimod har regeringen og de EU-venlige partier i Europaudvalget godkendt handelsaftaler, hvor der ikke er indskrevet noget om arbejdstagerrettigheder.
Derfor kan det jo godt lyde lidt tyndt at henvise til, hvad EU skal gøre, når det ikke sker.
Og det er jo værre end at gøre ingenting, er det ikke?
René Skau Björnsson (S), 2008-02-26:
Kampen for arbejdstagerrettigheder har været og er stadig et helt centralt omdrejningspunkt for vores arbejde her i Danmark og også internationalt.
Derfor mener vi også, at Enhedslistens forslag er meget sympatisk, men vi tror ikke, at det er effektivt nok.
Tidligere blev de fleste varer, som blev anvendt i Danmark, også produceret i Danmark.
Derfor kunne vi kontrollere de forhold, som varerne blev produceret under.
Men som Enhedslisten også selv skriver i sine bemærkninger til forslaget, er den internationale handel vokset, endda meget kraftigt.
Jeg tror ikke på, at Danmark alene kan kontrollere, hvordan forholdene er alle de steder i verden, hvor der bliver produceret varer.
Hvis vi skal sikre, at de grundlæggende arbejdstagerrettigheder og menneskerettigheder bliver respekteret i produktionen af alle varer og tjenesteydelser, kan det kun ske ved internationalt samarbejde, f.eks. gennem EU.
Den her problemstilling illustrerer jo også meget godt, hvorfor Socialdemokraterne er tilhængere af et stærkt internationalt samarbejde igennem EU.
Vi har netop at gøre med et grænseoverskridende problem, som kun kan løses i et stærkt internationalt samarbejde.
Den her problemstilling er med til at pege på de muligheder, der ligger i f.eks. EU-samarbejdet.
Jeg er glad for, at hensynet til bæredygtig udvikling, herunder arbejdstagerrettigheder, er en del af grundlaget for forhandlingsmandaterne til EU's forhandlinger med EU's handelspartnere.
Og jeg er sikker på, at det kan gøres endnu bedre.
Derfor skal der arbejdes for, at arbejdstagerrettigheder bliver en meget mere central del af EU's handelspolitik.
Det tror vi på er vejen frem, og en bedre vej.
Derfor kan vi umiddelbart heller ikke støtte forslaget, som det ligger her.
Peter Juel Jensen (V), 2008-02-26:
Jo, vi er tvunget til at handle, men gudskelov tror jeg ikke, at billedet er så slemt, som hr. Frank Aaen ridser op her
Men jeg vil da glæde mig over, at Enhedslisten vil tage arbejdstøjet på og bakke op om det gode arbejde, der foregår i EU, og så prøve ad international vej og i samarbejde med EU at løse det her problem.
Det vil jeg da glæde mig over, og det ser jeg frem til.
Alene står vi ikke særlig stærkt, men sammen står vi jo utrolig stærkt, og det er det, vi skal bruge det her til.