runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2013-01-25:
Det er jo rigtigt nok, at før man kan dømme nogen for noget, skal der selvfølgelig være et bevis for, at de har gjort noget forkert, så det har hr. Tom Behnke fuldstændig ret i.
Det andet spørgsmål fra hr. Tom Behnke forstår jeg relaterer sig lidt mere til sådan strategien for, hvordan eksempelvis politi og anklagemyndighed håndterer økonomisk kriminalitet, og der har regeringen jo netop fremlagt en stor pakke, som betyder, at indsatsen over for økonomisk kriminalitet over en bred kam vil blive skærpet.
På den sidste finanslov lavede vi en aftale med Enhedslisten om at tilføre anklagemyndigheden et særligt statsadvokatur for økonomisk og international kriminalitet og SKAT flere penge, til at man kan forstærke samarbejdet om bekæmpelsen af økonomisk kriminalitet, således at man netop så at sige får flere muskler i indsatsen og kan få flere sager frem.
Det er den rigtige vej at gå.
Her, når det handler om bogførings- og regnskabsmateriale,
er der jo så nu anlagt prøvesager, hvor signalet er meget klart: Punkt 1, det skal tages alvorligt; punkt 2, den strafferamme, der er, skal selvfølgelig udnyttes.
Tom Behnke (KF), 2013-01-25:
Tak for ministerens kvittering og oplysning om, at regeringen ligesom forslagsstillerne er meget optaget af, at det ikke må kunne betale sig at begå økonomisk kriminalitet.
Og det må det jo ikke kunne, for hvorfor så lade være – andet end af moralske grunde?
Men så ved vi, at der er nogle, der ligesom ikke kan styre sig der.
Men er det ikke rigtigt, at forudsætningen for, at man kan komme efter dem, der begår økonomisk kriminalitet, er, at beviserne for den økonomiske kriminalitet er til stede – på samme måde, som det er en forudsætning, at der er nummerplade foran på køretøjet, hvis man ved den automatiske trafikkontrol skal tage billeder af dem, der kører for stærkt?
Hvem vil så ved udsigten til at skulle i fængsel betænke sig bare så meget som et sekund på at bortskaffe regnskabsmaterialet, bogføringsmaterialet – vel vidende, at det nok kun giver en bøde?
Leif Mikkelsen (LA), 2013-01-25:
Det er en særdeles fredsommelig fredag formiddag her, hvor alle åbenbart kan blive enige, så det er måske en tanke værd at sørge for, at forslag behandles sådan en fredag formiddag.
Og i forlængelse af Enhedslistens synspunkt vil jeg sige, at regeringens politik på området jo har virket.
Nogle vil erindre, at Liberal Alliance ved sidste folketingsvalg påpegede nødvendigheden af at sænke antallet af offentligt ansatte.
Det blev udråbt til at være den helt store massakre og være uanstændigt osv., men den her regering har så via rammestyring sikret, at der er sket en reduktion på 30.000, som hr. Frank Aaen peger på.
At resultatet så er blevet det, som Liberal Alliance påpegede nødvendigheden af at det blev, er jo kun et tegn på, at det er fornuftig politik, det parti fører.
Men det er så ligesom en anden sag i den her sammenhæng.
Så vi vil bare pege på, at vi støtter det her lovforslag.
Nu er det selvfølgelig op til ministeren at fastsætte reglerne for, hvordan de der generelle reserver skal være, men det giver mulighed for at få understreget, at det faktisk menes alvorligt, at man skal overholde rammerne, fordi de decentrale led har så stort et fylde i den offentlige økonomi, at det er nødvendigt.
Det er der grund til at rose at regeringen håndhæver, og derfor er det også rimeligt, at der så bliver den her mulighed inden for den rammestyring, der lægges op til. Så der har sådan set også denne fredag formiddag sneget sig en anelse ros til regeringen ind fra min side, så det er en dag, hvor det er klogt, vi tager tidligt hjem, tror jeg.
Frank Aaen (EL), 2013-01-25:
Når vi har så høj en arbejdsløshed, som vi har, og når beskæftigelsen ikke vokser, så skyldes det selvfølgelig den finansielle krise, som vi har haft siden 2008, og de følger, der har været af den.
Men det hører jo med til det, at når beskæftigelsen bliver ved med at være uændret, og når vi har en stigning i arbejdsløsheden, så har det i høj grad været selvforskyldt, forstået på den måde, at der i løbet af de sidste få år er forsvundet ca. 30.000 stillinger ude i kommuner og regioner.
Det betyder, at man har gennemført nogle besparelser på de kommunale budgetter, som går ud over velfærden, men som jo også er tudetosset, forstået på den måde, at forskellen på at have en SOSU-assistent ansat til at hjælpe de ældre og så det at have en SOSU-assistent gående, som er arbejdsløs, samfundsøkonomisk er så forsvindende lille, fordi det meste af det, der bliver sparet i lønnen, igen bliver tabt i form af arbejdsløshedsdagpenge og i form af manglende skattebetalinger.
Derfor er det her, der er sket med den offentlige sektors beskæftigelse, altså virkelig en dårlig ting, både samfundsøkonomisk og i forhold til velfærden.
Den ene af grundene til, at det er gået sådan, er selvfølgelig de generelle besparelser, der har været i den offentlige sektor, altså de stramme økonomiske rammer, men den anden grund er det sanktionssystem, det straffesystem, det bødesystem, som er blevet gennemført over for kommuner og regioner, sådan at hvis de kommer til at overtræde blot en lillebitte del, kommer de til at betale en kæmpestor bøde til statskassen.
Det gør jo – og det er det velkendte – at kommunerne, selv om de principielt set har haft pengene til det og de har lagt budgetterne i forhold til det, så hvert eneste år er kommet ud med et mindreforbrug, der har ligget på 6 mia. kr., og i nogle år mere, altså et mindreforbrug i forhold til det, man faktisk mente der var penge til, og som der også var budgetteret med.
Det skyldes altså som sagt sanktionssystemet, og at det derfor, når det gælder de muligheder, man har for at kunne budgettere på en måde, så man også overholder budgettet, er meget besværligt.
Der kan vi sige, at det lovforslag, der ligger her, er en lillebitte lap i forhold til det system.
Der er det kun en lille lap, men vi er i Enhedslisten nogle gange også så fuldstændig beskedne, at vi, selv når det er små lapper, så også gerne tager dem og er med til at sætte dem på, selv om det grundlæggende er et forkert system, som man lapper på.
Så vi stemmer ja til denne lille lap, der giver kommunerne nogle lidt bedre muligheder for at bruge de penge, som de har, og som de har budgetteret med.
Sanne Rubinke (SF), 2013-01-25:
Jeg taler i dag på vegne af SF's kommunalordfører, Lisbeth Bech Poulsen, som ikke kunne være til stede.
Det grundlæggende formål med lovforslag L 115 er jo at give regioner og kommuner mulighed for at budgettere med generelle reserver til uforudsete udgifter.
Og vi synes, det er et vigtigt nyt redskab, man her giver kommuner og regioner.
I den nuværende lovgivning er der, som andre tidligere har nævnt, ikke den mulighed for kommuner og regioner for at budgettere med midler, der ikke er øremærket til bestemte formål eller tilknyttet en bestemt bevilling.
Og det betyder, hvilket også er nævnt tidligere i dag, at der nogle steder har udviklet sig en praksis i forhold til at indbygge reserver i budgettet på uhensigtsmæssige måder.
Med L 115 forventes det, at disse reserver bliver synliggjort, og at budgetternes forudsætning bliver klarere, også i forhold til offentligheden.
Indførelsen af lovforslaget forventer vi også kan medvirke til, at regioner og kommuner bedre kan overholde de vedtagne budgetter og dermed få understøttet økonomistyringen.
SF støtter lovforslaget og ser frem til udvalgsbehandlingen.
Mie Bergmann (RV), 2013-01-25:
I dag behandler vi et lovforslag, som vil hjælpe kommuner og regioner.
Formålet med lovforslaget er at give kommuner og regioner adgang til at budgettere med generelle reserver.
Der kan lejlighedsvis opstå uforudsete udgifter i kommuner og regioner, og det kan give voldsomme problemer at håndtere dette.
Det kan eksempelvis være overskridelse af det vedtagne budget; der kan opstå en overskridelse eksempelvis på handicapområdet eller på et andet område, og det er på trods af, at de ansvarlige politikere troede, de havde vedtaget et realistisk budget – så kan der alligevel opstå nye problemer, kort tid efter man er kommet ind i et nyt budgetår.
Men med det her lovforslag kan overbudgettering undgås, altså at kommunerne lægger lidt rigeligt til de forventede budgetter for at have en buffer, hvis der skulle komme uforudsete udgifter.
Nu kan det blive lovligt at lave denne buffer på en vis procentsats, men stadig er det det samlede udgiftsniveau, som alle kommuner skal overholde, og det er præcis som tidligere.
Sikringen af tilstrækkelige reserver i budgettet er således generelt i god tråd med god økonomistyring.
Radikale Venstre håber, der vil være fuld opbakning til dette lovforslag, og det er der i hvert fald indtil nu noget, der tyder på.
Jeg synes, det var dejligt at høre Venstres ordfører sige, at Venstre tænker fremad – det synes jeg er rigtig fint.
Morten Marinus (DF), 2013-01-25:
Det lovforslag, vi behandler i dag, omhandler en ændring af lovgrundlaget for den kommunale og regionale økonomi.
Det er kommet på baggrund af et ønske fra det lokale selvstyre, og jeg forstår, at det er kommet i forbindelse med forhandlingerne om økonomiaftalen mellem regeringen og regionerne i sommers.
Det ønske synes jeg faktisk også at vi skal efterkomme.
Som det er i dag, er der ikke i tilstrækkeligt omfang taget hensyn til de der budgetmæssige problemer, det giver, når man ikke har mulighed for at have de her økonomiske reserver, når man laver budgetterne.
Det her lovforslag er altså en teknisk ændring, der gør det nemmere lokalt, når de skal forudse de usikkerheder, der altid vil være i en budgetlægning.
Vi hæfter os også ved, at det vil være i et begrænset omfang, at man kan lave den her reserve/pulje; det er altså kun for en vis del af budgettet.
Det støtter Dansk Folkeparti.
Det er alt i alt et fornuftigt lovforslag, og vi glæder os til at arbejde videre med det.
Vi støtter som sagt forslaget.
Jan Johansen (S), 2013-01-25:
For os Socialdemokrater er det rigtig vigtigt, at der er styr på økonomien.
Det duer ikke, at der bliver brugt flere penge end planlagt.
Det er rigtig vigtigt, at pengene passer, for ellers bestemmer vi ikke selv.
Det er også rigtig vigtigt, at kommunerne har de bedste værktøjer til at styre deres økonomi.
Det er et bredt flertal i Folketinget, der står bag budgetloven, der skal sikre, at staten, regionerne og kommunerne er forpligtede til at have styr på deres økonomi.
På den måde kan danskerne være sikre på, at vi gør alt, for at pengene passer, at der ikke bliver brugt mere, end der er råd til.
Dagens lovforslag skal ses i sammenhæng med budgetloven.
Det understreger bare, hvor vigtigt det er, at kommunernes og regionernes budgetter overholdes, men også, at det er vigtigt, at de har redskaberne til at holde styr på deres økonomi.
Formålet med lovforslaget er, at kommuner og regioner nu kan lave nogle mere realistiske budgetter ud fra de økonomiske rammer.
Det har de ikke mulighed for i dag.
Det har sandsynligvis medført, at kommunerne og regionerne har overbudgetteret på nogle konti for på den måde at indbygge generelle budgetværn eller reserver i budgetterne.
Med det her lovforslag er der en forventning om, at budgetterne fremadrettet kommer til at være mere synlige og retvisende.
Det er også rigtig vigtigt at sige, at det kun er en vis procentdel af nettodriftsudgifterne, der kan afsættes som generelle reserver, for hvis der bliver sat for store reserver til side, kan det også medføre, at budgetterne bliver uklare og ikke er retvisende.
Det er vigtigt, at budgetterne er klare og gennemskuelige, så offentligheden kan se, hvad der sker.
Man kan dermed følge udviklingen og reagere, hvis der er noget, der er ved at gå galt på et område, og man ved, hvad pengene bliver brugt til.
Størrelsen på de generelle reserver vil dog blive drøftet med KL og Danske Regioner, så der også kan tages højde for, om der eventuelt skal være forskel på de to områder.
Lovforslaget giver regionerne og kommunerne bedre rammer for at overholde de vedtagne budgetter.
Derfor støtter Socialdemokraterne lovforslaget.
Martin Geertsen (V), 2013-01-25:
Da vi havde gruppemøde i går i Venstre og drøftede den her sag kort, var der en af mine gode gruppekolleger, som mente, at jeg som ordfører på den her sag burde drille regeringen med, at da de nuværende regeringspartier var i opposition, ville de formentlig have fremturet med bemærkninger om, at det var indgreb i det kommunale selvstyre og udtryk for mistillid til det lokale demokrati, hvis Folketinget i forrige regeringsperiode skulle have behandlet et lovforslag som det her.
Min gode kollega mente også, at jeg burde minde regeringen om, at den i indeværende periode har lettet presset på kommunerne, for så vidt angår frit valg og konkurrenceudsættelse, mens man altså nu vil ned og detailkontrollere kommunernes og regionernes budgetlægning.
Jeg svarede min kollega, at vi hellere skulle glæde os over, at regeringen ønsker mere åbenhed og mere gennemsigtighed omkring den kommunale og regionale budgetlægning, hvorfor jeg selvfølgelig under ingen omstændigheder havde til sinds at drille regeringen med dens noget dobbelttydige håndtering af landets kommuner og regioner.
Så det vil jeg naturligvis lade fuldstændig være med.
I Venstre er vi umiddelbart positive over for at skabe nogle faste rammer for kommunernes og regionernes anvendelse af generelle reserver og bufferpuljer.
Det er vi, for det første fordi kommunernes og regionernes økonomi jo udgør en endog meget væsentlig del af samfundsøkonomien, og regionernes og kommunernes økonomi udgør videre en meget væsentlig del af bestræbelserne på at holde de offentlige udgifter i ro, hvilket jo er særdeles vigtigt, måske særlig i en krisetid.
Her er det naturligvis væsentligt for at kunne indfri den bestræbelse, at der er mest mulig gennemsigtighed i den kommunale og regionale budgetlægning.
For det andet, og det har naturligvis sammenhæng med det første argument, er det selvfølgelig også vigtigt, at man som borger, lokalpolitisk opposition og lokal presse kan følge med i, hvordan kommunerne og regionerne mere præcis agter at anvende borgernes penge.
Så vi er umiddelbart positivt over for denne lovændring.
Så skulle jeg i øvrigt hilse fra Det Konservative Folkeparti, hvis ordfører desværre ikke havde mulighed for at være til stede i dag, og sige, at De Konservative ligeledes er positive over for dette forslag.
Preben Bang Henriksen (V), 2013-01-25:
Justitsministeren nævnte, at de her domme var en form for prøvesager, men det kunne godt interessere mig at vide, hvilket strafniveau der egentlig påstås i de her domme, for der er jo ikke meget ved at gå at vente på nogle prøvesager, hvis man ønsker ubetinget fængselsstraf i de her sager og så prøvesagerne fører til noget, der er langt mindre.
Så jeg vil spørge om ordføreren er bekendt med – og der skal ingen kritik lyde, hvis ordføreren ikke er det – det nærmere indhold af de sager eller de påstande, vi går og venter på at få afklaret.
Peter Skaarup (DF), 2013-01-25:
Nu synes jeg, at ministeren taler med to tunger her.
Jeg hørte udmærket, hvad ministeren sagde, og jeg kan også godt forstå baggrunden for, at man vil afvente prøvesager, men det, der selvfølgelig er lidt forundrende, er, at ikke for lang tid siden er kørt nogle prøvesager, som kunne betyde, at der kunne sættes hårdere ind.
Grunden til det er vel, at man for lang tid siden har opdaget, at de straffe, der gives, rent faktisk ikke er følelige, og derfor har man ikke syntes, det var relevant at køre nogen sager.
Det er jo faktisk det, som Statsadvokaten for Særlig Økonomisk Kriminalitet har sagt, og det er jo derfor, at vi har fremsat det her beslutningsforslag.
Det er også det, som juraprofessor Lars Bo Langsted har sagt.
Han står også uforstående over for, at man ikke har brugt den paragraf, der allerede eksisterer i dag.
Så jeg synes, at et godt spørgsmål til ministeren må være, hvorfor man ikke har gjort noget tidligere, når man erkender, at der er et problem.
Et andet spørgsmål, jeg vil stille ministeren, er: Hvis nu man her i begyndelsen af 2013 finder ud af, at prøvesagerne ikke kommer til at betyde højere straffe, vil ministeren så tage det med ind i sin pakke af forslag, så der reelt kan være en konsekvens for dem, der snyder på vægten?
Margrethe Vestager (RV), 2013-01-25:
En fredag formiddag står lige pludselig i et helt andet og forklaret lys.
Jeg tror, der er mange ting, vi med fordel kunne placere på dagsordenen her.
I hvert fald vil jeg meget gerne kvittere for den positive modtagelse af lovforslaget.
Det, der er afgørende, er jo bl.a., at rammen omkring den meget, meget store del af den offentlige økonomi, som kommuner og regioner håndterer, er i orden.
For det er det, der giver friheden til at disponere politisk inden for den ramme.
Jeg tror ikke, det kan siges mere præcist, end den socialdemokratiske ordfører gjorde det: Det er vigtigt, at pengene passer; ellers bestemmer vi ikke selv.
Og det er jo sådan set et nøgleomdrejningspunkt, at det her er endnu et stykke arbejde, der skal give kommuner og regioner mulighed for at sørge for, at deres politiske prioriteter faktisk er dem, der bliver ført ud i livet, og at pengene passer.
Et budget skal jo afspejle de politiske prioriteter, der er i et regionsråd, i en kommunalbestyrelse, og skal derfor selvfølgelig også være retvisende.
For de politiske prioriteter bliver til den plan, man har tænkt sig at følge i året.
Det er baggrunden for, at der også bør være plads til generelle reserver, for som flere ordførere har været inde på, sker der i sagens natur ting i løbet af året, som man ikke kan forudse, og derfor er det nødvendigt at kunne trække på en generel reserve.
Samtidig er det selvfølgelig afgørende, at den generelle reserve ikke bliver så stor, at kommunekassen er én cigarkasse, som man bare tager pengene op fra, når man har brug for dem, men at den lige præcis har den størrelse, den skal have for at kunne fungere som en fornuftig buffer i forhold til retvisende budgettering på de øvrige konti.
Jeg tror, det er et meget godt tegn til kommunerne, at der er så bred opbakning i Folketinget til at give den her mulighed, fordi det giver en øget frihedsgrad i den måde, kommunerne disponerer på.
Så kan vi have forskellige diskussioner om, hvordan man skal disponere, og hvad niveauet skal være for de dispositioner, men jeg tror, det er vigtigt og rigtigt, at vi giver den her mulighed, for det gør, at man både kan lave et retvisende budget og få plads til politisk prioritering, og dermed også, at de lokale frihedsgrader bliver større.
Det tror jeg er et ønske, som i virkeligheden bliver delt meget, meget bredt i Folketinget, og det er dermed jo også endnu et bidrag til, at den kommunale valgkamp kan komme til at handle om politik og ikke om administration af regler, vi har fastsat.
Morten Bødskov (S), 2013-01-25:
Altså, spørgsmålet om, hvorfor der ikke er sket noget tidligere, kunne hr. Peter Skaarup jo starte med at stille de regeringsmedlemmer, som han selv var med til at understøtte i 10 år.
Jeg kan forholde mig til, at regeringen har fremlagt en ambitiøs plan for, hvordan man kan bekæmpe økonomisk kriminalitet bedre.
Jeg håber på Dansk Folkepartis opbakning til den.
Der bliver kørt prøvesager, og signalet er meget, meget klart, nemlig at der er behov for, at strafferammen bliver udnyttet, særlig i de sager, vi taler om her i dag.
Det er fair nok med polemik, men der bør jo ikke være to meninger om det her.
Det her er og skal selvfølgelig tages alvorligt – det er også det signal, der bliver sendt, og nu bliver prøvesagerne kørt.
Og hvis man i øvrigt har interesse i, at der skal ske nogle skærpende tiltag over for den form for økonomisk kriminalitet, som vi jo bl.a. har set udfolde sig under finanskrisen, så har man jo en lejlighed til at gøre noget ved det ved at bakke op om den meget ambitiøse plan, som regeringen allerede har fremlagt.
Ole Hækkerup (S), 2013-01-25:
Det korte svar på det spørgsmål er jo i virkeligheden det, som jeg også gav hr. Tom Behnke, nemlig at der bliver man nødt til at se, hvad der kommer fra domstolene, og der kan jo komme mange flere forskellige ting fra domstolene.
Der synes jeg bare at vi som lovgivende magt står os bedre ved at sige: Vi ruller ikke et generelt princip ud, hvor vi ser helt bort fra de enkelte sager, som man netop kan behandle ved domstolene, og siger, at uanset hvad ønsker vi, at det skal gå sådan og sådan.
Jeg tror sådan set, at hr. Preben Bang Henriksen vil være enig med mig i, at det vil være en uhensigtsmæssig adfærd at have fra lovgivers side, og det var det, jeg i al sin gribende enkelhed prøvede at påpege over for hr. Tom Behnke.
Er det så det samme som at sige, at når regeringens lovpakke om økonomisk kriminalitet er gennemført – og den indeholder mange gode skærpelser – så er der aldrig mere noget, vi skal kigge på vedrørende økonomisk kriminalitet?
Nej, det tror jeg faktisk ikke.
Så kan jeg bare sige, at så står Socialdemokraterne på mål for den holdning, at så skal man selvfølgelig også skærpe der og have opmærksomhed på det.
Preben Bang Henriksen (V), 2013-01-25:
Altså, nu er der jo heller ikke tale om, at Folketinget skal vedtage en eller anden betinget lovgivning, altså sådan at vi betinget af, at udfaldet af en eller anden retssag bliver sådan og sådan, har vedtaget den og den lovgivning.
Det er ikke det, der er tale om.
Sådan forstår jeg de to tidligere spørgeres spørgsmål.
Jeg er enig i, at det, de spørger om, er, hvordan Socialdemokratiet stiller sig, hvordan ordføreren stiller sig, hvis det viser sig, at de bemeldte prøvesager ikke fører til en skærpet praksis.
Hvad mener ordføreren så?
Er ordføreren så enig i de principper, der fremgår af beslutningsforslaget?
Tom Behnke (KF), 2013-01-25:
Jo, jo, det kan vi godt blive enige om, men jeg ville da være klar til at sige, at hvis det viser sig, at de domme simpelt hen er urimelig lave, er vi indstillet på at se på, at vi skal skærpe straffen
Men det er det, hr. Ole Hækkerup ikke vil.
Han vil slet ikke, som det hedder, bide til bolle på den her, han er ikke klar til at påtage sig det ansvar.
Det er det, der er sådan lidt skuffende.
For hvad er det så, vi afventer?
Hvorfor venter vi overhovedet, hvis det alligevel ikke skal have nogen konsekvens?
Det skal vi have standset og bremset for.
Vi er enige.
Men jo mere vi skærper straffen for at begå økonomisk kriminalitet, desto mere bliver vi da også nødt til at skærpe straffen for at fjerne bogføringsmateriale, for ellers bliver forskellen på den straf, man får for at begå den ene kriminelle handling, nemlig at fjerne sporene for at slippe for straf, og den straf, man får for at begå økonomisk kriminalitet, jo så meget større.
Så det vil da kun være en tåbe, der ikke fjerner bogføringsmaterialet, for hvorfor lade være, hvis man kan slippe med en bøde og alternativet er udsigten til at få måske flere års fængsel, hvis man er den artige dreng og gemmer det?
Ole Hækkerup (S), 2013-01-25:
Jeg håber virkelig, at forslagsstillerne her, både Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti, vil gå positivt ind i det arbejde og vil støtte de stramninger af forældelsesfristerne og af straffeloven, der i øvrigt ligger i hele indsatsen mod økonomisk kriminalitet og mod konkursrytteri.
Det var sådan set det, jeg åbnede for, nemlig at sige: Kom med i den proces.
I forhold til det her konkrete forslag vil vi så bare gerne afvente det, som Rigsadvokaten har meddelt, nemlig at man nu vil forsøge at få nogle straffe, der helt anderledes udnytter det, der ligger i strafferammen.
Det synes jeg faktisk er en fornuftig lovgivningsskik at følge.