Søren Krarup (DF), 2011-06-01:
Vi er kede af at stemme nej til indfødsretsloven, det område, som vi har arbejdet så meget med siden 2001, men der er sket det sørgelige, at dansk indfødsretslovgivning på det seneste er blevet fordærvet af en FN-konvention, som vi ikke vil acceptere. Indfødsret er noget ganske afgørende, for uden indfødsret ingen nation eller nationalstat.
Det forstod man her i landet fra 1776, hvor den første indfødsretslov blev givet, og det blev udtrykkeligt understreget i grundloven af 1849, hvor det blev skrevet, hvad der nu står i grundlovens § 44: »Ingen udlænding kan få indfødsret uden ved lov.«
Dansk indfødsret er således grundlovsfæstet.
Derfor er den FN-konvention om begrænsning af statsløshed, som blev vedtaget af FN i 1961 og ratificeret af det danske Folketing i 1977, et grundlovsbrud, for den tiltager sig retten til at meddele dansk indfødsret.
Den tilsidesætter grundloven.
Den gør sig til herre på et område, som er af afgørende betydning for Danmarks eksistens som nationalstat.
Forholdet er, at Folketinget slet ikke havde ret til at ratificere FN-konventionen i 1977.
Det betød afgivelse af suverænitet, et anliggende, som henhører under § 20 i grundloven.
I det foreliggende forslag til indfødsret er optaget 11 personer, som ikke er berettigede til at blive danske statsborgere efter de regler, som Folketinget har vedtaget.
De har udelukkende FN-konventionens brud på den danske grundlov at takke for denne optagelse.
Vi nægter at acceptere grundlovsbruddet og stemmer i første omgang nej til denne indfødsretslov; i anden omgang anmoder vi Folketinget om at opsige FN-konventionen og således at respektere den grundlov, som ethvert folketingsmedlem har skrevet under på at overholde.
Dette handler som bekendt om den FN-konvention til begrænsning af statsløshed, som vi lige har været inde på i forbindelse med indfødsretsloven.
Og det handler endvidere om at opsige konventionen, fordi den er en krænkelse af grundloven.
Det har jeg netop talt om.
Her i anden omgang vil jeg især opfordre Folketinget til årvågenhed og vagtsomhed over for alle de internationale og overnationale konventioner og aftaler, som tyranniserer den nationale lovgivning.
Tag blot historien om denne FN-konvention om begrænsning af statsløshed, som FN vedtog i 1961.
Den har et smukt formål og en god mening, som alle kan sympatisere med, for det er jo ikke rart at være statsløs.
Derom kan vi være enige.
Da FN-konventionen kommer til et lille fromt land som Danmark, hvor man gerne vil være god mod alle i hele verden, lægger regeringen FN-konventionen frem i Folketinget, og alle de pæne og fromme partier i Folketinget ratificerer FN-konventionen, og FN-konventionen er så en del af dansk lov.
Det skete i 1977, og jeg vil opfordre alle folketingsmedlemmer til at gå op på 2. sal og læse Folketingstidende med den datidige debat.
Det har jeg gjort, og det er en studie i pænhed, fromhed og fraser.
Alle de velmenende ordførere er enige om, at FN-konventionen har et ædelt formål, for det er dog ubehageligt at være statsløs.
Ja, det mener vi alle sammen, og i erklæret godhed siger alle ordførerne derfor ja til denne FN-konvention om begrænsning af statsløshed.
Ikke en eneste betænker, at FN-konventionen forgriber sig på grundloven og øver vold mod grundlovens § 44, der siger, at kun det danske Folketing kan meddele dansk indfødsret.
Ikke en eneste ordfører fatter, hvad han eller hun her siger ja til, for den fromme hensigt hensætter alle i bevidstløshed – ikke sandt?
Vi er alle gode, og i godhedens navn begår man grundlovsbrud.
Dette er realiteten.
Sådan gik det i 1977, og en sådan sværmerisk godhed tyranniserer nu Folketinget og den danske indfødsretslovgivning og førte for nogle måneder siden til en dansk integrationsministers fald.
Sådan foregår det i Danmark, for sådan nægter den danske godhedsdyrkelse at se virkeligheden i øjnene.
Dette er realiteten, og på denne måde tyranniseres vi i dette land af en mængde fromme hensigter, konventioner og internationale aftaler, som vi falder på maven for.
Her er det altså FN.
Det kunne lige så godt være EU, for også EU er en international instans, der er overnational, og som et lille flink land tilpasser sig og siger ja og amen til.
Det er jævnfør, hvordan EU-Domstolen tyranniserer dansk udlændingelovgivning og påtvinger os forhold, som vi har sagt nej til.
Tænk på navne som Metock og Zambrano.
Tænk på, hvordan vi umyndiggør os selv i det ene tilfælde efter det andet, fordi vi så gerne vil være gode og fromme og derfor opgiver at tænke os om og se virkeligheden i øjnene.
Jeg advarer imod alle gode hensigter og alle overnationale konventioner fra henholdsvis FN og EU.
Jeg opfordrer Folketinget til at besinde sig på, at vi sidder her for Danmark skyld, og at det er den danske grundlov, der i egentligste forstand er vores grundlag og altså grundlov.
Derfor opfordrer jeg Folketinget til at opsige FN-konventionen om begrænsning af statsløshed fra 1961, som Folketinget i den største tåbelighed og overfladiskhed ratificerede i 1977.