runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2013-04-24:
Det var et spændende svar på mit spørgsmål.
For jeg bad udenrigsministeren om at redegøre for, på hvilket grundlag den danske regering har truffet beslutning om at ændre holdningen til udvindingen af uran.
Det kom lige præcis i første del af mit spørgsmål.
Det svarede udenrigsministeren ikke på, andet end at det her jo var et selvstyreanliggende, fordi råstofområdet er hjemtaget.
Men jeg må jo forstå det sådan, at fordi der er et udredningsarbejde i gang, har den danske regering ikke taget stilling til uranspørgsmålet om, hvorvidt udvinding af uran i Grønland er i konflikt med udenrigs- og sikkerhedspolitikken, og hvad det ellers må få af konsekvenser – socioøkonomiske, økonomiske, geopolitiske.
Er det korrekt forstået, at den danske regering ikke har taget stilling?
Villy Søvndal (SF), 2013-04-24:
Jeg synes, at jeg svarede meget tydeligt med henvisning til det udredningsarbejde, der er i gang, med respekt for, at det her er vanskelige spørgsmål, men også med respekt for, at det, for så vidt vi taler om uran eller andre radioaktive stoffer, så ikke alene gælder råstofområdet, men er et rigsanliggende.
Gitte Lillelund Bech (V), 2013-04-24:
Jeg er glad for, at udenrigsministeren så bekræfter, at den danske regering ikke har taget stilling.
For jeg tror, at vi var mange, der blev noget overraskede, da den nye landsstyreformand Alleqa Hammond var i København og besøgte den danske statsminister.
Det var den 16. april i år, og det vil sige, at det er 8 dage siden.
Da fremgik det af den danske statsministers udtalelser, at hun ikke syntes, at der var noget problem i, at Grønland gerne ville udvinde uran.
Det lød sådan set på den danske statsminister, som om at den danske regering bakkede op om det grønlandske ønske.
Derfor undrede det mig meget.
For jeg har jo tidligere hørt udenrigsministeren sige netop det, udenrigsministeren også siger nu, hvilket er, at der skal ligge et udredningsarbejde, før den danske regering tager stilling.
Jeg må jo bare sige, at den danske statsminister og den måde, hun har udtalt sig på, så ikke har været i overensstemmelse med, hvordan regeringen arbejder.
Sådan må jeg jo forstå det, vil jeg sige til udenrigsministeren.
Villy Søvndal (SF), 2013-04-24:
Indledningsvis kan jeg oplyse, at det følger af selvstyrelovens § 1, at selvstyret har den lovgivende og udøvende magt inden for overtagne sagsområder.
Grønland har overtaget råstofområdet, og selvstyret har således kompetencen til at træffe beslutninger om eventuel ophævelse af nultoleranceprincippet, der indebærer et forbud mod udvinding af radioaktive stoffer.
Hertil kan jeg oplyse, at dispositioner vedrørende uran og andre radioaktive stoffer imidlertid også potentielt vedrører rigets sikkerheds- og forsvarspolitik, som er rigsanliggender.
Hvis Grønland ønsker at ophæve nultoleranceprincippet, vil regeringen derfor drøfte spørgsmålet med landsstyret med henblik på i givet fald at sikre overensstemmelse med rigets generelle udenrigs- og sikkerhedspolitik, herunder overholdelse af internationale regler på området.
Det bemærkes i den forbindelse, at det grønlandske landsstyre i koalitionsaftalen af 26. marts 2013 har aftalt, at nultoleranceprincippet for uranholdige mineraler ophæves.
Det skal ske under hensyntagen til sundhed, under hensyntagen til natur og under hensyntagen til miljø.
Der er tale om komplekse spørgsmål, og det er afgørende, at de relevante aspekter belyses.
Den nedsatte arbejdsgruppe skal bl.a. belyse den udenrigs- og sikkerhedspolitiske dimension, behovet for kontrolforanstaltninger samt kortlægge internationale forpligtelser og krav samt lovgivning på området.
En første rapport forventes inden sommer.
På nuværende tidspunkt er der således fortsat en udredning i gang, der skal sikre det bedst mulige grundlag for en stillingtagen til spørgsmålet om en eventuel udvinding og eksport af uran og andre radioaktive stoffer.
Både i forbindelse hermed og fremadrettet er det nødvendigt, at Grønland og Danmark samarbejder tæt for bl.a. at sikre fuld overensstemmelse med rigets generelle udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Sådan kan man ikke udlægger det.
Hvis man læser, hvad statsministeren sagde i forbindelse med det grønlandske besøg, så tror jeg, det vil stå fuldstændig klart, at det svar, jeg afgiver i dag, er en fuldstændig parallel til statsministerens svar, nemlig at på nuværende tidspunkt er der en udredning i gang.
Det ville være underligt at lave et udredningsarbejde, hvis man på forhånd havde konkluderet noget, og derfor er det i fuld overensstemmelse med, hvad statsministeren sagde, nemlig at vi er i gang med et udredningsarbejde.
Vi ved, at grønlænderne har erklæret et ønske om at ophæve nultoleranceprincippet, dog med det forbehold, også fra Grønlands side, at man skal tage et særligt hensyn til miljø og mennesker og natur, og det vil sige, at det grønlandske ønske jo i virkeligheden også er en foreløbig udmelding, der trænger til en nærmere konkretisering.
Derfor er der rigtig god grund til at bemærke, at statsministerens svar og udenrigsministerens svar er fuldstændig parallelle.
Der pågår et udredningsarbejde, der bliver afsluttet, og når det er afsluttet, kan det danne baggrund for en stillingtagen til spørgsmålet om en eventuel udvindingen og eksport af uran og andre radioaktive stoffer.
Inger Støjberg (V), 2013-04-25:
Det er jo godt nok, men nu ved jeg, at i hvert fald fru Lotte Rods parti har en vis forkærlighed for forsigtighedsprincippet, og derfor er det ret vigtigt at få det på plads i dag.
Det mindste, man kan gøre, er da, at man kan skabe vished om, at forsigtighedsprincippet bliver overholdt, når man skal finde de 300 mio. kr.
Lotte Rod (RV), 2013-04-25:
Vi har truffet en meget bevidst beslutning i regeringen og sagt, at vi ikke syntes, at det var rimeligt, at de her 300 mio. kr. skulle findes inden for reguleringen, sådan at det var de andre offentlige medarbejdere, der kom til at finansiere det.
Det betyder jo så, at vi lægger ansvaret over på os selv.
Vi skal finde de her penge på den kommende finanslov, men det betyder jo også, at når vi ser hele regnestykket, når vi på et tidspunkt har landet en folkeskolereform, så må vi gøre hele regnebrættet op, og så bliver der selvfølgelig også dér en forhandling med kommunerne.
Men primært er det her jo et spørgsmål, som skal løses i forbindelse med finansloven.
Enhedslistens folketingsmedlem her prøver med ord som uhørt og historisk at få det til at lyde, som om det her skulle være noget helt nyt.
Så må jeg bare minde Enhedslistens folketingsmedlem om, at vi altså skal 25 år tilbage, før man første gang rejste det her krav, hvor man dengang fra den daværende regering og KL's side nedsatte et udvalg, som kom med anbefalingen om, at det ville være rigtig fint, hvis lærernes arbejdstid blev fordelt på samme måde, som man gør med andre medarbejderes.
Så må jeg bare konstatere, at det har man forhandlet om i 25 år.
Så på den måde giver det ikke nogen mening at sige, at der ikke har været nogen forhandling.
Finn Sørensen (EL), 2013-04-25:
Hvis det blot handler om at stoppe konflikten, sådan at børnene kan komme i skole, så kan man jo gøre det med det, jeg spurgte ordføreren om, nemlig ved at foretage en uændret forlængelse af overenskomsten.
Hvad har man løst, hvis man gør det?
Det kan jeg godt svare på.
Man har gjort det, at man har givet KL og staten som arbejdsgivere en ordentlig lærestreg, der hedder, at den danske model altså går ud på, at man sætter sig ned og prøver at finde en forhandlingsløsning.
Men det står jo fuldstændig klart for hele befolkningen, at det er KL, der ikke har ønsket en forhandlingsløsning, fordi de vidste, at de til sidst ville få deres vilje.
Så er der måske nogle nuancer; de har ikke fået den helt.
Men jeg er enig med lærerformanden: Her er tale om et indgreb, der i uhørt grad tilgodeser KL's ønsker, og et historisk indgreb, for der er intet at sætte af fra i et lovindgreb.
Og så er det eneste rimelige at forlænge overenskomsterne uændret, for så kan de lære det, som jeg ville sige, altså parterne, nemlig at finde nogle forhandlingsresultater, hvis det endelig skulle være et regeringsindgreb.
Lars Dohn (EL), 2013-04-25:
Ordføreren sagde i et tidligere svar, at forhandlingerne havde kørt, men ikke havde medført noget, da der ikke var blevet rykket.
Nu er det sådan, at man jo fra lærernes side, så vi har kunnet holde os orienteret om det, har fremlagt, hvilke punkter man har rykket på.
Jacob Jensen (V), 2013-04-25:
Jeg vil så følge op på det spørgsmål, som fru Inger Støjberg stillede.
Når vi kan se af det lovindgreb, der kommer her, at man fra regeringens side vælger at sige, at man vil bruge 300 mio. kr. til kompensation, så synes jeg, at det er rimeligt nok, at vi så får besked om, hvad det er, regeringen forventer, og hvor de penge skal findes.
Altså, der er jo en økonomisk ramme, som regeringen også har defineret.
Den kan man så være enig eller uenig i, men jeg går ud fra, at regeringen ikke har tænkt sig at bryde den ramme.
Så det vil sige, at hvis man skal finde de 300 mio. kr., må det være inden for den ramme, som man har vedtaget i budgetloven.
Så derfor vil jeg bare spørge ordføreren for Det Radikale Venstre: Hvor vil man finde de 300 mio. kr. på det eksisterende budget, altså inden for den offentlige økonomi, som vi kender den i dag?
Lotte Rod (RV), 2013-04-25:
Jeg vil gerne give Venstres ordfører et helt klart svar.
Så må jeg bare konstatere, at det sådan set gør mig helt glad, at Venstre er så optaget af, at de ting, man foreslår, er finansieret.
Altså, jeg har selv som fødevareordfører siddet hernede og skullet behandle forslag om en garantiordning for yngre fiskere, som der bestemt ikke var fundet penge til.
Så hvis det er nye toner fra Venstre, er vi meget tilfredse med det.
Jacob Jensen (V), 2013-04-25:
Jeg er med på, at regeringen vil finde pengene.
Det har jeg hørt tidligere, men mit spørgsmål går sådan set bare mere på, hvor man vil finde pengene.
Altså, jeg har forstået, at det vil være inde for den eksisterende ramme.
Sådan forstod jeg i hvert fald ordførerens svar.
Så må der også være nogle omprioriteringer, man vil foretage.
Altså, der må være andre steder, man vil tage pengene fra, sådan at man har de 300 mio. kr. til at kunne opfylde det, man nu lover med det her indgreb.
Så derfor synes jeg, at det er rimeligt nok at antage, at man har gjort sig nogle tanker om det, ud over at man siger, at man vil finde pengene, sådan at man også kan komme frem til at sige noget, så vi, der skal afgøre, hvordan vi vil stille os i den her sag, ved, hvad det er, vi siger ja eller nej til.
Altså, hvor er det, de penge kommer fra?
Det synes jeg egentlig godt at ordføreren kan give et mere klart svar på end bare at sige: Ja, vi finder pengene.
Lotte Rod (RV), 2013-04-25:
Når man hører Venstres ordfører, kommer man jo helt til at tænke på, om Venstre har glemt, hvordan det er at sidde i regering.
Vi har afskaffet starthjælpen og kontanthjælpsloftet og lavet andre rigtig gode ting, som kan gøre, at det føles som meget lang tid siden.
Men trods alt er der jo, når man sidder i regering og forhandler finanslov, et vist råderum at gøre godt med, og der siger regeringen, at vi ikke synes, at det er fair, at de her 300 mio. kr. skal betales af de andre offentlige medarbejdere, og derfor påtager vi os ansvaret for, at de penge bliver fundet på finansloven.
Det spørgsmål synes jeg jo hr. Lars Dohn skal stille til de parter, der har forhandlet.
Det har været deres forhandling og ikke vores.
Jeg konstaterer bare, at når Enhedslisten igen og igen prøver at få det til at se ud, som om regeringen har lavet et lovforslag, som ene og alene tilgodeser KL, er det forkert.
F.eks. har KL jo også ønsket, at man bare afskaffer 60-årsreglen.
Det gør vi ikke, for det er jo et privilegium, som lærerne har forhandlet sig til, og derfor udfaser vi det jo over en årrække og går ind og kompenserer lærerne for det efter den helt almindelige nøgle, der er til at kompensere for den slags ting.
Hvad har vi så løst ved det?
Hvis vi skal prøve at lytte til nogle andre end os politikere, f.eks. prøve at lytte til, hvad forældrene siger, så skal jeg hilse fra Skole og Forældre og sige, at de er meget tilfredse med, at Folketinget nu tager ansvar for at stoppe konflikten.
Jeg kan også hilse fra Agnete, som jo er den nye formand for Danske Skoleelever, som skriver, at hun er rigtig glad for det, og at nu kommer eleverne endelig i skole igen, og at de nu har 2 uger til, at 9. klasserne skal til prøve.
Det er eleverne rigtig glade for.
Fordi det er regeringens udkast til et lovforslag.
Finn Sørensen (EL), 2013-04-25:
Tak til ordføreren.
Ordføreren erkender, at der ikke ligger så meget som skyggen af et forhandlingsresultat at sætte af fra, når man skal lave et regeringsindgreb.
Var det så ikke mere rimeligt, at man foretog en uændret forlængelse af de gældende overenskomster, i erkendelse af at parterne ikke har kunnet finde ud af at forhandle en ny, i stedet for at gøre det, som ligger her?
Jeg vil gerne citere den lærerformand, som ordføreren hele tiden vil tage til indtægt for, at nu har man efterkommet lærernes synspunkter.
Den lærerformand har altså i dag udtalt: Vi har fået et lovindgreb, der i uhørt grad tilgodeser KL's ønsker. Der har ikke været reelle forhandlinger, fordi KL hele tiden har følt sig bakket op af regeringen.
Jeg tror efterhånden, at det meste af befolkningen godt er klar over, at det er det, der er foregået.
Man belønner KL for at have afsendt et lockoutvarsel og startet en lockout og startet en konflikt og nægtet at forhandle.
Man belønner arbejdsgiversiden, ved at man, som lærerformanden siger, i uhørt grad tilgodeser arbejdsgiversidens ønsker.
Christian Juhl (EL), 2013-04-25:
Vil fru Lotte Rod fortælle mig, hvorfor Danmarks Lærerforening ikke har været inddraget i udformningen af KL's og regeringens forslag til lovindgreb, jævnfør vores tidligere debat med hr. Magnus Heunicke fra Socialdemokratiet?
Nu fik jeg jo bekræftet min mistanke under hr. Magnus Heunickes oplæg om, at det er regeringen og KL's udkast, og at det er udarbejdet i fællesskab af de to parter.
Derfor spørger jeg på den her måde: Er det ikke lidt ensidigt kun at inddrage KL i formuleringen af den slags ting, når nu man vil lave et afbalanceret forslag?
Når man inddrager Lærernes Centralorganisation i efteruddannelsen, hvorfor griber man så ikke om ondets rod og siger: Lad os da inddrage dem i det hele?
Så kunne det jo være, man kunne få en større glæde ved at indgå i det videre arbejde, hvis der netop blev sagt: Jamen så finder vi da et eller andet, som begge parter kan finde sig selv i.
Det ser det jo ikke ud til er sket, ud fra både demonstrationer og udtalelser fra lærerne.
Det ser jo ikke ud til, at der er særlig meget i det her, som lærerne kan genkende sig selv i og spejle sig selv i.
Det er det samme, jeg må undre mig meget over.
Det undrer mig meget, at regeringen ikke har taget et eneste initiativ til at samle parterne for at prøve at få dem til at forhandle, men bare har siddet med korslagte arme.
Lotte Rod (RV), 2013-04-25:
Jeg tror ikke, at hr. Christian Juhl hørte, hvad det helt præcis var, den socialdemokratiske ordfører sagde.
For det her er ikke regeringens og KL's forslag, dette er regeringens forslag.
Det kan man også se på, at noget af det, som har været KL's krav – KL's hovedkrav har jo været, at der kun skulle være en samlet aftale for, hvor meget lærerne arbejder, altså én ramme –
ikke er det, vi foreslår i lovforslaget.
Det vil sige, at hvis hr. Christian Juhl havde gjort sig den umage også at læse, hvad KL kommenterer, ville han vide, at det tydelige budskab fra KL i dag var, at de langt hellere ville have haft deres eget forslag end det forslag, som regeringen i dag fremsætter.
Per Clausen (EL), 2013-04-25:
Det er jo godt, at KL har forstået, at de ikke skal udtrykke spontan begejstring for det her lovforslag.
Det ville nok have været dumt.
Men jeg vil bare spørge fru Lotte Rod om en lidt anden sag, for nu snakker vi hele tiden om arbejdsmarkedets parter.
Er det ikke rigtigt forstået, at Finansministeriet har lockoutet i tusindvis af lærere?
Og er det ikke rigtigt, at Finansministeriet heller ikke er kommet med noget udspil til, hvordan den her konflikt kunne løses?
Og er fru Lotte Rod ikke enig med mig i, at det kan virke en smule – en smule – besynderligt, at den finansminister og den Moderniseringsstyrelse, der ikke har været i stand til at indgå en aftale, nu til gengæld har fået lov til at udføre arbejdet med at skrive det lovforslag, vi skal stemme om?
Lotte Rod (RV), 2013-04-25:
Jeg hørte også godt hr. Per Clausens spørgsmål før og alle de her konspirationsteorier om, at Finansministeriet intet skulle have gjort for at forsøge at lande en aftale.
Til det vil jeg bare sige: Så ved hr. Per Clausen noget, som jeg ikke ved.
Det må forudsætte, at hr. Per Clausen har været til stede på de møder, hvor man har forhandlet, siden hr. Per Clausen så skråsikkert kan udtale sig om, at man fra Finansministeriets side intet skulle have gjort.
Når der foregår forhandlinger mellem to parter, er det jo selvfølgelig helt afgørende, hvad der sker på de møder, hvor man forhandler med hinanden.
Vi må bare konstatere, at den situation, vi er endt i, hvor der har været konflikt i ugevis, er, at det ikke er lykkedes parterne at forhandle sig frem til en løsning.
Det er derfor, vi nu er endt med som regering at fremsætte et lovforslag; der var ikke udsigt til, at man kunne forhandle sig frem til en løsning.
Rosa Lund (EL), 2013-04-25:
Jeg deler hr. Per Clausens opfattelse af, at Finansministeriet på mange måder er involveret i den her lockout.
Jeg deler også opfattelsen af, at Finansministeriet kunne have gjort meget mere for at sikre, at parterne mødtes igen ved forhandlingsbordet.
Vil fru Lotte Rod ikke være venlig at forklare mig, hvad det så præcis er, Finansministeriets og finansministerens og regeringens indsats har været for at få parterne til at mødes?
For den har for os andre været en smule usynlig.
Lotte Rod (RV), 2013-04-25:
Når der er en konflikt, når der er en lockout, er det jo et udtryk for, at parterne ikke har kunnet finde hinanden ved forhandlingsbordet.
Og derfor er spørgsmålet ikke bare, hvad man kan gøre for at sætte sig til forhandlingsbordet, det er jo også et spørgsmål om, hvad der så sker, når man sidder ved forhandlingsbordet.
Har man rent faktisk en reel forhandling?
Det, vi kan se nu, er, at der har været konflikt i snart 4 uger.
Lærerne, eleverne, forældrene, alle mennesker er frustrerede, alle mennesker vil gerne have, at vi finder en løsning på det her.
Vi kunne se, at der ikke var udsigt til, at parterne gjorde tegn til at sætte sig tilbage til forhandlingsbordet og have egentlige, reelle forhandlinger.
For det er jo ikke nok, at man bare dukker op og sætter sig ned og kigger på hinanden og drikker en kop kaffe.
Det handler jo om at finde egentlige løsninger.
Og fordi der ikke var udsigt til det, har vi som regering påtaget os det ansvar at fremlægge en løsning på, hvordan vi kan få sluttet konflikten, sådan at eleverne kan komme i skole igen.
Rosa Lund (EL), 2013-04-25:
Jeg synes, det er meget tydeligt, at den såkaldte løsning, man har lagt frem, kun er en løsning for den ene part i den her konflikt, nemlig KL.
Jeg vil gerne spørge fru Lotte Rod, som på sin facebookprofil har stående, at hun også tror på lærerne: Hvordan kommer det til udtryk, at fru Lotte Rod og Det Radikale Venstre tror på lærerne, i det her forslag til et regeringsindgreb?
Jeg har meget svært ved at se, hvor tilliden til lærerne er henne i det her lovforslag.
Lotte Rod (RV), 2013-04-25:
Nu har jeg hørt medlemmer af Folketinget fra Enhedslisten flere gange sige, at det her lovforslag kun tilgodeser den ene part.
Og en ting bliver jo ikke mere rigtig af, at man gentager den flere gange.
Så lad mig bare give et konkret eksempel: Noget af det, som vi tager udgangspunkt i i lovforslaget, er jo et forslag, som Anders Bondo Christensen selv er kommet på banen med i marts, hvor han sagde: Ca. 80 pct. af medarbejderne i staten arbejder på vilkår som i tjenestemændenes arbejdstidsaftale.
Det er mig ubegribeligt, hvorfor finansministeren ikke mener, at lærerne må få samme sikringer som øvrige offentligt ansatte.
Og det er jo faktisk noget af det, vi gør med det udkast til lovforslag, som vi kommer med i dag.
Per Clausen (EL), 2013-04-25:
Nu er vi jo i den heldige situation, at selv om det skal gå meget hurtigt, fordi der er nogen i Folketinget, der kan læse rigtig, rigtig hurtigt og derfor kan nå at læse alle de her sider og forstå dem i løbet af ganske få timer, er der alligevel tid til en lille smule udvalgsbehandling.
Jeg vil da bare spørge Det Radikale Venstres ordfører: Hvad nu, hvis det viser sig i det samråd, vi skal have med finansministeren senere i dag, at den opfattelse, jeg har, er korrekt, altså at siden lockouten startede, har Finansministeriet intet foretaget sig for at komme i dialog med Lærernes Centralorganisation?
Mener hun så stadig væk, at det er mig, der har en konspirationsteori, eller er der så grund til at kritisere Finansministeriet i den her sag?
Lars Dohn (EL), 2013-04-25:
Jeg kender fru Lotte Rod som et medlem, der ville svare, hvis hun kunne.
Det er jeg helt sikker på.
Jeg kan forstå, at hun ikke svarer på spørgsmål om, hvor KL har rykket sig, og jeg tror heller ikke, der er nogen herinde i salen, som er i stand til at nævne bare et eneste punkt.
Derfor har KL lænet sig op ad, at det her indgreb skulle komme.
Lotte Rod (RV), 2013-04-25:
Det er jo et postulat, som hr. Lars Dohn er i sin gode ret til at komme med.
Jeg synes, det, der er interessant i det her, jo er, hvad det egentlig er for et lovforslag, vi lander i dag.
For jeg tror egentlig, at ret mange mennesker er trætte af i pressen at få udlagt, hvad Anders Bondo måtte have foreslået, og hvad Michael Ziegler måtte have foreslået.
Det er ret svært at gennemskue, hvad der egentlig er blevet forhandlet på møderne.
Vi har jo ikke selv været der, så af gode grunde ved vi heller ikke, præcis hvad der er blevet sagt.
Vi kan bare konstatere, at parterne ikke har formået at finde en egentlig løsning på det her.
Det er jeg rigtig, rigtig ked af.
Det havde været bedst for alle parter, hvis man havde sat sig ned ved forhandlingsbordet og fundet en løsning på det.
Hans Christian Schmidt (V), 2013-04-25:
Tusind tak.
Det var pænt af formanden, tak for det.
Og jeg skal nok huske at trykke på knappen dernede.
Jeg vil bare gerne spørge ordføreren om noget, for jeg synes, det er en underlig måde, vi taler sammen på.
Ordføreren fortæller os, at man har besluttet sig for, hvem der ikke skal betale det.
Jamen det svarer jo til, at man ikke vil fortælle noget som helst om, hvor man finder pengene henne.
Men man kan i hvert fald forsikre om, hvem der ikke skal betale for det.
Det giver da ingen troværdighed.
Jeg har ikke spurgt ordføreren før om de her ting – jeg ved ikke, hvor ordføreren får det fra – men jeg stod bare og hørte debatten, og så bliver man jo lidt inspireret af, at her er der åbenbart slet ingen, der kan svare på noget så fuldstændig kernevigtigt i det her forslag, som hvor de 300 mio. kr. kommer fra.
Og jeg forstår også, at det, ordføreren siger, er, at det aner man ikke.
Så er der jo ikke mere at gøre ved det.
Lotte Rod (RV), 2013-04-25:
Altså, jeg ved ikke, hvor det kommer fra, at jeg ikke skulle have svaret.
Jeg har netop svaret helt klart, at de penge finder vi på finansloven.
Det, der jo er lidt interessant, er, hvor Venstre vil finde pengene henne.
Når Venstre rejser det her spørgsmål, er det så, fordi Venstre synes, at det burde være de andre offentlige medarbejdere, der finansierede det?
Louise Schack Elholm (V), 2013-04-25:
Det er ret spændende at følge de her 300 mio. kr., og hvor de kommer fra.
Nu siger ordføreren, at de kommer fra finansloven.
Normalt finder regeringen sine penge på finansloven gennem skattestigninger.
Er det også planlagt, at det er den måde, man skal finde de 300 mio. kr. på?
Lotte Rod (RV), 2013-04-25:
Det har jeg ingen kommentarer til.
Det hører jo til i de finanslovsforhandlinger, vi skal have.