Morten Bødskov (S), 2012-04-18:
Tak for det, formand.
Det har været en interessant og relevant debat, men også en diskussion, der på nogle punkter har været præget af misforståelser vedrørende de regler og vilkår, der gælder for PET's arbejde.
Der har også været tendenser til, hvad der må betragtes som ren og skær politisk drilleri.
Det er væsentligt for mig at understrege, at PET yder en meget vigtig indsats for at beskytte statens og borgernes sikkerhed.
Og jeg vil gerne opfordre alle til at støtte op om PET i stedet for at kaste et mistænkeligt skær over tjenesten.
Det har i årevis været kendt af skiftende regeringer, ligesom Folketinget ad flere omgange er blevet orienteret om PET's sletninger.
Der er altså ikke tale om, at PET's sletning af oplysninger har været skjult.
Det har således til stadighed været et centralt princip i de regler og retningslinjer, der er og har været gældende for efterretningstjenesten, at dets registreringer skal indskrænkes til det absolut påkrævede.
Det handler om retssikkerhed.
I et retssamfund skal der være grænser for, hvad staten kan registrere og opbevare om borgerne.
De seneste retningslinjer for PET er fra 2009.
De er offentligt tilgængelige på PET's hjemmeside, og de er sendt til Folketinget.
I retningslinjerne er der fastsat konkrete tidsmæssige frister for PET's registreringer.
Det fremgår udtrykkeligt af retningslinjernes § 2, at PET kun må opretholde registrering af danske statsborgere og herboende udlændinge i mere end 10 år med Wambergudvalgets godkendelse.
Hvis PET ikke vurderer, at der er behov for at opretholde registrering i længere tid, eller hvis Wambergudvalget ikke godkender den fortsatte registrering, skal registreringen slettes.
Som det også fremgår, er spørgsmålet om PET's sletning af oplysninger meget tæt tilknyttet den kontrol, som udøves gennem det uafhængige Wambergudvalg.
Baggrunden for det store fokus på regler om og kontrol med sletning af PET's registreringer er, at de kan virke mere krænkende end andre myndigheders opbevaring af oplysninger.
Det skyldes jo karakteren af de oplysninger, som PET opbevarer, og at der i sagens natur ikke kan være indsigtsret for de registrerede.
Disse forhold er det såkaldte Wendler Pedersen-udvalg også inde på i udvalgets dugfriske betænkning.
Et enigt udvalg foreslår, at det bliver lovfæstet, at PET ikke må opbevare personoplysninger i længere tid end nødvendigt.
I den seneste tids debat i medierne er der blevet rejst spørgsmål om, i hvilket omfang historiske hensyn medfører at PET skal gemme indsamlede oplysninger.
For mig er det et meget vigtigt princip, at der af hensyn til de registrerede skal ske sletning af oplysninger om personregistreringer, som ikke længere er relevante og nødvendige for PET.
Afvejningen af disse modsatrettede hensyn er afspejlet i de nuværende retningslinjer for PET.
Her fremgår det, at der ikke må ske destruktion af materiale, som efter Statens Arkivers bestemmelser skal bevares for eftertiden.
Det drejer sig om de sager, der har en særlig historisk interesse.
Ordningen med bevaring af sager af særlig historisk interesse er ikke ny.
Den bygger på en aftale helt tilbage fra 1965 mellem Rigsarkivet og PET.
Det har i hele perioden været PET's opgave at vurdere, om retningslinjerne betød, at de konkrete sagsakter skulle slettes eller bevares.
Jeg har jo ikke nærmere kendskab til de vurderinger, som er foretaget, men jeg vil gerne understrege, at jeg ingen grund har til at tro, at PET ikke har fulgt de relevante retningslinjer.
Særlig spørgsmålet om sletning af oplysninger om politikere har været rejst i debatten.
PET har til brug for forespørgselsdebatten i dag afgivet udtalelse til Justitsministeriet, og jeg vil gerne her gengive en række elementer fra udtalelsen.
Det er PET's opfattelse, at der i forbindelse med sletning af en personregistrering kan foretages en gennemgang af de enkelte underliggende sagsakter, når det skønnes relevant, med henblik på at vurdere, om disse efter deres karakter eller indhold, for så vidt angår den relevante person, kan have en sådan historisk interesse, at de bør bevares.
En sådan gennemgang vil efter omstændighederne kunne føre til, at ingen af de underliggende sagsakter bevares.
Det kan f.eks. være tilfældet, hvis materialet alene består af avisudklip eller oplysninger, der i øvrigt er offentligt tilgængelige.
Før en personsag overføres til et historisk arkiv, vil der ligeledes efter omstændighederne skulle foretages en vurdering af, om sagen fortsat opfylder gældende registreringsgrunde.
Er dette ikke tilfældet, f.eks. fordi der er sket en ændring af registreringsgrundene, vil det efter PET's opfattelse være berettiget at undlade en overførsel af sagens enkeltakter til historisk arkiv.
Det bringer mig til det mere konkrete spørgsmål om PET's sletning af oplysninger, der er stillet i den anmeldte forespørgsel.
Jeg vil gerne understrege, at det er en kendt sag, at der igennem 1980'erne og 1990'erne var et stærkt fald i antallet af danske statsborgere, der var registreret hos PET.
Det vil altså sige, at der er blevet slettet et stort antal sager hos PET i den periode.
Fra udgangen af 1985 til udgangen af 1995 var der således tale om et fald fra 11.972 til 6.135 registrerede personer.
Den 1. januar 1998 var tallet helt nede på 2.826 personer.
I den redegørelse anføres om baggrunden for sletningerne følgende: »Den meget markante nedgang i antallet af registreringer af danske statsborger de senere år har flere årsager.
Der er dels truffet beslutninger om, at en del af de registreringsgrunde, der havde sammenhæng med kontakter til den tidligere østblok, ikke længere er gældende.
Det har også betydet, at de eksisterende registreringer på dette grundlag er blevet slettet inden udløbet af den normale tidsfrist for sletning af personregistreringer.
Dels har arbejdet med revisionen og i givet fald sletning af registreringer de senere år helt generelt været en opprioriteret opgave.«
Det har altså på intet tidspunkt været hemmeligt, at PET foretog en større gennemgang af sine registreringer i den nævnte periode, og at PET i den forbindelse foretog sletninger.
Der spørges i forespørgslen endvidere specifikt til, hvorvidt de slettede sagsmapper er delt med andre landes efterretningstjenester, og om man agter at foretage sig noget for at genskabe de slettede oplysninger.
Af oplagte grunde er der imidlertid grænser for, hvad der kan siges om, hvilke nu slettede oplysninger der har været delt med udenlandske samarbejdspartnere.
Oplysningerne er netop slettet.
PET har endvidere oplyst, at det ikke vil være muligt generelt at genskabe de oplysninger, som PET slettede i 1990'erne.
Men herudover vil en genskabelse af slettede oplysninger også rejse helt grundlæggende retssikkerhedsmæssige spørgsmål.
Vi taler jo altså om at genskabe tusindvis af registreringer og om registreringer, som i sin tid blev slettet, fordi der ikke længere var et efterretningsmæssig behov for dem.
Der spørges dernæst til, i hvilket omfang ministre var orienterede, godkendte eller igangsatte sletningen af indsamlet oplysninger.
Hvis dette måtte have været tilfældet, kan jeg blot konstatere, at der ikke i sig selv ville have været noget underligt eller fordækt i, hvis landets justitsminister orienteres om en generel revision af PET's registreringer.
Som jeg også nævnte før, blev det jo heller ikke på nogen måde holdt skjult, at en sådan sletning var foretaget.
Men jeg skal understrege, at jeg har intet belæg for at konkludere, at en tidligere justitsminister skulle have taget initiativ til sletningerne, eller at sletningerne skulle være foretaget med noget som helst andet motiv end at leve op til de retningslinjer, der var gældende for PET's registreringer.
Derimod må det antages at være sket på initiativ af efterretningstjenestens ledelse.
Det fremgår i øvrigt også af nogle svar, som min forgænger, den tidligere konservative justitsminister Brian Mikkelsen, i 2009 afgav til Folketingets Retsudvalg.
For så vidt angår de mange navne på fremtrædende politikere, der har været nævnt i debatten, siger det sig selv, at jeg i sagens natur ikke har mulighed for at vurdere, om sletninger foretaget for op mod 20 år siden var berettigede eller ej.
Jeg kan blot konstatere, at jeg ikke har noget grundlag for at antage, at PET ikke skulle have fulgt de gældende retningslinjer om sletninger.
Jeg finder imidlertid samtidig, at det i lyset af den debat, der har været i den seneste tid, er væsentligt, at der nu bliver skabt klarhed over de sletninger, der er foretaget af PET i 1990'erne.
Det er vigtigt af hensyn til almindelig tillid til PET og for at undgå mytedannelser.
Men det er frem for alt vigtigt at sikre, at PET får ro til at koncentrere sig om sit væsentlige arbejde med at beskytte statens og borgernes sikkerhed.
Regeringen har derfor sammen med Enhedslisten aftalt, at der iværksættes en udredning af PET's sagsakter på det politiske område fra 1989 til makuleringsstoppet blev iværksat i 1998.
Udredningen vil foregå på skriftligt grundlag og skal foreligge i løbet af efteråret 2012, så den kan indgå i de drøftelser, som vi i næste samling skal have her i Folketinget om den fremtidige regulering af PET.
Lad mig bare sige en ting klart: PET gør det fremragende og er til stor gavn for Danmark.
De arbejder for vores tryghed.
De fortjener ikke myter og mistillid på baggrund af en debat, der foregik for 15-20 år siden.
Og vigtigst af alt til debatten her i dag: Lad os nu give hinanden håndslag på, at vi ikke vil bruge vores efterretningstjeneste som kastebold i en politisk kamp.
PET har brug for at fokusere alle kræfter på at sikre vores tryghed og værne os imod de trusler, vi desværre som land stadig står over for.
Tak for ordet.