runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Lauritzen (V), 2013-01-16:
Altså, det er jo en mærkelig retorik at bruge.
Vi har det laveste antal trafikdræbte i lang tid, og ministerens svar på det er så at tredoble indsatsen i trafikken.
Jeg tror, at man, hvis man læser artiklen, vil komme frem til, at det netop ikke vil føre til, at der bliver lavet mere kontrol der, hvor det giver mening.
Ministeren kan jo ikke komme uden om, at det er ministerens beslutning eller regeringens beslutning, at man skal tredoble indtægterne med ekstra 400 mio. kr. på trafikforseelser.
Så kommer man til at få en situation, hvor politifolk bliver tvunget ud i det, som netop er beskrevet i Motor, nemlig at udskrive tåbelige bøder, som er med til at undergrave politiet.
Der må man bare sige, at hvis regeringen gennemfører det her, bliver resultatet jo altså noget helt andet.
Morten Bødskov (S), 2013-01-16:
Som jeg også sagde, er der både lavet en rapport, »Fup eller fakta«, som vedrører det her emne, og der er debatter rundtomkring i kredsene om det.
Og Rigspolitiet arbejder som sagt i øjeblikket med at videreudvikle konceptet for resultatstyring, så man selvfølgelig kan sikre, at de måltal, der opstilles, bliver mere meningsfulde og vedkommende for alle medarbejdere i politiet.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-01-16:
Justitsministeren har fuldstændig ret i, at Venstre ikke ønsker, at man ikke skal måle resultater i den offentlige sektor.
Vi ønsker, at man skal måle resultater i den offentlige sektor, men vi ønsker, at man måler det, der er interessant, og det, der giver mening, og når det handler om politi og færdselskontrol, er det vigtigste jo trafiksikkerhed, nemlig at sikre, at antallet af ulykker bliver mindre, og at antallet af trafikdræbte bliver mindre.
Det er det, det handler om, og ikke om, hvor mange bøder der bliver skrevet ud.
Altså, er det en succes, hvis politiet ikke længere kan skrive bøder ud, fordi folk overholder færdselsreglerne, lader være med at tale i håndholdt mobiltelefon, husker at bruge sikkerhedsselen?
Ja, det mener jeg jo sådan set, men hvis man kigger på de måltal, der er sat op, så ville det være en fiasko, for så ville der ikke længere kunne skrives så mange bøder ud.
Vi er ikke ude efter, at man ikke skal måle; vi er ude efter, at man skal måle på det rigtige, og når de her frustrationer bliver luftet af politifolk bredt, tyder det jo på, at man ikke har ramt plet.
Der er en politibetjent, der udtaler:
»Tidligere skrev man alle forseelser i én rapport, men for at opfylde måltal skriver man nu fire rapporter, hvis en bilist f.eks. har kørt for stærkt, mangler sikkerhedssele, har brugt håndholdt mobiltelefon, og der er fejl på bilen.
Det pynter rigtig godt i statistikken, men tager længere tid, og den går fra vores arbejde på gaden« .
Det må justitsministeren da erkende er uhensigtsmæssigt, altså at man bruger fire rapporter på, hvad der kunne have stået i én, udelukkende for at opfylde et måltal, ikke for at gøre noget reelt.
Jeg nævnte et eksempel før med, at man laver kontrol af cyklister, der kører på gågaden på de tidspunkter, hvor det sådan set ikke er noget problem, og hvor man i gamle dage havde nøjedes med en løftet pegefinger.
Der går man nu ind og stanger en bøde ud.
Det er jo også et spørgsmål om respekt, altså borgernes respekt for politiet og politiets respekt for det arbejde, de skal udføre.
Morten Bødskov (S), 2013-01-16:
Tak for det, formand.
Spørgsmålet vedrører jo det samme forhold som det spørgsmål, vi lige har været igennem, så jeg kan i vidt omfang henvise til det, jeg allerede har sagt.
Men jeg kan dog tilføje, at Rigspolitiet og Politiforbundet som sagt i fællesskab for nylig har udarbejdet en rapport med titlen »Fup eller fakta«, som på baggrund af interviews med en række medarbejdere i politikredsene har til formål at give et generelt indblik i stemningen i politikredsene.
Hensigten med rapporten har således været at få en umiddelbar og også ufiltreret tilbagemelding om det, der optager politifolkene i deres dagligdag.
Rapporten er også oversendt til Retsudvalget i forbindelse med besvarelsen af spørgsmål nr. 298 sammen med en fælles udtalelse fra rigspolitichefen og Politiforbundets formand herom.
Et af de temaer, som behandles i rapporten, er netop spørgsmålet om, hvordan politifolk oplever de krav, der stilles til mål og resultatstyring i politiet.
Tilbagemeldingen i rapporten viser bl.a., at måltallene ikke er lige populære blandt alle ansatte i politiet, og at der bl.a. kan være behov for at kigge nærmere på, hvordan de formidles.
Som det også fremgår af besvarelsen, arbejder Rigspolitiet derfor i øjeblikket med at videreudvikle konceptet for resultatstyring, bl.a. for at sikre, at måltallene bliver mere meningsfulde og vedkommende for alle medarbejdere i politiet.
Men det betyder ikke, at man har tænkt sig at droppe resultatstyringen, og det tror jeg sådan set heller ikke er spørgerens ærinde.
Som jeg var inde på før: Hvis det er spørgerens ærinde, at man skal droppe målsætninger og eksempelvis holde igen med færdselskontrollen, så må jeg sige, at jeg er lodret uenig i det synspunkt.
For som jeg også var inde på før, ja, så er resultatstyring et vigtigt redskab til at sikre et stærkt fokus på de højest prioriterede områder i dansk politi.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-01-16:
Det lyder da også godt.
Vil ministeren så give nogle eksempler på, hvad det er, man har tænkt sig at ændre fra politiets side?
Altså, hvad er det, betjentene kan se frem til, når ministeren taler om mere meningsfulde mål?
Morten Bødskov (S), 2013-01-16:
Som sagt gør dansk politi et rigtig godt stykke arbejde, det gør de også på færdselsområdet, og ikke mindst det kontrolpres, der er på færdselsområdet, er jo med til at sikre, at vi har haft et fald over de senere år i forhold til både dræbte og tilskadekomne i trafikken.
Det synes jeg bare man skal have med i baghovedet.
Holger K. Nielsen (SF), 2013-01-16:
Jeg tror, man skal passe på med at lave politik på baggrund af enkeltudsagn fra forskellige faglige foreninger.
Jeg tror ikke, det bliver sagligt rigtigt, hvis man gør det.
Det, som vi har lagt vægt på i forbindelse med det her, har været, at vi får en indsats, som er intelligent, altså at man ligesom analyserer mere, hvad det er, man skal gå ind i, og at man så gør det effektivt.
Det er faktisk det, som man fra SKATs side og som man fra politiets side er i gang med.
Det, at man bare stiller nogle flere toldere op ved grænsen, er ikke en måde at håndtere det her problem på, der er særlig intelligent.
Vi er, vil jeg sige til hr. Peter Skaarup, meget opmærksomme på det her.
Vi mener, at det er et alvorligt problem.
Vi har her et samarbejde med de svenske toldmyndigheder og med de svenske politimyndigheder og med de norske toldmyndigheder og med de norske politimyndigheder.
Det er et samarbejde, der netop går ud fra, at hvis man skal kunne håndtere det her alvorlige problem, er det et internationalt samarbejde, der skal til.
Peter Skaarup (DF), 2013-01-16:
Jamen vi kunne jo have en lang snak om grænsekontrol.
Det, jeg bare kan konstatere, er, at regeringen gør for lidt; det viser de sager, der er om indsmugling af hash, også helt klart.
Der skal man jo ikke fraskrive sig muligheden for i stort omfang at stå på selve grænsen og kontrollere.
Hvis man kigger på, hvad det er, de siger i vores nabolande – og der kan jeg citere, hvad formanden for det svenske toldforbund siger – så siger de, at det er beklageligt, at Danmark ikke har flere toldere.
Formanden for Toldudvalget i Dansk Told & Skatteforbund, Orla Olesen, siger tilsvarende: »Vi trænger efterhånden til noget nyt blod og nogle flere, der kunne blive uddannet i det her arbejde.«
Gør det ikke indtryk på skatteministeren, at man i sin iver for at skrotte det, som Dansk Folkeparti fandt på, så ikke har sikret, at der kommer nyt blod til toldvæsenet her i landet?
Holger K. Nielsen (SF), 2013-01-16:
Jamen jeg tror, at der her er tale om en velkendt uenighed mellem regeringen og Dansk Folkeparti om det med den permanente grænsekontrol.
Vi opfattede det sådan, at det var et eller andet symbolforslag, som man lagde meget vægt på fra Dansk Folkepartis side.
Det er i hvert fald vores overbevisning, at det, at der er flere toldere ved grænsen, ikke er noget, der vil kunne sikre, at der ikke bliver smuglet narkotika ind i Danmark.
Danmark er et land, hvis kystlinje er meget stor, og det er altså meget, meget vanskeligt at kunne kontrollere alt, hvad der foregår der.
Jeg synes derfor heller ikke, at det eksempel med biografen og billetterne holder vand.
Det skal naturligvis ikke være sådan, at man skal gå rundt og kontrollere alle her i Danmark, medmindre man da har en mistanke om, at de alle er hashsmuglere, men det tror jeg ikke engang at Dansk Folkeparti mener at de er.
Med hensyn til det, der bliver sagt om de andre nordiske lande, vil jeg sige, at der faktisk er et godt samarbejde med de norske og med de svenske myndigheder om det her arbejde.
Så derfor: Det arbejde er i gang.
Peter Skaarup (DF), 2013-01-16:
Tak for det.
Jeg er glad for, at skatteministeren på regeringens vegne siger, at det her er noget, der står højt på regeringens dagsorden – sådan hørte jeg skatteministeren sige det – det er jo vigtigt at det gør det.
Det er et udgangspunkt for bedre at bekæmpe indsmuglingen af hash, end tilfældet er i dag.
Der vil jeg måske godt tillade mig at undre mig lidt over, hvorfor det har været så magtpåliggende for regeringen at afskaffe den aftale om permanent toldkontrol, som Dansk Folkeparti indgik med den tidligere regering.
Det var jo en aftale, der betød, at tolderne i højere grad kunne stå på selve grænsen og tjekke, hvad der kom ind af ulovlige varer, herunder hash.
Det er jo lidt lige som i en biograf: Det ville jo virke lidt mærkeligt, hvis kontrollørerne skulle gå rundt inde i selve biografen, midt under filmen, og tjekke, om folk nu havde købt billet.
Jeg godt kunne tænke mig at spørge, om det gør indtryk på skatteministeren, at både det norske og det svenske toldvæsen siger, at meget af den hash, der kommer til Norge og Sverige, kommer ind igennem Danmark, og om skatteministeren på den baggrund vil sikre, at der kommer flere toldere, herunder med bistand fra politiet, som vil kunne kontrollere den indsmugling, der finder sted til Danmark.
For det kan vel ikke være særlig godt for et land som Danmark, at vi blandt vores gode venner i nabolandene får det ry og det rygte, at Danmark er et land, hvor det er relativt nemt at komme ind med noget hash, som så efterfølgende bliver smuglet til Norge og til Sverige.
Holger K. Nielsen (SF), 2013-01-16:
Lad mig starte med at sige, at jeg står meget uforstående over for den kritik, der er af den danske narkotikakontrol.
Politiets indsats mod et stort smugleriforsøg i Ålbæk Havn er et godt eksempel på, at kritikken er forfejlet.
Narkotikabekæmpelse er et område, der står højt på regeringens dagsorden.
Vi skal gøre og gør i dag alt, hvad vi kan, for at begrænse den ulovlige import af narkotika til Danmark.
Som nævnt i regeringsgrundlaget skal Danmark i samarbejde med vore nabolande udføre en effektiv toldkontrol baseret på en mobil, fleksibel og efterretningsbaseret indsats i overensstemmelse med de fælles regler, der gælder i EU.
Denne nye strategi er SKAT i fuld gang med at implementere.
Både SKAT og jeg har fokus på at forbedre indsatsen, bl.a. er den operationelle indsats blevet mere professionel, samtidig med at kontrollen af indsmuglingen af narkotika via brug af risikoanalyser er gjort mere intelligent.
Viser det sig at være sådan, at der er noget, som vi kan gøre endnu bedre, skal vi selvfølgelig tilpasse strategien, så vi får mest muligt ud af indsatsen.
Men jeg har stor tiltro til, at medarbejderne og ledelsen i SKAT har succes med den måde, de griber indsatsen an på.
Told- og skattevæsenet er i Danmark – i modsætning til, hvad det er i Norge og i Sverige – blevet fusioneret til en enhed.
Dette giver SKAT en mulighed for at kunne udnytte synergieffekterne af kontrolindsatsen fra de forskellige dele af SKATs forretningsområde.
SKAT vurderer løbende behovet for ressourcerne til opgaven i form af udstyr og personale m.v. og finder, at de i øjeblikket passer til det, der er det aktuelle behov.
Morten Bødskov (S), 2013-01-16:
Det, der gør mig en smule bekymret, er, at man øjensynlig ønsker, at vi fra politisk hold mere eller mindre og helt ude lokalt i den enkelte politikreds på baggrund af de diskussioner og udtalelser, der kan være, nærmest skal blande os i, hvad sammenhængen skal være mellem resultatog målkrav i forhold til arbejdet i den enkelte kreds.
Jeg vil sige, at det for mig at se er en forkert vej at gå.
Vi må have tilliden til, at der er en ledelse i dansk politi, som hele tiden arbejder med det her, og som jo ud fra sådan et samlet syn på vigtigheden af at have en fortsat god organisation i politiet, der kan udvikle sig, der kan nå de resultatkrav, der er opstillet, også fra Christiansborg, jo arbejder med resultat- og målkrav i det daglige.
Og det skal selvfølgelig give mening; det er derfor, rigspolitichefen og Politiforbundet har igangsat en debatkampagne, må man vel nærmest kalde det, og den forventer jeg mig selvfølgelig meget af, for jeg mener, det er den rigtige vej at gå.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-01-16:
Jeg vil ikke love, at jeg ikke stiller flere spørgsmål, og jeg tror også, jeg taler på min kollegas, hr. Karsten Lauritzens, vegne, selv om jeg da nok må sige, at svaret desværre ikke overraskede mig så frygtelig meget.
Vi kom dog et lille stykke videre i dag, end jeg synes vi plejer med ministeren.
Ministeren erkendte, sådan hørte jeg det i hvert fald, at der var et problem, og at politiledelsen nu ville gøre noget ved det.
Og problemet skulle så løses, ved at de ting, man gik ud og målte, skulle være mere meningsfulde.
Det ville jo også være besynderligt, hvis ministeren stod og sagde, at det skulle være endnu mindre meningsfuldt, end det er i dag, så så vidt, så godt.
Men når man så går ministeren bare en lille smule på klingen og spørger ind til, hvad det så vil sige, hvad det er, han har fået lovning på fra politidirektørens side, så skyder ministeren igen ansvaret fra sig og siger: Nå ja, det er jo politiledelsens opgave.
Altså, kunne vi ikke få en minister, der var lidt tættere på de beslutninger, der bliver truffet, og som kunne give nogle lidt mere fyldestgørende svar til Folketinget?
Marianne Jelved (RV), 2013-01-16:
Jeg gentager så fra mit allerførste svar, at status på situationen med den sag lige nu er, at den tyrkiske ambassade fortsat er optaget af, at der kunne blive en udstilling.
Der er ikke taget stilling til noget som helst konkret, for der er ikke forelagt noget konkret fra Det Kongelige Bibliotek.
Så gentager jeg bare for en sikkerheds skyld, at udstillingen skal, så vidt det er oplyst, vises inden for Det Kongelige Biblioteks rammer og under de samme vilkår som den første udstilling om de danske vidner til begivenheden i 1915.
Alene det, at vi repeterer, at Det Kongelige Bibliotek også er Det Humanistiske Fakultets bibliotek, understreger alvoren i, at ansvaret ligger hos Det Kongelige Bibliotek.
Det er det, vi kan holde fast i.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-01-16:
Jeg er meget enig i, at det er fuldstændig afgørende, at den udstilling, der kommer, lige præcis kommer til at bygge på historisk fagekspertise og bygge på fakta i forhold til, hvad man kan samle ind om, hvad der skete, og ikke på en skræmmekampagne eller benægtelseskampagne fra de tyrkiske myndigheder.
Jeg er glad for, at ministeren også understreger det i dag, så der forhåbentlig ikke hersker nogen tvivl i den danske kulturverden om, at man, hvis nogen skulle henvende sig – det kunne være tyrkiske myndigheder for at benægte det armenske folkemord, det kunne være iranske myndigheder for at benægte holocaust – ikke skal bøje sig, men holde fast i historiske fakta.
Marianne Jelved (RV), 2013-01-16:
Jeg forstår fuldt ud spørgerens uddybning af sit spørgsmål, men jeg vil bare igen understrege, at der ikke er taget stilling til en konkret udstilling, og det ville der skulle gøres, inden den udstilling i givet fald kunne afholdes, og så bliver det under ansvar fra Det Kongelige Bibliotek, for det er Det Kongelige Bibliotek, der står som formidler af de udstillinger, der er på Det Kongelige Bibliotek.
Derfor vil jeg appellere til, at vi afventer og ser, hvad der sker, og følger sagen.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at tyrkerne ikke anerkender betegnelsen folkemord for de tragiske begivenheder, der fandt sted i 1915.
Det, jeg gerne vil understrege her, er, at direktøren for Det Kongelige Bibliotek har tilbudt, i virkeligheden foranlediget af den tyrkiske ambassadør, at Tyrkiet ved ambassaden kan lave en parallel udstilling.
Men det skal understreges, at der ikke er givet tilsagn om, at der bliver en udstilling, for Det Kongelige Bibliotek forbeholder sig selvfølgelig retten til at vurdere fagligheden i den udstilling, således at den kan passe til et humanistisk fakultets biblioteks udstilling.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-01-16:
Tak til ministeren for svaret.
Jeg synes, det er rigtig godt at høre, at ministeren er enig i, at det er kulturinstitutioner, der skal lave formidling af historiske emner.
Når vi står her i dag og diskuterer lige præcis den her sag, er det, fordi Danmark er en del af en global verden og Tyrkiet er en af vores nære allierede.
Og lige præcis det her spørgsmål om det armenske folkemord er noget, der er meget betændt i Tyrkiet, og noget, der ikke er åbent for debat.
Det er officiel tyrkisk politik, at det ikke har fundet sted.
Den meget kendte skribent og forfatter Orhan Pamuk, som har vundet Nobelprisen, er bl.a. blevet retsforfulgt i Tyrkiet for at have nævnt det her folkemord.
Marianne Jelved (RV), 2013-01-16:
Jeg er enig med spørgeren i, at danske kulturinstitutioner skal have frihed til at lave formidling om historiske emner ud fra deres egen egen faglighed og ekspertise, og uden at de skal føle sig presset til at ændre indhold på grund af indblanding fra andre parter.
Og det er ligegyldigt, om det er fra aktører, som er involveret i formidling af emnet, fra Folketinget eller fra regeringen eller helt andre steder fra.
Kulturinstitutioner har med andre ord både selvbestemmelse over og ansvar for udformningen af deres egen formidling.
Jeg vil gerne understrege, at jeg har tillid til, at vores kulturinstitutioner kan leve op til det ansvar.
Hvad angår den konkrete sag om den bebudede udstilling med en tyrkisk vinkel på begivenhederne i forbindelse med de osmanniske armeniere i 1915, kan jeg af gode grunde ikke på forhånd udtale mig om den udstilling og dens indhold.
Det skyldes, at der ikke er fremkommet særlig præcise oplysninger om, hvad den skal rumme, og slet ikke noget konkret om dens indhold.
Det Kongelige Bibliotek har som bekendt meddelt, at biblioteket har givet den tyrkiske ambassadør et tilbud om, at man fra tyrkisk side kan tage initiativ til en parallel udstilling om emnet.
Det Kongelige Bibliotek oplyser, at man fra tyrkisk side fortsat arbejder med ideen om en udstilling.
Udstillingen skal, så vidt det er oplyst, vises inden for Det Kongelige Biblioteks rammer og under de samme vilkår som den første udstilling om de danske vidner til begivenhederne i 1915.
Det Kongelige Bibliotek har samtidig oplyst, at biblioteket vil foretage en faglig vurdering af, hvorvidt den konkrete udstillings indhold har den fornødne kvalitet til at indgå i udstillingsprogrammet for det humanistiske fakultets bibliotek.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-01-16:
Lige præcis det her med, at det er foranlediget af Den Tyrkiske Ambassade, er det, der bekymrer mig så meget, altså at tyrkerne har kontaktet Det Kongelige Bibliotek, og dermed at Det Kongelige Bibliotek bliver en del af den undertrykkelses- og skræmmekampagne, som der jo er fra den tyrkiske regerings og de tyrkiske myndigheders side, mod kritikere af den officielle politik om at benægte det armenske folkemord.
Derfor er der også eksempelvis 37 intellektuelle, der i et åbent brev til direktøren for Det Kongelige Bibliotek har skrevet, at han er gået i en fælde her, og at han kommer til at arbejde imod ytringsfriheden.
Er det ikke dybt problematisk, hvis det ender med, at der kommer en udstilling, der ikke bygger på historiske fakta, men kommer til at tale den tyrkiske benægtelsespolitiks sag?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-16:
Spørgeren gør sig lidt lystig over, at vi nu taler om job.
Jeg skal blot i al stilfærdighed minde om, at vi har talt om job, siden vi kom til.
Hvorfor?
Fordi dengang, hvor Dansk Folkeparti havde så stor indflydelse på den økonomiske politik, mistede vi 170.000 private arbejdspladser, og vores konkurrenceevne blev i de 10 år, hvor Dansk Folkeparti havde så stor indflydelse, forringet med 20 pct.
Det er ganske meget, og det er jo egentlig ikke en økonomisk historie, som man bør være specielt stolt af. Vi har siden talt om at skabe job.
Det er jo ærgerligt, at Dansk Folkeparti ikke har meldt sig under fanerne og ikke har sagt, at de også vil være med til at holde hånden under beskæftigelsen, men at de nu kommer med nogle dele af det, der kan holde hånden under beskæftigelsen.
Vi er ikke principielt imod hjemmeserviceordningen, men vi har prioriteret pengene anderledes.
Vi har bl.a. prioriteret penge til en forhøjet ældrecheck til de pensionister, der har mindst i vores samfund.
Hvorfor Dansk Folkeparti ikke kunne støtte det står stadig som en gåde for mig.
Vi har altså prioriteret pengene anderledes og måske mere direkte til landets dårligst stillede pensionister.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-01-16:
Tak for det, formand.
Jeg hører jo til dem, som i går med begejstring hørte, at statsministeren på sit pressemøde sagde, at hun nu vil tale om jobskabelse.
Der tænkte jeg: Det er alligevel dejligt.
Det, der så er mit spørgsmål til statsministeren, er jo selvfølgelig: Når man nu har erkendt det – nu skriver vi den 16. januar kan jeg se på dagsordenen – hvorfor har man så for 16 dage siden med finansloven for 2013 afskaffet ordninger, som skabte job?
Altså, hvis vi tænker på boligjobfradragsordningen, så har regeringen afskaffet den den 1. januar.
Den gav vel 4000-5000 job.
Hvad er den bagvedliggende grund til, at man for 16 dage siden nedlagde en ordning, hvorom man ellers i alle sine egne publikationer jo ikke bare før valget, men også efter valget har skrevet, at man ønskede at beholde?
Man har også tidligere ment, at den skulle udvides.
Altså: Hvorfor nedlagde man for 16 dage siden en ordning, der skaber job, for så nu her den 16. januar at nå frem til, at man i løbet af foråret skal finde på nye ordninger, der skaber job?
Det er jo en mærkelig måde, for man starter med at gå et par skridt tilbage, og så siger man: Ups, det var da en fejl; nu må vi hellere finde en eller anden metode til at komme et par skridt frem igen.
Det kunne måske være formålstjenligt, at man havde ladet være med først at gå et par skridt tilbage og så havde taget den derfra.
Det er også et spørgsmål om, at vi med hjemmeserviceordningen har at gøre med en ordning, som nogle pensionister kunne drage fordel af i en tid, hvor kommunerne jo ikke er de mest large i forhold til ældreomsorgen.
Så det var måske også en lille ventil, de ældre havde her.
Hvorfor har man afskaffet hjemmeserviceordningen?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-16:
Virksomhederne skal betale det, de skal efter lovgivningen.
Nu må vi jo se, hvordan de åbne skattelister kommer til at virke, men jeg tror ikke der er nogen, der er uenig i, at man skal betale det, man skal efter lovgivningen, hverken mere eller mindre.
Jeg skal så bare lige anholde en enkelt ting, som bliver sagt, og det er, at Venstre igennem lang tid har været optaget af at sænke skatter og afgifter.
Jeg er fuldstændig klar over, at Venstre gerne vil have det til at se sådan ud, men meget af det arbejde, som vi har påtaget os, er jo netop at fjerne nogle af de skatter og afgifter, som Venstre selv har indført, da de sad i regering.