Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-05-23:
Jeg vil starte med at sige, at jeg jo ikke har siddet i Folketinget så forfærdelig længe, men jeg har aldrig nogen sinde før oplevet en så uforskammet minister.
Den behandling, vi har været vidne til i dag, er ærlig talt
ikke et udtryk for nogen som helst form for respekt for demokratiet.
Så vil jeg sige, at dagens debat om nedsættelse af en ligelønskommission ikke må komme til at overskygge den konflikt, der er i gang på det offentlige arbejdsmarked.
Den kamp, som Sundhedskartellet, BUPL og FOA fører for bedre løn og bedre offentlig velfærd, bliver ikke alene løst ved, at man nedsætter en ligelønskommission.
Så er der nogle, der igen og igen - også i dag i salen - har råbt op om, at det her vil være utidig politisk indblanding i de frie forhandlinger.
Helt ærligt, forhandlingerne har på forhånd været udsat for politisk indblanding.
Som fru Line Barfod har sagt, er det sådan, at med de stramme kommune- og regionsaftaler, der ligger, med skattestoppet og med regionernes manglende muligheder for skatteindtægter havde regeringen grebet ind i forhandlingerne, allerede inden forhandlerne satte sig til forhandlingsbordet, og hermed havde finansministeren ikke alene sikret sig vetoret ved de statsansattes forhandlinger, men også ved forhandlingerne på kommunernes og regionernes område.
Overenskomstkonflikten handler ikke kun om højere løn til de lavestlønnede offentligt ansatte og ligeløn for kvinder og mænd - det er en forudsætning for at nå konfliktens andet mål, nemlig at få stoppet afviklingen af den offentlige velfærd og at få påbegyndt en udvikling, der skaber bedre forhold i daginstitutionerne og i ældreplejen og på sygehusene.
Det mål kan kun opnås, ved at folketingsflertallet bryder finansministerens vetoret, ved at SF, Socialdemokraterne og Dansk Folkeparti står ved de valgløfter, som kom under valgkampen, om flere penge og et større råderum, for det er der, nøglen ligger.
Når det er sagt, skal det selvfølgelig slås fuldstændig fast, at Enhedslisten støtter nedsættelsen af en ligelønskommission, ikke som en syltekrukke, men som en del af et aktivt arbejde for at få løst ligelønsproblemet.
Det er ærlig talt
grotesk, at vi har et samfund, hvor alle påstår, at de går ind for ligestilling, men hvor vi alligevel har en 18 pct.s forskel på mænds og kvinders løn.
Enhedslisten foretrækker, at den her kommission bliver nedsat som en forsker- og ekspertgruppe, sådan som det også er foreslået, men med referencegrupper udpeget af arbejdsmarkedets parter.
Afslutningsvis vil vi gøre opmærksom på, at ligeløn ikke er det eneste problem, når vi snakker løn på såvel det offentlige som det private arbejdsmarked.
Der er et lige så vigtigt lavtlønsproblem.
Med procentreguleringen af lønningerne vokser afstanden mellem de dårligst lønnede og de bedst lønnede.
Det er en udvikling, der i øvrigt forstærkes yderligere af væksten i lederlønningerne.
Til allersidst vil jeg komme med en efterlysning, for jeg har ikke set noget til ligestillingsministeren i hele den her konflikt.
Det undrer mig, for hun er minister for ligestilling, og vi har altså en Slotsplads, der er fyldt med mennesker, mænd og kvinder, der hver dag råber på ligeløn, og som prøver at sætte en dagsorden, der hedder, at mænd og kvinder skal have lige løn i det her land, og ministeren har været totalt hemmelig, siden konflikten brød ud.
Så jeg har en efterlysning, som det kan være at nogle af de repræsentanter fra regeringen, der er til stede, kunne komme med et svar på: Hvor er ligestillingsministeren?