Finn Sørensen (EL), 2014-05-20:
Men det handler ikke kun om økonomisk og miljømæssig bæredygtighed, det handler også om social bæredygtighed, og det sidste lever storskalaloven og dermed særloven ikke op til.
Formålet med det fremsatte lovforslag er at åbne for import af udenlandske arbejdere til anlæg af storskalaprojekter i Grønland.
Det havde Enhedslisten uden tøven sagt ja til, hvis vi var sikre på, at det skete i overensstemmelse med Danmarks internationale forpligtelser i forhold til arbejds- og menneskerettigheder, som det fremgår af en række ILO-konventioner, men det er vi ikke sikre på, tværtimod.
Regeringen skriver selv i bemærkningerne, at formålet med loven er at undgå, at interesserede virksomheder og investorer fravælger Grønland af økonomiske grunde – og nu citerer jeg – »herunder som følge af det grønlandske lønniveau«.
Derfor vil regeringen nu give arbejds- og opholdstilladelser til tusindvis af arbejdere på løn- og ansættelsesvilkår, som er ringere end de vilkår, der gælder for grønlandske og andre udenlandske arbejdere i Grønland.
Som led heri er storskalaloven et voldsomt brud med grønlandsk og for den sags skyld også dansk arbejdsret; den beskytter udenlandske overenskomster på bekostning af de grønlandske, den giver udenlandske fagforeninger forhandlings- og konfliktret på grønlandsk jord, herunder f.eks. kinesiske fagforeninger, som vi her i landet ikke betragter som frie fagforeninger.
Loven udelukker udtrykkelig, at de grønlandske fagforeninger kan gennemføre en lovlig konflikt for at tegne overenskomst på alt arbejde i anlægsfasen af storskalaprojekter på de vilkår, som de grønlandske fagforeninger måtte finde rigtige.
Det er rigtigt, at anden udgave af storskalaloven rummer nogle forbedringer af løn- og feriebestemmelserne, men samtidig er der indsat en ny paragraf, som giver den til enhver tid siddende grønlandske regering frie hænder til at fastsætte nærmere regler om forhandlings- og konfliktret, om organisationsforhold, lønfastsættelse og meget mere, hvilket er et uhørt indgreb i forhandlings- og konfliktretten.
Det korte af det lange er, at storskalaloven ikke giver de udenlandske arbejdere nogen som helst rettigheder, som de ikke ville have i forvejen, tværtimod; man burde bare have fortsat med gældende retstilstand i grønlandsk arbejdsret, så havde de haft alle de rettigheder, de har brug for.
Som den socialdemokratiske ordfører erkendte: Sådan en lovgivning ville vi aldrig nogen sinde indføre herhjemme.
Men hvorfor så i Grønland?
Det er helt uforståeligt, at en dansk regering, der gerne vil bekæmpe social dumping herhjemme, kan medvirke til noget sådant.
Indtil nu har vi jo fået det svar, når Enhedslisten har kritiseret det, at det skal det danske Folketing ikke blande sig i, da Grønland har overtaget reglerne om arbejdsmarkedet.
Det er jo ganske rigtigt, men det fremgår jo klart af selvstyreloven, at det, når det drejer sig om Danmarks internationale forpligtelser, så er et anliggende for rigsfællesskabet og dermed for det danske Folketing.
Det er Danmark, der på rigsfællesskabets vegne har ansvaret for, at de internationale konventioner om arbejds- og menneskerettigheder, som vi har tiltrådt, bliver overholdt, og derfor er det også helt nødvendigt, at Folketinget forholder sig til, om den særlov, vi behandler i dag, er i overensstemmelse med disse konventioner.
Særloven og den dertilhørende storskalalov åbner for forskelsbehandling på grund af nationalitet, den begrænser de grønlandske fagforeningers konfliktret, den begrænser de kinesiske eller andre udenlandske arbejderes bevægelsesfrihed og deres mulighed for familiesammenføring.
De skal spærres inde i bestemte områder – arbejdslejre er vel det rigtige ord – hvilket i praksis gør det umuligt for de grønlandske fagforeninger at få dem i tale.
Kravet om ikkeindblanding i grønlandske arbejdsmarkedsforhold klinger jo også noget hult, når man ser, at regeringen nu selv stiller krav til Grønland.
Ifølge bemærkningerne er arbejdskraft til udvinding af uran og sjældne jordarter undtaget fra loven, og det vil sige, at de ikke kan komme ind i Grønland, førend der er indgået en aftale mellem Grønland og Danmark.
Men uanset hvad må vi sige, at kan man stille betingelser til Grønland, hvad angår udvindingen af uran, så kan man også gøre det, når det drejer sig om overholdelsen af arbejds- og menneskerettigheder, da begge dele vedrører vore internationale forpligtelser.
Jeg kan se af IA's betænkningsbidrag til ændring af storskalaloven, at de også er bekymret for, om den nu lever op til konventionen om arbejdsog menneskerettigheder, og de beklager, at der ikke har været tid til at undersøge det ordentligt.
Jeg foreslår derfor, at vi i stedet for at vedtage særloven her og nu, afventer en udtalelse fra ILO i forhold til, om den lever op til konventionerne.
Såfremt ILO mener, at den gør det, vil Enhedslisten stemme for loven.
Hvis ILO ikke mener, at den lever op til det, går vi ud fra, at storskalaloven vil blive rettet til.