Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-12-19:
Måske gør det, hvis man går, det ved jeg ikke, jeg har aldrig forsøgt, men det er i hvert fald muligt at komme til Århus på under 24 timer, og det er ikke korrekt, når hr. Peter Skaarup siger, at det med den nye lovgivning ikke vil være muligt for den tuneser, der bliver diskuteret så vældig meget, at tage til Århus, slå tegneren ihjel og tage tilbage igen.
Det er simpelt hen usandt.
Jeg vil også, inden jeg går i gang med min ordførertale, opfordre ministeren til at gå på talerstolen i dag.
Jeg ville synes, at det i hvert fald i en eller anden grad var udtryk for respekt for folkestyret, hvis ministeren var villig til at gå op og åbne for, at Folketingets medlemmer kunne stille spørgsmål til det her lovforslag.
Den måde, tuneserloven er blevet hastet igennem på, er direkte uværdig for det her Folketing.
Enhedslisten havde meget gerne set, at man havde brugt de underskrifter, som kunne have gjort, at vi kunne have fået udsat behandlingen af lovforslaget.
Vi har at gøre med et lovforslag om en helt konkret sag, om en helt konkret person, der lige pludselig sneg sig ind i finanslovforhandlingerne.
Dansk Folkeparti får i dag en tuneserlov i bytte for en finanslov, og jeg vil sige, at det ærlig talt er på tide, at vi spørger regeringen - og derfor håber jeg også, at ministeren går på talerstolen efterfølgende - om der er nogen grænser for, hvor langt man vil gå for at tilfredsstille Dansk Folkeparti.
Jeg synes, at noget af det værste ved den her situation er, at det er et udtryk for, at grænserne lige så stille rykker sig.
Venstre og Konservative rykker lige så stille længere og længere ud mod højre, og vi glemmer, at der faktisk var engang, hvor retssikkerhed var noget, som borgerlige partier gik op i.
Oven i købet er det sådan, at den her tuneserlov bliver vedtaget i en situation, hvor der sidder en arbejdsgruppe, der arbejder dybt seriøst med den problemstilling, som lovforslaget omhandler - lige præcis med spørgsmålet om, hvad man gør med de terrormistænkte personer på tålt ophold.
Den eneste forklaring, regeringen er kommet med på, hvorfor det hele skulle gå så stærkt, er, at det har flertallet besluttet at det skal.
Vi er nede på et argumentationsniveau, som ikke hører hjemme i et Folketing.
Vi spørger, hvorfor det skal gå stærkt, og regeringen svarer: Fordi det synes vi at det skal.
Altså, det er jo ren børnehave, og jeg vil sige, at magen til magtarrogance skal man lede længe efter selv på Christiansborg.
Den undersøgelse, som der henvises til i bemærkningerne som årsagen til, at det skulle gå så pokkers stærkt, må Folketinget ikke få lov til at se.
Vi må ikke se det, som bliver brugt som selve argumentet for, at man haster det her igennem i stedet for at vente på den arbejdsgruppe, som er i gang.
Og i dag kan vi så læse i Information, at regeringen faktisk var i tvivl om, hvad den her lov skulle gå ud på, helt op til umiddelbart før lovforslaget blev fremsat.
Det er også sådan, at Integrationsministeriet tror, at der i Sandholm er politi 24 timer i døgnet.
Det viser sig at være forkert.
I Information synes jeg at man meget præcist får beskrevet, hvor sjusket og useriøst et forløb der har været op til, at regeringen har valgt at fremsætte det her lovforslag.
Det er meget, meget sjældent, at man møder så massiv en kritik af et lovforslag som den, vi har oplevet i dag.
Der er blevet sat dybt alvorlige spørgsmålstegn ved indholdet af lovforslaget, og det er meget sjældent, at man oplever en regering, der er så ligeglad.
Der er blevet sat spørgsmålstegn ved, om man overholder grundloven.
Regeringen er fuldstændig ligeglad.
Der er blevet sat spørgsmålstegn ved, om man lever op til vores internationale konventioner, vores internationale forpligtelser.
Regeringen er fuldstændig ligeglad.
Jeg tror ikke længere, at der er nogen, der kan være i tvivl om, at det her lovforslag ikke lever op til det formål, som regeringen påstår at det skal leve op til.
For regeringen og Dansk Folkeparti sagde, at det her lovforslag handler om, at Kurt Westergaard ikke må støde ind i tuneseren i Århus.
Integrationsministeren sagde helt klart i det samråd, vi havde forleden dag: Lovforslaget handler om, at Kurt Westergaard ikke må kunne støde ind i tuneseren i Århus, tuneseren, som PET mistænker for at ville slå ham ihjel.
Han skal bare være tilbage i Sandholm kl. 9.00 om morgenen og blive tjekket.
Den eneste måde, hvorpå regeringen faktisk kunne have sørget for, at Kurt Westergaard ikke ville støde ind i den pågældende mistænkte tuneser, ville være ved at stille tuneseren for en dommer.
Hvis det så viser sig, at han er skyldig, skal han da dømmes, så skal han da have sin straf.
Men den strategi har man ikke valgt.
I stedet har man valgt at lade ham gå frit omkring og pålægge ham en daglig meldepligt.
Man vælger at indføre en lovgivning og påstår, at den betyder, at det er noget helt nyt, at tuneseren nu skal melde sig dagligt, men sandheden er jo, at det står sort på hvidt i den nuværende lovgivning, at det kan politiet bare pålægge ham, hvis de vurderer, at det er det, der er rimeligt.
Men samtidig med at man laver den her symbollovgivning, får man altså også lige en lov med i købet, der betyder, at en mand, der er dømt for at stå vagt på Christiania for nogle hashhandlere, og som har siddet 1½ år i fængsel for den forbrydelse, også skal have ødelagt sit liv.
Han skal også melde sig dagligt i Sandholm.
Og en kvinde, der er flygtet fra et kinesisk styre, der har tvunget hende til at udføre alt for sene aborter, skal nu også melde sig dagligt i Sandholm på grund af regeringen og Dansk Folkepartis pseudolov.
Jeg tror ikke længere, der er nogen, der påstår, at den kinesiske overlæge eller hashvagten fra Christiania er til fare for statens sikkerhed, som udgangspunktet var.
Det var det, Dansk Folkeparti og regeringen var ude at råbe højt om, nemlig at de her personer er til fare for statens sikkerhed.
Jeg tror ikke engang, at integrationsministeren vil påstå, at den kinesiske abortlæge udgør en trussel mod Danmark.
Til gengæld ved vi, at årsagen til, at vi står her i dag, nemlig tuneseren, kan gå frit omkring.
Vi ved også, at Højesteret har vurderet, at de beviser, der er blevet lagt frem, ikke rækker til en frihedsberøvelse.
Så jeg vil gerne gentage, at den eneste fornuftige løsning, der er på den situation, vi står i, selvfølgelig er at lade manden komme for en dommer, eventuelt for lukkede døre.
Jeg vil gerne understrege, at det altså er muligt i dag ifølge retsplejeloven.
Det er gentagne gange blevet sagt, at man vil beskytte PET's oplysninger, men det er simpelt hen forkert, når man siger, at det ikke er muligt at lade manden komme for en dommer for lukkede døre.
Det er muligt med den nuværende lovgivning.
Samtidig er det jo i øvrigt sådan, at to andre personer også var mistænkt for at ville slå tegneren Kurt Westergaard ihjel.
Den ene er dansk-marokkaner.
Det vil sige, at han er dansk statsborger, og det betyder, at han kan gå frit omkring, lige så tosset han vil.
Den anden er tuneser, og han er rejst ud af Danmark.
Hvis man rent faktisk mener, at han er så farlig, som regeringen og Dansk Folkeparti siger han er, så er det da i den grad usympatisk, at Danmark bare lader ham rejse.
Så kunne han jo i teorien udgøre en trussel mod danske statsborgere, mod udenlandske statsborgere uden for Danmarks grænser.
Så vil jeg gerne sige, at en diskussion, som er meget relevant i dag, er diskussionen om menneskerettigheder.
Det er ikke nyt for mig, at Dansk Folkeparti er ligeglad med menneskerettighederne.
Hr. Peter Skaarup har i dag heroppe fra talerstolen sagt, at man er mere end villig til at sende mennesker tilbage til tortur.
Der er intet nyt i, at Dansk Folkeparti ikke støtter menneskerettighederne, men det er nyt, at Venstre og Konservative er ligeglade med grundlæggende menneskerettigheder.
Det er nyt, at man har en så arrogant holdning, når man bliver kritiseret for at bryde de menneskerettigheder, vi har forpligtet os til at støtte.
Jeg vil gerne sige, at menneskerettighederne jo altså blev indført netop for at sikre borgere mod stater, netop for at sige at alle mennesker i hele verden har rettigheder, uanset hvilken stat de hører til.
Til sidst vil jeg sige: I går havde vi en diskussion i Folketingssalen om homoseksuelles ret til adoption, og i den sag var det faktisk sådan, at der var et par enkelte anstændige borgerlige hist og pist i salen, der sagde: Vi stemmer imod partiet, vi vil gerne vise, at det der med anstændige borgerlige ikke er noget, der bare hører fortiden til.
Jeg håber, at vi i dag kunne opleve, at bare en enkelt - for vi skal bare have en enkelt - vil gøre op med sig selv og sin egen samvittighed, at man ikke vil være med til at stemme for et lovforslag, der ikke lever op til sit formål, og som samtidig betyder, at Danmark er på kant med grundloven og menneskerettighederne, og at en masse mennesker, f.eks. den kinesiske abortlæge, skal chikaneres dagligt.