runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Steen Gade (SF), 2008-04-23:
Jeg leder lidt efter, hvor vi er lidt mere enige, end vi måske har været før.
Det kan man også bruge tid på i Folketinget.
Det er ikke det mest brugte, men det kan man.
Er det faktisk ikke sådan, at hele ideen med at lave en CSR-handlingsplan er at opfordre virksomhederne stærkt og lægge en lille smule pres på dem, herunder den finansielle sektor, til at gøre mere på dette område?
Hvad er ellers meningen?
Hvad er i virkeligheden regeringens mening, hvis det ikke er at lægge pres på virksomhederne?
Mike Legarth (KF), 2008-04-23:
Jeg tilkendegav klart og tydeligt, at man kunne ytre sig både på generalforsamlinger og i øvrigt.
Det kan man jo gøre, selv om det ikke er på en generalforsamling.
Man kan sende et brev; man kan skrive et læserbrev; man kan give sin mening til kende på enhver måde.
Så det synes jeg ikke er noget problem.
Vi går altså ikke ind for at trække ting ned over hovedet; vi appellerer og opfordrer.
Det er vores synspunkt i denne sag.
Frank Aaen (EL), 2008-04-23:
Jamen det er udenomssnak.
Der er altså ingen generalforsamling i ATP, og der er ingen generalforsamling i Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Der er en generalforsamling i DANICA - den hedder Danske Banks generalforsamling og er udelukkende for aktionærer.
Skulle man være i tvivl, er der nogle få aktionærer, der bare bestemmer det hele.
Altså, der er jo ikke nogen medlemsindflydelse i en lang række af de kasser, som det drejer sig om.
Og derfor spørger jeg bare, om vi så ikke lovgivningsmæssigt skulle sikre, at man har indflydelse på, hvordan ens penge bliver investeret i de kasser, som man af den ene eller anden grund er nødt til at være medlem af.
Mike Legarth (KF), 2008-04-23:
Man har jo til enhver tid mulighed for at give sit besyv med ved at møde op til generalforsamlinger og på anden måde tilkendegive over for ledelsen, hvilken holdning man har.
Det er jo på den måde, at jeg sikker på, at virksomhederne - ikke bare via indskyderne - men også ved deres professionelle ledelser, vil tænke så etisk, de nu kan.
Jeg tror som sagt ikke, at der er nogen konflikt i at tænke etisk.
Jeg tror, at det bliver en helt naturlig del af en virksomheds drift - også af pensionskassers og forsikringsselskabers, og hvad ved jeg.
Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Hvor er grænsetilfældet til det?
Det mener vi er meget svært at vide, for der vil til stadighed kunne sættes spørgsmålstegn ved, om man nu er inden for eller uden for den grænse.
Jeg synes, vi skal fortsætte dialogen med virksomhederne.
Den er allerede i gang fra økonomi- og erhvervsministerens side, og den skal vi fortsætte.
Vi skal selvfølgelig opfordre og appellere til virksomhederne om at tænke så etisk som muligt.
Jeg er sikker på, at det i det moderne samfund, som vi også er en del af på verdensplan, fremover giver en markedsføringsfordel at tænke etisk og at have det som en del af sin virksomheds værdigrundlag.
Som vi har hørt, er regeringen jo på vej med en handlingsplan for virksomhedernes samfundsansvar, og her vil også være tiltag, der er rettet mod den finansielle sektor.
Men vi går ikke ind for at trække tingene ned over hovedet på nogen.
Vi tror på frihed under ansvar, og vi tror på, at de forskellige medlemmer - pensionsindbetalerne - selv vil være opmærksomme på at få et så etisk regnskab som muligt i virksomhederne.
Der har været nævnt mange eksempler, bl.a. ATP, og det er jo også nævnt, at virksomheden allerede har tilsluttet sig FN's Global Compact, hvor store virksomheder lever op til internationale konventioner og principper om god etik.
Med disse kommentarer kan De Konservative ikke støtte forslaget.
Colette L. Brix (DF), 2008-04-23:
Jamen så kunne jeg godt tænke mig at sige til hr. Frank Aaen: Det, der er en demokratisk proces og demokratisk for hr. Frank Aaen, er det mon også det for fru Jensen og hr. Sørensen?
Hr. Frank Aaen vil ikke investere i det, men det vil fru Jensen gerne.
Man står jo i lidt forskellige situationer, for det kan jo godt være, at det, man selv synes er demokratisk, synes andre ikke er det.
For det er jo ikke alt, hvad hr. Frank Aaen mener, der er demokratisk.
Frank Aaen (EL), 2008-04-23:
Jamen nogle gange kan man jo ikke stemme med fødderne.
Altså, man kan ikke stemme med fødderne i ATP.
Man kan ikke stemme med fødderne i Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Man kan stemme med fødderne i Danske Bank, men så skal man bare betale en eller anden horribel sum for at flytte over i en anden pensionskasse.
Det, jeg siger, er: Når nu mennesker i så mange tilfælde faktisk er tvunget til at være i en pensionskasse, eller i hvert fald har meget vanskeligt ved at komme ud, skulle de så ikke have mulighed for i hvert fald at vide, hvordan pengene bliver investeret, og have mulighed for med demokratiske midler at påvirke, hvordan deres egne penge bliver investeret? Jeg kan ikke forstå, at Dansk Folkeparti går imod det.
Det er jo almindeligt demokrati, at man har lov til at bestemme, hvordan ens penge bliver brugt.
Colette L. Brix (DF), 2008-04-23:
Vi bor i et oplyst land.
Vi bor i Danmark, og folk er altså meget godt bekendt med sagerne.
Prøv at se, hvor hurtigt de sager, der har været herhjemme på det her område, nåede pressen.
Hurtigere, end vi herinde kan blinke, nåede de pressen.
Og så ved vi jo godt, hvad der sker: Så bliver der nemlig stemt med fødderne, og det er det allerallerbedste, også i den slags sager her.
Dansk Folkeparti noterer sig Enhedslistens forslag om at pålægge pensionskasser at indføre etiske retningslinjer for deres investeringer.
Dette vil medføre, at pensionskasser ikke må investere i våben og krig og skal tage hensyn til menneskerettigheder, miljøet og lignende, når de foretager deres investeringer.
Dansk Folkeparti mener ikke, at man skal lave lovgivning om, hvilke områder private pensionskasser må investere inden for.
Selvfølgelig må pensionskasser ikke investere i virksomheder, der deltager i ulovlig aktivitet, men det giver jo lidt sig selv.
At lovgive om, at privatejede pensionsselskaber ikke må investere i virksomheder, der ifølge International Labour Organization handler uetisk, er altså for meget.
Det skal selvfølgelig stå staten frit for at fastsætte visse retningslinjer for de statsejede pensionskasser, men det er ikke acceptabelt, at staten i et land som Danmark med en fri markedsøkonomi går ind og blander sig i, hvordan virksomhederne skal tjene deres penge.
Dansk Folkeparti bider samtidig mærke i, at Enhedslisten bruger formuleringen, at man skal »udelukke investeringer i våben og krig«.
Betyder det så, at man ikke må investere i Saab, som bl.a. producerer jagerfly?
Og hvordan definerer man, om et givet selskab har bidraget til en krig?
Forslaget tager bl.a. udgangspunkt i de sager, der har været på det seneste, og hvor det er kommet frem, at visse pensionskasser har investeret i firmaer, der bl.a. producerer klyngebomber.
Disse sager kom jo frem til offentligheden helt af sig selv, så der skete altså en kontrol fra offentlighedens side helt uden lovgivning.
Disse pensionskasser blev fremstillet som amoralske, og de betalte også prisen gennem en meget dårlig presseomtale.
Derfor forstår Dansk Folkeparti heller ikke behovet for, at man gennem lovgivningen skal sikre, at medlemmerne af pensionskasserne tager del i udarbejdelsen af retningslinjerne.
Det må da være op til medlemmerne af pensionskasserne selv at tage stilling til, om de mener, de forskellige investeringer er moralsk forsvarlige.
Hvis man mener, at man ikke kan stå inde for investeringerne, kan man jo bare give sin mening til kende ved at flytte sin opsparing til en anden pensionskasse.
Med disse kommentarer stemmer Dansk Folkeparti nej til forslaget.
Orla Hav (S), 2008-04-23:
Jeg er helt indstillet på, at vi kommer tættere på hinanden i udvalgsarbejdet, og jeg har givet en indrømmelse, i form af at vi gerne vil informere direkte til medlemmerne, om der ligger investeringsetiske spilleregler for investeringspolitikken, og det vil vi gerne sikre at det enkelte medlem får besked om.
Mike Legarth (KF), 2008-04-23:
Det er jo netop det, der er problemet.
Det er umuligt at definere.
Og så går vi altså ikke ind for den form for detailstyring og østeuropæisk tankegang.
Vi går ind for frihed under ansvar.
Det er det overordnede svar.
Bendt Bendtsen (KF), 2008-04-23:
Jeg kan sagtens besvare et spørgsmål om B 15, selv om det ikke er det, vi behandler i dag.
Det er rigtigt, at det har været et meget, meget omfattende arbejde at udforme den redegørelse.
Den redegørelse er på trapperne, men det er jo svært for mig i dag som forberedelse til det her møde at komme med en dato, når vi egentlig behandler beslutningsforslag nr. B 70.
Det er en sag, jeg har rykket for i mit eget hus, og den sag er undervejs, den er på trapperne.
Det har været et meget, meget omfattende arbejde at komme igennem for at få lavet den redegørelse.
Og det må jo have været forkert, at vi har sat en frist til den 1. oktober sidste år, og den skyld må jeg påtage mig.
Det har ikke været muligt at levere den vare, men jeg kan sige, at den er undervejs.
Frank Aaen (EL), 2008-04-23:
Det svar har jeg ikke set endnu, og det ser jeg frem til at se.
Men jeg vil bare sige, at det da ikke kan passe, at vi ikke kan få en dato eller noget, der bare minder om en dato.
Er det næste år?
Er det næste år igen?
Altså, jeg synes, at det er meget beklageligt, må jeg sige til ministeren.
Nogle gange kan man sige: Nå, men det er jo bare Enhedslisten, så skidt med det.
Her er der altså et enigt Folketing, der har sat en dato.
Så kan man jo vende tilbage - det kunne man have gjort i september sidste år, i november sidste år, sådan måske lige efter valget sidste år - og sige: Vi er klar over, at vi har opgaven, vi arbejder sådan og sådan med den.
Men vi har aldrig hørt et ord.
Og det har vi jo sådan set heller ikke gjort i dag.
Da hørte vi jo ikke andet end det, vi har hørt hele tiden, nemlig at den nok skal komme.
Hvornår?
Bendt Bendtsen (KF), 2008-04-23:
Jamen vi kan da godt tage en anden sag op, end den, der er på dagsordenen i dag, og det gør vi så.
Så vil jeg sige, at det er korrekt, at redegørelsen, der nævnes i beretningen over beslutningsforslag nr. B 15, skulle have været afleveret.
Det har måske været lidt letsindigt på daværende tidspunkt at aftale, at et så stort og omfattende arbejde skulle være færdigt den 1. oktober.
Det er så ikke lykkedes, må jeg sige til hr. Frank Aaen.
Men jeg kan sige, at den beretning er på vej, og jeg kan ikke sætte nogen dato på.
Jeg kan også sige, at det er korrekt, at jeg har fået et brev fra Folketingets formand, og det brev er blevet besvaret.
Frank Aaen (EL), 2008-04-23:
For det første synes jeg, at det var lidt underligt, at jeg lige før ikke kunne få svar på, om det ikke er rigtigt, at mennesker skal have demokratisk indflydelse, men skidt nu med det.
Det, der bekymrer mig en hel del, er, at vi nu har haft en affære med, at miljøministeren ikke svarer til tiden på de spørgsmål, der bliver stillet.
Og når der svares, skal et svar, hvis det er dårligt for regeringen, altid afvente to positive svar, sådan at man altid kan komme med en udmelding, der har to positive og et dårligt budskab.
Jeg synes i virkeligheden, at det er en rigtig skidt sag for regeringen.
Men det jo ikke første gang, at vi ikke har kunnet få svar fra regeringen, når der er blevet rejst spørgsmål.
For et år siden debatterede vi her i her i Folketinget spørgsmålet om retningslinjerne for statens indkøb, herunder altså hvilke etiske retningslinjer der er, og da sagde alle
: Sådan er reglerne, det behøver man slet ikke at bekymre sig om.
Det var unødvendigt at vedtage regler, for de var allerede sådan.
Sådan lød det fra alle regeringspartierne og fra et flertal i Folketinget.
Så blev vi dog trods alt enige om, at hvis reglerne er sådan og alle er enige om, at de skal være sådan, må vi hellere få en redegørelse fra regeringen, der beskriver reglerne og beskriver, hvordan de efterleves.
Der blev sat en frist, der hed den 1. oktober, for, hvornår vi ville have redegørelsen.
Der er blevet rykket et utal af gange for at få den redegørelse.
Og jeg arbejder for, at vi også laver en beretning på baggrund af det her beslutningsforslag, sådan at vi siger: Lad os da samles.
Men det kræver jo også, at regeringen svarer på de spørgsmål, der bliver stillet.
Et enigt Folketing har sagt til regeringen, at vi skulle have en redegørelse inden den 1. oktober sidste år, og den er endnu ikke kommet i dag - og vi har ikke engang fået en henvendelse fra regeringen om, at de har brug for lidt længere tid.
Der er bare ikke kommet noget.
Embedsmænd har rykket.
Vi har gjort alt, hvad vi skulle.
Der er også blevet sendt et brev fra Folketingets formand, hr. Thor Pedersen, til økonomi- og erhvervsministeren.
Nu må der komme et svar!
Når jeg så spørger her i dag, fordi vi prøver at lande på den samme måde med en beretning, der kan samle Folketinget, så vi kan blive enige og komme videre, kan jeg ikke engang få et svar på, om den redegørelse er undervejs.
Det synes jeg simpelt hen er for ringe, må jeg sige til ministeren.
Der er et flertal, der har sagt, at der er nogle, der skal sidde i regering herinde, og det er jeg meget imod, og derfor slås jeg meget for at få det flertal lavet om.
Sådan er demokrati.
Skulle der være en pensionskasse, hvor de synes, det er en rigtig, rigtig god idé at investere i Coca-Cola og McDonald's, som unge mennesker bliver fede af, er de også velkomne til at gøre det, når bare de, der synes noget andet, har ret til at slås for det.
Jacob Jensen (V), 2008-04-23:
Jeg kan forstå, at hr. Frank Aaen er meget interesseret i det her med medlemsdemokrati, og det synes jeg jo er positivt.
Men hvad gør man så, hvis der er et flertal, som vil noget andet?
Nogle mener, at olieproduktion ikke er etisk forsvarligt, mens andre synes, det er o.k.
Hvad nu, hvis der er et flertal, der vil noget andet, end man selv vil?
Hvad gør man så?
Frank Aaen (EL), 2008-04-23:
Hvis det bare var symbolpolitik, kunne man jo bare stemme for - ikke noget problem, vel?
Jeg tror ikke på, det bare er symbolpolitik.
Jeg har været på Cheminovas generalforsamling og diskuteret deres brug af sprøjtemidler og salg af dem til fattige lande og talt om, hvordan landarbejderne dør af at bruge dem, fordi de ikke ved, hvordan de skal håndtere den slags gifte.
Det var da en ganske udmærket diskussion, og den fik også det udslag, at Cheminova har vedtaget, at nogle af de allergiftigste gifte, som Cheminova producerer, skal udfases - ikke bare på grund af mig, men fordi de godt kunne se det pres, der lå på dem.
Jeg tror da, at den debat, der har været i en lang række pensionskasser om, at man ikke vil investere i klyngebomber, i sprøjtegifte, når de er allerfarligst, eller i andre giftige ting, har en stor virkning.
Det er ikke bare symbolpolitik.
Men det skal jo på en eller anden måde ned på et stykke papir, hvad man vil, og hvad man ikke vil, og man skal derefter kunne presses til at overholde de regler, man selv har fastlagt.
Jacob Jensen (V), 2008-04-23:
Vi skal ikke have regler i detaljer, men de skal bare være der, sagde hr. Frank Aaen.
Er det så ikke bare et spørgsmål om symbolpolitik?
Hr. Frank Aaen sagde i sit indlæg, at vi ikke skal have regler i detaljer, men at de bare skal være der.
Så mit spørgsmål er: Er det så ikke bare symbolpolitik?
Frank Aaen (EL), 2008-04-23:
Jeg vil sige, at det er op til medlemmerne af den pågældende pensionskasse, da det er dem, der har placeret penge, om de synes, at fedende produkter eller alkohol og tobak er i orden.
Det synes jeg ikke at Folketinget skal bestemme.
Men jeg synes, det er meget vigtigt - det kan spørgeren jo så replicere på - at de, der har puttet penge i en pensionskasse og har været tvunget til at putte penge i en pensionskasse, også har mulighed for at sige, om der skal investeres i den slags produkter, der blev nævnt før, eller om der ikke skal.
Mike Legarth (KF), 2008-04-23:
Jeg vil gerne spørge forslagsstilleren, hr. Frank Aaen, om det er etisk korrekt at investere i cola og slik - altså fedende produkter godkendte sprøjtemidler, øl og alkohol.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-04-23:
Det er jo en fantastisk spændende og principiel diskussion om etik i pensionskasser og investeringer generelt.
Som udgangspunkt skal pensionsinstitutterne sikre bedst muligt afkast til deres kunder, og når man har det udgangspunkt og grundlag, er spørgsmålet, hvordan det kan kombineres med etiske overvejelser og retningslinjer.
Det er vores fornemmelse i Det Radikale Venstre, at der generelt ad frivillighedens vej foregår en del ting i branchen, og at det er et emne, der heldigvis står langt højere på dagsordenen, end det måske nogen sinde før har gjort.
Derfor er vi måske også en lille smule betænkelige ved diskussionen om lovgivning versus frivillighed, og det gør nok, at vi er en smule reserverede over for ordlyden i forslaget.
Jeg synes, at der er al mulig god grund til at diskutere under udvalgsarbejdet, om vi på en eller anden måde kan nærme os hinanden, for det virker jo, som om der er en bred forståelse for, at etiske overvejelser virkelig er vigtige overvejelser.
Det korte af det lange er for vores vedkommende, at vi er reserverede over for ordlyden i beslutningsforslaget, for der er nogle dilemmaer og problemstillinger i forhold til konkrete investeringer i nogle af de ting, der er nævnt i beslutningsforslaget:
Hvad gør man, hvis en pensionskasse eller et pensionsinstitut har investeret i en virksomhed, der fungerer som underleverandør for en anden virksomhed, som kunne være involveret i en produktion af en eller anden type, som man ikke bryder sig om?
Hvad gør man, hvis der er et sæt etiske retningslinjer, der siger, at man ikke må investere i den slags?
Skal man så med det samme afhænde de pågældende aktier?
Der er en stribe meget spændende diskussioner indeholdt i det her meget store kompleks omkring etiske investeringer.
Vi vil gerne arbejde videre med det i udvalgsarbejdet, og vi synes, at det er spændende, men som ordlyden er i forslaget, har vi svært ved at støtte det.
Vi ser i øvrigt frem til udvalgsarbejdet.
Frank Aaen (EL), 2008-04-23:
Jeg kender godt nogle af de demokratiske spilleregler, og der er nemlig ikke demokrati i dem alle sammen, altså i alle pensionskasserne.
Det er der faktisk i de færreste.
Jeg tror, at Magisterforeningen havde generalforsamling i deres pensionskasse i går eller har det i dag eller lige her omkring i hvert fald, og de debatterer hidsigt, om deres pensionskasse skal putte penge i klyngebomber eller anden våbenproduktion, og det beslutter de, for der har de et relativt direkte demokrati, de beslutter investeringspolitikken og vælger en bestyrelse.
Men i langt de fleste pensionskasser, i særklasse i alle de private og i de statsligt bestemte, ATP og LD, er der intet demokrati - intet.
Og det er det, jeg ikke forstår, for jeg går ind for informationspligt, naturligvis, jeg kan bare ikke få ind i mit hoved, hvordan Socialdemokratiet, som normalt taler om, at vi skal have mere demokrati ude i samfundet, kan sige, at når det drejer sig om 2.000 mia. kr., der bliver investeret overalt i verden, er man ikke lige parat til at foreslå, at der skal være demokratisk indsigt med de penge, som jo er folks egne penge.
Orla Hav (S), 2008-04-23:
Hensigten deler vi jo.
Det her er et parameter, der er kommet for at blive i pensionsbranchen.
Det er der ingen tvivl om.
Derfor vil vi under respektfuld hensyntagen til den proces, der er i gang i de mest fremtidsrettede ordninger og de mest visionære ordninger, gerne give plads for, at man får tid til at udvikle det instrument, som de etiske spilleregler nu engang er.
Vi vil godt forholde os afventende, med hensyn til om der skal ske yderligere, men som det første trin vil vi godt være med til at sikre, at der er informationspligt over for det enkelte medlem om, hvorvidt man har etiske spilleregler i investeringspolitikken eller man ikke har.
Og det er det, vi godt vil medvirke til på nuværende tidspunkt.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-04-23:
Forslaget er en uændret genfremsættelse af et forslag fra en tidligere samling, som Det Radikale Venstre også var medforslagsstiller på, så det er nok ikke nogen overraskelse, at vi også denne gang kan støtte forslaget.
Vi finder, som det også er fremhævet af tidligere ordførere, at der er tale om et ganske reelt problem, der, som ministeren sagde, gør, at der egentlig her er en udfordring til os alle sammen.
Man kan have en diskussion om, hvordan man skal gribe sagen an, om det skærpede tilsyn, og man kan have en diskussion om forældelsesfrister.
Men det virker jo, som om der er en bred og stor vilje til at kigge på problemet, og alle har jo en interesse i at få problemet løst.
De forskellige eksperimenter, der foregår i Region Midtjylland, har været fremhævet i debatten adskillige gange, og det er jo noget, vi alle sammen følger med stor interesse.
Det virker da, som om der i hvert fald er grundlag for at gå videre i udvalgsbehandlingen og kigge på, om der er nogle måder, hvorpå vi i fællesskab kan lave noget konstruktivt med hensyn til at adressere problemet her, som vi virkelig finder er reelt.
Tilbage står, at Det Radikale Venstre er medforslagsstiller og er selvfølgelig også tilhænger af forslaget, og vi ser frem til udvalgsbehandlingen og håber på, at vi i fællesskab kan finde ud af noget i det videre forløb.
Mike Legarth (KF), 2008-04-23:
De Konservative kan ikke støtte forslaget, selv om der, som ministeren også udtrykte det, fra vores side er stor sympati for tankesættet bag forslaget.
Men vi forholder os til, at her handler det ikke om, at folk ikke får udbetalt penge, som de ifølge en forsikring har ret til, men om at de ikke i tide får anmeldt forsikringskravet.
Vi foreslår, som vi kan se at også branchen selv peger på, at kunderne skal informeres meget mere massivt om, at det er vigtigt, at man får anmeldt kritisk sygdom i tide inden for den forældelsesfrist, der er.
Vi hæfter os ved, at der er en test undervejs i Region Midtjylland, som sammen med Pension Danmark er i gang med at prøve at transformere de fortrolige oplysninger videre til pensionsselskaberne, så de automatisk får besked om, at der er et forsikringskrav.
Vi vil ikke på noget tidspunkt gå på kompromis med de personfølsomme oplysninger, og det vil altså sige, at vi ikke kan acceptere, at de kommer ud at ligge på steder, hvor de ikke skal ligge.
Men den dag, der er en sådan model, at man i fuld fortrolighed kan udveksle på tværs af de forskellige registre, er det selvfølgelig fint, at oplysningerne bliver givet til forsikringstagerne, så kravet kan blive anmeldt til forsikringsselskaberne.
Dermed er debatten om forældelse jo også væk.
Vores forslag er altså en intens informationskampagne, så folk bliver bevidst om, at det er vigtigt at få anmeldt kritisk sygdom, og med de bemærkninger kan De Konservative altså ikke støtte forslaget.