Frank Aaen (EL), 2009-04-21:
Siden førstebehandlingen af det her lovforslag er der kommet ganske meget nyt frem.
Dagspressen har afdækket, hvordan lovforslagets udformning er dikteret af Danske Bank.
Først sagde man fra Danske Banks side, at staten endelig ikke måtte kunne købe aktier i danske banker, hvilket regeringen desværre bøjede sig for, hvorefter Danske Bank, efter at der faktisk var indgået en aftale mellem de partier i Folketinget, der er enige om det her lovforslag, kommer og siger, at de alligevel gerne vil have, at staten køber aktier i banken.
Men det er jo også fantastisk, fordi det, vi jo så også får oplyst, når vi får set nærmere på det, er, at det er op til 40 pct. af aktiekapitalen i Danske Bank, i landets største bank, der dermed kan blive statsbank.
Jeg mener, det da alligevel er lidt af en sag, at et relativt uskyldigt udseende lovforslag kan medføre, at staten kommer til at eje 40 pct. af landets største bank.
Jeg synes jo godt, at ministeren kunne have oplyst det og sagt, hvordan det forløb havde været.
Dels havde man haft det kaotiske forløb, hvor Danske Bank ændrede mening, dels kunne konsekvensen af lovforslaget være, at staten i virkeligheden kommer til at være den bestemmende aktionær i Danske Bank, hvis man skal tro det, der i øvrigt er skrevet i pressen.
Vi har så siden hen spurgt, om det ikke var korrekt, at staten modsat også kunne kræve ret til at købe aktier i en bank, når de skal kunne låne op til de berømte 100 mia. kr., som der er på tale.
Så får man det svar tilbage, der i hvert fald for mig er overraskende, og som måske også er overraskende for højrefløjen, at det ikke er nødvendigt at stille et ændringsforslag for at give staten mulighed for at få aktier i en bank.
Ministeren kan bare udstede et cirkulære, og efter det cirkulære kan hun sige til en bank: Vil I have andel i de 100 mia. kr., skal I acceptere, at jeg kan købe jeres aktier.
Så skal I acceptere, at lånene kan konverteres til aktier.
Det vil sige, at vi nu har en liberal statsminister, der får gennemført en lov - jeg vil sige bag lukkede døre; jeg vidste i hvert fald ikke, at det var en konsekvens - hvorefter ministeren kan gå ud og sige til en bank: Vil I låne 10 mia. kr. eller 15 mia. kr., eller hvad I har brug for, er betingelsen, at banken bliver helt eller delvis nationaliseret.
Er det ikke også værd at tage en debat om?
Jeg går ind for det.
Jeg synes, det er en rigtig god idé, men sig mig lige en gang herovre fra højre side af salen: Er man klar over, at man med det her lovforslag giver ministeren ret til at kræve nationalisering helt eller delvis af en bank?
Jeg synes da alligevel nok, det var værd at få vendt i Folketingssalen, inden det sker.
Jeg skal nok rose det og sige, at det er en god idé.
Men jeg synes da måske nok lige, at det skulle frem i offentligheden.
Jeg har fået det at vide i et svar, der er kommet til Folketinget lige umiddelbart før den her behandling af lovforslaget.
Så der er ikke nogen, der ved noget om, at det er konsekvensen.
Jeg vil da også lige gøre opmærksom på, at vi oprindelig regnede med, at det her lovforslag kunne få en rolig behandling i udvalget, fordi loven først skulle træde i kraft den 30. juni.
Det vil sige, at vi kunne bruge hele folketingsåret til at behandle lovforslaget.
Så kom der lige pludselig en kontraordre, der sagde, at nu skal det hastebehandles inden for det mindst mulige tidsrum, det er tilladt at behandle et lovforslag i, så loven kan træde i kraft allerede den 5. maj.
Det vil jeg tillade mig at antage.
Så jeg vil da gerne bede ministeren om at kommentere de ting, jeg er kommet med her, og svare på, om ikke både forløbet og konsekvenserne af det, der bliver vedtaget, er korrekt.
Og jeg vil da også sige, at vi gerne vil have lovforslaget tilbage i udvalget, for jeg synes, udvalget behøver tid til at behandle det yderligere.