Mai Mercado (KF), 2014-04-24:
Tak for det, formand, og rigtig mange tak til Dansk Folkeparti og fru Liselott Blixt for at rejse den her forespørgselsdebat.
For os Konservative er det helt afgørende, at patienter kan få både den forebyggende og den smertelindrende behandling, som de har brug for.
Det er også helt afgørende, at sygehusvæsenet er gearet til at håndtere livstruende sygdomme på en højt kvalificeret, professionel måde, og at patienterne har tillid til sygehusvæsenet.
Patienter med livstruende sygdomme har brug for en tværfaglig og ikke mindst også en helhedsorienteret indsats, som tager udgangspunkt i den enkelte patients behov.
Det står rent faktisk også i de anbefalinger, som flere har refereret til.
Som konservative anerkender vi, at det ikke er alle, der er lige, og at der også er en vis grad af ulighed i sundhed, men vi mener ikke, at et redskab til at skabe mere lighed er mere kassetænkning, og derfor er vi ikke specielt glade for en kategorisering af patienter ud fra uddannelsesniveau, altså at man, hvis man har den og den uddannelse, skal håndteres på den og den måde, og vice versa, og det være sig også alder, køn eller andet.
Som før omtalt mener vi i høj grad, at sundhedsvæsenet skal tage udgangspunkt i den enkelte patients behov.
Og behovene kan være meget forskellige, fordi også flere lever længere med livstruende sygdomme, og der kan være patienter, som gerne vil tilbringe mest mulig tid i eget hjem, men der kan også være patienter, for hvem et hospice vil være den bedste lise i den sidste tid.
Derfor er det helt afgørende, at der foretages en behovsvurdering hos den enkelte borger, og at den generelle såvel som den specialiserede indsats arbejder tæt sammen.
Det gælder de praktiserende læger, og det gælder plejehjemmene lige såvel som sygehusenes forskellige afdelinger og enheder.
Jeg er udmærket klar over, at anbefalingerne skal ses i lyset af samtlige sygdomme, som det også står skrevet i anbefalingerne fra 2011, men det er altså 96 pct. af patienterne, som er kræftpatienter, og som modtager specialiserede palliative indsatser, herunder også modtager behandling på sygehusenes afdelinger.
De her anbefalinger fra 2011 er jo netop også koblet op på Kræftplan III.
Kræftplan III har gjort en stor forskel, ingen tvivl om det, men man kan jo altid blive bedre.
Derfor er det også rigtig godt, at vi har den her forespørgsel i dag, sådan at vi sammen i Folketinget kan få Sundhedsstyrelsen til at implementere og følge op på de her anbefalinger.
Men man kan altid blive bedre, og det er jo heller ikke nogen hemmelighed, at kræftbehandlingen også har trukket overskrifter gennem de seneste måneder, for på tre hospitaler har der desværre været en overmedicinering af mere end 100 patienter i det jyske og fynske, hvor flere jo potentielt har måttet betale den absolut højeste pris, der er at betale, nemlig med livet.
Og det er altså alvorligt, når flere sygehuse systematisk har overmedicineret patienter i kræftbehandlingen med en overdosis på først 12 pct., og så sent som i går kom det frem, at yderligere, flere patienter var blevet overdoseret med 20 pct. Og det er meget for en kræftpatient i det offentlige.
Som kræftpatient skal man kunne være fuldstændig tryg ved den behandling, man får i sundhedsvæsenet.
Det er derfor også bekymrende, at vi igen hører, at man ikke i tilstrækkelig grad har været påpasselig på Odense Universitetshospital.
De sidste er sådan set ikke mine ord, de er faktisk sundhedsministerens ord, og de faldt i BT i går, hvor de seneste tilfælde blev afsløret.
Det er derfor også mit håb i dag – og debatten tager jo ikke direkte afsæt i diskussionen om kræftbehandlingen på Odense Universitetshospital, men det er dog inden for kategorien, i og med at vi har med patienter at gøre, som lider af livstruende sygdomme – at ministeren tager konsekvensen og altså også får udarbejdet en ekstern undersøgelse frem for at lade hospitalerne undersøge sig selv.
Det skal selvfølgelig ses i lyset af, at bl.a. OUH flere gange har forsøgt at undlade at informere offentligheden og har haft interesse i at skjule overmedicineringen.
Vi mener, at alt skal frem i lyset, for som ministeren jo netop sagde: Som kræftpatient skal man kunne være fuldstændig tryg ved den behandling, man får i sundhedsvæsenet.