runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-02-22:
At hr. Per Clausen er blevet beriget af debatten, skal man jo altid glæde sig over.
Det formoder jeg.
Jeg redegjorde i min ordførertale for nogle helt konkrete instrumenter, der kan tages i anvendelse.
Jeg synes ikke helt, at jeg fik den samme klarhed over, hvorledes hr. Per Clausen havde tænkt sig at man skulle opnå 100 pct. dækning.
Af hensyn til det videre arbejde synes jeg det kunne være interessant at vide, hvad det er for nogle værktøjer, som hr. Per Clausen mener vi skal tage i anvendelse.
Daniel Rugholm (KF), 2011-02-22:
Det må meget gerne koste nogen noget.
Det må koste os som forbrugere lige så meget, som vi synes det skal koste, og det er jo noget, teleselskaberne finder ud af i en dialog med os om vores behov og de krav, som vi stiller til dem.
Der vil altid være nogle, der kommer til at betale for det, og uanset om det var staten eller borgerne, så ville regningen blive alt for uoverskuelig, hvis vi skulle følge det her forslag.
Så det har desværre ikke sin gang, heller ikke i Det Konservative Folkeparti.
Daniel Rugholm (KF), 2011-02-22:
Det er også et spørgsmål om, hvad det er rimeligt at stille af krav.
For der er jo ingen tvivl om, som mange også har været inde på, at en 100 pct.s dækning, hvis det overhovedet er muligt, vil få alvorlige konsekvenser for konkurrencen og for priserne og for alle de elementer, som det vil have effekt på.
Så 95 pct. er naturligt, og der er masser af ting, der peger på, at det er et rimeligt tal.
Men 100 pct. – om end det så var muligt – ville være et helt tåbeligt krav at stille.
Jonas Dahl (SF), 2011-02-22:
Nu har jeg ikke bedt om ordet.
Jeg tror, at det er den her maskine, der har trykket mig ind.
Jeg har ingen spørgsmål til ordføreren.
Jesper Langballe (DF), 2011-02-22:
Jeg er da en lille smule beroliget, men formuleringen her minder altså om det, der med et meget fint ord hedder utilitarisme, sådan en dyrkelse af nyttevirkninger.
Ministeren kan foreløbig tage det som et tankeeksperiment, at vi kommer med et ændringsforslag, som siger, at det skal være muligt at anvende udviklingskontrakterne som et redskab til at opnå vigtige akademiske mål i stedet for samfundsmæssige, og jeg vil gerne ganske kort spørge ministeren, om ministeren så vil sige: Det var søreme en god idé.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-02-22:
Når jeg skriver, som jeg gør i svaret, er det for at give eksempler på udviklingskontrakter.
I dag er der universiteter, der har mellem 40 og 50 meget detaljerede mål, og nogle af dem er altså procesmål.
Det, vi gerne vil gå over til, er at have nogle mere samfundsmæssige mål i udviklingskontrakterne.
Det kan f.eks. være noget med antal studerende, der skal optages.
Der er simpelt hen ingen mulighed for at anfægte den forskningsmæssige frihed i de mål, der beskrives – overhovedet.
Jesper Langballe (DF), 2011-02-22:
Jeg har tidligere i debatten sagt, at jeg i og for sig ikke synes, der er noget som helst underligt i, at ministeren bidrager til den dialog, som vi alle sammen forventer kommer mellem ministeren og universiteterne i forbindelse med udviklingskontrakterne.
At ministeren dér sætter nogle mål, ser jeg ikke noget galt i.
Ministeren skriver i sin kommentar til høringssvarene, at »hensigten med forslaget er at gøre det muligt at anvende udviklingskontrakterne som et redskab til at opnå vigtige samfundsmæssige mål.«
Det bryder jeg mig ikke om – rent ud sagt.
Samfundsmæssige mål, hvad er det for noget?
Universitetsforskning er noget, vi har, fordi vi vil udvide den menneskelige erkendelse, uanset hvad prisen er, og ikke fordi det skal tjene samfundet, hverken i ideologernes forståelse eller i erhvervslivets forståelse.
Universitetsforskningen skal være fri, ren grundforskning.
Er ministeren enig med mig i det?
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-02-22:
Ja, det præciseres i bemærkningerne til lovforslaget, at vi holder fast i den enstrengede ledelse.
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Det betyder vel også, at hvis der skulle være et universitet, hvor bestyrelsen fik den tanke, at man faktisk ville lade ordet medbestemmelse betyde, at dem, der havde medbestemmelse, var med til at bestemme og altså var med til at træffe beslutninger, så ville man fra Videnskabsministeriets side få at vide: Det var ikke meningen, det må I ikke; I skal holde jer til det, vi kalder den enstrengede model – det er forudsætningen for, at I kan få godkendt vedtægter.
Nu ved jeg jo ikke, hvor ministeren har det fra, at Enhedslisten har foreslået, at der skulle være dækning indendørs uanset, om jeg så må sige, murenes tykkelse.
Det står der ikke noget om i beslutningsforslaget, men det er jo ikke et nyt trick i politik at finde på et eller andet, man kan påstå folk mener, og så tage afstand fra det.
Jeg vil så bare spørge ministeren, om pointen i hendes indlæg i grunden er, at man ikke kan forvente, at der fra statens side bliver taget nogen initiativer inden for en overskuelig årrække, som kan sikre mobilnetdækning i de områder af Danmark, der i dag ikke har det.
For det er vel, når vi er ved enden af alle de mange ord, realiteten i det, ministeren siger.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-02-22:
Når der står 100 pct. dækning, går jeg ud fra, at Enhedslisten mener 100 pct. både udendørs og indendørs.
Jeg går ud fra, at jeg skal tage det med 100 pct. bogstaveligt.
Pointen i mit indlæg er, at regeringen og for den sags skyld teleforligskredsen fastholder den markedsbaserede udrulning.
Der er meget, mange kan gøre.
Kommunerne kan som nævnt gøre en indsats, og borgerne kan gøre en indsats, så jeg listede i min tale en hel del initiativer op, og jeg er helt sikker på, at de tilsammen vil bidrage til, at vi får øget dækningen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-02-22:
Jamen jeg må sige, at jeg er helt enig med ministeren i, at det er teknisk er umuligt at stille et krav om 100 pct.s mobildækning indendørs i Danmark, og det er jo altså det, der står på side 2 i forslaget: »Fra 2012 bør alle danskere have mulighed for at bruge mobiltelefon hvor som helst i Danmark – også indendøre.«
Det er en teknisk umulighed, hvis vi ønsker, at vi skal have isolering i vores huse, og at vi også skal kunne bevæge os rundt i en parkeringskælder, som ministeren så rigtigt sagde.
For hvis alternativet bare er at skrue op for sendestyrken, kan jeg jo godt blive bekymret for, hvordan fuglene kommer til at se ud, når de har været for tæt på en mast, altså hvis sendestyrken skal skrues så eksorbitant op, som sådan et forslag vil kræve, og det tror jeg nok er indbegrebet af en teknisk umulighed.
Jeg forholder mig bare til den mastedatabase, der ligger, og der kan vi jo se, at der ligger planer om at udrulle mere end 2.500 master.
Og som jeg siger, vil vi i Venstre, hvad angår kommende frekvenser, altid være med til at diskutere, om der er udvalgte områder, hvor vi skal stille særlige krav.
Det har vi bl.a. gjort i forhold til det mobile bredbånd, hvilket har ført til, at vi har fået sikret bredbåndsdækning i bestemte postnumre i Danmark, hvor der ellers ikke har været adgang til bredbånd.
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Jeg kan forstå, at hr. Torsten Schack Pedersen mener, at udrulningen af mobiltelefonnettet i de dele af Danmark, hvor der i dag ikke er dækning, fortsætter.
Hvad kan så være forklaringen på, at Ringkøbings borgmester har sagt, at den udvikling er gået i stå?
Ved han heller ikke, hvad der foregår?
Altså, hr. Torsten Schack Pedersen startede jo med at forklare, at det, som ministeren mente var umuligt, godt kunne lade sig gøre.
Derefter sagde han, at de folk, der bor ude i landdistrikterne, som siger, at udrulningen er stoppet, ikke har ret i det.
Jeg er da glad for, at hr. Torsten Schack Pedersen heller ikke er bange for at opstille umulige visioner, for jeg forstod, at hr. Torsten Schack Pedersen også ville have 100 pct.s dækning, på trods af at videnskabsministeren lige har forklaret os, at det er helt umuligt.
Så vil jeg bare spørge hr. Torsten Schack Pedersen, hvornår han forventer at den 100-procents-dækning bliver udrullet ved hjælp af de forskellige metoder, han vil tage i anvendelse.
Jeg tror, det f.eks. ville interessere hans partifælle, borgmesteren i Ringkøbing.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-02-22:
Jeg vil blot gentage over for hr. Per Clausen, at 100 pct. dækning simpelt hen ikke er muligt, medmindre vi fjerner større bygninger og sætter oceaner af mobilmaster op rundtomkring i kongeriget.
Jeg ved ikke, hvor kønt hr. Per Clausen synes det vil være at have Rold Skov spækket til med mobilmaster.
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Jeg synes jo, at det er helt fantastisk.
Ministeren siger: Vi har valgt en markedsbaseret tilgang, vi startede dog med at kræve, at 95 pct. af landområdet skulle være dækket.
Altså, der fraveg man jo sådan set det markedsbaserede princip.
Det var fornuftigt at fravige det.
Man kunne dengang have fraveget det ved at sige, at der skulle være 100 pct. dækning i Danmark.
Så havde man stadig væk haft et markedsbaseret system.
Men pointen er vel bare, at alt det her dækker over, at når videnskabsministeren i dag i en række aviser er citeret for at sige, at hun vil tage nogle initiativer, der sikrer en større dækning af mobiltelefonnettet i Danmark, så er det det rene sludder.
Hun vil intet foretage sig.
Hun overlader det trygt til andre at tage de nødvendige initiativer.
Bertel Haarder (V), 2011-02-23:
Regeringen har som sagt ingen planer om at nedlægge regionerne, og vi har heller ikke de store reformplaner.
Vi fik en stor reform for 4 år siden, og den har endnu ikke haft tid til at virke.
Jeg synes ikke, der er tegn på, at det ikke fungerer.
Det er også rigtigt, at når staten lægger 25 mia. kr. oven i de 15 mia. kr., som regionerne har til at bygge for i løbet af de næste 10 år, så stiller staten til gengæld nogle krav og har et udvalg, som sikrer, at regionerne lever op til de krav. Så det er jo ikke sådan, at regionerne kan gøre, hvad de vil for statens penge, men de har et kolossalt råderum.
Tænk på hele sundhedsdebatten, der jo gang på gang handler om, at man det ene sted gør det bedre end det andet sted, og om klager over det ene og det andet.
Det er og bliver regionernes ansvar.
Det, der truer regionerne mest, er, hvis folketingsmedlemmer hele tiden gør det til statens ansvar – så graver man regionernes grav.
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-23:
Spørgsmålet lyder: Planlægger ministeren eller regeringen i forlængelse af dagens udmeldinger på Politikens web – og så er der en henvisning til en artikel under overskriften »Venstrefolk starter oprør mod Løkkes prestigeprojekt« – nedlæggelse af regionerne, og har der siden kommunalreformens vedtagelse i 2004 og frem til nu været udfærdiget planer og skitser desangående i Indenrigs- og Sundhedsministeriet og/eller regeringen?
Når det her spørgsmål er kommet op, er det jo, fordi der har været meldinger både fra regeringspartier, som den her artikel bærer præg af, og fra oppositionen om usikkerhed omkring regionerne.
Det er rigtigt, at der foregår et stort arbejde omkring udviklingen af hele hospitalsområdet, men det, man har oplevet i nogle regioner, har jo så også været, at der var en meget central styring af, hvilken udvikling de her hospitalsområder skulle have.
I Region Sjælland har man jo kendt det med en underkendelse af den plan, som regionen havde lavet.
Når spørgsmålet bliver rejst, er det, fordi der ikke nødvendigvis er en sammenhæng mellem, at sygehusene skal udbygges – selvfølgelig skal de det – og at man bevarer regionerne.
Diskussionen er jo gået på det politiske indhold, der kan ligge i, at vi har regioner.
Nogle har været fremme i debatten og sagt, at man godt kunne have et statsligt hospitalsvæsen delt op i f.eks. fire områder eller i hvert fald en statslig styring af hospitalerne, for det var nemmere og mere effektivt og mere ensrettet, og så behøvede vi jo ikke regionerne.
Jeg tror, det er de bekymringer, som har givet anledning til bemærkninger fra nogle.
Det, der er spændende for mig, er, når Venstrefolk siger: Hvad skal vi egentlig med regionerne?
Så jeg tror, bekymringen er der.
Jeg kvitterer selvfølgelig for, at ministeren siger, at regionerne ikke bliver nedlagt.
Men hvad har man så forestillet sig med hensyn til regionerne, for de har jo vist sig lidt ustyrlige i forbindelse med de her hospitaler?
Gør ministeren sig overvejelser om at nedlægge eller at ændre regionerne, fordi det ville være nemmere bare at have f.eks. en administrativ styring af hospitalerne?
Bertel Haarder (V), 2011-02-23:
Jeg kan afkræfte, at regeringen har planer om at ændre på kommunalreformen.
Den har nu fungeret i 4 år, og den har vist sin styrke.
Vi har fået en mere robust offentlig sektor, og regeringen har ikke nogen som helst planer eller skitser om nedlæggelse af regionerne.
Jo, vi har gjort status over gennemførelsen af kommunalreformen sammen med Kommunernes Landsforening og Danske Regioner.
Det skete for 2 år siden.
Der var den fælles konklusion, at vi med kommunalreformen har fået en mere robust offentlig sektor, som jeg sagde, som giver et afsæt til løbende at udvikle kvaliteten og også sikrer en vis decentralisering.
Vi er nu ved at gennemføre en gennemgribende reform af sundhedsvæsenet.
Vi er ved at opbygge en ny sygehusstruktur, og vi investerer massivt i nye sygehuse, hvor behandlingen samles på færre enheder, for at den enkelte kan få højere kvalitet i behandlingen.
Med andre ord: Der er fuld gang i sagerne og i kvalitetsudviklingen og i opbygningen af fremtidens sundhedsvæsen.
Jeg arbejder med regionerne og ikke imod regionerne.
Hans Christian Schmidt (V), 2011-02-23:
Jeg tror, at man skal forstå det sådan, at det var det valg, man havde truffet, og at man nu har en konkurrence kørende og så vil se på, hvordan den falder ud.
Nu kender jeg udmærket godt spørgeren og ved godt, at spørgeren ved noget om, hvordan man skal behandle kunder osv., så derfor tror jeg også, at spørgeren er enig med mig i – og sådan hører jeg også spørgsmålet – at man altid skal lytte til sine kunder i forbindelse med det her.
At man så har valgt at gøre det på den måde, må man altså selv stå på mål for.
Jeg synes, at man skal huske at gøre det enkelt, og jeg håber – ligesom jeg også fornemmer at spørgeren håber det – at det her ender godt.
Der er ingen grund til, at en detalje – som kan være en væsentlig detalje for de mennesker, der lever tæt på det her – skal få lov at stå i vejen.
Jeg mener, at det her burde kunne løses.
Jeg ved, at det er vigtigt for bornholmerne, og jeg deler det synspunkt, spørgeren har, og jeg håber altså også, at rederiet vil forstå at få landet den her sag rigtigt.
Når jeg tænker på, hvilke opgaver vi ellers har, når vi diskuterer sådan nogle ting, burde det ikke være et navn, der voldte os problemer.
Der burde vi kunne lytte til vores kunder, og det håber jeg at man gør i den sag.
Kim Christiansen (DF), 2011-02-23:
Jeg kan jo ikke trække bestyrelsesformanden for færgeselskabet herind og spørge om det samme; det ville nok ikke helt følge forretningsordenen.
Men sluttelig vil jeg selvfølgelig sige tak for besvarelsen, og så vil jeg bare sige, at jeg stadig væk synes, det er en underlig fremgangsmåde, bl.a. når man ser bestyrelsesformanden for Færgen A/S udtale – og det vil jeg gerne have at ministeren bekræfter – at man jo nu må se med den her afstemning osv. osv., om færgen skal blive ved med at hedde Leonora Christina, eller om den skal navngives efter et af de fire nye forslag.
Der vil jeg bare have, at ministeren bekræfter over for mig, at færgen vel ikke har fået navn endnu.
Men det fremgår af bestyrelsesformandens udtalelse, at den skulle være navngivet.
Hans Christian Schmidt (V), 2011-02-23:
Altså, til det sidste spørgsmål om, om det foregår efter bogen, vil jeg sige, at det tror jeg bestemt det gør.
Men jeg kan godt forstå spørgeren, og jeg deler altså det synspunkt og synes, at man skal passe på ikke at gøre sådan nogle ting for komplicerede.
Og så skal man lytte til sine kunder, og der vil jeg bare have lov at sige, at det har været mit synspunkt hele tiden, at man skal lytte til sine kunder.
De, der har valgt den måde at foretage afstemningen på, må så stå på mål for, at det er den beslutning, de er kommet frem til.
Jeg har sagt, at man skal gøre det enkelt og lytte til sine kunder.
Kim Christiansen (DF), 2011-02-23:
Nu er ministeren en af de helt store aktionærer i det her selskab, som står bag den nye hurtigfærge.
Så man kunne måske have haft en formodning om, at bestyrelsesformanden havde lyttet lidt til en af sine store aktionærer; det skal jeg så ikke kunne sige om er sket.
Men en anden besynderlighed, synes jeg, i den her afstemning er jo, at det skal være med 50 pct. af stemmerne.
Ellers skal man ud i en helt ny afstemning om de to navne, der så har fået flest stemmer.
Det virker, som om man forsøger at lave en eller anden manipulation, der helst skal pege i en eller anden bestemt retning.
Hvis vi tager de 4.800 stemmer, som er kommet ind nu med navneforslag – lad os forudsætte, at det er de samme stemmer – så vil der være 1.800 stemmer til det ene navn og 750 stemmer til hvert af de fire øvrige navne .
Jeg ved, at ministeren er gammel matematiklærer.
Det vil så give 4.800, og man må jo sige med en meget overbevisende del til nr. 1.
Men det vil så i givet fald afføde en ny afstemning.
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-23:
Skriftlig begrundelse
Spørgeren vil meget gerne have svar på spørgsmålet.
Optakten til kommunalreformen i 2004 tog også sit afsæt i nogle spredte meldinger fra en række menige venstrefolketingsmedlemmer, som den daværende Indenrigsminister først afviste, og få måneder efter nedsatte regringen så en strukturkommision.
Det, der har været det konkrete spørgsmål her, er jo, om der har været udfærdiget planer eller skitser fra 2004 og til nu.
Hvis der ligger sådan nogle, kunne det jo godt være det, der inspirerede f.eks. Venstrefolk til at sige: Skulle vi så ikke tage skridtet, fordi vi sådan set har lavet nogle skitser til det?
Jeg kan forstå på ministeren, at det ikke er tilfældet, men jeg vil egentlig gerne have en præcis besvarelse på, om det har været på tale.
Den anden del af det er, om ministeren måske ville løfte sløret for, hvordan vi så kunne styrke regionerne, sådan at man faktisk fik nogle flere fordele ud af det, som man har haft i hospitalsvæsenet, men også f.eks. på det sociale område, hvor vi ved, der er nogle opgaver, der måske ikke bliver løst så kvalificeret, som de kunne, fordi der er et opgaveslip mellem kommuner og regioner.
Bertel Haarder (V), 2011-02-23:
Det er jo velkendt, at der er et regeringsparti, som i princippet vil have regionerne nedlagt, og der er også et andet stort parti i folketinget, som gerne ser regionerne nedlagt, men det er altså ikke regeringens politik, og selv om fru Britta Schall Holberg tilsyneladende har udtalt noget lignende – dog ikke helt, men noget lignende – så er det altså ikke noget, der tegner regeringen.
I øvrigt er det en gammel diskussion, altså dette med om et kommunalt selvstyre, et regionalt selvstyre, forudsætter, at man kan sætte skatterne op og ned.
Jeg har altid ment, at man udmærket kan have lokalt selvstyre inden for helt faste rammer fastsat af staten.
Det har jeg aldrig haft dårlig samvittighed over, for der er jo andre tangenter at trykke på end dette med at sætte skatten op og ned, der er jo også alle de andre udgiftsområder og de prioriteringer mellem udgiftsområderne, som det er en politisk opgave at varetage, og den opgave kan regionerne fuldt ud varetage.
Jeg vil gerne igen svare afkræftende på spørgsmålet, om regeringen i løbet af de 4 år har udarbejdet planer eller skitser om nedlæggelse af regionerne.
Om vi har planer om at styrke regionerne, kan jeg hverken sige ja eller nej til.
Jeg vil jo gerne styrke regionerne på den måde, at det også i den folkelige bevidsthed bliver regionerne, som ikke bare har ansvaret, men også tager ansvaret for sygdomsbehandlingen her i landet.
Det bedste, vi kan gøre for at styrke regionerne, er at holde stat og regioner adskilt, så det virkelig bliver klart for borgerne, hvem det er, der har ansvaret, hvis der er noget, der ikke fungerer, som det skal, i regionerne på sygehusene.
Jeg synes ikke, at man skal styrke regionerne på kommunernes bekostning.
Det, der var på dagsordenen, er vel nærmere det modsatte, nemlig at vi nu styrker kommunernes medfinansiering, for at kommunerne interesserer sig mere for, hvordan de kan hjælpe med sundhedsopgaverne.
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-23:
Når man læser den her udtalelse fra den tidligere indenrigsminister fru Britta Schall Holberg, og når nogle Venstrefolk åbenbart gerne vil have et opgør med det her prestigeprojekt, kan man jo godt gøre sig tanker om, om den udtalelse, som er citeret i spørgsmål 2, i virkeligheden måske bærer lidt ved til diskussionen om, om regionerne skal nedlægges eller ej, fordi deres ansvarlighed og deres motivation til at gøre det, de skal, ordentligt, faktisk bliver draget lidt i tvivl.
Er ministeren bange for, at der kan ske en undergravning af den respekt, der står om regionerne, ved at enkelte medlemmer af nogle partier går ud og udtaler sig sådan om regionerne?
Tak til ministeren for svaret.
Jeg synes, det svar, ministeren kommer med, sådan set ikke forholder sig til den udtalelse, som jeg refererede fra.
Det er en udmærket gennemgang af, hvad der er grundlaget for regionernes økonomi, men det er ikke den udtalelse, som fru Britta Schall Holberg er kommet med.
Det, som denne udtalelse kan give indtryk af, er, at der er nogle medlemmer af regeringspartierne, som opfatter regionerne som nogle, der faktisk ikke opfører sig økonomisk ansvarligt, og som faktisk ikke selv påtager sig ansvaret for, at tingene løber rundt, men bare stiller op ved kasse et.
Det er for mig et lidt værdiladet udtryk, at de bare stiller sig op ved kasse et og ikke påtager sig noget økonomisk ansvar.
Er ministeren enig i, at det er sådan regionerne opfører sig?
Bertel Haarder (V), 2011-02-23:
Da regionerne blev oprettet i forbindelse med kommunalreformen i 2007, besluttede forligspartierne, at regionerne ikke skulle have selvstændig skatteudskrivningsret.
Det gjorde vi for at sikre, at regionerne har lige økonomiske muligheder for at løse deres opgave uanset forskelle i befolkningens alderssammensætning og regionernes socionomiske struktur.
I forvejen var der i øvrigt forholdsvis begrænsede forskelle mellem de daværende amtskommunale skatteprocenter, og det vil sige, den frihed, som man tidligere havde, var stærkt begrænset, når det gjaldt skatteudskrivning.
Det kan jo ikke være anderledes, og sådan er det jo i realiteten også i forhold til kommunerne, der jo heller ikke bare kan sætte skatterne op.
Deres økonomi forhandles hver sommer og fastlægges i de årlige økonomiaftaler.
Den seneste økonomiaftale med regionerne satte i øvrigt fokus på styrket økonomiopfølgning og overholdelse af budgetterne, og det vil naturligvis også komme til at præge de kommende forhandlinger i april og maj.
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-23:
Derfor har de heller ikke noget økonomisk ansvar«?
Hvad er ministerens kommentar til den tidligere indenrigsminister Britta Schall Holbergs udtalelser på Politikens hjemmeside om, at »Det er klart, at når regionerne ikke har skatteudskrivningsret, stiller de bare op ved kasse et for at få penge.
Derfor har de heller ikke noget økonomisk ansvar«?
Bertel Haarder (V), 2011-02-23:
Det er rigtigt nok, at der i Sundhedsstyrelsen udarbejdes kliniske retningslinjer.
Dem skal administrationen i staten så sørge for bliver overholdt.
Så har man forskellige bemyndigelser, som man kan bruge til at sikre det ene, det andet og det tredje, som Folketinget ønsker sikret, og inden for de rammer er det regioner og kommuner, der tager ansvaret for udførelsen og også for en masse beslutninger, prioriteringer osv.
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-23:
Kan det ikke være sådan, at når staten netop går ind og blander sig så massivt i, hvordan den enkelte region skal planlægge sit sygehusvæsen, bliver det også i borgernes bevidsthed staten, der bestemmer, og den, man så skal skælde ud på?
Kunne det ikke være det, der var sammenhængen?