Brian Mikkelsen (KF), 2010-04-13:
Tak, formand.
Begge de forslag, som vi har behandlet her i dag, har til formål at skabe trygge rammer for forbrugerne, skærpe kravene til ledelsesmedlemmernes egnethed og hæderlighed, og vi får sikret et offentligt tilsyn, hvor der effektivt vil blive grebet ind over for brodne kar.
Hvis vi starter med L 174, som blev modtaget positivt af alle ordførerne, lige så vel for øvrigt som L 175, er hele formålet jo at skabe et velordnet marked for handel med pantebreve og samtidig sikre større gennemsigtighed med de pantebreve, der handles.
Uansvarlig handel med pantebreve og store pantebrevskreditter uden reel sikkerhed har været medvirkende årsag til flere pengeinstitutters store økonomiske vanskeligheder.
Derfor mener jeg, at der er behov for at sætte nogle faste og klare rammer for pantebrevsmarkedet.
Det lovforslag, som er blevet positivt modtaget her i dag, indfører krav om, at pantebrevsselskaber, som erhvervsmæssigt handler med pantebreve i fast ejendom, skal have en tilladelse og underlægges tilsyn af Finanstilsynet.
Lovforslaget indfører endvidere et krav om, at erhvervsmæssig pantebrevshandel kun må drives i aktieselskabs- eller anpartsselskabsform og med en ledelse, der skal opfylde kravene til egnethed og hæderlighed.
Lovforslaget indfører desuden en række oplysningskrav om den ejendom, som pantebrevet giver pant i.
Disse oplysningskrav skal sikre køberen af et pantebrev bedre information om pantebrevet og de omstændigheder, hvorunder det er blevet udstedt.
Oplysningerne skal på den måde give køberen en bedre mulighed for at vurdere pantebrevets reelle værdi.
Endelig bliver det et krav, at pantebrevsselskaber, der handler pantebreve med forbrugerne, skal stille sikkerhed for pengekrav, som forbrugerne måtte få mod selskabet.
Finanstilsynet får mulighed for at fratage et pantebrevsselskab dens tilladelse, hvis det ikke opfylder lovens betingelser.
Lovforslaget giver ligeledes Finanstilsynet mulighed for at gribe ind over for ledelsesmedlemmer, som ikke opfylder kravene til egnethed og hæderlighed.
Samlet set får vi med L 174 skabt klare og faste rammer for pantebrevsmarkedet, hvor forbrugerne er sikrede ordentlige forhold, og hvor Finanstilsynet kan gribe effektivt ind over for de brodne kar.
Det andet forslag, vi har behandlet her i dag, L 175, indeholder en række ændringer i den finansielle lovgivning, hvoraf en del rigtignok har baggrund i den finansielle krise.
Lovforslaget medfører bl.a. et offensivt tilsyn og bedre indgrebsmuligheder for Finanstilsynet, en præcisering af kravene til ledelsesmedlemmernes egnethed og hæderlighed, øget forbrugerinformation og gennemsigtighed samt øgede krav til en finansiel virksomheds styring og indretning m.v. Hvis vi tager det offensive tilsyn, de bedre indgrebsmuligheder, vil det jo præcisere de rammer, Finanstilsynet arbejder under, og også give tilsynet de nødvendige beføjelser.
De seneste år har således vist, at det er vigtigt, at Finanstilsynet ikke blot fører tilsyn med de enkelte finansielle virksomheder, men også tilrettelægger tilsynsvirksomheden med henblik på at fremme den finansielle stabilitet og tilliden til de finansielle virksomheder.
Den finansielle krise har jo helt tydeligt vist os alle sammen, at et enkelt instituts problemer kan have indflydelse på hele sektoren.
Derfor finder jeg det vigtigt at øge Finanstilsynets fokus på de finansielle virksomheders forretningsmodeller.
Med forslaget får Finanstilsynet hjemmel til i højere grad at foretage en vurdering af holdbarheden af den enkelte finansielle virksomheds forretningsmodel.
Hermed skal Finanstilsynet vurdere forretningsmodellerne og gøre opmærksom på eventuelle risici ved disse.
Det skal ses i sammenhæng med, at Finanstilsynet med lovforslaget får mulighed for på et tidligere tidspunkt end i dag at kunne skride ind over for en finansiel virksomhed og påbyde den at foretage de nødvendige foranstaltninger.
Det vil Finanstilsynet kunne, når der er en ikke uvæsentlig risiko for, at virksomhedens økonomiske stilling vil blive forringet, så virksomheden på et senere tidspunkt vil have stor risiko for at miste sin tilladelse til at drive finansiel virksomhed.
Med lovforslaget sender vi altså et vigtigt signal til ledelsen i de forskellige finansielle virksomheder.
Virksomheden skal ikke blot overholde de specifikke regler i bl.a. lov om finansiel virksomhed, men også drives ud fra en holdbar forretningsmodel.
Finanstilsynet skal fremover holde øje med dette og så skride ind, hvis det ikke er tilfældet.
I forlængelse heraf præciserer vi med lovforslaget kravene til ledelsesmedlemmernes egnethed og hæderlighed.
Allerede i dag indeholder den finansielle lovgivning regler, der stiller krav til ledelsesmedlemmernes egnethed og hæderlighed, men det har desværre vist sig, at det ikke har været muligt at anvende reglerne i forhold til de pengeinstitutter, der er gået ned under den finansielle krise.
De nuværende regler kan således først anvendes, når der er så klare tegn på, at virksomheden er blevet drevet på en uansvarlig måde, at virksomheden stort set er brudt sammen.
Det skal i denne sammenhæng understreges, at finansielle virksomheder jo spiller en vigtig rolle for stabiliteten i vores samfund.
Det er derfor af stor samfundsmæssig betydning, at disse virksomheder ledes og drives på en forsvarlig måde.
Et moderne samfund kan kun fungere tilfredsstillende, hvis det har en stabil finansiel sektor.
Det forudsætter, at virksomhederne i sektoren bliver ledet på en kompetent og hensigtsmæssig måde.
Lovforslaget indeholder derfor en præcisering af krav om egnethed og hæderlighed, og den præcisering giver Finanstilsynet større mulighed for at gribe ind på et tidligere tidspunkt.
Finanstilsynet får bedre mulighed for at gribe ind over for ledelsespersoner, som udviser en uansvarlig, uforsvarlig adfærd, en adfærd, som endnu ikke har bragt virksomheden i uføre, men hvor man erfaringsmæssigt ved, at der er en nærliggende risiko for, at det vil ske.
Desuden skal Finanstilsynet ikke blot se på, hvordan den uansvarlige ledelse påvirker selve virksomheden, men kan også lægge vægt på at bevare tilliden til hele den finansielle sektor. Ud over det skal dette lovforslag sikre bedre information til forbrugerne.
Den finansielle krise har vist, at mange forbrugere ikke har været tilstrækkelig opmærksomme på risikoen ved at investere i forskellige finansielle produkter.
Derfor vil jeg nu indføre en mærkningsordning, så almindelige mennesker på en enkel og letforståelig måde bliver oplyst om risikoen for at tabe de penge, de investerer. Formålet med en risikomærkning er at sikre, at forbrugerne får klar besked om, hvorvidt de kan tabe hele investeringen eller dele af den, når de investerer.
Kategoriseringen vil ske med udgangspunkt i investors risiko for at tabe sin investering, og produktets kompleksitet vil også indgå som parameter.
Mærkningen vil bestå af tre kategorier: grøn, gul og rød, hvor rød er høj risiko, og grøn er lav risiko.
I den røde kategori ligger forskellige former for strukturelle værdipapirer m.v.
Derfor er det vigtigt, at de bliver inddraget i udformningen af den kommende bekendtgørelse.
Finanstilsynet er allerede gået i dialog med organisationerne.
Med lovforslaget sikrer vi endvidere vid åbenhed om forløbet op til et pengeinstituts sammenbrud.
Finanstilsynet pålægges fremover at offentliggøre en redegørelse i de tilfælde, hvor størstedelen af den finansielle virksomheds drift er ophørt eller overdraget, selv om den tilbagevendende og -værende gamle bank ikke er erklæret konkurs.
Endelig indføres der med lovforslaget klare krav til en finansiel virksomheds styring og indretning.
Den finansielle krise har vist, at nogle ledelser ikke har haft tilstrækkeligt kendskab til den pågældende virksomheds risici eller ikke har sikret sig, at virksomheden er blevet styret efter de af ledelsen fastlagte regler.
Der er derfor behov for at gøre det klart, hvilken rolle vi forventer ledelserne skal spille.
De væsentligste ændringer er, at kravene til ledelsesmedlemmer vil blive specificeret og fremover fremgår direkte af lovgivningen.
Ledelsens pligter og ansvar bliver klarere, og det medvirker til en bedre risikostyring i den enkelte virksomhed.
Det er vigtigt, at ledelsen er kritisk og vurderer de risici, som den finansielle virksomhed påtager sig.
Det kan f.eks. være kreditrisici og forsikringsrisici.
Desuden skal ledelsen beslutte, hvor store disse risici må være.
Det skal ske efter en nøje vurdering.
Hermed sikrer vi, at virksomheden ikke tager risici, som ledelsen ikke forstår og accepterer.
Samtidig skal ledelsen sikre, at den finansielle virksomhed er indrettet, så den også kan håndtere risici.
Med lovforslaget sikrer vi også, at der indføres tilsvarende regler for en række andre virksomheder, f.eks. pensionskasser og investeringsforeninger.
Lovforslaget indeholder derudover en række mindre ændringer, bl.a. vedrørende administrators beføjelser i et administrationsbo for SDO-lån og ændringer af teknisk karakter.
I lyset af de bemærkninger vil jeg godt invitere til en teknisk gennemgang af L 175 for ligesom at få udredt de problemstillinger, som forslaget indeholder, og de udfordringer, der selvfølgelig også ligger inden for sektoren, når vi har vedtaget forslaget.
Jeg hører mig til, at så godt som alle Folketingets partier støtter både L 174 og 175, men der skal selvfølgelig være en klar bund for, hvorfor man går ind og vedtager begge forslag.
Vi svarer selvfølgelig på de spørgsmål, der måtte være under udvalgsbehandlingen, og sørger for, at der kommer en relativt hurtig teknisk gennemgang af L 175.