runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Leif Lahn Jensen (S), 2009-01-28:
Jeg mener, at det her hedder spørgetid til ministeren.
Jeg kan prøve at forklare ministeren noget andet, som jeg også prøvede at forklare for et års tid siden.
Det foregår på den måde ude på havnen, at de her både kommer ind på alle tider af døgnet - nogle gange tit, andre gange knap så tit.
Det er altså meget, meget forskelligt, hvornår der er arbejde.
Det betyder, at de danske havne, de her virksomheder, simpelt hen er nødt til at få skibene hurtigt ind og hurtigt ud igen, ellers taber de måske de her skibe til nogle andre havne rundtom i Europa.
Det betyder så også, at det er svært for dem at have alle de her folk ansat hele tiden, for så skulle mange af dem ikke lave noget i mange dage, og det har virksomhederne jo ikke råd til.
Det vil sige, at de her folk enten skal være ansat, mens der ikke er noget at lave, eller også skal de simpelt hen fyres og søge over til andre arbejdspladser.
Kan ministeren være tilfreds med, at den her regel er med til at gøre det så svært for virksomhederne på den her havn og på andre havne?
Kan det have sin rigtighed?
Vil ministeren ikke være med på at kigge lidt på de supplerende dagpenge igen for ligesom at gøre det lettere for de her virksomheder?
Nu får ministeren så lige en historie fra det virkelige liv.
På havnen i Århus, som jeg kommer fra, var havnearbejderne jo ikke så bange for den ændring, da man lavede den her for et års tid siden, og det var, fordi det gik godt; der var masser at lave.
Nu ser det faktisk helt anderledes ud.
Omsætningen og deres timetal er faldet med ca. 40 pct.
De er nu gået fra 40 timer om ugen - med stort set ingen supplerende dagpenge, selvfølgelig - ned til under 20 timer om ugen.
Det vil sige, at de her gutter, som er løsarbejdere, ikke kan få understøttelse og må leve af de her få timer.
Mange af dem vil selvfølgelig søge et andet sted hen, og det vil betyde, at alle de, som har lavet det her meget specialiserede stykke arbejde, kørt meget store maskiner, er nødt til at søge et andet sted hen, og det vil sige, at havnen faktisk kommer til at mangle de her folk.
Det vil betyde store forringelser for virksomhederne, som netop har brugt en del penge på at uddanne de her folk.
I dag er det at være havnearbejder altså ikke bare at slæbe sække; det er store maskiner, og det er højt specialiseret.
For det er jo komplet umuligt.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-01-28:
Forårets justering af de supplerende dagpenge gik ikke ud på at afskaffe muligheden for supplerende dagpenge.
Den gik alene ud på at begrænse perioden med supplerende dagpenge.
Det er stadig muligt at modtage supplerende dagpenge, men blot i en begrænset periode på sammenlagt 30 uger inden for 104 uger.
Justeringen af de supplerende dagpenge sigter mod, at det ikke skal være muligt at indrette sig permanent med deltidsarbejde og supplerende dagpenge.
Arbejdsgivere og arbejdstagerne vil dermed ikke længere permanent kunne indrette sig på deltidsbeskæftigelse med et statstilskud i form af supplerende dagpenge, en praksis, som måske især har været anvendt inden for den kommunale sektor.
Det er klart, at ændringen af de supplerende dagpenge for arbejdsgivere og arbejdstagere, som har et ønske om at indrette sig på den måde, selvfølgelig betyder, at de fremover ikke har den mulighed.
Dagpenge, herunder supplerende dagpenge, er en forsikring mod manglende arbejde og ikke en erhvervsstøtte.
Og derfor mener jeg heller ikke, at det er dagpengesystemets opgave at være en varig støtteordning, hverken for arbejdsgivere eller for arbejdstagere.
Aktiveringsindsatsen skal tage udgangspunkt i, hvad der får det enkelte menneske hurtigst muligt i job.
Jobcentrene skal derfor give de enkelte ledige en skræddersyet og individuel indsats, så ledighedsforløbet bliver så kort som muligt.
Her kan jobcentrene og a-kasserne bruge arbejdsmarkedsbalancemodellen til løbende at følge med i, hvor der er det, man i fagsproget kalder jobåbninger eller ledige stillinger.
Finder den ledige ikke selv et job, skal jobcenteret hurtigt sætte ind med jobrettede aktiveringsforløb på virksomhederne og målrettet opkvalificering der, hvor det bidrager til, at den enkelte kommer hurtigere tilbage i job.
Når uddannelse er den korteste vej til job, skal det naturligvis bruges.
Det kan jo f.eks. være deltagelse i uddannelsesforløb som led i den almindelige indsats, eller at personen starter i et voksenlærlingeforløb, hvor vi jo nu her før jul gjorde dette til en rettighed og ikke til en pulje.
Så der kan man sige, at vi har handlet og udvist, hvad er det nu det hedder, rettidig omhu.
Herudover har alle ledige jo mulighed for at deltage i 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Når det er sagt, vil jeg også godt sige, at vi følger udviklingen nøje og løbende vurderer, om særlige grupper rammes uforholdsmæssigt hårdt af ledighed og derfor har behov for en særlig indsats.
Det kan f.eks. være de mere ressourcesvage personer, der har fundet fodfæste på arbejdsmarkedet i de senere år, men som nu måske desværre risikerer at blive ledige igen.
Thomas Adelskov (S), 2009-01-28:
Nu gentager beskæftigelsesministeren det der vrøvl - man skulle nærmest tro, at der var tale om et hedeslag her i januar måned - om, at oppositionen bare vil hælde pengene ud og slet ikke afdrage på gælden.
Det, der jo er forskellen, er, at oppositionen vil bruge pengene på at skabe bedre velfærd, renovere skoler osv.
Regeringen har hældt dem ud i ufinansierede skattelettelser.
Derfor måtte de også nedsætte en Arbejdsmarkedskommission, som skulle finde 14 mia. kr. ved at spare på dagpengene for at få finansieret det hul, de selv havde skabt.
Det er jo sandheden om dansk økonomi.
Men tilbage til det, der er hovedspørgsmålet her.
Regeringen har nu tænkt sig at tage på en tur og spørge: Hvad mangler I derude?
Jeg er bange for, at den tur resulterer i, at regeringen så kommer med et eller andet, når vi er henne omkring sommerferien; så kan man sætte noget i gang, når vi når frem til næste januar, eller også står vi lige nøjagtig her med den samme diskussion og en meget værre krise på det tidspunkt.
LO har i går udsendt 12 forslag til, hvordan man kan lave en kompetenceudvikling, som bl.a. handler om at give virksomhederne nogle bedre muligheder for uddannelse, efteruddannelse og opkvalificering af deres medarbejdere, så de er fri for at fyre dem - give lettere adgange og bedre muligheder for at fastholde medarbejdere på arbejdsfordeling, i stedet for at de må fyres.
Det er sådan set bare det, vi opfordrer regeringen og beskæftigelsesministeren til: Lyt nu til de gode råd.
Kom med forslagene i Folketinget; vi skal nok bakke op, for det her er en alvorlig krise, og vi har slet ikke set bunden endnu.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-01-28:
Til alt held er det jo sådan, som finansministeren sagde, at vi ikke har fulgt oppositionens råd igennem de år, vi har været i regering, nemlig at for hver gang vi tjente 1 kr., skulle vi bruge 2 kr.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-01-28:
Ministeren siger, at virksomhederne skal sælge deres varer, de skal kunne skabe flere arbejdspladser.
Vi er meget enige.
Den virksomhed, jeg snakkede med her, har egentlig brug for at fremrykke offentlige investeringer, for det, der sker, hvis man fremrykker offentlige investeringer, er, at man også kommer til at sælge.
Det kan være senge til hospitaler, det kan være alle mulige ting, vi mangler.
Så det vil sige, at beskæftigelsesministeren rent faktisk mener, at det der med at fremrykke offentlige investeringer også er en af mulighederne.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-01-28:
Det, der hjælper i den nuværende situation, er jo at stimulere tingene, så virksomhederne kan få solgt deres varer.
For det, der er kendetegnende ved den krise, vi står over for, er jo, at forbruget falder på alle kontinenter; på alle kontinenter beholder folk pengene i lommen, og virksomhederne investerer ikke.
Derfor kan man sige, at når virksomhederne ikke kan sælge deres varer, som er det, de skal leve af, jamen så stiger ledigheden.
Derfor er det for regeringen afgørende, at det er der, vi sætter ind og sikrer, at der er den tilstrækkelige økonomiske aktivitet, for det er jo der, vi kan sikre en langtidsholdbar løsning.
Vi skal selvfølgelig være opmærksomme på, at vi i beskæftigelsespolitikken kan hjælpe mennesker over i områder, hvor der er beskæftigelse, og det er det, vi hele tiden skal være fokuserede på.
Det skal ikke være sådan, at vi på grund af stivsindethed eller regelrytteri synes, at tingene skal være på en bestemt måde.
Men lad os da nu se på de her ting.
Jeg vil gerne sikre, at vi stadig har det for øje, at folk skal i beskæftigelse igen, og at det skal ske ad den hurtigste vej.
Og går den igennem uddannelse, jamen så er det uddannelse, vi skal bruge.
Går den igennem nogle af de andre virkemidler, vi har i beskæftigelsespolitikken, jamen så er det dem, vi skal bruge.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-01-28:
Tak for det.
Virksomhederne peger jo på, at de gerne vil beholde flere af de ansatte, de har, simpelt hen fordi de er dygtige og de jo er bange for at miste dem.
Men de er nødt til at fyre dem, da de ikke har noget at lave eller ikke nok at lave.
Og så er faren jo også, at de ikke kommer tilbage, når det går op igen, fordi de så har fået andet arbejde.
Jeg har fået henvendelse fra nogle virksomheder - ikke kun ansatte, men også direktører - der simpelt hen mener, at regeringen ikke kan se de her problemer og ikke gør noget.
Nu hører jeg ministeren sige, at man skal tage ud på virksomhederne.
De vil gerne opkvalificere folk, de vil gerne give dem mulighed for at dygtiggøre sig.
Så kommer de jo stærke og veluddannede tilbage, når det går op igen.
Jeg synes ikke, det er nok at tage ud og snakke med virksomhederne, når man egentlig godt ved, hvad det drejer sig om.
Jeg vil godt have, at ministeren kommer lidt nærmere ind på, hvad det er for nogle initiativer, regeringen har på det her område.
Altså, hvad vil regeringen gøre ekstra?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-01-28:
Jeg skal ikke være den, der udelukker ting og sager.
Jeg vil bare gerne mane til en vis besindighed, nemlig at vi nu griber det fornuftigt an.
Vi skal jo også, før vi griber det her an, lige konstatere problemets omfang, og det er jo derfor, vi tager ud på nogle regionale møder for at høre, hvad det er, man ude på virksomhederne føler er et presserende behov.
Da jeg startede som beskæftigelsesminister for snart mange år siden, talte man meget om det, der hed hovedløs aktivering.
Det har vi langsomt og sikkert bevæget os væk fra, og det er derfor, jeg gerne vil understrege, at jeg gerne vil bevare en individuel tilgang til det, for det, at man bare sætter mennesker til noget for at sætte dem til noget, tror jeg at tiden er løbet fra, og i hvert fald tror jeg, at mennesker i dag ikke er indstillet på bare at blive hundset rundt med på den måde.
Så hvis mennesker har brug for uddannelse, skal de have uddannelse; hvis de har brug for noget af det andet, har de brug for noget af det andet.
Thomas Adelskov (S), 2009-01-28:
Nu drejer spørgsmålet sig her igen stadig væk om: Hvad kan vi gøre ude på virksomhederne, inden medarbejderne bliver fyret?
Jeg har et spørgsmål mere, der på grund af de mærkelige regler, vi har i dette hus, er placeret senere; ellers kunne vi jo godt tage debatten i sammenhæng.
Ministeren siger, at den her diskussion skal vi nok have mange gange.
Jeg vil godt give ministeren det løfte, at hvis beskæftigelsesministeren, hvis regeringen nu går ind og laver en række initiativer, der giver virksomhederne let adgang til og mulighed for at kunne fastholde medarbejderne på virksomheden, sende dem i uddannelse og opkvalificering, så skal jeg ikke bruge ministerens tid hernede i Folketingssalen onsdag efter onsdag til at diskutere det her problem; så kan vi bruge den på meget andet fornuftigt.
Altså, det, jeg efterlyser, er, at vi får lempet på de der uddannelsesaftaler, at vi får sænket afgiften på vores VUC-centre, sådan at der ikke er den høje brugerafgift, så man kan komme i gang med noget efteruddannelse, og at der bliver en rettighed til, at man, hvis man er ved at fyre sine medarbejdere, i stedet for at fyre dem kan give dem noget omskoling.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-01-28:
Jeg vil godt sige, at jobcentrene i dag ved større afskedigelser - og jeg formoder, det er det, hr. Thomas Adelskov taler om - jo i opsigelsesperioden kan give mulighed for jobsøgningskurser i op til 2 uger, og man kan give opkvalificering, herunder efter- og videreuddannelse, i op til 8 uger.
Tilskuddet til udgifter til opkvalificering er så betinget af, at der er tale om opkvalificering inden for områder, hvor der er eller kan forventes mangel på arbejdskraft, eller at der foreligger en skriftlig tilkendegivelse fra en arbejdsgiver om, at den afskedigede ansættes uden løntilskud efter opkvalificeringen.
Alt det her finansieres jo af varslingspuljen.
Men jeg tror, det er vigtigt, at vi tidligt kan gribe fat i det.
Men jeg vil godt som indledning til den her diskussion, som vi jo sandsynligvis skal have mange gange i de kommende måneder på grund af den udvikling, det står over for, sige, at det for mig er afgørende, at vi har en individuel tilgang til løsningen af de her problemer.
Hvis den enkelte ledige har brug for uddannelse, skal den pågældende have en uddannelse; har den pågældende brug for virksomhedspraktik, jamen så er det virksomhedspraktik eller løntilskud.
Men vi skal hele tiden bevare en individuel tilgang til beskæftigelsespolitikken.
Thomas Adelskov (S), 2009-01-28:
Tak for svaret - tror jeg.
Jeg stod så og ledte efter, om der var et svar, ja eller nej, på det.
Jeg tror, man kunne have sagt, ligesom sundhedsministeren gjorde før: Nej.
Jeg hørte overhovedet ikke beskæftigelsesministeren tale om, hvad man ville gøre for at give virksomhederne nogle bedre muligheder for at fastholde medarbejderne.
Jeg er enig med beskæftigelsesministeren i, at det, der jo er kendetegnende, er, at vi ved, at mange ude på arbejdspladserne har fået en fyreseddel med et opsigelsesvarsel.
Vi ved altså, at de står over for på et eller andet tidspunkt at ende i den statistik, som beskæftigelsesministeren har over, hvor mange ledige der er.
Vi ved, at mange går på arbejdsfordeling ude i virksomhederne.
Vi ved, at mange virksomheder lige venter og ser, hvordan udviklingen går, om regeringen måske kunne presses til at sætte gang i offentlige anlægsinvesteringer, og derfor lader de være med at fyre deres medarbejdere og holder fast på dem.
Men vi ved, at det er lige oppe over.
Derfor er der vel grund til at diskutere, om vi kunne sætte nogen initiativer i gang, der giver virksomhederne meget bedre mulighed for at fastholde deres medarbejdere, så de ikke skal fyres.
Når nu beskæftigelsesministeren overhovedet ikke nævnte det i sin besvarelse, vil jeg godt prøve at give et par bud på, hvad det kunne være.
Vi har under en tidligere socialdemokratisk ledet regering haft god erfaring med, at virksomhederne fik mulighed for i ordrenedgangsperioder at sende deres medarbejdere på efteruddannelse og på opkvalificering.
Spørgsmål: Kunne regeringen tænke sig at gå ind i sådan nogle ordninger igen, så man kunne fastholde medarbejderens engagement og medarbejderen på den enkelte virksomhed, men at virksomheden også i nogle uger blev kompenseret for, at man simpelt hen sendte medarbejderen på efteruddannelse, og man så fik et tilskud fra staten?
Kunne regeringen overveje at gå ind og lempe på de nuværende meget stramme regler omkring supplerende dagpenge, der gør, at mange af dem, der går på arbejdsfordeling, rent faktisk ender med at have opbrugt store dele af deres dagpengeret og ender fuldt ud på dagpenge, altså som fuldt ud ledige, i stedet for som nu, hvor de altså kun går som delvis ledige og stadig væk er tilknyttet virksomheden?
Det var to forslag.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-01-28:
Det er jo en alvorlig økonomisk krise, der breder sig i denne tid, og desværre tror jeg ikke, at vi har set det fulde omfang af krisen.
Krisens årsag er, som det også er fremgået af den tidligere debat, at forbrugerne verden over og virksomhederne jo ikke investerer, ikke køber ind, og det får naturligvis en betydning for beskæftigelsen. Derfor følger regeringen nøje situationen.
Vi overvåger situationen, og vi har jo bl.a. i næste uge det første af vores regionale møder med de regionale beskæftigelsesråd, arbejdsmarkedets parter og virksomheder for ligesom at få et bedre greb om, hvordan situationen er.
Sandheden er jo nok den, at de statistikker, vi kender i dag, ikke afspejler den virkelighed, som er derude, fordi tingene går meget hurtigere, end vi har forestillet os.
Så er det hovedopgaven, så vidt jeg kan se, at vi handler fornuftigt, at vi prøver at følge den økonomiske politik, som finansministeren var inde på, og er opmærksomme på, om vi kan fremrykke offentlige investeringer, og hvornår det kan ske, uden at der kommer negative konsekvenser af det, og uden at Nationalbanken vil ophæve virkningen af det ved at hæve renten.
Vi skal naturligvis også i beskæftigelsespolitikken være omhyggelige i vores arbejde og sikre, at mennesker hurtigt kan vende tilbage, for vi må holde fast i, at det, der er vores hovedopgave, er at sikre, at mennesker hurtigt kan komme i arbejde igen.
Thomas Adelskov (S), 2009-01-28:
Vil regeringen tage nye initiativer, der kan give virksomhederne mulighed for at fastholde fyringstruede medarbejdere?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-01-28:
Det, hr. Thomas Adelskov siger, er jo desværre nok sandt, nemlig at vi ikke har set bunden endnu.
Men vi vil nu lytte til de behov og de ønsker, der er, og tage bestik af beskæftigelsessituationen, og så må vi jo hen ad vejen træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre virksomhederne og dermed medarbejderne og sikre, at de afskedigede medarbejdere hurtigst muligt kan komme i arbejde igen.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-01-28:
Vil ministeren, set i lyset af, at ledigheden stiger i Danmark,
tage initiativ til at ændre reglerne om supplerende dagpenge, som blev ændret den 12. juni 2008?
Bjarne Laustsen (S), 2009-01-28:
Hvilke uddannelsespolitiske initiativer vil statsministeren foreslå fra regeringen for at imødegå den stigende ledighed, således at folk får uddannelse på områder, hvor der er flere jobåbninger?
Frank Aaen (EL), 2009-01-28:
Hvad vil ministeren gøre for at hjælpe de mennesker, der på grund af den lave dagpengedækning havner i økonomisk ruin som følge af den arbejdsløshed, som den økonomiske krise har udløst?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-01-28:
Det er en forkert beskrivelse, hr. Leif Lahn Jensen giver.
Vi er meget observante med hensyn til, hvad der sker i samfundet, hvordan ledigheden udvikler sig, og hvordan vi kan modvirke den.
Men det betyder jo ikke, at vi synes, at vi vil genindføre nogle uhensigtsmæssige regler, hvor man ved 13 timers ugentligt arbejde kunne indrette sig sådan, at man resten af livet kunne få suppleret op til 37 timer.
Det er uanset konjunkturerne uhensigtsmæssigt.
Det er derfor, jeg synes, det er en lidt forkert indfaldsvinkel, hr. Leif Lahn Jensen har til det - som om det, at man vender tilbage til et uhensigtsmæssigt system, ligesom skulle være bedre.
Det tror jeg ikke det er, og jeg tror, det er bedre for samfundet, at man ikke kan indrette sig permanent på 13 timers ugentlig beskæftigelse og så få det suppleret op til 37 timer.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-01-28:
Jeg hører ministeren sige, at de supplerende dagpenge ikke kan bruges som en ændring i en lavkonjunktur.
Men jeg hørte for et år siden ministeren sige, at man godt kan gøre det, når man er i en højkonjunktur.
Det forstår jeg ikke noget som helst af.
Hvorfor kan man ikke ændre reglerne nu, og hvorfor kan de supplerende dagpenge ikke også bruges i en lavkonjunktur?
Vi har masser af eksempler på, at de derude kan bruges til at gøre det lettere for de her folk.
Jeg forstår ikke, hvorfor ministeren ikke vil være med til at kigge på det.
Drejer det sig simpelt hen om, at regeringen ikke ønsker at ændre det her nu, at det simpelt hen bare er et spørgsmål om at få sin politik igennem?
Og er man så egentlig ligeglad med alle de mennesker, der står og har brug for det her?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-01-28:
Formålet er, at vi opfører os fornuftigt, at vi prøver at sikre, at der kommer gang i økonomien, så virksomhederne kan afsætte deres varer, og sådan at vi kan få beskæftigelsen fremad igen.
Det er sådan set formålet med det.
Så vil jeg gerne aflive den der påstand, som ligger i spørgsmålet, altså at vi skulle have afskaffet de supplerende dagpenge.
Vi har indskrænket perioden.
Men det er rigtigt, at der er én gruppe.
Det er derfor, at jeg tog den frem.
De var mennesker, der arbejdede på områder uden opsigelsesvarsler, og ja, der kunne man med 13 timers ugentlig beskæftigelse indrette sig sådan, at man fik suppleret op til 37 timer.
Og uanset hvordan konjunkturerne er, tror jeg, at det er en usund måde at indrette sig på.
Bjarne Laustsen (S), 2009-01-28:
Ja, eller ligestillingsmæssige uhensigtsmæssigheder.
For ud over det regionale var det også delt op på brancher.
Det var i udkantsområderne, men vi ved jo også, at to tredjedele af dem, der bliver ramt af det her, er kvinder, og vi ved, at kvinderne bærer hovedparten af ledigheden.
Derfor ved vi præcis, hvem det rammer.
Og det, der er i det nu, er, at vi faktisk ikke engang er færdige med at indfase ændringerne i de supplerende dagpenge.
Så vi kan også forudse, at mange af dem rammes, ikke bare på grund af at deres virksomhed måske har mindre at lave, men på grund af reglerne, så folk bliver sendt hjem for at være fuldtidsledige.
Det, der er interessant her, er, at regeringen på alle felter, når vi spørger, siger: Vi bliver siddende på hænderne, indtil der er 140.000 ledige.
Det var det, der var, da regeringen overtog regeringsmagten i 2001.
Der er ingen grund til at foretage sig noget inden da, og vi kan lige vente og se.
Hvorfor skal mennesker kvalificere sig igennem ledighed til, at man begynder at gøre noget?
Drejer det sig ikke om at fastholde folk i arbejde, frem for at de bliver fuldtidsledige?
Og efter et stykke tid finder man ud af, at det da var tosset, skulle vi ikke tage og få gjort noget?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-01-28:
Jeg tror nu nok, at spørgeren tager munden lidt for fuld, når spørgeren siger, at økonomerne siger, at det er nu, der skal sættes ind.
Jeg har i hvert fald noteret mig, at rådgivningen fra økonomiske kredse er med betydelige nuancer.
F.eks. har vismændene jo meget klart advaret mod, at man lige nu og her gør finanspolitikken mere ekspansiv, end den allerede er.
Andre økonomer siger noget andet.
Selv den mest offensive danske vækstpakke - om vi så havde vedtaget den i går - ville ikke kunne fjerne det faktum, at vi går en tid i møde, som bliver svær, ikke mindst fordi danske eksporterhverv er trængt af, at man har negativ vækst i de lande, vi samhandler med, og at nogle af vores vigtigste samhandelslande har devalueret deres valutaer, så vi taber konkurrencekraft.
Det er bare for at få proportionerne ind.
Det ændrer selvfølgelig ikke ved, at vi skal handle, og hele spørgsmålet om fremrykning af offentlige investeringer er bestemt et relevant værktøj.
Og jeg har læst planen, og planen indeholder sådan set flere gode elementer, så jeg står ikke og tager afstand fra den, men det er et spørgsmål om, hvornår den rigtige timing er.
I dag er ikke det rigtige tidspunkt.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-01-28:
Det er jo rigtigt, at vi lavede en aftale om, at nu ville vi overvåge området og se, om der udviklede sig uhensigtsmæssigheder i det system, og det løfte står vi naturligvis stadig ved.
Bjarne Laustsen (S), 2009-01-28:
Når ministeren taler om, at det drejer sig om at få folk til at søge forskellige job og få erhvervserfaring osv., er det jo lige for.
Men det er jo netop kendetegnende for de mennesker, der får supplerende dagpenge, at de har et arbejde.
Det, som ministeren faktisk siger, er, at han hellere vil have, at folk er fuldtidsledige.
Det var også det, der kom ud af den her sag, nemlig at der ville blive flere fuldtidsledige ved at ændre på reglerne.
Det blev begrundet med, at der var mangel på arbejdskraft.
Regeringen sagde dengang - og det sagde Dansk Folkeparti også - at hvis der sker en ændring, så de regler, vi har lavet, virker uhensigtsmæssigt, er vi parate til at lave dem om.
Hvad skal der til, for at man vil lave reglerne om igen?