runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Petersen (DF), 2008-01-15:
Der er egentlig blevet sagt meget om det, vi skulle behandle her på dagsordenen i dag, nemlig om delmålet for FN's målsætning til 2015.
Som så mange andre ordførere før mig har givet udtryk for, må endemålet for al ulandsbistand være at få den afviklet: at nå dertil, hvor et land via bistand kan blive i stand til at klare sig selv, enten ved at der skabes stabilitet, ved at landet udvikler sig, eller bare ved at skabe mulighed for, at man som enkeltperson, som familie eller som samfund kan etablere sig, få et overskud, så man ikke skal leve i en evig fattigdom.
Som ny ordfører på området er det mit første indtryk, at opgaven virker nem at løse.
Her har man reduceret spædbarnsdødeligheden, man har bekæmpet aids og hiv og malaria, man har uddannet, man har sørget for gode grundskoler, bedre uddannelser, ligeberettigelse for kvinder, rent vand, bedre sanitet, bedre infrastruktur og hjælp til enkelte iværksættere.
Rigtig mange gode tiltag er sket, og endnu flere kunne nævnes.
De ovennævnte ting har helt klart hjulpet Afrika og har gjort, at de er kommet nærmere deres mål.
Men kunne løsningen på bl.a. Afrikas fattigdomsproblem også have med helt andre faktorer at gøre?
Det kunne være unfair konkurrence, unfair landbrugsstøtte fra EU til de europæiske landmænd og tykke, høje toldmure, som gør det komplet umuligt at eksportere varer fra Afrika.
giver vi ikke Afrika en fair chance for selvstændighed og vækst.
Dansk Folkeparti har sagt det før: Vi vil hellere end gerne deltage i en drøftelse af, hvorledes man yderligere kan forbedre de afrikanske landes mulighed for at komme til at klare sig selv, komme fri af bistandsrollen, fri af umyndiggørelsen og fri af offerrollen.
Dansk Folkeparti vil meget gerne række en hånd til den tredje verden, og vi ved, at Danmark også fremover skal leve op til FN's krav om yderligere ulandsstøtte.
Vi ønsker dog ikke på nuværende tidspunkt at gå yderligere ind i debatten om ydelsen, da den indgår i finanslovforhandlingerne.
Vi ønsker at ændre Afrikas muligheder, men vi ønsker en fair chance for, at den enkelte kan få selvstændighed, og at Afrika får mulighed for vækst.
Jeppe Kofod (S), 2008-01-15:
Jamen det er netop derfor, at de prioriteringer, der er grundsubstansen af dansk ulandsbistand, er blevet evalueret mange gange, og vi har en effektiv og god bistand.
Det er der ingen tvivl om.
Det var også det, evalueringerne viste i vores regeringstid.
Så er det så meget desto mere katastrofalt, at vi med verdens bedste bistand har skåret så meget, som vi har, for så har vi skåret i en meget velfungerende bistand, og det er selvfølgelig et forkert signal at sende til andre lande, som vi gerne skulle have til at øge deres bistand, så de kommer op på minimum 0,7 pct., som er FN's minimumsmålsætning.
Så jeg må sige til fru Pia Kjærsgaard, at vores politik er helt klar: Vi er, fra da regeringen kom til, raslet ned fra en førsteplads til en femteplads.
På mange andre politiske områder, tror jeg, havde man ikke accepteret sådan en voldsom tilbagegang fra at være verdens bedste til at være verdens femtebedste, men det gør regeringen og Dansk Folkeparti, fordi ulandsbistand ikke er en hjertesag for dem.
Det er det for Socialdemokraterne, og det er derfor, vi tager debatten i dag, og det er derfor, at vi ønsker et andet flertal end VKO-flertallet.
Pia Kjærsgaard (DF), 2008-01-15:
Så er det fornemste sted at sige, hvad det egentlig handler om, jo fra Folketingets talerstol, sådan at det bliver bogført endnu en gang, og sådan at de, der følger med ude omkring, kan følge med i, hvad det er, Socialdemokratiet vil; hvordan de vil skaffe de der 3-4 mia. kr. ekstra - ekstra - oven i de 14 mia. kr. Så må jeg jo også bare sige, at det, der sker i øjeblikket, er, at Danmark ligger på - jeg tror, det er en femteplads internationalt set.
Jeg synes, det er forkert, hvis Socialdemokratiet og andre prøver at give indtryk af, at vi sådan er helt nede på hælene i forhold til ulandsbistand.
Det er vi jo på ingen måde, og hvor ville det være dejligt, hvis vi kunne diskutere indholdet, effekterne af den ulandsbistand i stedet for den diskussion, vi har haft indtil nu.
Men jeg synes, hr. Jeppe Kofod skylder et svar.
Jeppe Kofod (S), 2008-01-15:
Først vil jeg oplyse fru Pia Kjærsgaard om, at jeg var medlem af Folketinget, da vi selv sad i regering, så jeg har også oplevet det på den anden side, så det behøver jeg ikke at blive belært om.
Det andet er så hele diskussionen om finansiering af bistanden, hvor fru Pia Kjærsgaard sagde, at det handler den her debat ikke om i forespørgslen, hvorefter fru Pia Kjærsgaard stiller et meget konkret spørgsmål, som handler om nogle finanslovforhandlinger.
Det synes jeg er lidt selvmodsigende.
Jeg kan sige helt klart, at Socialdemokratiet er klar til at øge bistanden til 1 pct. af BNI igen, og vi vil være glade for, hvis regeringen - Venstre og Konservative - vil være med til at forhandle om det og vi over en årrække kan få bistanden op igen.
Det er det, vi har sagt hele tiden, og vi blev også positivt overraskede over, at regeringen skrev i deres regeringsgrundlag, at man vil øge ulandsbistanden ud over niveauet på 0,8 pct. af BNI.
Ud over niveauet vil sige en øgning i procentandelen af BNI.
Pia Kjærsgaard (DF), 2008-01-15:
Det er jo sådan, at også dengang Socialdemokratiet sad i regering, kunne man skrive hvad som helst ind i regeringsgrundlaget.
Man har lov at skrive i et forslag til vedtagelse, hvad man vil arbejde for; dermed ikke være sagt, at det er nogle ting, der går igennem.
Sådan er det at være en mindretalsregering.
Men nu er det efterhånden så mange år siden for Socialdemokratiet, at Socialdemokratiet er ved at have glemt det og hr. Jeppe Kofod har jo så aldrig været en del af det.
Og den diskussion om, hvordan det skal gå med ulandsbistanden, tager vi under finansloven - det er faktisk ikke det, den her forespørgsel går ud på.
Jeg vil egentlig godt have hr. Jeppe Kofod til med sine egne ord fra Folketingets talerstol at redegøre for, hvordan man vil finde de 3-4 mia. kr. yderligere til dansk ulandsbistand, som i øjeblikket er på omkring 14 mia. kr. - 14 mia. kr. Dem vil man altså finde, og det har man gjort i forbindelse med Socialdemokratiets finanslovforslag.
Jeg synes, at det vil være vældig, vældig godt for debatten, at det bliver bogført, at hr. Jeppe Kofod helt klart redegør for, hvad det er, man vil skære ned på, og hvor mange penge der så egentlig er tilbage.
Jeppe Kofod (S), 2008-01-15:
Jeg kan bare ikke forstå, hvordan hr. Lars Barfoed kan finde overensstemmelse mellem det, der står i regeringsgrundlaget, og det, der står i VKO's forslag til vedtagelse.
Der står to helt forskellige ting om bistanden.
Men vi får jo svaret, når Dansk Folkeparti kommer på banen.
De må jo svare på, om det at stemme for det her forslag til vedtagelse fra VKO er lig med, at man stemmer for en øget ulandsbistand.
Det gør vi, fordi vi mener, at ulandsbistand også er at prioritere; det er at sige: Kan vi nå de mål her, så skal vi gøre det, og vi skal sætte alt ind på det.
Det skal vi gøre fra dansk side, og vi skal kræve af andre lande, at de også målretter bistanden mod de fattigste lande og de fattigste befolkninger, og det er det, der er vores helt klare politik.
Lars Barfoed (KF), 2008-01-15:
Jeg spurgte sådan set hr. Kofod om, hvilke elementer i forslaget til vedtagelse Socialdemokratiet ikke kunne støtte, siden man ville stemme imod det.
I stedet for at fortælle det, siger hr. Jeppe Kofod så, og det er jo også interessant, hvad Socialdemokratiet godt kunne have tænkt sig der også stod i forslaget til vedtagelse, men det er jo en helt anden snak.
Sådan kan vi jo alle sammen have nogle ting, som vi også gerne ville have der stod.
Men jeg må forstå det sådan, at Socialdemokratiet sådan set ikke rigtig kan finde noget i den her vedtagelse, som man er uenig i, og det er jo interessant.
Må jeg så ikke stille et spørgsmål?
Siden Socialdemokratiet i sit finanslovforslag vil spare på privatsektorprogrammet, så vil jeg gerne spørge: Hvorfor er det, at Socialdemokratiet ikke synes, at det er rigtigt, at vi har et privatsektorprogram, der sigter på at udvikle den private sektor i udviklingslandene?
Karina Lorentzen (SF), 2008-01-16:
Det er korrekt, at knivoverfaldene er begået med ulovlige knive; det er jeg helt enig i.
Men jeg ved ikke, om hr. Kim Andersen har set den artikel i Ekstra Bladet, hvor man ser nogle af de lovlige knive, og nogle af dem synes jeg er dybt bekymrende.
Så jeg synes, at det vil være fint, hvis man kan udarbejde en positivliste, hvormed man f.eks. siger, at schweizerkniven er lovlig.
Så ved folk, hvad de har at forholde sig til.
Karen Hækkerup (S), 2008-01-16:
Ekstra Bladet havde, som det allerede er blevet nævnt, for nogle dage siden et opslag, som viste billeder af lovlige og ulovlige knive.
Jeg må sige, at selv om jeg er retsordfører og har læst om, hvad der er lovligt, og hvad der ikke er lovligt, så ville jeg ikke umiddelbart have kunnet identificere, hvilke knive man må have med, og hvilke knive man ikke må have med. Jeg synes, det er et problem, og synes derfor, at vi skal prøve, om vi ikke kan gøre det bedre.
Der er ingen grund til, at vi har knive i nattelivet.
Vi har jo alle sammen vænnet os til, hvis vi skal ud at flyve i flyvemaskine, at vi ikke tager knivene med.
Tror hr. Kim Andersen ikke, at vi også kan vænne os til at lade kniven blive hjemme, når vi skal ud, går i byen?
Pernille Søndergaard (EL), 2008-01-16:
Skal vi så ikke mødes på, at det over for de mennesker, som begår de her grove handlinger i affekt eller i påvirket tilstand, ikke vil have den forebyggende virkning, for hvis man begår noget i affekt, så er fornuften jo sat ud, og så tænker man jo ikke, at man bliver overvåget, eller at man bliver visiteret om lidt?
Når nu fakta fortæller, at man i visitationszonerne stort set ingen våben finder, hvad er det så, der gør, at der skal være flere visitationszoner, og at man vedbliver med at visitere?
Karen Hækkerup (S), 2008-01-16:
Jo, men man kunne jo bare sige, at når vi tager cykellygterne frem, lægger vi knivene væk.
Vi skal ikke have knive med, når vi går i byen.
Jeg kender godt alle problemstillingerne med at afgrænse det og afgøre, hvorvidt det virker eller ikke virker, og derfor synes Socialdemokraterne sådan set, at det kunne være en god ting at lave et forsøg.
Vi kan jo kun blive klogere.
Vi kan jo kun se på de andre lande, hvor man må konstatere at det har virket.
Der er ikke længere nogen, der er i tvivl: Når man ikke må have kniv med, må man ikke have kniv med.
Så er det ikke noget med, hvor lang den er, når den er foldet ud, eller om den kan låses.
Så er der ingen tvivl.
Det argument har jeg hørt adskillige borgerlige politikere fremføre i årevis, og jeg forstår sådan set ikke, hvorfor man er veget bort fra det.
Jeg vil spørge hr. Kim Andersen, om det slet ikke gør indtryk, når sådan en mand som Per Larsen fra Københavns Politi toner frem på skærmen og siger, at et totalt knivforbud vil gøre det lettere, for så vil der ikke længere være nogen, der går i byen, der er i tvivl.
Det vil lette politiets arbejde, og det vil uden tvivl også nedbringe antallet af overfald.
Er det slet ikke noget, man tænker over i Venstre?
Kim Andersen (V), 2008-01-16:
Jeg synes, at vi skal inddrage alle de erfaringer og undersøgelser, vi kan komme i besiddelse af, i det arbejde, som jeg håber at vi kan få et bredt politisk samarbejde om fra i dag, både de norske og de hollandske.
Når vi tøver en smule med et generelt knivforbud, så er det ikke, fordi vi er afvisende over for at undersøge det.
Så er det, fordi de oplysninger, der foreligger for os i dag, viser, at de ugerninger, der er begået til dato med knive, alle er begået med i forvejen ulovlige våben.
Vi ønsker ikke at komme til at kriminalisere den ældre dame, som kommer fra teatret og har en lille foldelommekniv liggende nede i bunden af tasken, som hun bruger tre gange om året til at skrælle en appelsin med.
Vi ønsker heller ikke at kriminalisere den familie, som har været på indkøb i Magasin og har købt en ny brødkniv, og som går ind omkring pizzeriaet på vejen hjem, og som så kommer til at begå en ulovlig kriminalitet, fordi de har en brødkniv i tasken, når de kommer hjem kl. 23. Men vi er enige i målsætningen.
Der skal gøres noget, og jeg er meget enig i, at der skal være konsekvens at mærke for de få hardcorepersoner, som ikke kender normer og grænser i det her samfund.
Vi skal have en social indsats, og vi skal have handleplaner, for det er en flerstrenget indsats, der skal gøres.
Karina Lorentzen (SF), 2008-01-16:
Jeg noterer mig, at hr. Kim Andersen ikke vil have et knivforbud, men jeg vil spørge ham, hvordan han forholder sig til det, at man udvikler en positivliste over de lovlige knive, for så vidt jeg ved, åbner det op for fortolkningsspørgsmål, når politiet skal vurdere de her knive.
Peter Skaarup (DF), 2008-01-16:
Men gør det ikke indtryk på hr. Kim Andersen, når vi ser andre lande gennemføre meget tungtvejende aktioner, der faktisk har en effekt?
Altså, i Nyhedsavisen i dag kan man læse om Hamborg, hvor man meget effektivt får bekæmpet knive og våben ved visitationer og forbud mod, at man kan tage våben med ind i nattelivet.
Når man ser, at fremtrædende politifolk, en chefpolitiinspektør, til Politiken her den 9. januar siger, at det er nemmere at sige, at når man færdes i nattelivet, har man ikke nogen kniv med, at det handler om enkelhed og konsekvens, som de fleste kan forstå, hvorfor så ikke sige fuldstændig nej til alle våben og knive i nattelivet, ligesom man gør i Norge?
Pernille Søndergaard (EL), 2008-01-16:
Jeg skærper mit spørgsmål og spørger til forebyggelse.
Som jeg forstår forebyggelse, så er det, før den kriminelle handling er indtruffet.
Det er vel ikke, når den er indtruffet, og det var det, jeg forstod ordføreren svarede på.
Hvilke konkrete forebyggende tiltag er det, Socialdemokratiet vil arbejde for, og hvordan kan det være, at det ikke ligger i det forslag, som Socialdemokratiet har fremsat med Dansk Folkeparti?
Karen Hækkerup (S), 2008-01-16:
Der er simpelt hen et alt for dårligt samarbejde, hvad angår den måde, som systemerne arbejder sammen på for at få et ungt menneske ud af en påbegyndt kriminel løbebane.
Socialdemokraterne har bl.a. lagt et forslag frem, som handler om, at politiet får 30 dage til at bringe sagen for en domstol, når en ung kriminel har begået en ugerning.
Det er nemlig vigtigt, at det går hurtigt, for nogle gange ser vi, at det tager halve og hele år, før sagerne bliver færdigbehandlet.
For vedkommende kan enten være kommet ud i meget mere snavs, eller vedkommende kan tværtimod være gået den lykkeligere vej og være kommet ud af kriminalitet.
Vedkommende har måske startet et uddannelsesforløb, der så skal afbrydes, fordi vedkommende skal ind og afsone.
Derfor er det vigtigt, at det går hurtigere, når først kriminaliteten er begyndt.
Og det forslag genfremsætter vi snart.
Pernille Søndergaard (EL), 2008-01-16:
Ja tak, det ligger lige i tråd med, hvad jeg ville spørge om.
For jeg hører ordføreren i sin tale sige, at vi skal forebygge.
Nu kan jeg forstå, at det ene konkrete tiltag er lillebrorhandleplaner.
Hvilke andre konkrete tilbud vil Socialdemokratiet arbejde for bliver iværksat?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-01-16:
Jeg skal sige tak og understrege, at der bestemt ingen grund er til at betvivle min oplæsning, og det vil heller ikke være sådan for justitsministeren, at der bør være nogen tvivl om, at oplæsningen er korrekt.
Man kunne fortsætte i samme boldgade, fordi justitsministeren kommer med alle argumenterne, som vi i virkeligheden også fremfører her i dag.
Justitsministeren har bare ændret holdning til spørgsmålet.
De norske erfaringer betyder vel, at det, at man har sådan et generelt forbud, hvor man skal godtgøre, at man har et anerkendelsesværdigt formål, hvis man går med genstande, der er egnet til legemsbeskadigelse - det går lidt ud over det alene at diskutere knive - kombineret med, at man i Norge i 2002 iværksætter den skærpede kontrol, har vist gode ting, altså har vist et mærkbart fald i kriminaliteten.
Så ved de to ting i kombination, altså det, vi i fællesskab foreslår med forsøgsordningen med knivforbud, kombineret med det, vi jo også er enige om, nemlig en skærpet indsats fra politiets side, en skærpet indsats i forhold til overvågning, viser de norske erfaringer entydigt positive resultater.
Karen Hækkerup (S), 2008-01-16:
Hvis nu hr. Kristian Thulesen Dahl havde givet mig papiret i hånden, inden jeg gik på talerstolen, ville jeg med glæde have bekræftet, om oplæsningen var korrekt.
Nu har jeg jo ingen grund til at betvivle hr. Kristian Thulesen Dahls ord, men jeg kan i hvert fald bekræfte, at jeg er enig i, at en kniv på under 7 cm kan anvendes og sikkert også er blevet anvendt i nogle af de overfald og forbrydelser, som finder sted.
Derfor er jeg sådan set også enig med spørgeren i intentionen om, at det er meget nemmere at sige ingen knive frem for nogle knive.
Der er ingen, der tager fejl, når alle ved, at ingen knive er ingen knive.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-01-16:
Tak for det.
Jeg vil bede fru Karen Hækkerup bekræfte, at justitsministeren i 2003, da hun fremsatte et forslag om forbud mod at bære kniv m.v., i sin fremsættelsestale i Folketinget understregede, at også foldeknive under 7 cm bliver brugt i kriminelt øjemed.
Det var det, som justitsministeren fremførte på daværende tidspunkt.
Jeg citerer: Som Rigsadvokatens undersøgelse viser, bliver foldeknive med en klinge på højst 7 cm brugt til alvorlig personfarlig kriminalitet, og den omstændighed, at det i dag er tilladt at bære sådanne knive uden noget anerkendelsesværdigt formål, øger efter regeringens opfattelse risikoen for voldskriminalitet ved anvendelse af knive.
Karen Hækkerup (S), 2008-01-16:
Jeg synes bare, at man skal huske på, at en kniv ikke behøver at være 7 cm lang, før den bliver til et drabsvåben.
Man kan godt dø af en kniv, som er mindre.
Ekstra Bladet viste meget fremragende, synes jeg, hvor svært det er at adskille, hvad der er lovlige knive, og hvad der er ulovlige knive, og folk render altså ikke rundt med et centimetermål og måler, om den er 7,1 eller 6,8 cm.
Det er forvirrende, at der er de her regler; det er efter vores opfattelse meget nemmere at sige: Når man tager cykellygterne frem, lægger man knivene væk.
Sådan er det.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-01-16:
Det lyder jo sådan set fint nok, og jægersamfundet troede jeg vi havde bevæget os væk fra for længst.
Det kan også være, at vi skal være så sunde, at vi kan bruge vores schweizerkniv til at skære et æble op med i toget, eller hvad ved jeg, det kunne vel være fint nok.
Men fru Karen Hækkerup siger, at statistikken ikke er god nok.
Den kan jo så laves bedre, det kan vi sagtens være enige om, men fru Karen Hækkerup kunne vel bekræfte, at Københavns Politi for halvandet års tid siden, tror jeg det var, gennemførte en undersøgelse netop for at finde ud af, om de her små schweizerknive overhovedet blev brugt til noget, og den undersøgelse viste, at der ikke var noget, der tydede på, at de overhovedet blev brugt.
Det håber jeg at fru Karen Hækkerup kan bekræfte.
Karen Hækkerup (S), 2008-01-16:
Jeg takker for rosen for talen.
Det er jo altid dejligt at blive rost.
Og så vil jeg svare på spørgsmålet, som hr. Simon Emil Ammitzbøll stiller, nemlig hvor mange overfald med schweizerkniv eller andre ikke ulovlige knive der har fundet sted.
Nu ville jeg ønske, at jeg kunne svare på det, men fordi statistikken ikke er særlig god på det her område, har vi rent faktisk ikke præcis de tal, der skal til.
Men når det så er sagt, vil jeg bare sige: Gør det slet ikke indtryk den anden vej rundt, at det er meget nemmere at forholde sig til et knivforbud end til, at man skal begynde at måle kniven i centimeter og finde ud af, om den kan låses fast eller ikke kan låses fast.
Det er meget tydeligere, hvad meningen er, når man ikke må tage en kniv med i byen, end når man må tage en kniv med i byen, hvis bare den er sådan og sådan og sådan.
Det er også det, vi kigger på.
Endelig vil jeg sige, at vi ikke går ind for et totalt knivforbud, men et forsøg med et totalt knivforbud.
Jeg mener rent faktisk, at vi skal bevæge os derhen, at vi forlader jægersamfundet, hvor vi alle sammen har en opfattelse af, at man ikke kan gå ned igennem Strøget uden at være bevæbnet.
Når man går i byen, skal man ikke have knive med, for det er de knive, der bliver taget med, og som måske slet ikke er taget med med henblik på at skulle bruges i voldsepisoder, der rent faktisk ender med at blive gerningsvåbnet, når alkoholen er gået ind og hjernen sætter ud.
Knivene skal væk fra nattelivet.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-01-16:
Nu hvor der er så god tid, tænkte jeg, at jeg ville sige, at jeg faktisk syntes, at det var en rigtig god ordførertale, fru Karen Hækkerup holdt.
Jeg forstår bare ikke helt, hvorfor man fremsætter det her fælles forslag til vedtagelse sammen med Dansk Folkeparti, hvor man også taler om knivforbud, der omfatter de her små schweizerknive, som en del danskere går rundt med.
Der er jeg nødt til at stille fru Karen Hækkerup bare et lille faktuelt spørgsmål: Hvor mange overfald med den slags knive har fru Karen Hækkerup enten statistisk eller gennem personlige erfaringer hørt om?
Kim Andersen (V), 2008-01-16:
Vi tænker over rigtig mange ting i forbindelse med den aktuelle diskussion og spørgsmålene omkring knivoverfald og drab.
Jeg vil gerne have lov til helt stilfærdigt at sige, at i den aktuelle sag synes jeg der er kommet forskellige meldinger fra politiet.
Men det gør da indtryk, hvad vi hører og erfarer, og jeg håber, at vi får et konstruktivt samarbejde om at finde nogle løsninger, som gør det klart for potentielle voldsmænd, at der er grænser for, hvad vi accepterer, og at vi samtidig også erkender, at det er en flerstrenget indsats, der skal til for at undgå, at disse ulykkelige hændelser bliver så talrige, som vi har været vidne til på det seneste.
Jeg tror i og for sig, at vi i vore grundholdninger ikke er så uenige.
Vi skal bare sørge for, at det, vi gennemfører, ikke er symbolpolitik, at det kan administreres, og at det ikke er til unødig gene for almindelige mennesker med almindelige gøremål.
Jeg er meget enig med hr. Peter Skaarup i, at der skal gøres noget politisk i forhold til den rå vold, vi har set på det seneste; jeg er meget enig i, at vi skal have et bredt og konstruktivt fremadrettet samarbejde om klare, kontante politiske tiltag på det område.
Herunder er det naturligvis også helt relevant, at vi inddrager alle de erfaringer, der er tilgængelige, herunder også de norske erfaringer.
Sådan som jeg har fået dem forelagt indtil nu, er det sådan, at knivforbuddet som sådan ikke gav resultater, men i forening med øget visitering og patruljering og politiaktioner i 2002 så man en effekt.
Jeg tror, at det, vi taler om her, er nuanceret; jeg tror, det er en flerstrenget indsats, der skal gennemføres, just sådan som justitsministeren har lagt op til.
Peter Skaarup (DF), 2008-01-16:
Jeg vil spørge hr. Kim Andersen, som jeg synes er inde på mange fornuftige ting, og det er jo også vigtigt, at vi fortsat har en stram retspolitik, og det opfatter jeg sådan at regeringen fortsat gerne vil have, om hr. Kim Andersen ikke synes, at vi skulle kigge på de norske erfaringer med hensyn til det knivforbud, som har haft stor succes deroppe, hvor man har kunnet tælle væsentlig færre knivoverfald, efter at det blev indført, i kombination med politiets visitationer.
Carina Christensen (KF), 2008-01-16:
Nu tror jeg ikke, det kommer helt som en overraskelse for nogen ude i kommunerne, at trafikken stiger og transportbehovet øges.
Det har den jo sådan set gjort løbende gennem historien, siden bilerne blev opfundet.
Det har man jo kunnet håndtere hidtil, og det er jeg sikker på at man også kan fremover.
Jeg vil selvfølgelig sørge for, at også kommunerne får et eksemplar af rapporten, som vi nu har fået fra Infrastrukturkommissionen.
Jeg ved også, at de følger debatten med stor interesse, og at de selvfølgelig også har blik for det og den fremtidige udvikling i infrastrukturen, når de skal foretage deres prioriteringer lokalt.
Men det er nu engang kommunerne, der har ansvaret for det kommunale vejnet, og jeg har ingen intentioner om at gå ind og blande mig i, hvordan de i øvrigt prioriterer deres midler.