Lone Dybkjær (RV), 2007-01-16:
Jeg vil gerne takke udenrigsministeren for talen, som jo helt overordnet redegør for den overordnede udvikling i området og måske knap så meget for de problemer, der unægteligt også er i sådan et samarbejde i området.
For en ordens skyld vil jeg med det samme sige, at Det Radikale Venstre kan stemme for det af Venstre og De Konservative fremsatte forslag til vedtagelse, så det er ikke i de meget overordnede linjer, vi er uenige med udenrigsministeren, men vi synes måske, der er et par problemer, man godt kunne drøfte.
Så er jeg noget mere tøvende over for at takke hr. Morten Messerschmidt for at sætte fokus på området.
Men når det så er sagt, må jeg sige, at jeg synes, hr. Morten Messerschmidt er noget langt ude i sine virkelighedsforestillinger, men det er jo sådan set ikke mit problem, det må han rode med selv.
Det, som jeg helt overordnet vil sige, er, at i modsætning til hr. Morten Messerschmidt tror jeg sådan set, at udviklingen går for langsomt og ikke for hurtigt, og det er det, der er problemet.
Det er også derfor, vi har så frygtelig mange problemer med en masse, der prøver ulovligt at komme ind i de europæiske områder.
Hvis samarbejdet gik hurtigere, tror jeg, at det ville være en langt mere stabil region, og dermed ville der altså også være meget mindre pres på de sydeuropæiske lande og mange færre ulykkelige historier om mennesker, der flygter og omkommer undervejs.
Det Radikale Venstre er og har altid været tilhænger af et internationalt samarbejde, også et EU-samarbejde.
Det skyldes jo simpelt hen, at vi i modsætning til Dansk Folkeparti – selv om jeg er ved at give dem for meget kredit i øjeblikket – har en opfattelse af, at vi ikke er en isoleret ø.
Vi tror simpelt hen ikke på, at Danmark kan klare sig ved at lukke sig inde i sig selv.
Det synes jeg er en meget god, ny definition af, at man skal være der, når andre lande træffer beslutninger, som påvirker ens eget land.
På samme måde er EU jo heller ikke en ø, tværtimod, EU har behov for et samarbejde med de omkringliggende lande.
Vi synes, de helt overordnede målsætninger i det samarbejde, vi har på det her område, hvori Barcelonaprocessen indgår, er en god ramme for samarbejdet.
Mig bekendt stemte også alle partier for det samarbejde, dengang det blev etableret i 1995, men selvfølgelig er der jo gået en periode siden da.
Det skaber nogle rammer for det overordnede politiske og sikkerhedspolitiske arbejde, og herunder vil jeg godt fremhæve det, som udenrigsministeren jo også nævner, nemlig at det er det sted, hvor Israel kan have en dialog med de arabiske lande.
Er der noget, der er behov for i øjeblikket, så er det den dialog, der er behov for al mulig støtte til en sådan dialog og ikke for, at man sætter spørgsmålstegn ved den.
Vi tror også, som jeg har nævnt, at det økonomiske samarbejde vil være værdifuldt for området og i sig selv vil være med til at løse de store problemer, der er på migrationsområdet.
Når jeg gerne vil fremhæve den, er det, fordi jeg tror, at netop det at fokusere på kvinderne i det her område er ekstremt vigtigt.
Om konklusionerne vil jeg sige, at de jo er præget af meget fine ord og overordnede målsætninger, og det skal der jo altså også til.
Man ville sikkert også kritisere det, hvis det ikke var der.
På den anden side kunne man så godt spørge sig selv om, hvad vi gør meget konkret for at følge det op.
Jeg ser, at der i forbindelse med det parlamentariske arbejde er lavet en ad hocgruppe, der skal beskæftige sig med kvinder, og det er formentlig, fordi man vil lave den her årlige konference.
Det håber jeg meget vi kan følge op med nogle konkrete initiativer, sådan at vi kan få gang i det samarbejde.
Kvinder er i en lang række sammenhænge kulturbærere, og derfor tror jeg det er meget vigtigt, at de kommer med ind i det her arbejde også – og det er ikke noget, der bare går af sig selv.