runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2009-10-08:
Hvis man læser regeringens egne publikationer, vil man se, at situationen lige nu er, at den økonomiske krise har forværret holdbarheden i dansk økonomi, og at der er et genopretningsbehov ud over det gigantiske hul, man ikke fik taget fat på, dengang der var højkonjunktur i dansk økonomi.
Derfor vil jeg sige til fru Henriette Kjær, at det jo er helt absurd at henvise til, at man har lavet en forårspakke, der skal øge BNP, når det, vi taler om, er holdbarheden.
Der taler vi altså om arbejdskraft, der skal tilvejebringes.
Det, der er behov for, er jo, at man som minimum nu kan fortælle, hvad det er, man har tænkt sig at gøre på et senere tidspunkt, hvis man ikke mener, at tiden nu er inde til reformer.
Ellers er der jo ikke nogen økonomisk troværdighed.
Så det, man gør, er, at man lufter fromme ønsker og håb om bedre tider, men De Konservative har ikke nogen konkrete bud, og regeringen har heller ikke nogen konkrete bud på, hvordan man skal skabe balance i dansk økonomi.
Det står helt hen i det uvisse, og jeg kan ikke forstå, at Det Konservative Folkeparti kan være del af en regering, der fører en så uansvarlig økonomisk politik.
Henriette Kjær (KF), 2009-10-08:
Det her er politisk plat på højt niveau.
Det er, præcis som jeg sagde i min ordførertale her for lidt siden, et aktiv for oppositionen, at vi har fået en krise, og den misbruger man. Man kan jo se, hvad det er, regeringen har foretaget sig, siden krisen er opstået.
Hvis jeg skulle nævne alle de initiativer, regeringen har sat i søen, så kunne jeg ikke blive færdig inden for den tid, jeg har til at svare, for vi følger hele tiden situationen, vi sætter hele tiden ind, vi gør hele tiden, hvad vi kan for at afbøde krisen.
Jeg ved ikke, hvad det er, hr. Morten Østergaard efterspørger.
Svaret bliver i hvert fald ikke det, der kommer fra Socialdemokraterne og SF, om, at der skal pumpes 36 mia. kr., eller hvad tallet er i dag, ud her og nu til investeringer i både den offentlige og private sektor.
Maja Panduro (S), 2009-10-08:
Jeg vil gerne i den positive ånd starte med at rose ordføreren for ærligheden.
Jeg synes, det er fair at lægge ud med at indrømme, at den her nedsættelse af den kriminelle lavalder altså er resultatet af en studehandel, man har måttet indgå med Dansk Folkeparti.
Sidst Dansk Folkeparti fremsatte forslag om at sætte børn i fængsel, stod Konservative ellers mere fast.
Dengang redegjorde bl.a. den daværende justitsminister og nuværende partiformand hos De Konservative, fru Lene Espersen, over for Folketinget for regeringens holdning.
Hun sagde, at børn og unge under 15 år ikke skal straffes, at unge under 15 år stadig først og fremmest har brug for omsorg og støtte i deres udvikling hen imod at blive voksne.
Ordføreren selv har også tidligere været rigtig fornuftig på det her område og forklaret, hvordan tingene hænger sammen.
De her unge har problemer, sagde ordføreren, de har ikke brug for at komme i fængsel, de har brug for en massiv socialpædagogisk indsats, det nytter ikke noget bare at låse dem inde.
Der er flere andre fornuftige konservative, som har afvist det her forslag igen og igen, senest for 2 uger siden, den 23. september, var partiformanden ude at afvise det.
Men ordføreren fortæller mig altså nu, at De Konservative i dag er uenige med både sig selv og deres egne eksperter i kommissionen, sådan at man faktisk nu mener, at børn bliver mindre kriminelle af at komme i fængsel.
Så skal jeg bare spørge: Hvor langt er De Konservative villige til at følge med Dansk Folkeparti?
Vi hører jo i dag fru Pia Kjærsgaard sige, hun gerne vil fortsætte ned til de 12 år.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-10-08:
Ja, det tilsiger den almindelige logik.
Derfor føler man åbenbart, at man kan tillade sig at stille ultimative krav på udlændingeområdet og på skatteområdet.
Jeg har forstået, at Det Radikale Venstre har overgivet sig på udlændingepolitikken og sagt, at man accepterer S og SF's ultimative krav.
Det er altså S's udlændingepolitik, som egentlig er en halv kopi af Dansk Folkepartis, der vil blive ført.
Spørgsmål er så: Hvad med skat?
Er det millionærskatter, er det højere selskabsskatter, er det et højere skattetryk, som er fremtiden for en regering med radikal deltagelse?
Har man samme taktik, at man overgiver sig, at det er ligegyldigt, eller er der et sted, hvor man siger stop?
Henriette Kjær (KF), 2009-10-08:
Man må i hvert fald sige, at fagligheden i folkeskolen i den grad har fået et løft, efter at den borgerlige regering trådte til.
Vi har sørget for, at der netop er blevet sat flere timer i dansk og matematik og historie på skoleskemaerne rundtomkring, og vi har også sørget for, at danske skoleelever er blevet bedre til at læse.
Vi har et helt reelt problem med, at der er nogle, der klarer sig dårligt.
Der er nogle, der går ud af folkeskolen uden at kunne tage folkeskolens afgangseksamen, der er nogle, der ikke kommer videre på en ungdomsuddannelse.
Og det er jo netop derfor, at regeringen sætter ind med noget, jeg faktisk vil tillade mig at kalde en reform, en reform for at få flere unge til at tage en ungdomsuddannelse.
Regeringen bruger faktisk 1 mia. kr. på det her område.
Nu nævnte hr. Jesper Petersen før, at det lyder, som om regeringen lever i en anden virkelighed, men jeg må sige, at det virker, som om SF's folketingsmedlemmer lever i en anden virkelighed og ikke vil se, ikke vil høre, at der bliver sat en masse ting i gang for at komme de her problemer til livs.
Nanna Westerby (SF), 2009-10-08:
Jamen det er ikke os, der ikke vil se og ikke vil høre, for i 2003-2005 var der ca. 14 pct. af eleverne, der ikke modtog minimumstimetallet, men de sidste par år er det steget til 22 pct.
Det er 22 pct., der ikke modtager, hvad vi har sagt er det minimale antal timer vi kan levere i folkeskolen.
Der er simpelt hen flere, der ikke er i stand til at tage en ungdomsuddannelse.
Det betyder jo, at de er rigtig dårligt rustede til fremtiden, og det betyder, at de også er rigtig dårligt rustede i den aktuelle krise, og det kan vi jo se lige nu.
Så jeg vil gerne høre ordføreren, om ordføreren synes, at det er faglighed, at vi underviser mindre i folkeskolen, og at der er færre unge, der er i stand til at gennemføre en ungdomsuddannelse efter folkeskolen.
Hvad er regeringens kommentar til det, og har man ikke ansvar for det?
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Det gør vi da.
Vi forventer at få indflydelse på det, som en ny regering skal beskæftige sig med.
Mit bud er, at alle partier i Folketinget forventer at have indflydelse.
Vi skulle da være nogle skarn at præsentere vores politik, vores ideer, det, vi vil arbejde for, den retning, vi vil trække i, hvis ikke vi ville sige til vores vælgere: Det vil vi gøre vores yderste for bliver virkeliggjort, om ikke hundrede procent – fordi vi meget gerne vil samarbejde med andre og indgå kompromiser – så i hvert fald et stykke ad vejen.
Og så må vi jo vide at finde ud af, hvor kompromiserne kan indgås.
Jeg tror, det er en erfaring, som man også har i Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, en vished om, at man kan blive nødt til at bøje sig mod hinanden.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Nu er det jo sådan, at hverken Socialdemokratiet eller SF – det siger de i hvert fald – vil indgå kompromiser på eksempelvis udlændingeområdet.
Jeg skal så spørge fru Margrethe Vestager: Hvordan har man det i Det Radikale Venstre med at skulle indgå i et samarbejde, måske endda et regeringssamarbejde, med nogle partier, som vil opretholde 24-års-reglen og tilknytningskravet?
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Det Radikale Venstre er imod både 24-års-reglen og tilknytningskravet, fordi det stadig væk er vores vurdering, at de ikke virker til det, de er sat i verden for at virke imod, nemlig det overgreb, som vi synes et tvangsægteskab er.
Derfor tager vi det selvfølgelig også med til forhandlingsbordet, og så må vi se, hvor langt vi kan nå.
Det, der er vigtigt for os, er, at der er fokus på at løse det, som er problemet, nemlig at mennesker, som elsker hinanden, ikke kan leve sammen i det her land, fordi der er gennemført nogle regler, som hæmmer netop det.
Vi synes, det er rigtig ærgerligt at høre om pendlerægteskaber, om dem, der bliver flyttet til Malmø, om dem, der bliver flyttet til lande, hvor de måske ikke engang taler sproget.
Det er vores politik.
Den tager vi med, og så må vi se, hvor langt vi kommer.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Ja, men de argumenter har jeg jo hørt før, i særdeleshed fra Det Radikale Venstre, men egentlig også fra SF og fra meget store dele af Socialdemokratiets bagland.
Så er mit spørgsmål til fru Margrethe Vestager bare: Nu har SF ligesom lagt sig på den linje, i hvert fald lige nu – man ved aldrig, hvordan det kommer til at gå i morgen eller i overmorgen – at de vil beholde begge dele.
Socialdemokratiets ledelse siger det, Socialdemokratiets bagland siger noget andet, og har fru Margrethe Vestager så egentlig ikke store forventninger om, at hvis det skulle ske, at der skulle blive et flertal, hvor fru Margrethe Vestager og Det Radikale Venstre indgår, kunne man også få succes med det?
Det er nok det, jeg frygter lidt, selv om fru Margrethe Vestager i øjeblikket officielt bliver verfet ud på et sidespor, men har man ikke en forventning om, at det nok skal gå alt sammen alligevel, og at den stramme udlændingepolitik nok skal ligge i ruiner, hvis Det Radikale Venstre får indflydelse sammen med S, SF og Enhedslisten?
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Jeg tror, at fru Pia Kjærsgaard og jeg har forskellige politiske målsætninger – fru Pia Kjærsgaard bekræfter det med et nik.
Det, som er vigtigt for Det Radikale Venstre, er sådan set ikke, om en eller anden hellig gral bliver opretholdt eller ej; det er at opnå politiske resultater.
Jeg har respekt for, at andre partier har en anden politik, og jeg forventer at møde den samme respekt, hvis man skal finde en solid koalition, der har mindst 90 mandater bag sig og kan invitere til et bredt samarbejde i Folketinget.
Jeg tror ikke, vi i Det Radikale Venstre får hundrede procent succes med at få gennemført vores politik.
Men jeg tror, vi får politisk indflydelse, og jeg tror, det faktisk kan gøre, at vi får en noget bedre integration, end den fru Pia Kjærsgaard selv har erkendt slet ikke er tilstrækkelig, i det her land – en integration, som rent faktisk betyder, at folk oplever, der er en forventning til dem, og at de er velkomne til at yde deres bidrag til det her samfund.
Henriette Kjær (KF), 2009-10-08:
Jeg synes, fru Margrethe Vestager er et meget optimistisk menneske, så jeg vil fortsætte den spørgsmålsrække, der lige har været.
Jeg synes, det er meget optimistisk at tro, at man kan få den store indflydelse, som fru Margrethe Vestager håber på at få, når man har fået meget, meget klart at vide af den socialdemokratiske politiske ordfører, at der ikke bliver flyttet et komma i den skatteaftale, som S og SF har lavet med hinanden.
Man må jo føle sig sat lidt til side og lidt uden for, når man lige præcis, som det har været nævnt tidligere i dag, kan erfare, at når man ringer fra Bornholm som repræsentant for den lokale passagerforening, kan man godt få indflydelse på S og SF's skattepolitik.
Så springer S og SF op af stolen og er parat til at ændre den.
Hvordan føles det, at man som De Radikales leder ikke kan få indflydelse, men at formanden for den bornholmske passagerforening kan få det?
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Jamen vi har også tænkt os at melde os ind, for det er jo da i hvert fald en vej.
Det er fuldstændig rigtigt set af fru Henriette Kjær, at jeg er et positivt menneske, og det kommer sådan set af det politiske arbejde.
Nogle gange skulle man tro, det var løgn, og jeg tror, at nogle af dem, der har fulgt debatten i dag, ville tro, at det ikke kan være sådan.
Men man kan faktisk godt blive rigtig godt humør af at arbejde med politik, og det hænger sammen med, at vi håber, at nogle af de tanker, vi har tænkt i samarbejde med borgere, medlemmer og vælgere, kan give bedre løsninger på nogle af de problemer, folk står med.
Det er det, der i bund og grund gør, at jeg tror, vi kan få et nyt flertal og en ny regering, og at vi såmænd nok skal blive enige, når vi kommer dertil.
Der er mange følelser i politik, der er megen retorik, og der bliver sagt meget mellem år og dag.
Men der er ikke noget så stabiliserende i et samarbejde som behovet for at have 90 mandater for at ændre tingenes tilstand.
Peter Christensen (V), 2009-10-08:
Jeg anerkender, at mit spørgsmål ikke hjalp på humøret, men det ændrer ikke ved, at det, jeg er optaget af, sådan set er, om Det Radikale Venstre forventer at få indflydelse på udlændingepolitikken og skattepolitikken.
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Jeg synes altså ikke, der er noget pinligt ved rygsvømning.
Det er faktisk en meget behagelig form for svømning, for man kan ligge på ryggen, man kan nyde fremdriften, og man kan faktisk komme derhen, hvor man gerne vil, så rygsvømning synes jeg sådan set ikke er en problematisk disciplin overhovedet.
Det, jeg synes ville være en skam, er, hvis man aldrig kombinerede det med brystsvømning, og så kommer vi jo hen til det, som i hvert fald tager noget af brodden af den kritik, jeg tit hører om, at S og SF slet ikke vil være med til reformer.
Vi ved jo, efter i 8 år at have iagttaget samarbejdet mellem Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti med Dansk Folkeparti som støtte for regeringen, at det ikke er her, der kommer til at foregå det reformarbejde, der kan sikre fremtidens velfærd.
Det er viden, det er fakta, og det kan konstateres, at holdbarheden ikke er på plads.
Men med vores andre venner lever vi jo sådan set stadig væk i håbet.
Frank Aaen (EL), 2009-10-08:
Radikale Venstre har sammen med Socialdemokratiet, SF, regeringen og Dansk Folkeparti indgået et forsvarsforlig, som øger bevillingerne til militæret.
I forliget står der, at man skal fortsætte den aktivistiske udenrigspolitik – det er sådan noget, vi f.eks. er i gang med i Afghanistan i øjeblikket – og til det brug skal der indkøbes et større antal nye jagerfly for mange milliarder kroner.
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Den aftale, som er indgået – det meget brede forsvarsforlig – er en aftale, som vi er meget stolte af at have indgået.
Jeg håber sandelig også, at forsvaret vil gøre deres yderste for netop at leve op til den meget brede politiske opbakning, for det er sådan set helt centralt.
Jagerfly – og mange af dem – er ikke noget, der har stået højt på Det Radikale Venstres liste over ting, vi gerne ville have ind i et nyt forsvarsforlig, men vi kan konstatere, at antallet er noget mere begrænset end det antal, der var foreslået.
Vi kan konstatere, at vi har fået levetidsforlænget F 16'erne, så der faktisk bliver ordentlig tid til at træffe en fagligt velbegrundet beslutning og derved forhåbentlig også en, der er nogenlunde i orden økonomisk.
Og så skal jeg slet ikke gøre mig klog på den militærfaglige og sikkerhedspolitiske vurdering, det er, om der fortsat er brug for jagerfly til overvågning og til noget af den internationale indsats, som vi bidrager med.
Det overlader jeg trygt til folk, der har den militærfaglige indsigt.
Frank Aaen (EL), 2009-10-08:
Danmark har en lang tradition for at være aktive i forhold til FN, til fredsbevarende operationer og til at gå ind og lave opbygning.
Det er vi rigtig dygtige til, det er bare ligesom blevet glemt under den her regering; her går det mere ud på krig end på opbygning.
Det er derfor, jeg ikke helt kan forstå, hvorfor Det Radikale Venstre er med, for jeg har følt, at vi i de to partier her – Enhedslisten og Det Radikale Venstre – har været tæt sammen om det, at der skulle være vægt på udviklingsarbejdet, og at der skulle være vægt på det fredsbevarende og ikke på krige som i Afghanistan.
Når jeg så tager fat i det med jagerflyene, er det, fordi jagerfly i virkeligheden er bombefly.
De er faktisk allerbedst egnede til at bombe.
Og jeg kan simpelt hen ikke få ind i mit hoved, at Det Radikale Venstre synes, at det er vigtigt at satse et meget stort milliardbeløb på bombefly, som jo kan det modsatte af det, som vi er gode til, nemlig at skabe fred og lave aftaler og udvikling.
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Jeg synes, der er et stort spring fra det konkrete forsvarsforlig til hele udenrigspolitikken.
For jeg tror, at mange ting havde været anderledes, hvis ikke beslutningen – på et løgnagtigt grundlag og med det snævrest tænkelige flertal – om at sende Danmark i krig i Irak var blevet truffet.
Det er jo en del af den udenrigspolitik, der har været ført de sidste 10 år eller i hvert fald de sidste 8.
Det er også en udenrigspolitik, som har været meget, meget tæt klæbet op ad en yderst krigerisk amerikansk administration.
Det er en udenrigspolitik, som Det Radikale Venstre gerne vil lægge den allerstørste afstand til.
Og det tror jeg er noget, vi fuldstændig deler opfattelse af, også at der er givet et løfte om, at baggrunden for Irakkrigen vil blive undersøgt, og at det kan være med til at skabe en klarhed og dermed også en ny begyndelse for en egentlig international aktiv – i stedet for aktivistisk – og engageret indsats.
Jeg deler fuldstændig vurderingen af, at det, der for alvor er vores styrke, er udvikling og genopbygning, men det er også i den yderste konsekvens at have muligheden for de skarpe operationer.
Men vores prioritering er ganske klart, og jeg tror, at den ligner Enhedslistens, nemlig at det er genopbygningen, det er det fredsbevarende arbejde, men det er også i sidste ende muligheden for at kunne gribe til våben, hvis det er der, det kommer til.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-10-08:
Jeg synes sådan set, at der er blevet begået nærmest et par uretfærdigheder over for ordføreren fra nogle af de tidligere spørgere, når man har diskuteret det her med, at S og SF nu stiller ultimative krav på udlændinge- og skatteområdet.
Jeg tror, at netop ordføreren og jeg måske er nogle af dem, der ved, at det der med ultimative krav skal man holde sig rigtig, rigtig langt fra.
Hvis man ser på udlændingeområdet, er sandheden så ikke, at Det Radikale Venstre har overgivet sig, at man sådan set har accepteret, at S og SF har ultimative krav?
Altså, allerede under sidste valgkamp sagde ordføreren på forsiden af Politiken, at gamle regler ikke stod i vejen for regeringssamarbejde, heller ikke 24-års-reglen eller tilknytningskravet.
Den sag er jo afgjort, man har lagt sig på ryggen.
Spørgsmålet er: Gør man også det i skattepolitikken?
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Det er jo altid en vurderingssag, hvor lidt eller hvor meget man kan kæmpe for en sag, og hvor langt man kan drive den.
For os er det vigtigt, at vores politik er klar: Hvad går vi ind for, hvad er vi imod, hvad tager vi med til forhandlingsbordet?
Men det er også vigtigt at se, om vi kan drive det dertil, hvor vi faktisk får ændret tingenes tilstand.
Spørgeren har fuldstændig ret i, at vi i Det Radikale Venstre har dårlige erfaringer med ultimative krav.
De leder ikke noget konstruktivt sted hen.
Vi deler gerne ud af de erfaringer, jeg har faktisk gjort det med rund hånd i de seneste uger.
Men når det kommer til det at have indflydelse på politikområderne, gælder det på skat- som for udlændingesom på kultur- som på skoleområdet, at ethvert parti, som skal støtte op om en regeringsførelse, naturligvis må have indflydelse på de politikområder.
Henriette Kjær (KF), 2009-10-08:
Ja, det er selvfølgelig rigtig nok, men man må sige, at det kræver en del rygsvømning fra S og SF's side, hvis man skal lukke op for nogle af de tanker, De Radikale har – ikke bare på skatteområdet, hvor der blevet tydeligt udtalt, at der ikke bliver flyttet et komma.
Det bliver jo pinligt for Socialdemokraterne og SF, hvis ulykken skulle ske, at de efter et valg skulle have flertal til at danne en regering.
Men ikke nok med det: Der er også alle de reformer, som jo efterhånden er det eneste, De Radikale kan tale om.
Når vi andre taler om kriminalitetsbekæmpelse, er det lidt pinligt, at vi gør det; det er ikke værdigt, og det bliver sat ind i en kontekst om, at man kun kan snakke om kriminel lavalder og burka.
Det er ikke fint nok for De Radikale, man kan kun tale om reformer.
Men de reformer, der betyder så meget for Det Radikale Venstre, vil S og SF jo ikke være med til, og hvad har man tænkt sig at gøre ved det problem, ud over at man selvfølgelig igen kan svare, at det er befordrende at kunne tælle til 90.
Ansvaret ligger hovedsageligt ude i kommunerne, og jeg synes, det er beskæmmende, at der er nogle kommuner, der tillader sig at undervise eleverne i færre antal timer, end det er anbefalet her fra Christiansborgs side.
For det er fuldstændig rigtigt, at det eneste råstof, vi har i Danmark, er kloge hoveder, og vi er afhængige af, at danske skoleelever er parate til at komme videre i uddannelsessystemet og være med til netop at sørge for, at Danmark kan klare sig godt i konkurrencen med andre lande.
Så det er en reel problemstilling.
Christine Antorini (S), 2009-10-08:
Jeg vil gerne fortsætte i forlængelse af spørgsmålet fra fru Nanna Westerby, for jeg har undret mig meget over den debat, der har været her, for jeg kan forstå, at fru Henriette Kjær mener, at regeringen har handlet og handlet i rette tid og på alle områder – bare for at tage et citat blandt mange.
Når vi nu kigger på den her folkeskole, hvor man er nede på minimumstimetal, hvor en tredjedel af kommunerne skærer ned på specialundervisningen, hvor 70 pct. af eleverne har mindre undervisningsmateriale til rådighed i forhold til før, og hvor det i øvrigt stadig væk er sådan, at hver femte elev forlader folkeskolen og ikke kommer videre, fordi de ikke har de fornødne kompetencer, så er jeg simpelt hen nødt til at sige til den Konservative ordfører: Når De Konservative ikke har ansvar for noget som helst, må det være, fordi De Konservative mener, at kommunerne er onde og ikke vil borgerne deres bedste.
Jeg er simpelt hen nødt til at spørge, hvorfor De Konservative mener, at kommunerne laver alle de her nedskæringer på folkeskolen.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-10-08:
Vi savner den.
Vi savner den dybt og inderligt.
Henriette Kjær (KF), 2009-10-08:
For det første synes jeg, at fru Christine Antorini tegner et uretfærdigt billede af den danske folkeskole.
Socialdemokraterne er selv en del af folkeskoleforliget, og fru Christine Antorini ved udmærket godt, at der er taget en masse fremragende tiltag for at højne kvaliteten i den danske folkeskole.
Så har vi et konkret problem med, at der er nogle kommuner, der ikke giver eleverne det antal timer, som de har krav på.
Der siger jeg jo, at det vil regeringen selvfølgelig undersøge, og så vil man selvfølgelig i dialog med de kommuner for at finde ud af, hvorfor de ikke gør det, og presse dem til at gøre det.
Og undskyld mig, det kunne jo altså også være, at det havde noget at gøre med, at man prioriterer forkert i kommunerne, for jeg bliver nødt til at slå fast, at kommunerne gennem årene siden 2001 kun har fået flere penge – kun har fået flere penge.
Christine Antorini (S), 2009-10-08:
Det er fuldstændig rigtigt, at vi heldigvis har et bredt forlig om folkeskolen, og derfor er der blevet sat ind bl.a. i forhold til at øge danskundervisningen og til at skabe en tidlig læseindsats.
Det afspejler sig også i, at de mindre børn læser bedre.
Men det er jo ikke et svar på, hvorfor i alverden det så skal gå ud over kommunerne, som ikke har mulighed for at løfte opgaven med den ret, som børn har til at få den nødvendige specialundervisning, og derfor skærer i specialundervisningen, så man nu er nede på minimumstimetal.
Jeg vil godt minde fru Henriette Kjær om, at det her jo altså ikke er noget, der bare er sket de sidste år, det er sket løbende igennem de snart 9 år, hvor De Konservative og Venstre sammen med Dansk Folkeparti har stået for den økonomiske del.
Og derfor er jeg nødt til at spørge igen, selv om jeg kan mærke, at det er noget, som fru Henriette Kjær meget nødig vil svare på: Er det, fordi De Konservative virkelig mener, at kommunerne bare vil borgerne det værste, er det derfor, de skærer ned på de her områder, så det i den grad kommer til at ramme de svageste elever?