runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-04-08:
Først har jeg nogle generelle bemærkninger, for de fem beslutningsforslag, vi behandler her i dag, omhandler jo det samme tema, nemlig farlig kemi.
Fra SF's side synes vi, der er tale om meget prisværdige forslag fra Enhedslisten.
Vi er medforslagsstillere på et af de næste forslag, vi behandler.
Vi har tidligere virkelig prøvet at få hormonforstyrrende stoffer på dagsordenen, også under SR-regeringen, med en række forslag, også til finansiering.
Det er jo fuldstændig rigtigt, som mine kolleger fra Enhedslisten og Alternativet har sagt, at EU-sporet selvfølgelig er det mest optimale spor, men det er også utrolig langsomt, og EU-systemet er udsat for en enormt omfattende grad af lobbyisme, som jeg egentlig ikke synes at ministeren i høj nok grad anerkendte hvor meget betyder.
Det er på tide at få lagt låg på og få sat en slutdato for anvendelse af kemiske stoffer, som er kræftfremkaldende, som er mutagene og giftige for forplantning og udvikling, de såkaldte CMR-stoffer.
Og SF har også fremsat et beslutningsforslag, som skal forpligte regeringen til at arbejde for afviklingen af CMR-stofferne i EU inden for maks. 10 år – bl.a. ved en juridisk forpligtelse til substitution af farlige stoffer.
Industrien kan godt handle, hvis der sættes en tidslås på krukken med farlig kemi.
Danmark skal samtidig stræbe efter at afvikle CMR-stofferne nationalt med alle til rådighed stående virkemidler og sammen med andre lande udfordre EU-reguleringen og Europa-Kommissionen.
SF's beslutningsforslag er ligesom forslagene i kemipakken fra Enhedslisten samtidig et opgør med den falske tankegang, at grænseværdier for farlige stoffer alene giver en sikkerhed og en beskyttelse af befolkningen og miljøet.
I forhold til det konkrete beslutningsforslag her, B 37, er fluorstofferne allerede på EU's dagsorden, så sådan set er der jo god grund til at gå videre med nationale forbud for at speede processen op og lægge et pres.
Og vi er positive over for forslaget – med den krølle, at vi også mener, at et forslag om et dansk forbud vil blive understøttet rigtig godt, hvis vi samtidig kan få andre lande med til at foreslå det samme.
Men grundlæggende set
er vi positive.
Christian Poll (ALT), 2016-04-08:
Jeg ville bare høre ordføreren, om han føler sig tryg ved den magtbalance, der er, på EU-niveau i forbindelse med den lobbyindsats, der sker omkring kemikaliepolitikken, altså det, at kemikalieindustrien jo har meget store ressourcer og bruger dem på det arbejde – sammenlignet med almennyttige organisationer, der forsøger at beskytte forbrugerne og miljøet mod kemikalierne.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Mange tak.
Og tak for invitationen til at drøfte en samlet indsats; det giver jo altid rigtig god mening.
Bisfenol A er jo et stof, som vi har diskuteret her i Folketinget adskillige gange.
Det er et område, som vi har danske særregler på, uden at der er kommet en retssag.
Tværtimod fulgte EU sådan set efter, da vi forbød det i sutteflasker, og indførte det i alle de andre EU-lande.
Nu nævnte ministeren grænseværdier.
Der er kommet en anbefaling til et sæt grænseværdier fra EFSA, som de danske eksperter er uenige i.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-04-08:
Den forskel på risikovurdering, som er hos EFSA og DTU, har medført, at vi presser på, bl.a. sammen med Holland, for, at EFSA skal se på det igen.
Og jeg er egentlig fuld af fortrøstning, med hensyn til at det kommer til at ske.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Vil ministeren så, hvis det her nu trækker i langdrag – hvilket der er en vis risiko for, når vi har med EU-systemet at gøre – i det mindste hjælpe danske forbrugere og danske gravide, som jo helt afgjort skal undgå det her stof, med at kunne træffe et kvalificeret valg, f.eks. ved at indføre en mærkningsordning, så man har mulighed for at gå uden om fødevarekontaktmaterialer, f.eks. i sodavand, konservesdåser, hvis man ønsker det, altså så man ikke er fuldstændig overladt til sig selv som forbruger?
Det skal ikke mærkes, det skal ikke skrives nogen steder i dag, så du har jo ingen chancer for at finde ud af, hvor det er henne.
Vil ministeren være imødekommende over for det, så vi i det mindste gør en indsats over for de mest udsatte?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-04-08:
Altså, der lå jo i det spørgsmål en præmis om, at der ikke sker noget.
Og da jeg ikke tager bekymringerne på forskud i forhold til det, der kommer til at foregå i forbindelse med de vurderinger, der skal være i det europæiske system, så foregriber jeg ikke handlingernes gang.
Men jeg kan på forhånd afvise, at der skal laves en national mærkning.
Christian Poll (ALT), 2016-04-08:
Tak for det.
Ministeren nævner, at der jo er rådgivning til forbrugerne om, at man f.eks. kan undgå dåser og vælge andre typer emballager.
Jeg tænker, at det kan være meget svært som forbruger, og jeg vil høre ministeren, om ikke han vil anerkende, at det kan blive en meget svær hverdag, hvis man skal gå og huske på alle de her ting.
Man skal måske ud at købe en tandbørste og siger: Nå, nej, jeg må ikke vælge røde tandbørster.
Eller man skal ud at købe dåsemad og siger: Nå, nej, det kan jeg ikke, for jeg skal gå efter glasemballager.
Der vil være sindssygt mange ting, hvis vi overlader det til forbrugeren at skulle træffe de her valg, og det er derfor, jeg spørger: Er ministeren ikke enig i, at vi skal prøve at tage forsigtighedsprincippet med så langt som muligt for at beskytte forbrugeren mod alle de her farlige kemikalier, der potentielt er derude?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-04-08:
Tak for et relevant spørgsmål.
Derfor har vi mærkningsordninger, og derfor oplyser vi på Fødevarestyrelsens hjemmeside.
Men jeg forestiller mig ikke, at vi udarbejder et katalog, som forbrugeren kan tage med sig i supermarkedet, der så viser kravspecifikationer på alt muligt, inden forbrugeren kan handle.
Jeg har generelt stor tillid til de danske forbrugere og deres evne til også at vælge fornuftigt og korrekt.
Henrik Dahl (LA), 2016-04-08:
Jeg takker ligesom fru Mette Reissmann for forslaget til, hvad jeg kan bruge mit andet spørgsmål til, men jeg vil dog bruge det på noget andet.
Kan ordføreren og jeg blive enige om i respekt for sagligheden, at en person, der er i færd med at bringe sig selv i en situation, hvor vedkommende får en ekstremt høj livsindkomst, ikke er en stakkel?
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Jeg tror, det kan være meget svært at gøre op på sager, men jeg har faktisk en række artikler med nede på min plads, som jeg kan dele med ordføreren allerede i dag.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-08:
Det ved jeg ikke om jeg kan svare på.
Altså, jeg er ikke så uddannet som ordføreren selv inden for det område.
Jeg tror, at ordføreren har beskæftiget sig i mange år med det her, og jeg hører gerne på foredrag fra den kant, hvis der er noget, man mener jeg skal vide der.
Men jeg er tryg ved det, hvis vi iværksætter en proces i Danmark, hvor vi taler med ministeriet og som politikere jo selv kan vælge, hvilke eksperter vi gerne vil lytte til; så er jeg tryg ved, at vi kan tilrettelægge en proces, som er neutral nok til, at vi kan træffe beslutninger ud fra den.
Pia Adelsteen (DF), 2016-04-08:
Tak for det.
Jeg kan jo godt lide ordførerens retorik, for man kan virkelig mærke, at ordføreren brænder for det her.
Men jeg synes også måske derfor, at jeg på en eller anden måde føler mig forpligtet til at reagere, for når vi nu har de her fem sager i dag, vil jeg sige, at den uenighed, jeg tror der reelt er mellem partierne i Danmark, er meget, meget lille.
Men jeg tror simpelt hen, at man ønsker at køre to forskellige spor.
Det er jo rigtig positivt, når Enhedslisten tager sådan nogle sager op, fordi man netop presser på et system.
Men alt andet lige er det, som jeg godt kunne tænke mig at spørge om, om Enhedslisten ikke mener, at vi skal beskytte borgerne reelt og ikke kun som signal.
Når jeg spørger, er det i forbindelse med en del af de her stoffer, som nævnes i de her beslutningsforslag, og hvis man skal beskytte borgerne reelt, skal vi reelt også lave importforbud til EU eller til Danmark mod en masse varer.
Mener ordføreren, at det er realistisk?
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Vi har jo gjort det før, så selvfølgelig er det realistisk.
Det var det, vi gjorde, da vi forbød bisfenol A. Så måtte man ikke længere sælge eller importere sutteflasker, som indeholdt bisfenol A.
Så var de danske børn beskyttet mod et hormonforstyrrende og kræftfremkaldende og ekstremt farligt stof.
Da vi så udvidede forbuddet til at gælde alle kontaktmaterialer, kunne man lige pludselig for en kort periode ikke længere købe babymad i supermarkederne, indtil virksomhederne havde erstattet bisfenol A med noget andet.
Det kan jeg selv huske, fordi jeg havde et lille barn på det tidspunkt.
Det var heldigvis kort tid, for så fandt virksomhederne en anden løsning.
Alternativerne findes.
Der er ikke nogen af de forslag, vi i dag behandler, hvor der ikke findes alternativer, så det er muligt at skubbe på, og selvfølgelig er det realistisk.
Malte Larsen (S), 2016-04-08:
Jeg skal lige prøve at se, om jeg kan forstå ordføreren korrekt.
Tidligere i dag nævnte ordføreren, at industrien havde postet hundredvis af millioner kroner i lobbyarbejde i den her sag.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
EU-lobbyister, kemilobbyister, har postet hundredvis af millioner i at påvirke EU-systemet i forhold til kemikalier generelt.
Det tror jeg er relativt velkendt.
Malte Larsen (S), 2016-04-08:
Jeg synes, det er meget interessant, og jeg vil også af egen nysgerrighed frygtelig gerne have de dokumentationer frem, så hvis ordføreren kan hjælpe mig med det, vil jeg meget gerne have dem.
Men jeg har forstået det sådan, at det var i denne konkrete sag, og det synes jeg alligevel ikke at jeg kunne forstå.
Pia Adelsteen (DF), 2016-04-08:
Det vil jeg skynde mig at sige, for det har slet ikke noget med det at gøre.
Men det er måske mere et spørgsmål om at mene, hvad der er realistisk eller ej.
Det er blot derfor, jeg gerne vil høre ordførerens kommentarer om lige det her.
Erling Bonnesen (V), 2016-04-08:
Jamen overordnet har jeg allerede markeret, at vi i Venstre mener, at vi skal følge i EU-sporet.
Men så er det også værd at notere det, som ministeren også var inde på i sin besvarelse lidt tidligere om ftalater, at der jo også dér er et samarbejde mellem danske myndigheder og EU-myndigheder, som munder ud i et forslag.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Nu synes jeg ikke, at det her handler om tro.
Det her handler ikke om at vælge, hvilket spor man vil følge, for vi kan sagtens følge begge spor.
Jeg konstaterer fuldstændig nøgternt, at vi tidligere har lavet forbud i Danmark, som EU efterfølgende har fulgt, dvs. at ved at gå foran kan man presse til en bedre beskyttelse for alle EU-borgere til gavn for en masse mennesker og for virksomhederne.
Så det er ikke et enten-eller, men det er da klart, at hvis vi forbyder noget, giver vi en fordel til de virksomheder, som har taget ansvar i tide.
Christian Poll (ALT), 2016-04-08:
Tak for det.
Nu hørte jeg lige, at ordføreren i sit svar til fru Lisbeth Bech Poulsen nævnte, at man jo kunne arbejde med oplysning.
Og der vil jeg bare lige starte med at dele min bekymring, for jeg er selv kemiingeniør, men jeg ville meget nødig skulle stå, når jeg skal købe produkter, og kigge i lange kemiske betegnelser, selv om jeg faktisk godt forstår, hvad der står, for det er så komplekst, at det kan man selvfølgelig ikke gøre som forbruger.
Men mit spørgsmål til ordføreren går egentlig mere på det her med mekanismen, når vi lægger pres på fra Danmarks side ved at gå enegang, eller hvad man kalder det.
Altså når vi laver vore egne regler først, er det jo noget af det, der kan presse en proces frem i EU.
Og så er der den her sideeffekt, som jo også er meget interessant, altså at når vi går først i Danmark, kan vores erhvervsliv også være de første, der kan substituere de her problematiske stoffer til nogle mindre problematiske og på den måde være på forkant, når det så kommer i EU nogle år senere.
Er det ikke en interessant mekanisme, som man burde forfølge noget mere?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-04-08:
Det er bare for at forstå ministeren helt korrekt, for jeg synes jo, det var et meget relevant spørgsmål, som hr. Christian Poll stillede.
Jeg tror, at vi alle sammen ved, at der foregår lobbyisme både herhjemme og på EU-niveau, og det kan jo både være godt og skidt at få input udefra.
Men mener ministeren, at den lobbyisme, der foregår på EU-niveau fra en række virksomheder, som selvfølgelig har deres egne interesser – det er klart – er uden konsekvenser og ikke har nogen påvirkning?
Mener ministeren, at der ikke er nogen konsekvenser eller påvirkning fra den lobbyisme, der foregår på EU-niveau, og at det ikke også har nogen konsekvenser i forhold til det lovgivningsmæssige arbejde?
Jeg skal bare være helt sikker på, at jeg forstår ministeren rigtigt.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-04-08:
Tak for spørgsmålet.
Jeg tror da i den grad, at det har konsekvens i forhold til den politiske bevidsthed om relationen mellem producentinteresser og forbrugerbeskyttelse.
Men når det gælder den eksakte del i f.eks. ECHA, hvor den danske regering er repræsenteret via Miljøstyrelsen og lignende, så er det jo det videnskabelige udgangspunkt i forhold til forbrugerens beskyttelse, som er det væsentlige.
Så man kan sige, at der er to fora, hvor den slags ting foregår i.
Naturligvis har lobbyisme en indvirkning, uanset om den er båret af de grønne organisationer eller producentorganisationer versus det, at der så er et arbejde i de registrerede fora under regeringsarbejdet, hvor man har et fuldstændig armslængdeprincip og også princippet om, hvorvidt man ikke er inhabil i arbejdet med godkendelse af stoffer.
Malte Larsen (S), 2016-04-08:
Med beslutningsforslag B 37 pålægges regeringen at fremsætte et lovforslag, der forbyder anvendelsen af giftige fluorstoffer i Danmark og samtidig fremskynde arbejdet for et generelt forbud i EU.
Et forbud mod skadelige stoffer som f.eks. giftige fluorstoffer ligger Socialdemokraterne meget på sinde.
I Danmark har vi satset massivt på forskning inden for dette område, og vi har stor viden og ekspertise, og derfor skal Danmark også gå forrest i kampen mod skadelige stoffer.
Vi deler til fulde Enhedslistens bekymring for forbrugerne i den her sag.
Det er helt afgørende, at forbrugerne bliver beskyttet mod skadelige stoffer og kemikalier, og derfor støtter vi også intentionen i forslaget.
Men de danske forbrugere er altså bedst beskyttet ved fælles EU-regulering, og derfor mener vi hos Socialdemokraterne, at vi skal forfølge det internationale spor så meget, som vi overhovedet kan.
Socialdemokraterne bakker derfor op om at fremskynde arbejdet mod et generelt forbud i EU mod brug af giftige fluorstoffer, men vi mener ikke, at den bedste løsning er et nationalt forbud.
Vi bør kæmpe for en fælles EU-regulering, før vi indfører danske særregler.
På den baggrund kan Socialdemokraterne ikke støtte beslutningsforslaget.
Jeg har fået lov til at hilse fra De Radikale i den her sag og sige, at de er enige med os.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Jeg synes, det her spændende, for Socialdemokraterne roser forskerne, og forskerne anbefaler, at vi forbyder det i fødevarekontaktmaterialer.
Gør det indtryk på Socialdemokraterne, eller gør det ikke?
Det her er et område, hvor vi faktisk kan lave nationale særregler, og det er altså noget vrøvl at sige, at hvis vi laver regler i Danmark, så er de danske forbrugere ikke beskyttet – selvfølgelig er de det, for så må du ikke sælge de her ting i Danmark, færdigt arbejde.
Så kigger vi til EU, som ganske vist har arbejdet på et forbud, men som er blevet påvirket massivt af industriinteresser, så er det forbud nu er totalt udvandet.
Malte Larsen (S), 2016-04-08:
Jeg drager på ingen måde dine bekymringer i tvivl eller din viden eller din snak om, hvad det her har af konsekvenser.
Jeg siger bare, at det internationale EU-spor er bedre for forbrugerne end en national lovgivning.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Det ene udelukker ikke det andet.
Der er ikke nogen, der siger, at ved at lave et nationalt forbud behøver vi ikke interessere os for, hvad der sker i EU.
Vi er alle sammen interesserede i at få så mange lande med som overhovedet muligt.
Men vi kan godt se, hvor lang tid der går i EU.
Det tager årtier.
Ftalaterne er et fremragende eksempel.
Hvor lang tid har Socialdemokraterne tålmodighed i forhold til fluorstofferne, som er så farlige, før man er parat til at gribe ind i forhold til den danske befolkning?
Malte Larsen (S), 2016-04-08:
Vores bekymring er rigtig høj på det her område, og det er derfor, vi vælger at forfølge EU-sporet.
Christian Poll (ALT), 2016-04-08:
Jeg ville bare lige høre ordføreren for Socialdemokratiet, om ikke ordføreren kan anerkende, at noget af det, der netop skaber et pres på EU-processen, er, at når nationalstater går foran og viser vejen og laver regler for sig selv, altså i det her tilfælde f.eks. Danmark, så er det, man ofte ser, at processen bliver yderligere forceret i EU, og at det så kan blive til generelle EU-regler.
Så det er netop den mekanisme, som kan skubbe på.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Tak for det.
Og tak for ministerens tale.
Der er her tale om ekstremt farlige stoffer, der er persistente.
Det vil sige, at de ikke nedbrydes, men ophobes i den menneskelige organisme.
Det her er dybt alvorligt.
Det er prisværdigt, at ministeren ønsker sig en fælles indsats.
Vi kan blive enige om, at jo flere lande, der går med, jo bedre, vi kan bare ikke vente på EU.
Vi ved, at EU har haft et forbud på vej, og at det er lykkedes industrien at udvande det totalt.
Ministeren nævnte ftalaterne.
Vi har i 30 år vidst, ftalater var farlige.
Nu begynder der at ske noget.
Hvor lang tid vil ministeren vente på EU, før ministeren træder i karakter og siger: Jeg har ansvar for den danske befolkning, og derfor indfører jeg et forbud i Danmark nu?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-04-08:
Tak for spørgsmålet.
Jeg er allerede som minister trådt i karakter over for EU i forhold til den dom, der blev afsagt mod Kommissionen lige før jul.
Den har jeg fulgt op på, og sammen med bl.a. Sverige, der havde anlagt retssagen om de hormonforstyrrende stoffer, har vi presset Kommissionen til forhåbentlig før sommerferien at levere det, de skal levere omkring fælles standarder i EU.
Så det har jeg allerede gjort.
Det er to meget gode eksempler.
Men ordføreren skal jo også huske på, at rigtig meget af det, der rammer danske forbrugere, når det gælder problematiske stoffer, kommer udefra og ikke herhjemmefra.
Derfor er det jo helt, helt afgørende, at vi får sat nogle fælles standarder i EU for importerede varer, og det er naturligvis det, regeringen arbejder for.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Mange af de stoffer, vi udsættes for i Danmark, stammer fra de forbrugerprodukter, vi omgiver os med i vores nærmiljø.
Det er ikke noget, der kommer flyvende over grænsen og hopper ned i vores mad.
Det her område med fluorstoffer i fødevarekontaktmaterialer er jo faktisk et område, hvor vi har mulighed for at gøre noget.
Vi har faktisk mulighed for at handle inden for den eksisterende lovgivning.
Jeg vil gerne rose ministeren for at have inviteret ordførererne over i ministeriet til en gennemgang, så vi ved, at her kan vi faktisk handle.
For vi vil gerne vise, at vi tager hensynet til sundheden i den danske befolkning seriøst, og at vi har at gøre med ekstremt farlige stoffer, der findes i alt for høje koncentrationer i fødevarekontaktmaterialer, altså i materialer, der er i kontakt med den mad, vi spiser.
Det er grundlæggende uacceptabelt, og derfor bliver vi nødt til at handle.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-04-08:
Jamen jeg er af den opfattelse, at vi handler, og at ansvarlige partier i regeringer før denne også har handlet.
Den eneste fornuftige måde at bekæmpe den slags problemstillinger på er derfor at gøre det ved grænseoverskridende samarbejder, og når 5 millioner danskere kan gå foran og medvirke til nye standarder for 500 millioner europæiske borgere, ja, så løser vi et generelt problem.
Det er jeg meget optaget af, og det er derfor, regeringen afviser forslaget fra Enhedslisten med de nationale særregler.
Christian Poll (ALT), 2016-04-08:
Tak for det.
Jeg ville bare spørge ministeren, om ministeren føler sig tryg ved den magtbalance, der er i EU, imellem kemiindustrien og forbrugerorganisationerne, f.eks. afspejlet ved de økonomiske ressourcer, som disse to fraktioner har i forhold til hinanden.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-04-08:
Tak for et både fornuftigt og relevant spørgsmål.
Bekæmpelsen af de her problemstillinger sker jo bl.a. i det europæiske agentur, hvor Danmark er repræsenteret via bl.a. Miljøstyrelsen, og de interessenter, vi skal varetage interesserne for, er forbrugerne, det er os som borgere, og det foregår i et nationalt regi.
Hvorvidt interesseorganisationer og industrien så har lige mange ressourcer til at føre en offentlig dagsorden vil jeg gerne være helt ærlig og sige at jeg ikke er så optaget af.
Det, jeg er optaget af, er, at det arbejde, vi foretager på regeringsniveau i samspil med de institutioner, der er i EU, foregår både uden problemer, når det gælder habilitet og lignende, og naturligvis også med forbrugerne for øje.
Malte Larsen (S), 2016-04-08:
Jeg vil gerne anerkende, at det kan være tilfældet.
Jeg tror bare, at i det her tilfælde er det bedre for os at presse på gennem EU-systemet.
Lise Bech (DF), 2016-04-08:
Det forslag, Enhedslisten kommer med her, er meget relevant.
Flourstoffer er stoffer, der skyr vand og fedt, og de anvendes bl.a. derfor til fødevareemballage af pap og papir og til imprægnering af tekstiler og sko.
Problemet med de her stoffer er jo, at de er svært nedbrydelige, og at de ophober sig i mennesker og i miljøet.
Derfor er det vigtigt, at der arbejdes hårdt på, at vi udfaser brugen af de her stoffer.
I den forbindelse vil jeg så lige bemærke, at Fødevarestyrelsen aldrig har fundet flourerede stoffer i fødevarer i sundhedsskadelige mængder.
DTU Fødevareinstituttet har siden 2006 forsket i brugen af de her stoffer, og den forskning og den viden, som DTU Fødevareinstituttet og dets internationale netværk af virksomheder, forbrugerorganisationer og myndigheder har opnået, har dannet baggrund for den grænseværdi, instituttet har udarbejdet, og som er indført i Danmark.
Grænseværdien er baseret på videnskabelige data og er praktisk for virksomheder og kontrolmyndigheder.
Instituttet samarbejder med erhvervet for at finde alternativer til brugen af flourerede stoffer.
Fødevarestyrelsen anbefaler, at der ikke anvendes flourerede stoffer til fremstilling eller behandling af pap og papir med fødevarekontakt.
Det var så i efteråret 2015, der blev fastsat den her vejledende grænseværdi med det formål at hjælpe virksomheder med at vælge emballage uden tilsatte flourerede stoffer.
Det er meget positivt at se, at erhvervet selv er interesseret i at følge den vejledende grænseværdi.
Efter at Forbrugerrådet Tænk havde testet produkter her for nylig, hvor emballagen indeholdt flourstoffer, har de pågældende virksomheder skiftet eller udfaset papirtypen.
Dansk Emballage Industri meldte allerede i 2014 ud, at de frivilligt vil arbejde på at udfase flourerede stoffer i deres produkter.
Jokeren ved et decideret forbud er, at de stoffer her erstattes med nogle andre, der har lige så skadelige effekter.
Derfor er en grænseværdi den bedste løsning pt.
Jeg er sikker på, at virksomhederne vil gøre alt, hvad de kan, for at efterleve de vejledende grænseværdier, bl.a. ved at stille krav til deres leverandører i EU.
Dansk Folkeparti er enig i, at et arbejde for at få fælles EU-regler er meget vigtigt.
Det vil give den bedste beskyttelse af forbrugerne og mere lige konkurrencevilkår for de berørte erhverv.
Dansk Folkeparti vil så foreslå, at vi i udvalget får lavet en beslutning, hvor vi pålægger regeringen at presse på for at få nogle fælles EU-regler hurtigst muligt.