runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-04-11:
Siden kommunalreformen trådte i kraft i 2007, har statsforvaltningerne levet en noget omtumlet tilværelse.
Det økonomiske grundlag har været uholdbart, og siden 2009 har midlertidige bevillinger været det eneste, der har holdt statsforvaltningerne oven vande.
Derfor indgik regeringen i 2012 en aftale med Enhedslisten og Liberal Alliance om en ny struktur for statsforvaltninger, der skal sikre en samlet og holdbar løsning for statsforvaltningerne.
Forslaget, vi behandler i dag, er en del af udmøntningen af den aftale og indeholder en række regelforenklinger og effektiviseringer på børnebidragsområdet.
Ændringerne skal skabe øget gennemsigtighed og mindre bureaukrati for forældre i forbindelse med forsørgelsen af deres børn.
Med lovforslaget foreslås det, at behandlingen af sager om løbende børnebidrag og uddannelsesbidrag forenkles og effektiviseres, så fokus bliver på hensynet til barnets tarv og på bidragsbetalerens indkomstforhold ved vurderingen af bidragets størrelse.
Fremadrettet vil bidragsmodtagerens og barnets eller den unges indkomst dermed ikke længere have nogen betydning for vurderingen af bidragets størrelse.
Ansøgningsfristen ved ansøgning om børnebidrag forkortes fra 6 til 2 måneder, og fremadrettet skal der ved fastsættelsen af et løbende børnebidrag kunne gives fradrag for såkaldte uopsættelige faste udgifter til barnets institution, eksempelvis daginstitution eller privatskole, som er betalt af bidragsbetaleren.
Antallet af bidragstrin reduceres ved at afskaffe muligheden for at fastsætte normalbidraget plus 25 pct. og plus 50 pct.
Bidragets størrelse vil fremover kun kunne fastsættes til enten normalbidraget, normalbidraget plus 100 pct., normalbidraget plus 200 pct., eller normalbidraget plus 300 pct. – og i sjældne tilfælde plus 400 pct., som efter praksis er maksimum.
Det betyder, at der fremover skal være tale om større indkomstændringer, før der er grundlag for at ændre bidraget.
Det vil ikke alene give en administrativ lettelse i statsforvaltningerne, men det kan forhåbentlig også bidrage til at holde konfliktniveauet nede, til gavn for både barn og forældre, fordi der rejses færre sager.
Endelig skal behandlingen af sager om særlige børnebidrag forenkles og effektiviseres, og det betyder bl.a., at fristen for ansøgninger om fastsættelse af konfirmations- og beklædningsbidrag skærpes og tydeliggøres, så vi fremadrettet undgår tvister mellem forældre om brud på mundtlige aftaler, der ikke kan dokumenteres.
Det skulle vist være det.
Så er der nogle småtterier, en særlig lille detalje her, jeg er glad for, nemlig en ligestilling mellem børn, der bliver døbt, og børn, der bliver navngivet; jeg ved ikke, om det kommer mange årtier, efter at det burde have været indført, men nu kommer det, og Socialdemokratiet kan støtte forslaget.
Karin Nødgaard (DF), 2014-04-11:
Jeg skal ikke her gennemgå de forskellige områder, som der er i forslaget, i forhold til hvilke effektiviseringer der er, og hvilke regler der skal forenkles, for det har de to foregående ordførere gjort, men for mig er det vigtigt at sige, at når der er tale om effektiviseringer og regelforenklinger generelt, så er vi i Dansk Folkeparti positivt indstillet.
Vi ser på rigtig mange områder, at der er mange arbejdsgange, som måske også er lidt for lange, der er lange sagsbehandlingstider og så også noget bureaukrati, og det er jo ting, som vi ofte hører kritik af i befolkningen, så kan vi lette det, er det jo rigtig fint.
Forslaget her er, som Venstres ordfører også var inde på, en aftale om statsforvaltningerne, som Dansk Folkeparti heller ikke var med i, men derfor er det jo vigtigt, at vi nu i dag tager udgangspunkt i, at loven er vedtaget, og at det ikke er en debat om selve statsforvaltningen som institution, men netop om aftalen, der i sin tid blev besluttet, om, at der skulle foretages nogle besparelser på 5 mio. kr. årligt.
Det sker så ifølge forslaget på en hel del områder, og der ser vi, hvis borgerne føler sig godt behandlet og de med de her ændringer får en enklere sagsbehandling, egentlig ikke nogen grund til at stemme imod forslaget.
Det drejer sig bl.a. om det faktum, at der i forslaget skrives, at der skal ses bort fra modtagerens og barnets indtægtsforhold, og der vil vi jo gerne vide, om det vil medføre flere bidragsbetalere, og hvordan det forholder sig, hvis modtageren f.eks. har en meget stor indtægt eller formue.
Hvornår begynder den frist reelt?
Og hvad skal der egentlig ske, hvis denne frist så ikke overholdes, altså hvad er sanktionsmulighederne osv.?
Kan man så ikke modtage børnebidrag?
Så det er egentlig bare nogle præciseringer i forhold til det område.
Så står der også det med bidragstillægget, der kan være plus 25 pct. og plus 50 pct., som det bruges dag.
Hvordan vil det egentlig komme til at påvirke størrelsen på fremtidige bidrag?
Så der er nogle skriftlige spørgsmål, som vi gerne vil have belyst, og så vil vi som udgangspunkt sige, at vi i Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Thyra Frank (LA), 2014-04-11:
Lovforslaget er en del af aftalen »En tidlig hjælp til børn og unge i udsatte familier«, som skal støtte den tidlige og forebyggende indsats i kommunerne og bidrage til at øge børn og unges trivsel.
Liberal Alliance støtter aftalen, og vi kan derfor også støtte lovforslaget.
Mette Bock (LA), 2014-04-11:
Så vil jeg sige, at jeg tror, ministeren trænger til at stikke hovedet ud af vinduet.
Sjældent har vi haft en så massiv diskussion om kompetencefordelingen, som vi har for øjeblikket – ikke kun i det danske samfund, men også i andre samfund i Europa.
Hvorfor i alverden går Holland i gang med en undersøgelse?
Så vil jeg gerne lige understrege, hvis ministeren ikke har opdaget det endnu, at for Liberal Alliance er det her ikke et spørgsmål om, om vi skal melde Danmark ud af EU, eller om vi ikke skal.
Danmark skal være i EU, men der er i allerhøjeste grad brug for – hvis vi skal have en substantiel diskussion om, hvad det er, EU skal bruges til – at få viden i stedet for mavefornemmelser.
Derfor har vi i Danmark brug for at få kortlagt den her kompetencefordeling, og vi har brug for at få kortlagt anvendelsen af nærheds- og proportionalitetsprincippet i praksis, hvis vi skal have en substantiel og politisk indholdsrig debat, i stedet for at man bare skal stå og råbe og skrige til hinanden på grænsen.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-04-11:
Tak for det.
Tak til udenrigsministeren.
Ministeren har jo fuldstændig ret i, at det er Lissabontraktaten og jo så også, kan man tilføje, senere finanspagten, der fastlægger, hvad EU har af kompetencer over for Danmark i forhold til vores velfærdspolitik, i forhold til vores mulighed for at føre vores egen økonomiske politik.
Og jeg tror, at det er kommet bag på mange i den seneste tid, hvor meget EU faktisk bestemmer.
Nu ønsker ministeren så ikke, at vi skal have en kompetenceundersøgelse af, hvad EU faktisk kan, men havde det egentlig ikke været en fordel, hvis man havde ladet danskerne være med til at bestemme, om EU overhovedet skulle have alle de her kompetencer?
Eksempelvis undlod man jo at sende Lissabontraktaten og finanspagten til folkeafstemning.
Altså når det kommer bag på mange danskere i dag, at EU har så meget at skulle have sagt, så kunne det jo være, fordi vi aldrig rigtig har haft den debat, fordi danskerne aldrig er blevet spurgt.
Er det ikke et demokratisk problem?
Martin Lidegaard (RV), 2014-04-11:
Jeg mener sådan set, at hele kompetencefordelingen i EU har været genstand for en meget grundig debat og en meget grundig kortlægning.
Og jeg mener sådan set, at den kompetencefordeling, der ligger, er fornuftig og jo er vedtaget af et meget bredt flertal.
Jeg mener derfor, at det, der giver allerstørst mening i den situation, Europa er i lige nu, ikke er at bevæge sig ud i det, jeg opfatter som en, om jeg så må sige, meget, meget teoretisk og meget, meget svær juridisk diskussion om, hvorvidt man måske engang skal overveje at ændre på traktaten.
Det, der er brug for i vores europadebat, og dér, hvor vi virkelig har brug for alle sammen at bidrage, er at spørge: Hvad er det så for en politik, vi vil have i EU?
Hvilken klimapolitik vil vi have?
Hvilken politik mener vi, der skal være for det indre marked på forskellige områder, som dermed også indirekte påvirker vores velfærdssamfund på godt – mest – men nogle gange også på en måde, hvor vi godt kunne tænke os det anderledes og derfor skal arbejde for, at det bliver anderledes?
Det er den politiske debat, som jeg synes vi mangler i Danmark i stedet for en debat, der sådan lidt handler om for eller imod mere EU.
Det bliver lidt frugtesløst, og især mindsker det Danmarks indflydelse, hvis det er der, vi lægger vores diskussion, i stedet for at bruge tiden og kræfterne på at påvirke politikken i EU, også fordi det med, at vi kunne melde os helt ud og lave vores egen lille politik upåvirket af de andre, er en illusion.
Jeg synes, det er en tilsnigelse at sige, at EU definerer Danmarks socialpolitik.
Det er jo ikke korrekt.
Danmark bestemmer selv, hvilken børnecheck man vil give på hvilke vilkår og til hvem.
Danmark bestemmer selv, hvad man vil give i dagpenge, hvad man vil give i bistandshjælp, hvad man vil give i familieydelse.
Det eneste, EU siger, og som er traktatfæstet, er, at hvis man så har en borger, der kommer fra et andet land og bor i Danmark, betaler skatten, gør alt det, som en almindelig dansker gør, så skal denne borger også kunne nyde de samme rettigheder.
Men hvordan de rettigheder er, har jo intet med EU at gøre.
Mette Bock (LA), 2014-04-11:
Tak for det.
Og tak til ministeren for klar tale.
Jeg kan forstå, at hovedargumentet imod at gennemføre det her forslag er, at det vil give et helt forkert signal.
Er det korrekt forstået?
Martin Lidegaard (RV), 2014-04-11:
Det er korrekt forstået.
Det er jo min politiske vurdering, at det, vi har brug for at sende et signal om, er, at vi vil engagere os i den europapolitiske debat på indholdet, og ikke på en traktatdiskussion, som jeg ikke mener er det, der er det vigtigste at diskutere lige nu.
Og derfor vil det være et forkert signal at begynde at sætte gang i alle mulige kommissioner og undersøgelser osv.
Ja, det er et godt spørgsmål, hvorfor England har kastet sig ud i den her øvelse, hvorfor den konservative premierminister har gjort det.
Hvis jeg skal komme med et gæt, er det jo, fordi der er en meget, meget stor skepsis – det har der altid været – blandt dele af den engelske befolkning, ikke mindst i konservative kredse.
Og jeg går ud fra, det er et udtryk for at komme dem i møde.
Men det er jo noget, der risikerer ved en folkeafstemning at melde England ud af EU.
Det er der jo en reel risiko for.
Og det er slet ikke dér, jeg ønsker Danmark hen.
Det er åbenbart heller ikke dér, Liberal Alliance ønsker Danmark hen.
Men så forstår jeg ikke, at man ønsker at følge det politiske eksempel, som jo netop lægger op til en folkeafstemning om, om man skal blive i EU eller ej, og en traktatændring, der skal forhandles i EU.
Nederlandene er noget andet.
Der siger man: Vi er sådan set glade for den grundlæggende struktur, og så vil vi gerne diskutere indholdet.
Det vil jeg også gerne.
Jeg synes bare ikke, der er grund til at nedsætte kommissioner og sætte en masse jurister til at sidde og bore i det.
Det mener jeg er en politisk diskussion, som handler om, hvor vi gerne vil have at EU går hen.
Mette Bock (LA), 2014-04-11:
Tak for ordførertalen.
Det har man godt kunnet komme en lille smule tvivl om her i den seneste tid.
Men jeg kan da indlede med at oplyse ordføreren om, at det her beslutningsforslag har ligget færdigt i næsten et år.
Det nåede bare ikke at komme på i sidste samling, så det her har intet at gøre med den aktuelle valgkampagne, men det passer rigtig fint ind, at vi diskuterer det nu tæt på et EP-valg, så det er ganske udmærket.
Men jeg vil da gerne høre: Hvad er det så, der gør, at Venstre på den ene side jo her i de seneste ugers debat har udtrykt en stigende skepsis over for, hvordan det nu er med den her kompetencefordeling, og på den anden side altså ikke vil være med til at lave en kortlægning, som i virkeligheden skal gøre, at vi får en diskussion på et oplyst grundlag?
Jeg har dykket ned i den engelske undersøgelse og kan se, at man på mange områder siger, at her er det, som det skal være.
Så er der nogle områder, hvor det ikke er sådan, men det er da fint.
Så har vi da noget at diskutere ud fra.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-04-11:
Nu må man jo konstatere, at det i den danske befolkning er en meget stor diskussion, om EU skal have kompetence til at bestemme over vores velfærdspolitik, vores socialpolitik, vores arbejdsmarkedspolitik, vores økonomiske politik.
Kan ministeren i den sammenhæng ikke forstå, at nogle danskere tænker: Jeg er aldrig blevet spurgt om det her – jeg er da aldrig blevet spurgt, om EU skal have de kompetencer, fordi et flertal i Folketinget tilsluttede Danmark Lissabontraktaten uden at spørge befolkningen ved en folkeafstemning?
Kan ministeren ikke forstå, at der er nogle, der føler sig en smule snydt?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2014-04-11:
Det er jo en dag i dag, hvor vi er inde at kigge på forebyggelse.
Det er vigtigt.
For Venstre har det haft stor betydning, at vi kan gå ind og lave forebyggelse og gøre noget i forhold til at bekæmpe kriminalitet.
Det er jo en konstatering, at ungdomskriminalitet er et problem, og det er nødvendigt at håndtere det meget tidligt og konsekvent.
Vi skal undgå, at unge, der er i en risikogruppe, ender som voksne kriminelle.
Derfor har vi i Venstre i satspuljeforhandlingerne, altså i en meget bred kreds, været med til at indgå aftalen, der hedder »Ny indsats mod asocial adfærd – Ansvar og Konsekvens«.
Det er et godt forslag.
Det er med det her forslag, for lige at læse lidt op, nu muligt at lave netværkssamråd, og bestemmelsen er igen rettet mod disse unge, som jeg talte om lidt tidligere, som er ved at komme ud på en skæv bane, fordi de er i gang med at lave kriminalitet.
Hvordan skal sådan et netværkssamråd så være?
Jo, det skal arrangeres som et møde mellem repræsentanter for kommunen, den unge selv, familien eller andre pårørende eller relevante personer, som har betydning for den unge.
Og ved det netværkssamråd er det meningen, at der skal udarbejdes en meget specifik handleplan for, hvilke initiativer der kan sættes i værk for at hjælpe den unge på ret kurs igen.
Det er nødvendigt at give mulighed for at gøre en konsekvent indsats.
Det skal ikke være sådan, at man kan belønnes for at have en asocial og kriminel adfærd.
Indsatsen skal, som jeg sagde tidligere, ske meget hurtigt, og derfor er der faktisk også lagt op til, at der skal være en responstid på 7 dage.
Nogle kan måske sige, at det er for tidligt, og andre vil sige, at det fuldstændig ligner det, der foregår i børn og unge-udvalg.
Det er helt andre ting, man arbejder med der, men der kan man også tage en beslutning, som skal efterbehandles inden 7 dage.
Det er godt, at der bliver givet et meget klart signal, og det er godt, at der bliver sikret et netværk omkring den unge, som så er med til at skabe nogle holdbare løsninger.
For det skal være meget tydeligt over for disse unge mennesker, at det, de har gang i, ikke er accepteret, at det afføder en reaktion, som er meget alvorlig, og at der bliver taget fat med det samme.
Det er et lovforslag i to dele.
Den anden del handler om, at vi ændrer regler for magtanvendelse, og det drejer sig bl.a. om, at vi har unge mennesker på anbringelsessteder, som, når de runder 18 år, kommer uden for det område, hvor det ellers ville give dem god mening at fortsætte ad vejen.
Derfor er der nu er lavet en ændring her, så vi kan gå ind og sige, at når unge opholder sig på anbringelsessteder og man har brug for f.eks. at undersøge personerne eller opholdsrummet, de er i, så kan det altså lade sig gøre nu med denne ændring, som vi giver hjemmel til med det her forslag.
Venstre støtter ændringerne.
Vi mener, det er urimeligt, at man ikke kan være konsekvent og handle hurtigt efter behov på disse anbringelsessteder.
Så det er rimeligt.
Venstre støtter de ændringer, der ligger her, og jeg kan sige fra Konservative, at de også støtter lovforslaget.
Zenia Stampe (RV), 2014-04-11:
Tak for det.
Vi synes, det her er et vældig godt forslag.
Den første del omkring netværkssamråd er vi meget spændte på at følge.
Vi tror på, det er noget, der kan få en effekt i forhold til de unge, for jeg tror også, at de fleste af os ved, at hvis man som ung først kommer ind på en kriminel løbebane, kan det være rigtig svært selv at komme væk derfra.
Og når man i første omgang er endt der, er det måske, fordi der er nogle voksne omkring en, der ikke rigtig har været opmærksomme på de problemer, man havde, eller de problemer, man i hvert fald var ved at rode sig ud i.
Derfor synes vi, det er rigtig godt, at man med netværkssamråd for det første reagerer hurtigt, når man får en mistanke om, at unge altså er på vej ud på en kriminel løbebane, men også at man samler alle de voksne, som har et ansvar over for de unge, for vi må jo nok også erkende – ikke fordi man altid kan skyde skylden over på de voksne – at der jo også må være tale om en eller anden form for voksensvigt, eller der er i hvert fald baggrund for, at der er nogle voksne, der kan tage et ansvar på sig, når et ungt menneske først er kommet ud på en kriminel løbebane.
Så vi håber virkelig, at det her kan være med til at gøre en forskel for de unge mennesker, som vi måske kan nå at hjælpe på ret kurs igen.
Så er vi også glade for de nye regler om magtanvendelse – man skal selvfølgelig ikke kunne fiksere børn og unge.
Det er vi rigtig glade for bliver slået fast nu, også selv om der er flere, der har sagt, at det egentlig burde være utænkeligt, at det kunne forekomme i Danmark.
Det bliver det så nu, og det bliver også ulovligt nu.
Så synes vi også, det er godt, at de her unge over 18 år, som er anbragt, får de samme rettigheder, eller hvad man nu vil kalde det, efter de her regler om magtanvendelse over for børn og unge.
Endelig kan vi også godt forstå behovet for at gribe ind og undersøge en person og et opholdsrum for det unge menneskes egen skyld – det unge menneske, der kan være til fare for sig selv – men måske også for de andre unge mennesker og personale, som er omkring den unge.
Alt i alt er det et rigtig godt forslag, som vi kan støtte i Det Radikale Venstre.
Thyra Frank (LA), 2014-04-11:
Lovforslaget har til hensigt at forstærke indsatsen mod asocial adfærd med to initiativer.
Bestemmelsen er rettet mod unge, der er mistænkt for at have begået alvorlig kriminalitet, og netværkssamrådet betegner et møde mellem kommunen og den unge, familien, netværket og fagpersoner, hvor der drøftes en handleplan, der kan hjælpe den unge på ret kurs igen.
Med det andet initiativ vil man ændre i reglerne om magtanvendelse over for børn og unge og bl.a. sikre, at der ikke længere er en hjemmel til at fiksere børn og unge.
Dernæst foreslås det, at der skabes hjemmel til, at unge over 18 år, der er anbragt på et anbringelsessted som led i en strafferetlig afgørelse eller kendelse, bliver omfattet af reglerne om magtanvendelse over for børn og unge i serviceloven.
Endelig foreslås det at tydeliggøre, at undersøgelse af person og opholdsrum kan finde sted uden retskendelse, hvis betingelserne er opfyldt.
Liberal Alliance kan således støtte forslaget.
Karen J. Klint (S), 2014-04-11:
Det er nu mere en bemærkning, for jeg glemte faktisk at rose lovforslaget, særlig dets generelle bemærkninger, så det er mere som en service, men jo også for, at ministeren kan rose dem bag ministeren, der har skrevet det.
For for en gangs skyld får vi her en rigtig fin opsamling af, hvilke muligheder der er.
Så i stedet for at man skal læse ti lovforslag og ti sæt bemærkninger, er det faktisk et rigtig godt resumé af den brede vifte af muligheder, der er i børne- og ungearbejdet, og det vil jeg bare gerne kvittere for.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-04-11:
Der kan være mange forskellige årsager til, at børn og unge begår kriminalitet, f.eks. sociale problemer i skolen eller i hjemmet.
Men med et netværksfællesskab, bestående af den unge, den unges familie samt andre relevante personer og fagpersoner, vil man i langt højere grad få mulighed for at komme de konkrete problemer til livs, før de for alvor opstår og eskalerer.
Overordnet set er SF glad for, at opbakningen til forebyggende indsatser i disse år synes at være stigende, da vi i mange år har haft den holdning, at det er bedre at forebygge, at problemerne opstår, end at bruge ressourcer på anbringelse af børn og unge og senere hen i værste fald fængsling, når det allerede er for sent. I forhold til forslagets anden del mener SF tilsvarende, at der er ræson i at ændre loven for at præcisere, hvilke regler der gælder vedrørende magtanvendelse over for børn og unge.
Det er selvfølgelig klart, at magtanvendelse altid må være sidste udvej, men det er også klart, at det ikke er hensigtsmæssigt, at loven forhindrer personalet i at gribe ind over for voldelige unge, før situationen har udviklet sig så dramatisk, at der skal gøres brug af straffelovens bestemmelser om nødværge.
Derfor hilser vi også denne ændring velkommen, og derfor kan jeg også meddele Folketinget, at SF støtter forslaget.
Preben Bang Henriksen (V), 2014-04-22:
Tak for det, jeg skal gøre det kort.
Jeg beder bare ordføreren om at hjælpe mig, jeg er en lille smule forvirret.
Det er ikke mange måneder siden, SF sad i regering, og så vidt jeg er klar over, er det her forslag et forslag, der stammer fra den tid – regeringens konkurrencepolitiske udspil fra oktober 2012.
Nu kan jeg forstå, der gælder noget andet i dag.
Hvornår har SF skiftet opfattelse på det her område?
Henning Hyllested (EL), 2014-04-22:
Ja, man vil have priserne ned, men det er jo på gennemsejlingslodsning, hvilket ikke har ret meget med godstransport i Danmark at gøre.
Men der er en reel fare for – det står der også både i bemærkningerne og i de beregninger og analyser, der er lavet – at priserne på havnelodsning stiger, altså der, hvor man har godstransport til og fra Danmark.
Så det er jo ikke rigtigt, når man bare siger, at formålet er, at priserne skal ned.
Jo, priserne på gennemsejlingslodsning kommer ned, men det gør priserne på regionallodsning da søreme ikke.
Det står da ingen steder.
Så jeg vil da gerne høre, hvordan den radikale ordfører kommer frem til det resultat, og om hun stadig væk ikke er bekymret over, at det giver plads til mere landtransport, altså landevejstransport, som er meget, meget mere miljøbelastende.
Ida Auken (RV), 2014-04-22:
Jo, men når vi har fremsat det her lovforslag, er det jo faktisk, for at det modsatte skal ske, nemlig at vi kan få priserne ned.
Så er det klart, at Enhedslisten er rigtig god til at se spøgelser mange steder; det ser vi ikke på det her område.
Vi ser det som en mulighed for at få priserne lidt ned, og det er jo derfor, vi har fremsat det her lovforslag.
Steen Gade (SF), 2014-04-22:
Den der konkurrenceredegørelse blev fulgt op af den her rapport, og vi har gennemført – som jeg også markerede – den del af det, som ligger i at selvstændiggøre DanPilot, og det er jo det, der er trådt i kraft.
Så er det, jeg siger, at jeg synes, at vi i stedet for at lave konkurrenceudsættelse i forhold til gennemsejlingslodsning skal prøve at kigge på andre metoder til at få effektivisering.
Det kender vi jo på en lang række andre områder end lige nøjagtig konkurrenceudsættelse.
Henning Hyllested (EL), 2014-04-22:
Nej, det er fuldkommen korrekt, formand, det gik hurtigere, end jeg troede.
Jeg vil nemlig spørge den radikale ordfører, hvad holdningen er til, at der er en reel fare for, at priserne på havnelodsning jo faktisk vil stige som følge af det her lovforslag.
Jeg ved godt, at man opererer med et forsyningsbidrag, men der er stadig væk en fare for – også ifølge beregningerne – at prisen på havnelodsning vil stige, og det er jo altså på godstransport, som, kan man sige, er til og fra Danmark, import og eksport, og hvor det i hvert fald for en dels vedkommende er i konkurrence med lastbiltransporten, en meget, meget miljøbelastende transportform, hvor skibstransport trods alt er en langt mere miljøvenlig transportform.