Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-11-16:
Tak for det.
Det her med, om Socialistisk Folkeparti er med eller ej, er i virkeligheden et godt spørgsmål, for det afhænger af, om man skal tage de plakater, der er sat op rundtomkring, for gode varer, men lad nu det ligge.
Jeg vil starte med at sige justitsministeren tak for tilliden til ordførerens intellekt.
Det glæder mig i virkeligheden meget.
Men jeg tror også, at vi trods alt kan nå så langt som til at blive enige om, at tilvalgsordningen i hvert fald er noget andet end et forbehold.
Den har en anden retlig implikation, end en fastholdelse af retsforbeholdet har.
Så må jeg jo også give justitsministeren, at jeg sådan set ikke har en stor mistillid til, at den nuværende regering vil overføre kompetence på asyl- og udlændingeområdet til EU.
Problemet er jo fremtidige regeringer, et fremtidigt Folketing, som vi dybest set ikke kan vide noget om.
Vi aner ikke, hvordan vælgernes veje vil være fremadrettet, og problemet her er jo, at når man først har afgivet suverænitet på EU-området, så kan man ikke få den tilbage igen.
Men jeg synes også, det virker, som om der er lidt uenighed at spore japartierne imellem i forhold til det her spørgsmål.
For der er nogle japartier, der vil have, at man skal være enige, og så er der nogle japartier, der vil have en folkeafstemning, før vi kan afgive suverænitet på asyl- og udlændingeområdet, og så er der nogle, der slet ikke vil forpligte sig til noget som helst.
Det virker måske en lille smule vanskeligt helt præcis at finde ud af, hvad det egentlig er, man stiller borgerne i udsigt på det her område.
Men jeg tror i virkeligheden, at et af de store spørgsmål, som tilhørerne sidder tilbage med efter at have hørt justitsministeren, er spørgsmålet om, hvad udlændingepolitik egentlig er for noget.
Altså, hvis man læser den oprindelige aftale, der lå til grund for afstemningen, som vi skal til, så kan man se, at der tales om traktaten, om Den Europæiske Unions funktionsmåde, artikel 78 og 79.
Så må man jo gå ud fra, at det forholder sig på den måde, at for forhold, der berører asyl- og indvandringspolitikken, og som vedtages på et andet grundlag end artikel 78 og 79, gælder den her politiske garanti ikke, hvis det er tilfældet.
Det er jo interessant, al den stund Kommissionen har varslet, at Dublinforordningen vil blive sammenkædet med den permanente omfordelingsmekanisme af asylsøgere.
Herom skriver Socialdemokratiet, Venstre og Konservative så i deres bemærkninger i betænkningen: Partierne ønsker at tilvælge Dublin III-forordningen og Eurodac-forordningen. Tilvalg af disse retsakter vil ikke være omfattet af V, S og KF’s forudsætning om afholdelse af folkeafstemning efter overgangen til tilvalgsordningen.
Det kvalificeres dog af, at partierne videre skriver
»Tilvalg af nye retsakter, som går væsentligt videre, end hvad formålet med Dublin III-forordningen og Eurodac-forordningen i dag indebærer, vil være omfattet af forudsætningen.«
Så er spørgsmålet jo, hvad ordet væsentligt dækker over.
Det kan jo i virkeligheden betyde hvad som helst.
Men det er da lidt pudsigt, at aftalepartierne har fundet anledning til at lave en undtagelse, for så vidt angår løftet om en tilvalgsordning, når det handler om Dublinforordningen og Schengen, hvor aftalepartierne i øvrigt skriver det samme, dog uden den her tilføjelse om »væsentligt videre«.
Vi kunne jo godt få den tanke, at regeringen gerne vil have den mulighed, at man sådan kan indsmugle elementer af en fælles indvandrings- og asylpolitik, uden at løftet om folkeafstemninger aktiveres, og så har man så lavet den her smutvej for at kunne komme uden om det.
Det er jo altså ikke fuldstændig uvæsentligt, hvad regeringen forpligter Danmark på.
Nu er der så indrejst 1,2 millioner udlændinge ulovligt til Europa alene i år, og det er jo et temmelig højt tal, må man sige.
Hvis man nu forudsatte, at EU's hotspots rent faktisk begyndte at virke, og at asylsøgerne i stedet for at ansøge om asyl i de enkelte lande så søgte om asyl gennem hotspots, ville det jo blive et meget, meget stort antal af flygtninge, der skulle fordeles i Europa.
Det virker for mig at se ikke, som om det er gået op for de europæiske toppolitikere, at det, vi i virkeligheden står over for her, er en overlevelseskamp, hvor vi sætter vores velfærd, kultur og, ja, hele samfundet på spil med den masseindvandring, som vi har været vidne til i de sidste måneder, og som jo er blevet forværret som følge af den lavine, som Angela Merkel satte i gang, da hun åbnede Tysklands og i virkeligheden hele Europas porte på vid gab for verdens forhutlede masser.
Der er ingen tvivl om, at det her kan risikere at blive et enormt pres på Danmark, som vi også kan komme til at føle, fordi vi skal feje op efter kansler Merkels selvmål.
Hvis befolkningen vil have sikkerhed for, at der ikke bliver ført fælles asyl- og udlændingepolitik, uden at de igen er blevet hørt ved en folkeafstemning, så er det sikreste at stemme nej den 3. december.
Hvis regeringen havde ønsket, at folkeafstemningen ikke skulle vedrøre asyl- og udlændingepolitikken, så kunne regeringen jo blot have udskrevet en folkeafstemning om alene at afgive suverænitet på Europol og de 22 retsakter.
Så havde vi slet ikke behøvet den her diskussion.