runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2008-04-22:
Jeg skal først sige til hr. Kim Mortensen, at det, vi har foreslået, er ikke at blokere for Lissabontraktaten.
Det, vi har foreslået, er, at man får afklaret det her spørgsmål.
Det er nøjagtigt ligesom den udtalelse, der kom fra den faglige konference i går, og som bl.a. er underskrevet af Peter Kay Mortensen, formand for LO Storkøbenhavn, og Hans Halvorsen, formand for LO Århus, som siger, at vi skal kræve af statsministeren, at han får en garanti fra EU for, at man ikke blander sig i reglerne for kollektiv forhandling og konfliktret.
Det afgørende er, at vi får en garanti, en juridisk bindende erklæring, for, at det grundlag, der var, da man forhandlede Lissabontraktaten, også er det, der skal være gældende fremover, altså at de domme, der er nu, ikke skal være gældende, men at det skal være gældende, at EF-Domstolen ikke kan blande sig i konfliktretten og ikke kan ophæve vores krav om ordentlige løn- og arbejdsvilkår.
Det er det, som Socialdemokraterne skal forholde sig til, nemlig om man vil sikre konfliktretten eller man er mere optaget af at haste Lissabontraktaten igennem.
Der er stadig ikke kommet nogen forklaring på, hvorfor det haster sådan.
Hvorfor ikke vente til november, ligesom man gør i Sverige?
Kim Mortensen (S), 2008-04-22:
Nu har Enhedslistens ordfører allerede nævnt Sverige et par gange i dag, og jeg tror, at Enhedslistens ordfører er nødt til at tage i betragtning, også i forhold til Sverige, at de jo har andre forfatningsretlige vilkår, end vi har i Danmark, og derfor har de placeret ratificeringen af Lissabontraktaten efter det, der gælder i Sverige.
Sverige har hverken haft og har nogen interesse i at trænere, bruge Lissabontraktaten som gidsel eller på anden måde så tvivl om Sveriges engagement i EU.
Det samme er tilfældet i Danmark, både i Socialdemokratiet og LO-fagbevægelsen.
Der er ingen, der ønsker at tage Lissabontraktaten som gidsel.
Jeg synes, det er forkert, at Enhedslisten sammen med Dansk Folkeparti prøver at tage Lissabontraktaten som gidsel.
Jeg synes hellere, man skulle fokusere på at finde de rigtige løsninger.
Jeg har medgivet og vil medgive Enhedslisten og fagbevægelsen, at vi har en udfordring med de domme, der er faldet, men det får mig ikke til at drage den konklusion, at vi skal risikere at sætte 27 landes arbejde med Lissabontraktaten på standby.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-22:
Jeg må erklære mig fuldstændig enig i det, som hr. Kim Mortensen fremfører.
Jeg synes, det er meget rigtigt set, og jeg synes, det er en meget præcis, kortfattet analyse af netop fordelene ved at have konfliktretten, fordelene ved at have aftalesystemet, som vi kender det fra de nordiske lande.
Og netop derfor kan man jo så undre sig over, at hr. Kim Mortensen og Socialdemokratiet er så fuldstændig afvisende over for at indse de åbenlyse problemer, som EF-Domstolens afgørelser afstedkommer netop i forhold til de ting, som vi burde være enige om.
Kim Mortensen (S), 2008-04-22:
Det, der kan undre, er, at det lige pludselig sker nu, hvor det passer ind i Dansk Folkepartis kampagne mod Lissabontraktaten, at der kan rejses tvivl om konfliktretten, hvilket ikke er en konsekvens af de domme, der er faldet.
I forbindelse med at man så tidligere under en arbejdskonflikt i Danmark har udtalt, at hvis det er, at pågældende forbund ikke kan indse fornuften af det, er Dansk Folkeparti villig til at fremsætte forslag om at afskaffe konfliktretten på det danske arbejdsmarked, vil jeg sige, at hvis der er noget, der virkelig kan true Danmarks muligheder for at have sin egen arbejdsmarkedsmodel, sin egen løndannelse, sin egen fastsættelse af vilkår, så er det jo netop, at man ikke har en fagbevægelse, der har en meget stor repræsentation og en meget stor organisationsprocent på over 80, som vi har i Danmark.
Så længe vi har det, er synspunktet vel, at vi har gode og altafgørende muligheder for selv at have løndannelsen, fastsættelsen af løn på det danske arbejdsmarked.
Derfor er der jo ikke brug for, at vi nationalt har partier i Folketinget, der er med til at underminere den eneste vej, der er for fagbevægelsen for at være stærk og repræsentativ, nemlig det at bevare konfliktretten.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-22:
Så vil jeg, hvad angår Dansk Folkepartis holdning til aftaleretten, sige, at den sådan set er fuldstændig uforandret.
Vi er varme tilhængere af det system, som man har i dag, og som baserer sig på septemberforliget helt tilbage fra 1899, hvor man netop har en meget afbalanceret tilgang af rettigheder og pligter fra begge parters side.
Det afspejles sådan set meget godt i lov om arbejdsrettens virke, hvor man, som jeg nævnte i min tale, i § 9 klart statuerer betingelserne for og de omstændigheder under hvilke arbejdsretten kan afgøre, hvorvidt konflikter er lovlige.
Det synes vi er et rigtig godt system.
Vi synes, det er rigtig godt med det fagretlige system, voldgiftssystemet, og det er jo netop derfor, at vi rent faktisk begræder, at det hele er ved at skride nu, hvor hr. Kim Mortensen nægter at gribe ind i forbindelse med EF-Domstolen.
Kim Mortensen (S), 2008-04-22:
Nu fik vi jo igen en lang juridisk udredning.
Det, mit spørgsmål går på, er sådan lidt mere Dansk Folkepartis ordførers holdning til det her med konfliktret, altså det her med, at Dansk Folkeparti nu er imod at afskaffe konfliktretten og altså nærmest sådan med meget store ord er fortaler for, at vi skal have en dansk arbejdsmarkedsmodel og en konfliktret.
Er det en holdning, der er funderet i Dansk Folkeparti, eller er det en holdning, som Dansk Folkeparti har iklædt sig til lejligheden, i og med at Dansk Folkeparti jo tidligere har været ude og faktisk foreslå at afskaffe konfliktretten under en dansk konflikt sidste år?
Kim Mortensen (S), 2008-04-22:
De beskæftiger sig med det hver dag, og de har sagt: Lad nu være med at bringe Lissabontraktaten i spil som gidsel.
Få nu gjort det her udredningsarbejde færdigt og fundet ud af, hvad der er brug for at få lavet af lovgivningsmæssige initiativer i Danmark; er der brug for danske initiativer med hensyn til EU?
Det synes jeg og det synes Socialdemokratiet at Dansk Folkeparti skulle lytte til i stedet for at bruge Lissabontraktaten som gidsel i det her spil.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-22:
Jeg nærer overhovedet ikke nogen tvivl om, at Socialdemokraterne ikke vil deltage i det politiske spil, det er jo sådan set bare status quo på så mange andre områder også.
Men det ændrer jo dog ikke på, at det er besynderligt, når hr. Kim Mortensen på den ene side kan sige, at man ikke ved, hvilken betydning disse domme har for dansk ret, for Lissabontraktaten, for EU-retten, for folkeretten, og hvad ved jeg, og på den anden side kan sige, at vi derfor bare skal ratificere Lissabontraktaten.
Altså, hvordan kan man på den ene side sige, at man ikke aner, hvilke konsekvenser det her har, og på den anden side sige, at vi i al den uvidenhed, som man går og roser sig af at have, så alligevel bare skal fortsætte?
Det ville da altså for almindeligt begavede mennesker være den rigtige måde at køre det på.
Kim Mortensen (S), 2008-04-22:
Nu må spørgeren jo vide, hvor mange spørgsmål der er stillet, eftersom Dansk Folkepartis ordfører jo har stillet en væsentlig del af dem selv.
Jeg vil godt have lov til at gentage, at vi ikke deltager i det spil mod EU, som Dansk Folkeparti bl.a. har i gang, hvor Lissabontraktaten bruges som gidsel.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-22:
Jeg synes jo, der er et eller andet i hr. Kim Mortensens argumentation, som ikke holder, og det kan muligvis skyldes, at han ikke har læst de ikke 1000, men 500 spørgsmål og svar, som blev stillet i forbindelse med ratifikationen af Lissabontraktaten.
For hvordan kan man på den ene side fastholde, at det her ikke har nogen som helst sammenhæng med Lissabontraktaten, og på den anden side sige, at man overhovedet ikke ved noget og derfor skal afvente en eller en ekspertkommission, der kommer med en vurdering?
Hvordan kan man på den ene side vide og på den anden side ikke vide?
Hvis man så vælger, at man ikke ved, og at man derfor må vente på at vide - altså vente på en kommission - ville det vel være meget logisk, at man så udskød beslutningerne om det, man ikke ved, til efter det tidspunkt, hvor man rent faktisk ved noget, eller sagt på et lidt mere jævnt dansk: at man venter med at træffe beslutning om Lissabontraktaten, indtil det også for hr. Kim Mortensen står klart, om at Lissabontraktaten har nogen betydning for de her domme.
Kim Mortensen (S), 2008-04-22:
Men det er vel lige så rigtigt og lige så sagligt at påpege, at verden ser forskellig ud i de 27 lande, der er med i EU-samarbejdet, og at den tradition, vi har, for selv at aftale vores løn- og ansættelsesvilkår, om muligt konflikte for det - gennem konflikt sikre, at vi har så høj en organisering på det danske arbejdsmarked, selv om partier her i Folketinget har prøvet at forhindre det - ikke findes i alle lande.
Der er jo lande, der har en ved lovgivning minimumsfastsat løn, og lande, der gerne vil have en ved lovgivning minimumsfastsat løn.
Derfor vil EU-samarbejdet jo også med fri bevægelighed af arbejdskraft, fri bevægelighed af virksomheder på kryds og tværs af grænserne skulle kunne regulere det de steder, hvor der er rejst tvivl om det.
Det er der ikke i Danmarks tilfælde; der er ikke med de domme, der er faldet, rejst tvivl om dansk konfliktret.
Vi kan jo ikke sige, at det ikke kommer, men der er ikke med de domme, der er faldet, rejst tvivl om konfliktretten.
Derfor synes jeg da, det er rimeligt at vente på, at der nu kommer et udredningsarbejde, der udreder, hvad det her betyder af nationale lovgivningsinitiativer, og hvad det betyder af initiativer med hensyn til EU.
Per Clausen (EL), 2008-04-22:
Det forholder sig vel sådan, at Socialdemokraterne i alliance med statsministeren vil gennemføre Lissabontraktaten, en række ændringer og fjerne forbeholdene.
Sådan kan man jo blive allieret på en måske ubekvem måde.
Jeg vil bare spørge hr. Kim Mortensen, om det ikke er EF-Domstolens afgørelse, der kaster grus i maskineriet.
Det er jo EF-Domstolen, der vedtager, at det, der var forudsætningen for den gamle traktat og for så vidt også for Lissabontraktaten - nemlig at spørgsmålet om faglige konflikter ikke er et EU-retsligt spørgsmål - ikke er forudsætningen.
Dermed er hele grundlaget for Lissabontraktaten skredet, og derfor er det fuldstændig oplagt, rimeligt og sagligt at rejse diskussionen i tilknytning til den.
Kim Mortensen (S), 2008-04-22:
Socialdemokratiets opfattelse er, at Lissabontraktaten og de domme, der er faldet ved EF-Domstolen, ikke kan sammenkobles og ikke direkte har noget med hinanden at gøre.
Jeg er opmærksom på, at uanset diskussionen om de her domme og uanset diskussionen om Lissabontraktaten vil Enhedslisten under alle omstændigheder indtage det synspunkt, at man vil stemme imod Lissabontraktaten.
Derfor virker det besynderligt, at man nu i en alliance med Dansk Folkeparti bliver ved med at kaste mudder på banen i forhold til en traktat, som man alligevel er indstillet på hverken at stemme for eller bakke op.
Per Clausen (EL), 2008-04-22:
Hr. Kim Mortensen har jo ret i, at der er stillet en del spørgsmål, og de har i hvert fald bekræftet to ting.
Det er for det første rigtigt, at Lavaldommen bl.a. bliver, som den bliver, med henvisning til det charter, der får en øget status, når man vedtager Lissabontraktaten.
Det er for det andet også rigtigt, at ministeren ikke har nogen anelse om, hvilke konsekvenser de her domme har, og heller ikke har nogen anelse om, hvad man skal gøre.
I den situation synes jeg måske, at det er lidt mærkeligt, at Socialdemokraterne insisterer på at færdiggøre behandlingen af Lissabontraktaten, før man har afklaret, hvilke redskaber man har brug for for at forhindre det her angreb på konfliktretten.
Det er, som om Socialdemokraterne siger, at uanset hvad må Lissabontraktaten aldrig blive blandet ind i det, fordi Lissabontraktaten er hellig, og så er konfliktretten ikke så vigtig.
Kim Mortensen (S), 2008-04-22:
Det ville da unægtelig være interessant, hvis Socialdemokratiet havde indflydelse på statsministerens kommende jobplaner.
Det kunne vi selvfølgelig overveje.
Men jeg mener ikke, at de to ting har noget med hinanden at gøre, og jeg vil godt have lov til at sige, at vi ikke haster ratificeringen af Lissabontraktaten igennem her i Folketinget.
Der har været et endog overordentlig grundigt forarbejde i Folketingets Europaudvalg.
Der har været byger af spørgsmål, tusind spørgsmål, til afklaring af ratificeringen af Lissabontraktaten.
Der har været op til flere behandlinger her i Folketingssalen, og der bliver en tredje behandling af Lissabontraktaten den 24. april.
Så jeg synes simpelt hen ikke, at udsagnet om, at Folketingets partier haster Lissabontraktaten igennem, har hold i virkeligheden.
Line Barfod (EL), 2008-04-22:
Hvorfor tager man retten til ordentlige løn- og arbejdsvilkår og strejkeretten som gidsel?
Det forstår jeg ikke.
Den eneste forklaring, som jeg har kunnet høre rundtom, på, at det haster sådan med Lissabontraktaten, er den, at det kunne hjælpe statsministeren til at få det EU-job, som alle rygter siger han er på jagt efter.
Jeg kan bare ikke forstå, hvorfor Socialdemokraterne skulle være så optaget af at hjælpe statsministeren med at få et job ude i verden.
Jeg synes, det må være vigtigere at sikre strejkeretten og retten til at kræve ordentlige løn- og arbejdsvilkår i Danmark.
Det undrer mig lidt at høre ordførerens tale - også om det forslag til vedtagelse, som jeg kunne forstå, at ordføreren står bag.
For den 8. februar 2008 blev ordføreren på TV 2's hjemmeside citeret for - det kan selvfølgelig være et fejlcitat - at hvis man var imod, at EF-Domstolen skulle blande sig i det her, skulle vi melde os ud af EU.
Citat slut.
Hvad mener ordføreren?
Skal EF-Domstolen blande sig?
Og skal den kunne det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-04-22:
Jeg vil koncentrere mig om at komme med nogle supplerende bemærkninger om status for det udredningsarbejde, der foregår i øjeblikket om Lavaldommen, som jo i høj grad har affødt dagens debat.
Som bekendt har regeringen i lyset af Lavaldommen fundet det nødvendigt at få foretaget en analyse af dommen og dens konsekvenser for retsstillingen i Danmark.
Regeringen har samtidig fundet det nødvendigt at få vurderet behovet for at justere gældende lovgivning og praksis på det danske arbejdsmarked, når udenlandske lønmodtagere udstationeres til Danmark, og derfor bad regeringen tidligere på året en arbejdsgruppe om at komme med en udredning om dommen.
Arbejdsgruppen består af embedsmænd fra en række ministerier samt repræsentanter for organisationerne på arbejdsmarkedet.
Arbejdsgruppen skal komme med en udredning, som indeholder anbefalinger til regeringen om dommen, bl.a. konkrete forslag til initiativer, som kan være nødvendige for bedst muligt at sikre den danske models forenelighed med EU-retten.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at regeringens mål med hele øvelsen er at fastholde de grundlæggende principper på det danske arbejdsmarked.
Hovedansvaret for regulering af løn- og arbejdsvilkår vil fortsat være overladt til arbejdsmarkedets parter, for hvem brug af konfliktretten er et afgørende redskab.
Ud fra de foreløbige tilbagemeldinger, som jeg har fået fra mine embedsmænd, er det min vurdering, at udredningsarbejdet skrider planmæssigt frem, og at man er nået ganske langt i overvejelserne om en mulig løsning.
Jeg forventer derfor, at arbejdsgruppen kan aflevere sine anbefalinger til regeringen senest i slutningen af juni måned, og jeg er derfor også fuld af fortrøstning og har tiltro til, at det vil lykkes for arbejdsgruppen at komme med nogle operative anbefalinger, som arbejdsmarkedets parter og et bredt politisk flertal vil kunne slutte op om.
Jeg forventer, at vi dermed vil kunne håndtere dommen i en dansk kontekst.
Når udredningen fra arbejdsgruppen er gjort færdig, vil Folketingets partier blive orienteret om arbejdsgruppens anbefalinger, og regeringen vil på den baggrund drøfte behovet for eventuelle justeringer af dansk lovgivning samt drøfte behovet for eventuelle initiativer over for EU.
Line Barfod (EL), 2008-04-22:
Vi står i dag i en fuldstændig afgørende situation med hensyn til, hvad der skal ske i vores samfund fremover.
I dag og på torsdag, når tredjebehandlingen af forslaget om Lissabontraktaten finder sted, afgøres det, om regeringen og de fleste andre partier i dette Folketing vil leve op til deres ord om, at konfliktretten er afgørende, og at man ønsker at sikre den danske samfundsmodel, eller om det kun var ord, og man ikke vil sætte handling bag.
EF-Domstolen har på det seneste afsagt nogle domme, der undergraver det løfte, som skiftende regeringer og skiftende folketingsflertal er kommet med til den danske befolkning om, at vi selv har ret til at afgøre konflikter.
Den danske regering skrev i sit indlæg til Domstolen under Waxholmsagen, at konfliktretten er et grundlæggende element i den danske samfundsmodel, og det er nu, vi skal se, om regeringen virkelig mener det eller det bare var pæne ord.
Det er nu, vi finder ud af, om det skal fastholdes, at konkurrence skal ske på lige vilkår, at arbejdere, der arbejder i et andet EU-land, skal gøre det på lige vilkår, skal have ret til ordentlige løn- og arbejdsvilkår, eller om det, vi skal se i de kommende år, er en omfattende social dumping.
Regeringen siger, at man er i gang med at udrede det spørgsmål.
Hvad er det så, der gør, at vi ikke afventer den udredning, før vi tager stilling til Lissabontraktaten?
Sverige afgør først til november, om man vil sige ja til Lissabontraktaten, og hvis regeringen og flertalspartierne virkelig mener, at konfliktretten er afgørende, og at det er afgørende at sikre ordentlige løn- og arbejdsvilkår, burde man tage sig den tid, det tager at få afklaret betydningen af dommene og få afklaret, hvordan vi kan få en juridisk bindende, klar garanti for, at vi har ret til at konflikte i Danmark, at vi selv styrer konfliktretten, og at vi har ret til at kræve ordentlige løn- og arbejdsvilkår.
Vi kunne sagtens vente til november, ligesom Sverige gør, og derfor håber jeg, at debatten som minimum vil give svar på, hvad det er, regeringen er bange for, hvad det er, Socialdemokraterne og SF er bange for, og hvad det er, der gør, at regeringen, Socialdemokraterne og SF sætter det at få hastebehandlet Lissabontraktaten igennem, inden man ved, hvad konsekvenserne er, højere end at sikre konfliktretten og højere end at sikre, at konkurrence sker på lige vilkår, og at vi ikke får omfattende social dumping.
Per Clausen (EL), 2008-04-22:
Da vi førstebehandlede det her forslag, sagde jeg, at det jo var et historisk forslag, forstået på den måde at det var en af de første gange, man for alvor indførte det princip i dansk politik, at når der gennemføres forbedringer på sundhedsområdet, skal de finansieres, ved at brugerbetalingen på medicin øges.
Det var jo også en lille smule bemærkelsesværdigt, fordi det i forvejen er sådan, at borgerne i Danmark betaler en meget stor andel af de udgifter, der er i forbindelse med medicin, og det betyder, at udgifterne for syge mennesker til medicin i Danmark altså er væsentlig større end i en række andre europæiske lande.
Når man ser på, hvordan debatten ellers har kørt om brugerbetaling, fremgår det, at der på den ene side har været dem, der er gået ind for, at man skulle reducere brugerbetalingen, afskaffe brugerbetalingen primært venstrefløjens partier såsom Enhedslisten, SF og andre - og at der på den anden side har været partier, som har snakket om, at man kunne omfordele brugerbetalingen, forstået på den måde at man kunne bruge nogle af de penge, man skaffede ved at øge brugerbetalingen på ét område, på andre områder, hvor der er skåret ned.
Med det her forslag, som støttes af regeringspartierne og Dansk Folkeparti, introduceres altså en ny opfattelse af tingene, nemlig at øget brugerbetaling på sundhedsområdet bruges, når man mangler penge til nye velfærdsforanstaltninger.
Og vi kan på baggrund af det, der er kommet fra Det Konservative Folkeparti i dag, konstatere, at øget brugerbetaling inden for sundhedsområdet også kan tages i anvendelse, når det handler om at lette skatterne.
Derfor synes jeg måske, det er værd at bemærke, at Dansk Folkeparti jo i dag til medierne har sagt, at for dem er gratisprincippet inden for sundhedsområdet og det sociale område afgørende og vigtigt.
Det ønsker de ikke noget brud med.
Måske var det på tide, at Dansk Folkeparti brugte de 2 dage, der er, indtil vi skal stemme om det her ved tredjebehandlingen, til at overveje, om ikke det er en usædvanlig dårlig sti, de her har betrådt ved at åbne op for, at man altså kan finansiere nye tiltag på sundhedsområdet ved hjælp af øget brugerbetaling.
Det er jo ikke sådan, at man kan fremføre det synspunkt, at det i nogle tilfælde, hvor man selv er med, er godt nok at øge brugerbetalingen for at skaffe penge i statskassen, mens det i andre tilfælde, hvor man ikke selv er med, er dårligt - særlig ikke, når man anfører det synspunkt, at det altså er principielle overvejelser, der ligger bag.
Så jeg vil bare benytte lejligheden til at opfordre Dansk Folkeparti til at kigge på det her igen og endegyldigt træffe en afgørelse om, hvorvidt de støtter, at vi skal have udvidet gratisprincippet på sundhedsområdet, eller at vi skal have øget brugerbetaling.
I virkeligheden er det jo mere handling end ord, der viser, hvad man mener på det her område.
Bent Bøgsted (DF), 2008-04-22:
Da vi førstebehandlede det her forslag, var det jo meget tilforladeligt, for det gik på, at det stort set kun var arbejdsmarkedet, der blev berørt af samlingen af de her forskellige klagenævn.
Jeg skal erkende, at der i den forbindelse var noget, jeg havde overset.
Det skal jeg så rette op på.
Der sker jo ikke noget ved, at man bliver klogere, som tiden går, og det er jeg så blevet i det her tilfælde.
Det kan også virke udmærket, men i den forbindelse er der et punkt, som vi i 2003 sagde nej til.
Det drejer sig om etnisk ligebehandling.
Så kan man klage over det og få tilkendt en godtgørelse.
Vi synes, det er ret og rimeligt, at man skal have en domstolsafgørelse af det her, og i den forbindelse er Dansk Folkeparti kommet frem til den beslutning, at vi ændrer vores holdning og vil sige nej til forslaget.
Så skal jeg lige spørge formanden, om vi tager ændringsforslagene nu eller bagefter?
Jeg hører, at svaret er begge dele.
I den forbindelse er der så stillet to ændringsforslag.
Det ene er fra Det Radikale Venstre, som åbner mulighed for, at nævnet kan optage sager af egen kraft.
Det siger vi nej til.
Men det andet forslag fra SF, der medfører, at Ligebehandlingsnævnet ikke har mulighed for at få indflydelse på de sager, der kører på arbejdsmarkedet - det betyder, at det vil være som i dag - kan vi faktisk godt sige ja til.
Så resultatet er, at vi siger nej til det ene ændringsforslag og ja til det andet ændringsforslag fra SF, men nej til det samlede forslag ved tredjebehandlingen.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-22:
Jeg hørte fru Line Barfod være sådan forstående over for de intentioner, som diverse partier kom med i forhold til ændringerne i udstationeringsdirektivet, og der vil jeg gerne høre, om ikke fru Line Barfod er enig i, at uanset om så udstationeringsdirektivet blev ændret på den for os mest gunstige måde, ville det jo ikke forhindre EF-Domstolen fremover i at fortolke konfliktretten som noget, der forhindrer varernes, tjenesteydelsernes, kapitalens og arbejdstagernes frie bevægelighed.
Så derfor vil en sådan ændring af udstationeringsdirektivet end ikke i sin mest positive form forhindre de problemer, vi står i i dag.
Line Barfod (EL), 2008-04-22:
Derfor mener jeg, det er afgørende, og jeg tror, at vi står i en langt bedre forhandlingsposition nu, end vi vil gøre, når først Lissabontraktaten er vedtaget.
Men uanset, hvad man så måtte mene om det, forstår jeg stadig ikke, hvorfor Socialdemokraterne ønsker at haste Lissabontraktaten igennem nu, i stedet for som minimum at vente, til udredningsarbejdet er overstået til sommer.
Vi har klare svar, der siger, at man ikke præcis ved, hvad konsekvenserne er af de her domme, man ved ikke, hvad vi skal gøre i Danmark for at være sikre på, at vi har konfliktretten, at vi kan kræve ordentlige løn- og arbejdsvilkår.
Hvorfor så ikke vente, til vi ved det?