runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-14:
Faktum er jo, at der er trukket effektivisering på 2 pct. om året ned over enhver offentlig institution i Danmark.
De 2 pct. om året modsvarer lige nøjagtigt det øgede behov, der rent patientmæssigt er derude.
Og selv om man fra regeringens side siger, at der er tilført flere ressourcer, så er der altså et meget, meget tydeligt misforhold mellem de tildelte ressourcer og det aktuelle behov, der er derude.
Jeg vil spørge statsministeren, hvordan statsministeren selv ville have det med at være medarbejder på en medicinsk afdeling, hvor man kan sige der er kapacitetsproblemer - der er ikke plads til patienterne?
Hvor bliver de nye sygehuse af?
Statsministeren har tidligere sagt i valgkampen, at om 10 år ville halvdelen af alle danske sygehuse være blevet fornyet.
Jeg husker også, at statsministeren sagde, at de ville være af meget høj kvalitet og blevet fornyet med rigtig mange enestuer.
Der er et misforhold.
Jeg synes, at ambitionen i forhold til det, der bliver signaleret fra regeringens side i øjeblikket på sundhedsområdet og i særdeleshed på det medicinske område, står i meget stor og skærende kontrast til det, der er forholdet for patienter, pårørende og i høj grad det personale, som statsministeren taler så meget om vi mangler.
Hvordan skal man i det offentlige sundhedsvæsen dog kunne holde på personalet, når personalet tilbydes de forhold, der er på Aalborg Sygehus, og som jeg har skitseret her i dag?
Jeg synes, regeringen står over for et meget stort problem her, og at den burde handle meget resolut.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-14:
Jamen jeg er meget enig med hr. Flemming Møller Mortensen i, at der er problemer, og et af de problemer, vi står med i sundhedsvæsenet, er ganske enkelt mangel på arbejdskraft.
Der er mangel på både læger og sygeplejersker, det har ikke været til at få ansat tilstrækkelig mange, og det er ganske enkelt en af flaskehalsene i vores sundhedsvæsen i dag: mangel på arbejdskraft.
Det er jo en af grundene til, at en række af regionerne har været udenlands for at rekruttere både læger og sygeplejersker.
Og det er et problem, som er meget vanskeligt at løse bare med flere penge, for det er faktisk ikke penge til sundhedsvæsenet, der er mangel på.
Der er ganske enkelt mangel på arbejdskraft.
Så et af midlerne er at sikre, at der bliver rekrutteret flere læger og sygeplejersker, og hvis det er nødvendigt på kort sigt at rekruttere fra udlandet, ja, så må vi gøre det.
For det er faktisk på dette område, vi i de senere år har haft det største problem.
Kendsgerningen er, at der, siden vi trådte til som regering, er blevet ansat flere læger og flere sygeplejersker, men der er brug for endnu flere.
De har bare ikke været til at opdrive.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-14:
Det er fint, og det er godt, og det er fuldstændig nødvendigt.
Men det er også nødvendigt, at man for nogle af de svageste borgere her i samfundet, nogle af de patientgrupper, som ikke har let ved at råbe højt, får lavet nogle handleplaner, som er effektive, og som bringer kvaliteten op.
Jeg må også sige, at når statsministeren siger, at er der et øget behov, findes ressourcerne også, så tror jeg, det lyder hult for de mange patienter og pårørende, for slet ikke at tale om personalet på de medicinske afdelinger, som ikke ville være i det arbejde, hvis ikke det var på grund af en meget høj selvdisciplin og meget høj faglig ansvarsbevidsthed.
Jeg kan kun sige, at mangelen på plejepersonale er dobbelt så stor på de medicinske afdelinger, som den er generelt på afdelingerne i sundhedsvæsenet, så her er det altså et spørgsmål om, at der langtfra er blevet handlet i henhold til at blive et sundhedsvæsen i første klasse eller et af de bedste i verden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-14:
Det, der tæller i den her sag, er, hvordan man handler, og hvornår man handler, og der er det et faktum, at den danske regering har været blandt de allerførste til at reagere prompte på den finanskrise, der er kommet væltende ind over os.
Tilbage i august måned var der faktisk ikke ret mange, der kunne forestille sig, at en finanskrise kunne komme væltende ind over hele verden med en sådan voldsomhed og en sådan styrke, som vi har set.
Men i samme øjeblik vi registrerede, at der her var et problem, handlede regeringen, og vi var blandt de allerførste lande, der gennemførte en bankpakke, og det gjorde vi i begyndelsen af oktober.
Vi er et af de lande i Europa, der har lempet finanspolitikken allermest og altså traf beslutningerne om det allerhurtigst.
Og nu er vi så i gang med en ny kreditpakke, og vi har annonceret, at vi umiddelbart efter det vil se på, om der er behov for yderligere stimulanser til økonomien.
Så hr. Rasmus Prehn er helt ude på et skråplan, når han påstår, at regeringen ikke handler.
Vi handler nemlig, mens hr. Rasmus Prehn bare snakker og snakker sort og er sortsynet.
Rasmus Prehn (S), 2009-01-14:
Det er socialdemokratisk politik at sætte gang i hjulene.
Det virker, som om statsministeren nærmest har gjort det til et banner for sig selv at være meget træg i sin opfattelse af, hvornår der skal gøres ting.
Statsministeren var som bekendt hele 30 år om at indse, at han tog fejl vedrørende klima og energi, og vi skal så i august høre, at statsministeren nægter, at der er udsigt til recession, nægter at forholde sig til, at der er udsigt til problemer i økonomien.
Vi står altså i dag med en forside på Information, hvor der står, at der er udsigt til, at 500.000 bliver berørt af ledighed.
Vi står med Dansk Industris økonomiske prognose, der siger, at der er udsigt til store problemer her.
Vi har behov for at lave energirenovering, vi har behov for at lave en masse offentlige investeringer, der kan være til gavn for os alle sammen.
Skulle vi ikke gøre det nu?
Vi kunne konkret starte med at løfte kommunernes anlægsloft, sådan at man kunne gå i gang med de helt nødvendige investeringer, der er, og dermed give beskæftigelse til de mange mennesker, der har været så uheldige at blive ramt af arbejdsløshed.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-14:
Nu vil jeg ikke gå i detaljer om de forhandlinger, der foregår i øjeblikket, og som jeg selvfølgelig erkender at hr. Frank Aaens parti ikke er med i - men det er alle andre i Folketinget jo - men jeg kan sige, som jeg også har sagt offentligt, at det siger sig selv, at de penge, der på den måde bliver stillet til rådighed, men som altså skal betales tilbage igen, skal være til bankdrift, der er sund, solid og sober.
Det er jeg enig med hr. Frank Aaen i selvfølgelig må være en betingelse, og det findes der også redskaber til at sikre, og det er det, der bliver forhandlet i øjeblikket.
Frank Aaen (EL), 2009-01-14:
Men så er det næste spørgsmål jo: Hvordan vil regeringen sikre, at de går til fornuftige formål?
For det, vi har set at bankerne har gjort hidtil, ud over at udbetale enorme lønninger til deres direktører, er, at de har spekuleret i udlandet for hundredvis af milliarder.
Hvordan vil regeringen sikre, at de penge, der stilles til rådighed for bankerne, går til fornuftige formål, til at sikre danske arbejdspladser?
Hvordan kan vi sikre, at skatteyderpenge fra Danmark ikke bare ryger ud i udenlandsk spekulation?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-14:
Det, der kan blive tale om, er, at der stilles et beløb til rådighed som lån til bankerne, lån, som de selv skal betale tilbage, lån, som de selv skal forrente.
Men det er penge, som bliver stillet til rådighed, ikke for at redde banker eller bankdirektører, men for at redde arbejdspladser for ganske almindelige borgere i dette land, som ellers bliver arbejdsløse.
Vi har behov for at sikre, at der er udlån fra pengeinstitutterne til fornuftige forretningsprojekter, så vi kan holde beskæftigelsen i Danmark i gang.
Det er det, det går ud på, og slet ikke det, som hr. Frank Aaen var inde på.
Frank Aaen (EL), 2009-01-14:
Statsministeren startede med den finansielle krise, og lad os så begynde dér i spørgerunden.
I valgkampen var der meget tale om, at de lavtlønnede kvinder, de lavtlønnede inden for velfærden skulle have et lønløft.
Det var der så ikke råd til.
Der var meget tale om, at vi skulle sørge for, at der var ordentlige skoler, ordentlige toiletforhold, ordentlige vinduer og i det hele taget renovering af mange offentlige bygninger.
Det var der så heller ikke råd til.
I kommunerne skulle der være mere velfærd, var løfterne i valgkampen.
Det var der så heller ikke råd til.
Kommunerne har gennemført store besparelser.
Men den samme dag, som bankerne meddelte, at de nok havde brug for flere penge, var der 100 mia. kr. Lige pludselig var der ud af den blå luft 100 mia. kr. til bankerne - banker, som har tjent enorme milliardbeløb gennem de sidste 10 år, som har udbetalt enorme lønninger til deres direktører og ledelser, som har betalt enorme beløb til deres aktionærer, og som har fået skattelettelser og har haft meget stor gavn af de skattelettelser, som regeringen har gennemført.
Så er mit spørgsmål bare: Hvorfor prioriterer regeringen på den måde?
Og hvordan sørger man for, at de penge, der så måtte blive væltet ud til bankerne, bliver brugt fornuftigt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-14:
Vi har taget hul på et nyt år, et år med betydelige opgaver foran os, og jeg vil gerne indlede denne spørgetime med kort at gøre rede for forårets dagsorden.
Den første, største og vigtigste opgave er at håndtere finanskrisen.
Regeringen tager de skridt, der skal til, for at sikre høj beskæftigelse, også i fremtiden.
Det første skridt er at sikre, at bankerne fortsat kan låne ud til sunde projekter.
Vi forhandler i disse dage om en kreditpakke.
Målet er at få lovgivningen på plads i denne måned.
Når den opgave er løst, vil vi se på, om der er behov for at stimulere økonomien yderligere.
Vi har som bekendt allerede lempet den økonomiske politik i 2009, og vi er klar til at tage yderligere skridt, hvis det er nødvendigt.
F.eks. kan det blive nødvendigt at fremrykke offentlige investeringer.
Endelig skal vi til foråret forhandle om kommunernes økonomi for 2010.
På alle disse punkter er der mulighed for at fremrykke investeringer, hvis der er behov for det.
Men det er også vigtigt at slå fast, at det er helt afgørende, at vi er omhyggelige med at finde det rigtige omfang og det rigtige tidspunkt - et forkert indgreb vil gøre mere skade end gavn.
Også her er der muligheder for at stimulere økonomien.
Det er sådan, at Skattekommissionen kommer med sit reformudspil i starten af februar.
Derefter vil regeringen udarbejde et oplæg til forhandlinger med partierne.
Sigtet er at afslutte forhandlingerne inden sommer, så reformen kan træde i kraft den 1. januar 2010.
Regeringen vil også lancere et udspil om grøn vækst.
Udspillet vil indeholde en bedre beskyttelse af naturen.
Vi vil udlægge større områder til natur, og vi vil give landbruget grønne udviklingsmuligheder.
Grøn vækst er en del af en bredere indsats, en offensiv grøn indsats, som vil bidrage til at skabe job og vækst og dermed modvirke finanskrisen.
Her i foråret har vi desuden vigtige sundhedspolitiske udspil på dagsordenen: for det første en plan for nye, topmoderne sygehuse, for det andet Forebyggelseskommissionens forslag til et sundere Danmark.
Vi skal også have indgået et forlig om forsvaret.
Det er ikke mindst vigtigt set i lyset af Danmarks store internationale engagement.
Endelig skal vi - som alle ved - være værter for FN's klimakonference i december i år.
Også her udviser vi globalt lederskab.
Allerede i foråret vil der være en række arrangementer, der bygger op til klimakonferencen.
Så vi står altså over for et særdeles arbejdskrævende og udfordrende år.
Karen Jespersen (V), 2009-01-14:
Så skulle man så til at hæve bloktilskuddet, og for at finansiere det skulle man hæve skatterne.
Pengene skal jo komme et sted fra.
Men nu er der i hvert fald en debat med Undervisningsministeriet om priserne på SFO'erne, og det vil jeg selvfølgelig følge med i.
Rasmus Prehn (S), 2009-01-14:
Når jeg i mit spørgsmål lægger op til, at det er alle kommuner, der har meget høje priser, så hænger det jo sammen med, at BUPL har lavet en undersøgelse, der viser, at det kun er 2 pct., der har sat prisen ned.
Det er 45 pct., der har sat den op, og så er der så en række, der holder prisen på det meget høje niveau, der er nu.
Så det er altså et generelt problem, der er tale om her.
Når jeg tager det her spørgsmål op med netop velfærdsministeren, så er det jo for at undgå diskussionen om de her meget nidkære og stramme styringsregler for, hvad loftet skal være.
Det er derfor, jeg ikke beder undervisningsministeren om at lave et loft over, hvad det skal koste at gå i skolefritidsordning, men jeg tager en mere generel debat op med velfærdsministeren om, om ikke vi kunne give kommunerne mulighed for at prioritere velfærd, sådan at man ikke kommer ud i, at man simpelt hen er nødt til at sætte prisen op på skolefritidsordninger og dermed rammer de her børn, fordi man ikke har andre steder at spare.
Situationen er jo den, at kommunerne er meget pressede økonomisk, de har svært ved at få enderne til at nå sammen, og det er der, jeg ser velfærdsministerens ansvar, og det er der, velfærdsministeren har en mulighed for at komme de her børn til undsætning og sige til dem: I skal også gå i skolefritidsordning i fremtiden, for regeringen har en klar politik om, at vi skal have bedre velfærd.
Det kunne være så godt, hvis regeringen kunne komme med det tilsagn.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-01-14:
Kun statsministeren ved, hvornår denne valgperiode slutter.
Vi kender selvfølgelig det grundlovsbetingede valgtidspunkt, men statsministeren kan jo træffe beslutningen senere.
Men det, som jeg egentlig godt vil spørge direkte ind til, er: Skal det, statsministeren siger nu, forstås sådan, at regeringen under ingen omstændigheder vil holde en afstemning om euroen, før Lissabontraktaten er trådt i kraft?
Altså, der er jo en lang række udeståender i øjeblikket.
Det tjekkiske formandskab har jo end ikke selv ratificeret, og der er flere lande, som ikke har ratificeret endnu.
Skal det, som statsministeren siger nu, forstås sådan, at man ikke i Danmark vil holde en euroafstemning, før Lissabontraktaten er trådt i kraft?
Karen Jespersen (V), 2009-01-14:
Jamen ud fra den filosofi skulle man jo til at låse alt fast.
Det bevæger sig i retning af en meget central statsstyring, når man siger, der skal være loft over alle de elementer, en kommune kan have at skrue på i et forsøg på at prioritere.
Jeg er ikke bekendt med det ritzautelegram, og det bliver der heller ikke henvist til i begrundelsen for spørgsmålet, men jeg hørte kun, at Haderslev blev nævnt.
Jeg ved også, at der har været et spørgsmål om Esbjerg, og jeg tror, det er hr. Rasmus Prehn, der har stillet spørgsmål til undervisningsministeren på baggrund af det.
De har så sat prisen ned igen, så vidt jeg har forstået.
Men umiddelbart kender jeg ikke flere kommuner, der har sat priserne op, og her står det nærmest, som om det er i alle landets SFO'er, priserne er sat op.
Jeg ved det ikke, men det ville i hvert fald undre mig temmelig meget, hvis det var sådan.
Frank Aaen (EL), 2009-01-14:
[Lydudfald]
... detaljer.
Vi taler om 100 mia. kr., men det kan da godt være, at statsministeren mener, at det er detaljer.
Altså, kunne vi ikke lige få bare to eksempler på de redskaber, statsministeren vil bruge for at sikre, at pengene bliver brugt fornuftigt, så de ikke bare ryger til udenlandsk spekulation?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-14:
Nej, hr. Frank Aaen kan ikke få oplyst, hvad der foregår i forhandlingerne, for det er faktisk sådan, at vi her sidder med noget stof, som er meget følsomt, om udviklingen på kapitalmarkedet, aktiekurser osv.
Det ville oven i købet være i strid med lovgivningen, hvis man begynder at offentliggøre, hvad der foregår i de forhandlinger.
Men jeg kan forsikre hr. Frank Aaen, at vi vil afslutte med en model, der tilstræber, at pengeinstitutterne er i stand til at låne ud til sunde, veldrevne virksomheder med fornuftige investeringsprojekter.
Det er det, der er hele formålet med det her, og det er derfor, hr. Frank Aaen har fået det totalt galt i halsen ved at tro, at det her er til for bankernes skyld.
Det er det ikke, det er til for almindelige danskeres skyld, for at vi kan være sikre på, at der bliver stillet penge til rådighed, så fornuftige projekter kan blive investeret og beskæftigelsen blive holdt i gang.
Det er det, det går ud på.
Hr. Rasmus Prehn har på ingen måde ret i, at regeringen venter for længe eller er bagefter.
Tværtimod er vi faktisk foran en række andre lande, når det gælder reaktioner på det her.
Danmark var et af de allerførste lande, som i begyndelsen af oktober indførte en statslig garantiordning med den første bankpakke.
Vi var faktisk et af de allerførste lande, der gjorde det, så vi har handlet resolut.
Vi er et af de lande, der har lempet finanspolitikken mest her i 2009, og vi har annonceret, at bliver det nødvendigt at lempe yderligere, så gør vi det.
Jeg vil gerne sige til hr. Rasmus Prehn, at det ville nærme sig landsskadelig virksomhed, hvis jeg som statsminister rejste rundt med et sortsyn, der talte økonomien ned i et stort, sort hul.
Alvorlige er de bestemt, men jeg føler mig som statsminister forpligtet til at sikre, at der i det danske samfund er en sådan portion gåpåmod og optimisme, at vi kan holde beskæftigelsen oppe, i stedet for som hr. Rasmus Prehn at tale beskæftigelsen ned.
Rasmus Prehn (S), 2009-01-14:
Jeg ved snart ikke, hvad jeg skal kalde det, sagde statsministeren lige før til fru Margrethe Vestagers spørgsmål om, hvorvidt der er recession i det danske samfund eller ej.
Jeg synes, statsministeren kviede sig lidt ved at indrømme den fejl, der rent faktisk blev begået, da statsministeren på forsiden af Børsen, som jeg også har med, sagde, at der ikke var udsigt til recession.
Sagen er jo den, at så sent som i går, tror jeg det var, var Dansk Industri på banen med en økonomisk prognose, som taler om en kraftig nedgang for dansk økonomi, og at der virkelig er sorte udsigter.
Dagbladet Information kan i dag fortælle, at en halv million bliver berørt af ledighed, så det er virkelig voldsomme tal.
Kigger vi bare på Nordjylland, hvor jeg selv kommer fra, taler man nu om en ledighed inden for 3F-området på 10 pct., så der sker altså virkelig en afmatning.
Jeg hørte godt, at statsministeren sagde i sin indledende replik, at man er parat til at gøre noget, og at man også vil kigge på, om det kan komme på tale at fremrykke offentlige investeringer.
Men er sagen ikke den, at det simpelt hen er en fejl at vente for længe?
Er det ikke her og nu, der er behov for at fremrykke de offentlige investeringer?
Vi ved jo, at der simpelt hen er behov for mange renoveringsopgaver og energirenovering og andre ting, som kunne komme samfundet til gode, samtidig med at det kunne sikre, at nogle af de mange mennesker, som på ulykkelig vis har fået en fyreseddel i julegave, kunne få deres job tilbage, så ville det ikke være at udvise mere rettidig omhu at fremrykke offentlige investeringer, hellere i dag end i morgen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-14:
Jeg vil ikke sætte et præcist tal på i dag, for nu synes jeg, vi skal afvente rapporten fra Skattekommissionen, som kommer i begyndelsen af februar.
Derefter vil regeringen studere rapporten nøje, og så kan vi vende tilbage til, hvor stort et antal vi kan nå op på.
Vi skal nå noget, men jeg synes bare ikke, vi skal foregribe, hvad Skattekommissionen kommer med.
Men jeg noterer mig med glæde fru Margrethe Vestagers udsagn om, at en skattereform selvfølgelig skal være fuldt finansieret, men at man også skal kunne indfase den, sådan at den til en start kunne være underfinansieret - så kan man tage finansieringen hjem senere - og også kunne være krydret med fremrykkede offentlige investeringer.
Det ligner meget den tankegang, som regeringen har.
Margrethe Vestager (RV), 2009-01-14:
[Manglende lyd]
… at statsministeren kan komme det nærmere, for netop på det helt principielle niveau har det jo været en glæde for os at se, at statsministeren i regeringsgrundlaget, trods diskussionen om det modsatte i valgkampen, har overtaget nogle af de ting, som Det Radikale Venstre gik til valg på, nemlig lavere skat på arbejde, højere skat på forurening, rimelig social balance og samlet set fuldt finansieret.
Det giver selvfølgelig muligheden for at indfase på en sådan måde, at økonomien kan få luft, hvis den har brug for det, ligesom man kan supplere med offentlige investeringer.
Det, der er det interessante på lidt længere sigt, er, hvad skattereformen skal bidrage med, når den bliver den grundlæggende arkitektur i fremtidens økonomiske politik.
Arbejdsmarkedsreformen blev tabt, den skulle have bidraget med over 20.000 helårsbeskæftigede, og hvad skal skattereformen bidrage med?
Kravet til den er blevet markant større, og er statsministerens ambition 20.000 eller 25.000?
Hvad er det, vi kan indstille vores forventninger efter?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-14:
Vi er ganske ambitiøse, og vi er selvfølgelig også indstillet på at lytte til Folketingets partier.
Men jeg synes også, at den aktuelle situation sætter en tyk streg under, hvor vigtigt det er at gennemføre en reform, der markant sænker skatten på arbejde.
Jeg synes, vi skal benytte lejligheden til så at gennemføre en reform, der kan stå en række år frem i tiden, således at virksomheder og borgere i almindelighed ved, hvad de har at rette sig efter.
Det er det, jeg synes vi skal sigte på.
Og det håber jeg at der kunne blive et bredt flertal i Folketinget bag ved.
Margrethe Vestager (RV), 2009-01-14:
Jeg kan så forstå, at uanset om statsministeren tror på recession eller ej, vil statsministeren forholde sig til, at vi møder og kommer i en situation, hvor væksten falder, og hvor der er risiko for stigende ledighed.
Det oplever jeg nu, som at vi er i en recession, og det må vi se i øjnene og så finde de redskaber, der er fornuftige, i den værktøjskasse, vi nu har til rådighed.
Noget af det, som statsministeren har gjort rede for i indledningen, er jo bl.a. skattereformen.
I samme artikel i Børsen i august stiller statsministeren i udsigt, at reformer skal løse nogle af problemerne.
Nu ved alle, at arbejdsmarkedsreformen blev tabt på gulvet med et brag i efteråret, og derfor vil jeg spørge til statsministerens ambitioner, for så vidt angår skattereformen: Hvor meget skal den bidrage til at løse nu og her-problemet og holdbarhedsproblemet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-14:
Men uanset hvad man måtte finde på at kalde det, må vi sige, at vi går et meget hårdt år i møde.
Det er derfor, jeg har gjort det klart, at regeringen er indstillet på at tage de skridt, der skal til for at holde en fornuftig økonomisk aktivitet og modvirke en for kraftig stigning i arbejdsløsheden.
Vi vil altså sigte på fortsat at have høj beskæftigelse i Danmark og tage de redskaber i brug, der nu skal tages i brug for at sikre det.
Margrethe Vestager (RV), 2009-01-14:
Statsministeren opfordrede på De Radikales nytårsstævne til, at partierne egentlig samarbejdede - sådan forstod jeg det - meget uideologisk for at finde pragmatiske, ordentlige løsninger, der kan sikre dansk økonomi.
Derfor er det også vigtigt at have et fælles syn på, hvad der er økonomiens behov.
I august, altså for cirka et halvt år siden, afviste statsministeren under overskriften »Jeg tror ikke på recession« i Børsen prognoser fra OECD og AE Rådet om lavvækst i de kommende år.
Er det muligt, at statsministeren måske kan give det billede, statsministeren har af, hvad det er for en økonomisk situation, vi er i i dag.
Er vi i en recession?