runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Corydon (S), 2014-12-17:
Helt grundlæggende skulle man jo, hvis man er optaget af det med job og beskæftigelse fra spørgerens side, gå ud og kigge på virkeligheden uden for Christiansborg og kigge i statistikkerne og så glæde sig over, at Danmark har en regering, der har skabt flere job, også flere private job, end dengang vi havde en regering, der var ledet af spørgerens parti, hvor vi tabte job – også private job.
Så er det jo nok sådan, at hvis man vil skabe job her og nu, bliver man nødt til at interessere sig for også det, der foregår i 2020; så bliver man nødt til at have styr på det, der skal foregå også på længere sigt, og det er jo derfor, så mange partier efterspørger en plan for de dele fra partiet Venstre.
Den fik vi så heller ikke i dag, men det kan jo være, den kommer i det nye år, for det er der i hvert fald brug for.
Når det gælder håndværkerfradraget, vil jeg sige, at det jo er en prioritering, at vi ikke synes, der er råd til det.
Vi er i en situation, hvor vi hellere vil disponere midlerne til f.eks. kræftbehandling på vores sygehuse eller hjælp til kroniske patienter.
Håndværkerfradraget har været en ganske udmærket ting i en periode, men fakta om det er jo også, at det har skabt relativt få job og er gået til at støtte relativt mange ting, der ville være udført under alle omstændigheder, inklusive den støtte, jeg selv har fået del i, for jeg har selvfølgelig benyttet mig af den, ligesom i øvrigt rigtig mange danskere med gode indkomster i forvejen har.
Jane Heitmann (V), 2014-12-17:
Jeg kan jo i hvert fald konstatere endnu en gang, at det er symptomatisk for den røde regering, at man ikke svarer på det, man bliver spurgt om.
Jeg hørte en masse ord komme ud af finansministerens mund, men faktisk ikke svar på mit spørgsmål, som jo i virkeligheden var ret enkelt, nemlig hvor mange jobs det øgede fradrag for fagforeningskontingenter skaber.
Men lad nu det ligge, vil jeg sige til finansministeren, for jeg tror faktisk ikke, vi kommer det nærmere nu her.
Så vil jeg da også godt lige sige, at kadencen jo er sådan, at det er mig, der spørger, og finansministeren, der svarer, selv om jeg godt kunne bruge taletiden her på at fortælle, hvordan Venstre vil skabe både vækst og arbejdspladser.
Men nu er det jo ikke det, der er meningen med spørgsmålet her.
Nu nævner finansministeren selv sundhedsområdet, og vi ved jo alle sammen, at finansministeren er arkitekten bag »En Fair Løsning«, og jeg har kunnet konstatere på det finanslovsforslag, der er lagt frem, at man vil prioritere sundhedsområdet med 600 mio. kr. i 2015.
Ministeren har jo selv skrevet i »En Fair Løsning«, at i 2015 vil man prioritere sundhedsområdet med 7,5 mia. kr., og så vil jeg bare gerne spørge ministeren om, hvornår de sidste 6,9 mia. kr. bliver tilført sundhedsområdet.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-17:
Meningen med det, vi gør nu, er vel, at vi skal have en politisk debat, og det glæder jeg mig da over vi har, og derfor må man også kunne tåle at deltage i den politiske debat.
Jeg tror, at det her krav om en økonomisk plan fra Venstre kommer man nok ikke af med ved at henvise til Folketingets Forretningsorden – det tror jeg ikke går.
Når det gælder det her fradrag for fagforeningskontingenter, er det jo sådan, at det er et bidrag til at få lavere skat på arbejde i Danmark for helt almindelige lønmodtagere.
Der er jo ikke tale om nogen gaveregn til nogen og da slet ikke til fagforeningerne.
Der er tale om en rabat på skatten på arbejde for 1,3 millioner danske lønmodtagere, der hver dag stiller på arbejde, knokler igennem og betaler deres skat for at holde velfærdssamfundet kørende.
Jeg må da sige, at jeg i mit stille sind har undret mig over, hvordan partiet Venstre er endt der, altså hvor man vender sig imod lavere skat på arbejde for almindelige mennesker, almindelige lønmodtagere.
Der må man da i hvert fald sige, at nogle af de andre debatter, vi har, om, hvorvidt det skal kunne betale sig at arbejde, og hvorvidt der i øvrigt skal være ordentlige vilkår for almindelige mennesker, så bliver stillet i et helt særligt lys.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-12-17:
Først er jeg nødt til at gå i rette med finansministeren.
Jeg har gjort det flere gange, og nu vil jeg så håbe, at finansministeren vil bekræfte det, han har svaret mig skriftligt.
For når finansministeren står og siger, at han har forgængere, der sagde, at man kunne købe hele verden, vil finansministeren så ikke godt beklage, at han har brugt det udtryk, og sige, at det ikke er sandt, og at finansministeren skriftligt har måttet bekræfte, at det er der ikke nogen tidligere finansminister der har sagt?
Men der er selvfølgelig mange ting, som finansministeren skal rette op på, det er jeg med på.
Han har i hvert fald også til gode at rette op ved at komme med et svar på det spørgsmål, som blev stillet af hr. Jacob Jensen: Hvor var det henne i 00'erne, at Socialdemokraterne ville spare?
Hvor var det, der blev brugt for mange penge?
Det er bare, fordi vi gerne vil have en sandfærdig historieskrivning, og det skylder finansministeren nogle reelle svar på.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-17:
Jamen det var dog en utrolig ophidselse på vegne af en af mine forgængere, nemlig hr. Thor Pedersen.
Jeg har jo ikke noget ansvar for, hvad der kom ud af munden på min forgænger.
Jeg kan bare sige, at det citat, som ofte omtales, også af mig, for mig at se er et fantastisk godt billede på den stemning, der var omkring økonomi og økonomisk politik i Danmark på det tidspunkt.
Og det, vi så desværre fik syn for ganske kort tid derefter, var, at den der forestilling om tingenes tilstand jo ikke byggede på noget særlig solidt grundlag, for da vi først fik en finanskrise, fik vi også en situation, hvor det, som vi havde regnet med var så fantastisk godt og var så fantastisk sundt, i virkeligheden viste sig at være ganske usundt og ganske uholdbart.
Det er også svaret på det andet spørgsmål.
Altså, 00'erne kan jo ikke gøres om, men vurderingen af 00'erne står tilbage.
Alle kan frit gøre sig deres betragtninger.
Og det er ikke kun mig, der deltager i den debat.
Det er også de helt uvildige økonomer, der vurderer den politik, der føres i Danmark.
Og de er ikke i tvivl: Den regering, vi har nu, er, når det gælder økonomien, bedre end den, vi havde før.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-12-17:
Jeg synes, det er sølle, at vi har en finansminister, der ikke gider referere tidligere kollegaer korrekt.
Det kan vi så opgive at få ud af det, men jeg har da heldigvis svarene på skrift, hvor finansministeren måtte redegøre fuldstændig for, hvad den tidligere finansminister sagde.
Men fakta kan selvfølgelig ligge på et lille sted hos den her regering.
Jeg har stadig væk ikke fået noget svar på, hvor det var, Socialdemokratiet ville spare tidligere.
Hvis man nu gør sig den ulejlighed at kigge på bl.a. Rangvidrapporten, kan man se, at der står, at det godt kan være, der var nogle advarsler, som regeringen overhørte, men det var dog endnu værre med oppositionen.
Så jeg skal bare høre, om den bemærkning, der er i Rangvidrapporten, om, at den daværende opposition ville bruge endnu flere penge, er et falsum, og om Rangvidrapporten er forkert, eller om finansministeren kan bekræfte, at den politik, som finansministerens parti førte, da de var i opposition, var at bruge endnu flere penge, og at Rangvidrapporten kritiserer den daværende opposition for deres politik – bare for historieskrivningens skyld.
Når finansministeren har så travlt med det, ville det bare klæde finansministeren at stå ved, hvad der er sagt, og hvad der er gjort.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-17:
Det klæder alle.
Jeg tror, at når det gælder historieskrivningen, er der jo fri bevisvurdering, som man siger inden for juraen.
Og det, man i hvert fald bare kunne se, var resultatet af en årrække med økonomisk blokpolitik i Danmark.
Det var noget, der i en periode så meget godt ud, men så viste sig at være ganske uholdbart.
Det har så været min opgave at rette op på det, og det synes jeg faktisk vi er ganske godt på sporet med.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-12-17:
Det, jeg bare ikke forstår, er, at man løfter sig selv op på en piedestal og siger, at man har bedre styr på budgetterne end den foregående regering, når det samtidig er sådan, at man har et underskud på sin finanslov for 2015 før pensionsfinten på 60 mia. kr., mens den regering, som man overtog økonomien fra, havde et underskud, som var næsten halvt så stort, nemlig på 37 mia. kr.
Har det da slet ikke nogen betydning, hvor stort underskuddet er?
Altså, når man snakker om styr på budgetterne, har det så slet ikke nogen betydning, om underskuddet er på 37 mia. kr. eller 60 mia. kr.?
Kunne man også have haft et underskud på 120 mia. kr. og så stadig væk sige, at man havde styr på budgetterne, mere end hvis man havde et underskud på 37 mia. kr.?
Jeg synes da, at underskuddet er en væsentlig størrelse.
Hvis man næsten har fordoblet underskuddet, så synes jeg da ikke, at man har mere styr på budgetterne.
Peter Juel Jensen (V), 2014-12-17:
Ja, så kunne man jo begynde at tage en snak om, hvem der tog de indledende spadestik til en budgetlov osv.
Men når ministeren nu i sin tale fra starten af bruger lang tid på at fortælle om overophedning, og at der er blevet brugt for mange penge i det offentlige, og man så ved, at ministeren var hovedarkitekten bag »En Fair Løsning« og »Fair Forandring«, som ville sprøjte endnu flere penge ud, penge, som man ikke havde, så betragter jeg ministerens svar nu og her som en erkendelse af, at man jo bare havde sat de planer i søen, fordi man skulle vinde et folketingsvalg.
Man gik ud og lovede en utrolig masse ting, som man aldrig gennemførte.
Kan man drage den samme parallel til den finanslov, som vi debatterer her i dag, altså at man har sat en masse ting i søen, som ikke kommer næste år, som først kommer i 2016 og i overslagsårene?
Bjarne Corydon (S), 2014-12-17:
Næppe til overophedning.
På det tidspunkt, hvor vi overtog regeringsmagten, var det jo helt forbi med fest og farver i økonomien og det der med, at vi kunne købe hele verden, og at det hele gik af sig selv.
Det var jo langt overstået – langt overstået.
De planer byggede jo på et forsigtighedsprincip, der betød, at pengene ikke kunne bruges, før de var fundet, altså finansieret.
Det er jo så det forsigtighedsprincip, der nu er blevet til lov i Danmark.
Nu er det ikke bare noget, partier foreslår længere, nu er det noget, der er skrevet ind i loven, nemlig i en budgetlov, som Venstre jo heldigvis også har stemt for, men som, så vidt jeg forstår, Liberal Alliance og Dansk Folkeparti har vendt sig imod.
Så der er kommet styr på det.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-12-17:
Vi er vel enige om, at der er en eller anden hængekøjeeffekt, når vi kommer på den anden side af 2020.
Der er mange, mange år med strukturelt underskud.
Så er det rigtigt, at på den meget lange bane hænger det sammen, men der er vel også generel enighed om, at der er nogle udfordringer på den anden side af valget, som skal håndteres.
Det kunne f.eks. håndteres med et meget lavt offentligt forbrug, men jeg går ikke ud fra, at det er finansministerens indstilling til tingene.
Så der skal vel laves nogle reformer efter et valg, også set i lyset af at vi har udsigt til den sjettelaveste vækst i OECD, ud af de 34 OECD-lande, frem mod 2030, at vi har 2,1 millioner danskere på overførselsindkomst, et tal, som ifølge Økonomisk Redegørelse vil stige til 2,3 millioner.
Så der er vel behov for yderligere reformer.
Så kan finansministeren ikke oplyse Folketinget om det, så vi også kan få en debat om, hvilke prioriteringer der er efter et valg.
Jeg synes, at det er godt, at partier lægger deres planer frem, det gør vi i Liberal Alliance, men hvad kunne man forestille sig?
Hvor skal der laves yderligere reformer, der kan øge produktiviteten, sådan at vi ikke har den sjettelaveste økonomiske vækst, og sådan at vi kan få nedbragt antallet af mennesker, som står udenfor?
Bjarne Corydon (S), 2014-12-17:
Jeg tror, at man løbende kommer til at se forandringer, hvis man genvælger den regering, vi har nu.
Det tror jeg helt bestemt.
Det har vi jo også bevist igennem de sidste 3 år at vi ønsker, men der er holdbarhed i den økonomiske politik.
Det her med hængekøjen er jo en interessant problemstilling, som man sikkert også kommer til at diskutere, men den her hængekøje bygger jo på bestemte antagelser om det offentlige forbrug, som det vil være spørgeren bekendt, og det er jo kun med antagelse om et offentligt forbrug i – tror jeg – størrelsesordenen 1,1 pct., at der er en hængekøje.
Jeg har i hvert fald for mit vedkommende ikke truffet beslutning om, hvad væksten i det offentlige forbrug skal være fra 2020 og fremad.
Det tror jeg er noget, vi kommer til.
Jeg har derimod lagt en fuldstændig fast ramme frem på regeringens vegne for, hvordan tingene kan være i de kommende 4 år og hele perioden frem mod 2020, og det gode ved den ramme er, at den er fuldt finansieret.
I modsætning til tidligere udgaver af de her lange økonomiske planer bygger det ikke på krav om, at vi har noget til gode, som vi ikke ved hvad er.
Jacob Jensen (V), 2014-12-17:
Nu kunne man forstå på finansministeren, at han nærmest overtog et fallitbo, et morads, det var nærmest kørt helt i sænk, og nu er det hele så blevet meget bedre – jeg kan se, at der bliver nikket ovre fra de socialdemokratiske bænke som en bekræftelse på det.
Og jeg må også forstå, at deri ligger så, at der var blevet brugt for mange penge under den tidligere regering, VK-regeringen, i den offentlige sektor.
Det har jeg også hørt at statsministeren udtalte, jeg tror, det var i programmet »Mogensen og Kristiansen« her for et par uger eller tre siden.
Jeg har så spurgt statsministeren, hvor henne i den offentlige sektor statsministeren mente at der var blevet brugt for mange penge.
Det ønskede statsministeren så ikke at svare på, men henviste i stedet til finansministeren.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-17:
Nu får man jo sådan en særlig debat ud af ligesom at tage debatten med sig selv, altså hvor man ligesom selv opfinder sin modstanders synspunkter og så spørger ind til dem.
Jeg kan bare stille konstatere, at det, vi overtog, ikke var i nogen specielt god form rent økonomisk.
Vi havde som land tabt over 100.000 private arbejdspladser; vi havde fået et kraftigt økonomisk tilbageslag, også i forhold til andre vestlige lande; der var ikke styr på konjunkturpolitikken i Danmark; man havde ikke taget den type beslutninger, som Folketingets nuværende formand stod for, da han havde ansvaret i 1990'erne, hvilket sikrede et langt opsving uden den type overophedning; vores produktivitet haltede bag efter andre landes; de offentlige finanser lod også noget tilbage at ønske.
Derfor har vi jo så taget fat, og nu er tingene ikke perfekte, men i langt bedre form.
Og i forhold til offentlige udgifter og styringen af offentlige udgifter – det er jo det, vi diskuterer i dag – har vi nu heldigvis fået en budgetlov, som styrer den slags og også vil styre det i lang tid fremover, faktisk indtil nogen måtte bryde den aftale, der er indgået om det forhold, og den er jo heldigvis meget bred og inkluderer også Venstre.
Jacob Jensen (V), 2014-12-17:
Jamen nu har finansministeren i dag vældig travlt med at skrive historien, vel at mærke ud fra den historieopfattelse, som finansministeren har.
Det skal jo selvfølgelig ikke stå uimodsagt, og derfor opfatter jeg det her svar som en bekræftelse på, at finansministeren er enig med statsministeren i det udsagn, hun er kommet med, altså at der blev brugt for mange penge under VK-regeringen i den offentlige sektor.
Finansministeren, eller for den sags skyld statsministeren, ønsker så ikke at svare på, hvorhenne man mente det var tilfældet.
Men må jeg så spørge: Når man nu har det synspunkt, kunne finansministeren så pege på bare et enkelt eller måske to forslag, som finansministeren eller finansministerens parti i den tilsvarende periode fremsatte her i Folketingssalen eller andetsteds, og hvor man faktisk bad om, at der blev strammet op i den offentlige økonomi, altså om, at der blev brugt færre penge i den offentlige sektor under den daværende VK-regering?
Bjarne Corydon (S), 2014-12-17:
Ja, og jeg tror såmænd, det var den nuværende statsminister og min daværende partiformand, også min nuværende partiformand, som i sin tid tog initiativ til, at der blev lavet en meget, meget stor velfærdsaftale, hvor Danmark som et af de få lande i Europa og et af de første lande i Europa lagde op til at indeksere pensions- og efterlønsalderen i al fremtid, hvilket jo leverer et meget, meget væsentligt bidrag til, at vi har balance i vores økonomi – i modsætning til andre lande. Derudover har jeg ikke travlt med noget som helst, jeg prøver bare at forholde mig til fakta om vores økonomi, fakta om den udvikling, der er uden for Christiansborg, når man ligesom lægger polemikken væk.
Og så peger jeg stille på – når nu spørgeren har rejst sig og vil deltage i debatten – at det, vi har brugt de seneste måneder på at diskutere her i Folketingssalen, desværre er gået godt for regeringen og rigtig dårligt for Venstre.
For med Venstres finanslovsforslag ligger man uden den pensionspakke, regeringen har foreslået, til at overskride de grænser, som Venstre ellers har sagt at man vil respektere.
Og det synes jeg da man for ordførerens vedkommende skulle tage med sig hjem og bearbejde en lille smule.
Erling Bonnesen (V), 2014-12-17:
Tak for det.
Hvor er de nye kommende arbejdspladser, der skal til, for at man kan få tjent nok hjem til at få lukket det større hul, som regeringen jo laver i sin finanslov?
Regeringen fortæller jo meget tydeligt, at man laver underskuddet større – og faktisk gør det så stort som muligt inden for de regler, der nu er.
Så er det jo også meget relevant at spørge, hvad man så har af planer for at få tjent nok hjem for at få lukket det hul igen.
Det synes jo ligesom at svæve lidt i luften.
Der er jo ikke nogen nye arbejdspladser til den private sektor, for at man kan få genereret en større vækst i de kommende år.
Man kan se, at der er det store underskud, og så er der lidt lapperier med de her engangsindtægter fra skatten på pensionsordningerne.
Og det er da meget underligt at se på, hvis man f.eks. er slagteriarbejder, der står i kø, fordi man enten er blevet fyret eller er på vej ud af slagterierne andre steder.
Der er mange, der gerne vil i arbejde der.
Så hvor er planerne konkret for de nye kommende arbejdspladser, der skal til, for at vi kan få tjent hjem til at få lukket det større hul, som regeringen nu er i gang med at grave?
Bjarne Corydon (S), 2014-12-17:
Jeg ved ikke, om ordføreren slet ikke har fulgt debatten op til nu, og det er jo da på en eller anden måde mærkeligt, hvis det er tilfældet.
Og jeg ved ikke, om det helt er undgået ordførerens opmærksomhed, at det, Venstre lægger op til – det er jo et medlem af partiet Venstre, jeg svarer – er et større underskud end det, regeringen rent faktisk lægger op til, og hvor vi jo holder os inden for grænserne.
Når det gælder private arbejdspladser, vil jeg sige, at så er de jo ude i virkeligheden, som man nogle gange godt kan fristes til at tænke er et noget mere interessant sted end den politiske debat.
For det, der sker ude i virkeligheden i de her uger, i de her måneder, i de her år, er, at vi får flere private arbejdspladser.
Man kan spørge de 204 topledere, der deltager i Berlingskes toplederpanel – det er jo ikke nogen socialdemokratisk avis, og det er ikke et panel, der er påvirket af mit parti eller af regeringen – hvordan det kan være, at de prognosticerer, at der vil blive skabt mere gang i den private del af vores økonomi i den kommende tid.
Ja, det hænger jo nok sammen med, at der faktisk er styr på den økonomiske politik – i modsætning til i den periode, hvor spørgeren selv havde fornøjelsen af at stå i spidsen for det her sammen med sit parti, og hvor vi tabte over 100.000 private arbejdspladser.
Erling Bonnesen (V), 2014-12-17:
Jeg tror, det er finansministeren, der skal med en tur ud i virkeligheden.
Og det er jo helt utroligt, at finansministerens forsvarsværk er at begynde at kigge på, hvad Venstres politik er.
Og i det regnestykke, som finansministeren så henviser til hos Venstre, piller man noget ud for at få det til at se slemt ud.
Det er jo underligt.
Det er da klart, at de ting, der ligger med hensyn til engangsindtægter, lader man jo ikke bare ligge.
Det er jo et faktum, for det er det, som regeringen beslutter.
Så det bliver jo et fiktivt regnestykke, som regeringen stiller op.
Men at det så er det bedste forsvarsværk, finansministeren kan stille op, viser jo bare, hvor spinkelt et grundlag den finanslov hviler på, sådan som det er nu.
Så er det korrekt, at der er kommet nye arbejdspladser til, men det er bare langtfra nok, for vi kan jo kigge ned i et stort, gabende hul, et underskud.
Så der mangler jo nye arbejdspladser i den private sektor for at få genereret et større overskud igen til at få lukket det hul.
Det er sådan set bare det, vi mangler svaret på, og finansministeren var jo ikke i nærheden af at give et svar på det.
Men så er der sådan set også svaret, for det er jo et ikkesvar – man har ikke et bud på, hvordan man skal få lukket det hul.
Og den foregående spørger var også inde på, at kigger man frem til 2020, er der jo underskud derefter, så langt øjet rækker.
Så regeringen er åbenbart på herrens mark i det her spørgsmål.
Bjarne Corydon (S), 2014-12-17:
Nå jo, men hvis man gerne vil holde en politisk tale i stedet for at stille et spørgsmål, er man jo velkommen til det.
Det ligger helt inden for rammerne af forretningsordenen, så vidt jeg har forstået den.
Men den bedste ven, man kan have i den her type diskussioner, er jo virkeligheden.
Og virkeligheden derude viser jo, at vi skaber flere arbejdspladser, også private arbejdspladser, i de her år; vores konkurrenceevne er betragteligt styrket, i forhold til da vi havde en VK-regering; og der er bedre styr på de offentlige finanser.
Der er en konkret plan, en 2020-plan, altså en plan, der rækker mange år frem, for, hvordan det her bliver endnu bedre, hvad det naturligvis bør blive.
Og det er jo det, der savnes fra Venstres side.
Det er jo det interessante.
Peter Juel Jensen (V), 2014-12-17:
Tak, formand.
Se, jeg sidder her på min stol og er faktisk fuld af respekt for finansministerens tale, for, finansminister, jeg er belastet af, at jeg er historielærer.
Jeg betragter mig selv som en dygtig historielærer, og jeg har aldrig hørt andet, men jeg kan da godt høre, at de historier, som finansministeren kan fortælle, kan jeg slet ikke nå til sokkeholderne.
Finansministeren nævner i sin meget lange tale osv., at inden ministeren kom til, var det hele lige ved at køre af sporet osv., at økonomien var overophedet, og at de reformer, som den tidligere regering søsatte, ikke har betydet en døjt for, hvordan vores situation er i Danmark i øjeblikket.
Jeg har et ganske konkret spørgsmål.
Ministeren var jo hovedarkitekten bag »En Fair Løsning« og »Fair Forandring«.
Hvis de to planer nu var blevet iværksat – det blev de gudskelov ikke –
havde det så ikke bidraget til en overophedning af den danske økonomi?