runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
May-Britt Kattrup (LA), 2016-04-01:
Tak for det.
Det kunne der være mange gode ting i, som vi allerede har hørt i dag.
Men lovforslaget er desværre behæftet med så meget regulering og registrering og så mange gebyrer, hvoraf de fleste registreringer og reguleringer udelukkende har til hensigt at beskytte os mod os selv.
Og selv om noget af det er EU-bestemt, bliver det ikke mindre bureaukratisk, og vi er derfor stadig væk imod.
E-cigaretter har allerede hjulpet utrolig mange mennesker til at stoppe med at ryge, og de kunne hjælpe endnu flere.
Mange er gået fra røg til damp, og nogle er gået videre derfra til et helt rygestop.
Og selv om vi ikke med sikkerhed ved, hvor stor risiko der er ved at dampe, tyder alt på, at det er væsentlig mindre usundt at dampe end at ryge tobak.
Forbuddet mod reklame mindsker oplysning og kendskab til mulighederne, og de enorme gebyrer vil betyde, at kun store udsalgssteder fremover vil have råd til at distribuere e-cigaretter.
Alle fabrikanter, importører og distributører skal etablere et system til indsamling af oplysninger.
Alle produkter skal anmeldes, og der skal betales gebyr for registrering.
Men lovforslaget beskriver ikke, hvordan man definerer et produkt, og om mundstykker og batterier også er e-cigaret-produkter, bliver først fastsat i en bekendtgørelse.
Definitionen er ret afgørende for det samlede gebyrs størrelse.
I England har man bestemt, at det kun er produkter, som kan indeholde nikotinholdig e-væske, der skal registreres, og gebyret er 2.200 kr. for registrering og 600 kr. årligt for vedligeholdelse.
Og det kan altså p.t. være for alle enheder, hvilket ifølge forhandlere let kan løbe op i over 1.000 enheder.
Den detaljerede regulering vedrørende størrelser på flasker på maks. 10 ml og tanke på maks. 2 ml lader også til at være unødig regulering.
Og alle pakker skal være påført kæmpestore sundhedsadvarsler.
Det burde ikke være muligt eller lovligt, at myndigheder kan regulere og lovgive i forbindelse med forhold, som kun går ud over os selv.
Vi skal som politikere ikke overtage hver enkelt borgers private ansvar.
Alle sunde og raske borgere har ret til selv at bestemme over sin egen krop og tage sine egne beslutninger.
Kristian Jensen (V), 2016-04-01:
Det er sådan, må jeg sige til hr. Christian Juhl, og det vil tilhørerne, der har hørt efter, vide, og dem, der ikke har, kan genlæse det, at jeg tidligere i debatten til hr. Michael Aastrup Jensen sagde, at der ikke stod et eneste ord om bekæmpelse af finansiering i det.
Hvis hr. Christian Juhl virkelig har læst kapitel IV og V, har han kunnet læse, at der er flere afsnit om, hvordan vi bl.a. er med til at bremse finansieringen af ISIL undervejs.
Så det er simpelt hen et eklatant tilbagetog, men det er måske ikke første gang, at Enhedslisten er i et tilbagetog.
Dengang Enhedslisten for en gangs skyld tog et ansvar i forhold til krigen i Libyen, tog man flugten, så hurtigt man overhovedet kunne, for at komme tilbage til ansvarsløshedens lethed, og det er det, vi ser igen.
Enhedslisten vil ikke have ansvarets tyngde over på sig.
Enhedslisten vil kun sige nej.
Jeg kan love for, at der er flere henvendelser om danske bidrag end det, vi lægger frem i Folketingssalen.
Der er en række tilfælde, hvor vi bliver nødt til at sige nej i forhold til at kunne levere det, som andre gerne ønskede at vi ville gøre.
Jeg kan ikke her i dag give en garanti for, at der ikke kommer til at være civile tab.
Krig er en svær branche, så nogen garanti gives der ikke, men jeg kan give en anden garanti.
Jeg kan give en garanti for, at de danske soldater, det danske forsvarsministerium, det danske udenrigsministerium vil gøre alt, hvad vi overhovedet kan gøre, for at undgå, at der kommer civile tab.
Vi vil gøre alt, hvad vi overhovedet kan gøre, for at sikre, at de soldater, vi er med til at uddanne og træne, bliver oplært i, hvad de skal gøre for at minimere risikoen for civile tab.
Christian Juhl (EL), 2016-04-01:
Jeg kan fortælle ministeren, at jeg har læst både kapitlet, der hedder IV og V, og hvis det er det, han har at byde på, så fortsætter min kritik.
Der er intet nyt i de afsnit.
Det andet er, at det dog er utroligt at lytte til en minister, der altid siger ja, når de store lande springer frem og siger, at de har brug for mere støtte.
Det er det nemmeste i denne verden, man kan gøre som minister.
Det sværeste er selvfølgelig at analysere situationen selv, kunne give svar på, hvem det er, man er allieret med, kunne overveje situationen nøje, inden man sender sine folk ud i krig.
Det er svært, og derfor er det også svært at sige nej, hamrende svært.
Men det er måske svært at forstå for en minister, der altid er vant til at sige ja, når amerikanerne ringer til ham.
Der er et meget, meget væsentligt spørgsmål, som vi er nødt til også at diskutere.
Det er risikoen for civile tab.
Når man har med bombefly at gøre, har vi altid været enige om, at der er en vis risiko selv med meget moderne våben.
Kan ministeren garantere for, at danske soldater ikke kommer til at slå civile mennesker ihjel i forbindelse med den her nye aktion?
Kristian Jensen (V), 2016-04-01:
Det er sådan set ganske enkelt, hvad vores målsætning er.
Vores målsætning er at bringe Irak i en situation, hvor de er i stand til at kunne løse deres egen sikkerhedssituation.
Og den irakiske hær arbejder sammen med en lang række militser.
Vi skal sørge for, at vi arbejder sammen med dem, der kan respektere og forstå de internationale regler, der er på det her område.
I forhold til Syrien er vores målsætning, at vi skal have fjernet Assad, som er en af de værste diktatorer, der er i verden i øjeblikket, og vi skal have skabt en situation, så det syriske folk kan vælge deres egen ledelse, så det er dem, altså den nye syriske valgte ledelse, der kan overtage styret af deres eget land.
Peder Hvelplund (EL), 2016-04-01:
Jeg forstår det ganske enkelt ikke.
Udenrigsministeren siger, at vi skal lave en langsigtet proces, der handler om at få skabt nogle nye forhold i Syrien og Irak, men hvordan kan vi sende nogle tropper af sted og sige, at de skal være allierede med nogle grupperinger, som vi ikke lige ved hvem er, men vi håber på, at vi kan finde dem, uddanne dem og sådan noget?
Hvis vi skal sende tropper af sted, som skal trænge ISIL tilbage, skal vi da vide, hvem vi ønsker at sætte i stedet for, og vide, hvad alternativet er.
Der bliver vi da nødt til at have et klart svar.
Det gør Folketinget da også inden vedtagelsen af det her.
Hvem er det, vi gerne vil støtte?
Kristian Jensen (V), 2016-04-01:
Hvis det bare var så nemt, at ISIL var al ondskab i verden!
Der er meget anden ondskab ved siden af.
Der er al-Qaeda, der, selv om de er trængt tilbage og slet ikke har fordums styrke, stadig væk eksisterer.
Der er al-Nusra Fronten, som også er til stede i Syrien, og som er nogle af dem, hvorom det er blevet besluttet, at selv om der er våbenhvile i den syriske del af konflikten, er der ingen våbenhvile over for al-Nusra Fronten – ej heller over for ISIL.
Derfor er der mange andre, som man skal fortsætte med at bekæmpe, og ikke kun ISIL.
Sagen er jo, at vi vil lave en proces, hvor vi, inden vi udvælger, hvem de danske styrker skal arbejde med, uddanne og træne, gennemfører den vurdering af, hvad deres baggrund er, sådan at vi også er i stand til at kunne sige, at dem, vi arbejder sammen med, er nogle, som vi kan træne, uddanne og forklare, hvordan de regler, der er, når man er i en konflikt, fungerer.
Det er jo en del af vores ansvar at sørge for, at når vi kommer til at vælge dem, vælger vi dem på baggrund af en grundig undersøgelse.
Peder Hvelplund (EL), 2016-04-01:
Jeg kunne forstå på udenrigsministeren, at udenrigsministeren synes, at det her er kompliceret.
Det er jeg fuldstændig enig med ham i.
Det, jeg ikke kan forstå, og det er jo ikke nødvendigvis udenrigsministerens skyld, men det kan være, at han kan hjælpe, er, at han så siger, at det er på grund af ISIL, som han kalder det.
Man kunne næsten tro, at ISIL hed AOIV, altså al ondskab i verden, for det er ligesom samlet i den organisation, og så kan vi bekæmpe den.
Men den ondskab findes jo også i andre bevægelser.
Udenrigsministeren siger så, at man har vurderet, undersøgt og godkendt nogle grupperinger, som man så skal støtte, for når man trænger ISIL tilbage, vil det i sagens natur betyde, at der er nogle andre, der skal tage over.
Hvem er de grupper, som man har vurderet, undersøgt og godkendt?
Det må da være en forudsætning, at Folketinget, inden det beslutter at sende et kontingent af sted, ved, hvem vi kommer til at støtte, og hvem vores allierede er.
Vi må da vide, hvem de er, og hvilke forudsætninger der ligger til grund.
Kristian Jensen (V), 2016-04-01:
Det er sådan, at det at gå ind i Irak og i Syrien nu for mig at se hænger uløseligt sammen med den terrortrussel, der er mod Europa, og den terrortrussel, der er mod Danmark.
Og vi må også være ærlige og sige, at det at gå ind kan være med til at flytte Danmark endnu højere op på terroristers målliste end det ikke at gøre noget.
Vi skal også kigge på grundlaget for, hvad der skaber terrorisme.
Jeg tror, at noget af det, der skaber terrorisme, er manglende udviklingsmuligheder.
Det er frustration over uduelige regeringer i visse dele af verden.
Det er frustration over, at der er systemer, der ikke tillader, at den meget store ungdomsgruppe, der er i mange dele af Mellemøsten, får frihed til at skabe deres eget liv, deres eget arbejdsliv, deres eget uddannelsesliv osv.
Det er jo noget af det, vi gør med alt det andet, med Det Arabiske Initiativ, med udviklingsbistand, med den dialog, vi har på det politiske plan ved siden af.
Så der er ikke kun ét spor i det her, der er rigtig mange.
René Gade (ALT), 2016-04-01:
Vi er uenige om, hvordan vi skal nå hen til nogle mål.
Så langt, så godt.
Som det sidste spørgsmål vil jeg spørge udenrigsministeren, om vi kan være enige om, at det, at man går ind i Syrien og Irak militært, har en relation til den øgede terrortrussel, vi oplever her i vores del af verden.
For hvis det har det, mener jeg måske, der kan være tale om, at det er en lidt længere og mere ansvarlig løsning at prøve at se på, hvad det egentlig er, der skaber de symptomer, vi ser at ISIL rent faktisk er et eksempel på.
Kristian Jensen (V), 2016-04-01:
Men det er desværre ikke ansvarligt.
Og det er det ikke, for selv om jeg er helt enig i mange af de tanker, der også ligger i Alternativets og Enhedslistens beslutningsforslag om at lave genopbygning, om at yde humanitær hjælp – hvilket vi i øvrigt gør, hvilket vi er i gang med – så må jeg bare sige, at den opbygning af Irak, som er nødvendig, jo kun kan finde sted, hvis man har trængt ISIL tilbage.
Der er ikke nogen mulighed for at opbygge et stærkt samfund, og det er ikke muligt at understøtte civilsamfundsorganisationer eller andet, hvis ikke ISIL er trængt tilbage.
Og det bliver ISIL altså ikke, uden at der også er et militært ben.
Men det militære ben kan ikke stå alene.
Det kan det ikke, det vil jeg gerne understrege.
Og det militære ben har aldrig stået alene.
De militære ben bliver fulgt op af genopbygningsindsatser, af indsatser for at stoppe foreign fighters, af indsatser for at stoppe deres finansiering, af indsatser for at dokumentere, hvor meget de egentlig har gennemført af uhyrligheder, af drab, af voldtægter, af alt muligt forfærdeligt i de områder, hvor de har været.
Problemet er bare, at det ikke kan stå alene.
Det er naivt at tro, at det kan stå alene.
René Gade (ALT), 2016-04-01:
Det er ikke et spørgsmål, så ministeren kan jo så bruge noget af tiden på måske at fortælle det, han mangler fra sin tale.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig bare at få sat en tyk streg under, at når vi gerne vil løse så kompliceret en konflikt som den her med komplicerede svar, synes jeg faktisk, det er okay.
At gå ind og sige ja til det her kræver rigtig meget mandsmod, synes jeg, både fra regeringens side og fra alle de andre partiers side, der bakker op og siger ja til, at man godt vil øge bidraget.
For det er en stor beslutning.
Den her løsning, som regeringen lægger op til lige nu, hjælper til at bremse ISIL, men det er desværre bare ikke den måde, vi vinder freden på på lang sigt.
Der kan man så være uenig eller enig, men jeg synes, det er ærgerligt, at vi bliver skudt i skoene, at det ikke er ansvarligt at vælge det måske lidt mere komplicerede svar på løsningen.
Kristian Jensen (V), 2016-04-01:
Vi kommer til at arbejde sammen med grupper, som vi har vurderet, undersøgt og godkendt, ud fra hvad det er for nogle kriterier, de arbejder med.
Og når vi kommer til at arbejde sammen med grupper, bliver det også grupper, som vi kommer til at træne i de basale regler, der gælder, når man skal deltage i væbnet konflikt.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-01:
Jeg spurgte faktisk til situationen i Syrien, altså hvad det er for nogle grupper i Syrien, som Danmark kommer til at give militær støtte.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi ved det.
Man kan ikke læse det ud af beslutningsforslaget, så jeg håber, udenrigsministeren vil fortælle det her, så vi i Folketinget ved, hvem det er, vi kommer til at give militær støtte i Syrien, hvis der bliver et flertal for det her forslag.
Kristian Jensen (V), 2016-04-01:
Vi skal støtte grupper, hvis baggrund vi undersøger.
Vi skal støtte grupper, som vi kan uddanne og træne i det, man kalder for krigens love, sådan at vi ved, at dem, vi arbejder sammen med, også er nogle, som vil respektere det regelsæt, som vi lægger op til der skal gælde, når man går ind i noget, der er så blodigt og så voldsomt, som en konflikt med væbnede styrker er.
Så vi skal foretage en grundig undersøgelse af, hvem det er, vi arbejder sammen med.
Men man skal huske, at den irakiske sikkerhedsstruktur er bygget op på en anden måde end den danske.
En del af det irakiske indenrigsministerium har nogle militser, der er koordineret under det, som hedder PMF – og så kan jeg ikke huske, præcis hvad det står for – som er militser, der arbejder sammen med indenrigsministeriet.
Det er nogle af de grupper, som man kunne forestille sig at vi arbejdede sammen med.
Der er nogle af de kurdiske grupper, som vi har arbejdet sammen med, og som vi har været med til at uddanne undervejs, og jeg håber sådan set ikke, hr. Nikolaj Villumsen nu ændrer holdning og mener, at vi ikke kan arbejde sammen med kurdiske styrker, fordi de ikke er en del af en irakisk eller en organiseret hær.
Christian Juhl (EL), 2016-04-01:
Jeg bliver mere og mere klar over, hvorfor vi ikke skulle have den der kommissionsundersøgelse, at den skulle afbrydes midt i det hele.
Vi har i øjeblikket en regering, der ikke vil lære af gamle krige, der ikke vil lære af de fejltagelser, der er gjort i Irak, i Afghanistan og en række andre steder.
Derfor gør man det, at man med bind for øjnene uden en egentlig strategi endnu en gang sender bombefly af sted og tror, at det løser problemet i Syrien.
Det er helt ufatteligt.
Der er ikke gjort noget for at stoppe købet af olie.
Ja, nu vil man til at bombe olieboringer.
Jamen de har jo solgt tusindvis af tons olie de sidste år og er blevet stenrige af det.
Der er ikke gjort noget for at stoppe salg af våben til ISIL.
De skovler de våben ind, de har brug for.
Der er ikke gjort noget for, at de unge mænd kan få et andet arbejde i stedet for at blive lokket af ISIL's lønninger til soldater.
Kristian Jensen (V), 2016-04-01:
Gad vide, om det er på grund af manglende viden eller på grund af manglende vilje til at forstå, at hr. Christian Juhl fortsætter med sine påstande.
For det første er der gennem lang tid gjort meget for at bekæmpe salg af olie ud af Irak, ud af de ISIL-besatte områder.
Det er blevet gjort ved at fjerne tankvogne, det er blevet gjort ved at bombe olieinstallationer igennem længere tid.
Det er ikke noget nyt, der startes på, det er noget, der skal fortsætte.
Må jeg ikke bare minde om, at for 15 år siden besad Taleban hele Afghanistan.
I dag har vi en demokratisk valgt regering.
For 15 år siden var der en million afghanske børn, der gik i skole, og ingen af dem var piger.
I dag er der 9 millioner afghanske børn, der går i skole, og heraf er en stor del af dem piger.
Fra dengang og til nu er levetiden forbedret, børnedødeligheden er faldet, flere afghanere har adgang til vand, har adgang til sundhedsydelser.
Det går bedre, men det går da ikke godt nok i Afghanistan.
Afghanistan har den udfordring, at den afghanske regering har overtaget sikkerhedskontrollen, og den har brug for vores hjælp fremadrettet.
Vi kan se, at der er tilbageslag, og det er også derfor, at vi som en række andre lande har valgt at fortsætte vores engagement i Afghanistan.
Peder Hvelplund (EL), 2016-04-01:
Tak for ordet.
Jeg bliver nødt til lige at starte med at sige, at det er sådan med en vis ærefrygt, at sådan en bonderøv som mig oppe fra Hjørring får lov til at træde op på den her talerstol.
Men jeg vil så glæde mig over, at det i dag er den 1. april, så hvis jeg skulle komme til at sige noget, der er noget forfærdeligt vrøvl, så kan jeg jo bagefter trække det tilbage og sige, at det var en aprilsnar.
Når det er sagt, vil jeg sige, at jeg også synes, det er lidt hård kost, at jeg sådan i min første tale her faktisk skal støtte et forslag, som ikke bare er fremsat af regeringen, men som også er implementeringen af et EU-direktiv.
Det er jo ikke sådan lige den forestilling, jeg har haft om at komme herover i Folketinget, men det er ikke desto mindre tilfældet.
Enhedslisten støtter det her forslag.
Vi er positive over for, at der med det her lovforslag kommer en regulering af et område, der i meget høj grad har været præget af både ulovligheder og i hvert fald gråzoner.
Fremover sikres der en legalisering og regulering af salg af e-cigaretter med alt, hvad det indebærer af sikkerheds- og kvalitetskrav.
På trods af vigtigheden af fortsat at arbejde for en forbedring af folkesundheden gennem en nedbringelse af nikotinforbruget må en regulering være at foretrække frem for de nuværende gråzoner på e-cigaret-området.
Vi er i Enhedslisten meget positive over for, at lovforslaget medfører et generelt forbud mod at benytte alle former for e-cigaretter, både med og uden nikotin, på steder, hvor børn og unge færdes og opholder sig, for ad den vej at beskytte dem mod de skadelige dampe fra e-cigaretter.
Vi vil også meget gerne rose den del af lovforslaget, der omhandler reklameforbuddet, som betyder, at der fremover ikke må reklameres offentligt for e-cigaret-produkter, uanset om de indeholder nikotin eller ej.
Vi er desuden også glade for den række af mindre reguleringer, som understøtter det faktum, at der med e-cigaretter reelt er tale om et sundhedsskadeligt nikotinprodukt.
Jeg tænker især på stramninger af salg og markedsføring af nikotinprodukter, så de ikke præsenteres på en måde, der gør dem attraktive for børn og unge, og det faktum, at de skal forsynes med tydelige advarselsmærkater, samt indførelsen af et alderskontrolkrav med samme straffebestemmelser som ved salg af tobak.
Vi kan kun støtte, at man ad denne vej forsøger at skabe yderligere regulering af tobaks- og nikotinindustrien og af de butikker, som sælger e-cigaretter.
Jeg kan tilføje, at der med lovforslaget selvfølgelig stadig væk er plads til yderligere forbedringer på området, og her tænker jeg især på de nikotinfri e-cigaret-produkter, som for en stor dels vedkommende bliver friholdt for regulering med det her forslag.
Der er jo allerede fundet sundhedsskadelige og kræftfremkaldende stoffer i e-cigaretter, også uden nikotin.
Så derfor er vi også villige til at se på nogle yderligere forbedringer af lovforslaget.
Men afslutningsvis vil jeg sige, at vi med tilfredshed ser, at forslaget lægger op til en tiltrængt oprydning på området, og med de mange gode tanker, der ligger i forslaget, så kan vi tilslutte os det.
Tak for ordet.
Jane Heitmann (V), 2016-04-01:
Vi er i Venstre altid åbne over for at diskutere det, hvis der kommer ny viden, og hvad den nye viden i givet fald vil kunne give anledning til.
Lotte Rod (RV), 2016-04-01:
Betyder det, at i det øjeblik, der er mere viden om, hvor skadelig e-cigaretter er, vil Venstre være åben for, at e-cigaretter er omfattet af rygeloven?
Lotte Rod (RV), 2016-04-01:
Men hvad tænker ordføreren om det konkrete, at når Kræftens Bekæmpelse er imod, skyldes det, og nu citerer jeg Kræftens Bekæmpelse: »Hos personer, der har været udsat for damp/røg fra e-rygning, kunne man måle nikotin i blod, spyt eller urin«?
Liselott Blixt (DF), 2016-04-01:
Jeg synes, at jeg var meget klar i min tale.
Det er jeg imod.
Jeg mener faktisk, at rygeloven skulle følge vores lov på e-cigaretter i stedet.
Lotte Rod (RV), 2016-04-01:
Hvad tænker Dansk Folkepartis ordfører om, at Kræftens Bekæmpelse anbefaler, at e-cigaretter skal følge rygeloven?
Liselott Blixt (DF), 2016-04-01:
Det gør det altid lidt nemmere at være nummer to i et forslag, som vi er enige om, for så behøver man ikke at stå og opremse alle de gode ting, der er i forslaget.
At dampe er jo blevet en ny måde at nyde nikotin på, og det kan jo ske med væsker, som der er nikotin i, og væsker, der ikke er nikotin i.
Her er det et EU-direktiv, der netop tager fat i tobaksvaredirektivet for at sige, hvordan vi så skal gøre det lovligt at dampe med nikotin i væsker.
Det er nok et af de forslag, hvor vi har modtaget utrolig mange mails.
Jeg tror, alle sundhedsordførere har fået over 1.000 mails, hvoraf mange var helt misforståede, vil jeg sige.
For de startede med at sige, at nu ville vi forbyde at dampe.
Der måtte vi jo lige sige, at det indtil videre har været forbudt i Danmark at sælge elektroniske væsker med nikotin, men at vi nu gør det sådan, at det bliver lovligt at kunne købe dem, og at man ved, at det er registreret, man ved, at det ikke er noget, der er blevet lavet i en håndvask, og at man kan være sikker på, at det, som man som forbruger køber, også er sikkert nok, fordi det har gennemgået nogle reguleringer.
I Dansk Folkeparti har det været vigtigt, at vi netop tilgodeser den her gruppe, som har måttet stå og dampe og ikke har vidst, hvad reglerne var.
Der kan være nogle af reglerne, som vi synes har været strammet lidt op, sådan er det jo altid, når EU kommer med et direktiv.
Det er ikke altid, at vi stemmer for de her direktiver, når EU kommer på banen, men præcis med det her synes vi også vi har været med til at kunne give det en vinkel, så vi også sikrer, at der er noget ræson i det.
F.eks. er vi rigtig glade for, at det ikke bare skal følge rygelovgivningen, hvilket nogle ønskede, med, at det skulle være forbudt at dampe alle steder.
Som hr. Flemming Møller Mortensen var inde på, er der steder, hvor det er forbudt efter den her lovgivning.
Jeg vil blot tilføje, at når vi taler om der, hvor børn opholder sig, er der en undtagelse, og det er der, hvor børn opholder sig af tvang og eventuelt ikke kan forlade stedet.
Der kan ledelsen tillade, at man kan få lov til at dampe.
Nogle af de ting, som vi også har lagt vægt på, er, at man som lokal virksomhed eller arbejdsplads selv laver en politik på området om, hvordan man vil dampe.
Vi tilslutter os det forslag, der ligger, og vi håber, at alle dem, der har skrevet til os, alligevel bliver tilfredse, fordi vi nu får en regulering på området, så man kan være sikker på, når man køber en damper, at den ikke er en af dem, der enten eksploderer i hånden eller i munden på en, hvilket vi har set; at det væske, man køber, ikke ætser, hvis det er, man kommer til at spilde det på huden, så man kan dampe i fred og ro uden de store problemer.
Liselott Blixt (DF), 2016-04-01:
Jeg mener, at når man har en virksomhed eller man har et sted, hvor man selv vil lave en politik på området, er det altså dem, der bestemmer, og vi er voksne mennesker og kan selv bestemme, om vi går ind eller ud.
Derfor sikrer det her forslag kun, at det der, hvor børn opholder sig, er forbudt, men andre steder laver man selv sine regler.