Juliane Henningsen (IA), 2010-10-07:
Tak for velkomsten, hr. formand.
For mig er det altid en lidt underlig fornemmelse at stå her blandt de danske politikere, der er samlet her for at forme fremtidens Danmark.
Debatten virker mildt sagt fjernt fra den nordlige del af fællesskabet, Kalaallit Nunaat, hvor vi forsøger at forme fremtidens Grønland.
Grønland fylder mere og mere i det internationale mediebillede og heldigvis med flere gode, positive historier.
Det nye selvstyre udvikler sig og har sat ambitiøse reformer i gang, især på de områder, hvor vi traditionelt set har haft store problemer.
Det er ikke uigennemtænkte nødløsninger, men langsigtede og holdbare løsninger, vi satser på.
Vi arbejder lige nu på en børne- og ungestrategi, der skal sikre, at alle børn får en tryg barndom og får mulighed for at udvikle sig og udfolde deres potentiale.
Og det er en central prioritet for IA, at der bliver skabt en langsigtet udvikling på børne- og ungeområdet, så man som ung får den bedste forudsætning for et godt liv.
Landsstyret og UNICEF underskrev for nylig en aftale med konkrete mål for, hvordan vi tager endnu større ansvar for vores børn og unge og skaber en lovgivning, der beskytter dem maksimalt.
Der tilføres 10 mio. kr. over en 5-årig periode til børne- og ungeområdet, og der oprettes en pulje på 25 mio. kr. særligt til projekter og initiativer til børn og unge.
Vi oplever en fremgang på uddannelsesområdet som aldrig før.
Antallet af studerende er steget med 30 pct. siden 2005, og gruppen af unge med en studentereksamen stiger for hvert år, der går.
Vi lægger vægt på at ruste befolkningen til beskæftigelse i væksterhvervene, specielt på olie- og råstofområdet,
og resultaterne tegner lovende både for vores økonomi og vores udbygning af velfærden.
Vi er parate til at tage det ansvar og opfylde de krav til sikkerhed, der følger med eventuelle olieudvindinger; vores sikkerhedskrav er blandt verdens højeste, og vi sørger for, at de bliver efterlevet samvittighedsfuldt.
Vi er ramt af den globale økonomiske afmatning og har behov for at øge indtægterne til landskassen gennem vækstindustrierne og gennem samhandelen med andre lande.
Vi skal have opbygget et konkurrencedygtigt og miljømæssigt forsvarligt fiskeri- og fangererhverv, og af samme grund fremsætter IA snart et lovforslag til en ny fiskerilov og starter tiltag til en modernisering af fangererhvervet.
Det gør vi også, så vi kan imødegå det eventuelle forbud, der vedtages i EU mod import af sælskindsprodukter.
Vi oplever ofte, at magtfulde dyreværnsorganisationer lykkes med at sætte en politisk dagsorden, der baserer sig på urigtige oplysninger om vores fangst, og det skader vores traditionelle erhverv, og det gør det endnu sværere at tackle de ret barske levevilkår, som folk lever under i bygderne rundtomkring.
Dialogen mellem biologer og fangere skal fremmes, og det skal forståelsen for, at vi udnytter havets ressourcer ud fra bæredygtighedsprincipper og solide forvaltningsplaner, også.
Den nordatlantiske gruppe vil inden længe holde en konference her i Folketinget om ressourceudnyttelse og fangst af sæler og hvaler og om naturlige ressourcer generelt.
Samarbejdet mellem Grønland og Danmark er på mange måder styrket med selvstyreordningen.
Ordningen er blevet bemærket positivt her i Danmark samt internationalt, og det grønlandske folks vilje til at påtage sig større ansvar for egne anliggender anerkendes mere og mere.
Jeg har fulgt slaget om udenrigsministerens fravær fra det arktiske topmøde i foråret, og i forbindelse med det vil jeg gøre opmærksom på, at vi jo også har landsstyreformand Kuupik Kleist til at varetage vores interesser i det forum, i det arktiske.
Jeg er ikke desto mindre glad for, at regeringen og Naalakkersuisut samarbejder om at få en fælles arktisk politik her i rigsfællesskabet.
Så vil jeg godt sige noget om grønlændere i Danmark.
Der findes 18.000 grønlændere i Danmark, hvoraf langt de fleste lever trygt og roligt, har job og er uddannede, og dem hører vi ikke så meget om.
Dem, man hører om, er derimod de grønlændere, som har nået et punkt i deres liv, hvor de har brug for hjælp til at opretholde et stabilt og selvforsørgende liv.
Det er mennesker, som staten via satspuljemidlerne og forskellige hjælpeprojekter har været med til at løfte ud af håbløsheden, men sådan som finanslovforslaget ser ud nu, er der ikke meget håb for de udsatte grønlændere.
Jeg vil godt sige, at rundtom i landet er der virkelig mange ildsjæle, der tror på et bedre liv for de svage grupper, og deres styrke og kompetencer er helt afgørende for de udsatte grønlændere, de arbejder for.
Og hvis hjælpeprojekterne og værestederne går tabt, går der meget sandsynligt også menneskeliv tabt, og det synes jeg ikke nogen af os herinde kan være bekendt.
Så jeg vil derfor anmode socialordførerne samt satspuljeordførerne her i Folketinget om at sætte udsatte grønlændere højt på dagsordenen, for de fortjener og har ret til en værdig behandling af os som beslutningstagere.
Jeg vil inden længe tage initiativ til en forespørgselsdebat, der specifikt skal omhandle samarbejdsområder mellem Grønland og Danmark, for jeg savner regeringens og oppositionens syn på netop samarbejdet om udsatte, men også om andre områder som f.eks. implementeringen af retsvæsensreformen, arktisk forsvars- og miljøpolitik og meget, meget mere.
Men det faktum ændrer ikke ved behovet for et solidt og fornyet samarbejde mellem Grønland og Danmark, og det er det, jeg vil tage udgangspunkt i i den kommende samling.
Tak for ordet.