Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-06-01:
Tak for det, og tak til statsministeren for afslutningsredegørelsen, hedder den vel, hvori statsministeren også kom ind på nogle pejlemærker, og det er jo altid godt at have nogle pejlemærker at gå efter.
Men jeg må sige her i indledningen af min tale, at der jo er en ting, der har overskygget alt i den her folketingssamling, som vi nu diskuterer, og det er flygtninge- og migrantkrisen.
Den har sat sine spor i alt, hvad vi har foretaget os herinde i Folketinget.
Den har sat sine spor i alt, hvad danskerne i virkeligheden også har forholdt sig til i forhold til politik.
Statsministeren var også inde på, at vi jo husker billederne af migranter, der kom gående på motorvejene.
Jeg tror også i virkeligheden, at mange husker billederne af politifolkene, der kom løbende bagefter, ikke for at få de her flygtninge og migranter væk fra motorvejene, men for at spørge, om de dog ikke skulle have noget vand, for hvis man skulle gå hele vejen til Sverige, havde man da brug for noget vand.
Det viste jo lidt om det danske samfund, hvordan paratheden var til at hjælpe de her mennesker med husly om aftenen, bespisning, strøm til diverse iPhones og så til at komme videre på deres færd efterfølgende.
Men det vidner måske også om noget, vi bliver nødt til at diskutere i sådan en afslutningsdebat som den, vi har i dag: Hvad er det, flygtningepolitik går ud på?
Hvad er det, flygtningepolitik skal gå ud på?
Hvornår er man i det hele taget flygtning, når man vandrer igennem det ene land efter det andet, hvor der er fredelige forhold?
Er det rimeligt, at man når til Danmarks grænser og kan passere dem uden nogen form for kontrol og så vandre op på danskernes motorveje og bare blive tilbudt logi og strøm til sin iPhone?
Jeg synes, det er spørgsmål, vi bliver nødt til at stille i dag under afslutningsdebatten.
Det er spørgsmål, vi bliver nødt til at diskutere med os selv, og hvis ikke at vi synes, det er rimeligt – vi synes ikke i Dansk Folkeparti, at det er rimeligt – så må vi jo gøre noget ved det.
Den anden side af hele den her debat er jo det, som TV 2's dokumentarudsendelse »Moskeerne bag sløret« afslørede tidligere her i foråret, hvor de jo afdækkede, hvordan man i parallelsamfund i Danmark lever helt for sig selv uden for den almindelige lov og ret, uden for de normer og værdier, som vi har i det danske samfund, og som vi synes skal være gældende.
I det her parallelsamfund bliver man undervist og oplært i stening, i hustruvold, i accept af sharialovgivning osv.
Det er sådan noget, jeg synes vi skal diskutere i sådan en afslutningsdebat.
Hvis ikke vi synes, det er rimeligt, at det er sådan i det danske samfund, så skal vi jo gøre noget ved det.
Vi har set, at de her parallelsamfund avler terrorisme.
Nogle af de terrorhandlinger, der har været i Europa, har jo været baseret på folk, der faktisk er vokset op i de her parallelsamfund.
Så det har ikke været folk, der er kommet udefra, det er folk, der i vores samfund har fået et had til det samfund, de er opvokset i, og som udvikler det mest ekstreme, som det jo er, når man er villig til at begå en terrorhandling i Paris, i Bruxelles, i København.
Vi skal ikke finde os i det.
Det skal vi diskutere i en afslutningsdebat, for hvis ikke vi vil finde os i det, så skal vi jo gøre noget ved det.
Det er en urolig verden, vi lever i.
Mellemøsten er i brand.
I går udsendte USA en advarsel til amerikanerne mod at rejse til Europa her til sommer.
Der er EM i fodbold i Frankrig.
Jeg tror, det er noget, der har manges opmærksomhed, inklusive min i hvert fald, og også mange amerikanere, som måske tænker på at rejse en tur til Europa.
Tænk, vi er derhenne, hvor amerikanerne udsender en bekymring om, hvorvidt man kan rejse til Europa og deltage i de her store events.
Hvorfor?
Fordi der er risiko for terror.
Hvis vi kigger lidt mere på de hjemlige forhold, kan vi se, at hele den her udfordring, vi står over for, jo koster en masse penge.
Så det er en værdimæssig konflikt, men det er jo også en økonomisk udfordring.
Det var dog bedre, at de 4,4 mia. kr. blev brugt til at hjælpe flygtninge i nærområderne tæt ved deres hjemland, men det er klart, at da pengene ikke kan bruges to gange og vi jo også gerne vil udbygge det danske velfærdssamfund, så bruger vi jo en del af de her udviklingsbistandspenge på at hjælpe flygtninge i Danmark.
Men hvis man førte en konsekvent flygtningepolitik, der betød, at man hjalp i nærområderne og ikke gjorde flygtninge til indvandrere her i Danmark, ja, så kunne vi jo bruge flere penge på at hjælpe flygtningene i deres nærområder, der, hvor vi hjælper langt flere for de samme penge.
Når vi bruger så mange penge, er der helt berettiget nogle, der spørger, om der så er råd til den nære velfærd, til kernevelfærden.
Vi vil have behandlinger for danskerne, når de bliver syge, som vi virkelig kan være bekendt.
Vi vil gerne have en ældrepleje, så de ældre ikke skal være bange for, om der nu er den pleje og omsorg, som de har brug for.
Når vi bliver demente, som statsministeren rigtigt var inde på, hvor man jo i den grad får brug for hjælp, og som der bliver flere af i fremtiden – er der råd til det?
Er der råd til et politi, som er nærværende, og som skaber tryghed for danskere over hele landet, eller er vi i en situation, hvor vi må sige, at der bliver trukket så mange veksler på flygtninge- og migrantsituationen, at nej, det havde vi ikke lige plads til?
I finansloven for 2016 har vi jo fået plads til det.
Der har vi afsat 2,4 mia. kr. mere til sundhedsområdet.
Der er afsat 1 mia. kr. til ældreområdet, der i hvert fald giver en nettoeffekt på 0,5 mia. kr. ekstra til kommunerne, som man jo kan bruge på ekstra ældreomsorg.
Vi har fået afsat 2 mia. kr. mere over 4 år til politiet for at få uddannet flere politibetjente, og vi vil have, at der skal komme mere til.
Det er jo nogle nødvendige tiltag for også at sikre vores kernevelfærd.
Men jeg må altså også sige, at det er en nødvendighed at få styr på flygtninge-/migrantsituationen for, at vi også i de kommende år har råd til og plads til den nødvendige udbygning af vores kernevelfærd, ældreomsorg, sygehusvæsen osv., som vi vil.
Det er derfor, Dansk Folkeparti – og der er nogle her i salen, der måske synes, at vi gør det alt for ofte – hele tiden taler om den her udfordring og beder Folketingets partier om at medvirke til for alvor at få skabt nogle resultater.
Når vi kigger på, hvad det er for nogle resultater, man skal skabe, synes vi, der er ét sted, hvor vi gerne vil sende et bekymret advarselssignal.
Der er et stort flertal herinde i Folketinget, og det inkluderer altså både Venstre og Socialdemokratiet, som siger, at de mennesker, der ved egen drift kan komme til Danmark, måske ved hjælp af, havde jeg nær sagt, spidse albuer og ved at have råd til menneskesmuglere, skal have varigt ophold i det danske samfund.
Jeg ved godt, at det ikke er ifølge lovgivningen, at de skal have varigt ophold i Danmark, men det sker i praksis.
Når man laver en trepartsaftale, der går ud på et 2-årigt såkaldt igu-forløb, som man tredjebehandler på fredag, hvorefter de med det samme skal optjene ret til dagpenge i det danske samfund, ja, så er det da svært for en syrer at forstå, at når der bliver fred i Syrien i et eller andet omfang, der gør, at de kan vende tilbage, så skal de vende tilbage.
Når de lige har optjent ret til dagpenge i det danske samfund, er der nok nogle, der tænker, at det da er et mærkeligt budskab, at man nu vil have, at de skal tage hjem, og tænker: Nej, det tror vi ikke vi vil.
Vi vil hellere blive hængende.
Og så siger de fleste danskere: Sker der så ikke det, som er sket så mange gange før?
Alle de her mennesker, der er kommet til Danmark, bliver bare ved med at være i det danske samfund.
Er det det, vi vil?
Er det det, flygtningepolitik skal gå ud på?
Eller skal flygtningepolitik gå ud på, som jeg var inde på i indledningen, at man hjælper midlertidigt, og at man hjælper dem tilbage, når det er muligt?
Det vil også gøre, at vi får bedre styr på de økonomiske udfordringer, og det vil gøre, at vi på sigt også får bedre råd til en ordentlig ældrepleje, til en ordentlig sygehussektor, til bedre og mere trygt politi osv. osv.
Jeg skal også lige nå at sige noget om EU-systemet, fordi der jo foregår rigtig meget ude på den storpolitiske scene i EU.
Jeg ved godt, at der er mange, der omtaler EU som indenrigspolitik.
Det er vi i Dansk Folkeparti ikke helt kommet til endnu.
Sagen er, at der er rigtig mange blandt Europas befolkninger, der er dybt skeptiske over for, hvad der foregår på EU-plan, og over centraliseringen.
Hver gang danskere og andre folk bliver spurgt om EU, har de en tendens til at sige stop.
Danskerne gjorde det den 3. december, da der blev et nej tak til at afskaffe retsforbeholdet.
Det var vi selvfølgelig meget tilfredse med i Dansk Folkeparti.
Hvad gør Storbritannien her den 23. juni, når der er afstemning?
Stemmer de for et fortsat medlemskab, men på nye præmisser, der handler om, at de skal kunne bestemme mere selv?
Eller stemmer de ja til at forlade Unionen, hvorefter der går et forhandlingsforløb i gang om, hvad der så skal ske?
Det er uhyggeligt spændende.
Det, der er mit lod, er bare at sige her i dag, at vi i Danmark skal forstå at drage nytte af det, briterne gør, uanset om de stemmer ja eller nej.
Jeg synes, det er vigtigt, at der er nogle, der bruger tid på det fra nu af og indtil sankthansaften, når bålet er tændt og vi begynder at få resultatet fra Storbritannien.
Der er mange ting i en afslutningsdebat, man kunne tage fat på.
Der er hele uddannelsessektoren, som er vigtig, erhvervsuddannelserne, der skal tales op.
Der er en masse ting, som jeg kunne have valgt at bruge tid på.
Jeg har brugt de 10 minutter, jeg har, på den måde, jeg har, og jeg skal også lige på vegne af Venstre, Liberal Alliance, De Konservative og Dansk Folkeparti oplæse følgende Forslag til vedtagelse »Folketinget noterer sig med tilfredshed, at regeringen sammen med et flertal i Folketinget det seneste år har sikret, at det bedre kan betale sig at arbejde, forbedrede konkurrencevilkår for danske virksomheder, et løft af sundheds- og ældreområdet, en mere retfærdig retspolitik, et Danmark i bedre balance samt markante stramninger af udlændingepolitikken.
Folketinget konstaterer, at Danmark fortsat har brug for en politik, der sikrer øget vækst, flere private arbejdspladser, en styrket kernevelfærd og en stram og konsekvent udlændingepolitik.
Folketinget opfordrer regeringen til i den kommende folketingssamling at skabe grundlaget for, at Danmark også i de kommende år er et holdbart samfund med en stærk kernevelfærd, en sund økonomi og en stram udlændingepolitik.«