runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2008-11-25:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at jeg grundlæggende er fuldstændig uenig i hr. Frank Aaens udlægning af den situation, vi har befundet os i det sidste par måneder.
Der er ingen tvivl om, at det akutte problem, der var i Danmark for et par måneder siden, simpelt hen var, at der var et fastfrosset pengemarked.
Det var der sådan set på verdensplan, og det betød med andre ord, at solide, veldrevne banker simpelt hen ikke kunne skaffe penge, fordi der ikke var nogen, der ville låne penge ud til hinanden.
Derfor var der behov for en løsning, så det markedssvigt, der var på pengemarkedet, kunne blive afløst af en velfungerende markedsmekanisme, hvor der blev udlånt penge til hinanden.
Derfor blev lov om finansiel stabilitet vedtaget med et bredt politisk flertal, og der er ingen tvivl om, at lov om finansiel stabilitet har haft den virkning, som var hensigten med lovforslaget.
Pengemarkederne er optøet, og det kan man allerede se nu, ikke mindst på det korte pengemarked, hvor der igen bliver lånt penge ud.
Og med hensyn til den udlånsaktivitet, der har været fra udlandets side, vil jeg sige, at der også er tale om en optøning, i hvert fald i forhold til de større danske pengeinstitutter.
Endelig vil jeg sige til hr. Frank Aaen, at det naturligvis er klart, at regeringen følger situationen tæt.
Der er noget, der tyder på, at der rundtomkring i verden er ved at være det, man kalder en kreditklemme, et såkaldt credit crunch, hvor der ikke bliver lånt de penge ud, som sunde, velfungerende virksomheder har behov for, og det er selvfølgelig noget, som regeringen har stor opmærksomhed rettet imod.
Frank Aaen (EL), 2008-11-25:
Det har længe stået klart, at de bankpakker, der er gennemført, ikke på nogen måde løser finanskrisen.
De har hjulpet nogle spekulanter, det erkender jeg, men ellers tror jeg, at alle, måske på nær ministeren, er fuldstændig klar over, at der er en ny bølge af kriser på vej i den finansielle sektor, at erhvervslivet ikke kan få de nødvendige lån, og at krisen vil ramme realøkonomien endnu hårdere, end den allerede har gjort.
Alligevel fortsætter regeringen med hjælp til spekulanter og fortsætter med planer om, hvordan man afvikler banker.
Vil ministeren ikke erkende, at det er helt andre initiativer, der skal til for at sikre en velfungerende finansiel sektor, at f.eks. EBH Bank og andre skal videreføres i stedet for at afvikles, og er det ikke korrekt, at der er forhandlinger i gang om endnu en bankpakke, som indeholder andre principper end dem, der er udtrykt i de her to aktstykker?
Mette Frederiksen (S), 2008-11-25:
Fru Ellen Trane Nørby tror lidt fejlagtigt, at jeg ønsker at aflede opmærksomheden fra det faktum, at vi stemmer nej.
Det ønsker jeg på ingen som helst måde at fjerne opmærksomheden fra.
Vi gør det, fordi lovforslaget ikke er godt nok.
Jeg vil gerne have lov til at sige, at hvis der lå et forslag fra Venstre og De Konservative om at indføre madordninger af høj kvalitet, så ville vi fra Socialdemokratiets side stemme for.
Hvis der lå et forslag, der kunne sikre, at børn i vuggestuer og børnehaver dagligt ville modtage mad af høj kvalitet, så ville vi som parti gerne være de første til at stemme for det forslag.
Men det er ikke det forslag, vi behandler i dag.
Det forslag, der nu tredjebehandles, er et forslag, der nok indfører madordninger i vuggestuer og børnehaver, men med en så skrabet økonomi indeholdt, at vi netop kommer til at se den vakuumindpakkede mad.
Nej, eksemplet er taget med i Folketingssalen for at vise, hvad resultatet bliver af det lovforslag, vi tredjebehandler.
Der er ikke nogen børn, der modtager den bespisning, som den skal se ud, men det kommer børnene i Hvidovre til.
Så skal man jo oven i det lægge, at taksterne kommer til at stige endog meget voldsomt for alle børnefamilier.
Jeg vil, inden vi fortaber os i alle detaljerne, bare afslutningsvis sige en enkelt ting.
Det, den diskussion, vi nu har taget igennem et par timer, egentlig handler om, er, hvad det er for et velfærdssamfund, vi vil have.
Vil vi have discountløsninger med laveste ambitionsniveau, med laveste fællesnævner, eller vil vi have et godt, stærkt, skattefinansieret velfærdssamfund, hvor vi i fællesskab tager ansvar for børns opvækst?
Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti har takket ja til det første.
Det ønsker vi ikke at lægge stemmer til.
Ellen Trane Nørby (V), 2008-11-25:
Det er utroligt, at det er lykkedes fru Mette Frederiksen at signalere, at vi ikke har haft nogen debat, for nu har vi haft en debat i næsten 2 timer.
Men det er selvfølgelig også rarere bare at tage det hele op til sidst og sige, at det er de andre, der ikke vil debattere.
Jeg tror snarere, at fru Mette Frederiksens indlæg skyldes, at fru Mette Frederiksen ønsker at få opmærksomheden væk fra det, som det her egentlig handler om.
Det handler om, at det forslag om et gratis måltid mad i daginstitutionerne, som Socialdemokraterne og SF har turneret rundt med i årtier, nu bliver gennemført, fordi regeringen ønsker, at de danske børn i daginstitutionerne får et sundt måltid mad hver dag.
Og hvis jeg stod i fru Mette Frederiksens situation, ville jeg nok også gøre alt, hvad jeg kunne, for at aflede opmærksomheden fra, at Socialdemokraterne nu stemmer imod, at de danske børn skal have et sundt måltid mad i daginstitutionen.
Men det er utroligt, at vi skal have Hvidovre Kommune, som er socialdemokratisk ledet, op som det gode eksempel.
Det ville jeg da nok ikke grave frem, hvis jeg var socialdemokrat, når de laver vakuummad.
Det andet er, at det også er utroligt, at Socialdemokraterne fuldstændig underkender, at da den socialdemokratiske regering eksisterede, var forældrebetalingen 33 pct., uden at der var en madordning.
Louise Schack Elholm (V), 2008-11-25:
Jeg vil gerne høre, hvor fru Mette Frederiksen får pengene fra til en sund kost i daginstitutionerne.
Som jeg har set det, har Socialdemokraterne overhovedet ikke indregnet noget i deres finanslovforslag til at finansiere det her.
Så jeg vil gerne høre, om Socialdemokraterne foretrækker, at der ikke er noget sundt måltid mad i daginstitutionerne, eller om de foretrækker den løsning, der går ud på, at man rent faktisk har sat penge af til, at der skal komme mad i daginstitutionerne.
Foretrækker fru Mette Frederiksen, at børnene ikke får et sundt måltid mad i daginstitutionerne?
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-11-25:
Nu er det jo heldigvis sådan, at Folketingets talerstol lige præcis er det sted, hvor man også har mulighed for at tage den lidt mere offentlige debat.
Så hvis Mette Frederiksen er så utilfreds med, at der måske er hvidt brød i madpakken eller sådan noget lignende, skulle fru Mette Frederiksen så ikke tale med sine socialdemokrater i Hvidovre?
Det er det første.
Det næste er, at jeg synes, at den her debat ret klart illustrerer forskellen på den ansvarlige regering og den uansvarlige opposition, for det, vi oplever her, er, at fru Mette Frederiksen taler for, at det skal være et gratis måltid.
Jeg ved ikke, hvor fru Mette Frederiksen er vokset op, men der, hvor jeg er vokset op, er der ikke noget, der er gratis.
Så enten skal det finansieres via skattekroner, eller også skal det finansieres via forældre. Jeg hylder det princip, at forældrene faktisk er ansvarlige, også for den mad, som børnene får, og det vil sige, at de rent faktisk betaler for den mad og den service, de får leveret i daginstitutionerne.
Men det illustrerer jo meget, meget klart den forskel, der er på Socialdemokraterne og Venstre.
Socialdemokraterne mener, at det hele er gratis, de glemmer bare at fortælle, hvem der skal betale.
Mette Frederiksen (S), 2008-11-25:
At der er en række medlemmer fra Venstre og De Konservative, der i dag har været på talerstolen, forklarer vel ikke fraværet af ministeren.
Det er jo ministerens lovforslag.
Og det, at en række aktive folketingsmedlemmer tager ordet, kan vel ikke begrunde, at ministeren forholder sig tavs under en debat af et vigtigt lovforslag.
Der er lige præcis tale om det, som vi ved ikke er særlig sundt for børn: hvidt brød.
Og det er klart, at når man fra regeringspartiernes side vælger en discountløsning, kan det ikke blive sund mad.
Alle, der har prøvet at føre et husholdningsbudget - det har de fleste danskere - ved, at det selvfølgelig koster nogle penge, hvis man skal have ordentlig, sund kost.
Når der ikke må bruges mere end ca. 15 kr. pr. måltid pr. barn, kan det ikke blive sund og varieret kost.
Derfor er det her mest af alt symbolpolitik.
Det klæder ikke nogen, heller ikke den siddende regering.
Helge Adam Møller (KF), 2008-11-25:
Goddag formand.
Da jeg bad om ordet for 20 min. siden til fru Mette Frederiksen, var det i forbindelse med en helt anden ting, men nu vil jeg godt starte med rugbrødsmadder.
Se, jeg ved godt, at fru Mette Frederiksen også er blevet mor, og at børnene sikkert også snart skal i børnehave.
Men jeg skulle hilse og sige, at hvis man inden for få år har haft børn i børnehave, så ved man, når man kommer i en børnehave og ser, hvad børnene pakker ud af deres madpakker, at det desværre ikke er ret mange, der har rugbrødsmadder med.
Nej, de har hvidt hvedebrød med, tit med pålægschokolade og meget andet på.
Derfor skal man da ikke nedgøre de forældre eller sunde, gode, grove rugbrødsmadder med kartofler og godt pålæg.
Jeg vil sige til fru Mette Frederiksen, at hun skulle opleve, hvordan virkeligheden er ude i det virkelige liv.
Så når fru Mette Frederiksen siger, at ikke en eneste fra De Konservative eller Venstre har diskuteret det her forslag, må jeg sige, at vi har diskuteret det i 1 ½ time, og i halvdelen af den 1 ½ time har det været V's og K's medlemmer, der stået på denne talerstol.
Vi diskuterede det også den 22. oktober.
Der stod den konservative ordfører 1 ½ time på talerstolen.
Og vi har stillet 34 spørgsmål i udvalget.
Sagen er simpelt hen, at Socialdemokraterne ikke ønsker, at der skal være gode og sunde måltider i daginstitutionerne, når det er forældrene selv, der skal betale dem.
Jeg skulle hilse og sige
, at vi er mange forældre, der synes, at det er rigtigt, at vi også selv får lov til at betale for vores børns mad.
Det er faktisk en forældreopgave.
Per Clausen (EL), 2008-11-25:
Det er vel rigtigt forstået, at når økonomi- og erhvervsministeren siger, at man ikke rigtig har nogen prognose for, hvad de her aktioner skal komme til at koste, så er det et meget præcist svar, nemlig at det ved man ikke noget om.
Men det, man jo til gengæld ved, og det synes jeg da at økonomi- og erhvervsministeren skulle være lidt mere præcis om, er - det kan man i dag f.eks. læse en lang historie om i Børsen - at der er et meget, meget stort problem i det danske erhvervsliv med at skaffe penge til investeringer, fordi det jo ikke er lykkedes at optø pengemarkedet.
Det vil sige, at det, økonomi- og erhvervsministeren siger er lykkedes, lige præcis ikke er lykkedes, i hvert fald hvis man skal tro, hvad dansk erhvervsliv siger.
René Christensen (DF), 2008-11-25:
Jamen der kan man kun sige, at det jo netop er lagt op til at være frit for den enkelte kommunalbestyrelse.
Man kan sige, at hvis man har en vuggestue i dag, hvor der er mad - og jeg går selvfølgelig ud fra, at man i kommunerne leverer sund og varieret kost også i vuggestuerne - så kan man jo som kommunalpolitiker sige: Nej, jeg synes faktisk ikke, vi skal hæve prisen på vuggestueområdet, fordi så betaler man jo mere for noget, man egentlig reelt ikke får.
Så jeg kan kun opfordre byrødderne til at sige: På vores vuggestuepladser vil vi ikke hæve prisen.
Men det er stadig væk sådan, at kommunerne skal have lov til at have bare en lille smule indflydelse på, hvad der sker.
Og det her er jo netop et område, hvor man kan sige, at det vælger man fra.
Det er frivilligt.
Jacob Jensen (V), 2008-11-25:
Jeg har meget svært ved at forestille mig, at det skulle have gjort det værre, at man nu går ind og stiller krav til bankerne om, hvordan de skal konsolidere sig, og om, hvordan de i øvrigt skal agere på et marked, som er i oprør.
Og det var derfor, jeg startede min ordførertale med bare lige i en sidebemærkning at nævne, at det faktisk kan skabe uro - unødig uro - hvis vi her i Folketinget nørkler rundt i alt for lang tid med noget, som et stort, stort flertal i øvrigt er enige i.
Jeg kan bare sige igen: Jamen det ville da have været langt værre, hvis vi ingenting havde gjort.
Det ville da have været langt værre, hvis ikke der havde været nogen, der var kommet dem til hjælp, hvis vi bare havde ladet stå til og havde sagt: Jamen det må markedet og bankerne og virksomhederne jo selv finde ud af.
Lad mig så sige, som tidligere statsminister Poul Schlüter sagde: Det går op, og det går ned, men det skal nok gå alt sammen.
Per Clausen (EL), 2008-11-25:
Nu behøver hr. Jacob Jensen jo ikke at sammenligne det, man har gjort
Nej, det, det handler om, er, at det, man har gjort, er helt utilstrækkeligt, og det er jo den manglende erkendelse, som den diskussion, vi har i dag, er udtryk for.
Realiteten er jo - på grund af bankpakken - at reaktionerne i dag fra erhvervslivet er, at manikke mener, man kan få de penge, man har brug for, til at investere i fortsat produktion, og det er jo et meget alvorligt problem og burde også være det for Venstre.
Jacob Jensen (V), 2008-11-25:
Nu laver vi jo ikke lovgivning efter, hvad der står i Børsen, Jyllands-Posten, Politiken eller andre udmærkede dagblade.
Vi laver lovgivning efter det, som vi tror er det helt rigtige for det danske samfund.
Vi tror faktisk, at det er fuldstændig korrekt og rigtigt på det tidspunkt, vi nu er nået til, at komme med en løsning, som er, at branchen selv tager en stor del af ansvaret, og at staten er med til at sikre den ro og stabilitet, som er så helt afgørende, ikke i udgangspunktet for bankerne som sådan - jo, også dem - men for den effekt, som affødes af den stabilitet, der skabes: at folk igen får tillid til at kunne starte nogle projekter og få finansiering til de projekter, som er sunde og velfunderede, men som det ellers ikke ville have været muligt at gennemføre, fordi man ikke kunne skaffe kapitalen til dem.
Man kan også spørge, om det ikke havde været langt dyrere, hvis vi ingenting havde gjort, og sige: Jo, det havde det.
Det havde været langt dyrere, det ville have fået uforudsigelig store konsekvenser, hvis man bare havde ladet stå til.
Så kan det godt være, at hr. Per Clausen har en holdning til, hvor meget regulering af kapitalmarkederne der skal være.
Det har jeg også en holdning til, men jeg medgiver, at der altså er behov for det i den situation, vi står i.
Og derfor synes jeg, det er ganske fornuftigt, at man i samarbejde med branchen, vel at mærke - det er jo ikke noget, vi trækker ned over hovedet på branchen - finder en løsning, som er bæredygtig.
Per Clausen (EL), 2008-11-25:
Nu er det jo altid rart at høre hr. Jacob Jensen fra Venstre tale om, hvor glad han er for, at der kommer mere regulering af kapitalmarkederne og finansspekulationen i fremtiden.
Det er nye ord, men det er rart at høre.
Når det er sagt, vil sige til hr. Jacob Jensen, at det vel er sådan, at det er Børsen, som har skrevet om at nationalisere bankerne, at det er Berlingske Tidende, som har skrevet om kapitalismens død, og så er det vel ikke sært, at det dog også inspirerer til at stille hr. Jacob Jensen det spørgsmål: Tror han ikke, at når den slags medier skriver om vores samfundsøkonomiske problemer i det toneleje, er der brug for andet og mere end at hælde penge i bankerne?
Jacob Jensen (V), 2008-11-25:
Jeg synes nu nok, at der bliver taget en del tiltag i noget af den retning, som hr. Frank Aaen egentlig efterspørger.
Altså, der er jo en del opstramninger i forhold til det at drive finansiel virksomhed herhjemme i Danmark, som bl.a. skal være med til at sikre den mere ansvarlige linje, som jeg medgiver at der har været eksempler på ikke har været tilfældet i hele branchen i den tid, vi nu har været igennem.
Det er, at man i den her 2-års-periode går ind og laver forbud mod bonusordninger, at man går ind og rådgiver om, hvordan man kan sælge egne aktier, at man går ind og laver regler for, hvordan man i øvrigt skal agere i forhold til udlån osv.
Der er masser af ting i den her pakke, som faktisk medfører en større ansvarlighed og dermed også sikrer, at vi undgår den helt unødige risikotagning, som man har set i forskellige projekter, bl.a. i Roskilde Bank, som jo tydeligvis var en af dem, som var helt ude på kanten af, hvad man næsten kunne forestille sig var lovligt, men det må vi så finde ud af ved en anden lejlighed.
Så jeg synes faktisk, at der ligger rigtig, rigtig mange gode ting i den retning, som også hr. Frank Aaen efterspørger, og som jeg med stor tilfredshed kan notere mig at hele Folketinget med undtagelse af Enhedslisten vil stemme for.
Frank Aaen (EL), 2008-11-25:
Ordføreren står bare og hører det, ordføreren gerne vil høre.
Og det ville sikkert også være sådan udtalt, hvis det var en Venstremand, der havde sagt det.
Men jeg sagde, at trods bankpakkerne med de mange tusinde milliarder kroner kan vi jo læse i dagens aviser, sidste uges aviser og forrige uges aviser, at det ikke virker.
Erhvervslivet kan ikke få de penge, de har brug for til at udvikle beskæftigelsen.
Det er derfor, jeg siger, at det, som Venstre i dag står og siger at de vil have vedtaget, er en blindgyde.
Det, der er brug for, er en helt anderledes indsats, der sørger for, at vores finansielle virksomheder kommer til at virke: for det første, at vi får dem drejet væk fra spekulation, som er det, de har brugt mest energi på indtil i dag, og for det andet, at vi får tilført noget kapital, sådan at de kan komme i gang med at virke som det, de egentlig talt er skabt til at være, nemlig banker og ikke spillekasinoer.
Jacob Jensen (V), 2008-11-25:
Jeg ved ikke, om jeg kan finde en lille positiv bemærkning fra hr. Frank Aaen i det, hr. Frank Aaen spørger om, altså om han faktisk anerkender, at den bankpakke, den finansielle pakke, som vi her har gennemført med et bredt flertal, faktisk virker i en vis udstrækning.
Jeg ved ikke, om det var det, jeg hørte fra hr. Frank Aaen, men hvis det var det, vil jeg da anerkende det.
Jeg synes, det er godt, at man selv i Enhedslisten er kommet til den erkendelse, at det er begyndt at virke.
O.k., så ved jeg godt, at Enhedslisten ønsker at statsliggøre stort set hele den finansielle sektor.
Frank Aaen (EL), 2008-11-25:
Da ordføreren startede med helt udokumenteret at påstå, at en åben, demokratisk debat koster danskerne penge, vil jeg sige, at det er der faktisk ikke nogen dokumentation for overhovedet.
Så har der været en forsinkelse, er det dér.
Så er det ikke på grund af den demokratiske debat, som vi har her i dag.
Vil Venstres ordfører så ikke erkende, at når man kigger i de aviser, som jeg tror de er glade for i Venstre - Jyllands-Posten, Børsen, Berlingeren - er der den ene artikel efter den anden om, at de bankpakker, der er gennemført, ikke virker, altså at det, som de her to aktstykker er en del af, simpelt hen ikke virker.
Der skal en helt anden indsats til for at sørge for, at erhvervslivet f.eks. kan få de lån, der skal til, så de også kan udvikle beskæftigelsen, hvad der jo ikke mindst er brug for i øjeblikket.
Jeg vil spørge ordføreren: Skulle man ikke komme med nogle helt andre initiativer?
Lene Espersen (KF), 2008-11-25:
Jeg vil sige til hr. Per Clausen, at med lov om finansiel stabilitet var hensigten som sagt at sikre, at pengemarkedet igen begyndte at fungere, og at der var den likviditet til rådighed, som var nødvendig, for at gode, veldrevne pengeinstitutter ikke pludselig kom i problemer, fordi ingen ville låne penge ud til hinanden.
Samtidig med at vi lavede lov om finansiel stabilitet, blev der lavet en politisk aftale, der faktisk indeholdt en lang række områder, som der skulle arbejdes videre med - øgede krav til bankerne, både for så vidt angår åbenhed om solvens og risici og spørgsmål om en bedre regulering af, hvilke regler der skal være opstillet, når banker ønsker at sælge egne aktier til kunderne.
Og jeg kunne blive ved.
Der er faktisk en lang række andre politiske tiltag, med hvilke man går ind og stiller krav til pengeinstitutsektoren, som Folketingets partier under forhandlingerne med regeringen mente det var nødvendigt for os ikke kun at drøfte, men også offentligt at tage nogle skridt i forhold til.
Så man kan sige, at det allerede er sat i værk.
Det, der så udestår, er naturligvis at følge udviklingen, ikke mindst i forhold til de øvrige EU-lande, så vi har en sikkerhed for, at der bliver en afbalanceret tilgang til det, der kommer til at ske.
Per Clausen (EL), 2008-11-25:
Nu troede jeg jo sådan set, at en af grundene til, at det var vigtigt at sikre, at bankerne var villige til at låne penge til andre banker, var, at vi havde en interesse i, at økonomien i Danmark fungerede.
Det vil sige, at de penge, der var i bankerne, også kunne blive investeret i produktion og boligbyggeri.
Men lad det nu være.
Sådan er det i hvert fald ikke gået.
Pointen er nu, om økonomi- og erhvervsministeren er enig i, at der nu er brug for en langt større direkte statslig deltagelse i den videre proces, som måske ikke bare handler om at stille penge til rådighed for bankerne, men også om at sikre sig, at de penge bliver brugt fornuftigt.
Lene Espersen (KF), 2008-11-25:
Men jeg vil også sige til hr. Per Clausen, at det jo bestemt ikke er udtryk for, at den pakke, som et bredt flertal i Folketinget vedtog, ikke har virket.
Den havde ét formål, og det var at sikre, at bankerne igen lånte penge ud til hinanden.
Det problem, vi ser lige nu, er et problem, der er af en helt anden kaliber.
Det handler om, at bankerne for at kunne efterleve de solvenskrav, der er, har et problem med at sikre, at der er tilstrækkelig med kapital i bankerne.
Det, vi har set ske i Europa, i mange af de europæiske lande, har været, at man på den ene eller den anden vis har tilført bankerne kapital, så der ved at øge kapitalen bliver mulighed for fortsat at have en udlånsvækst.
Jeg vil sige til hr. Per Clausen, at det altså er en noget anden problemstilling end den, der var den oprindelige problemstilling tilbage i september og oktober måned, hvor lov om finansiel stabilitet blev vedtaget.
Mette Frederiksen (S), 2008-11-25:
Jamen diskussionen her er sådan set meget oplysende, for det, repræsentanten fra Venstre siger nu, er, at den mad, børnene skal have, er klemmer, rugbrødsmadder smurt i Valby eller et andet sted.
Det er rugbrødsmadder, der er tale om.
Hør nu her: Hvis det, vi ønsker at indføre fra Folketingets side, er rugbrødsmadder, er der sådan set ikke nogen grund til, at Folketingets medlemmer bruger en masse tid på det, for det er det, børnene får i forvejen.
Børnene får rugbrødsmadpakker med i dag, i hvert fald de fleste af dem.
Nok en gang vil jeg gerne have lov til at opfordre til at lægge et højere ambitionsniveau.
Det kan da ikke være meningen, at Folketingets 179 medlemmer kun kan blive enige om, at der skal smøres nogle rugbrødsmadder til de danske børn.
De får rugbrødsmadder i forvejen.
Det, vi ønsker, er god, sund, varieret kost hver eneste dag i vuggestuer og børnehaver.
Marion Pedersen (V), 2008-11-25:
Jeg undrer mig såre.
Nu er jeg betydelig ældre end fru Mette Frederiksen, så jeg har gået i skole, da man havde sin egen mad med, og så blev der senere indført en madordning.
Det var kommunens plejehjem, som dengang smurte alle madderne til samtlige skoler i Valby.
De var ikke vakuumpakkede, men pakket ind i almindeligt madpapir, og de holdt sig såmænd udmærket alligevel.
På trods af at det var på et tidspunkt, hvor man ikke tænkte på sund og nærende mad, var det alligevel mad, vi overlevede på - jeg synes, at jeg har overlevet godt på det.
Så jeg forstår simpelt hen ikke den mistillid til, om kommunerne kan servere noget ordentlig mad for børnene.