runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Liselott Blixt (DF), 2010-01-22:
Jeg er fuldstændig enig.
Men stadig væk vil jeg gerne skabe forskel på, hvad der er genoptræning, og hvad der er rehabilitering, det er to vidt forskellige ting.
Samtidig vil jeg også sige, at der er forskel på, hvilken sygdom man har.
Vi mener ikke, at man kan gå ud med en samlet pakke, for så får vi de her løsninger, som man ikke i forvejen kan leve op til ude i regionerne.
Man er i forvejen ude efter regionerne, hver gang de ikke kan leve op til noget.
Vi så kræftpakkerne, der blev lavet: Dem, der ryger mellem to stole, fordi pakkerne ikke lige decideret er lavet til dem.
Derfor skal vi være meget mere på vagt, når vi går ud og laver nogle brede løsninger.
Lone Dybkjær (RV), 2010-01-22:
Det, jeg godt vil spørge Dansk Folkeparti om, er i forbindelse med genoptræning.
Med det kendskab, jeg ved at Dansk Folkepartis ordfører har til genoptræning, må hun jo også være enig med mig i, at en genoptræning ikke bare er en genoptræning.
Det afhænger af, hvad det er, der skal genoptrænes.
Derfor er det jo bare en samlepakke.
På samme måde med rehabilitering.
Det er ikke ensbetydende med, at alle skal have det samme, lige så vel som at genoptræning ikke er ensbetydende med, at alle skal have den samme genoptræning.
Liselott Blixt (DF), 2010-01-22:
Nu har jeg svaret på, hvad grunden var til, at det tager lang tid med det forlig, der nu er blevet lavet.
Grunden til, at man tager forskellige sygdomsgrupper, er netop, at der er forskelligartede sygdomme.
Der er forskel på, om man er ramt af apopleksi, eller man har fået et traume ved et biluheld.
Man skal genoptrænes på forskellig måde.
Det er netop derfor, at vi ikke skal lave store, brede løsninger, der bare tilsigter patienterne en bred vifte i stedet for konkret at gå ind og få fagligheden med i spil for hver enkelt gruppe.
Det er det, vi vil i Dansk Folkeparti, og det er grunden til, vi gør det på den måde.
Saglighed i en debat: Jeg savner saglighed for, hvordan man kan hæve priserne på tobak, samtidig med at man tager pengene fra de lavtlønnede, og samtidig med at man vil kompensere dem for det, de betaler.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-01-22:
Det, jeg siger om apopleksipatienter, er, at man gik fra, at Socialdemokratiet ønskede, at der skulle ske rehabilitering og efterbehandling af en bred gruppe af mennesker med hjerneskade, og til, at det nu blev apopleksipatienter.
Det er lidt det samme igen med kræftplanen.
Man lover og lover, at man vil komme med et forslag til »Kræftplan III«, der skal rumme rehabilitering.
Men det bliver så for nogle bestemte typer af kræftpatienter, når vi indfører kræftpakker.
Er det godt nok?
Der er jo masser af andre borgere med andre sygdomme, der også har brug for rehabilitering og efterbehandling.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-22:
I så fald er det hensigtserklæringer, som vi har kastet 590 mio. kr. efter sammen med Dansk Folkeparti.
Og det er, fordi ansvaret i dag jo er lovmæssigt på plads.
Den specielle genoptræning, rehabilitering, ligger i regionerne, og den almindelige genoptræning ligger i kommunerne, hvor der indgår mange forvaltninger.
Det, vi så har gjort fra centralt hold, er, at vi har kastet 590 mio. kr. ind i kronikerpuljen og fra Sundhedsstyrelsens side fået lavet vejledende forløbsprogrammer, som netop skal være en vejledning til, hvordan man håndterer hele den her koordinerende indsats for de pågældende mennesker, for nogle skal have hele pakken, andre skal have en mindre pakke – nogle skal have nogle ydelser, og andre skal have nogle andre ydelser.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-01-22:
Jeg er sådan set ikke uenig med fru Colette L. Brix i, at den finansielle krise er med til at gøre det sværere for de små erhvervsdrivende, det er der ingen tvivl om.
Men de små erhvervsdrivende siger her i høringssvarene, f.eks. Danske Slagtermestre, at det her vil betyde en total undergravning af deres branche, for de kan ikke hamle op med de store butikscentre.
For folk vil køre og handle om søndagen, og når slagteren så ikke har åbent i Stege, kører de til Vordingborg.
Det vil sige, at han mister sin omsætning, og det betyder på sigt, at han kommer til at lukke.
Er det det, Dansk Folkeparti i virkeligheden er interesseret i?
Colette L. Brix (DF), 2010-01-22:
Det er altid bekymrende, når de små selvstændige råber vagt i gevær, og jeg er helt sikker på, at vi kunne lave mange ting herinde for i hvert fald at forsøge at redde deres liv.
Det handler ikke om, hvad vi sidder her og finder ud af på papir.
Det handler om konkurrencen derude, og den er benhamrende hård.
Den er hård for alle de små butikker i dag.
Fru Pia Olsen Dyhr kan gå ud og kigge i de små byer og lidt i de store byer og se, hvor mange gange der står »Ophør« på vinduerne.
Det er katastrofalt, men det er ikke lukkelovens skyld.
Det er i dag et spørgsmål om, hvor folk handler, og hvis folk slet ikke handler, jamen så er det jo endnu værre.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-01-22:
Jeg vil spørge, om det ikke gør indtryk på Dansk Folkeparti, når nogle af de små erhvervsdrivende siger: Det her gør det rigtig svært for os.
Det bliver rigtig svært for os, for allerede i dag har vi åbent alle de her dage, fordi vi vil konkurrere med de store butikker.
Vi holder så fri om søndagen, for det er ligesom der, vi skal samle nogle kræfter, og det har vi råd til, så længe de store butikker ikke også har mulighed for at holde åbent om søndagen, for vi mister jo nogle af kunderne, der så vælger de store butikker, hvis vi ikke også holder åbent
samme dag som dem.
Er I slet ikke bekymrede for de små erhvervsdrivende, der råber vagt i gevær og beder om hjælp?
Colette L. Brix (DF), 2010-01-22:
Det er jo sådan i dag, at der er en centeroverenskomst, når man lejer sig ind i et center.
Der må man så vælge, om man vil ligge inde i centeret som en lille forretning, eller om man vil være uden for centeret i en lille forretning.
Heldigvis er det jo da sådan, at man kan vælge at gå udenfor, for der er masser af steder, hvor der desværre ikke er nogen butikker i dag.
Men jeg forstår godt, hvor hr. Orla Hav vil hen, nemlig om man stadig væk skal have de centerkontrakter, der forefindes, hvor man siger, at butikkerne skal have så og så meget åbent.
Der har man jo sagt og man har undersøgt, at hvis man f.eks. laver det fleksibelt og siger til folk, at de selv må vælge, så vil det blive sådan, at den ene halvdel af centeret ikke har åbent, mens den anden halvdel har åbent.
Det vil så sige, at man, hvis man f.eks. har lavet en stor kampagne i aviserne, ikke trækker de kunder, man skal.
Men jeg har da også været i centre, hvor jeg har set, at der ikke lige har været nogen på nogle af de ekstra dage.
Det er altså noget, de selv må aftale; vi kan ikke gå ind og bestemme de ting.
Det kan vi ikke.
Hvis min forretning havde problemer, ville den ikke have været reddet, selv om jeg havde været der en søndag.
Det havde heller ikke ødelagt min omsætning, fordi jeg fravalgte de søndage, hvor jeg ellers havde chancen for at holde åbent.
Til alt det der, der hele tiden bliver sagt om de små selvstændige, og om, hvordan de skal klare sig, er jeg ked af, at jeg er nødt til at sige, at det er ren konkurrence derude.
Og er man ikke med i konkurrencen, og lurer man ikke på, hvad de andre tager for varerne, og er man ikke prisdygtig eller er der på de tider, hvor kunderne vil handle, så har man ingen forudsætning, for så kan man ikke klare sig.
Jeg er ked af at sige det, men sådan er det altså i dag.
Orla Hav (S), 2010-01-22:
Jeg beklager, at fru Colette L. Brix og jeg ikke helt forstår det samme ved centeroverenskomster.
En centeroverenskomst er en overenskomst, som et butikscenter laver med de handlende, der ønsker at etablere en butik inde i centret.
Vil Dansk Folkeparti acceptere, at de små handlende dermed får lov at lide den kranke skæbne, som fru Colette L. Brix beskriver er sket med masser af butikkerne?
Er det en klog måde at regulere det på at overlade det til markedet, at den mindre handlende er nødt til at skrive under på en centeroverenskomst for overhovedet at kunne have et sted at handle og sikre sin indtjening?
Colette L. Brix (DF), 2010-01-22:
Overenskomster er jo noget, de selv finder ud af derude; det er ikke noget, vi skal gå ind og blande os i.
Jeg vil sige til hr. Orla Hav, at det ikke foregår sådan i dag.
Vi lever altså ikke i den tid længere; vi er kommet over Ruder Konges tid.
Jeg vil gerne sige, at i dag er der ingen butikker, der ikke forsøger at gøre alt for, at deres ansatte er tilpasse, for ellers mister de dem – man mister dem simpelt hen, og det er der ikke råd til i dag.
Vi har brug for alle de bedste, der er i detailhandlen, og jeg kan godt love hr. Orla Hav, at vi går så langt, at vi serverer frisk frugt, vi sørger for vitaminpiller og alt, hvad vi overhovedet kan, for at de ansatte vil være der.
Vi sørger for fitnesskort og alt, hvad vi overhovedet kan finde på, for det er så vigtigt, at vi beholder alle de gode mennesker, der vågner friske og raske op hver dag og passer og servicerer vores butikker.
Det er så vigtigt!
Orla Hav (S), 2010-01-22:
Selv med en liberalisering af lukkeloven vil vi opleve mekanismer, som kommer til at virke.
Hvordan stiller Dansk Folkeparti sig til at regulere den del af en kommende lovgivnings muligheder eller manglende regulering på området?
Jeg vil godt høre Dansk Folkepartis holdning til det.
Orla Hav (S), 2010-01-22:
Jeg kan ikke få øje på det paradoks, som hr. Mike Legarth taler om, for fase et er jo en mindre udvidelse af de forhold, vi kender i dag, og som har udgjort en ganske fornuftig ramme om handelslivet.
Hvis den mindre købmand er under omsætningsloftet og dermed defineret som en mindre købmand, har han jo netop nogle bedre muligheder, end han vil få, hvis han skal leve med konkurrencen fra den store kæde, som jo sikkert vil sætte voldsomt ind for at sikre, at den får den størst mulige markedsandel.
Det er jo sådan, markedet fungerer, og det ved hr. Mike Legarth måske bedre, end jeg gør.
Mike Legarth (KF), 2010-01-22:
Men kan jeg få bekræftet af hr. Orla Hav, at han ikke vil være med til at give den lille købmand i udkantsområdet mulighed for at servicere sin lokalbefolkning med en friere åbningstid, sådan at han kan bevare sin butik?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-01-22:
Jeg er glad for, at Dansk Folkeparti siger, at de tager ansvaret for butiksdøden i Danmark.
Jeg er glad for, at Dansk Folkeparti siger, at de tager ansvar for de ting, de går og laver, når de er med til at ødelægge den finansielle situation i Danmark, er med til, at der er flere arbejdsløse osv.
Jeg er glad for, at Dansk Folkeparti tager det ansvar.
Det vil vi ikke tage, for vi vil have en anden udvikling i Danmark, så vi ønsker selvfølgelig ikke at sige: Jamen gå bare i gang med at få flere arbejdsløse, lad os bare få flere lukkede butikker.
Det er vi ikke interesseret i, vi ønsker en anden politik, så selvfølgelig støtter vi ikke det her.
Grunden til, at jeg har kritiseret processen – for jeg kritiserer ikke, at Dansk Folkeparti prøver at få indflydelse, det kan jeg godt forstå, det skal man som støtteparti til en regering, og det er godt arbejde – er, at regeringen ikke har valgt at gennemføre det med et bredt politisk flertal.
Når jeg kritiserer det, er det ikke kun for at diskutere proces for processens skyld, men fordi butikslivet og de ansatte bør have en eller anden form for tryghed, med hensyn til at det her også vil gælde i fremtiden.
Og ved at man gør det med det smallest mulige politiske flertal, er der en ret stor sandsynlighed for, at vi ændrer det, fordi vi ikke er bundet af det.
Colette L. Brix (DF), 2010-01-22:
Jeg har været herinde siden 2001, vil jeg sige til fru Pia Olsen Dyhr, og vi i Dansk Folkeparti har jo taget et stort ansvar for de ting, der er blevet lavet, og de lovforslag, der er blevet vedtaget.
Når vi nu sidder som den eneste forhandler og stemmer et lovforslag igennem og beslutter, at det skal genforhandles nogle år senere, mener fru Pia Olsen Dyhr så ikke, at det er rimeligt, at Dansk Folkeparti selvfølgelig bliver inviteret med til forhandlingsbordet?
Og hvis Dansk Folkeparti gør det godt nok og har mange, mange gode ting, der kan komme ind i lovforslaget, som pynter, og som man synes virker ordentligt, når det kommer ud, synes fru Pia Olsen Dyhr så ikke, det er helt i orden, at man vælger at sige: Jamen nu er det godt, nu lægger vi det ud, og så kan folk stemme for det?
I Socialistisk Folkeparti plejer man jo at stemme nej til meget, for så kan man stå og bræge og hæve fingeren og sige: Ih, hvor er det her dårligt, det er noget skidt, I kommer med, og vi har ikke ansvar for det her.
Så har man jo den pointe hele tiden, at man i hvert fald kan stå derude på sidelinjen og sige: Det er vi i hvert fald ikke med til, nu vasker vi vores hænder.
Vi er med, og når man er med, har man også indflydelse, og vi styrter ikke ud ad døren og ind ad døren igen, vi bliver siddende på vores pladser.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-01-22:
Vores bekymring handler om, at vi gerne vil beholde den lille ostehandler, som ligger i storbyen, og vi vil også gerne beholde specialbutikken, der ligger i en by som Stege.
Jeg nævnte Stege tidligere, og det er et passende eksempel, fordi det er en by med de der 8.000-12.000 indbyggere, hvor der stadig væk bør være specialbutikker.
Dem vil vi gerne bevare.
Og vi vil gerne kigge på forskellige instrumenter, der kan sikre, at de bliver bevaret.
Vi er helt enige i, at lukkeloven ikke er den eneste saliggørende løsning, og vi mener, at vi skal snakke om skattelovgivning, boliglovgivning, planloven osv. og tale om alle de her instrumenter.
Men det skal vi jo gøre på en begavet måde, og det vil være oplagt at kigge på, hvad konsekvenserne har været, når vi har fået de 30 søndage, og så få kigget på det samlede resultat efterfølgende.
Jacob Jensen (V), 2010-01-22:
Så det er sådan set ikke liberaliseringen, der er noget i vejen med, men mere det, at man ikke får en evaluering undervejs.
Skal jeg forstå det sådan?
Frank Aaen (EL), 2010-01-22:
Det hele er op til konkurrencen.
Kunne man tænke sig, at de, der har rigtig mange penge i ryggen, står lidt stærkere i konkurrencen end dem, der kun har sig selv?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-01-22:
Det, Socialdemokraterne og SF har sagt, netop fordi vi ikke synes, der skal være usikkerhed ude i butiksmiljøet og hos de ansatte, er, at når første fase er gennemført, vil vi ikke rulle den tilbage, når vi får en ny regering i 2011 med SF og Socialdemokraterne.
Jacob Jensen (V), 2010-01-22:
Nu brugte fru Pia Olsen Dyhr en del – ikke det hele, men en del – af sin tale på det sådan proceduremæssige, det forhandlingsmæssige forløb, evaluering og sådan nogle ting.
Det kunne måske være meget rart at vide.
Vi kunne forstå, at Socialdemokratiet bakker op bag det, men er det også noget, som SF bakker op, altså den liberalisering, der ligger i første fase?
Colette L. Brix (DF), 2010-01-22:
Nej, det skal vi ikke, og det har vi heller ikke gjort.
Vi bekymrer os meget i Dansk Folkeparti om de små selvstændige, det ved hr. Frank Aaen udmærket godt.
Er der et parti, der slås for de små, hver gang der er et lovforslag, så er det Dansk Folkeparti.
Lad være med det der.
Det er hamrende hårdt at have en lille butik og skulle møde op hver dag og skulle betale alle sine ting.
Og med alle de love og regler, som vi også presser ned over dem herindefra med blanketter, og hvad ved jeg, så har de ikke tid til rigtig at finde ud af, hvad det er, de skal sælge, hvad det er, der i øjeblikket er in, for der bruges så meget tid i dag på det administrative bøvl, at ingen aner det.
Og det er en hæmsko.
Det er noget, vi skal tage fat i.
Vi skal gøre det lettere for dem, vi skal gøre det meget lettere for dem.
Frank Aaen (EL), 2010-01-22:
Jo, men det har vi altså ikke.
Og derfor kunne man jo godt forestille sig – det er i hvert fald sådan noget, vi går ind for i Enhedslisten – at dem, der ikke har så mange penge, hjælper man, hvorimod at de, der har masser af penge, godt kan klare sig selv.
Men jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti har det modsatte synspunkt, altså at man ikke skal hjælpe dem, der er svage, man skal bare lade konkurrencen bestemme det hele.
O.k., så synes jeg bare, at det er fint at sige det.
Colette L. Brix (DF), 2010-01-22:
Sådan er det jo hele vejen rundt.
De, der er lidt stærke økonomisk, har nemmere ved mange ting.
Der er også nogle, der er så stærke økonomisk, så de slet ikke behøver at åbne overhovedet.
Måske har de en lille antikvitetsforretning, som går glimrende, de bytter, og de sælger, og der har de åbent to gange om ugen.
Det er også sådan, at hvis man har penge nok, så behøver man slet ikke gå på arbejde, så behøver man slet ikke møde op om morgenen.
Det ved vi jo godt.
Gid vi alle sammen havde så mange penge, at vi selv kunne bestemme det hele.
Mike Legarth (KF), 2010-01-22:
Jeg vil kort spørge hr. Orla Hav: Hvorfor synes Socialdemokraterne, det er vigtigere at beskytte de ansatte i en butik mod at skulle arbejde ekstra, end det er at give dem, der ikke har mulighed for at handle inden for de normale åbningstider, den her mulighed for at handle uden for almindelig åbningstid?
Hvorfor er det vigtigere at beskytte den branche frem for at give muligheder for både butiksindehaverne og brugerne, altså kunderne?
Jacob Jensen (V), 2010-01-22:
Ja, vi vil i hvert fald give et værn i forhold til danske familier, som har en stresset hverdag, familier, som ikke kan nå hjem og få handlet ind, få hentet børn, spist aftensmad og få gjort de ting, man skal nå, inden Sigurd Barret eller andre gode folk ruller over skærmen på DR.
Der vil vi give det værn, at der skal være mulighed for, at butikkerne – hvis de vel at mærke synes, det er en god idé fra butikkernes side og i øvrigt selvfølgelig i samarbejde med de ansatte, for ellers giver det jo ikke mening – kan holde yderligere åbent, eksempelvis på en søndag eller på andre tidspunkter.
Den mulighed skal være til stede.
Efter vores opfattelse er det ikke noget, vi fra Folketingets side behøver at blande os i.
Det kan man sagtens styre ude i lokalsamfundene.
Derfor synes jeg i hvert fald, som jeg startede med at sige, at det her er en glædens dag for os, der vil det frie valg.
Orla Hav (S), 2010-01-22:
Jamen erfaringsgrundlaget er jo indhentet.
Vores svenske naboland har i meget høj grad realiseret det, som hr. Jacob Jensen synes er så god en idé.
De er samlet i store centre uden for bymidterne, og man har i høj grad tømt lokalområderne for forsyninger med dagligvarer.
Er det svaret, som udkantsområderne kan regne med, nemlig at det er det, Venstre har stået værn om ved at sige: Det, vi ønsker, er totalliberalisering?
Vi synes jo også, at det er fint, at forbrugerne skal have nogle valgmuligheder – det er helt godt, og det skal også gerne være på markedets betingelser – men vi kan bare konstatere, at selv der, hvor sympatien for de lokale butikker er stor, lukker de.
I Nørholm, som jeg ikke bor så langt fra, har man haft en virksomhed, som ikke engang har skullet virke på rent kommercielle vilkår, og den lukker, fordi den ikke kan stå distancen, og nu får vi en totalliberalisering.
Er det det værn, Venstre vil give?
Jacob Jensen (V), 2010-01-22:
Vi tror sådan set ikke, at lukkeloven, som den ligger i dag, inden vi nu går ind og ændrer den, er den, der beskytter små butikker ude i yderdistrikterne.
Jeg tror, at det, der beskytter de små butikker, er den lokale opbakning; det er ønsket om at have en lokal butik, en dagligbrugs, eller hvad det nu kunne være.
Jeg bor selv i et lokalområde, hvor vi netop har en meget velfungerende dagligbrugs, og den bakker vi selvfølgelig også op om, i den udstrækning vi kan gøre det.
Og sådan tror jeg, at der er eksempler rundtomkring i landet, hvor det faktisk har vist sig, at det er muligt, at man ved at bakke op om det, der ligger – hvis det er det, man ønsker i et lokalsamfund, både i forhold til en detailhandelsituation og selvfølgelig også andre ting – faktisk kan få det til at lykkes.
Det tror jeg sådan ikke at vi behøver have en lukkelov for.
Lad det være op til forbrugerne selv, både i de store byer og i de små byer, hvordan de her ting skal fungere.
Dertil kan man også sige, at der allerede i den nuværende lov er nogle muligheder for med mobile forretninger og andet, at man kan komme ud og servicere helt tæt på – ikke kun inden for et par kilometer, men helt tæt på – eksempelvis på et ældrecenter eller andet, hvor der er folk, der måske ikke kan bevæge sig så langt.
Så den mulighed ligger der jo allerede i dag.
Orla Hav (S), 2010-01-22:
Jeg røber jo ikke nogen større hemmelighed ved at afsløre, at Venstre i mange år har gjort sig til talsmand for de mindre samfund og deres interesser.
Jeg mangler nogle reelle svar på, hvad det er for nogen svar, Venstre vil give til de mindre samfund, som i øjeblikket oplever, at de nok har en enkelt dagligvarebutik tilbage, men med den totale liberalisering, der lægges op til – og som hr. Jacob Jensen giver udtryk for er så god – må se i øjnene, at den bliver hårdt truet og bliver svær at overdrage.
Hvilke trøstens ord har hr. Jacob Jensen til de udkantsområder?
Morten Østergaard (RV), 2010-01-22:
Jeg synes jo, det fremgår, at der er butiksdød i udkantsområderne også under den nugældende lukkelov, og derfor kan man sige, at den ikke har været det værn, som nogle måske havde håbet på.
Men det, der så er spørgsmålet, og det, som jeg synes hr. Jacob Jensen undgår at svare på, er: Hvad vil man så gøre for at sikre en detailhandelsstruktur i udkantsområderne?
Der synes jeg det er vigtigt at få et svar fra Venstre i dag.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Jacob Jensen, om Venstre er klar til også at tage hånd om detailhandelsstrukturen i udkantsområderne f.eks. igennem en forpligtende handlingsplan.
Jacob Jensen (V), 2010-01-22:
Som jeg sagde i min indledning, er det jo netop ud fra en betragtning af, at vi godt vil tilrettelægge de her ting på en måde, der er så hensigtsmæssig som muligt.
Vi har også lyttet til, hvad bl.a. detailhandlen har sagt, nemlig at den gerne ser, at der skal være en overgangsfase, inden man tager skridtet fuldt ud.
Der er nogle ting, som kan gøres relativt snart, allerede i år, men der har været et ønske i forhold til planlægning, investeringsprofil og andre ting og også med hensyn til medarbejderne, der selvfølgelig skal tilrettelægge nogle ting ud fra den mulighed, der ligger, og det vil man gerne have et par år til.
Det er sådan set ud fra den betragtning, at vi laver den overgangsordning.
Det er ikke ud fra en betragtning af, at vi så skal lære af fase et, for fase et og fase to har ikke så meget med hinanden at gøre; det er sådan set bare et skridt videre i den retning, som vi gerne ser, nemlig at give markedet yderligere frit og lade familierne komme til at bestemme noget mere selv.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-01-22:
Jeg stiller mig lidt undrende over for, at man så ikke bare laver full-blown liberalisering fra starten.
Hvorfor deler man det så op i fase et og fase to, hvis man i virkeligheden ikke har tænkt sig at lære af fase et?
Det er jo normalt sådan, når man sætter noget i værk, at man bagefter kan sige: O.k., nu vil vi gerne lige undersøge, om det har haft en effekt, før vi fortsætter.
Det er ligesom, når man siger til sine børn, at de skal gøre det, det og det, og så finder man ud af, at det måske ikke var det klogeste, man havde sagt til dem, og så ændrer man adfærd hen ad vejen.
Det er måske præcis det samme, man har brug for her.
Men hvis man alligevel siger, at man vil have den fulde liberalisering, hvorfor er det så ikke bare det, man har gjort fra starten?