Lone Dybkjær (RV), 2009-11-12:
Nu gentager jeg det, selv om jeg ikke synes, det principielt er særlig sjovt at gentage.
Men jeg vil sådan set gerne have, at justitsministeren hører efter.
For jeg startede med at spørge: Hvad har bandekrig med energipolitik at gøre?
Og hvis justitsministeren hørte efter – det gør han nu – ville han sige, at vi er klar til COP15.
Det håber jeg at justitsministeren har ret i, og det tror jeg sådan set også; jeg tror, man er så godt forberedt, som man kan være.
Men det, jeg tænkte på, var en anden sammenligning, nemlig med dengang energipolitikken, om jeg så må sige, kom på dagsordenen i Danmark.
Det var nærmest, før justitsministeren blev født, men han var nok lige klar.
Da var Danmark totalt uforberedt, og på samme måde tror jeg man kan sige, at man også har været uforberedt på bandekrigen.
Det var sådan set ikke noget, der kunne ske i Danmark.
Jeg tror ikke, at mange af os havde regnet med, at det kunne komme til de voldsomme højder, vi er nået til.
Dengang det så kom på den politiske dagsorden, var der ting, der var ret nemme at forholde sig til umiddelbart.
Det sidste blev så – i hvert fald foreløbig – ikke til noget.
Og på samme måde kan man her gribe til en løsning, der hedder – og som også skal til: Vi må have en større politimæssig indsats, og vi må lave strengere straffe, og hvad ved jeg.
Men det, det kneb med dengang, var det bredere, det forebyggende.
Det var meget svært at lave det forebyggende arbejde på det energipolitiske område; jeg taler af erfaring.
Det var svært at få den dagsorden.
Men jeg vil gerne sige, at det faktisk lykkedes; det lykkedes at få vedvarende energi på dagsordenen, det lykkedes at få energieffektivitet på dagsordenen, vi fik kæmpe tilskud til boligisolering – altså en meget bredspektret indsats.
Så gjorde vi også en anden ting dengang.
Det var, at vi faktisk skabte en folkelig bevægelse for den bæredygtige udvikling.
Det vil sige, at vi faktisk skabte en fælles hat for alle de der initiativer i kommunerne og i det private og alle mulige andre steder.
Der fik vi skabt en folkelig hat, vi fik virkelig alle mulige initiativer frem, fordi vi skabte ordet bæredygtig udvikling.
På en eller anden måde tror jeg, det er lidt af det samme, der skal til her.
Vi er nødt til at lave en folkelig hat.
Hr. Tom Behnke siger som ordfører, at man bare skal gøre som i Århus.
Det er muligt, at det er o.k., hvis alle gør som i Århus.
Det skal jeg sådan set ikke gøre mig klog på.
Men det, som jeg tror ville være klogt, var, at man så sig selv i en større sammenhæng på det her område, og det er egentlig derfor, jeg synes, det er nyttigt, at man laver en handlingsplan.
Man kunne kalde det så meget, men det er helt afgørende at få civilsamfundet ind i det her på en lang række forskellige planer, hvis vi overhovedet skal lykkes.
Jeg tror, vi på en eller anden måde skal skabe den her folkelige hat, og jeg tror ikke, vi får lavet det tilstrækkelige forebyggende arbejde, hvis ikke vi får civilsamfundet draget ind i højere grad, end det har været muligt indtil videre.
Min appel skal være, at vi gør det, og det er det, jeg synes er vigtigt – at supplere de indsatser, der hidtil har været: Kommunerne skal gøre noget, der er en hel masse myndigheder, der skal gøre noget, men civilsamfundet skal også inddrages.
Vi skal på en eller anden måde have en folkelig bevægelse.
Så tror jeg efterhånden, at hr. Simon Emil Ammitzbøll i virkeligheden har rejst forespørgslen, fordi han gerne vil have en hashdiskussion.
Jeg kunne selvfølgelig vente – og jeg kan se, at mit ur er sat senere i gang, men jeg ved faktisk, at jeg har talt næsten det, jeg skal, så det vil jeg alligevel respektere, men altså blot sige, at Det Radikale Venstre ikke er tilhængere af en liberalisering af hash, som hr. Simon Emil Ammitzbøll vil stille spørgsmål om.
Jeg synes ikke bare, vi skal kigge på nogle portugisiske erfaringer, jeg tror også, vi skal kigge på nogle hollandske erfaringer og andre steder, hvor udviklingen ikke har været helt så lyserød.
Jeg tror altså også, at reduktion af markederne og mulighederne handler om andet end narkotika.
Det handler selvfølgelig også om narkotika, det er der ingen som helst tvivl om, men det handler altså også om menneskehandel, desværre – det er jo blevet en kæmpe faktor.
Det handler selvfølgelig også om illegal våbenhandel osv. Så det er meget vigtigt, vi sætter ind på de områder, men jeg tror ikke, det er så nemt, at vi bare kan løse det ved hjælp af at gøre hashen fri, om jeg så må sige.