Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-05-26:
I Liberal Alliance mener vi sådan set, at folk skal kunne gifte sig med dem, de har lyst til, og at de som udgangspunkt jo også kan få deres ægtefælle til Danmark, forstået på den måde, at vi er modstandere af regeringens forslag om pointsystem.
Vi er modstandere af S og SF's forslag om pointsystem.
Vi er imod 24-års-reglen, og vi er imod tilknytningskravet.
Vi mener, at man skal kunne få sin ægtefælle til Danmark, men at man i de første 5 år skal kunne forsørge denne ægtefælle, eller at ægtefællen selv skal kunne betale skat, og at ægtefællen i de første 5 år ikke skal have ret til at benytte sig af det danske offentlige sundhedsvæsen og dermed ligge de offentlige danske kasser til last.
Sagt på en anden måde: Du kan gifte dig med den, du vil, og du kan tage vedkommende til Danmark, men du kan ikke få lov til at få folk til Danmark, der belaster de offentlige kasser.
Det er et meget fint princip, som vi har under overskriften: Åbne grænser, lukkede kasser.
Kan du klare dig selv, så skal du være mere end velkommen her i landet, men et lille land med fem en halv millioner indbyggere kan ikke og kommer ikke til at kunne forsørge 6 milliarder mennesker.
Derfor stemmer Liberal Alliance også, når vi kommer til tredjebehandlingen, imod L 168, som vi andenbehandler her i dag.
I dag behandler vi så også et ændringsforslag, som integrationsministeren er kommet med, og vi har fulgt diskussionen og debatten om ændringsforslaget meget nøje.
De skal være medlem af OECD, og de skal være omfattet af EU's regler for visumfritagelse.
Når man så ser på listen over OECD-lande, vil man jo faktisk se, at langt de fleste af disse lande allerede er omfattet af mere lempelige vilkår.
Det er de, fordi der enten er tale om EU-lande eller der er tale om nordiske lande eller der er tale om et enkelt land, der er omfattet af Ankara-aftalen.
Så er der få lande tilbage.
Dem har vi diskuteret her i dag: USA, Canada, New Zealand, Australien, Japan og Israel.
Der er faktisk tre lande så ud over dem, der er her, nemlig Sydkorea, Chile og Mexico, der er medlem af OECD.
For Liberal Alliances skyld kunne man sådan set bare have haft et kriterium og ikke tre og sagt, at lande, der er medlem af OECD, er omfattet af de her lempeligere regler.
Så var det også meget nemmere, vi behøvede ikke gå ind i nær så stort bureaukrati, og vi kunne sige, at det var medlemskab af en bestemt international organisation, som var afgørende for, om man kunne være med i det her.
Man kan sige, at hvis det stod til Liberal Alliance, så skulle det hele jo i virkeligheden være mere liberalt; sjovt nok, så var der slet ingen grund til at have den her liste.
Men når nu forslaget kan blive mindre slemt, fordi integrationsministeren kommer med et ændringsforslag, skulle vi da være nogle skarn, hvis vi sagde: Nej, vi vil beholde det mest voldsomme og udbyggede bureaukrati bare sådan for princippet skyld.
Det har vi ikke tænkt os, vi vil gerne gøre det nemmere for mennesker at få deres ægtefælle til Danmark.
Med det ændringsforslag, vi vedtager i dag, bliver det nemmere om ikke for alle mennesker, så for nogle mennesker at få deres ægtefælle til Danmark.
Selv om man ikke havde det her system, så ville man stadig have en 24-års-regel og et pointsystem, og jeg vil love, at hvis man ændrer 24-års-reglen til en 22-års-regel, så stemmer Liberal Alliance også for, selv om vi ikke går ind for en 22-års-regel, fordi det ændrer politikken i en retning, der er mere på linje med den, som vi går ind for.
Så er det i øvrigt rart – eller måske mere interessant – at se, hvordan sådan den særlige nordiske samhørighed virkelig er kommet op i argumentationen fra venstrefløjen her i dag.
Der kan man se, at de historiske bånd ligefrem gør noget særligt, Danmarks tilslutning til Island, og hvad ved jeg, og derfor er det o.k., at man har nogle særlige positive regler for folk fra de nordiske lande.
Jeg kan også forstå, at Socialdemokraterne pludselig er begyndt at gå meget op i, om man er forelsket i den, man vil have familiesammenføring med.
Jeg havde faktisk forestillet mig, at det var det normale, nemlig at det var udgangspunktet, at hvis man ville have ægtefællefamiliesammenføring, så var det, fordi man var forelsket i det pågældende menneske.
Det er den diskrimination, som SF tilbyder de yngre folk, der er med hensyn til familiesammenføring.
Men sådan er der så meget.
Forelskelse er et argument, når det er de regler, man ikke kan lide, men ikke et argument, når det er de regler, man selv går til valg på.
Det afslører jo i virkeligheden lidt hulheden i en stor del af argumentationen.
Konklusionen er: Lovforslaget er ikke godt.
Det handler om bureaukrati og pointsystemer, den slags er vi imod, både det blå og det røde pointsystem.
Men det her ændringsforslag gør det lidt mindre slemt, og derfor stemmer Liberal Alliance for.