runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Maja Panduro (S), 2010-02-10:
Den der modvillighed mod at ville tale om vold mod kvinder, når nu vi ved, at langt, langt størstedelen af volden i hjemmene begås af mænd mod kvinder, synes jeg er mærkelig.
Når ministeren nu taler om, at det går så godt, og at vi har nedbragt antallet af kvinder, der bliver udsat for vold, vil jeg bare bede ministeren om at bekræfte, om ikke det er rigtigt, at antallet af kvinder, som henvender sig til vores krisecentre, er uændret.
Inger Støjberg (V), 2010-02-10:
Jeg synes ærlig talt, at det er grænsende til det lidt grove at sige, at jeg skulle benægte, at det er alvorligt, at der er 28.000 kvinder, der er udsat for vold.
Faktisk tværtimod synes jeg, at det er så alvorligt et problem, at det er blandt de fire fokuspunkter, som jeg har som ligestillingsminister.
Det er faktisk noget af det, som jeg har arbejdet rigtig meget med som ligestillingsminister.
Derfor forstår jeg det ganske enkelt ikke.
Hvis jeg skal tale lige ud af posen, så forstår jeg simpelt hen ikke, at man vil være bekendt at stå her i dag og gøre det her til en politisk sag.
For jeg synes, at 28.000 kvinder er et ekstremt højt tal.
Jeg synes, at det er meget alvorligt.
Men jeg synes også, at det er meget alvorligt, hvis der er en kvinde, der slår en mand.
Jeg synes altid, at vold er alvorligt.
Med hensyn til kvindekrisecentrene er det jo korrekt, at der er mange, der frekventerer kvindekrisecentrene og henvender sig dertil.
Jeg tror, at man skal finde noget af begrundelsen i, at kvindekrisecentrene også er blevet meget bedre til netop at fortælle om de muligheder, der er.
Det betyder jo så, at kvindekrisecentrene gør et godt stykke arbejde.
Det skal vi bakke op om, for det her er et stort problem.
Maja Panduro (S), 2010-02-10:
Jeg tror ikke, at ministeren hørte, hvad jeg sagde, men lad det nu ligge.
Jeg vil gerne have, at vi holder fokus på krisecentrene og på det faktum, at antallet af kvinder der er uændret.
Det forstår jeg at ministeren bekræfter mig i, og at ministeren er enig i de tal, jeg har der.
50 pct. af de kvinder, der henvender sig, bliver henvist til en anden løsning.
Når vi også ved, at 54 pct. af de kvinder, som frekventerer krisecentrene, i deres seneste forhold har været udsat for vold i mere end 3 år, inden de henvender sig, og at det for 54 pct. gælder, at det ikke er første gang, synes ministeren så ikke, at vi burde lade os inspirere yderligere og sætte nogle flere initiativer i gang?
Kunne vi gøre noget mere?
Inger Støjberg (V), 2010-02-10:
Det er jo netop derfor, at det her er et af mine fokuspunkter, og det er netop også derfor, at det er noget af det, jeg arbejder med.
Det vil Socialdemokratiet og andre jo også kunne komme til at se, inden der er gået alt for lang tid.
For jeg kan i det hele sige, at jeg synes, at vold i nære relationer er et meget stort problem.
Det er jo altså sådan, at hvis man ikke kan føle sig sikker i sin familie, hvis man end ikke der kan føle sig sikker og opleve, at man har et godt liv, så er der mange, mange andre følger af det.
Det er ikke bare et spørgsmål om, at man ikke føler sig sikker i familien, men også et spørgsmål om alle mulige andre sociale relationer, der kan gå tabt, f.eks. spørgsmålet om tilknytning til arbejdsmarkedet.
Det er et langt større og bredere problem end blot det, at man ikke kan føle sig sikker i familien, hvilket jo også er et meget stort problem.
Derfor kan jeg i det hele taget sige, at det her er et område, der ligger mig meget på sinde, og det er et område, som jeg også meget gerne vil samarbejde med Socialdemokratiet om at prøve at udvikle gode ideer på.
Per Clausen (EL), 2010-02-10:
fremover er forskel i produktiviteten mellem de enkelte regioner og de enkelte sygehuse, for så vil han jo hele tiden kunne fremhæve, at der stadig væk er nogen, der er bedre, så man godt kan arbejde lidt hurtigere.
Jeg tror ikke, det i længden er holdbart at lave den slags fiksfakserier.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at spørge ministeren om, er, om det ikke er rigtigt, at der i 2010 er afsat ekstra 1 mia. kr., og at vi kan være nogenlunde sikre på, at man har brugt flere penge i regionerne i 2009, end det var aftalt, altså at man skal betale nogle regninger.
Det kan så være +/- et mindre millionbeløb i forhold til den ene milliard, men tilbage står, at man ikke har flere penge i 2010, end man havde i 2009.
Og det skal jo sammenholdes med den kendsgerning, at der er nogle udgifter, der vil stige, for ministeren er vel enig med mig i, at uanset at vi kunne ønske os det anderledes, er det meget sandsynligt, at priserne på medicin stiger i de kommende år; jeg sagde 15 pct., men lad os så sige et sted mellem 10 og 20 pct., hvis vi skal være sikre.
Der bliver formentlig også i udgangspunktet flere patienter og flere behandlinger; der bliver altså et større og større behov.
Så siger ministeren, at det klarer vi ved hjælp af, at der arbejdes mere effektivt.
Jeg vil bare spørge ministeren, om det budskab, han giver til de medarbejdere i sundhedssektoren, der nu bliver fyret, er, at fremover bliver opgaven løftet af færre mennesker, men at der alligevel bliver produceret flere operationer.
Jeg synes, det kunne være rart at få at vide, om det er det signal, som ministeren i den nuværende situation sender til sygehusene, altså at han sådan set stadig væk tror på, at vi bare kan blive ved med at arbejde hurtigere og mere effektivt, uden at det går ud over kvaliteten, i en situation, hvor sygehusvæsenet jo år efter år har demonstreret evnen til at lave store effektiviseringer.
Men det er jo ikke sikkert, at man, bare fordi man har gjort det i en række år, så kan blive ved med det.
Så pointen er: Hvad får ministeren til at tro, at man kan levere flere behandlinger i år, i 2010, uden at det går ud over kvaliteten, når realiteten er, at der bliver færre penge til at udføre arbejdet for?
Inger Støjberg (V), 2010-02-10:
Når jeg tidligere nævnte, at vi ikke skulle gøre det her til et politisk problem, og at det her var alt for alvorlig til det, var det, fordi den tidligere spørger, som også er medspørger, prøvede på sådan ligesom at skyde mig i skoene, at jeg syntes, det var et større problem, måtte man forstå, når kvinder slår mænd, end når mænd slår kvinder.
Det synes jeg ikke.
Jeg synes, at begge dele er et meget stort problem.
Jeg synes altid, at vold er et stort problem.
Vold er et stort problem.
Det er forfærdeligt for de mennesker, det går ud over.
Derfor skal vi også gøre, hvad vi overhovedet kan for i høj grad, synes jeg også, at forebygge.
Jeg kan sige så meget, at jeg lige for ca. 14 dage siden var med til en prisuddeling omkring kærestevold.
Det var skoleklasser, der havde arbejdet med det.
Rigtig mange skoleklasser har arbejdet med det.
Det er noget, vi virkelig prøver på at få sat på dagsordenen rundtomkring på skolerne, for der er jo op imod 18.000 børn og unge, der er udsat for kærestevold.
Jeg tror, at det ville være rigtig godt at arbejde med det tidligt i årene, fuldstændig ligesom fru Julie Rademacher siger, nemlig at den, der slår, også på mange måder er indrulleret i nogle meget uheldige cirkler.
Hvad angår fodlænker og andre ting, må jeg henvise til justitsministeren, for det er på Justitsministeriets område.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-02-10:
Nu spurgte hr. Per Clausen mig, om ikke det var rigtigt, at der var tilført en ekstra milliard.
Så jeg kan da bekræfte, at der er tilført en meget, meget stor ekstra sum penge, og det er jo også en af grundene til, at man kan få en højere produktivitet, bl.a. også i kombination med at der sker en effektivitetsforøgelse.
Så alt i alt er der tilført mange ekstra ressourcer.
Så står hr. Per Clausen her og siger, at der bliver færre hænder i sundhedsvæsenet til at løse opgaverne.
Det er ikke rigtigt, for alene fra første kvartal 2008 til første kvartal 2009 blev der ansat over 400 ekstra læger og 1.100 flere sygeplejersker.
Og det er rigtig mange flere medarbejdere, der bliver tilført vores sundhedsvæsen.
Der kommer flere.
Altså, jeg forstår jo godt politisk, at fru Sophie Hæstorp Andersen har brug for at holde den her debat i gang.
På trods af at vi kommer med massive ekstra ressourcer til sundhedsvæsenet og det kører godt, har man lyst til at tale det ned, sådan at borgerne kan få et forkert indtryk af vores sundhedsvæsen.
Det kan jeg godt se den politiske interesse i.
Men det er jo altså primært Region Hovedstadens problem, og jeg synes, at det er utroligt, at den socialdemokratiske regionsrådsformand allerede i anden økonomirapport fra juni 2010 blev orienteret om, at der var ubalance på Herlev Hospital, men at der blev lagt op til, at man udskød en løsning.
Det fik man også at vide i tredje kvartal, og i fjerde kvartal, efter regionsvalget, griber man lige pludselig til at afskedige nogle medarbejdere i Region Hovedstaden.
Det er jo ikke noget, vi ser i de andre regioner.
Det her drejer sig ikke om mangel på ressourcer, det drejer sig om mangel på styring i Region Hovedstaden, og det kan jeg godt forstå at de medarbejdere, der er en del af det, finder demotiverende.
Men det drejer sig om manglende styring i Region Hovedstaden.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-02-10:
Jeg bliver desværre nødt til at skuffe ministeren.
Det er ikke kun Region Hovedstaden, der har et problem.
Der skal også spares 400 mio. kr. i Region Midtjylland.
Der skal spares 100 mio. kr. i Region Syddanmark, så vidt jeg husker, eller også er det i Region Nordjylland.
Der skal spares over hele linjen.
Danske Regioner har opgjort det til, at der formentlig skal spares omkring 1 mia. kr. ude på de danske hospitaler, og det er altså ikke kun i hovedstaden.
Jeg bliver også nødt til at skuffe ministeren på et andet område.
For det er altså ikke Socialdemokratiet, der har brug for at holde den her debat i gang alene.
FOA, altså Fag og Arbejde, har netop sammen med Sundhedskartellet og Yngre Læger indkaldt til en storstilet konference herinde på Christiansborg allerede den 23. februar, fordi man ønsker at diskutere, hvad det er, der sker med vores sundhedsvæsen.
Man stiller en masse krav, så forsøger personalet at efterleve dem, og så bliver de fyret.
Det er det svar, man giver: flere besparelser, flere fyringer.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-02-10:
I Dagens Medicin den 29. januar kunne man se en artikel med ordlyden: »Hospitalsdirektør: Vi har slet ikke haft styr på økonomien«.
Der bliver så videre sagt: »»Bemærkelsesværdigt mange penge er gået til løn, vikarer, overarbejde, indkøb af madrasser og meget andet. Mange flere penge, end der var sat af til.
Det er dårlig økonomistyring«, siger Jonatan Schloss, som har været direktør siden den 1. december.
« Der har været dårlig styring af tingene i Region Hovedstaden.
Det kan jeg godt forstå er frustrerende.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-02-10:
Er ministeren enig med direktør for Dansk Sundhedsinstitut Jes Søgaard i, at man ikke kan blive ved med at lade sygehuspersonalet løbe hurtigere og hurtigere, uden at det går ud over kvaliteten af behandlingen, jf. artiklen herom i Jyllands-Posten den 4. februar 2010?
Liselott Blixt (DF), 2010-02-10:
Hvad er ministerens holdning til Sundhedsstyrelsens nye undersøgelse om danskernes rygevaner?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-02-10:
Jeg har stor respekt for vores personale ude rundtomkring.
Der er jo forskel på at have et sundhedsvæsen, som er rigtig godt, og så have et sundhedsvæsen, som er godt, på trods af hvad der i øvrigt sker.
For det, der er faktum lige nu ude rundtomkring, er jo, at man er blevet stillet over for en lang række krav, og dem har man gjort alt for at leve op til.
Man har knoklet løs på de danske kræftafdelinger for at indføre akut kræftbehandling og kræftpakker, til trods for at kræftlægerne siger, og jeg citerer: Der er ikke blevet tilført de nødvendige ressourcer med henblik på at implementere kræftforløbene i afdelingerne.
Det vil sige, at man har knoklet, på trods af at man ikke mener, at der er nok ressourcer til det.
Vi har indført en 1-måneds-behandlingsgaranti, på trods af at alle faglige eksperter sagde, at det var en dårlig idé.
Regionerne sagde, at det ville koste 1 mia. kr.
Vi har gjort og gør lige nu en lang række ting på trods, og derfor kan det jo ikke blive ved.
Den demotivation, der her vil komme, vil jo ramme ikke bare ventelisterne, men også med hensyn til hvor man ønsker at arbejde henne i fremtiden, og med hensyn til hvad det er for stykke arbejde, man vil lægge i det danske sundhedsvæsen fremover.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-02-10:
Jeg har hæftet mig ved, at rygeundersøgelsen fra 2009, der blev offentliggjort mellem jul og nytår, viser, at udviklingen går i den rigtige retning: færre danskere ryger dagligt – og det er jeg som sundhedsminister naturligvis rigtig glad for – og det er for mig at se det væsentligste ved undersøgelsen.
Jeg er klar over, at rygevaneundersøgelsen har været genstand for kritik, og at der har været røster fremme om, at Sundhedsstyrelsen har manipuleret med tallene.
Det er jeg ikke helt enig i.
Der blev i pressemeddelelsen den 29. december 2009 gjort opmærksom på, at undersøgelsen er repræsentativ med hensyn til køn, alder og geografi, men ikke med hensyn til uddannelsesniveau.
Det burde have været langt mere fremhævet, at undersøgelsen ikke er repræsentativ med hensyn til uddannelsesniveau.
Det burde efter min opfattelse have haft en afgørende betydning i forbindelse med Sundhedsstyrelsens beslutning om at offentliggøre resultaterne.
Under alle omstændigheder kan vi glæde os over, at det går fremad med at få danskerne til at kvitte tobakken.
Liselott Blixt (DF), 2010-02-10:
Ministeren var selv inde på det.
Det kom ud her lige efter nytår.
Rygning er stærkt på retur.
Sådan lød det triumferende fra Sundhedsstyrelsen, Kræftens Bekæmpelse, Hjerteforeningen og Danmarks Lungeforening, da tal fra den store årlige rygerundersøgelse blev offentliggjort.
Rekordmange rygere skodder smøgerne, hed det i Ritzau-artiklen, som nåede alle redaktioner.
Deltagerne i undersøgelsen bestod af 60 pct. højtuddannede ikkerygere.
Til gengæld var der ingen ufaglærte eller faglærte arbejdere med i undersøgelsen.
Underdirektør i Gallup, Camilla Kann Fjeldsøe, siger, at hun har meget svært ved at forstå, hvordan undersøgelsen er kommet til at ramme så meget ved siden af.
»Alle i analysebranchen ved, der er for mange højtuddannede i de internetpaneler, man henter deltagere fra.
Der er for mange, der stemmer på SF – for mange, der går i biografen, for mange der læser bøger og gør alle de andre ting, højtuddannede gør.
Hvis man ikke korrigerer for det i udvælgelsen, så bliver resultatet ikke retvisende for befolkningen«, siger Camilla Kann Fjeldsøe.
Kan ministeren ikke forstå, at folk, der læser det her, mener, at det er manipulation?
Og hvad agter ministeren at gøre for, at de her metoder bliver ændret, så de bliver lidt mere retvisende?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-02-10:
Jo, det kan jeg i og for sig godt forstå, for når man laver undersøgelser på rygeområdet, skal de selvfølgelig være repræsentative for befolkningen.
Det skal sådan nogle undersøgelser altid være, men da især her, hvor vi ved, at der er en social skævside i forbindelse med, hvem der ryger
Hvad jeg vil gøre ved det?
Jeg tror, at Sundhedsstyrelsen selv har rettet op på det.
Liselott Blixt (DF), 2010-02-10:
Midt i den her sejrsdans over det faldende antal rygere, glemte man desværre i Sundhedsstyrelsen og i alle medierne at lægge mærke til, at antallet af unge mellem 15 og 19 år ifølge tallene var steget markant.
Det gjorde man ikke det store nummer ud af.
Her viste det sig nemlig, at man var gået fra 18 pct. i 2008 til 25 pct. i 2009.
Men så kan man selvfølgelig fra Sundhedsstyrelsens og fra ministerens side sige: Jamen det var ikke repræsentativt, så vi forholder os ikke til tallene.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-02-10:
Nej, det, jeg forholder mig til, er, at jeg gerne vil have danskerne til at ryge mindre, og især vil jeg gerne have, at unge slet ikke begynder at ryge.
Det er bl.a. derfor, vi har hævet priserne, det er bl.a. derfor, vi har hævet aldersgrænsen for, hvornår man må sælge tobak, det er bl.a. derfor, vi opfordrer skoler og gymnasier til at lave en tobakspolitik.
Men det er også en stor del af årsagen til, at vi har ladet de her kampagner køre i tv som reklamespots – om fru Liselott Blixt vil kalde dem det.
De skal også komme igen, for vi ved, at de får folk til at tænke, at det her alligevel var godt ulækkert, og så ringe ind til det, vi kalder Stoplinien.
Efter at reklamerne har kørt i tv, har vi set, at der har været en øget aktivitet og et øget antal henvendelser til Stoplinien.
Selvfølgelig skal vi arbejde på, at unge ikke begynder at ryge.
Rygning koster trods alt 14.000 dødsfald om året.
Liselott Blixt (DF), 2010-02-10:
I Dansk Folkeparti er vi helt enige i, at man skal give information og vejledning.
Men man skal ikke give vildledning.
Nu har man to gange i forbindelse med de her rygekampagner gjort opmærksom på, at der bliver manipuleret.
Først var det i forbindelse med tv-reklamerne, hvor læger var ude at sige, at det der med, hvad man tog ud af blodårerne, slet ikke kunne lade sig gøre, for så meget fandtes der ikke i en åre.
Samtidig ser vi så en undersøgelse fra Sundhedsstyrelsen, som skulle være valid, være noget, man kunne tro på, der siger: Nu går det stærkt nedad.
Tror ministeren ikke, at der er nogle borgere, der føler sig snydt, der føler sig manipuleret med, og som på den måde så ikke går ind og stopper med at ryge?
I stedet for kunne man have lavet nogle konkrete tiltag og have vist nogle valide undersøgelser, der måske gjorde, at de holdt op.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-02-10:
Nej, jeg tror nu nok, at alle ved, at man skal forsøge at undgå rygning.
Men derudover er jeg da enig med spørgeren og med Dansk Folkeparti i, at vi skal give vejledning og ikke vildledning.
Selvfølgelig er jeg enig i det.
Jeg er ikke enig med fru Liselott Blixt i, at de kampagner, der røg hen over tv-skærmene, ikke er valide.
Der er nogle, der har kritiseret dem, ja.
Men der er også nogle, der har været ude at sige, at de er meget realistiske.
Og så skal vi huske på, at det faktisk er kampagner, som har kørt i Australien siden 1997, og som har været meget medvirkende til – ja, direkte årsag til – at det er lykkedes australierne at nedbringe deres andel af rygere ganske betragteligt.
Og det er det, jeg synes er vigtigt.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-02-10:
Hvis hr. Rasmus Prehn er en af de fremmeste Socialdemokrater, vi har i Folketinget, synes jeg, at det er en mærkelig virkelighedsbeskrivelse, som hr. Rasmus Prehn giver.
Vi kunne jo ikke forudse den økonomiske krise.
Den krise tror jeg har overrasket alle, og der vil sikkert blive skrevet mange doktordisputatser i årene fremover om, hvorfor krisen udviklede sig sådan, hvordan den kunne komme til alle fem verdenskontinenter på samme tid, og hvordan staterne reagerede.
Jeg tror, det er de færreste i Danmark – ja, det har jeg en ret sikker viden om – der mener, at det er den danske regerings skyld, at vi er havnet i den her verdenskrise.
Så prøver hr. Rasmus Prehn med prokuratorkneb at fremmale et helt andet billede end den virkelighed, vi arbejder i.
Den virkelighed er, at vi er hårdt ramt af krisen.
Vi har brugt de gode tider til at konsolidere dansk økonomi, så vi netop kunne bruge det.
Så vil jeg gerne sige igen, at den lille løgn, hr. Rasmus Prehn render rundt med, om, at skattereformen svækker holdbarheden i dansk økonomi, er direkte forkert.
Den styrker holdbarheden.
Den er finansieret krone for krone, den har det gode i sig, at den i år, hvor vi har brug for at stimulere økonomien, er underfinansieret, men i de kommende år vil den blive finansieret fuldt ud og krone til krone.
Så fuldstændig i modsætning til det, hr. Rasmus Prehn siger, styrker den holdbarheden af de danske finanser.
Men det er på en eller anden måde ulyksaligt, at Socialdemokraterne opererer, som om der ikke er en økonomisk krise, og bliver ved med at sige, at nu skal I bare bruge 31 mia. kr., nu skal I bruge 14 mia. kr., og nu skal I bruge 19 mia. kr., og det kører lystigt derudad.
Det er fuldstændig på månen, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn.
Per Clausen (EL), 2010-02-10:
Det er interessant, at sundhedsministeren, vel vidende at der formentlig ikke kommer en krone mere til sundhedssektoren i 2010, end der blev brugt i 2009, alligevel påstår, at der skulle blive ansat flere i 2010, end der var i 2009.
Det synes jeg alligevel er spændende, hvordan han vil løfte den opgave.
Sundhedsministeren henviser til, at der sker produktivitetsforbedringer, det vil sige, at folk arbejder hurtigere, men det er ikke muligt – og det må sundhedsministeren erkende – at ansætte flere mennesker for færre penge.
Så pointen er, at det, der vil ske i det år, som vi er i nu, er, at vi vil se forringelser inden for sundhedsområdet, og det vil ramme en lang række patientgrupper.
Jeg synes sådan set, det ville være rart, hvis ministeren tog den situation alvorligt, i stedet for med jævne mellemrum at henvise til historiske tal, som jo ikke siger noget som helst om, hvordan udviklingen bliver i 2010.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-02-10:
Jamen det er jo 2010, jeg taler om.
Der er lavet en aftale med regionerne, og selv i modvind har hr. Bent Hansen, formanden for Danske Regioner, erklæret, at Danske Regioner vil styre sundhedsvæsenet.
Og jeg er meget tilfreds med at høre, at de tager det ansvar.
Og det er jo i 2010, vi har lavet en aftale med Danske Regioner om, at der tilføres yderligere 1,8 mia. kr. – yderligere 1,8 mia. kr.
Man skal da være medlem af Enhedslisten for at sige, at 1,8 mia. kr. mere er udtryk for en reduktion af midler.
De 1,8 mia. kr. er en del af de 21 mia. kr. ekstra, som den her regering har givet til sundhedsvæsenet, siden den kom til – har givet ekstra.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-02-10:
Kan ministeren bekræfte, at Finansministeriet har påregnet, at alene det faktum, at der bliver flere ældre mennesker, som jo også på et eller andet plan er med til at tynge sundhedsbudgetterne, samtidig med at der er givet ekstra penge til sundhedsvæsenet, gør, at der bare for at holde det nuværende serviceniveau i sundhedsvæsenet, skal bruges ekstra 0,5 mia. kr. om året, altså bare på at holde serviceniveauet på det niveau, man allerede er på?
Den udfordring bliver jo ikke mindre af, at hospitalerne sidste år så har brugt rigtig meget krudt på at behandle flere mennesker, og nu ser det ud til, at man faktisk har behandlet så mange, at man faktisk har brugt den milliard op, som er blevet givet mere, jævnfør det, som hr. Per Clausen var inde på.
Det vil derfor sige, at man altså til næste år skal ud at indhente den ekstra milliard, man havde fået over de næste 2 år, og den havde man allerede brugt i 2009, samtidig med at man stadig væk står over for den her udfordring med, at man alene med det, at der bliver flere ældre i det danske samfund, mangler 0,5 mia. kr.
Hvis det at tale om nulvækst og tale om, at aftaler skal holdes, og om, at man har produceret det hele i 2009, men ikke vil gøre noget i 2010, ikke sammenlagt giver serviceforringelser og kvalitetsforringelser for patienterne, så har jeg meget svært ved at se, hvad det ellers skulle gøre.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-02-10:
Jamen jeg ved ikke, hvem i regeringen der har talt om nulvækst i sundhedsvæsenet i 2010.
Det er sådan, at vi har lavet en aftale med regionerne om, at de tilføres yderligere 1,8 mia. kr.
Det kan man da ikke påstå er nulvækst.
Jeg kan ikke bekræfte de konkrete tal, men jeg kan fuldt ud bekræfte, at Danmark i lighed med utrolig mange andre lande i den vestlige verden står over for nogle store demografiske udfordringer med en aldrende befolkning, som jo alene af den grund også er mere behandlingskrævende.
Det kan jeg bekræfte.