Kristian Jensen (V), 2008-05-06:
Når hr. Per Clausen efterlyser lidt begejstring for forliget, så skal jeg gerne give både hr. Per Clausen og andre den.
Det gør aftalen i sin helhed, det gør de enkelte elementer i aftalen, og det gør naturligvis også det element, som vi har til behandling lige nu, nemlig afgiftspakken.
Forudsætningen er nu, at EU's kvotedirektiv er blevet en realitet, og det betyder, at EU's medlemslande har lagt et loft over, hvor meget CO2 der må udledes af bestemte virksomheder.
Det betyder, at det loft, der er lagt, er et absolut loft, som virksomhederne, f.eks. energiselskaberne, elværkerne, ikke kan overskride.
Det er i modsætning til tidligere, hvor man, hvis der bare blev lagt en afgift på at udlede en kvote, hvilket ikke ret mange lande gjorde, så kunne forurene, så lang tid pengepungen var dyb nok, og så kunne man blive ved med at udlede CO2, så lang tid man havde råd til at betale afgiften.
Det betød, at vi ikke havde nogen klar grænse for, hvor meget CO2 der kunne udledes.
Ved at lave kvoter, ved at lægge et loft over udledningerne har vi en meget bedre styringsmekanisme til, hvor meget CO2 der egentlig udledes.
Så har der været problemer med EU's kvotesystem i den første periode.
Der blev uddelt for mange kvoter i perioden 2005-2007, så der var faktisk ikke nogen reel tilskyndelse til at reducere.
Nu er vi i den anden kvoteperiode fra 2008 til 2012.
Der er færre kvoter, og vi kan se det, fordi efterspørgslen på at få lov til at kunne købe en kvote er blevet så stor, at prisen på en kvote i øjeblikket er højere, end vi egentlig regnede med.
Den kan justeres hen ad vejen.
Efter 2012 vil der komme en ny kvoteperiode, og jeg tror også, at nogle af de problemer, som nogle ordførere var inde på med hensyn til, om man skulle give den bort eller auktionere dem, vil blive taget op til fornyet diskussion.
Så det var det ene nye, der er kommet, nemlig at EU's kvotesystem gør, at hvis et kraftværk, der er inden for kvoten, gerne vil øge sin produktion og udlede mere CO2, så skal det indgå en aftale med en anden om, at denne reducerer sin CO2-udledning.
Det andet, der er sket, er, at vi har fået meget vedvarende energi og især meget mere vindenergi, og det er jo ganske glimrende.
Det er godt, og det er en CO2-neutal energiform.
Problemet er bare, at vi jo ikke helt kan styre, hvornår vindmøller drejer rundt.
Vi kan vedtage mange love herinde, men vi har endnu ikke kunnet vedtage, hvornår det må blæse.
Det betyder, at der på enkelte tidspunkter, når der er meget vind, og især hvis det måske samtidig også er koldt, hvilke det ofte kan være, når der f.eks. er efterårsstorme, er en situation, hvor vindmøllerne producerer meget energi, samtidig med at vores kraft-varme-sektor laver både varme og strøm.
Det gør den bl.a., fordi vi afgiftsmæssigt har sagt: Det er sådan, vi skal have varme og strøm produceret - det skal produceres samtidig.
Det har historisk set
været en rigtig god idé, og det er langt hen ad vejen stadig væk en rigtig god idé, at man producerer varme og strøm samtidig.
Det er bare ikke en god idé, når vindmøllerne producerer meget strøm, for så har vi ikke et fornuftsmæssigt behov for den ekstra strøm, som vores kraft-varme-sektor laver, heller ikke den decentrale.
Så har vi sådan set et overskud af strøm, som vi ikke har noget egentligt formål at bruge til i øjeblikket.
Den kan naturligvis sælges på markedet, men ofte er det til en pris, som er langt, langt lavere end den omkostning, der er på værket ved at fyre med noget ekstra brændsel, f.eks. noget ekstra naturgas, og dermed få en ekstra forurening.
Så afgiftspakken går sådan set i sin enkelhed, hvis man kan tillade sig at kalde den enkel, ud på at indføre en fornuftsmæssig belønning af, at man kun producerer strøm, når der er et behov for strømmen; at man ikke producerer strøm, når markedet ikke efterspørger strøm.
Det er det, som er kernen i hele pakken.
Så er det sådan, at vi fra dansk side har forpligtet os til at leve op til en reduktion af NOx - eller sagt mere direkte af partikeludledningen.
Her mangler vi fra dansk side at levere til den aftale, der skal være trådt i kraft i 2010.
Det er her, at indførelsen af en ny NOx- afgift giver os en meget stor del af den reduktion, der skal til.
Jeg tror, at det var fru Mette Gjerskov, der snakkede om, at andre sektorer kunne være inddraget, at rådgivning, offshore osv. også kunne være interessant.
Pengene fra det afgiftsprovenu har regeringen i fuld overensstemmelse med skattestoppet sagt skal tilbage til borgerne.
Det gør vi ved at nedsætte en energiafgift inden for det område, hvor det ikke er afgiften, der er afgørende for, hvor meget der forurenes, men EU's kvoter.
Vi har nemlig et område, som ikke bare har et kvotesystem at styre efter, men samtidig har en afgiftsbelastning.
Det betyder, at afgiftsbelastningen faktisk ikke har nogen reel betydning for, hvor meget CO2 der slippes ud i atmosfæren.
Så ved at sætte afgiften ned der, kan vi sørge for, at pengene kommer tilbage til forbrugerne og virksomhederne og er med til at forbedre vores konkurrenceevne, uden at det betyder en forøget udledning af CO2.
De tre lovforslag, som vi her har til debat, betyder alt i alt, at vi reducerer den CO2-mængde, der udledes, med 730.000 t.
Det er et markant bidrag til vores efterlevelse af de internationale aftaler, det er et markant bidrag til, at vi fra dansk side får reduceret vores påvirkning af klimaet.
Jeg synes, at det, vi fra regeringens side har lavet, er et forlig, som vi kan være stolte af og tilfredse med, fordi vi kombinerer nogle markedsmæssige principper med understøttelsen af nogle bestemte energiformer, hvor vi bl.a. har været ude at tage højde for, at der også er penge til de mindre energiområder, som i øjeblikket ikke er klar til at kunne agere på markedsvilkår.
Den store diskussion, der har været her i dag, har primært været spørgsmålet om treledstariffen.
Regeringen fremlagde sit forslag til en energihandlingsplan den 19. januar 2007.
Som et led i den energihandlingsplan, som et led i det, der endte med at blive energiaftalen, lagde vi op til at lave denne afgiftspakke inklusive en afskaffelse af treledstariffen.
Jeg kan gerne bekræfte, at vi har haft mange diskussioner frem og tilbage om, hvorvidt treledstariffen skulle afskaffes eller ej.
Jeg kan godt give fru Anne Grete Holmsgaard den klare tilkendegivelse, at jeg ganske mange gange har noteret, at fru Anne Grete Holmsgaard ønskede at bevare treledstariffen, men jeg vil så tillade mig at sige, at jeg lige så mange gange har holdt fast i, at den skulle afskaffes.
Den er nemlig, som hr. Lars Christian Lilleholt var inde på, med til at give en del og endda en ganske væsentlig del af den CO2-reduktion, der kommer her.
Det er vel at mærke en CO2-reduktion, som hverken skal betales af virksomhederne eller forbrugerne, men en CO2-reduktion, som alene kommer ved, at værkerne indretter sig mere effektivt og rationelt.
Derfor er det i mine øjne - det må man så undskylde - en ganske klog omlægning, fordi den er omkostningsneutral.
Det kan godt være, at der er nogle, der mener, at de fleste CO2-reduktioner helst skal være dyre og besværlige, men her har vi en, der faktisk for samfundet kan være positiv, fordi den betyder, at nogle varmekunder får mulighed for at have en billigere varme.
Derfor holder vi naturligvis fast i afgiftspakken, sådan som den ligger her.
Jeg skal sige direkte til fru Anne Grete Holmsgaards spørgsmål om biogas, at det jo er sådan, at biogasanlæg, der producerer el, med et lovforslag, vi skal behandle senere her i dag, L 129, vil få hævet deres afregning op til 74,5 øre pr. kW.
Det betyder, at pakken i sin helhed er klar til understøttelse af biogasanlæg, og jeg vil tro, at det vil få en ganske markant betydning, i forhold til om biogassen kommer tilbage i dansk energipolitik.
Den har jo hele tiden været her, men vi har ikke rigtig haft nogen udvikling i de senere år.
Den trænger til et løft, og det løft kommer med lovforslaget senere.
Det giver mig stikordet til det sidste, jeg vil vælge at sige nu, nemlig at når det bliver nævnt, at der skal være samtidighed i lovgivningen, mener jeg, at Folketingets dagsorden for i dag er det klareste bevis på, at der er samtidighed.
For vi står nu og diskuterer tre afgiftslovforslag, som er en del af energipakken, og senere på Folketingets dagsorden er der tre andre lovforslag, som også er til første behandling i dag, altså samtidig med energipakken, og som også udmønter deres del af energiaftalen.
Derfor er vi fra regeringens side af den klare overbevisning, at vi skal have de positive effekter af lovforslagene hurtigst muligt, og det betyder også, at vi fra regeringens side er indstillet på at vedtage de her lovforslag inden sommerferien.