Gitte Seeberg (NY), 2008-01-15:
FN's 2015-mål bliver ikke nået, medmindre verdenssamfundet kommer meget længere frem i skoene og øger bistanden til den tredje verden.
Det står meget klart i FN's generalsekretærs rapport fra sidste sommer.
Det er meget beklageligt, men også forudsigeligt, for til trods for mange fine vedtagelser i internationale fora, herunder vores egen klub, EU, kniber det gevaldigt for regeringerne i de rige lande med at komme til lommerne.
Faktum er, at verdens samlede udviklingsbistand kun er svagt stigende, og at man kan tælle de lande, som opfylder FN's målsætning om at yde 0,7 pct. af BNI i udviklingsbistand, på en hånd eller to.
Sammenlignet med de enorme beløb, som de vestlige lande har brugt på terrorbekæmpelse og krigen i Irak og i Afghanistan de senere år, er det nedslående, at den samme fokus og offervilje ikke har præget kampen mod fattigdom og sygdom, manglende uddannelse osv. i de fattige lande.
Man behøver ikke at være professor i international politik for at forstå, at kilden til meget af den uro, der præger verden omkring os, rekrutteringen til fundamentalistiske organisationer og i sidste ende terror mod vestlige mål findes i de enorme sociale skel, i den udbredte fattigdom og i mørke fremtidsudsigter for en opvoksende ungdom i de fattige lande.
Udviklingsbistanden fra os til de fattige lande er derfor både en moralsk og en etisk forpligtelse, samtidig med at det er hjælp til selvhjælp.
Derfor er det også med beklagelse, at vi kan konstatere, at Danmark i de senere år fra at være førende i verden har valgt at lade sig falde tilbage i feltet.
Vi ønsker, at udviklingsbistanden igen skal op på 1 pct. af BNI, og vi ønsker, at budgettet for udviklingsbistand skal renses for alt muligt uvedkommende, såsom gældseftergivelse, bekæmpelse af terror, modtagelse af asylansøgere osv. og igen få et klart fattigdomsfokus.
Vi kvitterer for, at regeringen i regeringsgrundlaget har lagt op til, at der skal være en pulje for at afbøde allerede indtrådte klimaforandringer i den tredje verden.
Det er et forslag, som Ny Alliance stillede i sommer.
Det er godt at afhjælpe disse problemer i de fattige lande, det er også nødvendigt, men pengene skal ikke tages fra ulandsbistanden, der skal målrettes fattigdomsbekæmpelse.
Vi kan ikke fra Danmarks side diktere succes for 2015-målene, men vi kan sikre, at Danmark gør sit ypperste, at vi er det gode eksempel til efterfølgelse, og at vi opfylder den moralske og etiske forpligtelse, som vi som danskere synes vi må tage på vores skuldre.
Der er faktisk en rigtig stor enighed om, hvad vi bør gøre, og hvad vi skal gøre, både i Folketinget og befolkningen.
Det fælles udspil fra de politiske ungdomsorganisationer afspejler den positive holdning til, at vi bør yde mere.
Der er kun ringe opbakning i befolkningen til de nedskæringer af ulandshjælpen, som regeringen har gennemført over en årrække.
Der skal ydes en større indsats i de kommende år, og en mere fokuseret indsats.
Der er kun ét sted i salen, hvorfra man hører skeptiske toner, men den melodi synes jeg at regeringen bør overhøre og i stedet benytte muligheden, som er til stede, for at skabe en bred politisk tilslutning til Danmarks udviklingspolitik.
Det har man desværre ikke gjort i dag.
Selv om der er bred enighed blandt de fleste af os, og selv om at det efter min mening burde have været muligt at opnå et resultat, har V og K valgt side sammen med Dansk Folkeparti i denne sag.
Det er, synes jeg, meget skuffende.
Ny Alliance fremsætter følgende: Forslag til vedtagelse »Idet Folketinget konstaterer, at 2015-målene for bekæmpelse af verdens fattigdom trods fremskridt ikke vil blive nået med den nuværende udvikling, opfordres regeringen til at arbejde for en styrket international indsats, særlig gennem - øget bistand fra donorlande, der endnu ikke opfylder FN's målsætning om at yde 0,7 pct. af BNI i udviklingsbistand, som er en forudsætning for, at udviklingslandene kan leve op til deres ansvar for at realisere målene, - særligt fokus på Afrika, hvor opfyldelsen af målene især halter bagefter, - øget opmærksomhed omkring klima- og miljøforandringer i udviklingslandene, som rammer de fattigste mennesker hårdt, - særligt fokus på ligestilling som et væsentligt bidrag til at opnå 2015-målene
og - samarbejde med lande, der som Danmark ønsker en forstærket indsats for, at målene nås, herunder ved en effektiv arbejdsdeling mellem donorerne.
Folketinget ønsker at øge den danske ulandsbistand over en årrække.«