runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2008-11-12:
Nye mønter, nye sedler - med krone eller dronning på den ene side og euroens kendetegn på den anden side - den slags mønter synes vi vi skal have.
Det Radikale Venstre har stillet denne forespørgsel til statsministeren: Vi vil gerne kende regeringens planer, for vi ønsker et Danmark, der er fuldt og helt med i EU.
Der er gode og holdbare argumenter for, at Danmark får euro, og det er argumenter, som bliver stærkere og stærkere, specielt i det skærende lys fra den globale finanskrise.
For Det Radikale Venstre er de politiske argumenter de vigtigste - mange af de økonomiske argumenter har vi jo alligevel taget til os som land; vi lever efter dem.
Vi lever efter vækst- og stabilitetskrav, pagtens krav og rammer, vi lever med en fast kronekurs.
For situationen er jo, at vi i Danmark har bundet kronen til euroen - vi følger den i tykt og tyndt - og Nationalbanken bruger renten til at sørge for, at kronen ligger fast over for euroen.
Vi har generelt en sund budgetdisciplin og afdrager gæld.
Vi lever med andre ord op til kravene, men høster ikke fordelene.
Vi kunne gøre det relativt enkelt.
Og derfor er det bemærkelsesværdigt.
Vi håber, at forespørgslen i dag kan være med til at sikre en god og åben debat.
Det radikale synspunkt er meget klart: Vi deltager i debatten med det udgangspunkt, at Danmark skal have en afstemning, så vi kan komme med i euroen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-12:
Det har vi faktisk ikke til hensigt - så ville vi jo have taget det op under forhandlingerne om Lissabontraktaten - og det skyldes, at vi grundlæggende er tilhængere af at have en velfungerende domstol, der påser, at reglerne bliver overholdt.
Jeg vil gøre hr. Morten Messerschmidt opmærksom på, at vi fra dansk side faktisk er tilfreds med de domme, der er blevet afsagt i langt, langt de fleste sager, fordi de er med til at sikre, at regler, som vi lægger vægt på, f.eks. på miljøområdet, rent faktisk også bliver overholdt af alle lande, sådan at vi sikrer ensartede konkurrencevilkår for danske virksomheder på EU’s indre marked.
Derfor har vi ingen hensigter om at ændre grundlæggende ved Domstolens funktion.
Men der er en anden nærliggende og meget enklere fremgangsmåde, nemlig at vi som politikere sørger for, at de direktiver, der bliver vedtaget i EU-sammenhænge, er så klare, at der ikke efterfølgende bliver et stort rum for juridisk fortolkning.
Jo klarere, vi gør lovgivningen, jo mindre plads bliver der til, at jurister bagefter kan gå og lave fortolkning.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Jeg hæfter mig ved, at ordføreren siger, at euroen vil fungere godt i en bedre verden.
Altså, når alle problemer i fremtiden er løst, vil euroen virkelig kunne vise sit værd.
Der er et eller andet i kronologien, der ikke hænger sammen for mig.
Man har altså en blind tro på, at verden på et eller andet tidspunkt nok skal blive god, og så skal euroen også nok vise sig at være god.
Ville det så ikke være logisk at vente på, at verden blev god, før man begyndte at gamble med det her projekt?
Alt dette leder mig hen til det, som fru Margrethe Vestager sagde om fordele og ulemper.
Euroen dækker jo altså over meget mere end det papir og metal, vi render rundt med i lommerne, den er faktisk den samlende faktor for den økonomi, der nu engang dominerer eurozonen, altså de lande, der er med i Euroland.
Hvis vi nu kigger lidt på eurozonen, går det jo faktisk ret dårligt i de lande og ret godt i Danmark.
Arbejdsløsheden er voldsomt høj, næsten halvdelen af de lande, der er med i eurosamarbejdet, overholder ikke engang vækst- og stabilitetspagten, og den økonomiske vækst er nærmest gået i stå i store dele af eurozonen, hvorimod Danmark stadig væk klarer sig supergodt.
Så kunne fru Margrethe Vestager ikke uddybe lidt, hvad hun mener med fordele og ulemper?
Søren Krarup (DF), 2008-11-12:
Vi diskuterer jo økonomi, men jeg vil gerne spørge fru Margrethe Vestager, om hun ikke vil give mig ret i, at euroen jo i grunden ikke er at forstå som et økonomisk instrument, men som et politisk instrument.
Euroen er til for at skabe en europæisk statsopbygning.
Som bekendt er Romtraktatens indledende bemærkninger i præamblen jo, at man er besluttet på at opbygge en overnational union, der uden ophør gøres stadig snævrere.
Det skrev man i Rom i 1957.
Så det er det, der ligger bag hele det, vi dengang kaldte Romtraktaten - vi kan også sige EU i dag.
Vil fru Margrethe Vestager ikke give mig ret i, at euroen simpelt hen er et instrument til at opbygge en overnational europæisk stat, og at det derfor ikke er tilfældigt, at det også indeholder et politisk element af hensynsløshed mod de befolkninger, det går ud over?
Har man sin gang syd for grænsen, så ved man, at der hedder euroen »Teuro«, for det er blevet meget dyrere, og i hvert fald var det givet, at hvis Tyskland havde kunnet stemme om det, var det aldrig blevet sådan, at de afskaffede deres D-mark til fordel for euroen.
Vil fru Margrethe Vestager ikke give mig ret i, at euroen til syvende og sidst er at forstå som et politisk og hensynsløst middel imod befolkninger, der jo stemmer nej hver gang, de har mulighed for det?
Margrethe Vestager (RV), 2008-11-12:
Jeg vil gerne føje disse spørgsmål til min retoriske læreproces, for det var jo et meget fint eksempel på polemik, som hr. Jesper Langballe netop leverede, da han sagde, at han heller ikke havde ventet en indrømmelse af, at der foregår en stor konspiration mellem de europæiske politikere mod de europæiske folk.
Det er vel netop det, der gør, at det bliver polemisk.
Spørgsmålet om en konspirationsteori blev ikke rejst for at få en debat, men alene for at få det sagt og få det ud i det åbne, og det synes jeg netop er et meget godt eksempel på det, som hr. Jesper Langballe ellers anholder.
Hvad angår det her med at afgive suverænitet, vil jeg sige, at hvis det var sådan, at vi suverænt kunne bestemme, så kunne det være, at det var en anden sag.
Men når det kommer til renten, når det kommer til kursen, når det kommer til klimaet, international kriminalitet, menneskesmugling og menneskehandel - en lang, lang række spørgsmål, som indirekte og direkte påvirker danskeres hverdag - har vi ingen suverænitet.
Derfor er det meget bedre at løse de problemer sammen med nogen, så vi bliver store nok og demokratiske nok til at kunne sætte ind over for klimaproblemet, menneskehandel og spekulanter, som vil bruge markederne og kapitalen imod os og imod borgerne.
Der er en fælles opgave at løse.
Jesper Langballe (DF), 2008-11-12:
Men da fru Margrethe Vestager jo så i øvrigt tog det, jeg sagde, til sig, vil jeg her i anden omgang komme ind på noget helt andet.
Fru Margrethe Vestager var ligesom statsministeren inde på det tab af politisk indflydelse, som man siger følger med at stå uden for euroen.
Jeg vil gerne spørge fru Margrethe Vestager - og det kan så også være henvendt til statsministeren: Er det ikke altid sådan med enhver suverænitetsafgivelse, at den betyder, at man mister indflydelsen over sit eget, og at man så til gengæld får en brøkdels indflydelse over et kæmpe område, hvor nogle af os egentlig synes at vores indflydelse slet ikke har noget at gøre, hvor vi egentlig slet ikke har lyst til at have den indflydelse?
Er det ikke altid sådan med al suverænitetsafgivelse, at man, i stedet for at have den suveræne afgørelsesret over sit eget område, så får tildelt en brøkdels indflydelse og kan være med til at bestemme arbejdsmarkedsregler på Sicilien, hvis man ellers synes, det er interessant?
Margrethe Vestager (RV), 2008-11-12:
Jeg tager den retoriske belæring til mig.
Det skal jeg lægge mig på sinde.
Det eneste, som jeg sådan set vil anholde, er konspirationsteorien - at der skulle være en konspiration mellem alle eller det meget store flertal af folkevalgte i Europa imod de folk, der har valgt dem.
Jeg ved ikke, om det viser noget om hr. Jesper Langballes syn på, hvad man er valgt til at gøre, men jeg oplever ikke, at jeg som folkevalgt er valgt til at være en del af en konspiration imod de vælgere, der lige har valgt mig, tværtimod.
Jeg synes sådan set, at jeg, bundet af min overbevisning, som jeg har skrevet under på i grundloven, er forpligtet til at udøve det, som jeg har sagt jeg ville i valgkamp, på skrift og i tale - der, hvor man er i dialog med hinanden.
Og jeg kan på intet tidspunkt tilslutte mig, at det skulle være på en sådan måde, at politikere generelt handler imod de folk, de er valgt til at repræsentere.
Tværtimod er det mit indtryk, at de allerfleste politikere gør deres yderste for at tjene det folk, de er valgt af.
Jesper Langballe (DF), 2008-11-12:
Det lyder meget fromt, når fru Margrethe Vestager siger, at hun sandelig ikke vil sætte sig til doms over demokratiets funktion i andre lande.
Det er sådan set heller ikke nødvendigt, for ganske den samme demokratiopfattelse er jo kommet til udtryk herhjemme, hvor det var regeringens og fru Margrethe Vestagers klare agt med åbne øjne at snyde den danske befolkning for en afstemning om Lissabontraktaten.
Så der er slet ingen forskel på de lande, hr. Hans Kristian Skibby nævnte, og så Danmark.
Der er en konsensus mellem de europæiske politikere imod befolkningerne.
Det var den ene ting, jeg ville sige.
Den anden ting, jeg vil sige, er, at jeg undrede mig over at høre fru Margrethe Vestager i sit svar til hr. Søren Espersen trække en modsætning mellem at tale tydeligt og at tale polemisk.
Det var i svaret om SF, der ville have en anden slags euro.
Det forekommer mig, at viljen til at tale tydeligt altid hænger sammen med modet til at tale polemisk og dermed sprede tågebanker som dem, SF har prøvet at lægge ud, altså det med en alternativ euro.
Søren Krarup (DF), 2008-11-12:
Jeg vil så godt nævne, at fru Margrethe Vestager i sit svar til hr. Hans Kristian Skibby sagde, at demokrati findes på mange forskellige måder.
Og når man indfører det, man kalder demokrati, ved at tilsidesætte folket, så er det ikke demokrati - man kunne kalde det demokratur, hvis man ville - det er i hvert fald at misbruge folket til at fremme politiske hensyn.
Når vi så samtidig ser, at det er politiske hensyn, der betyder, at befolkningen og folket overhovedet ingen indflydelse har på deres egen situation - og her taler jeg om Metockdommen, der jo er så afslørende for hele EU-holdningen - må jeg så sige, at man simpelt hen fratager dette folk muligheden for at bestemme sin egen politik.
Vil fru Margrethe Vestager så ikke give mig ret i, at det i hvert tilfælde er en udemokratisk form for statsopbygning, der finder sted i EU?
Margrethe Vestager (RV), 2008-11-12:
Jeg skal ikke sætte mig til doms over, hvordan man konkret træffer beslutninger i de andre europæiske lande.
De er jo demokratier, ligesom det danske demokrati er det, men de træffer så nogle beslutninger på andre måder, end vi gør, og sådan er det.
Demokrati findes på mange forskellige måder, og det er jo heldigvis sådan, at man har mulighed for ved næste valg, typisk her til valget til Europaparlamentet, at sige til de politikere, der har truffet en beslutning, man var uenig i: Det vil vi ikke have, ud med jer, nogle nye ind på banen.
Sådan er demokrati, og det er også for mig meget demokratisk, at vi, der sidder her, vi 179, kan stemmes ud, hvis vi har taget en dårlig beslutning eller flertallet har taget en dårlig beslutning.
Så kan der blive et nyt flertal ved næste valg, eller vi kan personligt blive stemt ud.
Det er for mig også demokrati, ligesom det er demokrati at holde en folkeafstemning om et emne.
Det gør man så på forskellige måder rundtomkring i landene, og jeg er ikke den, der sætter mig til doms over, om en undersøgelse her eller en undersøgelse der skal vægtes mere eller mindre end det, som folk, der er valgt ved demokratiske valg og med solide flertal, efter ordentlige, lange diskussioner har besluttet sig for.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-11-12:
Jeg takker naturligvis for svaret, men jeg vil da gerne sådan i mit stille sind undre mig lidt over de argumenter, der bliver brugt fra ordførerens side.
Eksempelvis omkring realkreditinstitutterne i Danmark er det faktisk sådan, at man anbefaler, at folk ikke lægger deres lån om til eurolån, men faktisk bibeholder deres lån i danske kroner.
Jeg synes jo faktisk, at det taler ganske kraftigt imod de argumenter, som ordføreren, fru Margrethe Vestager, kom med her.
Men jeg vil gerne stille et andet spørgsmål her på falderebet, og det er om Det Radikale Venstres demokratiopfattelse.
Det er jo sådan, at man har lavet undersøgelser i mange af EU-landene, Tyskland eksempelvis, som klart viser: Borgerne ønskede ikke en euro indført i Tyskland.
Og sådan er det faktisk i alle lande. Derfor vil jeg gerne spørge ordføreren: Hvordan forholder De Radikale sig til demokratiopfattelsen i, at man bare fuldstændig kapitulerer og nægter folk at gennemføre en folkeafstemning?
Margrethe Vestager (RV), 2008-11-12:
Dels er der økonomiske fordele, dels er der politiske fordele.
Hvad angår de økonomiske fordele, kommer det lidt an på ens temperament, om man synes om dem eller ej.
Jeg tror, det er vigtigt for dem, der skal optage lån til deres hus eller deres lejlighed, eller hvad det nu kan være, at renten er så lav som overhovedet muligt.
Det er en konkret omkostning ved ikke at være med i euroen, og det synes jeg er en skam.
Jeg synes også, det er ærgerligt, at Danmark som land ikke er med til at præge de ting, som præger os.
Jeg synes, at det er godt i de fleste måder, ting bliver styret på, at det ikke altid er sådan, at man får ret, men at man i hvert fald kan få lov til at præge det, der præger en selv.
Derfor synes jeg også, at vi skal være en del af den debat, ligesom Cypern er det, ligesom Finland er det, ligesom de i alt 15 eurolande er det.
Det synes jeg er en politisk fordel, som vi skal tage med, fordi det påvirker os.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-11-12:
Tak, hr. formand.
Det er altid interessant, når vi her i Folketinget har lejlighed til at diskutere for eller imod den danske krone.
Det, man blot kan undre sig lidt over, er, at der er så mange, der tilsyneladende har så meget imod den danske krone, som jo faktisk har været ganske trofast over for danskerne igennem mange år.
Det, jeg har noteret mig lidt i fru Margrethe Vestagers indlæg her fra talerstolen, var jo det her med, at Danmark tilsyneladende kun var interesseret i at høste ulemperne, og at vi ikke ville høste fordelene ved at få euroen som dansk valuta.
Der vil jeg da gerne spørge ordføreren, om man måske ikke kunne konkretisere de her fordele lidt, for jeg har svært ved at se de fordele, som Det Radikale Venstre tilsyneladende ser på det område.
Det, jeg tænker på, er eksempelvis forbrugerprisudviklingen, indekset på, hvor meget man har i købekraft for sin løn i eksempelvis Spanien, Grækenland eller Tyskland, efter at man fik en euro påført, uden en folkeafstemning i øvrigt.
Vil ordføreren ikke prøve at konkretisere, hvad det positive er i, at man eventuelt skulle gøre det på den her måde?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Jeg bliver en lille smule nervøs, når jeg hører det, fru Margrethe Vestager siger.
Det er derfor, vi har det, der hedder en rente, som normalt identificeres som pengenes pris.
Nu hører vi, at Italien bare skal løse sine problemer for sig, og at Tyskland skal løse sine problemer for sig.
Men fru Margrethe Vestager overser jo fuldstændig, at en række af de problemer, som disse lande kæmper med, skyldes euroen og skyldes det forhold, at økonomierne i så forskellige lande som Finland, Grækenland, Portugal, Tyskland osv. ikke er ens, og at det derfor er en kæmpe ulempe for de lande i dag at være underlagt en fælles rente og en fælles valutakurs.
Er fru Margrethe Vestager ubekendt med, at da euroen blev indstiftet, havde Grækenland en rente på 16 pct. og Tyskland en rente på 5 pct.?
Det er selvfølgelig et produkt af de underliggende forhold, og de underliggende forhold er ikke væk.
Margrethe Vestager (RV), 2008-11-12:
Mange tak.
Det Radikale Venstre er gået ind for euroen, fra den blev tænkt.
For vi tror, det er vigtigt for de enkelte lande og for Den Europæiske Union, at vi har den fælles valuta, og at vi så at sige er villige til at lægge bånd på hinanden, så vi ikke eksporterer vores egne problemer til de andre.
Det er jo det, der har været situationen før, altså at man både havde muligheden for at skubbe arbejdsløshed over på de andre lande og havde muligheden for at skubbe usikkerhed i forbindelse med valutakursen over på andre lande.
Og det er måske sådan lidt omvendt - for jeg ved, at hr. Morten Messerschmidt, som tilhører et støtteparti til regeringen, må have den yderste tillid til statsministerens gøren og laden - at det er mig, der står her og har en tiltro til, at der faktisk er noget konkret i de ting, som statsministeren arbejder for i Den Europæiske Union og dermed også i G20-sammenhæng, og dermed også internationalt, og at det kan blive til noget.
Når jeg tror det, er det jo, bl.a. fordi jeg ved, at statsministeren har et flertal i Folketinget i ryggen, når det kommer til kapitalfondene.
Euroen løser det ikke, euroen giver et bidrag, men resten af arbejdet må vi gøre selv og det gælder også i Italien, Frankrig og Tyskland og i alle de andre lande.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Med al respekt er jeg jo nødt til at sige, at det nogle gange i EU-debatten kan være svært at skelne mellem det seriøse og det humoristiske i det, statsministeren siger.
For nogle af de ting, vi oplever, er ganske enkelt så besynderlige, at det kan være svært at lave den sondring.
Men jeg er glad for indrømmelsen om, at hvis det er sådan, at EF-Domstolen går over sine grænser, går ud over sine beføjelser, så kræves der en ændring i traktaten for at ændre det forhold.
Nu er det jo sådan, at statsministeren ved flere lejligheder har gjort opmærksom på, at der er et problem i det, man kalder den judicielle aktivisme, altså det forhold, at Domstolen optræder politisk.
Jeg er også bekendt med, at flere i statsministerens eget parti har været fremme med samme kritik, nemlig det forhold, at EF-Domstolens dommere helt i strid med det, man kender fra et nordeuropæisk retssystem og domstolssystem, anvender det, der normalt kaldes en teleologisk fortolkningsstil og dermed sådan set overtager en stor del af de arbejdsopgaver, som egentlig var tiltænkt politikerne.
Derfor ville det være helt relevant at høre: Agter statsministeren så at arbejde på en sådan traktatændring?
Vi har jo i øjeblikket en Lissabontraktat, der har fået det folkelige nådesstød, fordi Irland har sagt nej.
Margrethe Vestager (RV), 2008-11-12:
Der er jo det ved det, at de nævnte lande selv traf den beslutning, at de gerne ville være med i eurosamarbejdet.
De vejede op: Hvordan ser det ud med fordele og ulemper?
Selv om renten i dag er meget anderledes i vores land end renten i de andre lande, som gerne vil være med i eurosamarbejdet, har vi så tillid til, at de andre lande, som også vil være med, faktisk vil være det på en måde, som er til fælles gavn?
Det, der var deres svar, var: Det vil vi gerne.
Hvert enkelt land må jo opveje fordele og ulemper, og jeg tror, at det er en meget stor fordel for os, at der samlet set med ansvar i hvert enkelt land bliver ført en finanspolitik, der gør, at der er ro og stabilitet.
For ellers risikerer vi at ende i en situation, hvor det lige pludselig sejler, fordi der bliver meget store underskud.
Og jeg synes, det er godt, at der er mulighed for at møde en lavkonjunktur inden for vækst- og stabilitetspagten.
Det er i hvert fald værd at huske på, at den pagt er vi med i, uanset om vi kommer med i eurosamarbejdet eller ej.
Det står meget centralt, at man må vurdere fordele og ulemper, og for os, for Danmarks vedkommende, tror vi, det er en klar fordel.
Så skal jeg ikke gøre mig til dommer over, hvad folk og politikere i andre lande har besluttet sig for, for jeg er sikker på, at de træffer de beslutninger, der er rigtige for netop deres land.
Kristian Jensen (V), 2008-11-12:
Det er sådan, at vi har talt om, at der gennemføres en tilpasning af SKAT's ressourcer gennem naturlig afgang, og det er det, som har været medvirkende til, at vi har kunnet løfte skatteopgaverne i Danmark med langt færre ressourcer, langt mere effektivt, så vi har kunnet frigøre ressourcer til andre dele af den offentlige sektor f.eks. til plejesektoren, ældresektoren, uddannelsessektoren og sundhedssektoren.
Den frigørelse af ressourcer synes jeg det er meget vigtigt at vi hele tiden arbejder med i den offentlige sektor.
Det er ikke en massakre.
Det er en almindelig løbende tilpasning, der er foregået i takt med naturlig afgang.
Det, som er væsentligt at holde fast i her, er, at vi fortsat inddriver på f.eks. den gæld, som udenlandske selskaber har på deres momsområde.
Det er ikke sådan, at den har været gemt væk og ikke er forsøgt inddrevet.
Den er blot ved en fejl ikke blevet talt med i de samlede opgørelser, der er blevet videresendt fra SKAT til mig, og som jeg har videregivet oplysninger om til Skatteudvalget.
Derfor er det en bogføringsmæssig fejl i den samlede opgørelse og ikke et spørgsmål om, hvad der er forsøgt ændret eller ej. Hvad angår spørgsmålet om ressourcerne i nedgangstider, vil jeg sige, at vi ikke har en opgangsstrategi og en nedgangsstrategi i SKAT.
Vi har en indsatsstrategi, der går ud på, at man skal prioritere kræfterne, hvor det er nødvendigt.
Man kan vende det om og sige, at når det går dårligere for virksomhederne, når overskuddet i virksomhederne er mindre, så er der også et mindre incitament til at forsøge at begå skatteunddragelse og f.eks. gennem transfer pricing at forsøge at flytte skatteoverskud ud af landet.
Derfor mener jeg fortsat, at SKAT ...
Jesper Petersen (SF), 2008-11-12:
Men man kan vel sige, at der er 347 mio. kr. i ikkeindkrævede momsrestancer fra udenlandske virksomheder, der ikke fremgår noget sted, og at i den periode, hvor de har været forsvundet, er de ikke blevet forsøgt inddrevet.
Det kunne jo altså være penge, som man ender med at miste i sidste ende, penge, som skatteborgerne ikke får ind til den fælles kasse, som de ellers må bidrage til.
Det er i orden, at skatteministeren er uenig med mig.
Jeg synes, det er ærgerligt, men o.k.
Problemet opstår vel for skatteministeren i det øjeblik - dagen efter at den her interne revisionsrapport er kommet
der så er interviews med skattedirektør Ole Kjær i adskillige medier, hvor han sender et decideret nødråb om, at der er behov for at standse de massive nedskæringer i SKAT, hvilket oppositionen har sagt igen og igen.
Han siger om måltallene for inddrivelse, at SKAT ikke har nogen som helst chance for at nå dem, at vi nu, når der bliver krisetider, får flere restancer, skyldige skatter, der skal inddrives, og at vi samtidig ved af erfaring, at der i krisetider er brug for mere kontrol med virksomhedernes skatteregnskaber, simpelt hen fordi nogle af dem prøver at klare sig ud af de økonomiske problemer ved at spare på skatten.
Er det noget, som skatteministeren nu vil lytte til, når hans egen direktør siger: Stop massakren?
Kristian Jensen (V), 2008-11-12:
Først og fremmest vil jeg sige, at jeg allerede i maj måned også nævnte, at vi på det andet område for inddrivelse, altså øvrige restancer, ikke har nået vores målsætning, og derfor er der generelt et arbejde at gøre vedrørende inddrivelse.
Derfor vil jeg gerne understrege, at jeg ikke mener, at vi har en meget let opgave foran os.
Jeg mener, at vi har en meget ambitiøs opgave foran os, men også en opgave, som medarbejderne i SKAT er i stand til at løse, nemlig den opgave at sikre, at der bliver inddrevet de rigtige beløb i skat, og at der bliver inddrevet de beløb, der skal til, for at danskerne har en tryghed, med hensyn til at når de betaler det offentlige, hvad de skylder det offentlige, betaler deres nabo også til det eller kommer til det.
Allerede da vi vedtog lovforslaget, sagde vi om samlingen af inddrivelse, at det ville betyde, at restancerne ville komme til at stige i overgangsperioden.
Det, der her er væsentligt at holde fast i, er, at den bogføringsfejl jo ikke i sig selv medfører, at restancerne er steget, men det medfører, at vi ikke har kunnet give korrekte oplysninger, og det, vi fremadrettet fokuserer på, er at kunne give korrekte oplysninger.