Bent Bøgsted (DF), 2011-12-19:
Det her lovforslag berører jo et kildent emne.
Det kan skabe mange diskussioner.
Det er noget, vi har haft til diskussion i Folketinget rigtig mange gange i hvert fald inden for de sidste 10 år.
En ting, der står helt klart fra Dansk Folkepartis side, er, at vi ikke bryder os om forslaget.
Vi har altid haft det sådan, at det ikke skal være økonomisk attraktivt at komme til Danmark og kunne få kontanthjælp.
Det skal ikke være af økonomiske årsager, man kommer.
Det skal være, fordi man gerne vil til Danmark og gerne vil indordne sig under de danske forhold.
Det er derfor, man søger til Danmark og vil gøre en indsats for at blive dansker.
Det har tidligere været sådan, at det var meget økonomisk attraktivt, og det var i den forbindelse også sådan, at det var en stående joke, at rigtig mange indvandrere arbejdede på det, de kaldte »Sjalen«, altså socialhjælp.
Det var det, de arbejdede på.
Det blev kendt, og det tiltrak rigtig mange.
Derfor gik Dansk Folkeparti også med til at støtte, at vi skulle have indført en starthjælp, en introduktionsydelse, når man kom til Danmark.
Og så skulle man selvfølgelig have det sådan, at man kunne overleve, når man kom til Danmark, men man skulle også gøre en indsats for det danske samfund og være klar til at indordne sig under de regler, vi har i Danmark.
En anden ting var kontanthjælp.
Det var tilbage i 2002.
Det var dengang, der var et bredt forlig.
Det var for øvrigt Socialdemokratiet og Radikale, der forhandlede det på plads.
Jeg er blevet belært mange gange af fru Marianne Jelved om, at Dansk Folkeparti kun tilsluttede sig det dengang i 2002.
Så det var et kraftigt fingeraftryk fra Socialdemokratiets og De Radikales side dengang.
Det må det jo have været på den måde.
Det ville være svært at forstå, at det var blevet gennemført, hvis man var så meget imod det.
Det er man så nu.
Så er man imod, at der er noget, der hedder loft over kontanthjælp og 500 kr.-nedsættelsen.
Det er fair nok, at man har ændret holdning.
Det har vi ikke i Dansk Folkeparti, for vi har altid haft den opfattelse, at det skal være sådan, at man ikke kan få mere på social ydelse end ved at tage et job til mindstelønnen.
I dag er det sådan, at der er rigtig mange, der går på det, man kalder mindstelønnen.
Det er lavindkomstgrupperne.
Her i forrige uge talte jeg med en portør på et sygehus, og han sagde, at han følte sig helt til grin, når han så, hvor meget en kontanthjælpsmodtager kunne have med hjem.
Det var efter sagen om Carina.
Jeg må sige, at det godt nok er synd for Carina, at hun blev slæbt igennem den mølle.
Det var ubehageligt, og jeg har egentlig ondt af hende, fordi hun skulle stå frem i pressen.
Det var selvfølgelig i en god mening, at hun sagde ja til at gøre det, men hun var ikke blevet ordentligt orienteret om, hvad det drejede sig om.
Det var så tydeligt.
Det fremgik, at der var nogle, der havde svigtet i den forbindelse og ikke rigtig havde sat hende ind i, hvordan det foregik.
På den måde kan man så se, at der er rigtig mange, der er på kontanthjælp, og når de får alle de ydelser – de kan få boligsikring, de kan få rigtig mange tilskud – har de egentlig mere ud af at gå på kontanthjælp end ved at være en hårdtarbejdende dansker, der arbejder på mindsteløn.
Det er ikke fair.
Det synes vi ikke i Dansk Folkeparti.
Derfor er vi tilhængere af, at der skal være et loft over, hvor meget man kan få i kontanthjælp.
Så blev der sagt noget her af hr. Lennart Damsbo-Andersen.
Det var mærkeligt, vil jeg sige, for der kom faktisk en indrømmelse.
Det var, fordi jeg spurgte til de tidligere lovforslag, og hr. Lennart Damsbo-Andersen sagde, at man ikke skulle blande dem ind i det.
Men han svarede da alligevel på det dengang.
Det er så de her afgifter, der betyder, at fødevarerne får en kraftig stigning.
Så sagde han heroppe fra talerstolen, at nu får de så råd til at betale stigningerne på madvarer, og det gælder så også stigningerne på fjernvarme.
Det er det her med at give med den ene hånd og så tage med den anden.
Det er også fair nok, hvis det er det, man vil.
Men bagefter bliver det sagt, at nu har de råd til fødselsdagsgaver, og at de ikke behøver at få julehjælp og det ene og det andet.
Men i Dansk Folkeparti er vi som sagt meget optaget af, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Det skal ikke være sådan, at man kan få mere ud af at gå på offentlig ydelse.
Jeg er enig.
Jo, det er vi i Dansk Folkeparti meget enige i.
Så har man samtidig sagt, at det skulle man gøre noget ved, og at det ville man kigge på i en kommende skattereform, fordi det skal være sådan, at folk har mere ud af at gå på arbejde.
Så det er selvfølgelig noget, som jeg og Dansk Folkeparti og rigtig mange andre, ja, hovedparten af den danske befolkning ser frem til at høre, nemlig hvad det er, man vil gøre ved bundskatten i forbindelse med en skattereform.
Vil man give så stor en skattelettelse til dem, der arbejder, at det altid kan betale sig at tage et arbejde frem for at gå på kontanthjælp?
Det er mange milliarder, der skal findes, hvis man skal give det løft, så folk kommer over det niveau, hvis den lettelse i bundskatten skal gives til alle, der er ude på arbejdsmarkedet.
Vi er meget spændt på at se, hvad det fører til.
Vi har jo indført jobfradrag.
Når man var i job, så fik man en lettelse, altså en sum, man ikke skulle betale skat af.
Det har hjulpet rigtig mange.
Men at begynde at hæve kontanthjælpen og gøre det endnu sværere for kontanthjælpsmodtagere at tage stilling til, om de skal ud at have et job, er måske sådan lige i overkanten.
Der er en ting, man altså skal huske på, når man er på overførselsindkomst.
Det er, at man, når man har et job, uanset om man har mere ud af at tage et job, eller man ikke har mere ud af at tage et job, har en frihed, der betyder, at det offentlige ikke ånder en i nakken.
Man har en frihed til at gøre noget selv.
Man har en frihed til at foretage sig ting, som kontanthjælpsmodtageren ikke kan få lov til, for vedkommende skal jo stå til rådighed.
Det er også det her med, at man skal tvinges til at tage et job, hvilket bliver sagt af hr. Lennart Damsbo-Andersen, fordi man ikke bare sådan kan gå på kontanthjælp.
Så er det jo bemærkelsesværdigt, at det ude i jobcentrene og rundtomkring ikke er sådan, at man siger til folk, at de skal tage det her job.
For man hører trods alt mange gange fra bl.a. gartnerier, at de mangler arbejdskraft.
De kan ikke få nogen til at gå der for den lave timeløn.
130 kr. i timen er det, de mange gange får på gartnerierne.
Der kan man ikke få dansk arbejdskraft.
Så var det jo oplagt at sige til folk på kontanthjælp, at værsgo, de skal tage det job.
Det vil sige, at så har regeringen et problem der, for så har man en opgave med at få kommunerne og jobcentrene til at rette ind efter, hvad der bliver sagt herinde i Folketinget, og efter, hvad ministeren eventuelt siger.
Medmindre ministeren siger noget andet end ordføreren for Socialdemokratiet.
For ellers synes jeg, at vi har et problem.
Så skal man jo gå ud at sige til folk på kontanthjælp: Du er rask og rørig.
Vi har et job til dig her.
Du skal starte i morgen.
Værsgo.
Det var måske en god løsning at få kigget lidt mere på, hvorfor det ikke fungerer.
Eller måske skal vi tilbage til de gamle dage, hvor man gik til kontrol, og så blev man sendt ud at arbejde, hvis der var noget, og så kunne man efter nogle timer gå hjem igen.
Det er også en måde at gøre det på.
Vi har også set, at der er mange kommuner, der vælger den taktik, at de sender folk ud i beskæftigelse, og så er der egentlig mange kontanthjælpsmodtagere, der forsvinder.
Jeg skal ikke kunne sige noget om, hvor de forsvinder hen.
Jeg skal heller ikke kunne sige noget om, hvad årsagerne er til, at de lige pludselig ikke har behov for kontanthjælp længere.
Men det er da bemærkelsesværdigt, at det er det, der sker.
Der er i hvert fald noget, der ikke helt hænger sammen.
Men som sagt: I Dansk Folkeparti har vi de her grundholdninger.
Det skal ikke være økonomisk attraktivt at komme til Danmark.
Man skal komme til Danmark, hvis man virkelig ønsker det, og man skal komme til Danmark, hvis man virkelig ønsker at tilpasse sig de forhold, vi har i Danmark.
Hvad angår kontanthjælp, skal man ikke have mere i offentlig ydelse, end man kan få ved at tage et job til mindstelønnen.
Det må ikke overstige en lønindkomst.
Ellers er der noget galt.
Så hænger samfundet ikke sammen.
For vi skal huske på, at der kun er en til at betale overførselsindkomster, og det er det private arbejdsmarked.
Der er ikke andre til at betale de offentlige overførselsindkomster.
Og så kan det ikke hjælpe noget, at man, når man laver anden lovgivning, siger, at o.k., det hænger ikke sammen, og at det her ikke har noget med hinanden at gøre.
Man hvis det fjerner arbejdspladser, så mister vi betalinger fra de job, altså fra dem, der betaler skatter der.
De indbetaler til, at regeringen har nogle flere penge at gøre godt med til overførselsindkomster.
Men skaber man arbejdsløshed, falder det provenu.
Det er klart, at det så ikke hænger sammen længere.
Dansk Folkeparti kan som sagt selvfølgelig ikke støtte forslaget.