Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Efter valget er det, som om der er en ny mildhed, der har lagt sig over Christiansborg.
Det er måske nærmest en julestemning, der har lagt sig over Christiansborg.
Statsministeren er tilsyneladende blevet klogere, når det handler om skat, om asylbørn, om udviklingsbistand og om klima, og alle inklusive statsministeren taler om det her brede samarbejde.
Det er godt, og det vil vi gerne kvittere for.
Socialdemokraterne er parate til at søge indflydelse og tage ansvar.
Vi ønsker simpelt hen at sætte socialdemokratiske fingeraftryk på alt det, vi beslutter i Folketinget.
Derfor agter vi i den kommende tid at teste regeringens forhandlingsvilje til det yderste.
For der er ingen tvivl om, at der er brug for bredt samarbejde og for, at man lytter til andre end sig selv.
For valget har desværre ikke bidraget til, at regeringen er holdt op med at holde de legendariske praletaler, og at virkeligheden har fået lov til at snige sig ind i regeringsprogrammet.
Jeg er ked af at måtte sige det, men alle de problemer, vi talte om før valget og under valget, er ikke gået væk.
Som vi ser det, har vi mindst fire afgørende udfordringer.
Den første udfordring er, at der er store huller i vores velfærd.
Der er meget, der fungerer rigtig godt.
De ansatte knokler, og der leveres masser af god service i den offentlige sektor.
Men i forhold til at vi er så velstillet et samfund, er der stadig for mange huller.
Patienter på gangene, dødbringende ventetider, uværdige hygiejneforhold for de ældre, færre unge, der tager en ungdomsuddannelse og flere børn pr. voksen i daginstitutionerne.
Ambitionsniveauet bør simpelt hen hæves.
Det kræver, at man tager fat på ægte afbureaukratisering, at man tager hul på de første velfærdsrettigheder, og at løn- og rekrutteringsproblemerne i den offentlige sektor løses.
Det kræver også, at kommunerne nu får klar besked om, hvorvidt de i 2009 tvinges til at gennemføre de besparelser, der ventede dem i 2008.
Det ved de stadig ikke.
Den anden udfordring, der ikke vil gå væk, er jo klimaproblemerne.
Det er fint, at vi har fået et klimaministerium - det har vi også selv foreslået - men konstruktionen virker for svag, og der er nu meget, der tyder på, at Danmark er et af tre EU-lande, der ikke magter at indfri sine reduktionsforpligtelser.
Og jeg mener, at det nærmest er en international ydmygelse.
Efter alle de bortforklaringer, vi skulle høre på i valgkampen, kan man jo godt blive bekymret for, om regeringen virkelig har forstået situationens alvor.
Der er ingen tid at spilde, og vi må hurtigst muligt op i ambitionsniveau.
Jeg glæder mig meget over, at Flertalsdanmark har fået det bedre, at ledigheden falder, men midt i al glæden bliver vi da nødt til at huske på alle dem, der ikke er med; dem, der bliver sat på gaden, fordi de ikke kan betale deres husleje; det stigende antal personer på sygedagpenge; dem, der netop i disse dage er bekymrede for, hvordan de skal få råd til julen.
Når vi Socialdemokrater taler om den gruppe, bliver vi også i dag ofte beskyldt for at ødelægge den gode stemning eller for at tale om at have et sortsyn, men det må da være muligt på én gang at glæde sig over fremgang og velstand og samtidig udtrykke bekymring og finde på løsninger for alle dem, der endnu ikke er med i vores samfund, og det vil vi Socialdemokrater i hvert fald fortsætte med at gøre.
På den baggrund må vi også sige, at vi er lidt bekymrede for det velfærdsministerium, der nu er blevet oprettet, for hvor bliver alt det sociale af?
Jeg tror, der bliver rigtig meget at se til for den nye minister, men igen: Vi Socialdemokrater skal nok hjælpe med at huske det hele.
Det tror vi der bliver brug for.
Den fjerde udfordring handler om dansk økonomi.
Eksperterne råder kraftigt til mådehold, og det mener vi man bør tage meget, meget alvorligt.
Vi var jo i valgkampen det eneste parti, der klart sagde til danskerne, at man ikke kan få det hele, at man bliver nødt til at prioritere og vælge, for pengene kan ikke bruges to gange, og vi bliver nødt til i den kommende tid at udvise den nødvendige forsigtighed.
Derfor kan jeg heller ikke lade være med at advare klart og tydeligt mod den skattelettelse, vi er på vej til at give os selv i 2008.
Det kan ende med at blive Danmarks dyreste skattelettelse.
Den kan simpelt hen udløse et økonomisk tilbageslag og udelukke nødvendige forbedringer af vores velfærd.
Socialdemokraterne har jo selv foreslået et lønløft i den offentlige sektor, og det har vi gjort, fordi vi tror, at lønnen hænger sammen med den fortsatte rekruttering og dermed den fortsatte holdbarhed i vores velfærdsservice.
Men netop fordi vi selv har foreslået udgifter, har vi også en pligt til at tilbyde regeringen en opstramning af dansk økonomi på andre områder, og vi vil klart foreslå, at man starter med at annullere de skattelettelser; men også andre områder, hvor man kunne stramme, kunne komme på tale.
Dybest set handler det om at tage ansvar.
Det handler om at fortælle vælgerne meget, meget tydeligt, at man ikke kan få det hele, og hvis vi vil velfærd på et område, kræver det også, at vi fravælger noget andet.
Det vigtigste for os Socialdemokrater er at tage ansvar for helheden og for fremtiden.
Vi er parate til den opgave.