Connie Hedegaard (KF), 2007-02-27:
Regeringen er selvfølgelig enig i, at der er behov for en forstærket indsats mod rotter, og også i det ønskelige i at nedbringe brugen af rottegift.
Men vi er ikke enige i, at et obligatorisk krav til alle kommuner om at lægge planer for en systematisk indsætning af rottespærrer skulle være den rigtige vej at gå.
Det er vi ikke enige i, og derfor anbefaler jeg Folketinget at afvise L 92, og jeg vil gerne give det et par kommentarer med på vejen.
Den primære årsag til rotternes udbredelse er jo dårligt udførte og dårligt vedligeholdte kloakker, og den bedste og mest langsigtede rottebekæmpelse får man derfor gennem renovering af og vedligeholdelse af kloakkerne.
Det er altså en kommunal opgave.
Det har tilbage til 1994 været aftalt med kommunerne, at det var en opgave, de skulle tage på sig.
Det er også en opgave, det med jævne mellemrum er blevet indskærpet kommunerne at prioritere højere, end man har gjort.
Dansk Vand- og Spildevandsforening, DANVA, som jo repræsenterer en lang række kommuner på det her område, mener ligesom regeringen, at der i lovforslaget er et forkert fokus for rottebekæmpelse.
Primært mener DANVA, at bedre kloakker betyder færre rotter, og foreningen advarer mod generelle krav til kommunerne om at sætte rottespærrer op, bl.a. fordi det kun kan betyde mere bureaukrati og måske også nogle uhensigtsmæssige løsninger.
Det skal jeg komme tilbage til.
Imidlertid handler det jo ikke kun om de offentlige dele af kloaksystemet.
De fleste rotter findes faktisk i de private stikledninger, og her skal forholdene selvfølgelig også være i orden.
Der kan kommunerne da også allerede i dag efter miljøbeskyttelsesloven og rottebekendtgørelsen gå ind og påbyde grundejerne at udføre de nødvendige foranstaltninger til bekæmpelse af rotter.
Så kommunerne kan godt gøre det, der er behov for.
De har de nødvendige redskaber til at sikre kloakkernes kvalitet, og jeg mener ikke, at det er formålstjenligt fra centralt hold at påbyde kommunerne en helt bestemt løsningsmodel.
Sagt lidt stilfærdigt kan jeg også undre mig over, at SF på det her felt skulle foretrække en sådan grad af centralisme.
Problemet er så også, om rottespærrer er det rigtige værktøj, selv om man ville bruge meget centralistiske styringsmidler.
En rottespærre er en klap, der tillader spildevandet at løbe ud, men forhindrer rotterne i at komme ind i kloaksystemet.
Det har enkelte kommuner haft gode erfaringer med, men det forudsætter bl.a., at kloakken har en passende hældning, så der ikke opstår forstoppelse.
Jeg skal spare salen for at gå i detaljer med problemstillingen, men i Københavns Kommune har man således måttet fjerne indsatte rottespærrer igen, simpelt hen fordi der ikke var hældning nok.
Så deres erfaringer er f.eks. ret dårlige.
Og igen: Det taler jo ikke just for, at vi fra centralt hold skal foreslå at påbyde én bestemt løsning.
Lad mig så til sidst sige, at vi ikke har beregnet omkostningerne, hvis man endelig kom så langt og gjorde det på trods af teknikken og på trods af det med hensyn til det decentrale, men vi har dog et eksempel fra en enkelt kommune, Aalborg Kommune.
Hvis man der skulle sætte rottespærrer op i hele kommunen, ville det med en pris pr. rottespærre, som er anslået til 25.000 kr. – det er også den, der er angivet i lovforslaget – alene for Aalborg Kommune resultere i en merudgift på 1,25 mia. kr.
Dertil kommer så også driften af rottespærrerne.
Hvis man skalerer det op på landsplan, tror jeg, de fleste kan se, at der nok er vigtigere områder, vi kunne bruge beløb i den størrelsesorden på.
Det er klart, at resultat og investering her ikke rigtig står i rimeligt forhold til hinanden.
Så vi mener altså, at vi skal holde fast i kommunernes ansvar for at udforme de rigtige løsninger og prioritere indsatsen, sådan som det nu lokalt er bedst at gøre det.
Rottespærrer kan være et effektivt supplement til kommunernes almindelige kloakrenovering og også sine steder i de private stikledninger, men det er ikke noget, som staten bør foreskrive som obligatorisk løsning.
Så vi må altså anbefale, at man afviser forslaget.
Tak for den entydige opbakning hele vejen rundt til, at De Nationale Geologiske Undersøgelser for Danmark og Grønland skal være en af de sektorforskningsinstitutioner, som ikke skal integreres i et universitet.
Det er jo ikke rigtigt, at det er den eneste.
Socialforskningsinstituttet er f.eks. også holdt uden for strukturen, og der kan være andre, hvor der er nogle særlige grunde.
Her har der i hvert fald været det, fordi Danmark og Grønland har brug for en sammenhængende og opdateret viden om undergrunden for at kunne forvalte vores naturressourcer bedst muligt; og fordi den langsigtede beskyttelse og anvendelse af de geologiske ressourcer og naturværdier kræver en forskningsinstitution, der har det som sin helt selvstændige opgave, sit helt selvstændige formål at udforske de geologiske forhold i Danmark og Grønland.
Der er brug for en institution, som kan stå for den løbende opbygning af viden og for den løbende forskning i de store og bekostelige datamængder, der er blevet indsamlet og indberettet til GEUS igennem mere end 100 år.
Jeg synes også, at en af de allervæsentligste grunde til, at GEUS skal være for sig selv som en sektorforskningsinstitution, er, at det derved sikres, at man kan udføre sine helt særlige myndighedsopgaver.
Der mener jeg i virkeligheden hovedargumentet ligger: både i den centrale opgave som nationalgeologisk datacenter og i rollen som geofaglig rådgiver for myndighederne vedrørende energiressourcer og andre råstoffer i undergrunden, på miljøområdet og på spørgsmål af betydning for afgrænsning af rigets kontinentalsokkel.
Regeringen har således også lagt vægt på, at de grønlandske myndigheder sikres en optimal viden om Grønlands undergrund og geologiske ressourcepotentiale.
Det er også et vigtigt element i lovforslaget, at GEUS i højere grad end tidligere skal bidrage til uddannelsen af geologer i Danmark, ikke kun på ph.d.-niveau som hidtil, men nu også på kandidat- og bachelorniveau.
GEUS' data og viden skal med andre ord nyttiggøres bedre i universitetsuddannelserne.
GEUS er den største offentlige arbejdsplads for geologer i Danmark og det største samlede geologiske forskningsmiljø.
Derfor bør GEUS også være en central medspiller, når det gælder rekrutteringen til geovidenskaberne og uddannelsen af geologer.
Geologer er jo bl.a. efterspurgt i energi- og råstofsektoren og af kommunerne på grundvandsområdet, og der uddannes i dag for få til at dække arbejdsmarkedets behov.
Derfor er det besluttet at indgå et forpligtende samarbejde mellem universiteterne i København og Århus, der står for den danske uddannelse af geologer, og GEUS.
Det nye Geocenter Danmark
skal skabe et geovidenskabeligt uddannelses- og forskningsmiljø, som kan styrke rekrutteringen og de geovidenskabelige uddannelser i hele landet.
Det vil bringe GEUS' forskningskompetencer ind i uddannelserne i både København og Århus og gøre GEUS' fokus på anvendt forskning til et aktiv i universiteternes professions- og erhvervsrettede uddannelser.
Regeringen ser frem til resultaterne af det nye samarbejde for forskning og uddannelse på det geovidenskabelige område.
Jeg håber også, at vi vil se samarbejdsaftaler om undervisning og forskning mellem GEUS og andre relevante uddannelsesinstitutioner.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning