Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-01:
Der er blevet sagt mange ting, både i dag og tidligere, om de problemer, som vi står over for i forbindelse med et klima, som tilsyneladende bliver stadig varmere, og de deraf afledte konsekvenser.
Jeg vil godt sige, at der for Dansk Folkeparti overhovedet ikke er nogen tvivl om, at vi skal gøre, hvad vi kan.
Vi skal faktisk bruge alle de nødvendige ressourcer på at sikre, at vi selvfølgelig er i stand til at håndtere de skader, som eventuelt måtte opstå, i takt med at klimaet bliver varmere.
Men hvis vi seriøst skal kunne håndtere de problemer, vi står over for, er vi også nødt til at behandle temaet med den seriøsitet, ædruelighed og fornuft, som alle andre temaer og alle andre politiske spørgsmål nu engang bliver behandlet med.
Når nu vi hører forslagsstilleren indlede sin tale, hele sin motivation med at henvise til stormskaderne i 1999, kan jeg ikke lade være med at citere fra den rapport, som WMO, World Meteorological Organization, udarbejdede i 2006.
Undskyld, forretningsordenen påbyder mig at oversætte navnet, og det hedder på dansk den verdensmeteorologiske organisation.
Den udarbejdede i 2006 en rapport, som netop analyserede sammenhængen mellem CO2-udslip, den globale klimaudvikling og orkaner.
Der siger rapporten altså, citat: Selv om der både er noget, der taler for og imod eksistensen af et tydeligt antropogent - dvs. menneskeskabt - signal i klimarekorden for tropiske cykloner til dato, så kan der ikke drages nogen endelig konklusion på dette punkt. Senere i samme rapport står der, citat: Den seneste stigning i tropiske cykloners påvirkning af lokalsamfund skyldes hovedsagelig den voksende koncentration af indbyggere og infrastrukturen i kystområder.
Hovedårsagen til, at Katrina blev så dyr, at skaderne blev så omfangsrige, er ganske enkelt, at der i dag bor langt flere mennesker i kystområderne end tidligere.
Der bor langt flere mennesker, som har langt flere ressourcer end tidligere, og skaderne bliver så derefter.
Hvis man i verdenshistorien sammenligner og ser på de skader, som de virkelig store storme har forårsaget f.eks. i USA gennem de sidste 100 år, så har man kunnet konstatere, at den allermest ødelæggende storm var stormen i Miami i 1926, som, hvis man tager udgangspunkt i, hvordan Miami ser ud i dag, ville have forårsaget skader for 150 milliarder dollars.
Den anden mest skadende storm er år 1900's storm i Galveston, der, som Galveston ser ud i dag, ville have forårsaget skader for 100 milliarder dollars.
På tredjepladsen kommer altså så Katrina, som jo er blevet billedet på, hvorfor vi er nødt til at gøre noget i forhold til den globale klimaudvikling, og som vi alle sammen ved førte til skader for 81 milliarder dollars.
Det er bare vigtigt for mig og for Dansk Folkeparti at slå fast, at hvis vi skal håndtere de problemer, som en stigende global temperatur medfører, så duer det altså ikke at basere sig på skræmmebilleder og på alle mulige uhyggelige forudsigelser.
Så må man nødvendigvis basere sig på de kendsgerninger, som vi har.
Derfor må man også stille sig selv det spørgsmål: Hvordan imødegår vi egentlig de her problemer bedst?
For os i Dansk Folkeparti - både her i dag, hvor vi diskuterer klimatilpasningsstrategi, og da vi for en måneds tid siden forhandlede energiforlig og i øvrigt i alt andet, vi foretager os - er det helt afgørende, at vi gør det, der økonomisk giver mest mening.
Der, hvor vi kan redde flest liv, der, hvor vi kan sikre mest velfærd, og der, hvor vi kan gøre mest gavn for en krone, ønsker vi at den skal anvendes. Man må så stille spørgsmålet: Hvordan kommer vi bedst i mål?
Bruger vi pengene bedst ved i EU, i den klimahandlingsplan, man dér har lavet, at bruge 70 milliarder dollars om året på at sænke CO2-udslippet?
Vil det løse flest problemer?
Eller vil det løse flest problemer, hvis man bruger den samme mængde penge på netop klimatilpasning?
Jeg synes, det er et relevant spørgsmål, og jeg har ikke rigtig hørt noget svar på netop det tema.
Der er ingen tvivl om, at når det kommer til spørgsmålet om byggezoner, etablering af vådområder, ændring af byggevedtægter, og at der skabes mulighed for, at man på et tidligere tidspunkt kan få varsler for orkaner og den slags ting, så er det en nødvendighed for at tilpasse sig en udvikling i klimaet, som vi formodentlig ikke kan gøre ret meget ved.
IPCC, Intergovernmental Panel on Climate Change, i FN siger selv, at en fuldstændig implementering af Kyotoprotokollen ikke vil bremse stigningen i temperaturen, det vil sænke den.
Så det spørgsmål, vi skal stille os selv, er: Hvordan vil vi få mest for pengene - ved at bruge dem på en lille reduktion, som alligevel vil blive hentet ind efter nogle år, eller ved i dag at investere massivt i forskning, udvikling og tilpasning?
Vi tror, at det sidste er det rigtige.
Tak, formand.