Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-03-31:
Vi fik tidligere på måneden den her undersøgelse fra De Pædagogstuderendes Landssammenslutning, der viste, at de studerende på pædagoguddannelsen i gennemsnit får 11 lektioner a 45 minutter om ugen på deres uddannelse.
Det vil sige, at et studium, som tidligere har været et fuldtidsstudium, i dag kan klares på lidt over 8 timer om ugen plus forberedelse.
De Lærerstuderendes Landskreds, LL, anslår, at tallet ligger på omkring 10 timer om ugen på deres område.
Jeg ved godt, at undervisningsministeren ikke rigtig tror på tallene.
Vi glæder os selvfølgelig til at få en redegørelse om, hvordan situationen er, og til at få en ordentlig undersøgelse af det.
Men jeg vil sige, at de tal, der her kommer frem, meget godt svarer til det billede, man får, når man taler med de studerende på de her uddannelser.
De har rigtig, rigtig få timer, og der er blevet skåret ned på timetallet i de sidste mange år.
I den forbindelse vil jeg gerne sige, at det jo er vigtigt at huske på, at pædagog- og læreruddannelsen og de andre professionsuddannelser er noget andet end et universitetsstudium.
Det går jo ikke med selvstudium – det gør det heller ikke på universiteterne, men der kan de studerende måske klare lidt mere af det – for man lærer ikke at tackle hverdagen i en skoleklasse eller en daginstitution ved alene at sidde derhjemme på sit kollegieværelse og læse i en bog.
Det går ikke.
Det er ikke sådan, den uddannelse hænger sammen, og det er ikke sådan, den uddannelse skal hænge sammen.
Den eneste konsekvens, der kommer ud af de her nedskæringer, er dårligere kvalitet, og den dårligere kvalitet går ud over vores børn, for det er dem, der skal udsættes for de her lærere og pædagoger, der kommer ud, og som slet ikke har fået undervisning nok.
Den går også ud over de unge mennesker, som nu går på de her uddannelser, og som rigtig gerne vil have mere undervisning, for de vil gerne være bedre rustede til den hverdag, der venter på dem, når de kommer ud i skoleklasserne, og når de kommer ud i daginstitutionerne.
Mange af dem er virkelig kede af, at de ikke får mere undervisning.
De efterlyser jo at få lov til at lave noget mere.
Jeg synes da, at undervisningsministeren skulle kvittere for, at de studerende i Danmark beder om at få lov til at lave noget mere.
Det vil de rigtig, rigtig gerne.
Den her opfattelse, nemlig at det er et problem, at de får så få timer, bliver jo altså delt af både studerende og eksperter.
Uddannelsesprofessorerne Per Fibæk Laursen og Niels Egelund fra DPU udtalte den 2. marts til Information, at der ikke er tvivl om, at de færre timer på uddannelserne vil betyde, at de nye lærere får sværere ved at håndtere jobbet.
Og Katrine Bødker Tegllund, som er pædagogstuderende og formand for de pædagogstuderende, beskriver situationen med følgende ord: »Det pædagogiske fag handler om mennesker og relationer mellem mennesker, og det er ikke noget, vi lærer ved selvstudium.
Det kræver, at vi har undervisere og studiekammerater, som vi kan lære af og sparre med.«
Det faldende timetal er jo ikke nogen overraskelse.
Det kan ikke komme bag på nogen.
Der har været en række fyringer på landets professionshøjskoler.
I januar varslede Professionshøjskolen UCC, at de skal fyre 30 ansatte, og at de skal sætte flere medarbejdere ned på deltid.
På Metropol skal de fyre 50 ansatte ud af 900.
På UC Sjælland er der planer om at afskedige 10 undervisere.
Situationen er altså lige nu den, at der kommer til at være færre undervisere til at undervise flere studerende.
Og der er ikke noget, der tyder på, at den situation vil ændre sig i de næste år, tværtimod, for når nedskæringerne fra genopretningspakken og finansloven er fuldt indfaset i år 2014, vil der ifølge Professionshøjskolernes Rektorkollegium være skåret 375 mio. kr. væk.
Vi kommer til at risikere et større frafald.
Derfor vil jeg sådan set