Karsten Nonbo (V), 2007-02-08:
Dansk Folkeparti har en meget stor pointe med det her beslutningsforslag og en pointe, som vi i Venstre er meget enige i.
Der er sådan set kun det krav, som Dansk Folkeparti lægger ind i det, om en slags minimumsstraf, som gør, at vi ikke kan tilslutte os forslaget.
Samtidig er der også det løfte, som vi lige har fået af justitsministeren, om, at justitsministeren er klar til at drøfte strafskærpelser mod flugtbilister, når Rigspolitichefen har undersøgt de flugtbilistforhold, der har været siden 2005.
Men nu står der altså i beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti, at straffen skal skærpes til ubetinget frihedsstraf.
Når man skriver det så hårdt, vil det sige, at det reelt indebærer, at den ældre senile mand, som ikke engang har opdaget, at han har været skyld i et færdselsuheld, altså skal ind at sidde i fængsel.
Det skal en lastbilchauffør også, hvis han – guderne forbyde det – er involveret i en højresvingsulykke og heller ikke opdager det; der står jo rent faktisk også i beslutningsforslaget, at han skal straffes med fængsel som minimum.
Det gør, at vi ikke rigtig kan tilslutte os det, fordi man netop ikke skelner mellem den utilsigtede flugt og den stærkt tilsigtede flugt.
Men når det så er sagt, vil jeg sige, at der er meget, der tyder på, at en skærpelse er nødvendig.
Derfor afventer vi med spænding den her undersøgelse fra Rigspolitichefen, for jeg tør godt påstå, at mange bilister efterhånden spekulerer i at stikke af fra et færdselsuheld.
Der er en lav straf for at forlade et færdselsuheld, det ligger ungefær på en bødetakst på 500 kr. for at overtræde færdselslovens § 9.
Så er der det ved det, at skal man løfte det op til § 253, skal flugtbilisten faktisk bevidst forlade ulykkesstedet, og han skal være bekendt med, at nogen i øjensynlig livsfare efterlades eller efterlades livløse.
Det vil sige, at han rent faktisk skal standse op for at konstatere, at her er der nogen, der er i livsfare, før han flygter, for der skal jo ifølge straffeloven være forsæt til at overtræde den paragraf, for at man kan sigtes for den, og det er der reelt ikke.
Fanger man flugtbilisten, jamen så får han jo, som hr. Kim Christiansen var inde på, en straf, der svarer til, hvis han var blevet.
Altså, han får straffen for uagtsomt manddrab eller uagtsom legemsbeskadigelse, hvis han bliver.
Den får han også, hvis han flygter – hvis han altså bliver fanget – men med hensyn til det med at gamble med at stikke af er straffen ikke så meget større, så incitamentet til at stikke af er rimelig stort, hvorimod incitamentet til at blive desværre ikke er særlig stort.
Det skal vi have sat i et rigtigt forhold, og derfor er vi meget, meget bevidste om at følge op på den her sag i Venstre, og det er jo også det, justitsministeren har givet til kende at hun vil.
Jeg vil vende det om og sige: Havde Dansk Folkeparti skrevet det omvendt, altså at straffen skal skærpes til frakendelse med mulighed for frihedsstraf, havde vi været endnu mere enige, for jeg ser sådan set hellere, at vi får personen væk i 2 år fra landevejen frem for i 2 måneder fra samfundet, fordi det er ude på landevejen, han er farlig.
Man kan også sige: Er han stukket af med vilje, har han sådan set i mine øjne ikke retten – for han er jo særdeles hensynsløs – til at køre på landevejen.
Er han stukket af, og det ikke er med vilje, jamen så har han sådan set ikke evnen til at færdes på landevejen.
Så jeg ser sådan set en mulighed for, at vi i højere grad kigger på frakendelsesperioden end på den ubetingede straf.
Men Dansk Folkeparti har en pointe, og jeg er sikker på, at vi nok, når vi har drøftet det her og har fået forklaringen fra Rigspolitichefen, skal nå til enighed om, at her er der et område, der trænger til et grundigt eftersyn.