Tom Behnke (KF), 2014-01-30:
Tak for det.
Det er jo en lidt underlig debat, der er om vores beslutningsforslag, for indtil nu har jeg sådan set kun hørt, at der er et parti, der har talt imod beslutningsforslaget.
Det er åbenbart prioriteringen af, hvad der er vigtigt her i samfundet.
Tilbage til vores ganske glimrende beslutningsforslag, som netop skal ses som et supplement til regeringens lovforslag, som altså går noget videre, og det summerede ministeren ganske fint op.
Lad mig starte et lidt andet sted.
Da jeg startede i politiet for 25 år siden, var det sådan, at når politiet kom frem til et sted, kunne det godt være, at der var nogle fulderikker, der lige skulle dæmpes en anelse, men ellers var der generelt respekt om politiets arbejde.
Man kunne få lov til at arbejde i fred og ro.
Man skulle ikke stå og frygte, at man fik noget kastet i hovedet eller pludselig blev overfaldet.
Det er der jo ingen tvivl om.
Det er der sket i de sidste 25 år.
Og det, vi ser i dag, er en helt urimelig adfærd af især indvandrerbander – en helt urimelig adfærd – hvor man i den grad optræder intimiderende over for politiet.
Hvis politiet kommer i en situation ude i et boligområde, hvor man har stoppet en bil, fordi folk ligger og kører fuldstændig vanvittigt, og man er nødt til at bremse det, inden der er nogen, der bliver slået ihjel i det her boligområde, så går der ikke mange sekunder, før der kommer adskillige nye køretøjer til fyldt med bandemedlemmer, gerne i skudsikre veste.
De hopper ud af bilerne og står og puster sig op, slår ring omkring politiet.
Det er ikke sådan, at de udøver vold mod politiet.
Det er heller ikke sådan, at de truer med at ville udøve vold.
Nej, det er det der passive pres, der er over for betjentene på stedet, der gør, at betjentene er nødt til at tilkalde yderligere forstærkning, for ellers aner man ikke, hvad der kommer til at ske.
Det kan ikke være rigtigt, at vi har en situation i dagens Danmark, hvor der er områder, boligområder, hvor politiet ikke kan få lov til at arbejde fuldstændig frit og uhindret, uden at nogle unge skal stå og prøve på at gøre livet svært for betjentene.
Vi skal huske på, at politiet er en myndighed, men det opfatter de her indvandrerbander ikke politiet som, og hvorfor gør de ikke det?
Det er, fordi vi har forhindret politiet i at få lov til at optræde som en myndighed, for en myndighed er jo en enhed, som slår ned over for dem, der ikke respekterer det, som ikke lever op til de spilleregler, der er.
Hvis det er sådan, at man prøver at køre lige på kanten af de spilleregler, vi trods alt har i samfundet, så bliver vi nødt til at justere reglerne, sådan at vi bakker politiet op i deres arbejde som den myndighed, det er.
Vi skal huske på, at det er Folketinget og regeringen, der har bedt politiet om at påse, at love og regler i det her land bliver overholdt, og så må vi også bakke politiet op i det arbejde.
Det er vi nødt til at gøre.
Det må være sådan, at politiet derude i hvert fald ved, at de har politikerne med sig, at de ved, at de har en lovgivning, der gør, at de kan få lov til arbejde uhindret, og uden at de behøver at tilkalde yderligere forstærkning.
Jeg kan ikke forstå, at ministeren bare siger: Jo, men der er regler om, at man ikke må banke politiet.
Ja, det er der sådan set i forvejen, men det er jo ikke det, vi taler om.
Det nye er jo, at vi har set , at de her unge lømler render rundt f.eks. i supermarkeder.
Når politifolk har fri fra arbejde, render de rundt med en mobiltelefon helt oppe i hovedet på de her politifolk og bliver ved med at provokere dem kun med ord.
De provokerer kun, der er ingen trusler, men de provokerer hele tiden, og de er hele tiden stærkt intimiderende.
De gør det også over for politifolks familier, over for politifolks børn.
Og det er ikke kun over for politifolk.
Det er også over for fængselsbetjente, og det kan også være over for kommunalt ansatte.
Men det er der, de slår til, fordi de ved, at det rammer rigtig hårdt, for man kan ikke have, at ens familie, ens ægtefælle, ens børn ikke kan få lov til at være i fred og ro.
Det kan man ikke have, og derfor påvirker det arbejdet.
Hvis vi ønsker at have et politi, som kan koncentrere sig om deres arbejde, når de er på arbejde, så må vi også sørge for, at deres familie føler sig sikre derhjemme imens.
Ellers går det bare ikke.
Ministeren og regeringen forholder sig passivt, og det kan ikke være rigtigt.
Her må vi simpelt hen stramme op og sige til de møgunger: Det vil vi ikke finde os i her i samfundet.
De mangler helt klart nogle forældre, men så må vi andre sørge for at påtage os den rolle, og der må regeringen hjælpe samfundet og politiet til at påtage sig den rolle over for de her lømler.
Det, der sker nu, er nemlig, at banderne, og for så vidt også rockerklubberne, begår deres kriminalitet i flok.
De agerer som flok, og det er det, der er deres styrke, for det gør, at de skaber en masse utryghed.
Bare det, at de optræder i flok, skaber utryghed.
Den utryghed kan vi ikke acceptere, og derfor er det nødvendigt med en markant, kontant håndtering af de her kriminelle unge.
Der skal ikke bare nogle småjusteringer til, som regeringen har foreslået.
Der skal tages helt anderledes fat med grovfilen, så de forstår, at den adfærd vil vi ikke finde os i.
Det er ikke mange år siden, det var helt utænkeligt, at man optrådte sådan over for politiet.
I dag er det i nogle grupperinger nærmest blevet helt almindeligt.
Det skal vi gøre noget ved.
Derfor har vi fremsat vores beslutningsforslag, og vi er lidt skuffede over, at regeringen intet foretager sig i den anledning.