runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-12-21:
Jeg er meget glad for en del af de besvarelser, som vi har fået fra beskæftigelsesministeren, for jeg tror faktisk, at beskæftigelsesministeren oprigtigt synes, at ret og pligt hænger sammen.
Jeg er glad for, at beskæftigelsesministeren er den type socialdemokrat.
Jeg noterer mig også, at beskæftigelsesministeren har sagt, at det her lovforslag ikke løser alle problemerne – det var i nogle af de svar, der blev givet til mine kolleger tidligere.
Derfor har jeg måske en smule vanskeligt ved at forstå, hvorfor skatteministeren så i et samråd, vi havde, hvor der blev spurgt til sammenhæng mellem det her lovforslag og lovforslaget om NOx-afgiften, L 32, kunne sige – og jeg citerer: Afskaffelsen af fattigdomsydelserne er i den grad afgørende for, at Danmark kommer videre og kommer ud af krisen.
Det synes jeg står i skrigende modsætning til det, som beskæftigelsesministeren har sagt her.
Så til mit spørgsmål: Jeg vil spørge beskæftigelsesministeren, om ministeren vil garantere, at den skattereform, der kommer, vil tilbagerulle alle de uhensigtsmæssigheder, som det her lovforslag skaber?
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Venstre bliver ved med at påstå, at det her betyder, at vi taber arbejdspladser.
Nu må Venstre altså holde op.
Der er jo ikke en eneste virksomhed i Danmark, der vælger at lukke, fordi vi afskaffer starthjælpen.
Det kan have en negativ konsekvens i forhold til beskæftigelsen, men da ikke for antallet af arbejdspladser.
Det er jo en vanvittig påstand, at der skulle være den sammenhæng mellem antallet af arbejdspladser og et ydelsesniveau.
Den opfattelse deler jeg ikke, og jeg vil i øvrigt heller ikke mene, at der er evidens for, at det skulle hænge sådan sammen.
Hvordan skaffer vi folk i arbejde?
Det gør vi jo bl.a. ved at gennemføre en kickstart, hvor vi skaber flere og nye danske arbejdspladser i årene, der kommer.
Derfor er det jo rigtigt, når det af andre er blevet fremført, at det selvfølgelig er nødvendigt at diskutere indretningen af kontanthjælpssystemet, men det er også nødvendigt at sørge for, at der faktisk er arbejdspladser.
Og det er noget af det, en kickstart skal bidrage til.
Louise Schack Elholm (V), 2011-12-21:
Jeg er glad for, at ministeren fortæller mig, at det her kommer til at koste arbejdspladser, for det gør det.
Jeg synes, det er meget symbolsk, at det i ministerens første eget lovforslag skal gøres mindre attraktivt at arbejde.
Det viser jo med al tydelighed, at Socialdemokratiet ikke længere er et parti for de arbejdende mennesker.
Det er mere et parti, der vil gøre det mindre attraktivt at arbejde.
Hvis man ønskede at sikre folk bedre, skulle man gribe det anderledes an, og det skulle i højere grad ligge under Socialministeriet.
Her er det beskæftigelsesministeren, der taler.
Hvordan vil man skaffe flere i arbejde?
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Det fremgår jo tydeligt af lovforslaget, som jeg går ud fra at fru Louise Schack Elholm har læst, at vi på længere sigt forventer en negativ effekt på beskæftigelsen på mellem 2.000 og 3.000 personer.
Det er et skøn.
Samtidig, og det tror jeg ikke at man kan lave beregninger på, må man formode, at vi med det her forslag kombineret med de nødvendige reformer, vil kunne flytte folk fra kontanthjælp ud på det danske arbejdsmarked.
Jeg tror ikke, at man skal være blind for, ej heller selv om man måtte tilhøre partiet Venstre, at hvis folk i forvejen er omgivet af massive sociale problemer – måske misbrugsproblemer, psykiske lidelser eller en gældsproblematik – og samtidig har et lavt rådighedsbeløb, kan det lave rådighedsbeløb være en del af en sneboldeffekt, som gør, at de mennesker, som vi taler om, samlet set har for svære livsbetingelser.
Men hvis man nu skulle følge Liberal Alliances logik, ville de nedsatte ydelser jo have betydet, at alle var kommet i arbejde, eller også ville de have betydet, at alle, hvis man fjernede ydelserne helt, var kommet i arbejde.
Men det er jo ikke det, der er evidens for.
Der er ikke evidens for, at et flertal af de borgere, som har fået nedsat deres ydelse, er kommet i arbejde.
Jeg har tidligere tilkendegivet, og det gør jeg gerne igen, at hvis det var sådan, at alle, der havde fået nedsat deres ydelser, var kommet i arbejde, så havde jeg været nødsaget til at rejse det hvide flag og sige: Jeg overgiver mig, I havde ret.
Men ikke engang halvdelen af dem, der er på den laveste ydelse, nemlig starthjælpen, er kommet i arbejde – ikke engang halvdelen – endda efter over 4 år.
Der er det jo et politisk valg og en afvejning, om man vil holde folk på en lav ydelse år efter år, fordi det har en i mine øjne for lille beskæftigelseseffekt, eller om man tror, at man med eksempelvis en reform af kontanthjælpen kan få flere mennesker i arbejde.
Vi har truffet et klart valg.
Vi tror, at det er reformer, der skal til, i stedet for blot en bevidstløs nedsættelse af en ydelse.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-12-21:
Ja, disse tal er gennemsnitstal, men det udbetalte beløb fra det offentlige er ens for alle familier, som er i samme situation.
Så det, der gør, at familier kan afvige fra gennemsnittet, kan være, at de har større udgifter, f.eks. større udgifter til husleje.
Hvis udgifter kunne udgøre fattigdom, kunne vi alle være fattige, om end vi havde en årsindtægt på 1 mio. kr. Det gælder bare om at have udgifter nok.
Fattigdom kommer af for lav en indkomst.
Problemet her er, at nogle familier er ramt af sociale problemer som alkoholmisbrug, dårlig økonomi, som er et udtryk for, at man har brugt for mange penge, og andre ting og sager.
Disse sociale problemer løses ikke ved at give familierne flere penge.
Disse sociale problemer kan bl.a. løses, ved at flere kommer i arbejde, og det, der er problemet med det her forslag, er, at det modvirker, at flere kommer i arbejde.
Det sørger for, at flere kommer på overførselsindkomst i fremtiden, og derfor vil vi på grund af det her forslag opleve flere sociale problemer, ikke færre sociale problemer.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Jeg tror, at det for spørgeren kan være vigtigt at erindre, at der er tale om gennemsnitstal.
Det vil sige, at de tal, som spørgeren refererer til her, ikke nødvendigvis dækker alle familietyper.
Jeg kunne tænke mig at svare med et spørgsmål, nemlig: Hvorfor tror spørgeren så, at der er stadig flere ansøgere til julehjælp?
Er det familier, der ikke reelt er fattige?
For som det er blevet mig oplyst, går man igennem en godkendelsesprocedure for overhovedet at få adgang til julehjælp.
Så skal jeg forstå spørgeren sådan, at der slet ikke er fattigdom i Danmark?
Benedikte Kiær (KF), 2011-12-21:
Ud fra nogle af ministerens kommentarer må man jo så mene eller tro eller gætte sig til, at folk, som er på SU og læser på universiteterne, også må høre ind under kategorien fattige, når de har et økonomisk råderum på omkring 2.000-3.000 kr. om måneden.
Det lyder let mærkværdigt.
Men jeg synes ikke rigtig, ministeren svarer på det her med skatten.
For vi hører jo fra flere, at når man fjerner kontanthjælpsloftet, fjerner man jo det, at det for rigtig mange mennesker overhovedet kan betale sig at tage et arbejde.
Hvordan kan man løse det med en skattereform?
For hvad angår kontanthjælpsreformen, siger ministeren gang på gang, at man skal tage et arbejde, hvis man står i den situation, at der er et arbejde til en.
Men hvordan kan skattereformen så løse det her?
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre ministerens bud på.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Når man er modtager af SU, er man det først og fremmest, fordi man frivilligt er gået med på at tage en uddannelse.
Det er en uddannelse, som vi må formode samlet set igennem et livsforløb kan kaste en indtægt af sig, der gør, at man kan forsørge sig selv.
Jeg vil gerne gentage, hvad jeg har sagt tidligere: Selv med ændringerne i det her lovforslag vil det være sådan, at en kontanthjælpsmodtager, der er gift med en anden kontanthjælpsmodtager, skal oppebære en indtægt om måneden på godt 15.000 kr.
Tror den borgerlige opposition virkelig, at det ikke skulle være muligt?
Det synes jeg er en ambition, vi bliver nødt til at have, altså at de mennesker, der er på kontanthjælp, kan finde et job til en løn på 15.000-17.000 kr. om måneden.
Louise Schack Elholm (V), 2011-12-21:
Jeg vil gerne starte med at rose ordføreren, for Enhedslisten står jo ved det, som de sagde før valget.
Før valget sagde Enhedslisten, at de ikke gik ind for tilbagetrækningsreformen.
Det sagde Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti også, men virkeligheden er blevet en anden.
Så jeg vil gerne høre, hvad Enhedslistens ordfører mener om det sporskifte, der er sket blandt nogle af de andre partier, der før valget havde samme holdning som Enhedslisten?
Hans Andersen (V), 2011-12-21:
Tak for det.
I dag har vi jo tredje behandling af en af de allervigtigste reformer i nyere tid, nemlig tilbagetrækningsreformen.
Det er godt for dansk økonomi, at den nu bliver vedtaget.
Med tilbagetrækningsreformen frem mod 2020 tilvejebringer vi 18 mia. kr. til de offentlige finanser, samtidig med at vi øger beskæftigelsen frem mod 2020 med 65.000 fuldtidspersoner.
Venstre støtter varmt dette lovforslag.
Det handler om, hvorvidt det er muligt at sende friske og raske mennesker ud af arbejdsmarkedet i en tidlig alder, og det handler netop om at tage fat på den demografiske udfordring.
Nu skal jeg ikke forlænge debatten væsentligt, men bare appellere til, at Socialdemokraternes arbejdsmarkedsordfører måske tager ordet og understreger, at Socialdemokraterne støtter det her lovforslag varmt og har lyst til at stemme for det.
Det var det, der fremgik før førstebehandlingen her i Folketingssalen.
Den politiske ordfører for Socialdemokraterne, hr. Magnus Heunicke, udtalte jo til Jyllands-Posten, at Socialdemokraterne har lyst til at stemme for dette lovforslag.
Så kan man nu forstå, at arbejdsmarkedsordfører hr. Leif Lahn Jensen har haft mere travlt med at tale med Ritzau her til formiddag end at deltage i debatten, for dér er han jo citeret for: »Det er med blødende hjerte, at jeg er med til at forringe efterlønnen.«
Så spørger jeg bare, hvordan Socialdemokraterne har det i dag, når Socialdemokraterne er med til nu virkelig at gennemføre en reform, der fremtidssikrer dette samfund.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Det har ikke været tilstrækkeligt at skære ydelserne ned og så tro på, at det havde den nødvendige effekt, for det havde det ikke.
Det vil altså sige, at hvis vi kan konkludere noget oven på de seneste 10 år i beskæftigelsesindsatsen, er det, at når man bruger sine kræfter på at opbygge bureaukrati, dokumentation og kontrol, spaghettitårnekurser og andet, så får det ikke tilstrækkelig mange i arbejde, ligesom det at sænke ydelserne heller ikke gør det.
At vi sætter ind mange forskellige steder, kræver, at Folketinget her vil samarbejde og i fællesskab løse den enorme udfordring, der er i, at alt for mange danskere står uden for arbejdsmarkedet.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-21:
Der er jo ikke nogen, der betvivler, at uddannelse er godt.
Det er bare ikke hele løsningen, og jeg synes, at det er så ærgerligt, at ministeren kører videre i det samme spor.
Ministeren sagde selv, at det her er et problem, som er gammelt.
Det går helt tilbage til 1960'erne, til 1970'erne, til 1980'erne, til 1990'erne, at 25 pct. af befolkningen i den arbejdsdygtige alder står uden for arbejdsmarkedet.
Nu hæver man så de sociale ydelser.
Vi ved, at det betyder, at der er lavtlønsjob, der forsvinder.
Det er det, der er sket.
Man vil bruge flere penge på uddannelse.
Det er godt at bruge dem rigtigt.
Det er der ikke nogen herinde der ikke vil.
Selvfølgelig skal vi bruge ressourcerne rigtigt, men det er jo fundamentalt stadig væk bare mere af det samme.
Det her kommer ikke til at løse nogen ting.
Det tror jeg i hvert fald ikke på.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
For når ni ud af ti unge kontanthjælpsmodtagere ingen uddannelse har, tre ud af fire unge kontanthjælpsmodtagere kun har deres folkeskole, så har vi et fælles kæmpestort problem.
Jeg forstår egentlig ikke, hvordan vi tillader os at have unge mennesker i starten af tyverne, der kun har deres folkeskoletid at falde tilbage på, for der er ikke en i dette lokale, der kan garantere de unge på kontanthjælp, at der er et arbejdsmarked, der kommer til at efterspørge deres arbejdskraft.
Jeg tror personligt, at krav og pligt til uddannelse er vejen frem.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-21:
Tusind tak.
Jeg anerkender virkelig ministerens bekymring over, at vi har skabt et samfund, hvor så mange mennesker står uden for arbejdsmarkedet.
Det gør jeg virkelig.
Jeg fornemmer virkelig, at det er noget, ministeren gerne vil gøre noget ved, fordi ministeren også anerkender, at det, at så mange mennesker står uden for arbejdsmarkedet, medfører sociale problemer.
Det er derfor, at jeg synes, at det er så ærgerligt, at ministeren fører en politik, som er den samme, den er jo den samme, altså, ministeren taler om, at uddannelse skal løse det her.
Jamen vi er et af de lande, der har brugt allerflest ressourcer på uddannelse, vi er et af de lande, der bruger allerflest penge på uddannelse, og alligevel har det ikke løst det her problem.
Hvorfor tror ministeren at nu kommer det til at løse sig, når vi skal til at bruge endnu flere penge?
Det har Velfærdskommissionen sagt.
Hvorfor gør ministeren mere af det samme, gentager det samme mønster, og hvorfor tror ministeren at det vil føre til et nyt resultat?
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Jeg trækker selvfølgelig ikke noget lovforslag fra denne behandling.
Jeg er meget enig med Venstres ordfører i, at det skal kunne betale sig at arbejde, og at det er vigtigt, at der er en balance, også i kontanthjælpssystemet, der afspejler det princip.
Samtidig synes jeg som beskæftigelsesminister, at det er vigtigt, at den lovgivning, der gælder på området, faktisk gør, at folk kommer i arbejde, og det, vi kan se, er jo, at de nedsatte, lave sociale ydelser ikke i tilstrækkelig grad har fået folk i arbejde.
Og derfor er det i mine øjne for perspektivløst blot at fortsætte ad en vej, der ikke har givet tilstrækkelige resultater.
Loftet har givet en meget lille beskæftigelseseffekt, timereglen har givet en lidt større beskæftigelseseffekt, men dog ikke stor, ligesom starthjælpen, når man har modtaget den i en periode på mellem 1 og 2 år, har en meget, meget lille beskæftigelseseffekt, noget større, hvis man har været der i mere end 4 år.
Samlet set
er resultaterne ikke prangende, og derfor vil jeg appellere til, at vi nu går i gang med at få lavet en reform, der flytter folk fra kontanthjælp til arbejde.
Hans Andersen (V), 2011-12-21:
Men jeg prøver at få ministeren til at forholde sig helt konkret til de 14.735 kr., som en familie med to på kontanthjælp og to børn har til rådighed, for jeg er helt sikker på, at der også er familier, der er på arbejdsmarkedet, som har et job, som knokler fra 7 morgen til 15.30, som betaler deres egen frokostpause, som betaler for at være med i en kantineordning, som tager bussen om morgenen, og som ikke har et rådighedsbeløb på 14.735 kr.
Og når vi taler om – og det hører jeg også at ministeren gør, men jeg synes, at der mangler sammenhæng mellem ord og handling – at det skal kunne betale sig at arbejde, for det må vi være enige om, så er det bare, at jeg mener, at lige præcis her må ministeren da trække lovforslaget.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Altså, hvis vi ser på det videnskabelige grundlag, vi så at sige har, hvad angår loftet over kontanthjælp, nemlig den undersøgelse, der er foretaget af SFI, kan vi jo se, at den konkluderer, at beskæftigelseseffekten er lille, endda statistisk usikker.
Den påviser samtidig, at der for børnefamilierne, i hvert fald en del af dem, er negative konsekvenser ved loftet.
Må jeg så ikke samtidig sige: Det skal ikke være frivilligt, hvis man modtager kontanthjælp, om man står til rådighed for arbejdsmarkedet, og det, jeg grundlæggende har svært ved at acceptere i den her diskussion, er, at der er noget, der tyder på, at den borgerlige opposition mener, at der er borgere i vores kontanthjælpssystem, også fremadrettet, der siger: Jeg gider ikke gå på arbejde.
Jeg vil gerne sige meget klart: Hvis man er arbejdsmarkedsparat kontanthjælpsmodtager og ikke ønsker at stå til rådighed for det danske arbejdsmarked, skal man ikke have kontanthjælp.
Det gælder, hvad enten man er dagpengemodtager eller kontanthjælpsmodtager, at hvis man er arbejdsmarkedsparat, skal man stå til rådighed.
Det er en del af kontrakten.
Hans Andersen (V), 2011-12-21:
Tak for det.
Og tak til ministeren, fordi ministeren vil debattere dette væsentlige lovforslag med Tingets medlemmer.
Mit spørgsmål går på det her med samspilsproblemerne.
Ministeren indrømmer, at det her øger samspilsproblemerne, og så er mit spørgsmål sådan set: Hvad er årsagen til, at ministeren med det her lovforslag vil øge samspilsproblemerne?
Når jeg tænker på familien på kontanthjælp med to børn, der går fra at have 12.900 kr. som rådighedsbeløb efter at have betalt skat, efter at have betalt bolig, efter at have betalt institutionsudgifter, og som med lovforslaget nu vil have 14.735 kr. som rådighedsbeløb, så synes jeg, at der lige præcis dér er et væsentligt problem, og at det er et væsentligt samspilsproblem.
Hvorfor er det, at regeringen lægger op til at øge det her samspilsproblem?
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Som jeg allerede har sagt, vil indholdet af en kommende skattereform jo fremgå, når vi fremlægger regeringens forslag til en skattereform, og det gør vi i 2012.
Jeg vil fastholde, at jeg synes, det er forkert at sammenligne et voksent menneske med flygtningestatus, og som just er ankommet til det danske samfund uden eksempelvis nødvendige danskkvalifikationer og kompetencer, med et ungt menneske, der må formodes at være ressourcestærkt, og som frivilligt vælger – heldigvis – at tage en uddannelse, der gør, at man er berettiget til SU.
Jeg synes ikke, det er korrekt at sammenligne de to livssituationer.
Når man er SU-modtager, har man gode muligheder for at arbejde ved siden af sin SU.
Man har adgang til meget favorable lånefaciliteter.
Man må formodes at oppebære en indtægt i løbet af sit liv, der er højere, og det er ikke sammenligneligt med en person med flygtningestatus, der lige er kommet til Danmark.
Benedikte Kiær (KF), 2011-12-21:
Det er jo blot, fordi ministeren selv nævner, at et rådighedsbeløb på omkring 2.000-3.000 kr. om måneden ikke er godt, og at man der er i kategorien fattig.
Det er kun derfor, at jeg bl.a. fremhæver SU, men man kunne jo også tage folkepensionens grundbeløb i den forbindelse.
Der er det med skattereformen, og grunden til, at vi er så nysgerrige efter at høre nogle af ministerens bud, er jo, at hvis vi ser på, hvad der er i regeringsgrundlaget, så vil man meget gerne have øget arbejdsstyrken med de her 7.000 personer.
Og vi kan se, at vi her står med et forslag, der vil mindske arbejdsstyrken med 2.000-3.000 personer.
Hvis man så skal gå ind og arbejde med skatten med det udgangspunkt, som flere i regeringspartierne har sagt, nemlig at det skal være retfærdigt – det vil sige, at man skal ind at kigge på bundskatten, og man skal ind at kigge på beskæftigelsesfradraget – så vil man jo kunne få nogle problemer med egentlig at have bundskat nok til at kunne få øget arbejdsstyrken med det, der så er behov for.
Det er det, der er baggrunden for, at vi er så interesserede i at høre ministerens svar på, hvor det er, man vil sætte ind i forhold til skattereformen.
Det er ret interessant i forhold til at afbøde konsekvenserne af det her lovforslag.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Hvad angår den kommende skattereform, vil det jo fremgå af regeringsudspillet, hvad den kommer til at indeholde, når det ligger færdigt.
Når min i øvrigt udmærkede, gode kollega skatteministeren siger, at det her forslag skal bidrage til at få Danmark videre, hænger det jo også sammen sådan, at flertallet af de flygtninge, der eksempelvis kommer til Danmark, og som forhåbentlig en dag kommer til at bidrage også på det danske arbejdsmarked, ikke er kommet i arbejde med indførelsen af starthjælpen.
Derfor kunne man jo omvendt argumentere for, at der kan være en uudnyttet ressource – hvis vi laver de nødvendige tiltag, der vil kunne flytte folk fra en starthjælpsposition, for eftertiden en kontanthjælpsposition – så de faktisk bliver en del af arbejdsmarkedet.
Jeg er af den overbevisning, at vi har en stor arbejdskraftressource, der gemmer sig i tallet for de mange danskere, der i dag står uden for arbejdsmarkedet, og jeg er ikke et sekund i tvivl om, at vi har behov for de mennesker til at løse nogle af de udfordringer, Danmark står over for.
Jesper Petersen (SF), 2011-12-21:
Det, debatten udartede til, var, om De Konservative overhovedet mente, at der var et fattigdomsproblem, og om ulighed var et problem.
Det var sådan set fru Benedikte Kiær selv, der gik ind i diskussionen om at nævne ulighed.
Derfor synes jeg egentlig ikke, at det er noget, man skal kritisere, at der selvfølgelig bliver reageret på det.
Men det, der ligesom står tilbage som konklusion på fru Benedikte Kiærs indlæg til sidst, var, at man sagde noget om nogle fattigdomsindikatorer, men man havde ikke voldsomt travlt.
Der skete jo ingenting – der skete ingenting.
Og det kom mod slutningen af en snart 10 år lang regeringsperiode, hvor det, man i mellemtiden havde gjort, var at øge uligheden og øge fattigdommen.
Der er så en julehilsen til de familier i Danmark, som har svært ved at få det til at løbe rundt i julen, som har svært ved at få hverdagen til at løbe rundt, og som man gjorde det sværere for ved at lave de her særligt nedsatte ydelser – man hævede jo ikke kontanthjælpen, man fjernede nogle særligt nedsatte ydelser.
Beskeden til dem, som man satte i den her meget vanskelige position, var, at de bare skulle ændre opfattelse.
Det var jo det, vi fik at vide fra den konservative ordfører lige før.
Benedikte Kiær (KF), 2011-12-21:
Det, der kommer fra ordføreren, er simpelt hen noget pjat.
Hvis ordføreren kigger på, hvad der er blevet sagt, ja, så nedsatte man et udvalg, der skulle kigge på fattigdomsindikatorerne.
Den tidligere regering meldte også til Europa-Kommissionen, hvad det var for nogle fattigdomsindikatorer, man gerne ville kigge på her i foråret 2011.
Man meldte ud, at man gerne ville komme med resultatet af arbejdet her i slutningen af 2011.
Så det der med at sige, at der ikke er sket noget, er simpelt hen helt forkert.
I forhold til det her med uligheden ved hr. Jesper Petersen også udmærket godt, at det her lovforslag, L 36, ikke vil få nogen nævneværdig indflydelse, i forhold til hvordan man måler ulighed og lighed, så det er simpelt hen pjat at inddrage det i den her debat.
Jesper Petersen (SF), 2011-12-21:
Det er til spørgsmålet omkring fattigdomsindikatorerne.
Jeg synes egentlig, det var meget fint, at fru Benedikte Kiær gik på og ligesom åbenbarede, at Det Konservative Folkeparti faktisk mener, at der er et fattigdomsproblem, og også mente det, mens man var i regering.
Det var bare en skam, at det gik så umanerlig dårligt med at gøre noget ved det.
Som fru Benedikte Kiær selv refererer, er det sådan set 1½ år siden, man bebudede, at nu skulle der ske noget med disse indikatorer.
Men mig bekendt er det ikke voldsomt meget, vi har set til det siden, og initiativer fra den forrige regering til at gøre noget ved det her problem glimrede ikke ligefrem ved at lykkes særlig godt.
Men vi kan måske høre bare lidt kort om, hvordan det gik med de der indikatorer.
I forhold til hvordan man måler det, så har uligheden i Danmark jo været kraftigt voksende over de senere år, og hvis man så skræller alt det fra, der handler om samfundsøkonomi og bare ser på virkningen af den gamle regerings egen politik, skattereform, særligt nedsatte ydelser, så var det jo noget, der skubbede til uligheden.
Man ville have mere fattigdom, man ville have mere ulighed, ikke?