runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Petersen (SF), 2009-10-23:
Danmark har allerede en aftale med Schweiz, men som nævnt er den meget gammel.
Der er behov for klare forbedringer, den er stadig meget mangelfuld, og med aftalen her får vi altså gjort nogle fremskridt, om end Schweiz har et stykke til civilisationen på det her område.
Det er stadig store summer, der er blevet unddraget den danske skattekasse, summer, der ikke er blevet bragt til beskatning.
Der er bankhemmeligheden, der gør, at virksomheder og personer kan skjule penge til beskatning i Danmark, hvormed alle andre danskere kommer til at betale mere i skat og vi altså mangler finansiering af vores fælles velfærd.
Med aftalen lykkes det endelig at få udveksling af information med banker i Schweiz i stand.
Det er lykkedes for Danmark at få den her aftale.
Andre nordiske lande og USA er også ved at få det, og man får altså taget hul på at åbne op for den schweiziske bankhemmelighed.
Men der er stadig mange andre lande, hvor det her er et problem.
Aftalen gælder kun dem, der i den her omgang har fået det.
Det er ikke sådan, at Schweiz, hvis de opdager, at der er noget galt, af sig selv skal sende information til Danmark.
Det er stadig noget, vi skal opdage, og så skal vi henvende os til schweizerne.
Når vi så gør det, er der en række undtagelser og formuleringer i aftalen, der godt kan gøre en lidt nervøs, og som vi vil spørge nærmere ind til under udvalgsbehandlingen.
Der lader til at være nogle ret formalistiske muligheder for schweizerne til stadig væk at unddrage sig at udlevere informationer.
Artikel 10 i tillægsprotokollen er et af eksemplerne på det, og der er det vigtigt at få afprøvet, hvor meget vi faktisk kan bruge den her aftale til, og i hvor høj grad schweizerne vil gemme sig bag de her bureaukratiske og formalistiske muligheder for stadig væk at undgå at udlevere informationer, så vi altså kan få bragt de penge til beskatning i Danmark, som skal bringes til beskatning i Danmark.
I forhold til pensionerne, som blev nævnt i forbindelse med nogle af de andre aftaler, er det et plus, at man ikke længere kan få store fradrag i forbindelse med sin opsparing i Danmark og få pengene udbetalt i Schweiz til en lavere skat og på den måde undgå at bidrage på samme måde som alle andre danskere, der tilfældigvis er blevet her i landet i stedet for at rejse til Schweiz.
Og jeg er overbevist om, at vi faktisk vil få endnu mere, hvis især ressourcerne til kontrol og efterforskning i SKAT bliver øget og vi bliver endnu dygtigere til at udnytte de her aftaler og kan finde de svindelsager, som vi altså stadig selv er nødt til at finde for at få fat i pengene.
Schweiz er ikke forpligtet til af egen drift at oplyse os om dem, så der er behov for at afsætte flere ressourcer til den opgave i SKAT.
Og så er jeg overbevist om, at provenuberegningen er for lille.
Med de bemærkninger vil SF også bakke varmt op om, at vi indgår den her aftale med Schweiz.
Kristian Jensen (V), 2009-10-23:
Jeg kan berolige hr. Frank Aaen med, at jeg til enhver tid i dag vil bestræbe mig på at være klart til stede i salen for at høre, når hr. Frank Aaen tager ordet, da jeg anser muligheden for at få ros af hr. Frank Aaen til at være størst i dag frem for på andre dage, hvor der diskuteres skatteforslag.
Så jeg skal nok være på plads i salen for at høre, om det går, som jeg håber.
Det gjorde det jo.
Det er der en god grund til.
For jeg vil igen sige, at det er en rigtig god aftale, der er blevet lavet her vedrørende muligheden for at få stoppet brugen af Schweiz som et skattelyland.
Schweiz har været under et ganske massivt pres i en årrække for at komme ud af rollen som skattely og komme med i det gode selskab og komme over og arbejde sammen med de andre lande i OECD for at lave en så åben og fri markedsøkonomi som overhovedet muligt.
Og det er sådan set
glædeligt, at det nu har givet resultat.
Schweiz har erkendt, at vejen frem for dem ikke er at fortsætte som et skattelyland, men at begynde at arbejde sammen med andre.
Jeg håber, at Schweiz vil skynde sig med at ratificere deres del af aftalen.
De har jo et lidt andet system, end vi har i Danmark, det er muligt for en række schweiziske statsborgere at bede om at få et lovforslag til folkeafstemning.
Derfor må jeg bare sige til folketingsmedlemmernes oplysning, at det kan være, at vores schweiziske partneres vedtagelse vil være noget mere besværlig end den danske vedtagelse her i dag.
Vedrørende hr. Frank Aaen og det med de erhvervsdrivende vil jeg sige, at jeg lige sad og bladrede i aftalen for at se, om jeg kunne henvise til noget bestemt.
Det tror jeg at jeg vil overlade til udvalgsarbejdet.
Hvad angår den danske regerings og SKAT's indsats, vil jeg sige, at et af de områder, som er blevet opjusteret i vores indsats, netop har været området med spørgsmålet om transfer pricing, hvor vi har effektiviseret og specialiseret medarbejderne på området for at sikre, at vi kunne gøre en endnu større indsats, og med al uklædelig ubeskedenhed vil jeg sige, at det også har givet relativt gode resultater i det forløbne år.
Mike Legarth (KF), 2009-10-23:
Tak, hr. formand.
Det Konservative Folkeparti bakker også varmt op om den her protokol, som er en betydelig opdatering af dobbeltbeskatningsaftalen med Schweiz.
Nu snydes vi ikke længere ved den mulighed, og det synes vi absolut er et godt tiltag.
Det andet element er, at der nu åbnes op for bankhemmeligheden.
Nu har Schweiz en forpligtelse til at svare på vores henvendelser, så vi får den information, vi gerne vil have, når vi har en begrundet mistanke.
Det er det første skridt.
Vi har tidligere i dag talt om, at vi jo gerne vil gå hele vejen, så Schweiz forpligter sig til at informere om indeståender fra danskere i schweiziske banker, og det er det pres, vi må lægge på arbejdet fremadrettet.
Men der er en varm opbakning fra De Konservative til det her forslag.
Frank Aaen (EL), 2009-10-23:
Vi starter igen i roseafdelingen.
Vi støtter det her lovforslag og vil gerne rose de embedsmænd, der har hjulpet ministeren med at lave lovforslaget, og vi støtter det også rent principielt, fordi den aftale, der er i dag, bygger, som der også står i bemærkningerne, på et forældet princip, den såkaldte eksemptionsmetode, som gør, at hvis et land har en meget lav skat på nogle indkomster, er det muligt at flytte indkomster til det pågældende land og undgå den beskatning, man burde have.
Det er teknisk meget besværligt at forklare, men det er det, der har været begrundelsen for nogle af de aftaler.
Som jeg husker det, og det spørger jeg lige ministeren om, har eksemptionsprincippet typisk været brugt i forhold til ulande, hvor man har sagt, at det ikke gjorde noget, at virksomheder flyttede til ulande, som på den måde at kunne tiltrække kapital med en lav beskatning.
Det tror jeg er rigtigt, det er godt nok længe siden, jeg sidst har været nede og grave i materien på det her område.
Så er det jo lidt interessant, at den her aftale har eksisteret i mere end 40 år, og det er i hvert fald noget af det, vi vil prøve at bore i.
Hvor længe har der været sådan en set fra Israels side – sådan ser vi det, men det kan være, at ministeren kan svare – meget gunstig dobbeltbeskatningsaftale?
Det er jo ikke et argument for, at vi ikke støtter, at den laves om.
Tværtom, det er et argument for, at vi synes, at den skal laves om.
Men vi kunne godt tænke os at vide, om ikke det er korrekt, at det har været en for Israel gunstig dobbeltbeskatningsaftale, som typisk tidligere har været anvendt i forhold til ulande, hvor man har sagt, at det var i orden, at de havde den aftale, for at kunne hjælpe dem økonomisk.
Men altså, vi støtter det her forslag, der ligger.
Mikkel Dencker (DF), 2009-10-23:
Lovforslaget her vedrører jo den protokol, der er indgået mellem Danmark og Schweiz om at ændre den hidtil gældende dobbeltbeskatningsaftale mellem landene på et par vigtige punkter.
Det har jo igennem mange år ikke været nogen hemmelighed, at det har været umuligt at få bankoplysninger ud af Schweiz til brug for almindelig dansk skatteligning for at undgå, at danskere forsøger at gemme deres formuer af vejen i schweiziske banker for at undgå beskatning i Danmark.
På det punkt er aftalen her er et væsentligt fremskridt, og jeg er helt overbevist om, at det vil blive langt nemmere for danske skattemyndigheder fremover at komme den her uheldige praksis til livs, der har været udbredt blandt nogle velhavende danskere.
På et andet væsentligt punkt forbedrer aftalen her også den hidtidige dobbeltbeskatningsaftale mellem Danmark og Schweiz, nemlig for så vidt angår pensionsudbetalinger, hvor det, ligesom vi talte om under det foregående dagsordenspunkt vedrørende Israel, har været sådan, at pensionsudbetalinger fra Danmark til en person bosiddende i det her tilfælde i Schweiz er blevet beskattet i Schweiz.
Det har været ret uhensigtsmæssigt, med hensyn til at der oprindelig er givet fradrag for indbetalinger til pensionen i Danmark, altså et meget større fradrag, end hvad der modsvares af beskatning efterfølgende.
Så jeg skal sige, at vi støtter lovforslaget her.
Karsten Lauritzen (V), 2009-10-23:
Det her lovforslag handler om at indhente Folketingets samtykke til, at regeringen tiltræder en protokol om ændring af den gældende dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og Schweiz.
Protokollen indeholder ændringer af overenskomsten, således at der kan ske en udveksling af oplysninger i skattesager.
Det er en parallel til det lovforslag, vi også har behandlet her i dag, nemlig L 15.
Som jeg tidligere har givet udtryk for, er det positivt, at Danmark nu får mulighed for – eller får et ekstra redskab til – mere effektivt at håndhæve de danske skatteregler.
Det er jo simpelt hen ikke rimeligt, at der har været mulighed for at skjule formuer i udlandet og dermed undslå sig dansk beskatning, og det her er et stort skridt i den rigtige retning.
Dog er der også med denne protokol en ændring af pensionsbestemmelsen.
Hidtil har pensionsudbetalinger kun kunnet beskattes i pensionistens bopælsstat.
Efter ændringen kan pensionsudbetalinger i overensstemmelse med nuværende dansk forhandlingspraksis beskattes i kildestaten, hvis der har været fradrags- eller bortseelsesret for pensionsudbetalinger i kildestaten.
Ændringen omfatter som sagt ikke pensionister, der allerede er bosat i henholdsvis Schweiz eller Danmark før den 21. august 2009 – de får uændrede forhold.
Det gælder som sagt kun for kommende personer, som vil bosætte sig i et af de to lande.
Så der er en række ændringer, som, når loven tilpasses, gør, at man samlet set giver en mere hensigtsmæssig aftale med Schweiz.
Lovforslaget medfører et merprovenu på 95 mio. kr., hvoraf 60 mio. kr. hidrører fra forbedrede muligheder for at indhente oplysninger, 25 mio. kr. fra beskatning af pensionsordninger og 10 mio. kr. fra kildeskattetræk af udbytter.
Det er jo overordentlig positivt, at der kommer flere skattekroner i kassen, og derfor støtter Venstre forslaget.
Frank Aaen (EL), 2009-10-23:
Jeg er glad for, at jeg ikke huskede helt galt.
Det er jo korrekt, som ministeren siger, at aftalen om, at man kunne udelukke landes ret til at beskatte indkomst, ikke kun var forbeholdt ulande.
Men det, man kan sige, er, at de udviklede lande jo typisk alle sammen havde en eller anden form for skat på alle indtægter, og det, nogle ulande så gjorde og også blev lokket til at gøre med den form for dobbeltbeskatningsaftaler, var jo, at hvis de nu satte skatten meget lavt på udbytter eller på andre former for indkomst, kunne de lokke selskaberne til de pågældende lande, hvor de så samtidig kunne undgå at blive beskattet i både det ene og det andet land.
Det blev i hvert fald tilbage i tiden forsvaret, at man havde den slags aftaler, fordi det var til fordel for ulandene og deres mulighed for at tiltrække kapital.
Det ved jeg jo ikke, men det vil jeg spørge til i udvalgsarbejdet, for det er lidt i forlængelse af det, hr. Jesper Petersen var inde på.
Vi har nogle meget gunstige handelsaftaler mellem EU og Israel, som også nogle gange misbruges i forhold til de besatte områder og i virkeligheden praktiseres ulovligt, men praktiseres.
Derfor interesserer vi os selvfølgelig en del for, i hvilket omfang Israel begunstiges økonomisk af os.
Det er ikke, fordi vi har noget imod at hjælpe andre lande, men vi er inderligt imod at hjælpe et land, der på den måde holder andre territorier besat og undertrykker en befolkning, som det foregår i Israel i forhold til palæstinenserne.
Så jeg vil sige, at den problemstilling, jeg prøvede at nævne her – det var derfor, at det lige tog mere end 1 minut – vil vi prøve at forfølge i udvalgsarbejdet.
Kristian Jensen (V), 2009-10-23:
Den gammeldags måde at lave en dobbeltbeskatningsaftale på, nemlig via exception-reglen, altså undtagelsesreglen – hvis det er beskattet i et andet land, så kan vi slet ikke beskatte det herhjemme – er ikke forbeholdt ulandene.
Den vil være brugt også i industrialiserede lande og i andre lande i den vestlige verdens samarbejdsorganisationer, historisk set fordi det har været den enkleste.
Det har været den nemmeste.
Hvis en ting har været beskattet i det ene land, så har det andet land slet ikke nogen beskatningsmulighed.
Men derfor er det alligevel en uskik, og derfor er det glædeligt, jo flere steder vi kan få ryddet op i det, og jeg er helt enig med dem, der siger, at det her er et rigtig godt skridt fremad i retning mod at få ordnede og moderne skattemæssige aftaler mellem Danmark og Israel.
Vi har presset på et stykke tid, fordi der har været nogle punkter, som vi gerne ville have ændret.
Som det ligger, så vil aftalen leve op til de forventninger, vi har til en normal aftale, og den vil indeholde de meget positive elementer, som de enkelte ordførere nu har gennemgået så glimrende.
Så jeg er glad for den opbakning, der ligger.
Frank Aaen (EL), 2009-10-23:
Nu har jeg jo rost, næsten skamrost, skatteministeren, men må prøve at dæmpe det lidt, det er jeg godt klar over, men det kunne jo måske så godt udløse lidt ros eller bare anerkendelse den anden vej.
For det var jo sådan, at det største fremskridt i lovgivningen om at kunne forfølge dem, der ved transfer pricing prøver at snyde i skat, nemlig de multinationale selskaber, jo skete i den gamle regerings tid, det gjorde det altså.
Og det var desværre sådan, at Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti stemte imod det lovforslag, der forbedrede indsatsen på området.
Så er det korrekt, at den senere minister for skattehuller, Svend Erik Hovmand, da han lige havde foræret TDC nogle milliarder i forbindelse med noget fusk nede i Tyskland, gennemførte en lov herhjemme, som også var et fremskridt, men da også kun et begrænset fremskridt.
Den lov havde f.eks. en bestemmelse om, at selskaberne i deres regnskaber skulle have dokumentation for, at de ikke misbrugte transfer pricing, altså prissættelsen af et produkt i samhandel med deres moderselskab, til at føre pengene ud af Danmark.
De skulle altså i deres regnskaber dokumentere, at det var rigtige priser og ikke snydepriser, de brugte.
Men det viste sig jo så, at da selskaberne så ikke havde denne dokumentation og vi rejste spørgsmålet i Folketinget: Hvad gør ministeren med de selskaber, som har snydt i forhold til at have den dokumentation, de skulle have? svarede ministeren: Vi har inviteret dem til eftermiddagskaffe.
Der er altså rigtig mange skattesnydere i det her land, der gerne ville være sikre på, at de kun kom til eftermiddagskaffe, hvis de blev grebet i at snyde.
Der er rigtig mange arbejdsløse og bistandsklienter, der gerne ville nøjes med at komme til eftermiddagskaffe, når de var blevet taget i en eller anden ubetydelig fejl og havde fået en alvorlig straf.
Den regel blev så godt nok lavet om, og det skal da siges, så vidt jeg husker, til den nye ministers ros.
Men også en nye minister har jo lidt sine nederlag på området, for da ministeren på det tidspunkt meget fint og med stor ros, som vi så måtte tage tilbage, sagde, at man nu ikke bare skulle have dokumentation i sine regnskaber for, at man handlede til rigtige priser og ikke snød pengene ud af landet, måtte ministeren jo trække den del af lovforslaget tilbage, der handlede om, at der skulle være revisionserklæring på, at de priser, der blev handlet til i samhandelen med moderselskabet, var rigtige priser.
Det var et stort tilbageskridt, og det er jeg ked af.
Jeg støttede ministeren meget og blev meget ked af det, da ministeren på grund af et voldsomt pres fra Dagbladet Børsen og store selskaber trak den del af lovforslaget tilbage.
Så det er jo ikke nemt.
Men derfor vil der altid, når ministeren tager et rigtigt skridt på det her område, være ros til ministeren.
Jesper Petersen (SF), 2009-10-23:
Jeg anerkender, at det er et af de få områder i SKAT, hvor der ikke er store vanskeligheder med at få det til at fungere, og det synes jeg også at skatteministeren skal have ros for.
Jeg mener, at vi kan komme endnu videre.
Der er stadig store udeståender og mange penge at hente ved at være meget stærkt kørende i forbindelse med den her indsats omkring transfer pricing, så vi undgår, at man får flyttet overskud ud af landet og dermed unddrager sig beskatning af det.
I dag har svaret ikke rigtig været helt klart endnu, synes jeg.
Så vil jeg gerne høre om muligheden for at fortsætte presset på Schweiz fra f.eks. EU’s side, altså at man fortsætter presset på Schweiz for også at åbne for pres i forbindelse med andre lande.
Er det noget, man vil prioritere i sit EU-arbejde?
Mike Legarth (KF), 2009-10-23:
Tidligere, altså inden den 9. september i år, skulle man, hvis man var bosat i Israel og fik pension fra Danmark, kun betale skat i bopælslandet, mens man nu skal betale skat ved kilden.
Det er glimrende, det er vi glade for, så derfor støtter vi det her lovforslag.
Kristian Jensen (V), 2009-10-23:
Ja, her kom der jo lidt variation ind i dagens ellers faste tema om dobbeltbeskatningsoverenskomster, nemlig en ratifikation af en konvention om centraliseret toldbehandling.
Til hr. Frank Aaen vil jeg sige, for så vidt angår fordelingen af de nationale opkrævningsomkostninger, der tilbageholdes, når de traditionelle egenindtægter overføres til EU: Det er altså en konvention vedrørende fordelingen af indtægter, og jeg skal sige, at jeg synes, det er positivt, at det er muligt at lave en sådan centraliseret toldbehandling, så man kan afregne de ting, der skal afregnes, fra f.eks. en virksomhed bosiddende i Danmark, selv om varerne kommer ind i et andet EU-land, f.eks. Portugal, og skal sælges her.
I stedet for at varerne skulle op til Danmark, fortoldes her og bagefter transporteres ad landevejene til Portugal, er der en ret god ræson i, at man lader varerne komme ind i det EU-land, hvor de eventuelt skal bruges, forhandles, sælges, og alligevel lader virksomheden i hjemlandet stå for fortoldningen.
Det giver så bare et problem
, nemlig at sådan som det er i dag, er det det land, hvor virksomhedens hovedsæde ligger, der får den egenandel, der er, selv om det er det medlemsland, hvor varerne kommer ind rent fysisk, der skal forestå kontrollen.
Det vil sige, at man forestår en kontrol og har nogle udgifter, som man ikke får dækket, sådan som reglerne er i øjeblikket vedrørende omkostningsfordeling, og det er så det, som konventionen her lægger op til at ændre.
SF's ordfører nævnte, at 25 pct. er et stort beløb.
25 pct. kan jo virke voldsomt, men man skal bare være klar over, at det er 25 pct. af et meget lille beløb, fordi toldsatserne i EU faktisk generelt er lave.
For at få dækket de omkostninger, der er ved medlemslandenes behandling af tolden, har man derfor vedtaget et niveau på 25 pct.
Jeg kan ikke sige, om det er det præcise tal, jeg kan ikke sige, om det er et EU-gennemsnit eller noget andet, men det er ikke det, der er til diskussion med konventionen her.
Det, der er til diskussion,
er, at når man har delt opgaverne sådan, at det ene land står for selve fortoldningen, mens det andet land står for den fysiske varekontrol, er det vel også rimeligt, at man deler de egenindtægter, der er ved toldbehandlingen.
Det synes jeg, og derfor synes jeg, det er en god konvention og et godt beslutningsforslag.
Jeg håber, vi kan svare fyldestgørende på spørgsmålene under udvalgsbehandlingen, så Folketinget kan være enigt med regeringen og stemme for forslaget her.
Frank Aaen (EL), 2009-10-23:
Det er jo et meget teknisk forslag om, hvordan man fordeler nogle omkostninger.
Der er rejst nogle spørgsmål i debatten, som vi gerne vil høre svarene på, inden vi tager endelig stilling til, hvad vi siger til forslaget.
Jeg vil også gerne lige have boret lidt mere i, hvordan forslaget står i forhold til det, der er essensen i denne sag, nemlig at man i et land kan fortolde varer, der skal distribueres i et andet land.
Lige præcis på det her område har man kunnet lave karruselmoms og alle mulige andre former for snyd, og vi har lige debatteret hele formiddagen om lande, der har fungeret som skattely, og derfor er jeg ikke helt sikker på, at jeg er tryg ved en aftale, der går ud på, at Luxembourg – jeg går ud fra, at Schweiz også er omfattet – kan foretage fortoldning af varer, som skal sælges i Danmark.
Der er i hvert fald nogle ting her, som jeg gerne vil have uddybet i udvalgsarbejdet, inden vi tager endelig stilling til, hvad vi siger til forslaget.
Det kan ikke udelukkes at vi stemmer for det, hvis det er begrænset til omkostningsdækning, for det ser ud til, at det er indrettet på en fornuftig måde.
Mike Legarth (KF), 2009-10-23:
Tak, hr. formand.
Det Konservative Folkeparti medvirker ved enhver lejlighed til at forenkle og lette administrationen og bureaukratiet.
Her smidiggør vi fortoldningsreglerne, og det er en meget rimelig model, hvor et land har opkrævningsindsatsen, mens et andet land kontrollerer den fysiske vare, og så deler man også de 25 pct. imellem sig.
Hanne Agersnap (SF), 2009-10-23:
Tak for det.
Jeg skal prøve, om jeg kan forklare mindre teknisk, hvad jeg har forstået, det drejer sig om.
Det drejer sig om en konvention om centraliseret toldbehandling for at smidiggøre toldbehandlingen i EU, og tillige med at vi ratificerer denne konvention, er der en mindre del om administrationsomkostningerne i forbindelse med toldbehandlingen, hvem der reelt laver arbejdet, og hvem der får administrationsomkostningerne.
Det er ifølge forslaget fifty-fifty, og det synes jeg umiddelbart lyder rimeligt, og vi kan støtte det.
Jeg har et spørgsmål.
Jeg ved ikke, om det kom klart frem ved fremlæggelsen af sagen, men det ser ud til, at 25 pct. af toldindtægterne går til administrationsomkostninger, og det synes jeg lyder af ret meget.
Toldindtægter er gerne noget, vi har for at skaffe provenu til statskasserne, og hvis 25 pct. virkelig går til administrationsomkostninger, betaler vi så til mere end toldadministrationen af toldindtægterne?
Betaler vi også hele grænsekontrollen, eller hvordan kan det egentlig være, at det beløb er så stort?
Det vil jeg prøve at spørge til på et senere tidspunkt, men vi kan støtte forslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2009-10-23:
Beslutningsforslaget her går jo, som det allerede har været nævnt, ud på, at det skal være muligt for et firma, der ligger i et EU-land, at få toldbehandlet nogle varer, som fysisk befinder sig i et andet EU-land, i det land, hvor firmaet har hjemme.
Det lyder i sig selv ganske fornuftigt og rationelt, at man på den her måde kan ordne sagerne, og det er måske også alt andet lige med til at give nogle bedre rammebetingelser for erhvervslivet inden for rammerne af EU.
Umiddelbart tænkte jeg, da jeg læste forslaget igennem, at det var noget med EU og centralisering.
Jeg skal sige, at Dansk Folkeparti stadig har nogle spørgsmål til den konkrete gennemførelse af forslaget her, altså hvordan det kommer til at fungere i praksis, og dem vil vi gerne have svar på, før vi tager endelig stilling til beslutningsforslaget her.
Men jeg skal sige, at vi umiddelbart forholder os positivt til det.