runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Dybkjær (RV), 2009-05-29:
Det er nærmest, fordi flertallet også synes, at de skal lave en meget, meget kort version af deres opfattelse af historieskrivningen, når vi nu har hørt Enhedslistens opfattelse.
Der er jo stillet et ændringsforslag, der gør, at det er muligt for regeringen at arbejde for, at der bliver større gennemskuelighed i Rådet, og det er alle tilhængere af.
Det, som er forskellen mellem Enhedslistens og flertallets forslag, er, at vi ikke tror på, at det kan lade sig gøre at få det gennemført i løbet af nogle ganske få måneder, men at der er en realistisk chance for, at det kan gennemføres i løbet af et år.
Og det er det, ændringsforslaget går ud på.
Jeg siger det bare til alle dem, der kan være i tvivl om, om de skal stemme for ændringsforslaget eller ej.
Så hvis man er tilhænger af det europæiske samarbejde – DF har også accepteret det, men det er under lidt andre forudsætninger – kan man rolig stemme for ændringsforslaget.
Man kan altså også stemme for Enhedslistens forslag til sidst, selv om det lyder mærkeligt, for hvis ændringsforslaget vedtages, er det i overensstemmelse med det, som et flertal i Folketinget synes er den rigtige vej.
Vi har ikke sagt noget om, at man ikke skal arbejde for at få større gennemskuelighed allerede nu, men det, som var udgangspunktet for Enhedslisten, var, at det skulle ske her og nu, og vi, der er lidt mere vant til det europæiske arbejde, ved godt, at der alligevel skal en lille smule tid til.
Så det reelle pres ville overhovedet ikke ligge på regeringen, hvis man sagde her og nu, for det ville ikke kunne lade sig gøre, men der er et reelt pres på regeringen, hvis man siger, at det skal de altså have klar til næste år.
Så partierne bag Europaaftalen – lad mig sige det på den måde – anbefaler, at man stemmer for ændringsforslaget og, når det er vedtaget, også for beslutningsforslaget ved anden og sidste behandling.
Pia Adelsteen (DF), 2009-05-29:
Jeg går egentlig blot herop for at give en kort forklaring på Dansk Folkepartis bevæggrunde for at gøre, som vi gør.
For vi var nok nogle af de eneste, der under førstebehandlingen meget klart tilkendegav, at vi støttede Enhedslistens forslag helt uden hæmninger – var jeg ved at sige.
Men det er nu altså også sådan, at sådan som det udviklede sig under førstebehandlingen, var det helt tydeligt, at der ville komme et nej – i hvert fald sådan som jeg så det – og da beretningen blev vedtaget, var det mere logisk for os at gøre, som vi gør nu, nemlig at stemme ja til ændringsforslaget og så få gennemført noget, der forhåbentlig kan give en ændring i forhold til de her dischargeprocedurer, der er i EU.
For det er simpelt hen totalt horribelt, hvad der sker.
Så vi stemmer også ja til ændringsforslaget, og vi stemmer ja til forslaget, når ændringsforslaget er vedtaget – hvis det ikke blev for kludret!
Julie Rademacher (S), 2009-05-29:
Her forleden dag hørte vi, at oppositionen kørte blokpolitik.
Jeg synes jo, det er meget interessant, at vi i dag og de sidste dage har oplevet et fuldstændigt flertal i Folketinget køre det ene forslag efter det andet igennem.
Der er ikke ret meget tid til at lytte, der ikke ret meget tid til dialog, og der er slet ikke mulighed for at komme i snak med regeringen på nogle punkter og om emner, som regeringen ikke selv er indstillet på.
Det her forslag drejer sig om, at vi skal have et ligestillingsudvalg i Folketinget.
Det har været en sag, hvor vi er blevet totalt overrumplet af det borgerlige flertal med Dansk Folkeparti som støtteparti – Dansk Folkeparti har endda på sin hjemmeside stående, at Dansk Folkeparti mener, vi har ligestilling i Danmark.
Også den nye ligestillingsminister udtalte – lige efter hun var kommet til – at vi på mange måder har ligestilling i Danmark.
Det har vi altså ikke.
Derfor vil jeg lige benytte lejligheden til trods alt at rose den tidligere ligestillingsminister under den her regering, fru Karen Jespersen, der tog initiativ til bl.a. at skabe en dialog om, hvordan vi får flere kvinder ind i kommunalpolitik, for der er kun 27 pct. Vi har en ligestillingsminister, men vi har ikke noget ligestillingsudvalg, som man har i rigtig mange andre lande, og jeg vil vove den påstand, at en ligestillingsminister uden et ligestillingsudvalg lidt er som en fodboldtræner uden et hold.
Derfor beklager jeg virkelig, at det her forslag ikke har mødt mere genklang fra de borgerlige partiers og Dansk Folkepartis side, og at der bliver lagt op til, at det bliver nedstemt i dag.
Det er med Socialdemokraternes meget store beklagelse, for vi ville utrolig gerne have sat en bred og konstruktiv ligestillingsdagsorden.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2009-05-29:
De synspunkter, der indtil nu er blevet gjort gældende fra dem, der har været på talerstolen her, er helt ude i skoven.
For det første er det sådan, at ligestilling er noget ret universelt: Det indgår i alle de områder, vi arbejder med her i Folketinget, på alle udvalgsområder.
Og derfor er ligestilling noget, man behandler og interesserer sig for og har fokus på og skal have fokus på på alle udvalgsområder.
Der skal ikke nedsættes et specielt udvalg, således at alle de andre udvalg så til gengæld vil nedprioritere det; det vil ikke fremme ligestillingen.
Det er argumentet fra vores side.
Men for det andet synes vi også, at man rent strukturelt lige skal tænke sig om et øjeblik.
Der hører det til, og det er baggrunden for, det er hovedgrunden til, at vi siger – og det står også i den indstilling, der ligger i betænkningen – at man skal afvente det arbejde, som Præsidiet har iværksat.
Lone Dybkjær (RV), 2009-05-29:
Jo, men det skal da kun glæde mig, hvis Præsidiet vil lave et seriøst stykke arbejde og i det arbejde også inddrage ligestillingsspørgsmål.
Det, der bare er kanten, er, at de argumenter, der hidtil har været om, hvorfor man ikke skal have et ligestillingsudvalg, er helt ude i hegnet.
For man anerkender for det første ikke, at der er nogen problemer, og for det andet jo heller ikke, at ligestilling er en tværgående disciplin.
Der har jo ikke været argumenteret for det.
Man siger, at alle skal tænke på det.
Herregud, vi har da et Finansudvalg, vi har et Økonomiudvalg, vi har et Miljøudvalg.
Det er jo simpelt hen, fordi der er nogle discipliner, hvor det ikke er nok, at alle bare render rundt og tænker på det, for som vi alle sammen ved: Hvis det er alles ansvar, er det ingens ansvar.
Og derfor er det meget vigtigt, at der kommer en forankring i ét udvalg.
Det andet, som man heller ikke har forholdt sig til, overhovedet ikke, er, at det her felt ikke kan udvikles, hvis ikke der kommer en faglig ekspertise, og det er det, vi ønsker med det her udvalg, nøjagtig på samme måde som vi ønsker det i forbindelse med alle de andre stående udvalg, f.eks. Miljøudvalget.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2009-05-29:
Det, som det her forslag handler om, er nedsættelse af et ligestillingsudvalg i Folketinget; det er jo det, det handler om.
Og der er det så at vi som hovedbegrundelse har, at når nu Præsidiet har igangsat et arbejde med helt overordnet at se på antallet af udvalg i Folketinget, og hvilke opgaver der skal ligge i de enkelte udvalg osv. osv., synes vi, at det er helt naturligt, at dette spørgsmål indgår i det arbejde, frem for at man på forhånd tager stilling til ét udvalg.
Magnus Heunicke (S), 2009-05-29:
Det er jo med fuld respekt, må man sige, at man som mand følger, hvordan hr. Flemming Damgaard Larsen fra Venstre næsten med dødsforagt går ind i den her debat.
Men der stopper respekten så også, må jeg sige, for jeg er fuldstændig uenig i de argumenter, som bliver fremført fra Venstres ordførers side i den sag her.
Altså, vil et ligestillingsudvalg i det danske parlament, i det danske Folketing, gavne ligestillingen, eller vil det skade ligestillingen?
Det tror jeg er det centrale spørgsmål her.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2009-05-29:
Jeg mener, at jeg nu har sagt det fire eller fem gange eller måske mere: Det her skal indgå i det arbejde, som Præsidiet har igangsat, hvor man helt overordnet skal se på, hvordan vi mest hensigtsmæssigt indretter os her i Folketinget.
Der ønsker vi altså ikke at foregribe tingenes gang, men sikre, at ligestillingen kan stå så stærkt som overhovedet muligt.
Julie Rademacher (S), 2009-05-29:
Så må jeg bare undre mig over, hvorfor man fra De Konservatives side med hr. Helge Adam Møller som ordfører ikke igennem hele processen har været langt mere positiv over for at få et ligestillingsudvalg.
Men det kan jo være, at min opfordring fra tidligere skal falde igen.
Hvis De Konservative nu skifter mening og vi kan få et ligestillingsudvalg i Folketinget, kan det også være, vi kan komme videre i teksten i aften, hvis vi bare sikrer, at forslaget går igennem.
Det kan hr. Helge Adam Møller rent faktisk være med til at sikre lige nu, så vil det være tilfældet?
Helge Adam Møller (KF), 2009-05-29:
Nej, det vil ikke være tilfældet.
Som sagt ønsker vi færre udvalg og ikke flere, og imødekommer man det her, kan man imødekomme 5-6 andre, og så har vi 32 udvalg i stedet for at have 25, og så bliver arbejdet i udvalget ikke lige så godt, som det burde være.
Lone Dybkjær (RV), 2009-05-29:
Det ville ellers være meget fristende, også i lyset af nogle af de bemærkninger, der er kommet, men så kan vi jo få et samråd om, hvordan regeringen planlægger ligestillingen.
Alle de rygter, der kører i byen på det her område, betyder en betydelig neddrosling af hele ligestillingsarbejdet.
Det er klart, at det gør det endnu mere nødvendigt, at der kommer et udvalg i Folketinget.
Det er jo ikke sådan, at man kan mainstreame børn, eller at man kan mainstreame sport, eller at man kan mainstreame ældre.
Jeg tror simpelt hen ikke, at hr. Helge Adam Møller har forstået et kvæk af, hvad hele mainstreamingtanken går ud på.
Det er jo hele det, at ligestilling er noget, der gennemsyrer hele området.
Det gør sport med al respekt ikke.
Det gør børn med al respekt ikke.
Det gør ældre med al respekt ikke.
Helge Adam Møller (KF), 2009-05-29:
Jamen så må jeg nok konstatere, at vi er uenige på det område.
Jeg mener – for nu at tage det eksempel helt konkret – at børn gennemsyrer hele samfundet.
Det var det, fru Lone Dybkjær spurgte om, nemlig om jeg virkelig mente, at det gennemsyrede hele samfundet.
Halvdelen af borgerne i dette samfund har børn boende hjemme.
Jeg har selv to piger på 12 og 14 år, og om nogle år har jeg forhåbentlig nogle børnebørn, og de vil da gennemsyre hele min tilværelse.
Vi laver da et samfund af hensyn til, at det skal være godt for vores børn.
Jeg er da lige ved at sige, at en tredjedel af det, vi beskæftiger os med herinde, vedrører den generation, der er 18 år og nedefter.
Det er dem, vi normalt kalder børn og unge.
Og så er der alle dem på 60 år og over, som vi kalder de ældre.
Det synes jeg da også gennemsyrer det danske samfund.
Jamen se, hvis vi opnår det, som jeg i hvert fald er en af dem der meget gerne ser, nemlig markant færre udvalg med en lidt bredere opgaveportefølje, som de har i de øvrige nordiske lande, så kunne et af dem da meget vel blive et ligestillingsudvalg.
Det er faktisk det, vi skriver i betænkningen.
Hvis vi laver en ny, mindre udvalgsstruktur med færre udvalg, kan de enkelte folketingsmedlemmer passe deres udvalg bedre, og det enkelte udvalg kunne så også få lidt flere emner.
Det kunne så være, at man fik ligestilling, børn, sport og måske forsvar i det samme udvalg,
det ved jeg ikke, men det afviser jeg bestemt ikke.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-05-29:
Jeg vil starte med at sige til Venstres ordfører, der igen bemærkede, at ligestilling var for vigtigt til, at man skulle lave et udvalg om det, og som i den forbindelse sagde, at frihedsrettigheder også er så vigtigt, at det er noget, vi alle sammen skal beskæftige os med: Vi er i hvert fald nogle partier, der i Retsudvalget bruger mange kræfter på både menneskerettigheder og frihedsrettigheder, og jeg ved godt, at det ikke er alle i den her Folketingssal, der er så interesseret i de dele, men vi er nogle partier, som synes, at det er en ret væsentlig del af Retsudvalgets arbejde. Da vi fik en ny ligestillingsminister – det var vi i parentes bemærket mange der var glade for – indledte ministeren sin tale med at sige: I Danmark har vi jo ligestilling undtagen for indvandrerne.
Og det er klart, at hvis man har den tilgang til det her område, kan jeg godt forstå, at man tænker, at der ikke er behov for et ligestillingsudvalg.
Altså, hvis man tænker, at der ikke er nogen problemer, er der måske heller ikke behov for et udvalg, men jeg synes, at den nye ligestillingsminister skylder de SOSU-assistenter, de sygeplejersker, de pædagoger, som sidste år strejkede, bl.a. på grund af ligeløn, en forklaring.
Hvad er forklaringen på, at der er 18 pct. lønforskel mellem mænd og kvinder, hvis vi har ligestilling i Danmark?
Jeg kunne godt tænke mig at få den forklaring, og det er jeg sikker på at der også er mange af SOSU-assistenterne , sygeplejerskerne og pædagogerne der godt kunne tænke sig en forklaring på.
Der er ingen gode argumenter for at være imod et ligestillingsudvalg.
Og jeg synes, det er trist at høre den borgerlige fløj stå her på talerstolen og sige, at det er, fordi ligestilling er for vigtigt.
Hvis man mente noget med løfterne om ligestilling, hvis man mente noget med de mange taler, der bliver holdt om ligestilling, var det mindste, man kunne gøre, at nedsætte et ligestillingsudvalg.
Yildiz Akdogan (S), 2009-05-29:
Når man ser på definition af ligestilling, handler definitionen om, at man skal sikre, at alle har samme muligheder, at alle får lige løn og pension, uddannelse og jobudvikling.
Fru Lone Dybkjær nævnte, at hvis man ikke ønsker at forbedre lønforholdene, hvis man ikke ønsker en forbedret pension, og hvis man generelt ikke ønsker lige muligheder for begge køn, skal man ikke debattere emnet.
Men det gør vi jo.
Vi vil gerne have lige muligheder for begge køn, og derfor ønsker vi også at debattere emnet, og derfor ønsker vi også, at det her emne bliver koncentreret, så man kan arbejde med det meget mere seriøst i et ligestillingsudvalg.
For mig er det her også et spørgsmål om demokrati.
Jeg synes, at det er et problem, at vi har et demokratisk parlament, hvor vi ikke tager ligestillingsdebatten alvorligt, og at vi ikke har et område, hvor vi kan sætte fokus på, hvorfor det er vigtigt i dagens Danmark anno 2009 at sætte fokus på ligestilling.
Tak for det, formand.
Jeg synes, at det er meget useriøst, og at det er meget bredt, og at det ikke bliver taget alvorligt nok, når man ikke ønsker at nedsætte et ligestillingsudvalg.
Jeg synes også, at ligestilling bliver systematisk nedprioriteret af den her regering.
Vi har lige oplevet, at den nuværende ligestillingsafdeling under Socialministeriet nu kun skal være en lille underafdeling under Beskæftigelsesministeriet.
Men ligestilling er jo ikke bare kun beskæftigelsespolitik, ligestilling er meget mere end det.
Så ud fra et demokratisk aspekt har vi virkelig en udfordring i dag.
Kan vi som et moderne samfund, der værdsætter menneskerettigheder og lighed og frihed højt, være det bekendt, at vi ikke har et ligestillingsudvalg, der også sætter fokus på den anden halvdel af befolkningen, netop kvinderne?
Jeg synes, at det er et problem, og derfor vil jeg egentlig også gerne høre, hvordan den nye ligestillingsminister synes om, at vi har et område, der i den grad er systematisk underprioriteret og i den grad er forsømt, og at når vi så i dag tager debatten op, sidder halvdelen af mændene i salen – med al respekt – og fniser.
Kan vi være det bekendt i et demokrati?
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre hvad ligestillingsministerens holdning var til.
Lone Dybkjær (RV), 2009-05-29:
Nu må man jo ikke kommentere formanden, men man kan jo sige, at der jo også er nogle, der på et tidligere tidspunkt i stort omfang har bemægtiget sig talerstolen, og jeg konstaterer, at de, der får repressalierne, altså er dem, der diskuterer, om der skal være et ligestillingsudvalg eller ej.
Jeg synes da, at det er meget interessant, hvad hr. Helge Adam Møller siger, og det er meget tænkeligt, at vi skal begynde at tænke nogle helt andre menneskelige egenskaber og vurderinger ind i hele vores lovgivning.
Det skulle ikke genere mig, hvis man i alt, hvad man lavede herinde i Folketinget, tog udgangspunkt i, at det skulle være barnets tarv, bare for at tage noget.
Julie Rademacher (S), 2009-05-29:
Nu er jeg en af de få kvinder i Forsvarsudvalget, hvor jeg også har stiftet bekendtskab med hr. Helge Adam Møller.
Det, som hr. Helge Adam Møller og jeg bl.a. har fundet ud af i Forsvarsudvalget, er, at vi rent faktisk også er enige om mange ting, og det er jo positivt, at man kan blive det på tværs af politiske partier.
Nu nævner vi de 16 udvalg.
Hvis jeg skulle lave 16 udvalg i et parlament, ville jeg helt klart stadig væk arbejde for, at vi også fik et ligestillingsudvalg.
Det handler jo om prioritet.
Det handler om, hvad det er, man gerne vil prioritere.
Jeg er af den overbevisning, at mænd og kvinder er forskellige.
Jeg mener ikke, at vi skal være ens, men i et demokrati, hvor man gerne vil mangfoldighed, er det derfor også utrolig vigtigt, at alle er repræsenteret.
I Norge og Sverige har man ligestillingsudvalg, så hvorfor kan vi ikke få et?
I regi af et sådant vil jeg da glæde mig til også at spise middag med hr. Helge Adam Møller.
Magnus Heunicke (S), 2009-05-29:
Det er åbenbart de små skridts politik her.
Det er en lillebitte fremgang, men jeg synes da trods alt, at vi må kvittere for, at der er en lille åbning for, at det jo godt kan være, at det udvalgsarbejde, som Præsidiets mænd har igangsat, ender med noget, som Venstre måske vil kunne overveje at stemme for.
Men der må man jo bare sige, at den her debat ikke er ny, og den er jo heller ikke en debat, som kun foregår i Danmark.
Den foregår i alle andre lande i Europa, og jeg håber sandelig også, at man vil skele til det.
Jeg vil sige, at sagen jo må være, at Venstre som parti vel også må have en holdning til den her sag, som bliver diskuteret ikke kun i ligestillingsmæssige cirkler, men i hele Danmark, altså, hvad er holdningen til den her sag?
I stedet for siger Venstre: Vi må bare vente at se.
Vi har jo haft den politik før fra regeringen, hvor man bare venter og ser på et kommissionsarbejde, og så kommer regeringen alligevel med sin egen politik.
Så hvad er partiet Venstres holdning?
Det er det, vi skal have frem her.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2009-05-29:
Jeg vil godt sige til hr. Magnus Heunicke, at lige præcis det spørgsmål har jeg også svaret på nu op imod ti gange, og svaret er, at vi som udgangspunkt ønsker, at ligestillingsarbejdet er noget, der er helt bredt i alt arbejdet her i Folketinget, og ikke kun noget, man skal fokusere på med en smal kikkert.
Vi skal have de brede briller på i den sammenhæng.
Yildiz Akdogan (S), 2009-05-29:
Tak for det.
Jeg må indrømme, at jeg bliver lidt provokeret, når Venstres ordfører smiler så meget af de spørgsmål, der bliver stillet, for det her er faktisk et ret alvorligt emne.
Man kan se det på rækken af talere, der gerne vil tage ordet og stille spørgsmål.
Jeg vil egentlig gerne følge op på min kollega hr. Magnus Heunickes spørgsmål.
Hvor længe er det, vi skal vente, før man tager et skridt i retning mod et mere velfungerende udvalg med et demokratisk sigte?
Vi kan da ikke på nogen som helst måde ignorere halvdelen af den danske befolkning og så sige: Ligestillingen kan Økonomiudvalget, Erhvervsudvalget og Skatteudvalget tage sig af.
Er det nok at sprede det ud over de forskellige udvalg?
Kan vi ikke tage det mere seriøst og prøve at koncentrere det, fokusere på det og se på: Hvorfor skal vi have et ligestillingsudvalg?
Er det på grund af, at det er et område, der er blevet forsømt i alle de år, eller er det måske, fordi det også er et spørgsmål om demokrati?
Jeg vil især gerne have en kommentar til det demokratiske i det.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2009-05-29:
Til spørgsmålet om, hvor lang tid vi skal vente, inden man forholder sig til, hvordan vi skal indrette os her i Folketinget, vil jeg sige, at det kun er noget, Folketingets formand kan svare på.
Og jeg er desværre ikke formand for Folketinget.
Yildiz Akdogan (S), 2009-05-29:
Jeg vil gerne spørge ordføreren igen, hvis ordføreren ville lytte efter: Hvis man spreder alle de her opgaver ud, hvem skal så stå med ansvaret?
Hvem skal vi gå til, når vi gerne vil pålægge området ligestilling?
Hvordan skal vi fordele ansvaret?
Flemming Damgaard Larsen (V), 2009-05-29:
Ansvaret for ligestilling inden for f.eks. folkekirken er Kirkeudvalgets, ligestilling inden for undervisningsforhold tager Uddannelsesudvalget sig af, ligestilling inden for universitetsverdenen tager Videnskabsudvalget sig af osv., så de virkelig kan sætte fokus på det særegne område, de har med at gøre.
Og det er så at implementere ligestillingen.
Meta Fuglsang (SF), 2009-05-29:
Hvis man kigger på, hvordan det indtil nu er gået i udvalgenes arbejde, må vi jo konstatere, at der ikke er ligestilling.
Jeg går ud fra, at ordføreren mener, at udvalgene indtil nu har inddraget ligestilling i et eller andet omfang, fordi det er så oplagt og så vigtigt.
Og så vil jeg gerne spørge ordføreren: Hvordan synes ordføreren det går med den ligestilling?
Går det godt nok i udvalgene, eller skulle man ikke prøve at finde på en anden løsning, når det ikke kan lade sig gøre, som det er nu?
Pia Adelsteen (DF), 2009-05-29:
Når det netop er venstrefløjen, der så brændende ønsker et ligestillingsudvalg, og som så brændende ønsker kvoteordninger i bestyrelser, kan det godt undre, at man så i Finansudvalget, det største, højeste og fineste udvalg, vi har i Folketinget, overhovedet ikke har en eneste venstrefløjskvinde repræsenteret.
Helge Adam Møller (KF), 2009-05-29:
Man skal vælge den, der har størst interesse for og er bedst til emnet, og så kan der indimellem være flere mænd og færre kvinder eller omvendt, det har jeg det fint med.
Line Barfod (EL), 2009-05-29:
Jeg håber, at hr. Peter Skaarup også går op som ordfører, så vi andre har mulighed for at få en debat med hr. Peter Skaarup.
Så kan jeg i øvrigt ikke forstå, at hr. Peter Skaarup kan påstå, at der ikke skulle være enighed i oppositionen om noget som helst, når vi har et samlet forslag med en lang række tiltag, som vi ved virker.
Faktisk synes jeg, at det, der er mest besynderligt, er, at Dansk Folkeparti ikke vil være med til at gøre noget, der faktisk effektivt kan sikre, at vi ikke også om 1 år, om 5 år og om 10 år har skyderi i gaderne.
Dansk Folkeparti har sammen med regeringen i snart 8 år kørt en retspolitik, der kun handler om straf og straf og straf, og som har ført til den situation, vi har i dag.
De har valgt at sætte masser af politiressourcer ind på Christiania til at uddele bøder for løse hunde og små klumper hash.
Det er politi, som vi i den grad har brug for andre steder.
Masser af ting, der ikke virker, er den retspolitik, hr. Peter Skaarup står for.
Men man vil ikke være med på alle de mange forslag, som vi andre kommer med, og som faktisk virker.
Morten Østergaard (RV), 2009-05-29:
Hr. Peter Skaarup må have meget vanskeligt ved at tage sig selv alvorligt, når han går herop og klandrer oppositionen for at være uenig.
Nu har Dansk Folkeparti i årevis plæderet for, at der kom minimumsstraffe på det ene område, det andet område og det tredje område.
Det er ikke lykkedes en eneste gang, før hr. Villy Søvndal tilsluttede sig synspunktet.
Havde det ikke været for hr. Villy Søvndal, havde Dansk Folkeparti fortsat været helt isoleret i Folketinget med ønsket om minimumsstraffe.
Nu er der så ét område, nemlig det her med våbenlovskriminalitet, hvor Dansk Folkeparti ikke er isoleret.
Men jeg har læst, at hr. Peter Skaarup ønsker minimumsstraffe for en lang række ting, fordi han ikke har tillid til domstolene.
Det står Dansk Folkeparti fortsat helt alene med.
Derfor vil jeg bare bede fru Line Barfod om at bekræfte, at der også i denne sammenhæng er stemt forslag fra Dansk Folkeparti om minimumsstraffe ned, og at det ikke indgik i regeringens udspil til en bandepakke, fordi man ikke var enig.