runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Sass Larsen (S), 2007-05-23:
Man behøver ikke engang at anlægge en skarp tone eller prøve at hidse sig op på grund af det.
Jeg kan godt prøve at gentage det en gang til, hvis fru Birthe Rønn Hornbech har svært ved at høre, hvad det er, jeg siger.
Det, der bliver sagt fra min side, er: Nej, jeg har ikke nogen som helst intentioner om at begrænse ytringsfriheden for nogen som helst mennesker.
Hvis man overtræder ytringsfrihedens grænser og man gør noget strafbart, må man stå til ansvar for det.
Sådan er det.
Det synes jeg er meget, meget klar tale.
Nu har jeg sagt det tre gange.
Så burde der være bingo.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-05-23:
Vil hr. Sass Larsen tage afstand fra det, hr. Hüseyin Arac sagde, og dermed give udtryk for, at Socialdemokratiet går ind ytringsfrihed, eller vil han ikke og dermed indrømme, at Socialdemokratiet altså ikke går ind for ytringsfrihed, men går ind for, at der er noget, man ikke må sige?
Henrik Sass Larsen (S), 2007-05-23:
Bevares.
Jeg tror, jeg har svaret på det tidligere.
Det er sådan set fair nok, indtil det er et eller andet, som er strafbart.
Så må man stå til ansvar for det.
Det har vi ingen som helst problemer med.
Men det, jeg prøvede at understrege, var, at vi jo ikke som enkeltindivider render rundt og ytrer os fuldstændig ufiltreret om hinanden og andre mennesker.
Nogle gange er omtanken og det at tage almindelige hensyn til hinanden måske også en meget, meget nyttig færdselsregel, for at vi kan få det til at fungere i det danske samfund.
Det er jo bare det, jeg appellerede til.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-05-23:
Hr. Sass Larsen taler meget om friheden.
Jeg vil godt vende tilbage til det, som partifællen, hr. Hüseyin Arac, sagde, at der altså var noget, man ikke måtte sige, det skulle Venstres ordfører også sige her i salen.
Jeg vil godt vide, om det er Socialdemokratisk politik, at der er noget, man ikke må sige?
Ole Glahn (RV), 2007-05-23:
Altså, nu er politik jo vidunderlig, fordi noget består i at sige, hvad man mener, noget andet består i at gå uden om at svare på de spørgsmål, der kommer.
Hr. Troels Lund Poulsen har gang på gang her i dag sagt, at han gerne ville sammenligne de udtalelser, som også er kommet her i dag, med udtalelser, der er kommet fra venstrefløjen.
Og det mener jeg er at trække det ned på et niveau, hvor det slet hører hjemme.
Og jeg mener altså stadig væk, at der er en forskel på at sige, at man ikke er enig, og så til at sige, at man tager afstand fra det.
Og det er det, som regeringen forsøger, nemlig at trække det ned på et plan, fordi den åbenbart er så forlovet med Dansk Folkeparti, så den ikke kan tillade sig at gå længere, og det er derfor, den har fremsat et forslag til vedtagelse i dag.
Vi kan konstatere i det danske Folketing, at regeringen, Venstre og Konservative ligger under for Dansk Folkeparti og ikke kan stemme for det forslag, som vi er kommet med.
Henrik Sass Larsen (S), 2007-05-23:
Socialdemokratiet står fuldstændig fast med hensyn til de grundlæggende værdier i det danske samfund.
Det hersker der ingen tvivl om.
Men vi sondrer altså mellem islamister og folk, der har en meget radikal og rabiat indstilling til, hvad de med deres lovreligion vil prøve at påtvinge andre, og så andre mennesker, som har en mere afbalanceret holdning, som mener, at man udmærket godt kan have en muslimsk tro og være demokrat og leve fredeligt og skikkeligt i det danske samfund.
Og det minder mig sjovt nok om den debat, som vores fortid har med at gøre.
Jeg erindrer jo, at det i høj grad var de bosniske muslimer, som vi diskuterede tilbage i slutningen af 1980’erne, starten af 1990’erne.
Den præmis vil jeg ikke helt medgive, fordi det, vi prøver at diskutere i øjeblikket, er, hvordan vi bedst muligt kan få integrationen til at fungere i det danske samfund.
Og der er det forkert at dæmonisere dem, fordi der bør vi respektere, at de pågældende mennesker har den skik, og det går faktisk ikke ud over nogen mennesker, at de har den skik.
Når man så skærer alle over en kam, så er det, det bliver forkert.
Søren Krarup (DF), 2007-05-23:
Jeg har lyttet til hr. Henrik Sass Larsen med stor interesse og sympati.
Det hænger også lidt sammen med, at vi har en fortid sammen, hvor jeg fik respekt for ham.
Men jeg vil spørge hr. Sass Larsen: Er hr. Sass Larsen ikke enig med mig i, at denne debat på ny fører tankerne hen til det, der foregik under Muhammedkrisen, hvor det jo altså igen var de krænkede følelser, det var De Radikales forargelse over tonen, der hele tiden skulle forbyde, at ytringsfriheden blev brugt?
Jeg kan ikke lade være med endnu en gang at citere fra et interview – det var i Politiken den 27. januar – hvor den iransk-franske forfatterin de, der selv har gået med slør, siger om disse muslimske kvinder: Der er ikke noget valg, hun skal respektere de islamiske dogmer på samme måde, som jeres ambassader bliver brændt af, hvis ikke I respekterer Muhammed.
Derfor svarer jeg dem, der siger, at de støtter de muslimske kvinders ret til at bære slør, at hagekorset også kan være en identitet, et valg, for sløret er på samme måde et symbol på en fascistisk ideologi.
Vil hr. Sass Larsen ikke give mig ret i, at det er en slående parallel, vi oplever nu, til Muhammedkrisen?
Henrik Sass Larsen (S), 2007-05-23:
Hvorvidt man skal have debatten eller ej, synes jeg egentlig er en meget relevant debat, set i lyset af hvad der i øvrigt bliver diskuteret i det danske samfund.
Jeg mener faktisk, det er en meget vedkommende debat, som jeg også gav udtryk for i min ordførertale, nemlig at vi står med en række dilemmaer i det danske samfund, og at vi har vanskeligheder ved at håndtere den her konkrete problemstilling på en lang række områder.
Og derfor er det, synes jeg, for Folketinget en utrolig vedkommende debat.
Jeg synes nu mere, som jeg har givet udtryk for tidligere, at hvis man som regering og stort regeringsparti har ansvaret for at få integrationen til at virke i det danske samfund, er det så ikke klogt at tænke sig om, inden man siger noget meget rabiat og noget meget fordømmende og noget meget dæmoniserende om andre mennesker?
Jeg mener, man kan jo altid tage det teoretiske udgangspunkt og sige, at hvad der ikke er ulovligt, har vi lov til at ytre.
Men jeg mener stadig væk, at der burde være det filter, at man tænker sig ordentligt om.
Og det er jo ikke således, at vi fuldstændig ucensureret og uden filter render rundt og uden forbehold siger til hinanden, hvad vi mener om hinanden.
Vi prøver da også en gang imellem at tage nogle ordentlige menneskelige hensyn til, at man ikke bare uforbeholdent begynder at kritisere hinanden.
Og der er det bare, at jeg vil appellere til, at man i sådan en debat her som et forsvarligt parti og med et ansvar for at få integrationen til at virke i det danske samfund tager stærk afstand fra sådan nogle udtalelser.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-23:
Jeg er glad for, at ordføreren bekræfter, at der rent faktisk er en dansk lovgivning, som helt præcist siger, hvad man kan og hvad man ikke kan sige, og hvor folketingsmedlemmer har en ekstraordinær ytringsfrihed.
Men er det sådan, at man skal have forespørgselsdebatter fremover, hvor vi skal sidde og gradbøje og give karakterer og bedømme, hvorvidt det nu er moralsk anstændigt, rigtigt at sige sådan og sådan, selv om det ikke er nogen overskridelse af den lovgivning, der er?
Og hvis det var sådan, at hr. Henrik Sass Larsen og Socialdemokratiet virkelig støttede ytringsfrihed, hvorfor støtter man så ikke det forslag til vedtagelse, som er fremsat fra Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti?
Henrik Sass Larsen (S), 2007-05-23:
Nej, det enkelte medlem må jo gøre op med sig selv, hvad man har lyst til at sige, men jeg synes ikke, det er forbudt at tænke sig om.
Og dermed mener jeg, at jeg ikke tror, det er særlig godt for nogen i det danske samfund – på nær yderfløjene – at man kommer med så markante udtalelser, som der er kommet i den her forbindelse.
Jeg må sige, at det jo må være inden for rammerne af, hvordan man må udtrykke sig, det må jeg klart anerkende, sådan må det jo være, men jeg tror, at det styrker dem, som er yderliggående i forhold til muslimske kredse, og at det er vand på deres mølle, og jeg tror såmænd også, det styrker Dansk Folkeparti.
Men jeg er ikke sikker på, at de to ting nødvendigvis er godt for integrationen i det danske samfund.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-23:
Jeg synes, det er vældig interessant at høre om definitionen på grænser af ytringsfrihed.
Nu har vi lige hørt, at et socialdemokratisk folketingsmedlem begynder at gå ind og sige, at der er en begrænsning for, hvordan folkevalgte kan ytre sig i det danske Folketing.
Er det sådan, at hr. Henrik Sass Larsen mener, at der er grænser for, hvad man kan tillade sig at sige i det danske Folketing?
Henrik Sass Larsen (S), 2007-05-23:
I Socialdemokratiet finder vi debatten om religiøse symboler og ligestilling relevant og nødvendig, men vi synes ikke, at den er foregået på rimelige præmisser.
At sammenligne tørklædet med det samme symbol, som har stået for nogle af de mest rædselsfulde forbrydelser i denne verden, er helt urimeligt, og det tager vi skarpt afstand fra.
Nazismens udryddelseslejre var i sandhed det grusomste, der næsten nogen sinde er set, og derfor forekommer det helt grotesk at sammenligne det muslimske tørklæde med symbolet på nazismen, hagekorset.
Så meget desto mere er det nødvendigt, at Folketingets partier tager en ordentlig og afbalanceret debat om religiøse symboler og ligestilling i det moderne samfund.
Og i den debat kommer vi ikke uden om, at tørklædet mange steder spiller en central, politisk rolle.
På globalt plan tvinges mange muslimske kvinder uden tvivl til at bære tørklædet.
Det er undertrykkende, og det er forkert.
Og som et parti, der kæmper for kvinders rettigheder, uanset hvor de bor henne i verden, så er alle symboler på undertrykkelse ubehagelige at være vidne til.
Også i Danmark tjener det næppe kvindernes integration og ligestilling at bære tørklæde.
Det er derfor, vi er kritiske over for tørklædet som en påtvungen hovedbeklædning, og det er derfor, vi mener, at samfundet skal hjælpe til, at kvinder og piger, som tager opgøret og fravælger tørklædet, også har samfundets opbakning.
De har i hvert fald Socialdemokratiets opbakning.
Socialdemokratiet ønsker færrest mulige religiøse symboler i det offentlige rum.
For os er religion en privatsag, og vi synes også, at symbolerne hører til i privatsfæren.
Samfundet skal hjælpe de unge piger med at bryde den konservative og begrænsende opfattelse af kønsroller, og vi skal hjælpe pigerne til at lave deres eget ungdomsoprør.
Og samtidig skal vi også hjælpe de modne kvinder til at bryde isolationen.
Alt for mange muslimske kvinder er isoleret i det danske samfund.
Spørgsmålet er så: Hvad er den bedste metode til at opnå dette mål?
Og det er her, vi ikke tror på, at et tørklædeforbud vil nytte.
Vi tror ikke på, at det er vejen at gå.
Det vil ikke ifølge vores overbevisning tjene kvindernes integration.
Vi tror tværtimod, at man risikerer at få den modsatte effekt, nemlig at hvis kvinder, som i forvejen står i en presset situation, slet ikke får lov til at bevæge sig rundt i samfundet, eller hvis unge piger bliver flyttet fra f.eks. folkeskolen til privatskoler, ja, så er vi ikke nået nogen vegne.
Skal tørklædet som en påtvungen hovedbeklædning forsvinde, er det gennem den almindelige offentlige debat, og ved at man lokalt på den enkelte skole eller på den enkelte arbejdsplads tackler situationen.
Det er her, vi skal diskutere sammenhængen mellem religion og frihedsrettigheder, og det er her, vi skal diskutere kvinders ligestilling.
Vi tror, at vi kan blive meget bedre til at integrere indvandrere i det danske samfund, men det kræver også, at vi tør tage diskussioner om farlige emner, at vi diskuterer nuanceret, og at vi ikke fornægter problemer.
Det nytter ikke i praksis, at man melder sig ud af debatten.
Det er i hvert fald vores vej til debatten.
Troels Lund Poulsen (V), 2007-05-23:
Jo, og det var netop også derfor, jeg svarede hr. Hüseyin Arac på spørgsmålet om et værdifællesskab, hvor jeg gik ud fra, at hr. Hüseyin Arac deler det værdifællesskab, som alle burde dele i det her Folketing, nemlig at man værner om ytringsfriheden og muligheden for at sige det, som man gerne vil.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-05-23:
Nu kom der jo mange ting her, så ved jeg ikke, om ordføreren fattede det hele, men det, jeg hørte, var, at en af repræsentanterne fra det tæskehold, der nu er indkaldt i dag og har planlagt det her, var hr. Hüseyin Arac.
Og jeg synes, at han udfordrer hr. Troels Lund Poulsen til at sige, at der var noget, man ikke måtte sige.
Er det ikke et indgreb i ytringsfriheden?
Troels Lund Poulsen (V), 2007-05-23:
Jo, det er rigtigt, den her debat har været en debat om debatten.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-05-23:
Det kniber jo utroligt med hørelsen hos oppositionen i dag, og derfor vil jeg godt prøve at stille det spørgsmål, om så ikke mine synspunkter er udtryk for Venstres holdning.
Jeg vil sådan set
godt lægge dyb afstand til hr. Søren Krarups bemærkninger, men det gør jeg af den grund, at jeg jo ved, hvordan de kan blive modtaget bl.a. hos muslimer.
Ikke, fordi jeg ikke ved, hvad hr. Søren Krarup mener.
Men man må sige, hr. Søren Krarup har det med – og jeg tror også, han mener, at det er teologisk korrekt – at han skal afsende på en kanal, som ingen andre, undtagen vi få indviede, kan modtage på.
Men det hele er jo i dag en debat om debatten, der overhovedet ikke hører hjemme i en forespørgselsdebat til statsministeren.
Og det hører hjemme i den daglige modsigelse, når vi har debatten om de forskellige emner.
Det hører ikke hjemme i en forespørgsel til statsministeren.
Nu er jeg en gang næsten blevet smidt ud af Folketinget, fordi jeg sagde, det var i strid med grundloven, men altså, jeg vil godt sige det igen: Det er næsten misbrug af grundloven at bruge det her til en forespørgselsdebat.
Er det ikke rigtigt?
Søren Krarup (DF), 2007-05-23:
Jeg vil påtale, at hr. Sass Larsen siger, at vi skærer alle over en kam.
Jeg dæmoniserer ikke muslimer.
Jeg kritiserer islam.
Jeg synes, det må siges, at vi i spørgsmålet om tørklæde har at gøre med et symbol på noget, som jo er fatalt, synes jeg.
Nu siger hr. Sass Larsen: Vi skal tænke på, at integrationen lykkes.
Vist så, vi har også været med i et integrationsforslag eller -forlig, men vi skulle måske også i Danmark først og fremmest tænke på at fastholde det, der er grundlæggende for Danmark.
Og derfor synes jeg, måske i stedet for at tale så meget om, at vi skal for enhver pris integrere – det skal vi, men det er på vores betingelser – at det var på tide, at Socialdemokratiet også forsvarede vores betingelser i stedet for at sælge ud af dem i, hvad skal jeg sige, den almindelige integrations navn.
Charlotte Fischer (RV), 2007-05-23:
Man bliver en lille smule mistænksom, for debatten i dag handler om, hvorvidt man kan tage afstand fra den her sammenligning mellem tørklæder og totalitære symboler.
Vores forslag til vedtagelse siger det meget præcist; man kan sådan set sige ja eller nej.
Det, jeg spørger ordføreren om, er: Er der noget som helst i vores forslag, som Venstre ikke vil kunne sige ja til her og nu, lige med det samme – ja eller nej?
Det er sådan set bare det, jeg spørger om.
Troels Lund Poulsen (V), 2007-05-23:
Jeg kan bare konstatere, at jeg også går ud fra, at Det Radikale Venstre kan støtte det forslag til vedtagelse, som vi har lagt frem, for det indeholder jo et meget klart signal, dels at man tager statsministerens besvarelse til efterretning, hvoraf man ikke kan være i tvivl om, hvad regeringens holdning er, dels at man slår fast, at der gælder ytringsfrihed i det her land.
Charlotte Fischer (RV), 2007-05-23:
Debatten i dag handler jo om, hvorvidt et flertal her i Folketinget kan blive enige om at sende et signal ud fra det her Folketing om, at vi har den holdning, at det er forkert at sammenligne tørklædet med totalitære symboler.
Det handler ikke om at forbyde nogen at sige det, og derfor synes jeg, at der er en hel del afsporing i al den her snak om ytringsfrihed.
Det handler om, at vi tager stilling.
Venstre har så på den ene side sagt, at man også tager afstand.
Så vil jeg gerne spørge, hvad det, når nu man tager afstand, helt præcist er i vores forslag til vedtagelse, der gør, at man ikke kan stemme ja til det, der har den her klare afstandtagen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-05-23:
Med forespørgslen ønsker spørgerne at debattere de udtalelser om muslimske kvinders hovedbeklædning, som er kommet fra medlemmer af Folketinget fra Dansk Folkeparti, og debattere regeringens holdning til disse udtalelser.
Jeg har faktisk tidligere meget klart givet udtryk for min holdning til det spørgsmål over for offentligheden, og jeg har også besvaret spørgsmål om udtalelserne her i Folketingssalen.
Så min holdning er velkendt, og den kan næppe komme bag på nogen.
Og jeg vil da også gerne sige meget klart her i dag, at jeg er meget uenig med dem, der sammenligner muslimske kvinders tørklæder med nazisymboler eller med kommunistiske symboler.
Jeg bryder mig bestemt ikke om den sammenligning.
Nazisymbolet er et symbol på en af de mest totalitære og grusomme ideologier, som verden har kendt.
På tilsvarende måde er kommunistiske symboler symboler på totalitære ideologier og regimer, som har millioner og atter millioner af menneskeliv på samvittigheden.
Tørklædet er et religiøst symbol, og det kan man så have mange meninger om, men efter min overbevisning kan man ikke sammenligne tørklæder med hagekors og hammer og sejl.
Som jeg tidligere har givet udtryk for, tager jeg derfor afstand fra den sammenligning.
Når det er sagt, kan det måske også være på sin plads at minde om, at vi her i landet har ytringsfrihed, og at vi har et frit folkestyre, hvor vælgerne sammensætter Folketinget.
Så det er vælgerne, der afgør, hvilke holdninger de synes skal være repræsenteret her i Folketinget.
Det er grundvilkårene for folkestyret og for den offentlige debat.
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-05-23:
Den 19. april blev hr. Søren Krarup i JyllandsPosten citeret for, og jeg citerer: »Hvis man skal forstå, hvad sagen drejer sig om, og hvad der ligger i det tørklæde, så skal man sammenstille det med nazismens symboler.«
Dér startede debatten.
Hr. Morten Østergaard tog citatet op, hvorefter hr. Søren Krarup tog ordet og udtalte, og jeg citerer igen: »Jeg har sagt, at sløret, tørklædet, er et totalitært symbol, og at det dermed er ligestillet med de totalitære symboler, vi kender fra henholdsvis kommunisme og nazisme.«
Med rette vakte disse udtalelser opsigt.
Det er jo også, fordi de fremsættes af en af de fremmeste repræsentanter for et parti, der udgør regeringens parlamentariske grundlag.
Udtalelserne er aldeles urimelige og krænkende for muslimske kvinder.
Tørklædet er med statsministerens ord et religiøst symbol, ikke et politisk, og selvsagt ikke et fænomen, man anstændigvis kan nævne i samme sætning som f.eks. nazisymboler.
Rikke Hvilshøj (V), 2007-05-23:
Jeg tror sådan set, at hr. Arne Toft og jeg er meget enige om, at alle skal behandles ens, og det er jeg glad for at hr. Arne Toft er enig med mig i.
Jeg havde jo så forudsat, at vi vidste her i Folketinget, at indfødsret kun tildeles ved lov, når vi har de her lovforslag på det.
Det kan man ikke tildeles uden for lovforslagene, uanset hvor meget man så søger om dispensation og andet.
Det er kun ved lov her i Folketinget, at man kan få tildelt statsborgerskab.
Med det udgangspunkt skal alle, også i sagsbehandlingen, behandles ens og i den rækkefølge, som ansøgningerne kommer ind, og i forhold til, hvornår man så opfylder de krav, som man skal opfylde.
Men jeg kan love hr. Arne Toft, at der er et skriftligt svar på vej.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Arne Toft (S), 2007-05-23:
Jeg vil sige, at jeg aldrig havde bragt sagen op her i Folketinget, hvis jeg på mit skriftlige spørgsmål til ministeren havde fået det svar, at alle regler her var overholdt, at man overholdt de 15 måneder, og måske også, at der ikke var noget i sagen, der i alt fald indikerede, at man ikke kunne få dansk statsborgerskab, og ministeren så havde skrevet: Da vi har vedtaget i Folketinget, at den sag kun kan behandles to gange om året og næste gang til oktober, så er der altså ingen mulighed for, at der bevilges dansk statsborgerskab inden mødet i oktober.
For jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at alle skal behandles ens.
Man skal ikke, fordi man er en stor stjerne eller man er en lille mand, behandles på andre måder.
Jeg synes bare, at når regeringen allerede i 2001 siger, at der ikke må være en længere behandlingstid end 15 måneder, og de 15 måneder langt er overskredet, så havde det været let at undersøge sagen og sige: Den ligger lige til den flade hånd, men det kan først blive godkendt efter den 1. oktober. Så havde sagen været afsluttet for mit vedkommende.
Jeg synes bare, det er trist.
Det skriger vi på, og så lader man bare det hele falde til jorden.
Rikke Hvilshøj (V), 2007-05-23:
Jeg har faktisk netop underskrevet et brev til hr. Arne Toft, som så får et uddybende svar, som jeg ikke kan give her i salen.
Jeg er meget ked af, at hr. Arne Toft insinuerer – og jeg ved ikke, om det er udgangspunktet for hr. Arne Toft, det er det i hvert fald ikke for regeringen – at fordi folk er fremmede, ikke er danske statsborgere, så får de en anden behandling end andre.
Borgere i Danmark bliver behandlet fuldstændig ens.
Når det gælder indfødsret, er det kun ikkedanske statsborgere, der søger om det.
Vi har den sagsbehandlingstid i øjeblikket.
Det er den besked, man får, og det er den, der bliver overholdt, hvis man ellers opfylder kriterierne, men jeg vil da godt sige: Vi arbejder jo sådan set på også at få den sagsbehandlingstid lidt ned.
Der er blevet sat et arbejde i gang, fordi vi hele tiden stræber efter at få så optimal en sagsbehandlingstid, som nu er mulig med de ressourcer, der er, og med de krav, som vi stiller i de her forskellige sager.
Arne Toft (S), 2007-05-23:
Ja, nu er det så i hvert fald 2 måneder siden, jeg skrev til ministeren og ministeriet.
Når vi her i Folketinget lover en behandlingstid på 15 måneder og den nu er langt overskredet, så synes jeg, vi har en forpligtelse til, også selv om det her drejer sig om fremmede, at overholde de aftaler, vi laver.
Jeg vil godt spørge ministeren, om ikke hun vil gå ind og se på sagen og se, om man har overholdt de aftaler, der er.
Ministeren sagde i de indledende svar, at hvis ikke der er noget i sagen, så går der ikke mere end de 15 måneder.
Nu er der altså gået mere end 1½ år, og man har ikke fået noget som helst om sagen.
Vil ministeren gå ind og undersøge sagen, om den ligger et eller andet sted, siden den ikke er behandlet efter 15 måneder?
Rikke Hvilshøj (V), 2007-05-23:
Så er jeg glad for, at jeg lige fik sagt det sidste, som jeg gjorde i mit første svar, nemlig at jeg ikke har mulighed for at kommentere en konkret sag her i salen.
Det er ikke nok, at sagen bliver behandlet i ministeriet.
Vi behandler jo lovforslag her i Folketinget to gange om året.
Det er ikke mig som minister, det er ikke Integrationsministeriet, der tildeler statsborgerskaber.
Integrationsministeriet behandler sagerne, som kommer på et lovforslag, og det kan man altså kun gøre to gange om året.
Der er et lovforslag, der bliver fremsat i oktober, og et, der bliver fremsat i april, mener jeg, det er, og de bliver så behandlet her i Folketinget.
Det kan vi ikke rigtig komme ud over.
Der skal rytmen jo være, at det passer til et af de pågældende lovforslag, samtidig med at man så opfylder de krav, der er stillet, for at opnå dansk statsborgerskab.