runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-28:
Reglerne om lempeligere fradrag for arbejdsindkomst for efterlønsmodtagere med en lav timeløn er indført som led i udmøntningen af velfærdsreformen fra juni 2006 mellem regeringen, Socialdemokraterne, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre.
Der var mellem forligspartierne enighed om, at den økonomiske gevinst pr. arbejdstime for efterlønsmodtagere med en lav timeløn efter de dagældende regler var forholdsvis beskeden.
De havde derfor et mindre incitament til at arbejde i efterlønsperioden end efterlønsmodtagere, der modtager en højere timeløn.
Forligspartierne var enige om, at dette er uhensigtsmæssigt i en tid, hvor vi har mangel på arbejdskraft, og hvor det er vigtigt, at alle, der kan bidrage til at løfte opgaverne i samfundet, også har en fordel af at gøre det.
Der var derfor mellem forligspartierne enighed om at indføre et lempeligere fradrag for arbejde for de lavtlønnede.
Reglerne omfatter situationer, hvor timelønnen ligger under den til enhver tid gældende omregningssats, som i øjeblikket er på 185,94 kr.
Fradraget beregnes således, at der sker fradrag for det antal timer, der fremkommer ved at dividere arbejdsindtægten med omregningssatsen.
En person med en lavere timeløn end omregningssatsen vil dermed få fradrag for et mindre antal timer, end der rent faktisk er arbejdet.
Reglerne gælder for arbejde med kontrollabel arbejdstid.
Der var blandt forligspartierne enighed om, at der alene kunne foretages lempeligere fradrag for de første 30.000 kr.'s lønindtægt.
I 2008-priser er beløbet 30.870 kr.
Ved indkomst herudover sker fradraget efter de almindelige regler med et time for time-fradrag.
Bjarne Laustsen (S), 2008-05-28:
Tak for svaret.
Det, ministeren oplyser om intentionerne, er jo fuldstændig rigtigt.
Jeg har kæmpet som en løve for, at det også skulle kunne svare sig for de folk, der valgte at gå på efterløn, at arbejde alligevel.
I stedet for at få efterløn skulle man vælge at gå på arbejde.
Det er jo, som ministeren siger, rigtigt, at der for de lavestlønnede grupper ikke var et særlig stort incitament til at arbejde.
Man blev faktisk straffet for det, var udtrykket.
Derfor fandt man på den model med, at efterlønnere inden for de første 30.000 kr. kunne få en lempeligere modregning.
Det, der bare er oplyst over for mig, er, at hvis det specielle forhold er, at man arbejder en hel uge, så får man ikke den lavere modregning.
Og der er altså nogle industrier og virksomheder, hvor man gerne ser, at medarbejderen på efterløn arbejder en hel uge, hvorefter vedkommende kan gå hjem i den efterfølgende uge, således at der skiftes ugevis.
Men som der står i mit spørgsmål til ministeren i dag, er det sådan, at hvis der så laves den løsning, at man på efterløn arbejder i 2 dage og holder fri 3 dage og i næste uge modsat arbejder 3 dage og holder fri 2 dage, så opnår man den lavere modregning.
Det virker for mig fuldstændig ulogisk, at det er o.k., men at der ikke gælder de samme regler, hvis man arbejder en hel uge og derefter holder fri en uge.
Og det skulle man jo i hvert fald kunne løse teknisk, hvis der er en vilje til det.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-28:
For at undgå, at de lempeligere regler bliver udnyttet, ved at efterlønsmodtagere arbejder i mange timer til en meget lav timeløn eller arbejder på fuldtid ved siden af efterlønnen, var der blandt forligspartierne endvidere enighed om at indføre en mindstegrænse for timelønnens størrelse svarende til højeste dagpenge på timebasis, p.t. 95 kr.
Der var også enighed om, at der ikke kan udbetales efterløn, hvis den faktiske arbejdstid for fuldtidsforsikrede overstiger 29,6 timer.
Under udvalgsbehandlingen var der blandt forligspartierne enighed om at præcisere, at der ved opgørelsen af de første 30.000 kr. i kalenderåret indgår indtægt fra alt lønarbejde, uanset om arbejdet kan anses for kontrollabelt eller ukontrollabelt, om timelønnen har været over omregningssatsen eller om der ikke er udbetalt efterløn på grund af mindsteudbetalingsreglen.
Bjarne Laustsen (S), 2008-05-28:
Jeg er glad for, at ministeren bekræfter, at det ikke, selv om der var et bredt flertal bag det her, altid er sikkert, at reglerne er hensigtsmæssige.
Der er jo ingen logisk forklaring på, at man ikke kan opnå den lavere modregning, bare fordi man har 29,6 timer, i modsætning til hvis man kun har 25 timer.
Det med de 29,6 timer kender vi jo fra en anden sammenhæng.
Jeg taler ikke om, at man skal snyde med reglerne eller noget som helst.
Men hvis de inden for den samme uge gør det, at den ene arbejder 2 dage og den anden 3 dage, så er det o.k..
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Det er bureaukrati af værste skuffe.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-28:
Ved opgørelsen af de 30.000 kr. er det lige meget, hvordan optjeningen fordeler sig på ugedage pr. uge eller pr. måned for den sags skyld.
Det er alene indtægten, der tæller, og det har forligspartierne været enige om hele tiden.
Jeg synes, at vi med de særlige gunstige regler for fradrag for arbejde for lavtlønnede har opnået en god balance mellem på den ene side at tilgodese muligheden for at kunne arbejde og få en økonomisk gevinst ud af det og på den anden side at sikre, at reglerne er økonomisk forsvarlige og ikke kan udnyttes på en uhensigtsmæssig måde.
Så jeg kan oplyse hr. Bjarne Laustsen om, at regeringen ikke har planer om at åbne forliget om velfærdsreformen med henblik på at ændre reglerne om lempeligt fradrag for arbejde.
Bjarne Laustsen (S), 2008-05-28:
Det er selvfølgelig godt nok, men det er ikke godt nok, at man ikke lytter til et godt råd.
For der er ingen logisk begrundelse for, at man har den specielle regel om 29,6 timer i den her sammenhæng, i hvert fald ikke i det, som ministeren har oplyst mig om indtil nu.
Ministeren siger, at der ikke er nogen specielle regler.
Når man arbejder mere end 29,6 timer i 1 uge, får man ikke glæde af den lavere modregning.
Så spørger jeg: Hvorfor det?
For hvis det er sådan, at man f.eks. arbejder 2 dage og har 3 dage fri, er der en lavere modregning.
Men hvis man når den magiske grænse på 29,6 timer, er der ingen modregning.
Jeg leder simpelt hen efter en logisk forklaring på det her, for det er jo dybest set fuldstændig ligegyldigt, hvis man arbejder halvdelen af året, samtidig med at man er på efterløn.
Det giver en fleksibilitet for de virksomheder, der har behov for, at folk arbejder i weekenden og får butikken til at køre.
Og nu når vi mangler arbejdskraften, er vi jo enige om, at det vel er bedre at belønne, og at incitamenterne skal være i orden, i stedet for at straffe seniorerne.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-28:
Jeg synes, at vi med reglerne har opnået en god balance mellem på den ene side at tilgodese muligheden for at kunne arbejde og få en økonomisk gevinst ud af det og på den anden side at sikre, at reglerne er økonomisk forsvarlige og ikke kan udnyttes på en uhensigtsmæssig måde.
Derfor var forligspartierne enige om at indføre en mindstegrænse for timelønnens størrelse svarende til højeste dagpenge på timebasis, altså 95 kr.
Der var også enighed om, at der ikke kan udbetales efterløn, hvis den faktiske arbejdstid for fuldtidsforsikrede overstiger 29,6 timer, og det ville efter min opfattelse også være stødende, hvis det var muligt at arbejde på fuldtid og samtidig modtage efterløn, hvilket aldrig har været meningen med efterlønsordningen.
Bjarne Laustsen (S), 2008-05-28:
Er ministeren enig i, at der har været et markant fald i antallet af modtagere af supplerende dagpenge i 2007, således at grundlaget for et indgreb er en overreaktion?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-28:
Lad mig med det samme slå fast, at justeringen af reglerne for de supplerende dagpenge ikke er en overreaktion.
Det er korrekt, at der har været et markant fald i antallet af modtagere af supplerende dagpenge i 2007 sammenlignet med tidligere år, men det gælder i øvrigt også for den øvrige ledighed.
Man bør dog ikke glemme, at dagpengeledigheden også faldt i årene frem til 2006, mens antallet af personer med supplerende dagpenge steg.
Vi har nu en historisk lav ledighed og en historisk høj beskæftigelse, og det er meget glædeligt, men regeringen agter ikke at hvile på laurbærrene.
Vi har i dag mangel på arbejdskraft, og derfor er det vigtigt og nødvendigt, at alle, der kan og vil arbejde på fuld tid, også gør det frem for at arbejde på deltid med supplerende dagpenge.
Ændringerne betyder for det første, at arbejdsgivere og arbejdstagere ikke længere kan indrette sig permanent på muligheden for deltidsbeskæftigelse med supplerende dagpenge.
En analyse af supplerende dagpenge viser bl.a., at hver femte på deltid med supplerende dagpenge efter eget udsagn ikke ønsker andet end deltidsarbejde.
Samtidig søger kun hver tredje modtager af supplerende dagpenge aktivt arbejde.
To ud af tre søger altså ikke aktivt fuldtidsarbejde, og det er ikke en holdbar situation, især ikke i en tid med mangel på arbejdskraft.
For det anden styrker ændringerne af reglerne for de supplerende dagpenge incitamenterne til at overgå fra deltid til fuldtid, samtidig med at vi bevarer muligheden for, at deltid kan fungere som indgang til arbejdsmarkedet.
I den forbindelse skal jeg bemærke, at regeringen, Kommunernes Landsforening og Danske Regioner i trepartsaftalen har forpligtet sig til at arbejde for, at de deltidsansatte, der ønsker det, får mulighed for at arbejde fuldtids eller i flere timer end nu.
Morten Bødskov (S), 2008-05-28:
Det vil altså sige, at når den tidligere finansminister har talt om de her 50 mia. kr. som et megaløft i investeringerne i den offentlige sektor, mener den nuværende finansminister altså, at hans forgænger havde fuldstændig ret: Der er tale om et løft, og der er tale om et megaløft i de offentlige investeringer.
Det står jo lidt i skærende kontrast til, hvad ikke bare jeg som socialdemokrat siger - det forstår jeg godt at den nuværende finansminister angriber - men jo også i kontrast til, hvad finansministerens kollega, som bliver beskrevet som den magtfulde formand for Kommunernes Landsforening i dagens Berlingske Tidende, siger.
Han siger, at der er tale om et klart løftebrud.
Må vi forstå den nuværende finansminister sådan, at den nuværende finansminister fastholder, at der, for så vidt angår kvalitetsfonden, de 50 mia. kr., er tale om et megaløft i de offentlige investeringer?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-28:
Men der bliver også gjort noget.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-05-28:
Nu var der jo ikke noget spørgsmål.
Der var sådan en tagen patent på, hvordan man oplever virkeligheden, altså, jeg kender også virkeligheden; jeg lever selv i den; jeg rejser rundt i den; jeg har lige i fredags og i mandags været ude at besøge kommuner, som præsterer rigtig flotte løsninger på en række udvalgte områder.
Det er jo kommuner, der år for år får en større økonomiramme, inden for hvilken de kan lave løsningerne.
Det er jo ikke det samme, som at livet er let.
Altså, man har aldrig fundet mig med det standpunkt, der hedder, at livet er let, og der ikke skal prioriteres, hvis man er kommunalpolitiker, eller man ikke hele tiden skal vurdere, hvordan man finder nye måder at løse opgaverne på.
Selvfølgelig er det da en løbende udfordring, det er det da; men det er bare et forkert billede at tegne, hvis man tegner et billede af, at der skæres ned.
Der skæres ikke ned.
Der er sidste år indgået en økonomiaftale, der rummer et realløft på 1,6 mia. kr. Derudover har kommunerne altså selv taget sig den frihed at budgetlægge med yderligere 1 mia. kr.
Det er altså et løft på 2,6 mia. kr.
Det kan man ikke kalde en nedskæring.
Men det er klart, at selv med et løft på 2,6 mia. kr., kan der da godt være situationer, hvor man skal ud og se på, hvordan vi så får de penge til at række.
Det er jo det, politik går ud på.
Morten Bødskov (S), 2008-05-28:
Jeg tror altså, vi må konstatere, at finansministerens evne til at tale sort stort set overstiger alt andet.
Vi må så bare sige, at vi vil overlade det til den almindelige danskers frie vurdering, om den her regering lever op til sine valgløfter.
Der er jo stor tvivl om de der 50 mia. kr., men en konklusion, man vel godt kan nærme sig, er, at den nuværende finansminister ikke er enig med sin forgænger, når der blev sagt, at der var tale om et megaløft i de offentlige investeringer.
Hvis man står og kigger lidt på regeringsgrundlaget for 2007, så lovede regeringen, at man ville investere massivt i bedre fysiske rammer i nye og renoverede daginstitutioner.
Hvordan svarer det til, at 72 pct. af kommunerne nu skærer ned på lige nøjagtig de områder ifølge en undersøgelse fra FTF?
Hvordan svarer det til, at finansministerens forgænger til Folketingets Finansudvalg meget, meget specifikt har lovet, hvordan de offentlige investeringer skulle stige, og altså har lovet kommunerne muligheder for at indfri det løfte, man har givet i regeringsgrundlaget?
Mener finansministeren stadig væk, at den her regering lever op til de løfter, man har givet befolkningen?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-05-28:
Jeg synes ikke, jeg taler sort.
Altså, jeg synes, at hr. Morten Bødskov maler med en meget, meget sort pensel, men i øvrigt er jeg så enig i, at jeg synes, vi skal overlade det til vælgerne at afgøre frem for at kaste om os med statistikker.
Jeg har svært ved at se, hvordan man kan konstatere, at et løfte - og det var det, spørgsmålet handlede om - der går på, at vi fra 2009 bygger en kvalitetsfond op, der skal bruges til at målrettede investeringer bl.a. på det primære kommunale område, skulle være brudt, når vi end ikke er kommet til 2009 nu.
Spørgsmålet går på, om jeg er enig i en vurdering, som hr. Kristian Thulesen Dahl har foretaget af min person.
Til det kan der jo være meget at sige.
Enhver må jo foretage sin egen vurdering.
Jeg vil da gerne medgive, at hvis man har fulgt det billede, pressen over de sidste 10 uger har tegnet, så kan man godt sidde tilbage med det indtryk, som hr. Kristian Thulesen Dahl er refereret for.
Og det er jeg selvfølgelig på alle måder ærgerlig over og oprigtigt ked af, specielt i forhold til de strækninger, hvor jeg føler at jeg ved at have optrådt anderledes historisk kunne have undgået, at et sådant billede kunne tegnes.
Det giver jo sig selv, at jeg synes, at det billede, der er kommet frem, er unuanceret og på lange strækninger mangler fakta.
Men det er da uomtvisteligt, at når man f.eks. ser på, med hvilken nøjagtighed jeg er i stand til at dokumentere afholdte udgifter for 10 år, står jeg tilbage med det problem, at jeg har været for lidt påpasselig i nogle historiske situationer.
Og det er jeg i dag oprigtig ked af, og det vil jeg stærkt beklage.
Jeg kan derfor ikke være overrasket over, at hr. Per Clausen er i stand til at citere en i øvrigt god kollega her i Folketingssalen for at have den oplevelse af min person, som spørgsmålet hviler på.
Som sagt må enhver jo drage sine egne konklusioner på den her sag, og hvorvidt der har været hetz eller ikke hetz, overlader jeg sådan set til andre at vurdere.
Jeg ved med mig selv, at de omkostninger, jeg har været med til afholde, fuldt lovligt er afholdt.
Jeg har forsøgt at rydde op i forhold til min ministertid ved at bede mit gamle ministerium om at vurdere afholdte udgifter og min adfærd holdt op mod sædvane - og det har givet anledning til tilbagebetaling af et mindre beløb.
Men det er helt klart, at når det handler om at dokumentere afholdelse af udgifter, specielt i et historisk forløb, må jeg jo i dag stå tilbage med det materiale fra min amtsborgmestertid, som jo kun findes stykvis, f.eks. nogle taxaboner.
Den officielle kalender eksisterer ikke længere etc. Jeg vil stærkt beklage, at jeg ikke i konkrete situationer har haft en påpasselighed, der gør, at jeg i dag er i stand til at dokumentere rigtigheden af de afholdte udgifter.
Jeg ved med mig selv, at de er afholdt i relation til mit politiske virke.
Det er klart, at en af de lektier, jeg har lært af den her sag, fremadrettet selvfølgelig er at være ekstraordinær påpasselig med at notere og dokumentere afholdelse af udgifter, der knytter sig til min person.
Jeg tror, at enhver kan sætte sig ind i, at det vil være tilfældet.
Per Clausen (EL), 2008-05-28:
Jeg synes, det er godt at høre, at ministeren med sig selv ved, at alle de udlæg, der har været, har været retmæssige.
Men ministeren er vel også enig med mig i, at en af de ting, der skal opfyldes, er, at man også dokumenterer, at det er retmæssigt.
For selv om jeg sagtens her kunne sige, at jeg selvfølgelig tror på ministeren, er den offentlige administration jo i en vis udstrækning baseret på mistillid - altså, forstået på den måde, at man skal kunne dokumentere, at det, man gør, er rigtigt.
Jeg vil bare høre, om ministeren ikke er enig med mig i, at det, der i hvert fald er gået galt i nogle situationer, er, at dokumentationen ikke har været i orden.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-05-28:
Det, der er beklageligt, og som selvfølgelig ville have været anderledes, hvis jeg kunne leve mit liv om, er, at dokumentationen omkring de enkeltpapirer, der fortsat eksisterer, ville kunne foreligge.
Nu er det ikke for at være teknisk, men det forhold, at man ikke på en konkret taxabon har skrevet »møde med Jens Kramer Mikkelsen« eller »møde i femborgmestersamarbejdet«, eller hvad det nu måtte være, gør jo ikke i sig selv afholdelsen af denne udgift ulovlig.
Men i en situation, hvor kalender, supplerende mødemateriale og alt muligt andet ikke længere er til stede, gør det det jo vanskeligt dokumenterbart, at man alene skal basere sig på hukommelsen, når der er gået en rum tid.
Og jeg er selvfølgelig personlig oprigtig ærgerlig over og ked af, at jeg ikke med det historiske perspektiv, der nu er på sagen, er i stand til at kunne dokumentere rigtigheden af afholdelsen af de udgifter.
Det er klart, at hvis jeg mere møjsommeligt havde været påpasselig med at notere anledning og lejlighed på hver enkelt bilag, så ville meget af det, jeg har været ude for i de sidste uger, kunne være undgået.
Og det er klart, at det jo er den personlige lektie, jeg har lært af det her forløb, nemlig at man, tror jeg, fremadrettet vil kunne se dokumentation på selve det konkrete bilag - og ikke ved at lave krydsopslag i kalenderen - at de udgifter, jeg afholder, fuldstændig holder vand.
Per Clausen (EL), 2008-05-28:
Det tror jeg ministeren har ret i.
Også fordi man på en forside af Jyllands-Posten, som jeg alligevel synes er en smule mindeværdig, kan læse, at det simpelt hen ikke kan udelukkes, at ministeren har handlet i overensstemmelse med lovgivningen.
Det er jo en spændende overskrift.
Det er også spændende, når forklaringen på, hvordan tingene er i orden i Frederiksborg Amt, er en aftale, som en række tidligere politikere i Frederiksborg Amt siger, at de ikke kender noget til.
Så er det, som om det alligevel ender med, at den mangel på præcision, der er i dokumentationen, gør, at ministeren kan sige, at det er ærgerligt, for så kan han ikke dokumentere, at tingene i orden.
Men indimellem kan det måske også blive svært at komme til bunds i sagen, og dér har ministeren jo ikke vist megen velvilje.
Men jeg noterer mig nu, at i hvert fald hvad angår det fremadrettede vil der ikke blive noget at sætte fingre på.
Det synes jeg da er et meget fornuftigt svar, skal jeg starte med at sige.
For det betyder jo også, at den myte, som ministeren - ivrigt støttet af diverse bilagsordførere fra Venstre - har fremført, nemlig at det hele bare var en hetz mod ministeren, som der ikke var substans i, ikke er rigtig.
Der har altså været substans i sagen, og der har været ting, der kunne kritiseres.
Det erkender ministeren og siger i den sammenhæng, at tingene vil blive bedre i fremtiden.
Det synes jeg da er en fornuftig afslutning på denne sag, som det ser ud nu.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-05-28:
Altså, når man kender Børsens indstilling til den økonomiske politik, er jeg såmænd ikke sikker på, at de føler det som et angreb mod regeringen, og at det er et udtryk for at gå op imod regeringen, hvis de skriver artikler om, at der ikke er noget større realvækstrum til kommunerne.
Det er jo sådan set en avis, der på lederplads igennem lang tid har plæderet for, at vi skulle stramme op på finanspolitikken, træde på bremsen og sådan set trække penge ud af den kommunale sektor.
Men lad nu det være.
Det, der er helt afgørende, er jo, at vi sidste år har lavet en aftale med kommunerne, der skaber en mulighed for, at kommunerne kunne lave et realløft på 1,6 mia. kr. Oven i det har kommunerne så selv vedtaget budgetter, der yderligere lægger omkring en lille milliard på driftssiden, og regeringen har så valgt at acceptere, at kommunerne kan køre efter det i indeværende år.
Altså, uanset hvordan man vender og drejer det, kan man altså ikke påstå, at det er udtryk for at skære noget ned, når man lægger 1,6 mia. kr. oven i noget, der var, plus accepterer, at oven i en god aftale med et realløft på 1,6 accepterer man også, at kommunerne selv tager 1 mia. kr. og i øvrigt kører med et historisk højt anlægsbudget på 17 mia. kr.
Rasmus Prehn (S), 2008-05-28:
Det er formanden, der bestemmer.
Det er indfasningen, jeg gerne vil spørge til, for vi kan jo se nu her, at finansministeren giver udtryk for, at det er et forhandlingsforløb, der er tale om, når vi taler indfasning.
Men vi kan jo se, at formanden for Kommunernes Landsforening, Erik Fabrin, giver udtryk for noget andet.
Han giver udtryk for, at han føler, at finansministeren har lovet ham, at der er tale om, at indfasningen skal ske i lige store dele.
Kan finansministeren komme med nogen kommentarer til det?
Er det Erik Fabrin, der er forkert på den, eller er det et forhandlingsoplæg, som finansministeren er inde på her?
For Erik Fabrin giver udtryk for, at det skal indfases i lige store dele over 10 år.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-05-28:
Nu har jeg da heldigvis det privilegium, at jeg har mulighed for at diskutere direkte med hr. Erik Fabrin og ikke behøver hr. Rasmus Prehns mellemkomst.
Det, der er det helt afgørende, er, at regeringen selvfølgelig har viljen til at indfri sit løfte om at opbygge en kvalitetsfond på 50 mia. kr. over 10 år.
Den skal fases ind, og den skal anvendes med omtanke og klogskab i forhold til at løfte nogle udvalgte områder i den offentlige sektor.
Og så skal det i øvrigt ske også afstemt med konjunkturerne.
Jeg hører jo tit og ofte, at Socialdemokraterne også melder sig under fanerne af økonomisk ansvarlighed, og til det hører jo også, at man ikke bare kan stå her og sige, at uanset hvordan konjunkturerne i øvrigt forløber over en 10-årig periode, har man på forhånd bundet sig til, at alting aftappes i lige store portioner.
Det ville jo være uansvarligt.
Det ville være uansvarligt at afskrive sig muligheden for, at man i et konjunkturforløb med afmatning havde en mulighed for at investere mere end en relativ andel af en fond, ligesom det ville være uansvarligt i en situation med overophedning at binde sig til, at man uanset hvad ville kaste et givet beløb ind på markedet.
Derfor er det, der er det afgørende, at vi nu får skabt et planlægningsrum, og det, vi diskuterer med kommunerne, er, hvordan vi disponerer, kan man sige, den første halvdel af halvdelen over de næste 5 år, sådan at der skabes et prioriteringsrum ude i den enkelte kommune.
Hvordan pengene så præcist skal bringes i spil, må jo altså bl.a. bero på nogle konjunkturmæssige overvejelser.
Alt det her er jo genstand for de drøftelser, der i øjeblikket pågår med Kommunernes Landsforening, og som jeg håber og forventer ender lykkeligt med en aftale, som kan passere Folketingets Finansudvalg inden sankthans eller omkring sankthans.