Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-04-10:
I 2007 trådte kommunalreformen i kraft, og Danmark fik et nyt danmarkskort.
271 kommuner blev til 98, og 13 amter blev til 5 nye regioner.
Kommunalreformen betød også nye ansvarsområder til kommunerne.
Fremover skulle kommunerne samarbejde om at levere de mest specialiserede sociale tilbud til borgerne.
Desværre har det været en opgave, som ikke har været helt let at løfte for hver enkelt kommune, og som har medført, at den rette indsats for borgerne ikke altid har været til stede.
Vi var bl.a. bekymret for, at reformen ville medføre en afspecialisering, når den specialiserede viden i de her 13 amter skulle fordeles på 98 kommuner, ligesom vi var bekymret for, at der ville være færre specialiserede tilbud at vælge imellem for borgerne.
Derfor stemte vi imod den del af kommunalaftalen i sin tid.
Efter kommunalreformen har flere fagfolk og organisationer peget på, at specialiserede tilbud lukkes, ligesom der har været en række udfordringer med at sikre de rette tilbud til en gruppe mennesker, som har behov for særlig specialiseret viden, mennesker, hvis behov ikke kan dækkes i de almindelige tilbud.
Det kan f.eks. være mennesker, der er kommet ud for en trafikulykke og har fået en hjerneskade og er ramt af afasi.
Det vil sige, at de f.eks. får alvorlige kommunikationsvanskeligheder, de har svært ved at finde ord og danne sætninger, læse og skrive og forstå andres tale.
Men med den rigtige tværfaglige og intensive hjælp er det muligt at opnå en positiv udvikling eller bedring.
Det kan være en kombination af abstinenser og forsinket udvikling, mental retardering og manglende sociale kompetencer.
De børn har brug for en helt særlig indsats med stor tværfaglig ekspertise.
Derfor har det været vigtigt for Socialdemokratiet at få evalueret kommunalreformen og den nuværende arbejdsdeling mellem kommuner, regioner og stat for at komme til bunds i udviklingen på det specialiserede område, så de mennesker, der har brug for en helt særlig hjælp, også får den.
Det kan vi selvfølgelig ikke sidde overhørig, men vi kan heller ikke spole reformen tilbage.
Det vil være alt for vidtgående og har alt for vidtgående konsekvenser for forvaltninger, der har været kastet op i luften og har skullet falde ned i nye former, men vi kan rette op på de fejl og på de mangler, der er i den nuværende organisering.
Lovforslaget her er en opfølgning på den evaluering af kommunalreformen, så vi fremadrettet kan give mennesker med særlige behov en bedre og kvalificeret indsats.
Med lovforslaget skal staten spille en større rolle i at sikre, at der ikke sker en afspecialisering på det specialiserede socialområde og på specialundervisningsområdet, og derfor etableres en ny national koordinationsstruktur, som forankres i Socialstyrelsen.
Socialstyrelsen får på den måde bl.a. beføjelser til at pålægge en kommune eller en region et driftsansvar, så tilbud til børn og unge og voksne, der har sjældne eller særlig komplicerede behov, ikke udvandes og ikke risikerer at blive nedlagt.
På specialundervisningsområdet overtager den nationale videns- og specialrådgivningsorganisation, VISO, i Socialstyrelsen, ansvaret for at tilvejebringe den specialrådgivning, som i dag hører under de lands- og landsdelsdækkende undervisningstilbud.
Formålet er at sikre, at alle børn, unge og voksne får et undervisningstilbud, som de har behov for, uanset om de er på en specialskole eller et tilbud tættere på den almindelige undervisning.
For at sikre bedre grundlag for planlægning og investering for det regionale tilbud begrænses beliggenhedskommunens mulighed for at overtage regionernes sociale tilbud, og de mest specialiserede lands- og landsdelsdækkende specialundervisningstilbud.
Fremover skal det kunne være muligt for beliggenhedskommunen at overtage regionale tilbud en gang i hver valgperiode.
Endelig foreslås en revision af takstreglerne på hele det sociale område, så der bl.a. skabes mulighed for en såkaldt abonnementsordning, hvor en kommune eller region påtager sig at drive et tilbud, mens de andre kommuner i fællesskab påtager sig et finansieringsansvar.
Formålet er at skabe et incitament til at drive de særlig specialiserede tilbud, selv om man som kommune sjældent har borgere nok, der har behov for tilbuddet.
Med forslaget i dag bliver der rettet op på rigtig mange af de fejl og uhensigtsmæssigheder, som fulgte med kommunalreformen, og lovforslaget forbedrer muligheden for at bevare og udvikle den specialiserede viden og sikre, at der kan opretholdes en kvalificeret indsats over for mennesker med særlige behov.
Flere organisationer er stadig væk bekymret.
Det kan vi læse af høringssvarene, og vi har også lyttet til den bekymring, når de har været forbi, om kommunerne fremadrettet vil benytte de specialiserede tilbud, om Socialstyrelsen har mulighed for at gribe ind i tide, inden et specialiseret tilbud må dreje nøglen rundt.
Det har vi selvfølgelig tænkt os at følge meget, meget tæt.
Vi deler jo bekymringen grundlæggende.
Det var også det, der var vores bekymring med den reform, der blev lavet.
Vi mener, at vi når rigtig langt med det her lovforslag, men har selvfølgelig tænkt os at følge det på en sådan måde, at hvis vi ikke når så langt, som vi selv tror, så må vi jo tage en tur mere.
Socialdemokraterne kan støtte forslaget.