runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Kofod Poulsen (DF), 2015-11-03:
Tak for svaret.
Så vidt jeg er orienteret, foretager dansk politi 19 pct. af alle træk på EIS.
Det må man sige er ganske godt klaret.
Det er en femtedel af alle træk på den samlede database, i forhold til at Danmark jo er et ganske lille land i det her regnestykke med 5,5 millioner indbyggere.
Hvad synes ministeren at det fortæller?
Jeg er sådan set nysgerrig efter at vide, om der er en acceleration fra år til år i, hvor meget man trækker på databasen.
Altså, jeg synes, det er ganske tankevækkende sammenlignet med andre lande, når man tager reaktionstiden i betragtning – bl.a. for Norge, der jo har en langt dårligere aftale.
Søren Pind (V), 2015-11-03:
Det er rigtigt nok, at der er en skelnen, men det har jo ikke forhindret den norske politiledelse i meget tydeligt at tilkendegive, at de savner at have de samme muligheder, som vi har i Danmark.
Man kan sagtens vælge at gøre det her til en teknisk diskussion, gerne for min skyld, men sagen er bare den, at tallet i sig selv selvfølgelig også indikerer, hvor brugbart et instrument det her er for norsk politi.
Der siger man selv, at man ikke har den samme nytte af det, som vi har i Danmark.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2015-11-03:
Jeg er i forlængelse af det, hr. Søren Søndergaard spørger ind til, lidt nysgerrig i forhold til de norske træk på EIS.
Kan ministeren bekræfte, dels at nordmændene opdeler deres sager i to forskellige typer, de ordinære og de ekstraordinære, dels at de ekstraordinære sager er de 2.000, som man trækker på EIS-databasen, og at man der kan forvente en svartid på omkring et kvarter – altså en meget, meget hurtig responstid på de forespørgsler, man måtte have, hvis man har brug for information fra Europol?
Søren Pind (V), 2015-11-03:
Altså, jeg er blevet beskyldt for meget gennem tiderne, men sjældent at tale udenom eller ikke at sige min mening rimelig klart.
Jeg har sådan set svaret, at den tidligere regering fravalgte at gøre det, fordi man ikke vidste, hvad man skulle forhandle om.
Det syntes jeg var et klogt standpunkt, og det er det samme standpunkt, som den her regering har.
Så fremmaner fru Marlene Harpsøe et billede af, at det hele bryder sammen, hvis man stemmer ja.
Men det er jo sådan, at vi får lov til at vælge til, nøjagtig hvad vi vil være med i, f.eks. det med tilholdet, som jeg stadig væk ikke forstår om Dansk Folkeparti er imod eller hvad.
Og hvis man ikke er imod det, hvorfor vil man så ikke også have det med i pakken?
Søren Søndergaard (EL), 2015-11-03:
Jeg forstår på fru Trine Bramsen, at Norge og Schweiz er lande, der fuldstændig giver frit los for kriminelle og pædofile og alt muligt – det skulle vi måske tage at diskutere med dem – men jeg kunne godt tænke mig at høre, om ordføreren er enig med justitsministeren i, at det er fuldstændig ukendt, hvad den nye Europol-forordning egentlig kommer til at indholde.
Det er så ukendt, at vi ikke engang kunne begynde at undersøge muligheden for en parallelaftale.
Deler ordføreren den opfattelse?
Trine Bramsen (S), 2015-11-03:
Der er jo ikke grundlag for at indgå en aftale om noget, som man ikke ved hvad indholdet er i.
Der må jeg give justitsministeren fuldstændig ret.
Så vil jeg sige, at det, som er diskussionen her i dag, er en parallelaftale om Europol, og det er det, der står i bemærkningerne her.
Det, som jeg fremhævede, er, at det ikke er korrekt, når forslagsstillerne påstår, at Norge, Schweiz og Island har en parallelaftale, for det har de ikke.
Jeg synes ærlig talt, at man skylder lige at undersøge det, før man bringer et beslutningsforslag her i Folketingssalen.
Morten Løkkegaard (V), 2015-11-03:
Jeg tror, at den oplæsning, som hr. Søren Søndergaard gav her, skabte mere forvirringen end afklaring.
Det gjorde den i hvert fald hos mig.
Jeg vil sige, at det, der står fast, er det, jeg lige har sagt, og det tror jeg ikke der er nogen der indtil videre har anfægtet.
I det øjeblik, vi stemmer ja, har vi en mulighed for at tilvælge et fremtidigt samarbejde, og den mulighed har vi tænkt os at gøre brug af.
Det er fakta.
Og så må vi tage en diskussion på et andet tidspunkt på baggrund af det, som hr. Søren Søndergaard oplæste, og som jeg ærlig talt synes skabte mere forvirring end afklaring.
Søren Søndergaard (EL), 2015-11-03:
Altså, det interessante er jo, at det faktisk er uklart, hvad der sker.
I et brev, vi har fået fra Justitsministeriet – eller er det Udenrigsministeriet? – står der, at retstilstanden generelt er den, at retsakter, der er vedtaget inden Lissabontraktatens ikrafttræden, der ophæves eller helt erstattes af nye retsakter, der er omfattet af retsforbeholdet, og som Danmark derfor ikke deltager i, som udgangspunkt vil fortsætte med at gælde for Danmark.
De vil som udgangspunkt fortsat gælde for Danmark.
Og så er det rigtigt, at der er nogle spekulationer: Hvad nu, hvis Danmark står alene?
Hvad nu, hvis det ene eller det andet?
Men vi ved det faktisk ikke, eller har hr. Morten Løkkegaard en viden, som han vil delagtiggøre os eller Detektor i?
Morten Løkkegaard (V), 2015-11-03:
I det omfang, vi siger ja, kommer vi selvfølgelig til at være med.
Det er jo politisk besluttet, om jeg så må sige.
Så jeg forstår ikke helt spørgsmålet.
Altså, hvad er det, der ligger i spørgsmålet?
Det her er jo fakta.
Søren Søndergaard (EL), 2015-11-03:
Jeg vil sige, at hr. Morten Løkkegaard er en modig mand, for hr. Morten Løkkegaard udstedte jo en garanti her – nu ved jeg ikke, om Danmarks Radio interesserer sig for jasidens argumenter, men hvis de gør, er der i hvert fald stof til eftertanke her, for hr. Morten Løkkegaard sagde, at det eneste, der er helt sikkert, er, at hvis ikke vi vælger tilvalgsordningen, står vi uden for Europol.
Altså, hvor er det, det står?
Er det noget, som er besluttet et eller andet sted?
For så synes jeg, at ordføreren skal oplyse Folketinget om det.
Morten Løkkegaard (V), 2015-11-03:
Det eneste, jeg ville sige med det eksempel, var, at det ikke er så nemt.
Det er da oplagt.
Det tror jeg ikke at der er nogen som helst der kan være i tvivl om.
Det, jeg bare antyder med eksemplet, er, at når man indleder en sådan forhandling, vil prisen selvfølgelig være højere.
Derfor vil det, som man i sidste ende når frem til, hvis man når frem til noget, og hvis man i øvrigt får en forhandling – det er jo igen uvist – selvfølgelig ikke være bedre end det, man har i forvejen.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-11-03:
Dermed siger ordføreren jo også i virkeligheden ret klart, at efter et nej vil Venstre og regeringen arbejde på, at Danmark fortsat har en tilknytning til Europol.
Det er selvfølgelig meget rart at have det in mente.
Nu nævnte spørgeren selv, at Spanien skulle have sat sig imod det på et tidspunkt, hvor Storbritannien ønskede en parallelaftale.
Jeg synes bare lige, at spørgeren skylder at tilkendegive, at der jo er ændret noget i Lissabontraktaten, der gør, at landene ikke længere kan gå ind og sige nej til parallelaftaler.
Er det ikke korrekt?
Trine Bramsen (S), 2015-11-03:
Det, som det her handler om, er at beskytte kvinder, mænd, der er udsat for vold gennem en årrække, og jeg må sige, at jeg synes, det er dybt bemærkelsesværdigt, at Dansk Folkeparti ikke lytter til de organisationer, der hjælper de her kvinder og mænd, lytter til deres meget klare stemme i den her debat, og de anbefaler altså et ja.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2015-11-03:
Det var jo en lang sniksnak, man fik, før ordføreren egentlig kom ind til sagens materie, og det var, at ordføreren bekræftede det, som jeg frygtede, fordi det betyder jo reelt, at man fratager offeret den mulighed for at kunne tage til et andet EU-land og gemme sig for en kriminel, der kan være efter en.
Man mister den frihed, der kunne have været i, at man kunne tage udenlands og vide, at man var på lang afstand af en person, der kunne være efter en.
Det synes jeg egentlig er ganske sigende.
Så jeg vil bare takke ordføreren for bekræftelsen.
Det er jo en ren tilståelsessag.
Trine Bramsen (S), 2015-11-03:
Nu håber jeg rigtig meget, at vi får et ja, for det her er helt afgørende for, at vi kan bekæmpe kriminelle i fremtiden, og jeg må igen lige bemærke, at det jo ikke er for sjov, når politiet, når Red Barnet, når Reden står og anbefaler et ja.
Der er tale om organisationer, der har den her type problemstillinger inde på livet dagligt, og jeg synes sådan set, at det er bemærkelsesværdigt, at DF fuldstændig underkender deres stemme i den her debat.
Det vil være sådan i fremtiden, hvis vi stemmer ja, at så træder tilholdet i kraft med det samme.
Hvis man eksempelvis er på en charterferie på Mallorca med sin familie og ens voldelige eksmand, der har forfulgt en i årevis, flytter ind på hotelværelset ved siden af, så gælder tilholdet prompte, så skal man ikke først til at søge om det, så skal man ikke til at kontakte det lokale politi og så forvente, at sommerferien er gået, før det bliver søgt.
Det synes jeg er positivt, og jeg er slet ikke i tvivl om, at når man taler med de kvinder, der er udsat for det her, så er det noget, der betyder utrolig meget.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2015-11-03:
Tak for det.
Jeg vil gerne sådan forståelsesmæssigt lige høre ordføreren om en ting, og det er: Hvis man nu gør det frygtelige og kommer til at stemme ja her til afstemningen den 3. december, hvis der skulle vise sig, at et flertal i befolkningen stemmer ja, ville det så være sådan fremadrettet, hvis man nu har et tilhold, eller hvis man er kvinde i et forhold og man bliver banket og man er så heldig at få et tilhold mod den her voldelige mand og man vælger at tage til udlandet, at man vil orientere gerningsmanden om, hvor offeret tager hen?
I så fald lyder det jo ikke særlig meget, som om det er den kriminelle, man bekæmper i den her sammenhæng.
Trine Bramsen (S), 2015-11-03:
Nej, det handler jo om det aftalegrundlag, som man indgår i, og når man laver en parallelaftale, er det jo alt andet lige et mere omfattende stykke juridisk arbejde, der skal laves, og derfor synes jeg ikke, at det er unaturligt.
Det burde hr. Søren Søndergaard også vide med sin fortid i EU-systemet.
I øvrigt må jeg også bemærke, at så er det jo ikke længere Danmark, der skal tage stilling til, hvad vi gerne vil være en del af, og hvad vi ikke vil være en del af.
Det er jo sådan set de andre lande i EU, der skal tage stilling til, om de vil Danmark eller ej, og det synes jeg er uhensigtsmæssigt.
Jeg synes, at det er bedre, at vi med den her tilvalgsordning kan pege direkte på, hvad vi ønsker at være en del af.
Søren Søndergaard (EL), 2015-11-03:
Men er det så ikke underligt, at vi skal have en folkeafstemning om tilslutning til noget, der er helt ukendt?
Der er jo intet om en politisk aftale om, at dagen efter den 3. december vil de partier, der står bag folkeafstemningen, meddele, at vi tilslutter os Europol, uanset hvordan det kommer til at se ud.
Er det ikke mærkeligt at gå ud og bede danskerne om tilslutning til noget, hvor det er fuldstændig uklart, hvad det er?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-11-03:
Man skulle ikke tro, når jeg husker, hvad Detektor konkluderede, at ordføreren og undertegnede har set det samme program.
Detektor konkluderede sådan set nogenlunde det modsatte af det, ordføreren siger, men sådan er det jo nogle gange.
Jeg vil bare spørge: Der er en meningsmåling i dag, der viser, at der er flertal til nejfløjen – det er vi selvfølgelig glade for, men vi hviler jo ikke på laurbærrene – men hvad forestiller ordføreren sig egentlig at hans parti vil gøre, hvis det bliver et nej?
Forestiller ordføreren sig så, at Venstre vil læne sig tilbage og sige: Vi mener stadig væk, at Danmark skal være medlem af Europol, men vi vil ikke foretage os noget?
Hvad har Venstre egentlig tænkt sig at gøre?
Der er jo to muligheder – den tredje mulighed er ikke at gøre noget – men hvad har Venstre tænkt sig at gøre?
Esben Lunde Larsen (V), 2015-11-03:
Tak for det, og tak for den gode debat, vi har haft om lovforslaget.
Med lovforslaget gennemføres dele af det reviderede anerkendelsesdirektiv, og formålet er jo, som det også er fremgået af debatten, at modernisere systemet for anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, så det bliver lettere og mere smidigt at søge om anerkendelse for EU-borgere, der ønsker at udøve et reguleret erhverv i et andet EU-land.
Det kommer især dansk erhvervsliv til gode, da det gør det nemmere at tiltrække kvalificeret arbejdskraft, som den radikale ordfører også var inde på.
Derudover kan danskere, der ønsker at prøve lykken i et andet land, nemmere få anerkendt deres kvalifikationer i dette land.
Det er centralt for regeringen, at vi også med de nye regler kan være trygge ved de kvalifikationer, som udlændinge har med her til landet.
Kravene til at få adgang til at udøve et erhverv svækkes ikke.
Det er de samme, og man skal stadig være fuldt kvalificeret, men det bliver mindre bureaukratisk at søge om det.
Med lovforslaget indføres et advarselssystem, som skal forhindre, at ikkekvalificeret sundhedspersonale og personer, der arbejder med mindreårige, kan fortsætte med at arbejde, hvis de er blevet frakendt retten til at udøve det pågældende erhverv.
Vi har en klar interesse i at forhindre flere af den slags sager.
Derudover indeholder lovforslaget en række andre tiltag, som vil medvirke til at skabe et mere smidigt anerkendelsessystem.
Det drejer sig bl.a. om det europæiske erhvervspas og om transparensinitiativet, som betyder, at Danmark og de øvrige medlemsstater skal gennemgå og redegøre for reguleringen af medlemsstaternes lovregulerede erhverv.
Formålet er at deregulere adgangen til udøvelsen af erhverv, når det er muligt, samt at forenkle og modernisere reglerne.
Samlet set er det min opfattelse, at vi med lovforslaget skaber et mere smidigt anerkendelsessystem, uden at vi går på kompromis med de krav, der stilles til at udøve visse erhverv i Danmark.
I forhold til det, der blev adresseret af Dansk Folkepartis ordfører om sprogdelen og lignende, vil jeg gerne henvise til udvalgsbehandlingen.
Der vil også være dele af det, som Dansk Folkepartis ordfører berørte, som vedrører Sundheds- og Ældreministeriets område, og det vil vi naturligvis svare på via udvalgsbehandlingen.
Med hensyn til det aspekt, som Enhedslistens ordfører har fremført under flere af sine spørgsmål, er det jo helt enkelt, at det netop er medlemsstaternes kompetence at fastsætte regler for adgang til udøvelse af erhverv.
Så der bliver ikke tale om de bekymringer, som Enhedslistens ordfører har rejst.
Dermed takker jeg for debatten og ser frem til den videre behandling af lovforslaget.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-03:
Jeg har fået lov at fremføre den konservative holdning på vegne af vores ordfører, fru Mai Mercado.
Jeg vil gerne sige, at hensigten med lovforslaget her jo er at give forbrugerbeskyttelse og patientsikkerhed gennem et advarselssystem, således at hvis en person er blevet forbudt at udøve sit erhverv, vil der blive sendt en advarsel til alle medlemsstater.
Og det er jo godt, fordi vi bl.a. så skulle kunne undgå, at danske læger, som har fået frataget deres autorisation i Sverige eller Norge, alligevel ender med at behandle videre i Danmark til skade for patienterne.
Når man modtager behandling i Danmark, skal det være trygt og sikkert.
Man skal ikke frygte for, om vedkommende har de rette kvalifikationer og kompetencer, som kræves.
Og det gælder både for danskere, der har arbejdet i udlandet, og det gælder også for udlændinge, der har taget arbejde i Danmark.
Samtidig vil direktivet give mulighed for, at arbejdsgivere på tværs af landegrænser er i stand til at rekruttere kvalificeret arbejdskraft fra andre steder i EU, og det mener vi giver en bedre mobilitet på tværs af Europas grænser.
Det Konservative Folkeparti kan derfor som udgangspunkt støtte forslaget, men i udvalgsbehandlingen vil vi spørge ind til, hvorfor regeringen har valgt en overimplementering af direktivet, så det ikke kun gælder for EU og EØS-lande, men også for andre lande derudover.
Søren Pape Poulsen (KF), 2015-11-03:
Jeg takker for, at vi selv må bestemme, hvad vi siger, når vi møder finansministeren, og hvilke ting vi tager op.
Det sætter jeg umådelig stor pris på.
Jeg er ikke helt sikker på, om jeg fik fat i, om statsministeren synes, det er rimeligt eller ej.
Jeg hører, at der er prioriteringer, og jeg er helt enig med statsministeren i, at al økonomi er prioriteringer, uanset hvor man er henne i det her samfund eller i den offentlige sektor.
Kan statsministeren så bare, om ikke andet så for min skyld, pege på en skat, der behandler borgerne mere urimeligt og skaber større usikkerhed for boligejerne, end grundskylden gør?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-03:
Jeg synes jo ikke, at der er nogle skatter i det her samfund, som er for høje.
Hvad enten man lægger en fornuftsbetragtning til grund eller en rimelighedsbetragtning, kan jeg ikke stå og komme
... for lave
Jeg er da rigtig, rigtig glad for, at denne lille ting, der var lagt ind for at sikre, at opmærksomheden holdt til det sidste, virkede, hvilket jo også afslører, at der ikke er nogen, der er i tvivl om, hvad regeringen egentlig mener, for der har jo været regeringer før min, der har ment det, jeg sagde, og jeg er glad for, at Folketinget i handling tager så klar afstand fra den udlægning af regeringens politik.
Der er ingen skat, der er for lav, hvad enten det er ud fra en rimelighedsbetragtning eller en fornuftsbetragtning, så ideelt set ville vi da gerne gøre mange ting, også i relation til det her tema.
Vi er jo bundet af, at tingene skal hænge sammen, og det, Det Konservative Folkeparti er inde på, er meget, meget dyrt, og vores hovedprioritet ligger et andet sted.
Det ligger hos folk med små arbejdsindkomster for at sikre fremtidens velstand.
Men jeg har jo vist den åbenhed over for hr. Søren Pape Poulsen, at jeg har skabt rum for, at den her diskussion også kan trækkes ud af Folketingssalen og ind i finanslovsforhandlingerne.
Søren Pape Poulsen (KF), 2015-11-03:
Jeg kan give statsministeren et tilsagn om, at sådan en drøftelse vil finde sted på alle tænkelige måder og tider i døgnet, det måtte blive.
Jeg vælger at tolke svaret som nej, der er ikke et skattestop.
Der er så sket lidt siden, og der er på baggrund af nogle vurderinger sket nogle voldsomme stigninger i skattebetalingen.
Men hvis jeg nu lægger til grund, at statsministeren svarede nej, der er ikke et skattestop, så ved boligejerne, at det ikke gælder for dem.
Så kunne jeg godt tænke mig at høre, om statsministeren synes, at det er rimeligt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-03:
Tak for det.
Boligejerne har jo de fuldstændig samme vilkår som dem, de havde, sidst vores partier havde fornøjelsen af at være i regering med hinanden.
Så den definition på skattestoppet, som hr. Søren Pape Poulsen refererer til, er jo den definition, som VK-regeringen lagde til grund, og som både Venstre og Det Konservative Folkeparti stod på mål for år efter år.
Så det er ikke noget, jeg har ejerskabet til alene, det har begge vores respektive partier.
Rummer det så en udfordring?
Ja, det gør det jo, og der er rejst en debat, og noget af det, der vel bl.a. er udfordringen, er, at den reguleringsmekanisme, vi har lagt ind, betyder, at skatterne af nogle værdistigninger kommer med en meget betydelig forsinkelse, og det er egentlig meget svært at forstå, at ens grund, som måske i øjeblikket slet ikke stiger i pris, nu stiger i skat, fordi man med forsinkelse betaler skat af nogle gamle værdistigninger.
Det er noget meget, meget indviklet noget.
Så det, man vel kan nå frem til, er, at jeg har set et stærkt konservativt ønske om at diskutere den her sag, og det rigtige sted at gøre det er jo ovre hos finansministeren præcis i det her dage som en integreret del af de afsluttende forhandlinger om finansloven for 2016.
Søren Pape Poulsen (KF), 2015-11-03:
Jeg har jo set umådelig meget frem til spørgetimen her og de muligheder, det giver, for at stille rigtig gode spørgsmål og ikke mindst få gode og klare svar, og det synes jeg såmænd, vi har fået i dag indtil videre.
Men jeg har jo også glædet mig som parlamentarisk grundlag for regeringen, fordi det ligger mig utrolig meget på sinde at hjælpe regeringen og bakke den op og på alle måder stå bag den, og det er også i det lys, mit spørgsmål skal ses.
Vi vil gerne hjælpe regeringen med at få god borgerlig politik igennem.
Som statsministeren ved, er vi i Det Konservative Folkeparti meget optaget af boligejernes tryghed, og derfor vil jeg gerne have lov at oplæse et svar fra Skatteministeriet til en dansker, der har skrevet til ministeriet og spurgt til boligbeskatningen.
Til Christian, som han hedder, er der blevet skrevet – og jeg citerer: For at skabe tryghed om den enkelte boligejers økonomi er der blandt Folketingets partier indgået en bred politisk aftale om at holde boligskatterne i ro i de nærmeste år.
Det betyder, at skattestoppet, for så vidt angår ejendomsværdiskat, og grundskatteloftet, for så vidt angår ejendomsskat, altså grundskyld, fastholdes.
Jeg tager lige det sidste igen: Det betyder, at skattestoppet, for så vidt angår ejendomsværdiskat, og grundskatteloftet, for så vidt angår ejendomsskat, altså grundskyld, fastholdes.
Noget tyder på, at regeringens embedsmænd skriver til boligejerne, at boligskatterne holdes i ro, næsten som om der var et skattestop, der også gjaldt grundskylden.
Så tænkte jeg, at det her jo må være det rette sted at spørge statsministeren, om statsministeren mener, at danske boligejere her reelt har et skattestop uden undtagelser.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-11-03:
Det er da en stor diskussion, og den kan jo ikke holdes inden for rammerne af 30 sekunder.
Et lille bidrag er jo bare at sige, at jeg tror, man skal passe meget på med bare at tage sådan nogle små brikker frem og så se meget, meget isoleret på dem.
For uden integrationsydelsen, uden den opstramning, som vi sidste år på den daværende regerings initiativ lavede af opholdsvilkårene, og uden en række andre tiltag, der er taget i dansk politik igennem en årrække, som har gjort, at vi har en mere realistisk grundtone i forhold til alle de her udfordringer, som de har i en række andre lande, vil jeg være af den faste overbevisning, at vi lige i det talte øjeblik havde haft et endnu større antal asylansøgere i Danmark, og så ville udfordringen for kommunerne have været markant større, end den er i dag.
Derfor kan man ikke bare tage sådan en brik frem og sige, at der her er en udfordring, og at det er svært.
Ja, vist er det da svært, og vist er det da udfordrende, men vores overordnede politik går ud på at finde en balance mellem at leve op til vores internationale forpligtelser og så i øvrigt gøre det på en sådan måde, at vi ikke får et større antal til Danmark, end vi kan håndtere.
Morten Østergaard (RV), 2015-11-03:
Nu bliver det jo avanceret og måske også mere avanceret, end mine 30 sekunder her rækker til, når statsministeren begynder at skelne mellem de tekniske effekter og de menneskelige effekter,
men lad os da blive ved det.
Man behøver ikke bare at lytte til mig, for vi har jo en grundlæggende uenighed, der gør – kan jeg fornemme – at statsministeren måske ikke helt hører det varme tilbud om at gøre noget ved problemet, men så kan man lytte til Venstrefolk.
Martin Damm, KL's formand og Venstreborgmester, sagde i TV Avisen i går: Vi kan bare påpege, at når ydelsen bliver lavere, så bliver vores opgave desto sværere.
Det bliver sværere at finde permanente boliger, som flygtninge har råd til at bo i.
Det er det udgangspunkt, der bliver for integrationen, og det er derfor, vi siger: Skal vi så ikke mødes i boligforligskredsen eller et andet sted og se på, hvad vi kan gøre for kommunerne for at afbøde konsekvenserne af regeringens politik, så vores fælles mål om at få flygtninge i arbejde hurtigst muligt, sikre dem stabilitet og foden under eget bord opnås og ikke lider skibbrud som følge af regeringens ideologiske ridt med integrationsydelsen, som i hvert fald med de gængse regnemetoder ikke har nogen stor betydning for, om de kommer i arbejde?