Brian Mikkelsen (KF), 2009-04-02:
Beslutningsforslaget fra Socialistisk Folkeparti pålægger regeringen at iværksætte en række initiativer på hundeområdet med henblik på navnlig at begrænse ulovlig hundehandel og hændelser med muskelhunde, der forårsager alvorlige ulykker på mennesker og dyr.
Efter beslutningsforslaget skal hundeloven ændres, således at besiddere af hunde er forpligtet til at sørge for, at hunden, senest når den bliver 8 uger gammel, er mærket og registreret, ligesom regeringen skal undersøge, hvordan købere af hunde kan pålægges et skærpet ansvar for at sikre, at hunde, der sælges, opfylder kravene til mærkning, alder, karantæne m.v. Der skal endvidere etableres en central database hos politiet, hvoraf pålæg og bøder til hundeejere skal fremgå.
Der skal også udarbejdes en liste over, hvilke racer der kan defineres som muskelhunde.
Herudover skal der indføres krav om, at alle muskelhunde skal føres i snor, og der skal foretages en undersøgelse af, om alle muskelhunde skal iføres mundkurv i det offentlige rum.
Endelig skal der indføres krav om hundekørekort eller obligatorisk lydighedskursus for besiddere af muskelhunde.
Jeg vil gerne starte med at sige, at regeringen er helt enig i intentionerne bag beslutningsforslaget.
Regeringen kan selvsagt fuldt ud tilslutte sig, at alle relevante redskaber tages i brug for at sikre, dels at personer, der ønsker at købe en hund, er klar over, hvilke forhold, herunder af lovgivningsmæssig karakter, de skal være opmærksomme på i forbindelse med købet, dels at hunde ikke skaber utryghed for deres omgivelser.
Der har imidlertid i den seneste tid, navnlig med udgangspunkt i konkrete sager, på ny været debat om de farlige hunde.
Der er fra flere sider blevet sat spørgsmålstegn ved, om den gældende lovgivning på området er tilstrækkelig.
Dertil kommer, at flere bestemmelser i den oprindelige hundelov, der trådte i kraft den 1. januar 1938, i dag ikke forekommer tidssvarende.
Det gælder f.eks. den meget detaljerede bestemmelse i hundeloven om, hvornår besidderne af en hund er forpligtet til at føre hunden i snor, herunder f.eks. den del af bestemmelsen, der skelner mellem, om hunden holdes i en stor eller mindre by.
På den baggrund har jeg i februar i år besluttet at nedsætte et udvalg, der skal foretage en gennemgang af hundeloven med henblik på at overveje, i hvilket omfang der kan være behov for ændringer i loven.
Og i det omfang, udvalget finder, at der er behov for lovændringer, er udvalget blevet bedt om at udarbejde udkast til lovbestemmelser.
Udvalget er i den forbindelse blevet bedt om at overveje, om hundelovens regler om politiets muligheder for at gribe ind over for farlige hunde skal præciseres eller udbygges, og om der eventuelt kan være anledning til i visse tilfælde at stille uddannelseskrav til hundeejeren.
Jeg har endelig bedt udvalget om at overveje, om det strafniveau, der gælder for overtrædelse af hundeloven, i alle tilfælde er passende, eller om der kan være behov for tilpasning af strafniveauet.
Udvalget om hunde er således blevet bedt om at se nærmere på alle de punkter, som er nævnt i beslutningsforslaget vedrørende muskelhunde.
Og udvalget skal ifølge sit kommissorium så vidt muligt færdiggøre sit arbejde i løbet af 2010.
På den baggrund finder jeg det uhensigtsmæssigt på nuværende tidspunkt at tage nærmere stilling til de initiativer vedrørende de såkaldte muskelhunde, der foreslås i beslutningsforslaget.
Regeringen vil i stedet afvente resultatet af udvalgets overvejelser og de berørte myndigheders og organisationers bemærkninger hertil.
Vi skal have et kvalificeret grundlag at kunne basere nye regler om hunde på.
Jeg skal dog understrege, at politiet, imens udvalget arbejder, selvfølgelig fortsat kan træffe afgørelse om, hvorvidt det er en hund, der skal føres i snor, være iført mundkurv eller aflives.
Hvis den pågældende hund har sådanne egenskaber, at den må antages at være farlig for sine omgivelser, kan politiet endda foretage de skridt, allerede inden hunden forvolder skade.
Det drejer sig bl.a. om tilfælde, hvor en person truer eller har truet med at pudse sin hund på andre mennesker eller dyr, hvor en hund skaber frygt i sine omgivelser f.eks. ved på en truende eller aggressiv måde at fare imod eller forfølge folk, eller hvor besidderen af en hund tidligere har fået aflivet sin hund som farlig, og hvor der er en begrundet formodning om, at den nuværende er farlig.
Justitsministeriet er i øvrigt i samarbejde med Rigspolitiet ved at udarbejde en vejledning til politiet om hundeloven, som vil kunne medvirke til en styrkelse af håndhævelsen af de gældende regler.
Vejledningen forventes færdig inden sommerferien. Som jeg nævnte indledningsvis, er regeringen helt enig med forslagsstillerne i, at alle relevante redskaber skal tages i brug for at sikre, dels at personer, der ønsker at købe en hund, er klar over, hvilke forpligtigelser der følger med et sådant køb, dels at hunde ikke skaber utryghed for deres omgivelser.
Den målsætning, som forslagsstillerne har for øje, er altså bestemt også regeringens.
Samtidig er det min opfattelse, at et eventuelt lovgivningsmæssigt initiativ bør afvente resultatet af arbejdet i det udvalg om hunde, som jeg altså i februar måned besluttede at nedsætte.
Udvalgets betænkning vil give os det bedste grundlag for en stillingtagen til bl.a. forslagene i dette beslutningsforslag og også til, hvordan lovgivningen specifikt skal udformes.
På den baggrund kan regeringen på nuværende tidspunkt ikke støtte de punkter i beslutningsforslaget, der omhandler de såkaldte muskelhunde.
Der er ét punkt i beslutningsforslaget, som ikke umiddelbart er omfattet af kommissoriet for udvalget om hunde.
Det er punktet om, at regeringen skal undersøge, hvordan man lovgivningsmæssigt kan pålægge købere af hunde et skærpet ansvar for at sikre, at hunde, der sælges, opfylder kravene til mærkning, alder, karantæne m.v. Jeg er jo helt enig i, at det er vigtigt, at købere af hunde bliver bevidstgjort om, at de har et medansvar for at sikre sig, at hunde er mærket og registreret og eventuelt også har været underlagt karantæne m.v.
Der er således behov for, at vi får kommunikeret indholdet af de regler, der gælder på området, ud til de personer, der f.eks. står over for at skulle købe en hund.
Der er nemlig formentlig mange forbrugere, som er i tvivl om, hvad der egentlig gælder på området.
Denne uvidenhed skal vi selvfølgelig til livs, og derfor vil Justitsministeriet i samarbejde med Fødevarestyrelsen og de relevante organisationer på området tage skridt til at udarbejde informationsmateriale til borgerne vedrørende de forskellige forhold, herunder af lovgivningsmæssig karakter, som man skal være opmærksom på, når man køber hund.
Bedre forbrugerinformation om de gældende regler på området er efter min opfattelse et helt centralt element, når det drejer sig om at begrænse den ulovlige hundehandel, herunder også den grænseoverskridende handel.
Forbrugerne spiller nemlig en meget vigtig rolle i denne sammenhæng, for ulovligt salg og opdræt af hunde kan jo kun finde sted, hvis der er en efterspørgsel fra forbrugernes side.
På den nævnte baggrund kan regeringen derfor heller ikke støtte dette punkt i beslutningsforslaget.
Vi arbejder altså konkret videre med det allerede fra i dag.