runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Andersen (V), 2007-12-13:
Jeg er glad for, at jeg som ny retspolitisk ordfører for Venstre kan få lov til at anbefale det forslag, L 17, fra justitsministeren, som vi her har til behandling.
Det er faktisk et rigtig dejligt lovforslag at få lov til at begynde med som ny ordfører på området, da det er et forslag, som umiddelbart er så rigtigt, så fornuftigt og så indlysende.
Det drejer sig om retsmægling, et nyt princip, et nyt begreb ved de danske domstole, og jeg synes, at det i og for sig ligger i god forlængelse af dansk tradition om samtale, forlig og aftale.
Det er et lovforslag, som vil indføre en permanent landsdækkende ordning ved de danske retter.
Ved retsmægling skal en af domstolen udpeget mægler kunne bringe parterne i en sag sammen og lade dem drøfte, hvad det er de er uenige om, og indgå en bindende aftale, uden det bliver til en egentlig domstolsafgørelse.
Det tror jeg er fornuftigt.
Parterne, der sidder i en sådan tvist, er jo selv i et eller andet omfang en del af tvisten, og det er jo sundt at lade dem indgå en aftale, som bagefter er forpligtende, men også er en aftale, som de hver især synes de kan være tilfredse med, og som de ikke føler de har fået trukket ned over hovedet af en dommer.
Samtidig er det fornuftigt i den forstand, at det uden tvivl vil medføre en effektivisering af domstolene, for der vil ganske enkelt blive færre sager at skulle føre til doms.
Vi hilser i Venstre dette forslag hjertelig velkommen.
Det bygger på en forsøgsordning, som har fungeret siden 2003 ved byretterne i København, Aalborg, Århus, Roskilde og Vestre Landsret.
Det er meningen, at retsmægling skal kunne bruges i alle borgerlige sager, der verserer ved byret, landsret og ved Sø- og Handelsretten.
Tænkningen er den, at den pågældende ret udpeger en mægler, som bistår parterne til selv at nå frem til en løsning på deres uenighed.
Det er en forudsætning for retsmægling, at det er en sag, hvor parterne frit kan indgå en aftale om det spørgsmål, som tvisten omhandler.
Aftalen må naturligvis ikke være i strid med andre lovregler.
Domstolsjurister kan være retsmæglere, det samme kan advokater, og uanset hvem der i øvrigt måtte blive udpeget af retten, skal vedkommende have et juridisk uddannelsesmæssigt forløb bag sig.
Retsmægleren fastlægger i samråd med parterne forløbet af mæglingen, og den afsluttes, når der er nået en løsning, eller hvis parterne selv ønsker den afbrudt.
Det er også nødvendigt for retsmæglerne at afbryde forhandlingen, hvis retsmægleren kan se, at man kommer ind på et område, som ikke er lovmedholdeligt.
De oplysninger, som kommer frem under retsmæglingen, er traditionen tro fortrolige og må ikke videregives.
Det er også værd at notere, at retsmæglingen er gratis for parterne, hvorimod de procesomkostninger, der måtte have været før mæglingen eller måtte komme, hvis mæglingen ikke fører til noget og efterfølgende skal genoptages, påhviler hver part ligeligt.
Vi synes, at det er et rigtigt fornuftigt forslag fra justitsministeren, som her søges permanentgjort.
Det vil vi gerne give alt mulig held og lykke med på vejen.
Fra Venstres side støtter vi det fuldt ud.
Karen Jespersen (V), 2007-12-13:
Det her med at sige, at vi ser på det under udvalgsbehandlingen, oplever jeg sådan, at det er en måde at sige på, at jeg bidrager så godt, jeg nu kan, til det samarbejde, man selvfølgelig altid har med udvalget under en lovbehandling.
Og det gælder også det andet, som der er blevet peget på.
Karina Lorentzen (SF), 2007-12-13:
Jeg må sige med det samme, at SF ikke kan støtte forslaget om at udvide dansk straffemyndighed i den udformning, som lovforslaget har.
SF har faktisk ret mange betænkeligheder ved flere dele af lovforslaget, som bl.a. har at gøre med den enkeltes retssikkerhed og risikoen for spejlvending, dvs. at andre lande ønsker at gennemføre en tilsvarende lovgivning.
At personkredsen udvides fra at omfatte danskere til personer med lignende ophold er simpelt hen ikke præcist nok.
Det bør fremgå, præcis hvilke grupper der kan blive omfattet af loven.
Det er meget betænkeligt, at man ønsker at afskaffe kravet om dobbelt strafbarhed i sager begået i udlandet, når både offer og gerningsmand har tilknytning til Danmark.
Det skal angiveligt ske for at sikre, at handlingen kan straffes, selv om den ikke er strafbar i udlandet.
SF er overbevist om, at grove handlinger er omfattet af de fleste landes retssystemer, hvilket overflødiggør nødvendigheden af sådan en regel.
Reglen er tillige for generel.
Hvilke grovere sager, der ikke i forvejen kan nås ad almindelig vej, er ikke specificeret, og det kræver vel også en viden om, hvilke handlinger der ikke er strafbare i udlandet, men er det i Danmark, altså en præcis sammenligning af forskellige landes retssystemer.
Kort sagt er det en meget kompliceret affære.
Man kan forvente en risiko for spejlvending af loven, sådan at andre lande indfører lignende regler.
Tag f.eks. en saudiarabisk kvinde, som kører i en dansk taxi med en mand af samme nationalitet, men som hun ikke er gift med.
Skal hun kunne retsforfølges i Saudi-Arabien og idømmes 200 piskeslag?
Igen skal der advares om faren for spejlvending.
Ønsker vi denne regel anvendt på en dansker i udlandet?
Jeg synes, at høringssvaret giver et godt eksempel på, hvorfor det ikke er ønskværdigt.
Skal f.eks. den danske redaktør, som ringer hjem fra Egypten og giver ordre til, at avisen skal trykke nogle tegninger af Muhammed, straffes i Egypten, selv om handlingen er lovlig i Danmark?
Konklusionen er klar: SF kan ikke stemme for forslaget om udvidelse af dansk straffemyndighed.
Marlene Harpsøe (DF), 2007-12-13:
Dansk Folkeparti har gennemgået lovforslag nr. L 16 fra justitsministeren.
Forslaget vedrører den danske straffemyndighed, og der sker stramninger af lovgivningen, som vi i Dansk Folkeparti overordnet kan stå inde for.
Vi ser positivt på, at personkredsen, der er underlagt den danske straffemyndighed, bliver udvidet, således at den også omfatter personer med et lignende fast ophold i Danmark, f.eks. asylansøgere og personer på såkaldt tålt ophold.
Med hensyn til de foreslåede paragraffer 7 og 7 a har jeg læst udvalgets betænkning om muligheden for at undtage tvangsægteskaber fra de to paragraffer.
Udvalget har overvejet, om der bør ske en fravigelse af strafferammen på 6 års fængsel og krævet dobbelt strafbarhed for tvangsægteskaber, og i overvejelserne finder udvalget det relevant, at en gerningsmand i udlandet ikke kender den danske lovgivning, og at vi dermed ikke vil kunne tage hensyn til legalitetsprincippet, hvis tvangsægteskaber, som er arrangeret i udlandet af personer uden dansk tilknytning, kriminaliseres.
Derfor anbefaler udvalget ikke umiddelbart denne løsning.
Problemstillingen er jo imidlertid, at der i forvejen er sket en afvejning af legalitetsprincippet, idet vi jo har fraveget legalitetsprincippet, når det gælder seksuel udnyttelse af børn og omskæring af kvinder.
Jeg anser tvangsægteskaber for en lige så alvorlig forbrydelse, og når vi tidligere har foretaget den afvejning og undtaget seksuel udnyttelse af børn og omskæring af kvinder, ser jeg ingen grund til, at vi ikke skal gøre det, når der er tale om tvangsægteskaber.
Desuden foreslår vi i Dansk Folkeparti en undtagelse fra strafferammen på 6 års fængsel i tilfælde af seksuel udnyttelse af børn, omskæring af kvinder og tvangsægteskaber.
Børneporno er afskyelig, og vi skal gøre alt for at få den stoppet.
Men internettet er jo et verdensomspændende fænomen, og når man lægger noget på en hjemmeside, er det tilgængeligt for alle i verden, der har en internetopkobling.
Det har dermed også betydning i Danmark, da de fleste i dagens Danmark foruden dansk også kan enten tale eller forstå andre sprog, og derfor forekommer det mig problematisk, når man alene lægger op til at straffe udbydere af børneporno, der på udbudshjemmesiden henvender sig på dansk.
Formentlig vil hovedparten af disse udbydere af børneporno, som eksisterer på nettet, ikke være hjemfaldne til straf i Danmark, selv om de falbyder deres produkter til et dansk publikum, uanset at hjemmesiden eventuelt måtte være forfattet på engelsk.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, om ministeren virkelig mener, at dette forslag er tilstrækkeligt til at stoppe børneporno.
Desuden ser vi positivt på, at der indføres en ny regel i straffeloven om dansk straffemyndighed i tilfælde af folkedrab, krigsforbrydelser, tortur og meget andet.
Vi skal selvfølgelig kunne retsforfølge personer i Danmark, der har udført disse umenneskelige handlinger.
Overordnet stiller vi os derfor positivt over for forslaget, da vi finder skærpelserne nødvendige, og vi ser frem til behandlingen af lovforslaget i Retsudvalget.
Karen Hækkerup (S), 2007-12-13:
Jeg vil sige, at det jo er klart, at sagen her er meget principiel.
Vi har i Danmark nogle ideer om, hvad vi synes er ret og rimeligt.
I Danmark synes vi f.eks., det er i orden, at man får foretaget en abort, vi synes også, det er i orden, at homoseksuelle gifter sig.
Derfor bliver vi selvfølgelig nødt til at overveje, om vi skal indskrive noget i vores love, som siger, at vi kan strafforfølge andre mennesker, hvis de begår handlingerne i andre lande.
Hvad nu, hvis man vender det på hovedet og siger, at det giver andre ret til at gøre præcis det samme mod os og dermed undergrave vores retsstat, så de principper, vi har, hvor vi f.eks. siger, at det i orden, at kvinder kan få abort, og at det er i orden, at homoseksuelle kan blive gift.
Det er jeg sådan set enig med fru Line Barfod i, og det vil vi mægtig gerne se på.
Men på den anden side er det også bare enormt vigtigt, at de forbrydelser, som finder sted, og som vi synes er urimelige, også kan strafforfølges.
Det er en fin balancegang, men vi tager gerne spørgsmålet op i udvalgsarbejdet.
Line Barfod (EL), 2007-12-13:
Det er til det sidste, som ordføreren var inde på, om spejlvirkning.
Der er en række af høringssvarene, der gør opmærksom på problemerne angående folkeretten, som jo er noget af det samme, altså spørgsmålet om, hvorvidt vi kan tiltage os kompetence til at bedømme forbrydelser begået i en anden stat, men ikke anses for at være forbrydelser der.
Derfor vil jeg gerne spørge: Hvis der kommer mere frem under udvalgsarbejdet om, at det f.eks. kan brede sig til andre lande, så de også kan ændre folkeretten på det område og f.eks. straffe kvinder, der har fået foretaget en abort i Danmark, kan det så få Socialdemokraterne til at ændre holdning til, om man vil støtte forslaget?
Hvad nu, hvis det viser sig, at det faktisk kan blive et problem, at ting, som vi mener det er meget vigtigt ikke er strafbare, er andre lande meget optaget af og ønsker skal være strafbare?
Karen Hækkerup (S), 2007-12-13:
Også Socialdemokraterne er overvejende positive over for dette lovforslag.
Formålet er jo lige præcis at give en samlet opdatering af de gældende regler, sådan at man også i fremtiden bedre vil kunne dømme den slags kriminalitet, der i dag slipper igennem nåleøjet, fordi der er nogle juridiske spidsfindigheder, der gør, at man ikke kan strafforfølge for gerningerne i Danmark.
Så skulle det vist være på plads.
Der er også en skærpelse i forbindelse med forbrydelser begået ved hjælp af internettet, sådan at de også bedre kan strafforfølges.
Det kan de, fordi materialet, som ligger på nettet, er tilgængeligt alle steder i verden og også i Danmark, så uanset hvilket land kriminaliteten er begået i, eller uanset hvor det er lagt på en server, vil virkningsprincippet gøre, at fordi det er tilgængeligt her, vil det blive nemmere at strafforfølge eksempelvis pædofile, og det hilser vi meget velkommen.
Lovforslaget skærper ligeledes det aktive personalprincip, så personer, der opholder sig her i landet som asylansøgere eller på tålt ophold, også vil kunne retsforfølges for de gerninger, som bliver begået i udlandet.
Som det sker i dag, forudsætter en strafforfølgelse, at der er dobbelt strafbarhed, dvs. at handlingen er strafbar både i Danmark og i gerningslandet.
Den regel gælder i dag ikke i sager om seksuel udnyttelse af børn eller eksempelvis i sager om kvindelig omskæring, og vil fremover heller ikke gælde i sager, hvor både gerningsmænd og offer har tilknytning til Danmark, og det synes jeg er positivt.
Advokatrådet problematiserer, at afskaffelsen af dobbelt strafbarhed vil medføre spejlvirkninger forstået på den måde, at hvis andre lande kriminaliserer handlinger, som er begået i Danmark, og som ikke er strafbare her, så vil der komme et problem.
Man kunne jo eksempelvis forestille sig, at der var nogle lande, som ville beslutte sig for, at homoseksuelle ægteskaber ville være en forbrydelse, og vi bliver selvfølgelig nødt til at finde ud af, hvad vi i givet fald så ville gøre, for det kunne jo være nogle meget tragiske situationer, vi ville kunne komme ud i, hvis det blev vendt på hovedet.
Også kriminalitet i internationale luftrum eller på åbent hav skal fremover kunne straffes, såfremt handlingen er rettet mod personer med dansk tilknytning, og det foreslås, at det passive personalprincip udvides, således at alvorlige forbrydelser, der er begået i en fremmed stat mod danske ofre som eksempelvis drab, vold, voldtægt eller incest, og som vil være omfattet af en strafferamme på mindst 6 års fængsel, også omfattes.
Socialdemokraterne bakker i det store og hele op om elementerne i lovforslaget, men vi er meget villige til at diskutere den effekt omkring spejlvirkninger, som Advokatrådet problematiserer.
Vi synes, det er vigtigt at få klargjort, om der er nogle reelle problemstillinger dér, men med disse ord er vi ellers positive og ser frem til udvalgsbehandlingen.
Kim Andersen (V), 2007-12-13:
Forslaget, vi her har til første behandling, er en genfremsættelse af lovforslag nr. L 12, som blev fremsat den 3. oktober, men som bortfaldt, da der blev udskrevet valg til Folketinget.
Forslagets formål er at gennemføre en revision af straffelovens regler om dansk straffemyndighed, og det er jo det, der så i det her sprog kaldes jurisdiktion.
Det er altså de regler, som afgrænser, hvad det er for nogle straffesager, der kan dømmes i ved danske domstole.
Forslaget bygger på en betænkning fra Jurisdiktionsudvalget, og der er en lang række elementer i justitsministerens lovforslag nr. L 16.
Jeg vil særlig hæfte mig ved, at et af de centrale elementer er, at det slås fast, at danske domstole skal kunne dømme, hvis et offer med tilknytning til Danmark - det kan være bopæl, fast ophold her i landet eller statsborgerskab - udsættes for alvorlig kriminalitet i udlandet, og det vil eksempelvis kunne gælde, hvis en dansk kvinde er på turistrejse i udlandet og bliver voldtaget af en udlænding og de lokale myndigheder der ikke forfølger sagen - et udmærket eksempel tidligere fremført af justitsministeren i forbindelse med omtale af betænkningens offentliggørelse.
En anden ting er, at det skal være muligt at dømme mennesker, som fra udlandet via internettet udbreder materiale, som er ulovligt, hvis det materiale har en særlig relation til vores land - det kan f.eks. dreje sig om børnepornografi eller racistiske ytringer.
I de tilfælde skal danske domstole kunne dømme.
Et andet vigtigt element i lovforslaget er, at såfremt både offer og gerningsmand har tilknytning til Danmark, så bør der være en mulighed for at straffe i Danmark i forbindelse med alle former for kriminalitet, også selv om forholdet ikke måtte være strafbart i gerningslandet.
Det betyder, for også at henvise til et tidligere fremført eksempel fra justitsministeren, at en person, som har bopæl her i landet, og som under et ferieophold i udlandet tvinger sin herboende datter til at indgå et ægteskab mod sin vilje, så vil det kunne straffes, uanset om et sådant tvangsægteskab ikke er strafbart i det pågældende land.
Endvidere behandler lovforslaget det forhold, at det bør være en dansk domstol, der træffer afgørelse i alle sager om folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, hvis gerningsmanden har tilknytning til Danmark eller rent faktisk befinder sig her i landet, f.eks. under transit, eksempelvis i en lufthavn.
Lene Espersen (KF), 2007-12-13:
Jeg vil sige i lige måde.
Karen Hækkerup (S), 2007-12-13:
Nu forstod jeg på ministeren, at hun var ked af, at der måske var nogle, som ikke havde skiftet post.
Når ministeren nu efter sit svarindlæg har imødekommet begge de to kritikpunkter, jeg havde, vil jeg bare sige til ministeren, at jeg er helt sikker på, at vi finder ud af at have et godt samarbejde også i den her periode til glæde og gavn for befolkningen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-12-13:
Hvorfor yderligere regler?
Jeg synes faktisk, at de her regler er ganske sobre.
Eksempelvis i de tilfælde, hvor der opstår en klagesituation, hvor en af de to eller tre parter - eller hvor mange der nu er - føler sig forurettet i forbindelse med afgivelse af priser på en given entreprise, er det klart, at der skal være nogle regler for, hvordan disse klagevejledninger osv. gennemføres, så man ved, hvordan man skal forholde sig, også som virksomhed.
Jeg synes da kun, at det er ganske logisk, at der er en sober klageinstans, således at man er sikker på, at klagerne vil blive behandlet korrekt på både faglig og politisk vis.
Så jeg synes ikke, at man skal være ked af, at der kommer regler på det område, som er bedre end dem, vi har i dag; det skal man faktisk kun se som et gode.
Jeg er simpelt hen ikke enig med ordføreren i det, der bliver postuleret, for jeg har eksempelvis selv igennem 10 år deltaget i kommunalpolitisk arbejde og har været formand for et teknisk udvalg i en kommune, hvor vi har haft konkurrenceudsættelse, bl.a. på entreprenørdelen.
Det medvirkede faktisk til, at de folk, som var folkevalgte, og som sad i det tekniske udvalg, fik en væsentlig større indsigt i, hvad det egentlig var, man opererede med inden for det her område, hvilke rutiner man havde, og hvad de forskellige delelementer kostede, og kommunen var også nødsaget til at lave en meget fin plan for, hvilke arbejdsopgaver der lå inden for den her udlicitering, hvad der skulle gøres, og hvad der ikke skulle gøres.
Så faktisk har det været med til at åbne kommunen og også politikernes øjne mere for, hvad man reelt går og beskæftiger sig med.
Så jeg anser det faktisk kun som noget positivt og overhovedet ikke som noget negativt.
Nu nævnte hr. Johs. Poulsen, at han mente, at jeg havde modsagt mig selv.
Nu troede jeg ellers, at det generelt var en kulturel begivenhed, man mest så hos De Radikale selv, men lad det nu være.
Jeg synes, det er vigtigt, at folk, når de føler sig forurettede i forbindelse med en konkurrence, hvor de har deltaget på lige fod - og burde deltage på lige fod - med andre, så får præciseret retningslinjerne for, hvordan man skal vurdere priserne, også hos de offentlige virksomheder, som deltager i en konkurrencesituation, og jeg kan altså ikke forstå, hvorfor Det Radikale Venstre har noget imod, at vi nu får mere synlighed omkring, hvordan priserne bliver bedømt, både inden for kommunen og også uden for kommunen.
Line Barfod (EL), 2007-12-13:
Jeg tror bestemt ikke, der er særlig mange, der synes, det er morsomt, hverken de, der skal sidde og lave bureaukratiet i forbindelse med alt det her med udbud, eller f.eks. de buschauffører, der bliver sendt ud i at få deres arbejdsvilkår voldsomt forringet, fordi det hele skal gøres op, som om det eneste, der er interessant, er, hvordan man kan få så meget arbejdskraft ud af dem som muligt, også selv om de så går ned og skal førtidspensioneres, lang tid før de ellers skulle have været pensioneret, hvis de havde haft ordentlige arbejdsvilkår.
Men når hr. Hans Kristian Skibby så siger, at det her fremmer åbenhed, så undrer det mig meget.
Kan hr. Hans Kristian Skibby ikke bekræfte, at når man flytter det, der i dag ligger i offentlig forvaltning, over i private firmaer, så mister man nemlig indsigten?
Så har man lige pludselig ikke længere offentlighed i forvaltningen, fordi det så er et privat firma, hvis forhold man jo ikke kan få indsigt i, i modsætning til når det ligger i forvaltningen, og dermed er Dansk Folkeparti også med til at fremme, at vi får mindre åbenhed omkring løsningen af alle de mange velfærdsopgaver.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-12-13:
Jeg har ikke indtryk af, at det her er lavet for morskabs skyld alene.
Jeg mener faktisk, at det her lovforslag er sat i søen netop for at sikre, at også private virksomheder har mulighed for at konkurrere på lige vilkår med de virksomheder, som eksempelvis er ejet af kommunerne.
Vi har en række kommuner, der har materielgårde og egen entreprenørafdeling.
På den her måde har man jo mulighed for at give et bud på, hvem der er bedst og billigst til at renovere f.eks. lokale villavejes fortove, og hvis en virksomhed kan gøre det billigere end en anden, jamen så må den, der har den bedste pris for den samme kvalitet, naturligvis være den, som skal påtage sig den her opgave.
Man tvinger faktisk kommunerne til at fortælle, hvilke priser de selv kalkulerer med, når de har egne entrepriser på forskellige anlægsopgaver, og jeg kan altså ikke forstå, at man som folkevalgt politiker her på Christiansborg kan være imod, at kommunerne får en bedre mulighed for at vurdere egen situation, og hvad der er bedst for kommunen.
Og det, der er det allerbedste, må altså være, at vi får det, der hedder value for money, altså, at vi skal have så meget ud af de kommunale skatteydermidler, som vi overhovedet kan få.
Og det får man ikke bare ved bevidstløst at sige: Nå ja, men vi har jo noget, der er kommunalt her; nu skal vi lade det blive ved med at være kommunalt.
Der er altså mange kommuner, der har kunnet se, at de har fået gennemført flere ting til en lavere pris netop ved at gennemføre en konkurrenceudsættelse, og det synes jeg faktisk er ganske fornuftigt.
Line Barfod (EL), 2007-12-13:
Det undrede mig lidt, at hr. Hans Kristian Skibby talte om det kommunale selvstyre, som om det var noget, man går varmt ind for.