Hanne Severinsen (V), 2007-03-30:
Lovforslaget om professionshøjskoler har været længe undervejs, og vi har stadig en diskussion til gode om modeller for vækstlaget for de tekniske og merkantile uddannelser.
Men lovforslaget her i dag markerer, at en meget lang diskussion om strukturen for de professionsrettede videregående uddannelser, som startede allerede i 1997, er endt med den model for syv professionshøjskoler, som vi i dag har til førstebehandling.
Man har måske set smukkere processer end denne her, men resultatet kan vi godt tillade os at kalde historisk.
Der har heldigvis hele tiden været bred enighed om målet: At flere skal have en videregående uddannelse, og en stor del af væksten vil komme på MVU-området.
Det er regeringens målsætning, at mindst halvdelen af en ungdomsårgang i 2015 skal have en videregående uddannelse, og at det bør ske bl.a. ved at udbyde flere praksisorienterede uddannelser, der bliver skræddersyet til fremtidens arbejdsmarked.
De bør udbydes bredt geografisk i takt med, at regionernes behov for et mere vidensbaseret arbejdsmarked skal sikre ny vækst og beskæftigelse overalt i landet.
Vi har nu en aftale om hovedstrukturen, der i det store og hele følger regionsstrukturen.
Vi mangler så at få fulgt op på den høring, som Uddannelsesudvalget gennemførte 13. marts om de tekniske og merkantile uddannelser.
Det er her, det største behov for udvikling af nye uddannelser ligger, og det er her, vi må sikre, at kreativiteten ikke bliver kvalt i en for ufleksibel struktur.
Opgaven bliver at få gang i nye vækstlag for nye MVU-uddannelser.
Det vil samtidig styrke tilgangen til KVU-uddannelserne, hvis der kommer nye overbygningsmuligheder.
På ingeniørområdet vil vi få brug for at øge søgningen til den eksisterende diplomuddannelse, hvor der også er et stort udviklingspotentiale.
Vi er enige om, at der både i den offentlige og i den private sektor bliver stor efterspørgsel på praksisnære uddannelser, den kategori af uddannelser, vi nu beskriver som professionsbachelorer, uddannelser, som på sigt bliver til én professionsbachelorsektor, hvor skellet mellem offentlig- og privatrettede bliver mere fleksibel.
Udfordringen bliver så, at der både skal blive plads til de horisontale synergieffekter og vertikal sammenhæng mellem KVU, MVU og LVU, så vi skaber uddannelser, der både har fleksibilitet og dybde og således undgår uddannelsesmæssige blindgyder og paralleluddannelser.
Det er også vigtigt, at den faglige kvalitet bliver udgangspunktet for samarbejdet mellem uddannelserne.
Kvaliteten skal så sikres via akkrediteringssystemet.
Løsningen på de mange udfordringer er blevet, at hver region som hovedregel får en professionshøjskole, der skal varetage den overordnede styring af udbud af uddannelser i tæt samspil med regionale virksomheder og andre interessenter såvel som med nye vækstfora.
Monday, August 20, 2007 11:33 AM
sen bliver Region Syddanmark, der på sigt får to, og hovedstaden, der deles i to, men således at de enkeltstående kan vælge, hvilken professionshøjskole de kan gå ind i, således at de, hvis de vil, kan fortsætte med at være samlet i en af konstruktionerne.
Professionshøjskolerne får en enstrenget ledelsesstruktur med en bestyrelse, som har det overordnede strategiske ansvar for de fremtidige udviklingskontrakter, og som nedsætter uddannelsesudvalg, der skal sikre den faglige udvikling.
Vi lægger vægt på, at de enkelte uddannelsessteder skal have mulighed for at udvikle deres eget studiemiljø, og at vi især skal have nogle mekanismer, der sikrer den geografiske spredning, således at stærkere miljøer kan understøtte svagere.
Forhåbentlig vil mange regioner gribe mulighederne for at hjælpe nye vidensbaserede arbejdsmarkeder i gang, så vi på sigt kan understøtte en mere ligelig geografisk udvikling.
Der forestår nu et udvalgsarbejde, og Venstre vil arbejde konstruktivt for at sikre, at L 188 bliver bearbejdet, så loven vil kunne vedtages før grundlovsdag.