Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2015-10-08:
Men bare rolig, det er kun det i glasset.
Nej, pjat.
Svaret på spørgsmålet fra hr. Jens Joel er, at det jo ikke er sådan, at der var en enkelt ting, som var afgørende for, at vi pegede på hr. Lars Løkke Rasmussen som statsminister i Danmark.
Vi havde jo allerede sagt til vælgerne, at det lå til, at vi gerne ville gøre hr. Lars Løkke Rasmussen til statsminister efter et valg, hvis vi fik en borgerlig regering.
Og vi synes jo, at vi havde nogle gode drøftelser med den nuværende statsminister om det, og vi ser, at der er kommet et regeringsprogram, der, som jeg sagde, trækker svagt i en bedre retning, end det gjorde før, og vi er selvfølgelig særlig opmærksomme på, og der også på skatteområdet er kommet nogle ambitioner ind, og det er jo noget, vi lægger vægt på i Liberal Alliance.
Jeg skal først og fremmest beklage, at jeg er lidt stemmemæssigt udfordret, men jeg håber, at det går.
Danmark har fået et nyt flertal, og Danmark har fået en ny regering.
Hurra for det første, og tillykke med det andet.
Men nu må det være tid til at skrue ambitionerne op.
I Liberal Alliance er vi gået fra en situation, hvor vi mest kunne rykke gennem den offentlige debat og uendelig lidt gennem arbejdet på Christiansborg, til en situation, hvor vi er støtteparti for en borgerlig regering.
Jeg skal hilse og sige, at vi er parate til at tage ansvar; vi er ikke alene parate, vi glæder os til finanslovsforhandlinger, skatteforhandlinger, udlændingeforhandlinger og meget mere.
For nu kan vi for første gang i dette årtusinde få en ambitiøs borgerlig regering både af navn og af gavn.
Med den tidligere regering frygtede vi, hvor slemt det ville blive, for nu at bruge fru Mette Frederiksens billedsprog, da vi så den krikke, som fru Helle Thorning-Schmidt og Villy Søvndal havde sat til salg op til valget i 2011.
Heldigvis viste det sig, at hesten godt kunne løbe og endda i en helt anden retning, end hestehandlerne havde lovet.
Derfor fik vi en regering, der kun var lidt skidt.
Nu ser det ud til, at vi har fået en regering, der er lidt god, og på den måde er det jo gået i den rigtige retning.
Det er en regering, Liberal Alliance støtter.
Danmark bør være et højvækstland.
Danmark bør være et innovativt land.
Danmark bør være et land, som unge mennesker fra hele verden har lyst til at tage til for at arbejde og studere.
Danmark bør være et land med muligheder for langt flere.
Men det kræver reformer af skatteområdet og arbejdsmarkedsområdet.
Skatten skal ned, så der bliver skabt vækst og arbejdspladser.
Det mest effektive vil være topskattelettelser.
Flere skal lukkes ind i arbejdsfællesskabet.
Det kræver lettelser i bunden, men det kræver også, at vi ser på størrelsen af kontanthjælpen, og at arbejdsmarkedets parter åbner op for en indslusningsløn.
Det er nu, vi skal lave reformerne, hvis vi skal have flere med i arbejdsfællesskabet, hvis vi skal blive et rigere land med flere muligheder for flere mennesker.
Alt handler selvfølgelig ikke om penge, heller ikke for Liberal Alliance.
I dette land, hvor vi med nidkærhed kræver størstedelen af borgernes penge ind i skatter og afgifter, skylder vi i det mindste, at pengene bliver brugt med omtanke.
Vi må forvente, at den danske stat står vagt om borgernes grundlæggende rettigheder.
Men det knager i fugerne i den offentlige sektor.
SKAT har på det nærmeste været brudt sammen.
Vi har haft sagen om nødløgn over for Folketinget og senest sagen om fredelige demonstranter, der efter instruks er blevet frataget det tibetanske flag, fordi det, de gjorde, ikke passede systemet.
Det er en meget alvorlig sag.
Den offentlige sektor kan trimmes, borgerne skal tilbage i centrum.
Jeg kan ikke undlade at komme ind på, at Europa står i en helt særlig situation med den flygtninge- og migrantkrise, vi står over for.
Og lad det være sagt helt ærligt: Den er ikke lige opstået, og den forsvinder heller ikke som med et trylleslag.
Derfor skal vi have klare ambitioner om at løse problemerne, selv om det kommer til at tage tid.
Først og fremmest er det jo forfærdeligt for de mennesker, der ikke kan bo i deres land på grund af krig og forfølgelse.
Dem må vi hjælpe, men vi bør først og fremmest hjælpe dem i nærområderne.
Derfor bør Danmark stille sig i spidsen for internationalt donorarbejde.
Vi bør samarbejde med EU og verdenssamfundet, og vi må medvirke til at etablere sikre zoner i Syrien.
Den anden del af den europæisk krise handler om, at der er folk, der kommer hertil, med det formål at få en bedre økonomisk tilværelse.
Hvor meget vi end kan forstå dem, må vi sige, at det desværre ikke kan lade sig gøre.
Jo, I kan komme som indvandrere, hvis I har et job i forvejen, men hele verden hverken kan eller skal bo i Europa.
Derfor må den ydre grænsekontrol også styrkes.
Det er jo forudsætningen for, at man kan have et Europa med åbne indre grænser, som vi fortsat ønsker at bakke op om.
Må jeg ikke i den forbindelse sige, at det har været imponerende at se, i hvilket omfang den danske befolkning har været villig til at bidrage med økonomisk hjælp i nærområderne, og det varmer, at der er flere og flere, der frivilligt stiller op og hjælper i integrationsprocessen her i Danmark.
Her har civilsamfundet vist et flot ansvar og har en stor opgave, for løser vi ikke integrationsudfordringen, står vi også over for nogle store udfordringer på dette område.
Danmark skal have ambitioner, og Liberal Alliance har store ambitioner på Danmarks vegne.
Vi skal have ambitioner om høj vækst, om flere arbejdspladser og om en god integration.
Skal det lykkes, kræver det, at ambitionsniveauet her i huset også kommer lidt op.
Liberal Alliance har 13 mandater, som vi er meget glade for, og tak til de 265.129 danskere, der stemte på os ved valget.
Vi bruger gerne deres stemme til at bidrage.
Vi går også gerne på kompromis, men retningen skal være opad, og hastigheden skal øges.
Danmark er et dejligt land.
Ambitionen må være, at Danmark i fremtiden bliver et endnu dejligere land.