Per Clausen (EL), 2011-12-14:
Jeg vil godt starte med at takke Dansk Folkeparti for at have rejst den her forespørgsel.
Jeg synes jo sådan set, det er ret flot, at et tidligere støtteparti til en regering tager en forespørgselsdebat op om de særlige rådgiveres rolle i en situation, hvor der er kommet den ene afsløring efter den anden af, at man under den tidligere regering tilsyneladende ikke har brugt disse rådgivere i overensstemmelse med reglerne.
Det synes jeg er rigtig godt.
Det er udtryk for, at man rejser kritik, uanset om det er den ene eller den anden side, der begår uregelmæssigheder og fejl.
Og jeg går ud fra, at det er hævet over enhver tvivl, at det er de sager, som har været anledning til, at der er kommet en hasteforespørgselsdebat i dag.
For hvis det var antallet af rådgivere i den nye regering eller disses lønforhold, eller hvad det nu kunne være, så ville hasteforespørgslen vel være kommet noget tidligere.
Så selv om hr. Peter Skaarup måske har brugt lidt mere tid på at tale om den nuværende regerings eventuelle fejl end om de helt åbenlyse fejl, den tidligere regering har begået, er det vel bare udtryk for, at hr. Peter Skaarup i lighed med Enhedslisten – bare med omvendt fortegn – altid sørger for at minde om, at dem, man ikke støtter, også begår fejl, altså når man skal kritisere sine egne.
Det har jeg meget forståelse for, og jeg synes, at det alligevel er ganske flot, at man har taget den her debat i den her situation.
Det er selvfølgelig sådan, at den her debat godt kunne ende med at være en diskussion, som primært fokuserede på nogle af de sager, som har været meget omtalt i medierne i de seneste uger.
Der er tale om nogle situationer, hvor tidligere ministre har givet mulighed for eller direkte sanktioneret, at særlige rådgivere har handlet i strid med reglerne.
Derfor vil de sager jo blive afklaret; hvad enten det nu er politiet, kommissionsundersøgelser, eller hvad det er, man sætter i værk, vil de sager blive undersøgt
til bunds.
Og så vil man jo også få et klart svar på, i hvor stor udstrækning den dårlige kultur, som har bredt sig, kan begrænses til nogle forholdsvis få personer, eller om det er en dårlig kultur, som har spredt sig yderligere.
Men det er i forhold til de konkrete sager.
Det, man jo godt kunne have en diskussion af, er, om det under alle omstændigheder er sådan, at det her er symptomer på noget, som har nogle svagheder i sig, nemlig at når man har særlige rådgivere med en hundrede procents binding til en minister, og man kan sige en hundrede procents karrieremæssig afhængighed af, at ministeren bliver siddende og klarer sig godt, så kan det måske godt føre til den tolkning, man har, af, hvad lovlighed, sandhedspligt og faglighed betyder.
Jeg mener, uden at jeg vil afsløre dybe hemmeligheder fra fortrolige samtaler, nok at kunne sige med en vis sikkerhed, at den kommunikation, der undertiden er mellem de særlige rådgivere og journalister her på Christiansborg, ikke altid handler om, at man f.eks. overholder forpligtelsen til at orientere alle journalister om de initiativer, der kommer fra regeringen, nogenlunde samtidig, men at man tværtimod synes, at det er rigtig godt at lave lidt selektiv story selling, så der kan etableres et gensidigt afhængighedsforhold mellem de særlige rådgivere for ministrene og udvalgte journalister.
Og det er jo også en af grundene til, at man nu blandt journalister har en diskussion af og blandt mediefolk har en diskussion af, om der ikke er grund til at genoverveje, hvordan holdningen skal være til kildebeskyttelse.
Jeg synes, at når man kan komme så langt inden for medieverdenen, at man kan diskutere det ud fra de erfaringer, man har gjort på det her område, synes jeg sådan set også, at vi i Folketinget skulle være i stand til at sige: Der er kommet nogle ting frem, der er noget, der tyder på, at der er en udvikling i gang, som vi faktisk ikke synes så godt om.