Line Barfod (EL), 2007-05-11:
Enhedslisten støtter forslaget, som vi mener er et skridt i den rigtige retning.
Jeg vil gerne sige, at det jo ikke, som man ellers måske lidt kunne få indtryk af i debatten – især da man hørte hr. Ulrik Kragh, men også hr. Lars Barfoed tale om det – er noget fuldstændig nyt, at man fastlægger, hvordan stillingsopslag skal se ud.
Det har man jo, som fru Lone Dybkjær var inde på, gjort i mange år i forbindelse med, at der skulle stå m/k i stillingsannoncerne osv.
Man har også tidligere udsendt cirkulærer og har jo også i dag et cirkulære, og det er på baggrund af det cirkulære, som er udsendt fra regeringen i 2006, at det her forslag er blevet fremsat.
Et tidligere cirkulære fra 2000 om stillingsopslag nævnte faktisk nogle minoriteter – alder, køn, race, religion, etnisk tilhørsforhold – mens andre minoriteter ikke var nævnt: seksuel orientering og handicap.
Det førte selvfølgelig til, at De Samvirkende Invalideorganisationer og Landsforeningen for Bøsser og Lesbiske prote sterede og spurgte, hvorfor de minoritetsgrupper ikke var nævnt, når de andre var.
Der er så kommet det nye cirkulære fra regeringen, hvor der, som det har været fremme i debatten her i dag, bare står, at opslag af stillinger i staten som udgangspunkt skal indeholde en opfordring til, at alle interesserede uanset personlig baggrund søger stillingen.
Det, som De Radikale i stedet foreslår i deres beslutningsforslag, er jo, at man i stillingsopslaget skal nævne de minoriteter, som man har valgt at skrive ind i loven mod forskelsbehandling på arbejdsmarkedet, fordi det er i forbindelse med de minoriteter, vi politisk har besluttet, at der er brug for at gøre en særlig indsats, at der er brug for at gøre noget imod diskrimination.
Derfor er det de minoriteter, der er væsentlige at nævne i stillingsopslagene for at understrege, at man rent faktisk mener alvorligt, at man ikke vil diskriminere blandt ansøgerne i forhold til disse minoritetsgrupper.
Det mener jeg er væsentligt at have med.
Man har jo kunnet se flere steder, at det faktisk virker.
Man kunne bl.a. i 1999 høre fra Finansministeriet, at de havde erfaret, at når de i stillingsopslaget opfordrede ansøgere med såvel dansk som anden etnisk baggrund til at søge, så kom der flere ansøgere med anden etnisk baggrund.
Så det har en betydning, hvad man skriver i stillingsopslagene, og derfor støtter vi det forslag, der ligger.
Jeg synes så også, det var interessant at høre den diskussion, som hr. Ulrik Kragh rejste, om, hvordan vi skal styre den offentlige sektor.
Jeg foretrækker klart, og det er jo også det, der ligger fra oppositionens side, at når vi skal opstille nogle regler og rammer, foregår det i en åben, demokratisk debat; at det er noget, vi diskuterer i Folketinget eller i kommunalbestyrelsen.
Det er derigennem, vi skal sætte rammerne, mens denne regering og Dansk Folkeparti i stedet ønsker, at rammerne skal fastlægges i kontrakter, hvor det har direkte økonomisk konsekvens, hvis ikke man lever op til lige præcis de mål, som bliver opstillet i kontrakterne.
Det gælder, hvad enten vi snakker om statslige myndigheder og direktører osv. eller vi snakker om kommunerne.
Disse kontrakter bliver fastlagt ved hemmelige forhandlinger, og nogle af kontrakterne er endda så hemmelige, så man ikke kan få offentlig indsigt i dem.
Jeg foretrækker helt klart, at vi har en åben, offentlig debat om, hvad det er for nogle mål, vi stiller op, frem for at det er noget, der foregår i et lukket, centralstyret system.
Det synes jeg faktisk er en lige så væsentlig politisk debat at få rejst som spørgsmålet om, hvad vi gør for at få flere minoriteter ansat i det offentlige.