runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Hr. Peter Skaarup spørger, hvad man får i forhold til hele integrationsområdet, hvis man stemmer på SF.
Det er klart, at man får en politik, der på mange måder med hensyn til integration vil være den absolutte modsætning til den periode, hvor hr. Peter Skaarup har dannet regering sammen med V og K.
Man får en afskaffelse af de lave satser på kontanthjælp og starthjælp; man får en boligsocial indsats i vores betrængte boligområder, som vi ikke har set; man får en uddannelsessatsning på børnene, der gør, at vi ikke efterlader så mange børn og unge uden uddannelse.
I forhold til asylområdet har vi jo aftalt, at man højst skal opholde sig et halvt år i et asylcenter.
Det vil sige, at den situation, vi havde her, hvor mennesker havde opholdt sig i centrene i 8-9-10-11 år, ville man ikke se igen i påkommende fald.
Derudover får man også en mulighed for, at prostituerede, der kommer udefra, og som er villige til at angive deres bagmænd, får opholdstilladelse.
Så der sker rigtig mange store ændringer i forhold til den integrationspolitik, der er blevet ført under VKO, hvis man stemmer på SF.
Peter Skaarup (DF), 2009-10-08:
Men det kan man jo så diskutere en anden gang.
Det, jeg interesserer mig lidt for her, er at få svar på spørgsmålet – ikke på det, som hr. Villy Søvndal svarede med hensyn til integration og mange andre ting.
Jeg spurgte om en eneste bestemt ting, og det tror jeg også hr. Villy Søvndal hørte, så jeg synes, at hr. Villy Søvndal skulle høre efter nu.
Det går på situationen i Brorsons Kirke.
Hvis nu vi har den situation, at SF har magt og har noget at skulle have sagt efter et valg, vil SF så bakke op bag ved, hvis en gruppe afviste asylansøgere besætter en kirke og ikke vil tage tilbage, at politiet så nødvendigvis må rydde sådan en kirke og sørge for, at de pågældende bliver sendt hjem til det land, de skal vende tilbage til?
Hvor står SF der?
Er det »måske og på den ene side og på den anden side osv. osv., og det er ikke godt, hvis det sker der, og vi må ikke dét, og vi skal give humanitær opholdstilladelse, eller hvad«, eller vil man stå bag politiet?
Er SF virkelig fast i kødet her, eller bliver det bare rent kaos?
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Det sidste behøver hr. Peter Skaarup ikke at være bange for, altså at det bliver kaos.
Det bliver det ikke.
Vi har meget tydeligt sagt i den aftale, vi har lavet, at det, vi ændrer i forhold til asylpolitikken, er, at vi ikke vil have, at mennesker opholder sig så lang tid i et center, som tilfældet er her.
Jeg tror også, at hr. Peter Skaarup, hvis han skal kigge kritisk – jeg ved ikke, om det er muligt – på sin egen indsats over de seneste år, må spørge sig selv: Er det virkelig klogt, at holde mennesker så mange år i et asylcenter, som man har gjort her?
Jeg tænker specielt på situationen i Irak.
Jeg tror, hr. Peter Skaarup må medgive, at Dansk Folkeparti har det ansvar, at man var med til at sætte en krig i gang i Irak, som var uden legitimitet, og som var med til at drive 4 millioner irakere på flugt, hvoraf ganske få så endte i Danmark.
Gitte Lillelund Bech (V), 2009-10-08:
Jeg vil faktisk følge op, hvor hr. Peter Skaarup slap.
For hr. Peter Skaarup fik ikke svar på sit spørgsmål.
Hr. Villy Søvndal talte udenom og talte om asylcentrene og sådan noget.
Jeg vil spørge helt klart: Mener SF, at hvis der er en aftale med en regering i et land, hvorfra der er asylansøgere i Danmark, en aftale om, at afviste asylansøgere skal hjemtages, vil SF så bakke op om, at man rent faktisk kan udsende de afviste asylansøgere – fordi de jo er afvist i Danmark og deres egen regering har accepteret, at de skal hjem?
Vil SF sige ja eller nej til det?
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Det er klart, at der altid skal foretages en vurdering af, om nogle er berettiget til asyl eller ej.
Det er jo indlysende.
Det, man måske lidt undrende kan spørge til i den her sag, er, hvilken rolle det spiller, når mennesker har boet her i rigtig mange år på grund af et begivenhedsforløb, Danmark har haft en direkte årsag til i forhold til at være aktiv deltager i Irakkrigen.
Og spiller det en rolle, at nogle mennesker har boet her helt op til 10-11 år og har født børn her?
Og spiller situationen i Irak en rolle?
Men når alt det er sagt, er det klart, at der må foretages en vurdering af, hvem der har ret til asyl, og hvem der ikke har.
Gitte Lillelund Bech (V), 2009-10-08:
Man må jo sige, at hr. Villy Søvndal har en vis erfaring herindefra.
Hr. Villy Søvndal har faktisk så meget erfaring, at han mestrer at snakke udenom og ikke svarer på spørgsmålene.
Jeg vil spørge helt klart: De afviste irakiske asylansøgere, der sad i Brorsons Kirke, og hvor der ligger en aftale med den irakiske regering om, at de skal hjemtages, vil SF – også givet, at man måske måtte komme, og jeg håber det så sandelig ikke, i en regering med Socialdemokraterne og De Radikale – stå fast på, hvilket Socialdemokraterne har annonceret, at afviste asylansøgere selvfølgelig skal ud af landet, eller vil SF ikke stå fast på det?
For hvis hr. Villy Søvndal siger ja, så må jeg sige, at det vil lyde, som om hr. Villy Søvndal endnu en gang har bøjet sig dybt i støvet for fru Helle Thorning-Schmidt.
Hvis hr. Søvndal siger nej, så har vi bare endnu et eksempel på, at Socialdemokraterne og SF faktisk ikke har en fælles udlændingepolitik, selv om man tilkendegiver, at man har det.
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Tak for spørgsmålet.
Jeg tror, jeg igen er nødt til at anbefale, at man læser vores fælles udspil om integration, for så tror jeg, man kan blive rigtig meget klogere.
Men jeg vil også gerne svare på spørgsmålet her.
Vi opfordrede jo ministeren til at gå ind og se på sagerne i lyset af både situationen i Irak og det antal år, de mennesker har opholdt sig her.
Loven siger jo, at ministeren har mulighed for at gå ind og give opholdstilladelse, hvis hun synes, der er baggrund for det, og det har været vores opfordring i denne sag.
Det synes jeg er en meget tydelig og klar politik og selvfølgelig også en anerkendelse af, at der skal foretages en vurdering.
Sagerne om de irakiske flygtninge har bare været helt specielle.
Må jeg så runde sessionen her af med at sige: Jeg håber, at det her land aldrig nogen sinde igen går i krig på et grundlag som det, man gik i krig med Irak på.
Jeg håber, at mit land aldrig nogen sinde skal deltage et andet sted i verden og drive 4 millioner mennesker på flugt med de konsekvenser, det har haft ikke alene i Danmark, men i en række andre lande.
Det er måske i virkeligheden derfor, VKO burde sidde med rigtig, rigtig dårlig samvittighed i denne sag.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-10-08:
Omkring den 1. november 2007, under valgkampen, stod Anders Fogh Rasmussen og fortalte den undrende befolkning, at under den her regering ville man udskifte halvdelen af alt sygehusbyggeri, således at danskerne ville komme til at ligge på nye og fantastiske sygehuse.
Man lovede også, at man ville bruge omkring 80 mia. kr. på projektet, og alligevel ser vi nu år efter år efter år, at regeringen trækker overskrifter med, at man vil bygge sygehuse for kun det halve, 40 mia. kr.
Nu er det sådan, at det er blevet meldt ud, at man vil bygge nyt i Hillerød, at man vil bygge nyt i Gødstrup og masser af andre steder, og det er jo meget fint, men endnu har vi ikke hørt noget til økonomien i de pågældende projekter.
Alle steder rundtom meldes der om, at man får at vide, at projekterne skal være langt mindre end det, man kunne ønske sig i regionerne, og vi er meget langt fra det mål, som Anders Fogh Rasmussen meldte ud dengang, og som De Konservative bakkede op om.
Hvor står De Konservative i dag i det her spørgsmål?
Hvornår får vi nogle flere penge til at få en ordentlig behandling i det her land?
Hvornår får vi de enestuer, som vores medicinske patienter også har krav på?
Henriette Kjær (KF), 2009-10-08:
Jeg kan slet ikke forstå den forvirring, som den socialdemokratiske ordfører giver udtryk for.
Jeg synes jo, det er fantastisk, at regeringen har meldt ud, at der nu skal bygges nye sygehuse for 40 mia. kr.
Det har hele tiden været regeringens mål, jeg har ikke hørt regeringen tale om andet
, så det må jo stå for Socialdemokraternes egen regning.
For 40 mia. kr. nyt sygehusbyggeri!
Det er jo ikke set før, og det kan skabe en fantastisk grobund for bedre sygdomsbehandling, mere specialiseret sygdomsbehandling, og jeg synes faktisk, at man skulle tage og glæde sig i Socialdemokratiet over, at vi nu får nogle fantastiske nye sygehuse til gavn for alle patienterne.
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Man må sige, at det jo lidt er et skift i forklaringen, i forhold til hvad vi hørte i går og i forgårs fra Dansk Folkepartis side.
Nu forstår man, at det er gjort af kærlighed til de unge.
Ellers har melodien jo været, at nu skulle de have den hårde hånd, nu skulle straffen virke, og nu ville man ikke tolerere det længere.
Men nu forstår jeg, at man har tabt den del af diskussionen i den offentlige debat, og derfor skifter man fod og siger: O.k., så går vi over til at gøre ligesom læreren, der sagde, når han skulle slå eleverne, at man skulle huske, at det her var gjort af kærlighed.
Det her er gjort ud fra et knæfald for Dansk Folkeparti, som har vredet armen rundt på De Konservative, sådan at man laver noget, som Ungdomskommissionens medlemmer advarer imod, noget, de siger ikke virker, og som de siger vil være med til at forhærde de unge, og det vil vi i sagens natur ikke deltage i.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Selvfølgelig er man ikke ligeglad.
Jeg vil ikke engang beskylde SF for at være ligeglad, selv om jeg mener, at SF har nogle forkerte løsninger.
Jeg synes, at det er forkert at sige sådan nogle ting.
Og jeg må så bare sige, at de ting, som vi har været med til, jo ikke er enkeltstående.
Så kan jeg ikke lade være med, når nu SF gør sig så fantastisk økonomisk ansvarlige, at sige noget om kommunalpolitik, men det gør SF jo også en del ud af.
I Københavns Kommune, hvor der sidder en børne- og ungdomsborgmester, Bo Asmus Kjeldgaard, er der så meget rod i økonomien, så jeg forstår i og for sig godt, at han har trukket sig som overborgmesterkandidat, fordi han simpelt hen ikke kan være sig selv bekendt, og SF kan heller ikke være ham bekendt.
Om man så kan være Frank Jensen bekendt, er jeg ikke overbevist om, men det er i hvert fald resultatet, at man nu går sammen om et socialdemokratisk overborgmesterkandidatur.
Og det siger jo lidt om SF'ernes økonomiske sans: Den er ikke til stede.
Marianne Jelved (RV), 2009-10-08:
Jeg har et par spørgsmål til fru Pia Kjærsgaard om samfundsøkonomien.
Regeringens mål er jo at skabe balance imellem indtægter og udgifter, når vi når hen i 2015, og det er i øvrigt et mål, jeg deler med regeringen.
Men det vil betyde, at en af de veje, man må gå for at nå det, er at spare 4 ½ mia. kr. hvert år fra 2010 til 2015.
Det er jo temmelig mange penge at skulle spare.
Hvordan vil Dansk Folkeparti hjælpe regeringen med det?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Det tager man stilling til hver evig eneste gang, man sidder og forhandler finansloven, og det plejer jo også at ende med et resultat, som gør, at vi kan stå sammen om den finanslov og også kan se, at der på længere sigt kommer bund i dansk økonomi igen.
For det er selvfølgelig den vej, vi skal.
Men det er da et mål for enhver, at den økonomi, som er sund og god, hvilket har været et kendetegn specielt siden 2001, skal være der, uanset om der er finanskrise eller ej.
Vi skal se os ud af det her med de midler, vi har til rådighed, og selvfølgelig gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at få det bygget op igen, uanset finanskrisen.
Marianne Jelved (RV), 2009-10-08:
Jeg er nu ikke helt enig med fru Pia Kjærsgaard i, at man bare kan sige, at det er gået supergodt siden 2001.
Det viser i hvert fald de bøger, regeringen udgiver om den slags ting, ikke.
Og det er ikke kun finanskrisen skyld.
F.eks. er Danmarks konkurrenceevne siden 2000 støt og sikkert blevet forværret år for år med 30 pct. i alt.
Vi ved også, at vi er rykket fra at være på femtepladsen, når vi sammenlignes i OECD på velstandsniveau, til, at vi nu er på tolvtepladsen, og det er sket fra 2003 til 2008, vi er altså rykket ned, inden finanskrisen slog igennem.
Derfor spørger jeg igen fru Pia Kjærsgaard: Hvad vil Dansk Folkeparti som et ansvarligt parlamentarisk støtteparti for en regering, der har et kæmpestort problem, gøre for at hjælpe regeringen?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Det er faktisk det, det hele går ud på.
Så må jeg lige sige til fru Marianne Jelved, der fremhæver OECD, at det, man jo også kan bryste sig af – og det synes jeg faktisk er en fin ting – er, at OECD siger, at Danmark er det land, der har den mindste ulighed.
Det er jo også en del af det, uanset om man kan lide de to ting, de har blandet sammen, eller ej.
Sådan er det jo altså også.
Line Barfod (EL), 2009-10-08:
Fru Pia Kjærsgaard sagde i sin tale, at der er mange eksempler på ældreomsorg, der ikke fungerer, eksempler på penge, der bliver brugt på alt muligt andet.
Hvis nu man skal prøve at se det ud fra synspunktet hos en pensionist, som har brug for hjemmehjælp, tror fru Pia Kjærsgaard så ikke, at noget af det, man kunne komme til at tænke på, var, at man synes, at pengene bliver brugt forkert, når Dansk Folkeparti stemmer for, at en direktør med en årsløn på 2,5 mio. kr. næste år skal have en skattelettelse på 151.000 kr., samtidig med at den ældre oplever, at der bliver skåret på hjemmehjælpen i hendes kommune?
De 151.000 kr. i skattelettelse til direktøren kunne have givet 490 timers hjemmehjælp.
Det kunne være, at hun godt ville have haft et par af de timer, i stedet for at Dansk Folkeparti giver pengene til direktøren.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Jo, men det er jo lidt i forlængelse af det spørgsmål, som tidligere blev stillet af fru Johanne Schmidt-Nielsen, og det er altså at blande pærer og æbler sammen.
Sådan regner man altså ikke i Danmark, uanset hvad, vil jeg sige til fru Line Barfod; det gør man ikke.
Og man må jo stadig væk sige, at sådan vil det også være, hvis S og SF – jeg tror ikke på det – skulle komme til magten og ville prøve at gennemføre deres skattereform.
Uanset millionærskat, uanset hvad, er det altså sådan, at det, når man foretager omlægninger, faktisk er meget svært, hvor gerne man end ville, at give pensionisten lige så meget som direktøren.
Altså, sådan er det bare; det kan ikke lade sig gøre.
Men lad mig så også sige, at de mennesker, der arbejder i det her land, og som tjener mange penge, stadig væk lægger en stor del af dem i skat, hvilket jeg da egentlig også tror at vi skal være glade for.
Og vi har jo aldrig nogen sinde i Dansk Folkeparti – det var faktisk også derfor, vi gik ind i den skatteomlægning – haft den idé, som eksempelvis Skattekommissionen kom frem med, at der skulle ske store lettelser på topskatteniveau, overhovedet ikke.
Vi har faktisk i allerhøjeste grad gjort det afbalanceret, og jeg tror egentlig med det, jeg har hørt her i dag – fra lige fra S og SF, som siger, at de er enige, i hvert fald indtil videre, om den her skattereform over til fru Margrethe Vestager, fru Johanne Schmidt-Nielsen, hr. Frank Aaen og fru Line Barfod – at den ro, der trods alt nu er om det her emne, er langt at foretrække frem for det, der eventuelt en dag måtte komme fra den anden fløj.
Jesper Petersen (SF), 2009-10-08:
Så må jeg jo uddybe det.
Jeg er glad for, at fru Pia Kjærsgaard siger, at det er et mål.
Men så forstår jeg simpelt hen bare ikke, hvad det er, Dansk Folkeparti laver sammen med regeringen.
De økonomiske vismænd, Nobelprismodtagere i økonomi, økonomiprofessorer på stribe siger, at det mest effektive at gøre, hvis man vil holde ledigheden nede, hvis man vil bekæmpe arbejdsløsheden og gøre noget for alle mennesker, der bliver fyret, er at lave offentlige investeringer, altså sende pengene direkte ud i byggeri, i renovering af skoler og i ældrepleje.
Det giver langt mere beskæftigelse for pengene end at lave skattelettelser.
Dansk Folkeparti gik med på den modsatte medicin: først og fremmest skattelettelser, SP-pengene ud til folk.
Men medicinen virker ikke.
Patienten en dødssyg, og man ordinerer noget medicin, som man bevist ved ikke virker tilstrækkeligt.
Det hænger simpelt hen ikke sammen, hvad fru Pia Kjærsgaard siger.
Vi skal selvfølgelig gøre noget ved ledigheden, og man bruger de redskaber, der er mindst effektive.
Dansk Folkepartis påståede sociale samvittighed findes ikke.
Man er ligeglad med, at der bliver tusindvis flere arbejdsløse, end der kunne være blevet, hvis man havde valgt den rette medicin.
Nu håber jeg, at fru Pia Kjærsgaard forstår spørgsmålet og kan svare for sig.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
vi siger jo ikke, at der ikke er nogen problemer.
Vel er der da så.
Men når det nu er sket, skal man jo ikke lade det gå ud over dem, som er i fedtefadet, og det kan i mange tilfælde være de ældre.
Så gør vi jo igen det, at vi sætter puljer af.
Jeg tror også, at vi kan få det gennemført, når vi sidder og forhandler finansloven.
Det skal være puljer, som skal øremærkes til de ældre ude i kommunerne, og som helt klart indimellem har problemer, det ved vi alle sammen, i forhold til at få den bedst mulige pleje og den bedst mulige omsorg.
Benny Engelbrecht (S), 2009-10-08:
Jeg lyttede til fru Pia Kjærsgaards tale, og det var jo en lidt tonløs opremsning af de ting, som fru Pia Kjærsgaard opfatter som forbedringer af regeringens politik.
Ja, man skulle jo næsten tro, at den tale, som fru Pia Kjærsgaard læste op, var skrevet af en embedsmand, der allerede øvede sig på at skrive ministertaler.
Fru Pia Kjærsgaard taler om at sætte skub i dansk økonomi, men beskæftigelseseffekten af skattelettelsen er meget lille.
Og man kan også spørge, hvor det afbalancerede er i det skatteudspil, som Dansk Folkeparti og VK har lavet, nemlig den aftale, der er.
Er det fru Pia Kjærsgaards definition af afbalanceret, at f.eks. borgerne i Tønder Kommune får en skattelettelse på omkring 3.000 kr., mens de i Gentofte får en skattelettelse på omkring 11.000 kr.?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Det er jo egentlig lidt pudsigt, fordi mange gange kan jeg ikke rigtig finde ud af, om man har afbalanceret sine synspunkter i forhold til den indflydelse, Dansk Folkeparti har.
Nu hørte vi lige fru Helle Thorning-Schmidt lægge ud med, at det nærmest var os, der styrede det hele, og at regeringen bare lagde sig fladt ned på maven.
Men en gang imellem fornemmer jeg også, nu i forhold til hr. Engelbrecht, at vi faktisk overhovedet ingenting gør.
Kunne man ikke prøve at afbalancere det lidt, så man egentlig vidste, hvad man havde med at gøre.
Vi gør altid det, at når vi indgår forlig og aftaler, går vi ud med en klar fornemmelse – og jeg tror, at det er en oprigtig fornemmelse – af, at vi har gjort det bedst mulige, og at vi kan være de aftaler og forlig, som vi har været en del af, bekendt.
Jeg synes faktisk ikke, at der er noget som helst at komme efter.
Jeg kan jo blive ved med hensyn til Socialdemokratiet og SF, som stadig væk i deres retorik bliver ved med at beskæftige sig med den omlægning, som skete her ved forårspakke 2.0, som jeg faktisk vi sige er gavnlig i forhold til den situation, som Danmark står i nu.
Det skal ses sammen med de andre ting, der er sket; sammen med øgede offentlige investeringer, sammen med bankpakker, sammen med alt det, som vi har været med til, nogle gange sammen med Socialdemokratiet, nogle gange uden.
Benny Engelbrecht (S), 2009-10-08:
Jeg er sådan set ikke i tvivl om fru Pia Kjærsgaards og Dansk Folkepartis indflydelse på regeringen.
Det er faktisk det, som er hele pointen, for politik er også et spørgsmål om prioriteringer.
Vi må jo bare erkende, at Dansk Folkeparti så ikke prioriterer de ledige – de, der er blevet ledige, og de tusindvis, der er ramt af ledighed på Danfoss på Nordals, og dem, som netop har fået fyresedler i Frederikshavn i dag på en lysvirksomhed, nemlig i Martin Gruppen.
Det er åbenbart ikke det, der er det vigtige.
Man søger indflydelsen på andre områder, altså f.eks. på retspolitikken.
Det er fair nok.
Men vil Dansk Folkeparti så i det mindste ikke stå ved det og se, at man altså har muligheden.
Hvis man ville, kunne man faktisk godt søge indflydelsen og gøre det bedre, eksempelvis sikre, at ledige kunne bruge den tid, hvor de går ledige, indtil der kommer en opgang i samfundet igen, til at uddanne sig og få de ressourcer og de kompetencer, der skal til for at opfylde erhvervslivets behov.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Det har vi jo eksempelvis haft i forhold til unge mennesker.
Meget af diskussionen her er jo også gået på ungdomsarbejdsløsheden, og ledighed er en grim ting, det er en dårlig ting.
Det er en dårlig ting for den enkelte, og det er en dårlig ting for samfundet, uanset hvornår i sit liv man bliver ledig.
Men der, hvor det allerallerstørste problem er, er nok ungdomsarbejdsløsheden, og der kan vi hilse med tilfredshed, at regeringen nu kommer med et oplæg, som skal diskuteres med Folketingets partier.
Vi har også sagt, at da det nu er svært for unge mennesker at komme ud i beskæftigelse, i hvert fald i en tidsperiode, kunne det måske være en idé, at de blev i uddannelsen.
Vi ved godt, at det koster penge.
Det er igen noget af det, som vi skal diskutere til finansloven.
Og hr. Engelbrecht har jo netop ret i, at kan man uddanne sig mere og mere, er det da en god ting i forhold til det arbejdsmarked, som gerne – og jo før jo bedre – helst skulle blive, som det nu skal være, altså på et niveau i Danmark, så vi ikke har den stigende ledighed.
Den skyldes jo altså en finanskrise.
Det er ikke bare Danmark, der er ramt af det her, men det er altså hele verden.
Pernille Frahm (SF), 2009-10-08:
Når nu vi har chancen for at stille fru Pia Kjærsgaard spørgsmål, så gør vi det selvfølgelig ud fra de ting, som undrer os mest.
Det var derfor, at skattepakken f.eks. kom op den ene gang efter den anden, for den er så tydeligt et eksempel på, at der ikke rigtig er sammenhæng mellem ord og handling i Dansk Folkeparti.
Nu har jeg hørt hele dagen, at fru Pia Kjærsgaard siger, at der er penge nok ude i kommunerne – der er flere, end der nogen sinde har været.
Det er også sådan en historie, som regeringspartierne vandrer rundt med.
Men når nu en lang række borgmestre derude siger, at de ikke kan få budgetterne til at løbe rundt, at de ikke kan få pengene til at slå til, når nu 43 ud af 85 kommuner f.eks. siger, at de næste år vil spare på folkeskolen, og når nu en tredjedel af kommunerne siger, at de vil spare på specialundervisningen, synes fru Pia Kjærsgaard så, at det er nok at sige til dem, at der aldrig har været så mange penge ud i kommunerne, som der er nu?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Jeg tror ikke, at man skal sige nogle ting, som jeg ikke har sagt, og jeg synes, at retorikken bliver strammet hele tiden hos i hvert fald nogle af ordførerne.
Jeg siger overhovedet ikke, at kommunerne har en masse penge, de bare kan skalte og valte med og bruge – det har jeg aldrig nogen sinde sagt.
Jeg har bare sagt, at der er blevet tilført flere penge til kommunerne, at folkeskolen i den grad er blevet prioriteret siden 2001, og at der er langt flere medarbejdere ude i kommunerne, ude lokalt, ude i regionerne, end der har været før 2001.
Det er en kendsgerning, sådan er det jo bare.
Det, der er den allersidste kendsgerning – og som jeg synes er vigtig – er, at de aftaler, der er lavet, jo er lavet mellem regeringen og kommunerne.
Det skal vi heller ikke glemme.
Men vi ved jo godt, at hver evig eneste gang der er blevet lavet de aftaler, så er der alligevel kommuner, der siger: Det var en dårlig aftale, vi kan ikke få det til at løbe rundt.
Men vi skal jo ikke glemme, at aftalerne er der, og at Folketingets partier også står bag.