runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2014-02-27:
Så kunne jeg tænke mig at spørge: Kan der godt lovgives om alt muligt, som handler om, hvordan man er sammen i et samfund, hvordan kulturen er indbyrdes, og om man skal have den ene eller den anden slags mad, eller om man ikke må have den ene eller den anden slags mad i en daginstitution?
Ville det ikke blive et regime af love, som næsten ikke var til at leve under, hvis det var, at vi skulle til at gå ned i en detaljeringsgrad som den, der bliver lagt op til i nogle af de her forslag?
Pia Kjærsgaard (DF), 2014-02-27:
Altså, man kan jo reelt lovgive om alt, som der er flertal for.
Men så er jeg da enig med ordføreren i, at det skal man nok ikke gøre; det ville nok blive for omfangsrigt her i Folketinget, hvis man lovgav om alting.
Men jeg føler, at der er nogle væsentlige ting – og det var jo netop det, jeg sagde her i min sidste tale – som man ikke tager alvorligt nok, for man gør det ikke engang udeomkring i kommunerne.
Altså, hvis man så bare dér kendte sin besøgelsestid – hvor de lokale repræsentanter sagde, at i deres kommune vidste de, at i den daginstitution foregår der det og det.
Nu har vi diskuteret meget om madkultur i den her debat, og det synes jeg også er værdifuldt og væsentligt at vi gør, men det går faktisk også ud over vores folkepensionister, der får udbragt mad.
Der er det måske endda en kende værre i forhold til folk, der igennem et langt liv har været vant til én madkultur, og som også skal have den ændret.
Men det gider man ikke gøre noget ved i kommunerne.
Det er sådan set bare det, jeg vil have, altså at man lige tænker sig lidt om.
Lars Barfoed (KF), 2014-02-27:
Ja, for statsministeren nævner jo eller siger indledningsvis, at vores levevis ikke er truet, men at der har været nogle enkeltstående eksempler på et pres.
Statsministeren nævner så, jeg havde nær sagt den berømte frikadelle, juletræet og det manglende håndtryk fra en censor til en pige under eksamen som tre eksempler.
Jeg er jo enig i de eksempler.
Jeg synes bare, at det er værd at sige, at det jo ikke sådan er eksempler – det hører jeg nu heller ikke statsministeren gøre, skal jeg så sige – man bare skal håne og bagatellisere, for det er jo i eksemplerne, vi skal læse en generel udvikling, som er farlig.
Og jeg synes, man i eksemplerne kan læse, at hvis vi ikke gør noget aktivt for at værne om vores levevis og vores kultur, risikerer vi, at vores kultur kommer under pres og vores levevis kommer under pres.
Og vi har en ret til som danskere at forsvare den kultur og den levevis, vi har bygget op gennem generationer.
Det håber jeg statsministeren er enig med mig i.
Christian Juhl (EL), 2014-02-27:
Nu kan der være to grunde til, at noget opfattes som sludder.
Det kan være afsenderen eller modtageren, og det vil jeg helst ikke kommentere.
Jeg vil hellere sige: Dansk kultur, dansk levevis, dansk demokrati er jo inspireret af andre.
Jeg tror, det ville have været et fattigere land at leve i, både økonomisk, kulturelt og sådan i det hele taget, menneskeligt.
Prøv at tænke på en ting: Hvad er det for nogle retter, danskerne godt kan lide?
Ja, jeg tror ikke engang, at man, selv om man spiste to retter om dagen, kunne nå at smage dem alle sammen i løbet af et år.
Man kan jo ikke forlange, at alle daginstitutioner altid har det på menuen.
Jeg laver også mad til min børnebørn derhjemme, og jeg prøver da somme tider at lave noget, som de med garanti aldrig har prøvet før.
Det er en værdi at blive udfordret med andre ting.
Det befæster ens egen kultur, men lad være med at komme og sige, at vi to har den samme kultur.
Det har vi ikke, vi har forskellige kulturer, og det er det, der gør vores samfund stærkt, nemlig at der er plads til forskellige kulturer.
Martin Henriksen (DF), 2014-02-27:
Det kan selvfølgelig godt være, det er lidt håbløst at stille spørgsmålet, men jeg gør forsøget alligevel.
Jeg synes i øvrigt, det vil jeg bare sige, at det er noget underligt noget at forsøge at give indtryk af, at det, Dansk Folkeparti har gang i her, er, at vi f.eks. ønsker at forbyde noget bestemt et eller andet sted.
Altså, det er jo ikke os, der har forbudt bestemte retter ude i daginstitutioner eksempelvis.
Så det er jo en afgørende brist i den argumentation, som hr. Christian Juhl lægger for dagen, når han siger, at man faktisk skal prøve alt i daginstitutionerne, men accepterer, at der er noget, man så godt lokalt kan forbyde at folk prøver derude.
Det hænger jo overhovedet ikke sammen.
Men det, jeg egentlig gerne vil spørge om, er: Mener hr. Christian Juhl virkelig, at der slet ikke er noget, der binder det danske folk sammen?
Mener hr. Christian Juhl det?
For det må jo være konsekvensen af, at hr. Christian Juhl siger, at dansk kultur er andre kulturer, for så mener hr. Christian Juhl jo, at der ikke er noget, som er fundamentet.
Mener hr. Christian Juhl f.eks., at de danske traditioner, julen og påsken, er en del af dansk kultur, eller er det bare sådan noget frit svævende for Enhedslisten?
Christian Juhl (EL), 2014-02-27:
Jeg tror, at for de fleste er påske og pinse nogle fridage, for de fleste almindelige danskere.
Der findes selvfølgelig meget troende danskere, som går i kirke og den slags ting, men det er dog et ret lille mindretal.
Jeg har selv frekventeret kirkerne en gang imellem, også på de tidspunkter, hvor præsten er der, og har set, hvor få tilhørere der er.
Hvis man vil ophøje det til at være den danske kultur, nemlig det, præsten siger i kirken i pinsen og i påsken, så tror jeg, man overvurderer sin egen religion.
Jeg nyder påsken og pinsen, men det er sammen med mine børnebørn og mine børn, og vi går ikke i kirke.
Vi tager f.eks. op i kolonihaven eller tager ud til stranden, eller hvad der nu er vejr til.
Det er det, jeg mener, nemlig: Hvorfor kan vi ikke blive enige om bare at sige, at kultur er mange ting, og at danskerne har mange forskellige kulturer?
Vi bor i et fælles land, vi har en fælles lovgivning, og så har vi demokratiet, friheden, ligheden og solidariteten tilfælles.
Pia Kjærsgaard (DF), 2014-02-27:
Når man begynder at tale om kanelsnegle og cola og pizza og betragter påske og pinse som nogle fridage, som ikke betyder andet end fridage, så må jeg sige, at jeg undres, det gør jeg virkelig, og jeg bliver både lidt sørgmodig og lidt harm over det, for jeg synes, det er en fuldstændig forkert betragtning at se det ud fra.
Så kan jeg sådan set bedre forstå – når man betragter de her dage som fridage – at Det Radikale Venstre, som jo er et parti, som Enhedslisten støtter, for et par år tilbage gik ind for at afskaffe store bededag.
Det var så bare en fridag, der blev afskaffet – eller blev forsøgt afskaffet.
Jeg synes, det er besynderligt, at man ikke kan se debatten fra et andet synspunkt – at det her har noget med kristendom at gøre, at det har noget med kultur at gøre, at det har noget at gøre med det, som hr. Christian Juhl sagde for nogen tid siden, altså at man også skal kende den danske sangskat – at det ikke bare er ligegyldigt.
Og det, der er så bekymrende er, at pludselig bliver tingene ligegyldige, og så overser vi dem og træder på dem og lader en anden, fremmed kultur komme ind.
Der er ikke noget valg længere.
Christian Juhl (EL), 2014-02-27:
Se, det er jo der, vi går galt, og der kan 1 minut ikke rigtig gøre det – jeg tror, vil jeg sige til fru Kjærsgaard, at vi skal have flere dage sammen, hvis vi skal komme tættere på hinanden, hvad det her angår.
Der findes ikke én kultur, og kristendommen er ikke en kultur, det er en religion, som nogle har valgt at tilslutte sig.
Jeg finder den hverken attraktiv eller givende for mit liv.
Det er en privatsag, og det har jeg vel egentlig ret til at mene, ligesom nogle vælger at være katolikker eller indremissionske eller muslimer.
Der er ret mange muligheder.
Det er religioner, og det synes jeg folk skal have for sig selv.
Og det skal ikke ophøjes til en national kultur.
Det er retten til ikke at tro, som også er en del af vores samfund, Med hensyn til sangbogen: Jeg får det også sådan, at jeg får en klump i halsen eller hårene rejser sig lidt i nakken, når jeg synger fra arbejdersangbogen.
En ældre kollega, jeg havde for nogle år siden, havde det ikke på den måde med arbejdersangbogen, han havde det med højskolesangbogen på den måde.
Altså, de tre kulturer er jo ligeværdige; man kan da ikke ophøje den ene kultur og den ene slags sange til noget bedre end de andre.
Pia Kjærsgaard (DF), 2014-02-27:
Jo, men man må bare forstå, vil jeg sige til hr. Christian Juhl, at den her debat sådan set ikke drejer sig om, at hr. Christian Juhl gerne vil lave noget andet mad til sine børnebørn
Det her drejer sig om religiøse og/eller kulturelle hensyn, som i den grad også går ud over danskerne.
For jeg vil sige: Hold nu op med det om, om vi kun skal spise frikadeller, om vi kun skal spise flæskesteg, og at vi ikke kan spise en shawarma eller en pizza, eller hvad ved jeg.
Det er jo ikke det, det drejer sig om.
Det er, når vi borteliminerer vores almindelige kultur, vores almindelige madkultur, vores almindelige tro – altså det, der er gældende i Danmark.
Dermed ikke være sagt, at man ikke kan noget andet, men man får bare ikke lov til det, der igennem 1.000 år har rodfæstet sig i Danmark.
Det er det, der er essensen i hele den her debat.
Så fat det dog!
Martin Henriksen (DF), 2014-02-27:
Herinde på Christiansborg hører vi jo meget sludder i løbet af en dag, så det er altså ret godt gået af hr. Christian Juhl, vil jeg bare sige.
Det, der bliver sagt, er jo helt sort, altså at dansk kultur er andre kulturer; og vi har ikke nogen kultur, må jeg også forstå, men man udveksler kulturer med hinanden.
Det bliver antydet, at f.eks. kristendommen ikke spiller en rolle.
Altså, når danskere fejrer de danske traditioner, baserer det sig jo i høj grad på kristendommen, så jeg forstår slet ikke, hvad det er, hr. Christian Juhl rent faktisk står og siger.
Og når hr. Christian Juhl står og siger, at han da håber, at hans børnebørn vil være i en daginstitution, hvor de kan smage det hele, så må man da ikke håbe, de kommer i en daginstitution, hvor man f.eks. har forbudt svinekød.
Derfor vil jeg bare spørge hr. Christian Juhl, når nu hr. Christian Juhl har det synspunkt, at der skal være plads til alle kulturer: Når vi f.eks. taler om madkultur, gælder det så ikke også de retter, som de fleste danskere rent faktisk ønsker at spise?
Synes hr. Christian Juhl ikke også, at de skal være repræsenteret i f.eks. daginstitutioner og andre steder i samfundet?
Og hvis hr. Christian Juhl mener, at de skal være det, hvad vil ordføreren så gøre ved det?
Christian Juhl (EL), 2014-02-27:
Men jeg vil sige, at jeg vil fastholde min ret til også at føle, at den smukkeste kultur, jeg finder, når det drejer sig om sang, finder jeg i arbejdersangbogen.
Den vil jeg kæmpe for til det sidste, om så fru Kjærsgaard skælder mig ud med de værste ord, hun kan finde på, for jeg synes, det er de smukkeste og de stærkeste sange og de sange, der har den største værdi.
Højskolesangbogen kan jeg også godt lide, men sangene løfter sig ikke helt derop, hvor den røde sangbog giver mig en værdi i livet, giver mig noget at slås for, giver mig noget, som jeg vil kæmpe for til det sidste.
Og salmebogen gør det slet ikke.
Jeg er ked af det, men jeg nedgør da ikke folk, der er kristne og hellere vil have salmebogen eller hellere vil have højskolesangbogen.
Det er det, der er forskellen.
Kunne vi ikke have et mangfoldigt samfund, hvor vi respekterer, at vi har forskellige kulturer?
Christian Juhl (EL), 2014-02-27:
Jeg vil gerne spørge den konservative ordføreren om, hvad han mener, når han snakker om den danske kulturarv, for det lyder for mig som et meget luftigt begreb.
Er illusionen om, at det var en heroisk kamp, vi førte i Dybbøl i 1864, en del af vores kulturarv, eller er den begyndende erkendelse af, at det var en fatal, forkert udenrigspolitik, Danmark førte på det tidspunkt, en del af vores kulturarv, eller hvad er det?
Er det den historie, som nu blev nævnt i talen, altså om 1864?
Hvad er det i 1864, som gør, at det er en del af vores kulturarv?
Det skifter jo.
Altså, da jeg var barn, var man stolt over, at vi var så modige, at vi sloges mod tyskerne.
Lars Barfoed (KF), 2014-02-27:
Jeg synes, det er synd for hr. Christian Juhl, at kendskabet til vores kulturarv er så begrænset, at jeg må forstå det sådan, at hr. Christian Juhl slet ikke mener, at vi har nogen kulturarv.
Jo, det har vi, også en kulturarv, der knytter sig til 1864.
For man kan da i høj grad diskutere de politiske og militære beslutninger, som netop blev truffet om krigen og slaget ved Dybbøl i 1864, men det var en epoke, der var skelsættende for vores land, for forståelsen for vores nation og for vores videre historie.
Det skabte en masse debatter om vores nationale forståelse, og der er under alle omstændigheder en kulturarv, der knytter sig til det.
Der er de historiske værker, der knytter sig til 1864.
Der er fregatten »Jylland«, som er et minde stadig væk, selv om vi ikke kan få regeringen til at bevilge penge til at bevare den.
Det håber jeg kan lykkes ved finanslovsforhandlingerne til efteråret.
Men vi har fregatten »Jylland« liggende som et minde om, at der var modige danskere, som stod op for Danmark, kæmpede for Danmark, og det skib er i sig selv en kulturarv; det er bare for at nævne et eksempel på, at vi har en meget rig kulturarv i Danmark, som det er værd at bevare.
Christian Juhl (EL), 2014-02-27:
Der adskiller vi os jo nok en smule fra hinanden i vores tilgang til tingene.
Jeg synes, det er okay at sige, at vi har en historie, og den skal vi lære af.
Jeg synes også, det er okay, at vi har forskellige kulturer, som tilhører det land, vi bor i.
Men hvis det skal være en kulturarv at stå med en klump i halsen og mindes, at nogle ganske uforstandige politikere sendte kanonføde ud imod tyskerne i stedet for kløgtigt at forhandle med dem i den situation, og hvis vi skal have et gammel krigsskib liggende i Ebeltoft for at huske på det, så mener jeg, at vi begynder at komme ud i noget falsk og ubrugeligt.
Lars Barfoed (KF), 2014-02-27:
Nu må jeg for det første sige, at man ikke skal fornægte fregatten »Jylland«s rolle under netop den krig, for fregatten »Jylland« stod faktisk for en af de sejre, vi fik, idet vi vandt søslaget ved Helgoland og sendte den østrigsk-preussiske flåde på flugt, og det var tapre danskere om bord på fregatten »Jylland«, der gjorde det.
Men i øvrigt synes jeg, i modsætning til det, hr. Christian Juhl siger, at der er grund til at hædre og mindes de tapre danskere, som under den krig kæmpede for Danmark på Dybbøl Banke og andre steder.
Og uanset at man kan diskutere de politiske beslutninger, der lå til grund for det, var det tapre danskere, der stod op for Danmark, lige som der er tapre danskere, der har stået op for danske værdier i Afghanistan og mange andre steder i verden og på mange andre tidspunkter i historien.
Det minde skal vi da værne om og hædre.
Marlene Borst Hansen (RV), 2014-02-27:
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg fik fat på spørgsmålet, men jeg vil sige, at Radikale Venstre udvikler sig, i takt med at Danmark udvikler sig.
Det er jo derfor, at jeg ikke står på de samme værdier og ikke mener præcis det samme som min mormor.
Og uanset hvad min mormor måtte mene – om hun måtte være mere enig med fru Pia Kjærsgaard end med mig – så må man sige, at hendes holdninger og værdier formedes på et andet tidspunkt i et andet samfund med nogle andre udfordringer.
Så selvfølgelig har jeg andre værdier, end hun har.
Liv Holm Andersen (RV), 2014-02-27:
Tak for det.
Som tidligere ordførere har været inde på, har det her lovforslag to elementer: Dels forlænges 4. Maj Kollegiernes særordning med yderligere 10 år – det er til glæde for dem ude på kollegierne, og det kan Radikale Venstre selvfølgelig bakke op – dels indføres der den her statsgaranti ved skift af lånetype til finansiering af alment byggeri, og grunden er jo, som tidligere ordførere har redegjort for, at der mellem to lånetyper kan være en rum tid, hvor det så gøres smidigt og fleksibelt, ved at staten kan gå ind og være garant.
Det kan Radikale Venstre også bakke op om.
Så således kan vi fra Radikale Venstres side støtte begge lovforslagets elementer og dermed selvfølgelig det samlede lovforslag.
Tak for ordet.
Pia Kjærsgaard (DF), 2014-02-27:
Altså, jeg er rørt til tårer.
Det var så radikalt, så det næsten gjorde ondt.
Altså, spelt og klid og fællesskab og Outlandish og nogle unge smukke piger med langt lyst hår, bliver det understreget – fantastisk.
Jeg vil sige, at jeg ligesom fik indtryk og følelsen og fornemmelsen af, at den, der kan definere de danske værdier, måske er fru Marlene Borst Hansens mormor.
Det tror jeg egentlig måske var en diskussion værd.
Men jeg må sige, at jeg undrer mig over, at Det Radikale Venstre ikke er kommet længere.
Altså, nu har jeg været ordfører på de her debatter i 25 år, tror jeg, og jeg hører det samme.
Jamen det er fantastisk.
Danmark er et lykkeland, vi har det godt, vi står ved busstoppestedet og diskuterer de samme ting.
Er man ikke kommet længere fra sin nordsjællandske eller østerbroske residens?
Det er dog utroligt altså.
Villum Christensen (LA), 2014-02-27:
Tak for det.
Det er lidt af en omgang, så skulle der sidde nogle, eller bare en enkelt, ude ved skærmene, der ikke rigtig kan gennemskue, hvilke virkninger der kommer ud af det her forslag, skal de ikke få nogen bebrejdelser herfra.
Når det er sagt, er det efter vores synspunkt en række fornuftige ændringer, der her er tale om.
Som vi ser det, er det vigtigste naturligvis den forenklede finansieringsmodel, når det kommer til busruter, der krydser flere kommunegrænser.
Her har vi faktisk et af de områder, hvor regionerne kan bidrage positivt til problemløsningen, og den model, der lægges op til her, synes vi ser ganske rimelig ud.
Især er vi glade for de incitamentsstrukturer, der er lagt ind, i forbindelse med, at man gennemtænker ruteplanlægning, både fysisk og i økonomisk sammenhæng.
Vi er som udgangspunkt tilhænger af, at kommunerne i højere grad får mulighed for at agere selvstændigt, og det får en række økommuner her, når det bliver muligt at vælge kommunegrænseoverskridende trafikselskab fra.
Sådan kan man vel formulere det.
Vi er naturligvis også tilfreds med, at regeringen indimellem faktisk fremsætter forslag, der gør vort land lidt mindre bureaukratisk.
Det sker, når trafikselskabernes vedtægter får en lettere vej til godkendelse.
Herudover noterer vi os også med tilfredshed, måske i modsætning til Enhedslisten, at der med det her forslag åbnes op for en forsøgsordning i Nordjylland, der tillader andre aktører end DSB at overtage de lokale banestrækninger.
Det ser vi faktisk som noget positivt.
Her kunne man lidt polemisk måske håbe på, at regeringens klarsyn ville sprede sig til større strækninger.
Det er ingen hemmelighed, at vi i Liberal Alliance sammen med andre borgerlige partier gerne ser, at den samlede togdrift i Danmark bliver sendt i udbud, som der jo også her lægges op til, og vi så i går de miljøøkonomiske vismænd komme ind på den bane.
Når busserne kan udbydes, hvorfor kan togene så ikke? kunne man spørge.
Det vil helt sikkert give billigere billetter og større passagertilfredshed, men den diskussion skal vi nok have på et andet tidspunkt.
Samlet set indeholder det her konkrete lovforslag dog så mange positive elementer, at vi fra Liberal Alliances side kan støtte det.
Henning Hyllested (EL), 2014-02-27:
Det er jo helt klart – og jeg regner med, at ordføreren vil give mig ret i det – at Liberal Alliance opfatter forslaget om en forsøgsordning med den regionale jernbanetrafik i Nordjylland som en murbrækker for at få togtrafikken i udbud og for en senere privatisering.
Er det ikke sådan rigtigt forstået?
Villum Christensen (LA), 2014-02-27:
Det er fuldstændig rigtigt forstået, at vi gerne vil blive klogere på, hvad der kan give bedre og billigere tog i Danmark.
Så hvis det er det, der er spørgsmålet, så er det et klart ja.
Henning Hyllested (EL), 2014-02-27:
Et dejligt klart svar.
Det bekymrer ikke hr. Villum Christensen, at det samme udbud, den samme regionalisering af togtrafikken, fragmentaliseringen af togtrafikken vil føre til, at sammenhængen i den kollektive trafik, som vi snakker så meget om, og som alle erklærer sig som tilhængere af, når vi holder konferencer og fine møder, går tabt, når man pludselig har forskellige beslutningscentre, der skal træffe beslutning om togtrafik på de samme skinner.
Villum Christensen (LA), 2014-02-27:
Nej, det er jeg ikke bekymret for.
Jeg vil være meget mere bekymret, hvis vi for enhver pris fastholder et monopol, som jo har vist, at det ikke er i stand til at levere de ydelser, som man kan se at man kan få leveret i andre lande, som jo altså i langt, langt højere grad gør brug af de former for udlicitering, der jo egentlig også lægges op til her.
Mike Legarth (KF), 2014-02-27:
Tak, hr. formand.
Der er gode elementer i lovforslaget og et enkelt, som jeg ikke synes er så godt.
Den overordnede idé om, at de forskellige parter, DSB, Metro og Movia, skal arbejde mere sammen, bakker vi selvfølgelig hundrede procent op om.
Vi synes også, at det samarbejde skal munde ud i en bedre ruteplanlægning til gavn for dem, der bruger den kollektive trafik.
Hvad enten det er S-tog, regionaltog, bus eller DSB-tog, skulle vi gerne have mere for pengene, og det her er så en metode til det.
Det synes vi er den helt rigtige vej at gå.
Vi synes så til gengæld også, at vi af hensyn til det kommunale selvstyre og de kommunale hensyn generelt i højere grad bør tage kommunerne med i den her planlægning, og der synes jeg, at høringssvaret fra KL gør, at jeg vil tage en drøftelse med mit bagland om, hvorvidt man nu også er helt sikker på, at man ikke får trukket noget ned over ørerne, som man ikke kan bakke op om.
Det må vi så have udfordret i udvalgsarbejdet fremadrettet.
Det var ordene fra Det Konservative Folkeparti.
Henning Hyllested (EL), 2014-02-27:
Det sluttede så brat, hr. minister, så jeg nåede det ikke, men jeg fik lov at trykke mig på.
Jeg er selvfølgelig ked af, at jeg er nødt til at bruge min sparsomme tid på ligesom at slå ned på de kritiske, problematiske ting, som vi finder, for vi finder jo, at store dele af lovforslaget i øvrigt er godt og positivt.
Men jeg bliver nødt til at spørge ministeren: Der står direkte i bemærkningerne, efter man har beskrevet, hvad det er for nogle opgaver, man vil overgive til Region Nordjylland: » ... mens DSB fortsat skal betjene landsdelsforbindelserne til og fra Aalborg efter en forhandlet kontrakt med staten.«
Betyder det, at der, når vi skal til at forhandle kontrakt med DSB, vil komme et forslag fra regeringen om, at kontrakten med DSB omfatter trafik til og fra Aalborg og ikke en centimeter længere, altså ikke til Hjørring eller Frederikshavn?
Magnus Heunicke (S), 2014-02-27:
Ja, jeg sluttede brat, og det skyldes nok også, at det er første gang, jeg får lov til som minister at tale ved en førstebehandling.
Det står rent faktisk i mine papirer, at jeg skal se frem til den videre behandling af forslaget, og at jeg naturligvis er rede til at besvare spørgsmål i udvalget.
Det er en selvfølge, men det skal siges, og det mener jeg selvfølgelig.
Og det mener jeg faktisk konkret her.
Jeg har hørt de spørgsmål, der er stillet til rigtig mange ordførere fra Enhedslistens hr. Henning Hyllested i dag, og det er selvfølgelig relevant.
Lad os prøve at tage det op under udvalgsbehandlingen, og lad os få boret ud, hvad det er.
Men når man læser høringssvaret fra Region Nordjylland, der jo er kommet med et høringssvar, så er det et entydigt positivt høringssvar, vi har fra dem.
Og der synes jeg at vi da ikke skulle være os vores ansvar bevidst, hvis vi synes, at det må de ikke få lov til.
Hvis de har nogle modeller, som kan betyde, at de lokalbaner, der er i dag, kan spille bedre sammen, hvis de får lov til at køre på nogle skinner, som DSB kører på i dag, så lad os se på det, og det er det, lovforslaget lægger op til.
Men hvordan stationsbetjeningen på konkrete stationer skal køres, synes jeg vi må tage i udvalget, og der kan man jo stille skriftlige spørgsmål.
Og lad os så se på det, for det handler om at få løst nogle konkrete problemer til glæde for de borgere, som vælger den kollektive trafik, både i Nordjylland og resten af Danmark.