Sara Olsvig (IA), 2012-12-18:
Regeringens finanslovforslag indeholder en række emner, som vi fra Inuit Ataqatigiits side har arbejdet aktivt for skulle inkluderes i den danske finanslov.
Jeg er rigtig glad for det endelige resultat og kan med glæde se tilbage på en spændende finanslovproces.
Jeg er særlig glad for, at vi nu endelig kan igangsætte den længe ventede retskredsreform i Grønland.
Der er samlet afsat 28,7 mio. kr. til dette arbejde over årene 2013-2016.
Jeg har dog fremlagt et par bekymringer vedrørende ændringen af retsplejeloven for Grønland, som jeg håber at justitsministeren vil svare på ved tredjebehandlingen af lovforslaget i morgen.
I morgen tredjebehandles også ændringen i L 84, som skal sikre, at personer med dansk statsborgerskab – og det har vi grønlændere som bekendt – som flytter fra Grønland til Danmark, igen får samme ret som personer med dansk statsborgerskab bosiddende i Danmark til børne- og ungeydelser.
Ændringen kan synes lille, men jeg kan forsikre om, at den kommer til at betyde rigtig meget for de studerende og enlige med børn, som har taget ophold i Danmark.
Jeg vil endnu en gang takke socialministeren for det gode samarbejde om denne ændring og for, at der er afsat midler til implementeringen af ændringen i den danske finanslov.
Jeg vil også kvittere for, at der er afsat 13,4 mio. kr. over 4 år til udarbejdelse af en strategi, som skal styrke indsatsen over for udsatte grønlændere i Danmark.
Og jeg ser frem til at høre fra socialministeren om den løsning, ministeren har lovet at finde for videreførelsen af de grønlandske huses sociale projekter i 2013.
Vi har dog stadig til gode at langtidssikre de sociale projekter, som koordineres af de grønlandske huse i Danmark, og jeg ser frem til det videre samarbejde med den danske regering og Folketinget om dette.
Den danske regering har også fundet tre gode millioner til Danmarks fortsatte støtte til det arktiske universitetssamarbejde University of the Arctic, UArctic, og har på den baggrund stillet et ændringsforslag til finansloven.
Jeg havde fornøjelsen af at overvære UArctic præsentere deres lange række af samarbejdsprogrammer ved den arktiske parlamentarikerkomités møde i Finland i november måned, og jeg ser frem til det videre arbejde med at sikre disse 3 mio. kr. på den danske finanslov fremover, således at universiteter i hele rigsfællesskabet også fortsat har andel i det gode arktiske universitetssamarbejde.
Tak til forskningsministeren for dialogen om dette punkt.
Vedrørende forskningsindsatsen generelt vil jeg dog gerne gøre opmærksom på min uforståenhed over for det valg, der er taget om at nedlægge Kommissionen for Videnskabelige Undersøgelser i Grønland, KVUG.
Kommissionen har eller havde rigtig mange år på bagen og har ageret knudepunkt for det fantastiske samarbejde, forskere fra Grønland og Danmark har haft gennem mange år.
Jeg håber, at regeringen besinder sig i forhold til denne beslutning og vil se på, hvordan vi fortsat kan sikre det gode samarbejde vores forskere imellem, særlig i denne tid, hvor Arktis er på alles læber og store udfordringer, også forskningsmæssigt, ligger foran os.
Endelig vil jeg takke regeringen for den længe ventede afklaring vedrørende search and rescue-beredskabet i Grønland.
Her er der sket nogle omstruktureringer, som sikrer, at vi har et beredskab i flere timer i døgnet end før, og på længere sigt er der nu også en aftale på plads om brugen af nye helikoptere i beredskabet.
Det har været en noget kludret proces, men der blev til sidst fundet en løsning, og det er vi selvsagt rigtig glade for.
På forsvarsområdet generelt vil jeg også her kort udtrykke min glæde over de beslutninger, som forsvarsforligspartierne har taget, om at tilføre ressourcer til det arktiske.
Et inspektionsskib og nye Seahawkhelikoptere ringer sødt i vores ører, og det giver en vis ro at vide, at eftersøgnings-, miljø- og sikkerhedsberedskabet i Arktis og i Grønland også er noget, de danske politikere kerer sig om.
Kriminalforsorgen i Grønland er et område, vi fra Inuit Ataqatigiits side har lagt mange kræfter i at belyse.
Jeg tror, at vi alle her i salen er enige om, at der er enormt store udfordringer for Kriminalforsorgen i Grønland, og justitsministeren har da også for nylig i et brev til mig besvaret mit debatindlæg om ikke at glemme Kriminalforsorgen i Grønland.
Tak for svaret, og tak for dialogen.
Jeg vil dog gerne benytte lejligheden til igen at opsummere nogle af de problemer, som jeg ikke mener kan vente længere på at blive udbedret.
Det gælder uddannelses- og ansættelsesforholdene for grønlandske anstaltsbetjente.
Det gælder problemerne med råd og mug på nogle af anstalterne.
Og det gælder sikringen af behandlings- og beskæftigelsestilbud på de grønlandske anstalter for domfældte generelt.
Jeg er glad for, at justitsministeren har påbegyndt et udredningsarbejde på disse områder, men det bekymrer mig dybt, at der i forligsaftalen om Kriminalforsorgen, hvorunder den grønlandske kriminalforsorg også henhører, ikke er et ord eller en krone til disse opgaver.
Dog er opretholdelsen af den midlertidige anstalt i Kangerlussuaq forlænget med 1 år, og det er jo positivt, men vi har også brug for, at der tages fat på de andre problemer og afsættes midler til at langtidssikre løsningen af dem.
Vi har meget at være stolte over i rigsfællesskabet.
Vi har Grønland og Danmark imellem meget at være stolte af hinanden over.
En af de ting, vi har at være stolte over, er den lov, vi på demokratisk og banebrydende vis var sammen om at skabe, nemlig selvstyreloven, som sætter kursen for vores indbyrdes forhold og kursen for Grønlands færd mod en selvbærende økonomi.
Hjørnestenen i selvstyreloven er råstofområdet.
i gang med at opbygge den rammelovgivning, som skal sikre, at vi byder vores samfund og vores økonomi de bedste forudsætninger ved udvikling af nye erhverv.
Inatsisartut vedtog derfor ved efterårssamlingen en række ændringer af vores råstoflov.
Bl.a. har vi nu sikret en deling af myndighedsbehandlingen af miljødelen fra den generelle myndighedsbehandling.
Vi har sikret en klagemulighed for samfundets civilsamfund, og vi har sikret en skærpelse af kravene til at inddrage grønlandsk arbejdskraft og grønlandske virksomheder.
Den nu noget omtalte storskalalov blev også vedtaget ved den netop overståede efterårssamling i Inatsisartut.
Vi kommer til at arbejde videre med både storskalaloven, råstofloven og alle de andre love, som skal danne rammerne om det grønlandske samfunds udvikling i mange år fremover, og det vil vi gøre med ansvarlighed over for de generationer, som kommer efter os.
Jeg vil opfordre de danske partier til at tage fat i de sager, som grundet rigsfællesskabets og selvstyrelovens natur også er dette Tings ansvar.
Det gælder retsvæsenet, det gælder Kriminalforsorgen, og det gælder en lang række andre sagsområder, som alle har betydning for det grønlandske samfunds ve og vel.
Jeg vil opfordre de danske partier til at være meningsfulde og oplyste i deres engagement og lade være med at spilde tiden på at køre indenrigspolitik i sager, som handler om et helt andet samfunds ret til økonomisk udvikling og ret til selvbestemmelse.
Den grønlandske realitet er, at vi er nødt til at finde nye indtægtskilder til vores økonomi, hvis vi vil opretholde vores velfærdssystem.
Vi ønsker bedre skoler og undervisning til vores skolebørn og uddannelsessøgende.
Vi ønsker et bedre sundhedsvæsen langs vores vidtrækkende kyster.
Vi ønsker at skabe flere og lige muligheder for vores unge og vores befolkning generelt.
Derfor har vi brug for indtægter til landskassen.
Vi er nødt til at skabe dem selv, og stofferne er nær ved at være den eneste mulighed for at tilføre disse indtægter.
Hvis man læser selvstyreloven igennem, vil man se, at der ikke er nogen tvivl.
Vi har indbyrdes indgået en selvstyreaftale, som netop handler om, at den grønlandske økonomi skal udvikles ved udforskning og udvinding af de ressourcer, der er i vores område.
Så lad os samarbejde om det fælles projekt, som hedder rigsfællesskabet, og om styrkelsen af det.
Lad os med alvor og ansvarlighed i fællesskab se på, hvad der er hvis ansvar, og sikre os, at vores interne struktur i rigsfællesskabet ikke har uhensigtsmæssige svagheder.
Samarbejdet fordrer en stor forståelse for hver af vores nationers behov og realiteter.
Jeg vil hermed hilse den videre debat om alle vores fælles udfordringer velkommen og se frem til en saglig, konstruktiv og reel dialog her.
Qujanaq.