runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2009-11-05:
Ja, og der er pointen jo, vil jeg sige til hr. Morten Østergaard, at det gør man så via særlovgivningen.
Hvad enten det er dyrlæger, læger, kosmetologer, eller hvem det måtte være, handler det jo om, at de skal sørge for at rådgive om, at der kan være bivirkninger forbundet med det her, eller hvad det nu måtte være.
Men typisk vil det jo være sådan med mange tjenesteydelser, at man står med kunden lige foran sig, og det betyder altså også, at hvis der måtte være fejl og mangler og ting, der ikke fungerer godt, klarer man problemerne på stedet, om jeg så må sige, eller i hvert fald i forbindelse med afviklingen af den tjenesteydelse.
Der, hvor forskellen er til produktet, er jo typisk – hvis vi nu skal tage en eller anden kinesisk larmemaskine, en slags børnelegetøj – at der måske produceres 3 millioner af dem.
Det viser sig så, at der er noget metal, der flænger fingeren i stykker, og den derfor er farlig for børn at bruge.
Der vil producenten jo ikke være i dialog med alle de der 3 millioner børneforbrugere, der køber den, og derfor synes jeg faktisk, at når det gælder produkter, der typisk bliver produceret et sted, men solgt af nogle helt andre og spredt ud over hele verden, giver det god mening og der er fornuft i at have en produktsikkerhedslov, der sikrer, at hvis der er produkter, der er farlige, er der en myndighed, der følger op på det og i sidste ende kan sige, at det her produkt ikke kan markedsføres og sælges i Danmark, fordi der er risici forbundet med det.
Jeg vil sige to ting til hr. Morten Østergaard, og vi kan jo så også afklare det under udvalgsbehandlingen:
Det er min klare opfattelse, at trenden overalt i Europa går i retning af at lave en produktsikkerhedslov, der er fokuseret på det.
Og det er faktisk også fuldstændig i tråd med det EU-direktiv, vi har vedtaget, produktsikkerhedsdirektivet, at man fokuserer på det.
At Norge går sine egne vegne, kan jo ikke overraske, men i forhold til Sverige og Finland er jeg ikke klar over, hvad baggrunden er for, at de så går en anden vej.
Men det her er den europæiske trend.
Det andet, jeg vil sige, er, at det jo er helt afgørende for mig at få understreget, at det naturligvis er vigtigt, at tjenesteydelser også er reguleret, og det var sådan set også det, jeg sagde til hr. Niels Sindal i mit første svar.
Jeg tror bare, at det er klogere at gøre det via særlovgivningen.
Hvis det f.eks. gælder elektrikere eller dørmænd, tror jeg, det er bedre, at man laver det i forhold til lovgivning, der vedrører dem og den tjenesteydelse, de skal levere, frem for at man laver en eller anden bred rammelovgivning, der skal prøve at dække alle de forskellige typer af tjenesteydelser, der er.
Som sagt er sagen også, at der ikke har været nogen sager, der vedrører tjenesteydelser, men jeg vil selvfølgelig sige, at i det omfang det viser sig, at der er behov for yderligere tiltag i forhold til særlovgivning, hvis der er sager og områder, der ikke er reguleret, er jeg naturligvis indstillet på det.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-11-05:
Tak for det.
Dette er så et lovforslag, der vedrører arbejdsmarkedsuddannelserne, og lovforslaget indebærer, at der fra den 1. januar 2010 kan etableres 8-14 VEU-centre, som geografisk vil dække hele landet.
Et VEU-center er med til at skabe et mere sammenhængende og overskueligt uddannelsestilbud for brugerne.
Derudover tilbyder centrene også rådgivning for både brugere og virksomheder, og disse opgaver vil fremover overgå fra de lokale voksenvejledningsnetværk til VEU-centrene.
Spørgsmålet om, hvor centrene så skal placeres geografisk, vil blive forelagt forligspartierne, så vi kan være ganske rolige – alle får mulighed for at få indsigt og viden.
VEU-rådet vil også få indsigt, og det vil alt sammen blive forelagt, inden ministeren træffer den endelige afgørelse om placeringen.
Selve udpegningen af de enkelte centre kommer til at ske ud fra indstillinger fra de godkendte AMU-udbydere samt på baggrund af en udtalelse fra VEU-rådet om, hvilke institutioner der efterfølgende skal varetage centerfunktionen.
Den geografiske afgrænsning og udpegning af VEU-centrene vil ske, umiddelbart inden det bliver jul i år.
Formålet med, at vi etablerer disse VEU-centre, er altså, at vi ønsker en styrket koordinering af uddannelsestilbuddet samt en større overskuelighed og mere kvalitet i den grundlæggende erhvervsrettede og almene voksen- og efteruddannelsesindsats.
Venstre støtter derfor forslaget.
Line Barfod (EL), 2009-11-05:
Og tak til de andre ordførere, for at jeg har fået lov til at komme lidt foran i køen her.
Enhedslisten finder, at det grundlæggende er fornuftigt, at der etableres nogle centre, som kan koordinere indsatsen på voksen- og efteruddannelsesområdet og herunder i høj grad også det opsøgende arbejde i forhold til virksomheder og ansatte.
Men vi finder det forkert, hvis finansieringen sker gennem en reduktion af de eksisterende undervisningstilbud.
Vi mener, det er afgørende, at man sikrer, at der kommer yderligere finansiering.
Så mener vi også, det er vigtigt, at den geografiske inddeling følger de kommunale grænser, så hvert jobcenter kun skal forholde sig til ét VEU-center og centerråd, og i den forbindelse synes vi også, det lyder ret fornuftigt, at Bornholm bliver et geografisk område, ligesom Bornholms Regionskommune har anført i deres høringssvar.
Vi har også fået henvendelse fra 3F vedrørende AMU-centrene i Aalborg, Odense, Esbjerg og Kolding – at man bør gøre dem til hjemsted for VEU-centrene.
Vi synes, at der umiddelbart er nogle fornuftige argumenter vedrørende voksenpædagogisk erfaring og kompetence, vedrørende ekspertise i virksomhedsopsøgende arbejde – at man har erfaringer fra tværgående skolesamarbejde og erfaring fra arbejde med uddannelse i arbejdsmarkedssammenhæng.
Derfor synes vi, at man i udvalget bør se nøje på de argumenter, der er kommet fra 3F, som jo repræsenterer de ufaglærte og kortuddannede, der er kernebrugerne af efter- og voksenuddannelse, og man bør også se grundigt på de argumenter, de har, for, hvor de her centre skal placeres henne. Så vi er grundlæggende positive over for forslaget, men vi mener, at der er nogle ting, vi skal arbejde med i udvalget.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-11-05:
Det skal og bør aldrig være for sent at få en uddannelse, og der findes mange voksen- som efteruddannelsestilbud, der er specielt tilrettelagt for voksne, uddannelsestilbud, som er fleksible og tilrettelægges efter arbejdstid, således at man kan have et arbejde, samtidig med at man efteruddanner sig.
Samtidig tager uddannelsestilbuddenes indhold hensyn til individuelle arbejds- og livserfaringer.
I dag bruger virksomhederne tilbuddene om voksen- og efteruddannelse i begrænset omfang, og derfor har vi fra Dansk Folkepartis side fundet anledning til at fokusere på, hvordan vi får flere virksomheder til at åbne øjnene for uddannelsestilbuddene og får flere medarbejdere til at engagere sig i enten voksen- eller efteruddannelse.
Det er gavnligt, ikke kun for virksomhederne, men også for samfundet, at lønmodtagere bygger oven på den uddannelse, de har.
Hvis man efteruddanner sig, holder man sin kompetence ved lige, ligesom man har bedre mulighed for at forblive på arbejdsmarkedet og leve op til de krav, som arbejdsmarkedet stiller til en.
Efteruddannelse kan opkvalificere eller omskole personer, som f.eks. er blevet arbejdsledige, således at de får bedre mulighed for at få et nyt arbejde.
Der er et bredt spektrum af muligheder for efteruddannelse, og det er vigtigt, at virksomhederne benytter de tilbud, der er.
Vi ser også i Dansk Folkeparti en mulighed for, at VEU-centrene kan samarbejde med kommunernes jobcentre og dermed understøtte muligheden for, at arbejdsledige bliver omskolet eller efteruddannet.
Funktionen for voksenvejledningsnetværkene overgår også til VEU-centrene.
Det er i samfundets interesse, at virksomheder, medarbejdere, jobcentre og arbejdsledige benytter sig af de tilbud, som eksisterer.
Endvidere er det jo også i de nævnte gruppers egen interesse.
Dansk Folkeparti kan på denne baggrund selvfølgelig støtte lovforslaget. Vi har indgået en aftale, og det er et godt forslag.
Karsten Hønge (SF), 2009-11-05:
Det kræver altså, at vi bliver i stand til at være helt oppe på tæerne, når det kommer til uddannelse.
SF ser det som et mål, at vi inden for en kortere årrække helt afskaffer begrebet ufaglært arbejde.
I fremtiden skal alt arbejde belægges med en form for uddannelse eller anden form for formel opkvalificering.
Fordelen er jo indlysende: Uddannelse giver større faglig dygtighed, større arbejdsglæde, flere valgmuligheder og et bedre selvværd hos den enkelte.
For virksomhederne er veluddannede ansatte forudsætningen for på længere sigt at kunne klare sig i den globale konkurrence, og et højere uddannelsesniveau vil give grobund for mere iværksætteri, mere innovation og et endnu mere fleksibelt og omstillingsparat samfund og arbejdsmarked.
Opgaven er stor.
Alt for få virksomheder forbereder sig til de nye tider, og mange af dem må på et tidspunkt komme til at erkende, at mennesker lærer, så længe de lever, men at virksomheder til gengæld kun lever, så længe de lærer.
Hele arbejdsstyrken, både dem med formel uddannelse og de ikkefaglærte, har løbende brug for at blive opkvalificeret, men udfordringen med fremtidens behov for mange flere faglærte og færre ikkefaglærte er en opgave, der er til at tage at føle på.
Heldigvis vil mange mennesker gerne uddanne sig, og heldigvis spiller organisationerne på arbejdsmarkedet godt med ved at indarbejde bedre muligheder for efteruddannelse i overenskomsterne.
Når vi samtidig ved, at der findes ca. 700.000 ufaglærte, ja, så giver det et indtryk af opgavens omfang.
For SF er udfordringen med at knække uddannelsesnødden en af de allerstørste udfordringer, vi står over for.
Et lille skridt i retning af mere uddannelse til flere mennesker kan opnås ved at få en ny organisering på området, og SF støtter oprettelsen af VEU-centre.
Vi er også sikre på, at skal centrene have succes, skal der selvfølgelig betaling med fra staten, der står i forhold til den opgave, som vi forventer centrene løser.
Det er ikke rimeligt, at uddannelsesinstitutioner selv skal finansiere en indsats, som kun kan ses som en investering fra statens side.
Vi tror på, at centrene kan være med til at give større overskuelighed og sikre en større kvalitet i og effekt af uddannelsesindsatsen.
Antallet af centre er nok ikke det vigtigste.
Det er derimod centrenes evne og villighed til gennem de lokale uddannelsesinstitutioner at nå ud i alle kroge af landet.
Den lette, overskuelige adgang til uddannelse skal være med til at sikre et Danmark i balance, hvor der også er arbejdspladser og liv uden for de store byer.
Om VEU-centrene skal placeres på et AMU-center eller på en erhvervsskole, må så være op til en vurdering af den enkelte skoles dokumenterede evne til at få mange parter til at spille sammen, for når vi skal løfte uddannelsesindsatsen, kræver det et snævert samarbejde mellem kommuner, virksomheder, uddannelsesinstitutioner og faglige organisationer.
Uddannelsesnødden skal knækkes, ikke bare af hensyn til arbejdspladser, men også fordi det handler om at give den enkelte et bedre liv.
Charlotte Dyremose (KF), 2009-11-05:
Også fra konservativ side kan vi støtte det her forslag.
Vi tror på, at denne opbygning med VEU-centre vil være med til at sikre en god og ordentlig regional dækning, både i forhold til det opsøgende arbejde og i forhold til, at virksomheder og brancher kan føle sig overbevist om, at der er det rigtige tilbud i deres lokalområde.
Derfor synes vi også, det er vigtigt, at det netop er muligt lokalt at tage stilling til og komme med indstilling om, hvor centrene skal ligge.
Vi ser heller ikke noget galt i, at det kan ende med at blive i forskellige konstellationer forskellige steder i landet.
Det kunne være, at nogle kunne lære af hinanden på længere sigt.
Vi synes også, at det er ganske udmærket at have den mulighed.
Det væsentlige her er jo, at vi sikrer en god dækning af voksen- og efteruddannelse i hele landet, både af hensyn til de virksomheder, der har brug for at få uddannet arbejdskraft hos sig, og af hensyn til medarbejdere og arbejdsledige, som har brug for voksen- og/eller efteruddannelse for enten at komme videre i karrieren, for at skifte karriere eller bare for at føle sig bedre rustet til at udfylde den plads i virksomheden, de nu engang udfylder.
Derfor tror vi, at det vigtigt, at der netop er et rigtig godt og intensivt samarbejde mellem virksomhederne og uddannelsesstederne, således at alle kan få deres behov dækket, og at de, der måske ikke lige har opdaget, at der egentlig var et behov, også bliver gjort opmærksom på det.
Det har vi jo brug for i et moderne vidensamfund; der er der ikke nogen af os, der kan siges fri for at have behov for løbende at blive opkvalificeret gennem karrieren.
Det er ikke nok, at man sådan bare fik lidt uddannelse engang, og særligt jo ikke for dem, der endte med måske ikke at få nogen, er det udmærket, at de så har muligheden for at få det i samarbejde med virksomheden.
Vi tror derfor på, at det her er en god model til at sikre, at den uddannelse også er i alle dele af landet, sådan at både virksomheder og medarbejdere kan få deres behov dækket.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-05:
Altså, jeg tror ikke, at der er nogen, der anfægter, at der er forskel på produkter og tjenesteydelser – så vidt, så godt.
Men det, som nogle er lidt optaget af, er, at hvis det er helt ligegyldigt, om man regulerer tjenesteydelserne, er det jo egentlig besynderligt, at man har valgt at gøre det i både Norge og Sverige og Finland.
Derfor synes jeg måske, at det kunne være rart i hvert fald at få afklaret sådan ved indgangen til debatten, om det er ministerens intention at følge det her op med en særlig lovgivning, der vedrører tjenesteydelser, eller der ikke er andre initiativer planlagt i kølvandet på den her lovændring.
Desuden kunne det være rart med en reaktion på, at man altså i de andre nordiske lande har en noget anden opfattelse af det, end regeringen tilsyneladende har.
Rasmus Prehn (S), 2009-11-05:
Altså, ordføreren bliver ved med at tale om, at det handler om at indhente erfaringer, og det var også det, ministeren gav udtryk for.
Men bl.a. i Københavns Kommune, som ordføreren selv var inde på, har man jo virkelig prøvet at indhente erfaringer, undersøge, analysere og vurdere.
Rambøll har lavet den vurdering, at man vil kunne spare 139 mio. kr. eller sådan noget i den stil ved at lave en anderledes styreform, simpelt hen fordi der er for mange administrative arbejdsgange.
Handler det ikke om at komme i gang med sådan noget hurtigst muligt frem for at vente?
Et spørgsmål mere: Virker det egentlig ikke lidt mærkeligt, at man kommer med det her forberedende arbejde nu, hvor vi kommer med et beslutningsforslag, mens Venstres ordfører på det kommunale område, hr. Erling Bonnesen, da han var til konference i Københavns Kommune, udtalte, at man ikke ville have det her, at man var imod det?
Altså, nu har regeringen så lige pludselig en helt anden holdning.
Maja Panduro (S), 2009-11-05:
Det er jo rart at høre, at man er opmærksom på, at det her ikke er noget nyt problem, fordi det netop er noget, som man fra kommunernes side nu har gjort opmærksom på i rigtig lang tid, og at det er noget, som har været et problem i rigtig lang tid.
At det her forslag så skulle komme for sent, måtte jo så netop betyde, at der var så meget desto mere grund til, at vi kunne komme i gang nu.
Jeg forstår ikke rigtig, hvad det er, der holder os tilbage.
Vi har meldinger fra kommunerne, som det her gælder, om, at man har brug for det her, at det ville være en god idé.
Vi har meldinger fra en Rambøllrapport om, at man ville kunne spare rigtig mange millioner kroner på det.
Det plejer jo også at være noget, som Dansk Folkeparti og regeringspartierne gerne vil være med til.
Hvad er det, vi mangler?
Hvorfor er det, at vi ikke bare kan komme i gang, når nu der egentlig er ret enige meldinger om, at det ville være en god idé?
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-05:
Jeg opfatter det her sådan: Hvis man skal finde et billede på det, svarer det til, at det her forslag dybest set prøver at skubbe en bil i gang, som allerede kører med fuld fart.
Det kan man simpelt hen ikke.
Der ligger en aftale mellem Kommunernes Landsforening og regeringen om kommunernes økonomi, hvori det her er et af arbejdsområderne, man kigger på.
Der kommer så en redegørelse til maj måned.
Da vil der så komme nogle anbefalinger og nogle ting, som vi så tager politisk stilling til til den tid.
Jeg siger bare, at vi også må have respekt for de arbejdsprocesser, som allerede er gået i gang, og de aftaler, som vi har bakket op om.
Alt andet ville da være underligt.
Vi har jo parlamentarisme, som gør, at når man indgår forlig og aftaler, prøver man så vidt muligt også at overholde dem.
Og jeg kan altså ikke se, at det skulle gøre den helt store skade, at det er noget, der bliver sat i gang som en god og sund dialog til maj måned, frem for at det foregår nu og her tilfældigvis lige 12 dage før kommunalvalget.
Det synes jeg måske nok vi skulle give en ekstra tanke.
Maja Panduro (S), 2009-11-05:
Hvis billedet er, at vi prøver på at skubbe en bil i gang, som allerede kører i fuld fart, så skal jeg altså også forstå det sådan, at det er en dårlig idé at skubbe til den her bil. Er det så, fordi Dansk Folkeparti sidder inde og alligevel sådan forsøger at holde lidt på bremsen på den her bil, som ellers kører fremad?
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-05:
Nu er jeg jo ikke automekaniker, og jeg bliver det nok heller aldrig, men jeg vil gerne sige, at der mig bekendt aldrig har været behov for at skubbe til en bil, der allerede kører.
Som regel er motoren altså i fremdrift, siden den kan finde ud af at komme fremad.
Men det er jo et billede på det her forslag.
Vi synes, det er spild af tid.
Vi synes, man skal kigge på den rapport, der kommer fra de her eksperter, og i forbindelse med hvilken kommunerne selv sidder med ved bordet.
Det er jo kommunerne, som er aftalepartnere ved den rapport, som kommer til maj måned.
Det synes jeg selvfølgelig vi skal respektere.
Flemming Bonne (SF), 2009-11-05:
Jeg skal nok lade være med at tale om biler.
Jeg kunne måske godt komme lidt ind på det der med at komme for sent, som den foregående ordfører var inde på.
For sent i forhold til hvad?
Jeg er jo nok en af dem, som har vanskeligt ved at forstå, hvorfor Københavns Kommune ikke var en del af den kommunalreform, der blev gennemført, og med hvilken man lavede de her store kommunesammenlægninger, som ofte medførte helt nye spilleregler i den kommunale verden.
I det indgik Københavns Kommune ikke, og jeg kan da den dag i dag undre mig over, at man ikke tog debatten dengang.
Men det synes jeg ikke gør forslaget dårligere.
SF støtter faktisk det her beslutningsforslag, og det gør vi, fordi vi kan se, at det er tydeligt, at specielt Københavns styreform ikke er optimal.
Det er underligt, at man har vedtaget en reform, hvor der faktisk er en diametral modsætning imellem de fire kommuner, som vi taler om nu, og så resten af landets kommuner.
Beslutningsforslaget pålægger regeringen at ændre den kommunale styrelseslov, så de største kommuner – København, Århus, Odense, Aalborg og Frederiksberg – får mulighed for at etablere forsøg med flertalsstyreform.
Disse kommuner har efter nuværende styrelseslov flertalsafgørelse i udvalgene under byrådet.
De politiske chefer for magistraterne udpeges efter forholdstal.
Det vil sige, at der er nogle rådmænd eller borgmestre, der repræsenterer et oppositionelt mindretal, men som får ansvar for forvaltningens udførelse af flertallets beslutninger.
Det er godt nok lidt underligt, at man har kunnet leve med det system så længe.
Det svarer i virkeligheden til, at statsministeren, som er Venstremand, skulle have hr. Villy Søvndal med som minister i sin borgerlige regering.
Det ville jo ikke kunne lade sig gøre.
Og derfor kan det selvfølgelig heller ikke fungere optimalt i en storkommune som København.
Det vil være helt fint at få afprøvet en anden styreform som f.eks. kommunal parlamentarisme eller andre styreformer med delt administrativ ledelse valgt efter flertalsprincippet.
På den måde vil vi få et system med flertalsgruppe og en opposition, hvilket vil gøre det nemmere at træffe beslutninger, og det vil give en mere entydig forvaltning, som ikke er splittet mellem forskellige politiske retninger.
En sådan konstruktion vil gøre det vanskeligere for mindretallet uden for den kommunale regering.
Derfor bør man i den her forbindelse også overveje en model med bedre forhold for mindretallet, og det kunne f.eks. være i form af en forsøgsordning med fuldtidspolitikere i økonomiudvalgene og sekretærer tilknyttet de politiske grupper.
Endelig kunne det være en overvejelse værd at tænke den tanke at opdele København i nogle egentlige bydelskommuner for at minimere de stordriftsulemper, som mange kommuner efter kommunalreformen kæmper med.
Vi synes, at man bør støtte forslaget, og kan ikke se, at der er nogen som helst grund til at afvente en afrapportering fra Kommunernes Landsforening.
Vi skal huske, at KL er en interesseorganisation.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-05:
Grunden til, at jeg vil stille et spørgsmål, er sådan set, at ordføreren nævner i sin ordførertale, at hvis man kunne forestille sig, at det her blev til virkelighed, kunne man også godt fra Socialistisk Folkepartis side få den idé, at man skulle have fuldtidslønnede politikere i de pågældende kommuner.
Der vil også være udgifter til sekretærhjælp, som ordføreren også var inde på.
Flemming Bonne (SF), 2009-11-05:
Jeg tror, at der på længere sigt er mange penge at hente, fordi man får en væsentlig mere effektiv styreform med hurtigere beslutningsprocesser.
Når vi foreslår, at man bør overveje fuldtidspolitikere, er det kun i økonomiudvalgene for at give mindretallet den sikkerhed, at de stadig væk skal kunne deltage i det politiske arbejde og være klædt ordentligt på og have adgang til oplysningerne.
Derfor også en sekretærhjælp.
Det hænger meget godt sammen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-05:
Er ordføreren helt sikker på det?
Jeg tænker på, at der altid vil være kommunikation og dialog mellem bydelskommunen og den traditionelle kommune.
Vil man ikke opleve, at tingene skulle skubbes frem og tilbage til vurderinger og udtalelser, klager mig her og der osv.?
Tror ordføreren selv på, at det ligefrem vil blive en administrativ lettelse?
Flemming Bonne (SF), 2009-11-05:
Ja, og endda en stor administrativ lettelse.
Det er klart, at hvis man laver sådan nogle ændringer i styringen af kommunerne, skal kompetencerne jo følge med.
Beslutningskompetencen skal jo ligge i de her bydelsråd.
Så vil det komme til at køre i olie.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-11-05:
Det her kan jo godt blive en lang debat, fordi vi ikke nærmer os hinanden, kan jeg konkludere.
Vi har respekt for de aftaler, der bliver indgået mellem Kommunernes Landsforening og regeringen.
Vi er parlamentarisk grundlag for regeringen.
Det gør selvfølgelig også, at vi har nogle forpligtelser, synes vi selv, når vi kan se, der er indgået nogle fornuftige aftaler.
Der er en aftale med Kommunernes Landsforening, som gør, at man skal kigge på de her ting.
Der kommer til maj måned et oplæg og nogle tilkendegivelser om, hvad man tror på der kan være fornuftigt at gennemføre af forskellige ændringer.
Så jeg kan altså ikke se, at der er nogen grund til at kritisere, at der ikke sker noget på det her område, når det faktisk er omsat til konkret handling for lang, lang tid siden.
Det er jo faktisk sådan, at det er det her forslag, der kommer for sent.
Det er jo sådan set det, der er selve kernen i det her.