runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nadeem Farooq (RV), 2013-02-28:
Tak for det.
Enhedslisten ønsker, at Folketinget pålægger regeringen at fremsætte lovgivning med ikrafttræden senest den 1. juli 2013, der sikrer, at ledige garanteres tilbud om ordinært arbejde inden for de sidste 13 uger af dagpengeperioden af en varighed, der sikrer genoptjening af en ny dagpengeperiode.
Hvis dette ikke er muligt, modtager den ledige dagpenge, frem til han eller hun får tilbudt arbejde.
Lad mig sige det med det samme: I Radikale Venstre deler vi bekymringen for den gruppe af vores medborgere, som enten har opbrugt eller står til at opbruge deres dagpengeret.
Det skal slås meget klart fast.
Det er en situation, som vi skal tage alvorligt både i Det Radikale Venstre og i regeringen, og det gør vi også.
Vi har hele tiden, konstant, vurderet situationen – det er en alvorlig situation – og nøje tilrettelagt initiativer, som kan medvirke til at løse udfordringerne.
Dansk økonomi står over for kolossale udfordringer.
Der er dog lyspunkter, og et af lyspunkterne er, at det danske arbejdsmarked, selv om det selvfølgelig er udfordret, faktisk fungerer.
Der er en høj grad af jobomsætning hvert eneste år, og langtidsledigheden er heldigvis ikke så høj, som man kunne frygte, i forhold til hvor hårdt vi er blevet ramt af den økonomiske krise i øvrigt.
Så der er lyspunkter – og arbejdsmarkedet er et af dem – men ikke for den gruppe af borgere, som netop er i den situation, at de står til at have opbrugt deres dagpengeret. Der har vi så handlet fra regeringens side.
Ud over at have taget en række håndholdte initiativer såsom akutpakke og akutjob samt seniorjob og uddannelsesordning og derudover også at have øget indsatsen i bekæmpelsen af ungdomsarbejdsløshed er regeringen meget ambitiøst og passioneret, vil jeg sige, slået ind på en reformkurs.
Formålet
er at skabe ny vækst, høj beskæftigelse og en sund samfundsøkonomi.
Det arbejder vi på, men det er selvfølgelig under meget vanskelige betingelser.
Det er i bund og grund den bedste socialpolitik, vi kan føre, for vi mener, at velfærd også handler om at kunne få sig et job på arbejdsmarkedet.
At gennemføre reformer er også den bedste måde at sikre, at flest muligt ledige kommer i arbejde.
Det er vigtigt både af hensyn til den enkeltes muligheder i tilværelsen og af hensyn til velfærdssamfundet som sådan.
Vi har gennemført en kickstart, en skattereform, en energiaftale, reformer på en lang række områder såsom førtidspension og fleksjob og derudover initieret klimainvesteringer og en udviklingspakke, og jeg kunne blive ved, og jeg kunne blive ved.
Og senest er vi så kommet på banen med en ny og meget ambitiøs vækstplan for Danmark.
Så man kan sige, at Radikale og Enhedslisten på lange strækninger deler den samme målsætning, nemlig at få flere inkluderet i vores arbejdsfællesskaber.
Vi har bare forskellige måder, hvorpå vi vil nå den samme målsætning.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Nu tror jeg, at Det Radikale Venstres ordfører fortalte sig.
Han sagde noget om, at vi snakkede om socialpolitik.
Jeg nøjes med at snakke om arbejdsmarkedspolitik i den her sammenhæng, og dagpengene hører efter min mening til arbejdsmarkedspolitik og er en af velfærdssamfundets tryghedsskabende elementer både for arbejdsgiverne og for de arbejdsløse.
Hvad nu, hvis vi ikke kan give de ledige et job mindst hvert tredje år?
Hvis de ledige mindst hvert tredje år kunne få tilknytning til en arbejdsplads og dermed en genvej til et arbejde, ville det i princippet egentlig være bedre end 4 års dagpenge og så ud.
Men hvis ikke det lykkes, så får de selvfølgelig 2 års dagpenge og 1 års ret til arbejde, ligesom det er i dag og efter de samme regler.
Det siger sig selv.
Hvis et samfund ikke kan give den garanti, er det så ikke efter Radikales opfattelse et meget, meget dårligt fungerede samfund?
Nadeem Farooq (RV), 2013-02-28:
Jeg har netop fortalt, at en vedtagelse af beslutningsforslaget vil bevirke, at en formue, der stammer fra kontant og skattefri udbetaling af efterlønsbidrag, altid vil være undtaget fra at skulle dække en persons økonomiske behov.
Derudover mener jeg faktisk, at der vil være tale om forskelsbehandling i forhold til, hvornår de tidsmæssigt har skullet ansøge om det her, og det mener jeg ikke er rimeligt.
Så samlet set kan vi ikke støtte Enhedslistens beslutningsforslag.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
En af grundene til, at vi ikke ligefrem opsøger den situation, hr. Joachim B. Olsen prøver at beskrive, er måske, at vi har siddet og lyttet til hr. Joachim B. Olsen flere gange i den her sal, når talen er faldet på, hvad vi skal gøre for mennesker, der er i en svær situation, langtidssyge f.eks. Vi har lige hørt hr. Joachim B. Olsen stå og afvise vores forslag, fordi han har en helt anden filosofi.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Det er jo simpelt hen for tyndt, det er simpelt hen for tyndt.
Jamen helt ærligt, man har en regering, som man er utilfreds med på stort set alle områder.
De sænker skatten, de sænker endda selskabsskatten, de vil ikke leve op til de valgløfter, som de har givet vælgerne osv., og det, der så afholder Enhedslisten fra at trykke på den røde knap, er, at man er bange for, at der kommer noget, der er værre. O.k., hvad er det for en incitamentsstruktur, man så sætter op?
Hvad tror Enhedslisten der sker om forhåbentlig mange år, når der kommer en ny socialdemokratisk regering?
Men hvis det nu skulle ske, har man så bare lært det, de har lært i Socialdemokratiet: Vi kan bare føre den politik, vi har lyst til, for Enhedslisten gør præcis, hvad vi siger.
De brokker sig lidt, der kommer lidt overskrifter i medierne, men de spiller jo med.
Der er ingen konsekvens.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Der er selvfølgelig klart en konsekvens, der er nemlig den konsekvens, at vi lever op til vores valgløfter.
Og vores valgløfter er, at vi kæmper for forbedringer for almindelige mennesker, og at vi stemmer imod de forringelser, der bliver lagt frem.
Det er den politik, som vi arbejder efter, og hvis den politik medfører, at regeringen kommer i en situation, hvor den ikke kan samle flertal for et forslag, fordi Enhedslisten stemmer imod det, så er det regeringens valg, hvilken konsekvens den vil drage af det, og så kender vi jo nogle parlamentariske spilleregler.
Men når vi ikke opsøger situationen – det kan være, regeringen gør det, hvad ved vi om det? – så er det jo, fordi det ikke handler om at frygte noget som helst.
Det handler bare om at kunne huske en lille smule tilbage på den anden side af det sidste folketingsvalg, og så vil det jo stå lysende klart, at Enhedslisten vil få langt mindre indflydelse i et Folketing, hvor hr. Joachim B. Olsen har en bestemmende indflydelse, end vi har med den nuværende sammensætning af Folketinget.
Bent Bøgsted (DF), 2013-02-28:
Man fristes jo til at sige, at Enhedslisten har et godt kendskab til ordsprog.
Der er et ordsprog, der siger: »Tomme tønder buldrer mest«.
Det må man jo erkende er noget af det, vi hører fra hr. Finn Sørensen.
Der er en masse trusler over for regeringen, men der er ingen konsekvenser, som hr. Joachim B. Olsen også siger.
Så er der det her med, at det jo kunne være, at der kom en borgerlig regering til.
Jamen altså, hr. Finn Sørensen står jo og klager over, at den nuværende regering fører blå politik; der har aldrig før været ført så blå en politik som nu.
Det har der været nogle citater om – det var så nok ikke hr. Finn Sørensen, der sagde det – men der er alligevel ingen konsekvenser.
Så kommer der noget med, at det jo kunne være, at regeringen kom med et forslag, som Enhedslisten stemte imod.
Den dag det sker, tror jeg nok at jeg vil give en omgang, altså hvis Enhedslisten stemmer imod et forslag fra regeringen, og som betyder, at regeringen må gå af.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Jamen så tror jeg da, at hr. Bent Bøgsted, hvis man kigger på de planer, der bliver lagt frem, måske kan begynde at spare op, medmindre det lykkes regeringen – hvad der jo klart bliver inviteret til – at lave økonomisk politik sammen med partiet Venstre og sammen med højre side i salen.
Så jeg ved ikke, hvad det er for trusler, hr. Bent Bøgsted har hørt i min tale.
Jeg har sådan set bare ridset op, hvad Enhedslistens princip for arbejdet i Folketinget er, og det er, at vi arbejder for at forbedre almindelige menneskers vilkår, og det er de forbedringer, vi kan skaffe et flertal for sammen med regeringspartierne.
For vi har endnu ikke været ude for, at vi har kunnet gøre det sammen med hr. Bent Bøgsteds parti, på nær en enkelt undtagelse, nemlig i forhold til en kortvarig forlængelse af dagpengeperioden.
Men ellers går Dansk Folkeparti jo, som det også sker i dag, imod, når vi kommer med et forslag, der kunne forbedre vilkårene for langtidssyge.
Så jeg har såmænd bare ridset op, hvad Enhedslistens principper er for arbejdet i Folketinget.
Og dem følger vi, og dem kender regeringen udmærket.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Når vi nu har en så frygtelig regering, som ikke lever op til de valgløfter, den har givet, hvorfor vælter man den så ikke bare?
Jeg mener, det er den ene brokhistorie efter den anden, hver eneste dag.
Der er ikke nogen grænser for, hvor usolidariske de er, og – nu citerer jeg – jeg tror endda, fru Johanne Schmidt-Nielsen har sagt, at de pisser på vælgerne og de svageste, og hvad man nu har sagt.
Ja, det er et citat, jeg undskylder.
Jeg mener, man har ikke engang styrken til at løfte hånden og trykke på den røde knap for de svages skyld, som man jo siger.
Vis, at det ikke bare er floskler og alt muligt andet, at man faktisk tør gøre noget, men det mod har man måske ikke i Enhedslisten, når det kommer til stykket.
Bent Bøgsted (DF), 2013-02-28:
Jamen jeg synes jo, at hr. Finn Sørensen bevæger sig ud i noget, der er sådan lidt uholdbart.
Så siger hr. Finn Sørensen, at den dag kan komme, hvor de her forslag bliver gennemført.
Nej, det er da klart; hvis regeringen gennemfører dem med de borgerlige partier, er det en gratis omgang for hr. Finn Sørensen at sige, at nu stemmer Enhedslisten imod, og så kan regeringen lære det.
Det er jo en gratis omgang.
Jeg tror nok, vi er nogle stykker, der godt ville give den omgang, hvis det sker, at hr. Finn Sørensen stemmer imod et forslag, som bringer regeringen i mindretal.
Men det sker aldrig; det vil aldrig komme til at ske, i hvert fald ikke i den her samling eller på denne side af et valg.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Hvis det ikke sker, er der jo to mulige årsager til det.
Vi vil selvfølgelig foretrække det sidste, for så er der nogle muligheder for, at vi kan få nogle forbedringer igennem for almindelige mennesker i det her land.
Det er faktisk også lykkedes.
Det er ikke lykkedes i et sådant omfang, at vi har kunnet drømme om at nedtone den kritik, vi har af regeringens generelle økonomiske politik – eller lægge låg på den – en politik, som vi på det seneste har set et rigtig skrækkeligt eksempel på, nemlig med den såkaldte Vækstplan DK.
Men det er det princip, som Enhedslisten arbejder efter.
Og dér er vores opgave i Folketinget selvfølgelig at prøve, om vi kan overbevise regeringen om, at den skal lave nogle forlig med Enhedslisten til gavn for almindelige mennesker i det her land, ligesom med det forslag, som vi her har fremsat, men som hr. Bent Bøgsteds parti jo er enig med regeringen om at afvise.
Ulla Tørnæs (V), 2013-02-28:
Jamen jeg kan sådan set godt forstå, hvis hr. Finn Sørensen er lidt bedrøvet sådan en aftentime.
For det må da være trist sådan at skulle agere stemmekvæg for en regering, hvis politik man ikke deler opfattelsen af – at være en sådan regerings parlamentariske grundlag.
Det, som jeg tror mine kollegaer fisker lidt efter, og som jeg også vil prøve at spørge hr. Finn Sørensen om, er, hvor grænsen går.
Er det en ultimativ støtte til regeringen, sådan en blankocheck, som Enhedslisten har udstedt?
Man har lavet en aftale om at kunne fremsætte det her forslag, vel vidende at det ikke har en kinamands chance for at blive vedtaget.
Så sidder man til forhandlinger, og der får man heller ikke noget som helst gennemført, fordi regeringen jo ved, at hr. Finn Sørensen, jævnfør hvad hr. Finn Sørensen også har sagt her i aften, under ingen omstændigheder kunne finde på at vælte regeringen.
Er det sådan, det forholder sig, vil jeg spørge hr. Finn Sørensen om.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Det har jeg ikke givet udtryk for.
Tværtimod har jeg jo klart sagt, at der selvfølgelig kan ske det, at regeringen ikke kan samle flertal for et forslag, fordi både Enhedslisten og den borgerlige side stemmer imod.
Så der er ikke så meget nyt i det.
Hvis vi endelig skal tale om bedrøvelse, går den jo allermest på, at fru Ulla Tørnæs fuldstændig iskoldt siger, at det er helt i orden, at mennesker kan miste deres sygedagpenge, selv om de er langtidssyge og ikke raske nok til at komme tilbage i arbejde, men heller ikke så syge, at de kan få tilkendt førtidspension.
Det fik vi jo klart et indtryk af, det blev udtrykt.
Det er sådan noget, man kan blive bedrøvet over, når det samtidig bliver pakket ind i en masse ord om omsorg for syge mennesker, og hvad ved jeg.
Ulla Tørnæs (V), 2013-02-28:
Det digteriske hjørne?
Jeg var ikke klar over, at jeg havde sådan et, men tak for det.
Hr. Finn Sørensen kan på ingen måde fortænke os i at være en lille smule optaget af, hvor Enhedslistens grænse går.
Her har vi så et eksempel på, at Enhedslisten jo absolut ingen indflydelse har.
Man er oven i købet nødt til at vise for fuldstændig åbent tæppe, at man ikke har haft tilstrækkelig indflydelse på regeringen til, at man kunne få gennemført det, der blev aftalt før valget, og som man fik aftalt blev en del af regeringsgrundlaget.
Jeg synes da, det må være trist for hr. Finn Sørensen ligefrem at skulle vise for åbent tæppe, at man ikke har nogen indflydelse overhovedet på regeringens politik.
Derfor spørger jeg bare undrende: Hvor går grænsen for, hvor meget hr. Finn Sørensen skal udstille sin manglende indflydelse på regeringens politik?
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Nu kan ordføreren jo sætte sig ned og læse finanslovaftalerne for 2012 og 2013.
Så vil hun jo kunne se, at Enhedslisten faktisk har haft en hel del indflydelse på regeringens politik og har lavet nogle udmærkede aftaler, bl.a. på et punkt, som fru Ulla Tørnæs jo var inkarneret modstander af, da fru Ulla Tørnæs var beskæftigelsesminister.
Det drejer sig om indsatsen mod social dumping.
Jeg kan godt forstå, at ordføreren er voldsomt optaget af, hvor Enhedslistens grænse går, for så kunne det jo blive nemmere at spille det spil, man gerne vil spille for at komme tilbage til regeringsmagten.
Men så enkelt går det altså ikke.
Mette Frederiksen (S), 2013-02-28:
Tak for det.
Enhedslisten har rejst det her spørgsmål over for mig og dermed regeringen flere gange, så det er ikke første gang, vi tager den her drøftelse om, hvorvidt der skal ske fradrag i kontanthjælp for personer, der har ansøgt om kontanthjælp, efter de har fået udbetalt deres efterlønsbidrag på særlig gunstige vilkår i udbetalingsvinduet i 2012.
Enhedslistens beslutningsforslag om, at den kontante og skattefri udbetaling af efterlønsbidraget ikke skal have betydning for beregning af kontanthjælp uanset udbetalingstidspunktet, vil betyde, at der skal ske ændring i lovgivningen med tilbagevirkende kraft, da udbetalingsvinduet jo, som det nok også er Enhedslisten bekendt, er lukket pr. 1. oktober 2012.
Det er en betingelse, at personer var kontanthjælpsmodtagere samtidig med udbetalingen af efterlønsbidraget, for at kommunen skal se bort fra den kontante og skattefri udbetaling af efterlønsbidraget.
Det lå til grund for den politiske aftale, og det er Enhedslisten oplyst om.
For personer, der har fået udbetalt deres efterlønsbidrag inden overgangen til kontanthjælp, gælder de almindelige formueregler i kontanthjælpssystemet.
De regler har baggrund i den lovgivning, der udmønter og udmøntede aftalen om en senere tilbagetrækning fra maj 2011 og fremgår af en bekendtgørelse.
Derfor kræver en ændring af reglerne tilslutning fra forligspartierne bag aftalen om senere tilbagetrækning.
De gældende regler er baseret på samme model, som blev brugt ved udbetaling af Den Særlige Pensionsopsparing, og når jeg nævner den i sammenhængen, er det selvfølgelig også for at understrege, at der er tale om en særlig undtagelse til hovedreglen om, at kommunen ikke kan yde kontanthjælp, hvis personen har formue, der kan dække det økonomiske behov, for de formueregler, der gælder i kontanthjælpssystemet, følger selvfølgelig af, at kontanthjælpen er at betragte som det underste økonomiske sikkerhedsnet og derfor også er sekundær til andre forsørgelsesmuligheder, herunder formue.
Jeg synes, det er vigtigt at pege på, at en vedtagelse af beslutningsforslaget, som foreslås af Enhedslisten, vil betyde, at formue, der hidrører fra den kontante og skattefri udbetaling af efterlønsbidraget, altid vil være undtaget fra at skulle dække en persons økonomiske behov, indtil vedkommende måtte forlade arbejdsmarkedet.
Derfor kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget her.
Det er meddelt Enhedslisten ad flere omgange.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Så hr. Joachim B. Olsen mener, at de er bedre tjent med at miste sygedagpengene.
Det kan jeg forstå på det.
Det vil jeg gerne have ordføreren til at forholde sig til.
Hvis det nu skulle gå så galt, som ministeriet frygter, nemlig at en ophævelse af varighedsbegrænsningen vil medføre, at der kommer lidt flere mennesker på sygedagpenge i lidt længere tid, altså hvis det skulle ske – hvad der er jo ikke er nogen ønsker, allermindst de mennesker, der er i den situation – vil hr. Joachim B. Olsen så medgive, at så skyldes det hovedsagelig, at kommunerne ikke løfter det ansvar, de skal i henhold til sygedagpengeloven, nemlig at sørge for en tidlig og helhedsorienteret indsats, sådan at man får hjulpet mennesker, lang tid før de kommer i den situation?
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Det, som erfaringerne viser, og det, de siger, når man spørger ude i jobcentrene, ude i kommunerne, hvorfor den her varighedsbegrænsning på sygedagpenge virker, er, at det, at der er en grænse for, hvor lang tid man kan være på sygedagpenge, faktisk betyder, at folk har en egeninteresse i at tage initiativ til, at de kan vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Jeg kan citere Lars Bostholm, som er arbejdsmarkedschef i Guldborgsund Kommune, som har været en af de kommuner, som har haft meget succes med at få folk tilbage på arbejdsmarkedet, når de har været på sygedagpenge.
Han siger: »... varighedsbegrænsningen har den effekt, at borgeren får en enorm stor egeninteresse i at samarbejde med os om hurtigst muligt at vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Derfor kunne jeg godt frygte, at hvis varighedsbegrænsningen fjernes, så vil det alt andet lige forlænge sygemeldingen og gøre det sværere for os, at få borgeren klar igen.
Det element, at sygedagpenge er midlertidige, det bruger vi meget i vores informationsarbejde, når et sygedagpengeforløb starter, og det har en betydning ...«.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Jeg kan forstå på hr. Joachim B. Olsen, at ordføreren så ikke mener, at det er kommunernes skyld, hvis folk er på sygedagpenge i meget lang tid, men at det er disse menneskers egen skyld, og at de i virkeligheden ikke er rigtig syge, og at det er derfor, det virker på den måde, at hvis vi nu tager sygedagpengene fra dem, så kommer de i arbejde.
Det må være konklusionen, for det må jo være en af de to forklaringer, der gælder.
Enten er det kommunernes sagsbehandling og sundhedssystemets manglende evne til at afklare folk i en fart, eller også er det de menneskers skyld.
Altså, en af forklaringerne må jo være den, som hr. Joachim B. Olsen mener er den rigtige.
Jeg går ud fra, at det er den sidste.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Nej, det er det sådan set ikke.
Jeg køber ikke præmissen.
Jeg tror, at det er helt berettiget at sige, at den måde, man har indrettet systemet på nu, ikke er fuldstændig hensigtsmæssig.
Det forhandler vi jo så lige nu om at ændre ved at indføre de her ressourceforløb.
Det vil forhåbentlig i sig selv have en effekt, og det vil medvirke til at løse nogle af de problemer, som hr. Finn Sørensen beskriver her.
Men, og det er så den anden side af det, det har så også en effekt, at der er en varighedsbegrænsning på sygedagpenge.
Det kan skyldes mange ting, tror jeg, men for nogle mennesker, som er syge og står en svær situation, hvor det kræver en stor indsats at vende tilbage, kan det, at der også er en stopklods for, hvor lang tid man være på sygedagpenge, gøre, at de vender hurtigere tilbage og får det skub, der gør, at nu vender de altså tilbage til arbejdsmarkedet.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Hvis nu man vil lave et system med tryghed i, og man siger, at vi laver et ressourceforløb, det hjælper nok, bedre sygehuse, det hjælper nok, ordentlige sagsbehandlinger i kommunen, det hjælper nok, helhedsorientering, det hjælper nok, og det så ikke hjælper, hvorfor i alverden er det så de syge, der hver gang skal tage risikoen?
Hvorfor er det ikke det offentlige, der tager risikoen i stedet for?
Det er dog vanvittigt, at et menneske, der er blevet sygt og måske risikerer helbredet eller livet, er det, der skal tage risikoen ved ikke at kunne få nogle penge.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Jeg synes sådan set, at det offentlige tager vældig store risici i dag.
Vi har i dag et velfærdssamfund, hvor vi bruger flere penge på at have folk på offentlig forsørgelse, end man gør i de omkringliggende velfærdssamfund.
Det er jo i sig selv en enorm risiko at tage på sig.
Det udfordrer vores økonomiske vækst, det udfordrer vores mulighed for at skabe job, så der også er job, som folk kan vende tilbage til på arbejdsmarkedet.
Så jeg synes, at det offentlige måske mere end i noget andet land påtager sig en vældig stor risiko.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Ja, nu begynder vi at snakke forebyggelse, og jeg er fuldstændig enig i, at vi har lavet så vanvittigt et samfund, at man faktisk systematisk ødelægger og nedslider og gør folk syge.
Det er den måde, vi producerer på i Danmark.
Det er fuldstændig vanvittigt.
Men når så folk først er syge, hvorfor i alverden er det så den, som ikke kan gøre noget selv og uden skyld er kommet i en situation, som er ved at tage livet af vedkommende eller ved at ødelægge hans eller hendes helbred, hvorfor skal de pågældende så tage ansvar der?
Hvorfor skal vi så ikke i fællesskab sige: Det dækker vi ind, så længe du er syg, og når du så er rask igen, har du en pligt.
Det er dog mærkeligt at sige: Du skal selv have en pligt til at blive rask.
Det kan man da ikke forlange af folk, der er blevet syge, og som ikke kan gøre noget ved det.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Det er måske, fordi det ikke helt hænger sådan sammen, som hr. Christian Juhl beskriver det.
Det, man kan konstatere, er, at når der er den her varighedsbegrænsning, så betyder det faktisk, at en ret stor andel vender tilbage til arbejdsmarkedet.
Det er ikke det samme som at sige, at de ikke var så syge alligevel, det er måske mere et udtryk for, at det her faktisk er ret komplekst, og at det, at der er et incitament til at blive fastholdt i overførselsindkomstsystemet, gør, at nogle mennesker ikke får det skub, som gør, at de rent faktisk finder de ressourcer, som de havde, og som gjorde, at de faktisk godt kunne vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Det er uhensigtsmæssigt, mest af alt for de mennesker, hvis man har et system, hvor man fastholder dem på overførselsindkomst, for det bliver mennesker ikke mere raske af.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-02-28:
Når jeg hører hr. Joachim B. Olsen, kommer jeg til at tænke på, om spørgsmålet er, om folk er sygemeldte, fordi de syge eller noget andet.
Det andet, som hr. Joachim B. Olsen siger, er nemlig: Overførselsindkomster er der for mange af.
Så spørger jeg hr. Joachim B. Olsen: Er der flere på sygedagpenge, end der er syge i Danmark?