runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Brodersen (DF), 2010-02-03:
Som jeg sagde før, glæder jeg mig også til høringen og til at se, hvad den kommer med.
Men når man nu ved, at fremtiden byder på, at man stort set ikke kan foretage sig noget som helst, uden at man gør det over nettet, så tænker jeg på arbejdspladserne i landområderne, altså mekanikeren, der bestiller reservedele over nettet, og bageren, der stort set ikke kan bage et brød, uden han har en computer, og det ene og det andet.
Helge Sander (V), 2010-02-03:
Det er lige akkurat her, at vi er nødt til at være lidt realistiske og forstå argumentationen i det forslag, der er lagt på bordet fra Højhastighedskomiteen.
Det, vi taler om, når vi fokuserer på målsætningen, er 50 megabit.
Det er derfor, jeg siger, at vi selvfølgelig skal se det hele i en nøgtern sammenhæng, og der er altså et ordentligt stykke fra 1½-2 megabit op til 50 megabit.
Når vi taler om det spænd, der er fra 10 megabit til 50 megabit, er vi virkelig ude i nogle behov, som der ikke er ret mange der har, og slet ikke i landsbyerne.
Det er måske mere dem, der opererer over nettet, der har behov for en meget høj opløsning.
Henrik Brodersen (DF), 2010-02-03:
Jamen det er jeg godt klar over.
Det er bare for at få sat synlighed på, at jeg synes, at man som udgangspunkt skal sige, at her har vi noget, som gælder hele landet.
Jeg kan ikke forestille mig, at man havde den samme tanke om, at der ikke måtte være tryk på vandet, når man lå sidst på ledningen, eller man kun kunne få 110 V ud af stikkontakten, når man lå sidst.
Alle de ting er vi jo for længst kommet over.
Jeg tænker bare, at når fremtiden er, at det mere og mere bliver det, kan vi lige så godt tage det fra starten af.
Her tænker jeg lige så meget på de småøer, vi har rundtomkring, hvor der er nogle øer, der i dag ikke har mere internettilgang, end man har i en husstand på fastlandet.
Så jeg synes, at vi måske her har en lille opgave, hvor vi er nødt til at sige: Lad os nu få hjørnerne med også.
Helge Sander (V), 2010-02-03:
Vi har en meget, meget stor opgave, for jeg mener, at det her virkelig er helt centralt, når vi taler om det danske samfunds udvikling og vores infrastruktur.
Derfor har regeringen jo også det mål sammen med forligspartierne, at inden udgangen af i år skal alle kunne få det, som spørgeren sammenligner med et tilstrækkeligt tryk på vandet og den elektricitet, som enhver husstand har som en selvfølge i dag, og det sikrer vi jo allerede i år.
Jeg kan sige, at i øjeblikket er det kun ca. 8.000-9.000 husstande i hele Danmark, som ikke har bredbåndsmulighed.
Det når vi, inden året er gået, og så er der sikkerhed for, at alle kan være på nettet.
Men så skal vi videre, og det er det, vi taler om, og der er altså et ordentligt spring fra under 1 megabit og helt op til 50 megabit.
Det er en balance, vi skal finde, for det er ikke bare noget, man gør, sådan som hr. Henrik Brodersen siger.
Vi taler altså om kæmpemæssige investeringer, der skal stå lidt i forhold til hinanden.
Henrik Brodersen (DF), 2010-02-03:
Det har jeg helt forståelse for, og det er også kun for at synliggøre, at vi selvfølgelig ikke nødvendigvis skal have det maksimale ud til hvert hjørne af Danmark, men jeg synes bare, at vi skal placere overliggeren lige præcis sådan, at alle skal have efter de behov, de nu engang har for at kunne leve et liv, og samtidig skal man også udvikle områderne en lille smule.
Det har sådan set bare været min hensigt med det her at få synliggjort, at vi er altså også lige skal tænke på, at der er folk, der bor på den anden side af byskiltene.
Helge Sander (V), 2010-02-03:
Det er jeg fuldstændig enig i, og tak for den forståelse, som spørgeren her giver udtryk for.
Så kan jeg måske glæde hr. Henrik Brodersen med, at jeg sidst i denne måned har forberedt et møde, hvor jeg netop vil tage en samtale med folk fra de områder, som er mest sårbare i denne diskussion, og det er bl.a. repræsentanter for Sammenslutningen af Danske Småøer, det er Landsbyerne i Danmark og også Landdistrikternes Fællesråd, som jeg vil invitere, netop for at fokusere på de spørgsmål og svar, vi har udvekslet her i dag.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-03:
Spørgsmålet lyder: Ministeren har igangsat initiativet »Lær mere« for at højne e-kompetence-niveauet hos de 40 pct. af befolkningen, som har dårlige eller meget dårlige e-færdigheder –
Helge Sander (V), 2010-02-03:
Jeg skal først understrege, at »Lær mere«-netværket blot er et af mange initiativer, der skal sikre danskerne gode it-kompetencer.
Gode it-kompetencer opbygges således også i folkeskolen, på ungdoms- og erhvervsuddannelser m.m. Formålet med »Lær mere«-netværket er at skabe samarbejde på tværs af organisationer om at udvikle og dele it-undervisningsmateriale og udveksle erfaringer og ressourcer relateret til it-undervisning.
Undervisningen foregår på ganske forskellig vis i et oplysningsforbund, på bibliotekerne eller i en af Ældremobiliseringens ca. 150 datastuer.
Det har ikke været meningen med netværket, at det skulle styre it-undervisningen fra centralt hold.
Jeg kan derfor af gode grunde ikke oplyse, hvor meget konkret undervisning af forskellige målgrupper der har været med direkte afsæt i »Lær mere«-netværkets samarbejde.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-03:
Tak for det.
Det var et interessant svar fra ministeren.
Regeringen har slået meget på, at vi er på vej til et vidensamfund, at vi er en it-nation, men når man ser på befolkningens it-færdigheder og it-kompetencer, har vi alligevel hele 40 pct. af befolkningen, vi ikke kan få med.
Og det er ikke kun ældre eller unge, det er faktisk et bredt udsnit af befolkningen, som ikke kan åbne et dokument, vedhæfte et dokument til en mail og sende den af sted.
Det er sådan nogle meget, meget basale it-færdigheder, som er enormt vigtige, hvad enten man er ganske almindelig arbejder eller akademiker.
Højhastighedskomiteen, som i øvrigt er nedsat på ministerens initiativ, er jo kommet med nogle konkrete forslag og bud på, hvad der kan gøres, og netop Højhastighedskomiteen roser faktisk »Lær mere om it«-projektet ganske meget og siger også indirekte, at man måske skulle prøve at forankre det lidt bredere.
Det kunne måske være en idé, at ministeren overvejede, om man ikke skulle lade sig inspirere af nogle af de gode forslag, komiteen kommer med.
En anden ting, de også hæfter sig ved, er uddannelse generelt.
Det gør i øvrigt hele »Lær mere om it«-projektet også.
Hvis man skal tage det her meget alvorligt med at gøre en indsats for at få de 40 pct. af befolkningen med, af hensyn til fremtiden og af hensyn til demokratiet, og få deres it-færdigheder op på et niveau som resten af befolkningens, er det meget nødvendigt med reel undervisning.
Og så vil jeg høre: Planlægger ministeren at indføre meget mere reel undervisning i projektet, altså med andre ord udvide det her »Lær mere om it«, som Højhastighedskomiteen anbefaler?
Helge Sander (V), 2010-02-03:
Spørgerens meget grundige begrundelse for spørgsmålet gør det let at svare, for jeg kan stort set bare sige ja.
Det er fuldstændig korrekt.
Jeg står her med Højhastighedskomiteens rapport, og jeg vil gerne give spørgeren ret i, at de mange forslag, der stilles på side 41, er forslag, som jeg mener vi skal tage alvorligt, og som virkelig kan være hjælpsomme med hensyn til at nå de mål, som jeg ved at spørgeren og jeg er fuldstændig enige om.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-03:
Ministeren var selv inde på, hvad »Lær mere om it« går ud på.
Han kunne ikke fortælle, hvor meget effekt det har haft på det halvandet år, hvor det har virket, men han kunne fortælle om nogle fordele, bl.a. at det foregår i lokalområdet, at det er gratis, og at det bl.a. er lokale biblioteker, der forvalter det.
Men man kan også, når man læser om projektet »Lær mere om it« se, at der er et begrænset antal pladser på de lokale biblioteker, og det er jo egentlig vigtigt, hvis befolkningen skal have adgang.
Så jeg vil egentlig høre: Er det ministerens opfattelse, at det antal pladser, der udbydes nu, er tilstrækkeligt, hvis målsætningen netop er, at man skal løfte it-færdighederne hos de 40 pct. af befolkningen, der halter bagefter, og har ministeren, hvis det ikke er planlagt endnu, en idé om at udvide til flere pladser, så flere borgere kan få forbedret deres it-færdigheder?
Helge Sander (V), 2010-02-03:
Som jeg har forstået Højhastighedskomiteen, er det for at være så realistisk som muligt, at man har taget det her forslag ind.
Det er klart, at hvis det er således, at vi sætter overliggeren så højt, som jeg er helt sikker på vi begge to gerne vil, så hedder årstallet i hvert fald ikke 2013.
Det er i hvert fald helt umuligt at nå, når vi gerne vil ud til hver enkelt husstand, og det vil vi jo gerne, modsat f.eks. Finland, hvor den enkelte husstand selv skal betale de sidste 2 km, hvis nogle af de mål, som den finske regering har sat, skal nås.
Men som sagt arbejder vi energisk på det, og når høringsperioden er slut, tager regeringen fat.
Henrik Brodersen (DF), 2010-02-03:
Jeg medgiver da, at der er nogle af dem, der i dag har mulighed for at få de løsninger, der er udbudt, som ikke har taget dem til sig, men når vi ved, hvad fremtiden byder på, synes jeg måske lige så godt, man kunne sætte overliggeren, så den kommer til at passe i første omgang, frem for at sige, at vi deler lidt ud hen ad vejen.
Benny Engelbrecht (S), 2010-02-03:
Det kan jo godt være, at ministeren har svært ved at læse de kommentarer, der er kommet fra de to pågældende organisationer, så jeg vil da godt nævne nogle af de ting, der er blevet sagt om planen, nemlig at den skuffer, at den er tynd og uambitiøs, og at der i øvrigt er en række elementer i den, som mangler.
Det gælder eksempelvis en indsats på det europæiske område og en indsats på det forbrugerpolitiske område, som vi jo har haft en snak om tidligere i dag.
Men især med hensyn til det europæiske område bliver der fra organisationernes side lagt vægt på, at der mangler en målsætning for 2012, hvor Danmark får en lidt mere betydende rolle end den, vi har nu, og at man netop der kunne tænke sig, at forbrugerpolitikken blev sat langt højere på dagsordenen.
Tidligere svarede ministeren her i Folketingssalen min ærede kollega, hr. Jens Christian Lund, at ministeren jo er minister i Danmark, og til det er der vel i virkeligheden bare at sige, at det jo netop er derfor, vi har brug for, at regeringen som helhed sætter vægt bag den europæiske indsats og den opgave, der skal løses i den sammenhæng.
Et af de elementer, som jeg i højeste grad synes mangler, er en større samkoordinering mellem de nordiske lande som den, der fandt sted før 2005, altså at man samkoordinerer på ministerniveau i forbindelse med den indsats, der skal foretages på det europæiske plan.
Vi kan jo se, at det virker.
Lad mig blot nævne ministerens kollega, miljøministeren, som jo har valgt at sætte ekstraordinært meget fokus på de hormonforstyrrende stoffer og den såkaldte cocktaileffekt.
Det er jo et fremragende eksempel på, at det faktisk kan lade sig gøre på det europæiske plan at sætte spørgsmål, som vi i Danmark også har beskæftiget os ekstraordinært meget med i forbindelse med den forskningsmæssige indsats, på dagsordenen.
Lene Espersen (KF), 2010-02-03:
Jamen det kan jo ikke undre hr. Benny Engelbrecht, at jeg faktisk synes, at den handlingsplan, som regeringen har præsenteret, er et ambitiøst, ansvarligt og seriøst udspil.
Derfor er vi kommet med nye, konkrete og brugbare løsninger f.eks. på det finansielle marked, hvor vi jo har oplevet, at rigtig mange forbrugere ikke synes, de har fået en god nok rådgivning i deres bank og for øvrigt har købt nogle værdipapirer uden at have kunnet gennemskue den risiko, der var forbundet med det, da de købte det værdipapir, med det resultat, at de har tabt hele deres opsparing og måske mere end det.
Derfor sætter vi ind med konkrete initiativer på de områder, og det synes jeg er vigtigt.
Benny Engelbrecht (S), 2010-02-03:
Jeg må sige, at det især på den del, der handler om forbrugerklager, selvfølgelig har været rart at se, at der sker noget.
Jeg skal heller ikke lægge skjul på, at det selvfølgelig er kommet i stand i globaliseringsforligskredsen, hvor Socialdemokraterne og De Radikale jo også er repræsenteret og dermed også har lod og del i det, men dermed også lod og del i den finansiering, der skulle findes.
Det kan jo virke lidt underligt, at det overvejende er på globaliseringsmidlerne, man netop skal finde finansieringskilden til en styrket forbrugerindsats.
Lad mig så også sige: Stakkels forbrugerombudsmand.
For der kan ikke være nogen tvivl om med de seneste par svar, der er kommet her i Folketingssalen til fru Meldgaard og hr. Lund, at der bliver rigtig meget at se til; der skal knokles og knokles på rigtig mange områder, og i forvejen er det jo altså sådan, at Forbrugerombudsmanden har en voldsomt øget sagsmængde, som vi har kunnet læse i avisen for nylig.
Så skal vi ikke også på et tidspunkt have set på, om der er en tilstrækkelig mængde ressourcer stillet til rådighed for Forbrugerombudsmanden?
Lene Espersen (KF), 2010-02-03:
Jeg vil da gerne sige til hr. Benny Engelbrecht, at jeg også fuldt ud anerkender – og ros for det – at både Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre sammen med Dansk Folkeparti og regeringen fik lavet nogle rigtig gode initiativer i forbindelse med globaliseringsforhandlingerne.
Fuld anerkendelse for det, jeg er rigtig glad for de ting, vi har gjort, ikke mindst på klageområdet, når det gælder forbrugerne.
Det har været rigtig fornuftigt.
Men jeg har altså svært ved at forstå den kritik, som hr. Benny Engelbrecht henviser til.
Hvis Dansk Erhverv og Forbrugerrådet ønsker at gøre mere på europæisk plan, har de sådan set alle muligheder for det.
De har sådan set også mulighed for at tale med hinanden, hvis de vil fremme sager sammen.
Der har de vel ikke behov for at vi står og holder dem i hånden hver gang, så jeg vil sige, at de sparker lidt en åben dør ind, hvis deres kritik og hvis den kritik, Socialdemokratiet nu kommer med, er, at der ikke er et godt nok samspil på det her område, for det synes jeg faktisk der er.
Benny Engelbrecht (S), 2010-02-03:
Men lad mig i den sammenhæng så fremdrage, at det jo er en debat, som vi også har vendt lidt.
Men i den fælleseuropæiske indsats er det jo meget vanskeligt for organisationerne at trænge igennem, i hvert fald de uafhængige ngo'er, i forhold til netop at sikre forbrugerindsatsen.
Jeg vil nævne nogle eksempler på nogle af de indsatsområder, som eksempelvis Forbrugerrådet ikke kan overkomme.
De nævner konkret, at der er arbejdsgrupper, møder og konferencer, der afholdes af Kommissionen, som man ikke kan deltage i, fordi det der er kutyme, at man ikke betaler for, at deltagerne er med, altså at man selv hundrede procent skal afholde sin fulde og hele omkostning, og det er altså på vigtige områder som f.eks. det finansielle område, det konkurrenceretlige område, fødevaresikkerhedsområdet, altså EFSA's område, hele kemi- og hormonområdet m.v. Og det er, for lige at understrege det, jo områder, som vi i Danmark netop fokuserer vores indsats på, og dermed bliver den danske indsats også svækket, når vi ikke har en bred repræsentation, der også omfatter ngo'erne.
Lene Espersen (KF), 2010-02-03:
Jeg vil godt sige til hr. Benny Engelbrecht, at det her spørgsmål egentlig startede med at være et spørgsmål, der handlede om, hvorvidt regeringens forbrugerpolitiske handlingsplan var tilstrækkelig ambitiøs.
Jeg må jo forstå det sådan, at hr. Benny Engelbrecht nu dog er blevet overbevist om, at det er den, for nu begynder vi at diskutere, om ngo-organisationer skal have betaling for at deltage i EU-møder.
Og som jeg sagde til fru Anne-Marie Meldgaard i et tidligere svar, og det gentager jeg gerne, har vi faktisk valgt at prioritere lige præcis Forbrugerrådet, der for os er en helt central organisation.
Der er afsat penge til, at de bl.a. kan deltage i det standardiseringsarbejde, der foregår, og som er et væsentligt arbejde, ikke kun set med forbrugerøjne, men sådan set også set med virksomhedsøjne, så vi får en klarere og bedre standardisering, end det i dag er tilfældet.
Så må jeg jo sige til hr. Benny Engelbrecht, at jeg faktisk synes, at jeg gerne vil rose både organisationslivet, de frivillige foreninger, og erhvervslivet for, at vi også har et rigtig godt samarbejde om at påvirke EU-politikken, og det vil vi selvfølgelig fortsætte med.
Henrik Brodersen (DF), 2010-02-03:
Er ministeren enig med det mindretal i Højhastighedskomiteen, som mener, at målsætningen om lynhurtigt 50-megabit-bredbånd bør gælde for hele Danmark og ikke kun for 80 pct. af danskerne, som flertallet i komiteen ellers mener?
Er ministeren enig med det mindretal i Højhastighedskomiteen, som mener, at målsætningen om lynhurtigt 50-megabit-bredbånd bør gælde for hele Danmark og ikke kun for 80 pct. af danskerne, som flertallet i komiteen ellers mener?
Helge Sander (V), 2010-02-03:
Jeg nedsatte i foråret 2009 Højhastighedskomiteen, og det var komiteens opgave at finde ud af, hvordan borgere og private og offentlige virksomheder hvor som helst og når som helst kan få adgang til internethastigheder, der kan håndtere de mest avancerede bredbåndstjenester.
Og i begyndelsen af januar i år, for ganske få uger siden, modtog jeg så komiteens analyse og anbefalinger.
Jeg har sendt komiteens rapport til en bred offentlig høring med frist fredag den 5. marts i år.
Herefter vil regeringen tage stilling til opfølgningen på komiteens anbefalinger, herunder også anbefalinger om bredbånd, som spørgeren fokuserer på.
Jeg finder det mest korrekt at afvente resultatet af denne brede høring, inden jeg tager endelig stilling til de kommende målsætninger om bl.a. bredbåndshastigheder.
Henrik Brodersen (DF), 2010-02-03:
Jamen jeg ser også med spænding frem til det høringsresultat, der vil komme.
Jeg mener, at det mindretal, der nu engang foreslår, at det skal gælde hele Danmark, har sat overliggeren lige præcis det sted, hvor den skal være – sådan er det i min optik – sådan at vi ikke har et A- og et B-hold inden for teknologien.
Jeg vil bare spørge ministeren, hvad han selv synes om det, de er kommet med hidtil.
Helge Sander (V), 2010-02-03:
Som sagt vil jeg ikke forholde mig til de enkelte forslag, inden vi har fået høringssvarene.
Fordi det er en rapport, der rammer virkelig bredt, har vi valgt, at det skal være en høring, der går til, man kan sige hele samfundet og ikke blot til de høringsparter, vi normalt har i Videnskabsministeriet.
Men jeg vil da gerne understrege her, som jeg også har gjort andre steder, at akkurat det forslag, som spørgeren fokuserer på her, er noget, som jeg er meget optaget af, for selvfølgelig skal vi sikre en lige udvikling i hele landet.
Men de gange, hvor jeg er gået ind og har kommenteret det, er det mere et forsøg på at forklare, hvorfor der er et flertal, der har foreslået det, som der er foreslået.
Henrik Brodersen (DF), 2010-02-03:
Man kunne jo godt få den tanke, at de 80 pct. af danskerne, der skal have adgang til det, rent faktisk er dem, som bor inden for byskiltene.
Resten bor ude på landet, og de skal så have en anden løsning end den, der er optimal.
Så jeg glæder mig bare til at se det der høringssvar, og jeg håber da også, at ministeren vil være med til, at vi finder en rigtig god løsning på det her.
Helge Sander (V), 2010-02-03:
Jamen jeg er helt sikker på, at vi finder en god løsning, for jeg er sikker på, at hr. Henrik Brodersen og jeg er fuldstændig enige om, at vi skal sikre en god dækning til hele landet.
Men nu er det sådan, at det selvfølgelig ikke er realistisk, at der skal gå 2- eller 4-sporede motorveje ud til ethvert hjem i Danmark, for det er der jo hverken behov for eller ønske om.
For at sætte det lidt i perspektiv skal jeg måske sige, at det i dag er således, at der er 77 pct. af landets befolkning, der allerede kan få 10 megabit, men der er kun 27 pct., der har det.
Når vi er oppe i 50 megabit, er det klart, vi virkelig er fremadrettede.
Jeg kan sige, at målsætningen her med 2013 er meget, meget ambitiøs.
Mange af de andre europæiske lande, som vi normalt sammenligner os med, taler om 2017, 2018 og 2019.
Så det er selvfølgelig et spørgsmål om, hvor vi finder balancen, og at sørge for, at vi får den hurtigste og den stærkeste udbygning i hele landet, således at vi fortsat kan være et af verdens førende it-samfund.
Helt i forlængelse af det svar, som jeg gav til hr. Henrik Brodersen på det foregående spørgsmål, kan jeg sige, at vi jo har sendt hele rapporten ud i en meget, meget bred høring, og det føler jeg anledning til at understrege netop i forbindelse med det her spørgsmål, for det er jo langt bredere end det, Videnskabsministeriets ressort dækker.
Når spørgeren her taler om bibliotekerne, er det jo kulturministeren, og når vi ser på nogle af de forslag, der kommer, er det i allerhøjeste grad undervisningsministerens område.
Uanset hvilket område det er, har jeg sagt til mine ministerkolleger, at jeg synes, man skal tage det her meget alvorligt, for der er nogle gode forslag, og der er forslag, der samlet set kan løfte det danske samfund på en lang række områder.
Ved det sidste spørgsmål talte vi om bredbånd; her taler vi om at gøre den danske befolkning endnu mere kompetent til at bruge nettet, og jeg er overbevist om, at forslagene her vil blive drøftet meget, meget nøje.
Når der specielt spørges til antallet af pladser på bibliotekerne, vil jeg sige, at det kan jeg ikke svare på.
Det giver det arbejde, vi hidtil har gjort, ikke mulighed for at følge, men jeg er sikker på, at kulturministeren vil følge op på det, når vi har realiseret denne rapport fra Højhastighedskomiteen.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-02-03:
O.k., så ministeren mener altså, at problemet er, at der er for få, der søger ind på de her uddannelser.
Man kan så for det første spørge ministeren, hvad han vil gøre ved det, og for det andet spørge, om det i virkeligheden er det, der skal afgøre de økonomiske rammer for en uddannelse.
Altså, er det studentersøgningen, som ministeren mener skal være det afgørende for, hvilke fakulteter, hvilke institutter der altså skal ud at spare, og hvilke der ikke skal?
Det er måske i virkeligheden noget af det, der har med det at gøre, som ministeren siger at han har ansvaret for, nemlig rammerne.
Hvad er det for nogle rammer, som universiteterne rent økonomisk er underlagt?
Der er det jo, som ministeren ganske rigtigt siger, at det er ministeren og Folketinget, der beslutter, hvad det er for nogle økonomiske rammer.
Skal det være flere basismidler, eller skal det være konkurrencemidler, vi giver til forskningen?
Skal det være taxameterstyringen, der afgør, hvad det er for nogle institutter, der skal ud at spare?
Det synes jeg faktisk er en meget relevant diskussion at få taget.
Det synes jeg da også at regeringen burde have en interesse i at diskutere.
Helge Sander (V), 2010-02-03:
Jeg vil gerne fastslå, at studentersøgningen selvfølgelig spiller en rolle, selvfølgelig gør den det.
Det kan ikke være anderledes.
Derfor vil jeg gerne her også meget relevant sige til fru Kirsten Brosbøl, at når vi mødes senere på året og skal fordele globaliseringsmidler igen, så må det ikke overraske fru Kirsten Brosbøl, hvis jeg kommer med et forslag til, at vi skal gøre en særlig indsats på det her område.
Jeg tror, vi skal gøre det målrettet til området og ikke begynde at røre ved alle de mekanismer som taxameter og andre ting, som fungerer ganske udmærket.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-02-03:
Det er jo lidt interessant, hvad det er ministeren forestiller sig.
Nu skal man i hvert fald ikke opfatte mit spørgsmål, som om vi ønsker, at man nu skal lave en særlig redningsaktion for naturvidenskab på bekostning af humaniora og samfundsfag, for nu var det jo sådan, at til globaliseringsforhandlingerne i efteråret var det en socialdemokratisk mærkesag, at vi fik hævet taxameteret til humaniora og samfundsfag med 5.000 kr. pr. STÅ, fordi vi her kunne se uddannelser, som altså på indholdssiden var presset, altså meget, meget få undervisningstimer på visse uddannelser.
Er det det, ministeren opfordrer universiteterne til at gøre på nuværende tidspunkt, eller hvad er det egentlig, de kan gøre under de nuværende rammer?