runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pind (V), 2014-10-01:
Jeg beder ikke om hr. Holger K. Nielsens følelser eller føleri.
Det her Folketing er stillet i udsigt af den her regering, at det her spørgsmål ville være afklaret på det her tidspunkt.
Ønsker Venstre at forsinke udsendelsen af danske styrker?
Næh, det ønsker vi ikke.
Synes vi, det er sjusket af regeringen, at man ikke engang evner at svare på, om straffelovens § 102 gælder for mennesker, som tager af sted og bekæmper danske soldater og allierede?
Ja, det er sjusket, og det er skændigt.
Det er, hvad det er.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-10-01:
Jamen der er jo stillet spørgsmål om det, og der er givet svar på det i Forsvarsudvalget.
Udenrigsministeren gav en redegørelse for det før.
Jeg synes, at det var en udmærket redegørelse, der kom der.
Hvis hr. Søren Pind stadig væk er usikker på det, er hr. Søren Pind da nødt til at indkalde Forsvarsudvalget igen og bede justitsministeren om at komme og redegøre nærmere for det.
Hvis han stadig væk er i tvivl, er han vel nødt til at få nogle juridiske eksperter til at se på det, så vi kan få det her afklaret.
Hvis der er så meget tvivl om det i hr. Søren Pinds sind, er vi nødt til at gøre det her ordentligt, og det gør vi jo ikke her sent på aftenen på den her måde, som vi diskuterer på i øjeblikket.
Så må vi virkelig gå til bunds i det, og jeg vil så opfordre Venstre til at sørge for, at vi kommer til bunds i det, i stedet for at vi sidder med en følelse af, at der er en meget, meget vigtig uopklaret juridisk sag her.
Søren Pind (V), 2014-10-01:
Jeg kan forstå, at hr. Holger K. Nielsen er ophidset.
Jeg synes nu, at hr. Holger K. Nielsen skulle slå koldt vand i blodet og så svare på følgende spørgsmål: Mener hr. Holger K. Nielsen, at der formuleret i populære termer er tale om landsforræderi, hvis en dansk statsborger tager ned og bekæmper danske soldater eller folk, som vi er allieret med?
Mener hr. Holger K. Nielsen det – ja eller nej?
Jeg tror sådan set, at der i forhold til det faktum, at Danmark er et af de lande i verden, der bidrager med flest til at kæmpe i vores alliance, er et behov for, at vi en gang for alle får det klarlagt.
Hvad mener hr. Holger K. Nielsen egentlig om den sag?
Holger K. Nielsen (SF), 2014-10-01:
Det er en meget alvorlig diskussion, vi har stået med i dag.
Vi havde en lang første behandling i formiddags, og jeg synes, der var meget eftertanke i den debat, hvor vi diskuterede perspektiverne i den mission, som vi skal ud i, og hvor der var enighed om, at det er stærkt begrænset, hvad man kan opnå gennem en flyoperation, at det her handler om at støtte lokale styrker på landjorden i Irak, og at vi ikke har nogen forestilling om, at vi skal ind i en ny Irakkrig som i 2003.
Vi har haft en grundig udvalgsbehandling i løbet af eftermiddagen, hvor der også har været rig mulighed for at indkalde til samråd om meget specifikke juridiske spørgsmål.
Så må jeg sige, at jeg også synes, det er lidt besynderligt, at vi oplever de borgerlige partier på den her måde på dette tidspunkt af aftenen.
Det er jo ren borgerlig indenrigspolitik.
Det er ren indenrigspolitik, at vi nu skal til at snakke om strafferammer for jihadister og folk, der tager af sted og kæmper dernede.
Jeg synes simpelt hen ikke, man kan være bekendt, at vi, når vi har haft den her ganske alvorlige diskussion, den her diskussion, der har været præget af eftertænksomhed, så skal overvære det juridiske skoleridt, som vi har gjort det her i aften.
Hvis der overhovedet skal være sammenhæng i det, de borgerlige siger, er man jo, som også hr. Henning Hyllested sagde før, nødt til enten at stemme imod om lidt – hvis man ikke mener, at det hele er klarlagt, og hvis man mener, at det er uansvarligt på det grundlag at sende danske soldater af sted, må man jo stemme imod, når vi skal stemme om lidt – eller bede om at få mødet suspenderet og få det her tilbage til Forsvarsudvalget, så man kan få afdækket de spørgsmål, som ikke måtte være besvaret.
Det er selvfølgelig fuldstændig uacceptabelt, hvis befolkningen får et indtryk af, at der er uafklarede vigtige spørgsmål, før danske soldater bliver sendt af sted.
Jeg mener sådan set, det er afklaret, og at udenrigsministeren gav nogle ganske udmærket svar, og at der er givet udmærkede skriftlige svar.
Men vi kan da ikke leve med, at de borgerlige, når vi sender danske soldater af sted, går rundt og siger efterfølgende, at der er mange uafklarede juridiske spørgsmål.
Og derfor: Hvis der overhovedet er noget som helst mandfolk i jer, nogen som helst mening i det, I går og siger, må I da bede om, at mødet bliver suspenderet, og at vi så må vende tilbage.
Vi har tid nok.
Jeg synes ikke, der er grund til, at vi nødvendigvis skal vedtage det her i aften – vi kan genoptage mødet i morgen, vi kan tage spørgsmålet tilbage til Forsvarsudvalget.
Så derfor vil jeg godt bede de borgerlige partier om at overveje det.
Hvis man skal tage jer alvorligt, skal vi tilbage til Forsvarsudvalget, eller man kan overveje den tredje mulighed: At man stikker piben ind.
Det synes jeg sådan set ville være det allerallerbedste og mest værdige efter en diskussion som den, vi har haft i dag.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Jeg tror, at den indholdsmæssige diskussion af lovforslaget havde vi meget grundigt under førstebehandlingen, hvor regeringen jo også ytrede, at vi ikke syntes, det gav mening at begynde at yde støtte til kun den ene part i den her konflikt, og at vi synes, at der faktisk er tale om en bredspektret indsats, hvor den militære indsats er en del af en større politisk, humanitær, diplomatisk og også præventiv indsats i området.
Henning Hyllested (EL), 2014-10-01:
Jeg synes, det er mageløst, grænsende til det pinlige.
Her sidder vi en sen aftentime og skal trykke på knapperne i en meget alvorlig sag om at udsende danske soldater, og så geråder de samlede krigspartier ud i et internt slagsmål om, hvorvidt nogen kan gøres til landsforrædere eller ej.
I stedet for at bekymre sig om, hvad der skal ske, i stedet for at bekymre sig om den kritik, som Enhedslisten har rejst, om, at der ikke er nogen plan efter bomberne, efter bombekampagnen, at der ikke er noget svar på, hvad vi gør, når kurderne er løbet over ende, fordi vi ikke forsynede dem med de våben, som Enhedslisten har foreslået at vi gør, så skal vi høre på et pinligt slagsmål om, hvorvidt nogen skal gøres til landsforrædere.
Hr. Per Stig Møller siger, at vi må have klarhed, og hvis ikke vi får det, hvad så?
Konsekvensen af det, I siger, er vel at sige, at så må vi jo stemme imod, for vi har ikke klarhed over det; regeringen vil ikke give de klare svar, I forlanger.
Og så må man jo stemme imod, eller også må man jo altså suspendere forhandlingerne og så genoptage dem på et eller andet tidspunkt – for vores skyld ingen alarm.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Domstolenes grundlag er jo lovene; det er ikke, hvad en udenrigsminister står og siger fra en talerstol – det er landets love.
Og det er også derfor, jeg bliver nødt til at afgive det svar, jeg gør, nemlig at det er domstolene, der vurderer præcis det spørgsmål, som hr. Per Stig Møller spørger om.
Det kan og må jeg sådan set ikke som den udøvende magt blande mig i.
Hvis man ønsker, at domstolene skal komme frem til andre afgørelser, så må man ændre lovene.
Og det er så noget, som Folketinget skal gøre.
Per Stig Møller (KF), 2014-10-01:
Så er vi også kommet et skridt nærmere.
Men der er jo det ved det, at domstolene ikke bare kan dømme ud i den blå luft, og det vil sige, at det klart skal være tilkendegivet, at der er et retsgrundlag at dømme på.
Og det vil der være, hvis der lægges til grund for domstolene, at regeringen her til aften erklærer: Væbnet konflikt er i denne forbindelse, altså hvis man skyder på en dansk soldat og er dansk statsborger eller har dansk opholdstilladelse, at ligne med § 102.
Men hvis ikke der kommer en klar erklæring om det, som kan lægges ind i bedømmelsen, så alle ved, hvad de har at rette sig efter, så er det jo ud i den blå luft.
For regeringen siger jo selv, at den ikke ved, om det er terror; den ved ikke, om det er krig – det er jo ikke krig, men de ved ikke, hvad væbnet konflikt er.
Så domstolene skal have et grundlag, og det er, at regeringen klart siger: Det er ikke acceptabelt at skyde på en dansk soldat, når man er dansk statsborger, og det vil sige, at § 102 gælder.
Så er sagen klar.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Lad mig prøve at sige det igen: Der er ingen tvivl om, at det er strafbart; der er heller ingen tvivl om, at det er endog særdeles hårde straffe, der vil komme i spil.
Den konkrete strafudmåling vil blive foretaget af en domstol, afhængigt af den konkrete situation.
Det tror jeg jeg har gentaget en del gange efterhånden.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-10-01:
Jamen lad mig så sige endnu en gang: Hvis Venstre mener, at det er uoplyst, vil jeg opfordre Venstre til at få det oplyst.
Det er jo det, det handler om.
Derfor er det eneste logiske, at Venstre beder om at få det tilbage til Forsvarsudvalget, så vi kan få det her oplyst på en ordentlig måde.
Karsten Lauritzen (V), 2014-10-01:
Hvis det er så klart, som hr. Holger K. Nielsen siger, må hr. Holger K. Nielsen også kunne svare.
SF siger fra Folketingets talerstol, at vi er fuldt ud oplyst, og at vi ved, om Danmark er i krig eller ikke er i krig; om straffelovens § 102 gælder, eller den ikke gælder, og om den kan komme i anvendelse over for folk, der angriber danske soldater i den her militæraktion.
Og så vil jeg godt spørge hr. Holger K. Nielsen, om ikke han vil oplyse os, der er uvidende og ikke kan forstå de svar, der er givet.
Så vil jeg bare i parentes bemærket
nævne, at jeg erindrer hr. Holger K. Nielsens parti, SF, som værende nogle, der tidligere, da man sad i en anden parlamentarisk situation, var meget optaget af at finde ud af, om straffelovens § 102 gjaldt, og om forsvarslovens § 17 gjaldt; om Danmark var i krig eller ej, og hvad status var der.
Troels Lund Poulsen (V), 2014-10-01:
Efter den her debat vil Venstre, som jeg lige redegjorde for før, gerne bede om, at vi får mulighed for at tage forslaget tilbage til behandling i udvalget.
Forslag om standsning af sagens behandling
Hr. Holger K. Nielsen har jo op gennem 00'erne diskuteret meget udenrigs- og sikkerhedspolitik og været meget optaget af det spørgsmål, vi stiller nu.
Det var han i hvert fald, dengang han var i opposition.
Så det, at der er medlemmer af Folketinget, der tillader sig at stille indgående spørgsmål til et tema, som også er vigtigt for hele den her debat, fører så til, at hr. Holger K. Nielsen giver dem, der har gjort det, en meget klar røffel.
Det forstår jeg ikke.
Men vi synes, det her er et meget vigtigt tema.
Derfor vil jeg da også lige om lidt gå på talerstolen og bede om, at vi trækker det tilbage til Forsvarsudvalget og får mulighed for at tage et samråd med justitsministeren og udenrigsministeren om det her tema; for vi lægger meget stor vægt på det og synes, det er afgørende, at det bliver belyst, så vi får et klart svar.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-10-01:
Jamen jeg giver gerne en kommentar til denne bemærkning.
Jeg synes, som jeg også sagde, at vi har haft en grundig og også eftertænksom debat tidligere i dag.
Jeg opfatter det her som indenrigspolitik.
Det er ren indenrigspolitik fra de borgerlige partiers side – en helt anden dagsorden, som ikke har særlig meget at gøre med det, vi skal stemme om om lidt.
Det har de borgerlige partier jo selvfølgelig lov til at gøre; det vil jeg aldrig nogen sinde benægte dem retten til.
Lars Barfoed (KF), 2014-10-01:
Jeg vil i modsætning til hr. Karsten Lauritzen ikke sidde det overhørigt, at hr. Holger K. Nielsen åbenbart mener at have en sådan ophøjet status her i Folketinget, at hr. Holger K. Nielsen kan stille sig op på talerstolen og belære resten af Folketingets medlemmer om, hvad vi kan tillade os at rejse af spørgsmål og temaer under en debat.
Det her drejer sig om et spørgsmål, vi har rejst under udvalgsbehandlingen, og så tager vi det op med ministeren nu.
Det er fuldt ud berettiget, og det skal hr. Holger K. Nielsen ikke blande sig i.
Ja, det må hr. Holger K. Nielsen selvfølgelig godt, men så må han også finde sig i at få svar på tiltale.
Jeg mener, at det er fuldstændig utilbørligt, at hr. Holger K. Nielsen tillader sig at påstå, at vi som medlemmer af Folketinget ikke kan rejse en debat, som vi er optaget af.
Det skulle hr. Holger K. Nielsen holde sig for god til.
Det var ikke et spørgsmål, det var en bemærkning.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-10-01:
Lad mig igen henvise til de besvarelser, der er kommet fra Justitsministeriet, som giver nogle juridiske forklaringer på det, som hr. Karsten Lauritzen spørger om.
Hr. Karsten Lauritzen er ikke tilfreds med de svar.
Det eneste, jeg så siger, er: Jamen så stil da spørgsmålet igen.
Sørg for, at Forsvarsudvalget bliver indkaldt igen, få stillet spørgsmål, få lavet samråd, få nogle juridiske eksperter til at se på det juridisk set ret spidsfindige spørgsmål, der her er stillet.
Det er da det eneste, der kan gøres ved det.
Det er interessant – meget interessant, synes jeg.
Så har jeg ikke mere at sige til det.
Per Stig Møller (KF), 2014-10-01:
Jeg synes ikke, at vi kan være det bekendt.
Altså, jeg forstod på fjernsynet, at klokken halv ti i morgen flyver F-16-flyene af sted.
De ved for så vidt ikke endnu, hvor de skal lande, men det vil de finde ud af inden kl. 9.30 i morgen.
Men de ved altså heller ikke, hvilken situation de kommer i, hvis en dansk statsborger – en med opholdstilladelse – skyder på dem.
For det er jo ikke noget, hvor vi kan sige: Der afventer vi Straffelovrådet.
Så det hjælper ikke noget som helst at udskyde det, til nogen en gang kommer med en lov, for den gælder ikke i den her situation.
Det vil sige, at vi må have klarhed for, soldaterne må have klarhed for, hvad der gælder.
Hvis en soldat bliver skudt i Varde af en, der er utilfreds med den danske stat, så er der jo straf, og hvis en dansker skyder en dansk soldat i Mosul, må der være den samme straf.
Og det vil sige, at da det foregår i forbindelse med en væbnet konflikt, der er et andet ord for krig, så kan det kun være § 102 i straffeloven, hvor der står: Den, som under krig eller besættelse yder fjenden bistand ved råd eller dåd eller til fremme af fjendtlig interesse svækker den danske stats eller dens forbundsfælles kampdygtighed, straffes med fængsel indtil 16 år.
Altså, der er jo tale om en krigssituation, og der bliver her brugt ordet væbnet konflikt, men væbnet konflikt er jo altså også en konflikt; det er jo ikke noget kroslagsmål.
Derfor kan de ikke vente på, at vi hører noget fra Straffelovrådet, for det kan ikke bruges til noget som helst, for vi vedtager ikke med tilbagevirkende kraft.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Jeg ved ikke, om det giver mening, at jeg gentager svaret på spørgsmål 18, der sådan set beskriver, hvad den retslige tilstand er i dag, nemlig at det er ulovligt, at man kan dømmes ved forskellige domstole, og at vi i øvrigt derudover er i gang med at undersøge, om der skal foretages yderligere skærpelser.
Jeg kan ikke komme det meget nærmere, uanset hvor meget Venstre ønsker at lade, som om der er usikkerhed på det her område.
Marie Krarup (DF), 2014-10-01:
Det er jo sådan, at når vi nu sender F-16-fly ud, gives der tilladelse til at dræbe.
Der gives et license to kill.
Det vil sige, at der er nogle fjender, der bliver dræbt.
Det her er meget, meget seriøst; det er meget, meget alvorligt.
Betyder det så, at de danskere, der tager ud for at hjælpe de fjender, som vi nu har givet tilladelse til at det danske flyvevåben dræber, ikke er landsforrædere, at de ikke er landssvigere, og at de ikke kan få en skærpet straf?
Det må vi da have afgjort, før vi sender vores fly ud med den særlige tilladelse til at dræbe.
Vi kan ikke have fjender uden også at dømme dem, der forråder os til vores fjender.
Vi må da have en holdning til, hvordan vi skal behandle dem.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Man kan udtrykke det på den måde, at teknisk set er Danmark ikke i krig.
Altså, definitionen på det, vi indtræder i nu, er en væbnet konflikt – ifølge den juridiske vurdering i mit ministerium.
Jeg er ked af, at jeg ikke kan gøre det meget klarere, men jeg synes i og for sig, at det er så klart, som det kan blive.
Karsten Lauritzen (V), 2014-10-01:
Jeg synes ikke, det var særlig klart, og jeg synes, at udenrigsministeren skylder at give et klart svar på: Er Danmark i krig, eller er Danmark ikke i krig?
Gælder straffelovens § 102 i forhold til de danske statsborgere, der rejser ned og eventuelt angriber danske soldater, dansk udsendt personel i Irak?
Jeg må sige, at jeg synes helt ærligt, at udenrigsministeren skal tænke sig grundigt om.
Og det er helt fair, hvis udenrigsministeren vil suspendere mødet og få forsvarsministeren eller andre på talerstolen, men jeg synes, at udenrigsministeren skulle komme med et klart svar på det spørgsmål.
Det kan ikke passe, at det ikke er muligt for udenrigsministeren.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Nu forstår jeg, at spørgsmålet er, om vi er i krig eller ej.
Indsættelse af danske F-16-fly i offensive luftoperationer mod ISIL-mål i Irak betyder efter regeringens opfattelse, at Danmark dermed indtræder på Iraks side i den væbnede konflikt med ISIL i Irak.
Det er efter regeringens opfattelse den klare juridiske definition på det her.
Med fare for at gentage mig selv: Der er jo ingen tvivl om, at det er strafbart, at mennesker bevæger sig ned og kæmper for terrororganisationen ISIL.
Det bør der overhovedet ikke herske tvivl om at det er.
Der bør heller ikke herske tvivl om, at de kan dømmes efter ganske hårde paragraffer, der har en meget høj strafferamme, nemlig under både kapitel 12 og 13 i straffeloven.
Det har jeg sagt tidligere i aften, og det gentager jeg gerne.
Karsten Lauritzen (V), 2014-10-01:
Udenrigsministeren må kunne svare på, om Danmark er i krig eller ikke er i krig – det er forsvarslovens § 17 – eller også kan forsvarsministeren vel svare, eller også kan man vel få fat i justitsministeren og få et svar, inden vi træffer en vigtig beslutning her.
Det er netop relevant for straffelovens § 102, som jo betyder, at der, hvis Danmark er i krig og under besættelse, er nogle helt særlige paragraffer, der kommer i brug, med nogle helt særlige strafferammer.
Og det er jo dem, vi i Venstre og en række andre partier synes det ville være aktuelt at anvende over for danske statsborgere eller folk med permanent opholdstilladelse, som angriber danske soldater, dansk udsendt personel i Irak eller andre steder.
Det spørgsmål må man da her i Folketingssalen til behandling af så vigtigt et beslutningsforslag kunne få et klokkeklart svar på fra landets udenrigsminister.
Og hvis udenrigsministeren ikke kan svare, så synes jeg da, at vi skulle suspendere mødet og få et svar, for det er i Folketingets interesse og dets ret at få svar på så simpelt et spørgsmål.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Jeg kan ikke gøre meget andet end igen at henvise til svaret på spørgsmål 18, som præciserer det, som hr. Troels Lund Poulsen efterlyser.
Det er nemlig svaret på, hvilke strafferetlige og opholdsretlige konsekvenser vedtagelsen af B 123 måtte have for danske statsborgere og herboende udlændinge, der deltager i væbnede kamphandlinger på Islamisk Stats side.
Heraf fremgår det jo, at straffeloven indeholder flere bestemmelser, som betyder, at det er afhængigt af de konkrete omstændigheder.
Det er derfor, at jeg desværre ikke kan give noget meget bastant svar, for
sådan er lovgivningen i Danmark.
Det er domstolene, der tolker de enkelte paragraffer i de enkelte situationer, men at det afhængigt af de konkrete omstændigheder kan være strafbart at deltage i kampene i Irak på Islamisk Stats side, og det drejer sig bl.a. om straffelovens bestemmelse om terrorisme og deraf min henvisning til den.
Troels Lund Poulsen (V), 2014-10-01:
Jeg ville sådan set derhen, hvor jeg prøvede at stille det samme spørgsmål, som jeg gjorde i første omgang til udenrigsministeren, om, at når udenrigsministeren taler om, at det er terroraktivitet, er det sådan set slet ikke det, som nogle af de spørgsmål, vi har diskuteret her i salen, går på.
En ting er, at ISIL er en terrororganisation, men nu vil vi gerne vide konsekvensen af det svar, der er givet på spørgsmål 17 i forhold til danske statsborgere, der tager til Syrien eller den nordlige del af Irak.
Det er relativt banalt.
Vi må bare konstatere, at alt det, som regeringen har givet udtryk for at man ville komme os i møde med, ikke er sket, og derfor må vi jo så stille spørgsmålet i Folketingssalen her til aften.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Når jeg henviste til terrorparagraffen og til kapitel 12 og kapitel 13 i straffeloven, er det, fordi der blev spurgt specifikt til landsforræderi, som ikke eksisterer i straffeloven, men så henviser til, at der, hvor man har kapitler, der omhandler noget, der minder om landsforræderi, er de to kapitler. Hvad angår spørgsmålet om, hvad det er, Danmark går ind i, om det er en krig eller en væbnet konflikt, eller hvad det er, så har jeg forstået det sådan på vores jurister, at man rent juridisk vil betegne det, netop som hr. Troels Lund Poulsen siger, som en væbnet konflikt.
Men jeg ved ikke helt, hvor hr. Troels Lund Poulsen vil hen med den konstatering, at det er en væbnet konflikt.
Troels Lund Poulsen (V), 2014-10-01:
Den debat startede jo faktisk den 27. august, da vi diskuterede udsendelse af Hercules-transportbidraget, og nu har det så også fyldt noget gennem de seneste uger.
Venstre har gentagne gange under nævnsmøderne spurgt ind til de her ting, i forhold til hvis danske statsborgere tager til Syrien eller den nordlige del af Irak og kæmper, og hvilken status man så helt bestemt tildeler de her personer.
Derfor interesserer vi os ret meget for det her spørgsmål.
Vi mener faktisk, at det er et meget vigtigt spørgsmål, også selv om det er sent her på aftenen.
Hvis man ser på det svar, der blev givet på spørgsmål 17, som udenrigsministeren har besvaret i dag, står der, om hvorvidt Danmark går i krig med en islamisk stat efter vedtagelse af B 123: »Efter regeringens opfattelse eksisterer der en ikke-international væbnet konflikt mellem den irakiske regering og ISIL«.
Så undrer det mig lidt, hvordan udenrigsministeren kan sige, at det har en relevans i forhold til en terrorparagraf.
Det er jo sådan set slet ikke det, som vi ønsker at diskutere her.
Det, vi ønsker at diskutere, er, hvad konsekvensen er i forhold til den koalition, Danmark deltager i, hvis danske statsborgere bekæmper den koalition, som vi så har valgt at støtte, fordi vi synes, at det er et rigtigt budskab, og fordi det er nødvendigt.
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Jeg tror ikke, at jeg har yderligere kommentarer.
Inger Støjberg (V), 2014-10-01:
Så synes jeg, at man skulle have gjort sin stilling op noget før.
Så synes jeg, at man skulle have undersøgt det her noget før, altså før man sender danske soldater og dansk personel ud i en skarp mission som den her.
Og så kan man også spørge sig selv: Hvor i alverden er justitsministeren henne en aften som den her, når udenrigsministeren står og dækker sig ind under, at justitsministeren ikke er til stede?
Kristian Jensen (V), 2014-10-01:
Men regeringen er et kollektiv, og ministeren står på talerstolen som repræsentant for regeringen.
Jeg forstår ikke – efter alle de spørgsmål, der er stillet, efter de gentagne gange, hr. Søren Pind og hr. Troels Lund Poulsen har stillet spørgsmålet: Hvad er det for en situation, der opstår, når vi nu sender danske F-16-jagere af sted? – at regeringen så ikke har taget sig af at komme med et svar til andenbehandlingen af beslutningsforslaget her i aften.
Mener ministeren virkelig ikke, at det er relevant at vide, inden vi skal trykke på knapperne og beslutte, hvorvidt danske soldater skal sendes af sted?
Martin Lidegaard (RV), 2014-10-01:
Jeg synes sådan set – det tror og håber jeg også at jeg har givet udtryk for –
at det er en vigtig diskussion.
Vi har lagt op til nogle tiltag, og så har vi sat Straffelovrådet i gang med at vurdere yderligere tiltag netop med henblik på det her.
Men det betyder jo altså også, at jeg ikke kan svare meget andet end det, jeg gør, og det, jeg har gjort skriftligt, nemlig: Hvad den nuværende lovramme er, og at vi nu er i gang med at undersøge det andet.
Jeg har svært ved at se, at det skal kobles så direkte til, at vi nu tager en beslutning om at bidrage i kampen mod ISIL.