Karsten Nonbo (V), 2007-03-22:
Skulle Sonja hjemme foran fjernsynet blive lidt forvirret, forstår jeg hende godt, for vi er i gang med at behandle to ting; et lovforslag fra justitsministeren og et beslutningsforslag fra Socialdemokraterne.
Nu har justitsministeren brugt meget af sin tid på at gennemgå og afvise dele af beslutningsforslaget fra Socialdemokraterne.
Derfor vil jeg først og fremmest koncentrere mig om lovforslaget fra justitsministeren.
Det her er et rigtig godt lovforslag, vil jeg sige til justitsministeren.
Bemærk endelig, at det her lovforslag ikke giver det offentlige, herunder politiet, yderligere beføjelser til overvågning.
Mange er af den opfattelse, at hver gang regeringen fremsætter et lovforslag, der ser sådan ud, så er det noget med, at politiet bliver mere big brother, men det har de misforstået.
Her er der tale om private virksomheder.
Der er tale om, at banker, guldsmede, hoteller, restauranter, tankstationer, døgnkiosker osv. får lov til at videoovervåge facaden til bygningen og bagdøren og måske lidt af den nærmeste passage, således at politiet efterfølgende får mulighed for at få en optagelse af røveren, inden han forlod banken eller butikken, og dermed også en chance for at få et billede af gerningsmanden.
Dermed øges opklaringsmuligheden for politiet.
Vi hører jo gentagne gange om røveriske overfald.
Når vi ser Station 2 om mandagen, kan vi sidde derhjemme og ærgre os over, at gerningsmanden er maskeret, for vi ville egentlig så gerne hjælpe både ofrene og politiet med at fange gerningsmanden.
Politiet kan ærgre sig.
Alle borgere vil jo gerne det her uvæsen til livs.
Alle kan vi føle med ofrene, som ikke tør gå på arbejde mere, når de har været udsat for et røveri.
Alle føler jo med urmageren, der gik over stregen i sin butik, men løsningen er at fange gerningsmanden, ikke at optrappe handlingerne på selve gerningsstedet.
Mange ofre har jo traumer i lang tid efter, og nogle bør simpelt hen kunne få det sådan, at de bedre tør gå på arbejde.
Problemet er jo større, når gerningsmanden går fri, end når han bliver fanget.
Vi giver Datatilsynet direkte inspektionsret uden dommerkendelse, det vil sige ret til at møde op og bede om lov til at gennemse de optagelser, som man har liggende i forretningen, i banken osv.
Og optagelserne må nu ikke ligge mere end i 30 dage, så bliver de forældede, og så skal de slettes.
Den ansvarlige skal have styr på optagelserne.
Man må altså ikke sidde og gennemse de her gamle film og gamle billeder i utide og sammenklippe dem og vise dem til julefrokosten som en slags skjult kamera-optagelser.
De skal slettes, når der er gået 30 dage.
Samtidig må de ikke inden de 30 dage komme i uvedkommendes hænder – og det er kun politiet, der er vedkommende, kan man sige, og for så vidt det drejer sig om politiet, er det kun, hvis det drejer sig om en konkret sag, at optagelserne er vedkommende for politiet.
Overtrædelsen af den her lov strafbelægges med bøde eller fængsel i op til 4 måneder.
Det er et lovforslag, vi varmt kan anbefale fra Venstres side.
Erhvervslivet får mulighed for at komme en stor plage til livs.
Befolkningens retssikkerhed styrkes, forbryderne fanges, og optagelserne kan ikke misbruges efter den her lov.
Med hensyn til beslutningsforslag nr. B 101 vil jeg sige, som jeg også sagde indledningsvis, at Socialdemokraterne bliver tilgodeset i dele af deres beslutningsforslag.
Og så vil jeg ellers gerne rose Socialdemokraterne for et godt gennemarbejdet og langt beslutningsforslag.
Når jeg gør det, er det, fordi jeg gjorde det modsatte for cirka en måneds tid siden, da kollegaerne i Socialdemokratiet på fødevareområdet kom med et beslutningsforslag, som jeg i den grad syntes var aldeles ugennemarbejdet, og hvor jeg også sagde, at det vist ikke havde været igennem fingrene på nogen af Socialdemokraternes retsordførere, for det bar det ikke præg af.
Det her er et godt gennemarbejdet forslag.
Nogle af punkterne er indarbejdet, mener jeg; det gælder Datatilsynets inspektionsret, det gælder punktet om opbevaring.
Vi er også enige om straf og godtgørelse, men Venstre mener bare, at det skal ske via den eksisterende lovgivning.
Nu er der i beslutningsforslaget nævnt nogle sager, der ikke har ført til dom.
Jeg er sikker på, at der også kan nævnes sager, der har ført til domme, men de er så ikke nævnt her – og man må jo selvfølgelig også finde de domme og de ting, der understreger det, man gerne vil.
Der er også punkter, vi er i tvivl om, og det var det, som fru Lissa Mathiasen lige havde en dialog med justitsministeren om.
Der står nemlig i samme paragraf, at man ikke må bruge detektiv ved overvågning af ansatte eller på anden måde, og så spørger jeg: Hvad menes der i det her beslutningsforslag med på anden måde?
Er det på anden måde, når direktøren tilfældigt møder den sygemeldte nede i gågaden eller i Tivoli, eller når en af de ansatte møder den sygemeldte et sted, og det ikke stemmer overens med den sygeerklæring, der måtte foreligge?
Må de tilfældige fund ikke bruges?
Vil det kunne fejes væk, når man er kommet under vejr med, at den sygemeldte har gået ude i byen, og må man ikke bruge det, fordi man ikke må på anden måde?
Derudover er vi uenige i, at der, som der står i forslaget, skal ske en indberetning om en påbegyndt overvågning, ca. 30 dage inden den starter.
Og lidt senere står der, at urigtig skiltning er strafbart.
Jeg vil bare minde om, at der også er mange, der har sat et skilt op, hvor der står: Hunden bider.
Det giver vel omvendt ikke hunden en pligt til at bide.
Så det punkt kan vi heller ikke bruge.
Men igen: Det er godt gennemarbejdet.
Noget af det er indarbejdet i lovforslaget fra justitsministeren, og andet kan vi ikke gå ind for i Venstre.