Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-12-12:
Tak for det.
Jeg vil gerne starte med at sige tak til SF og fru Pia Olsen Dyhr og hr. Jonas Dahl for at bringe denne debat til torvs i Folketingssalen.
Ofte, hvis man lytter til, hvad der foregår herinde, er der komplicerede tekniske debatter om lovforslag, som måske ikke er så let forståelige for de mennesker, der lytter.
Jeg synes, at den her debat er interessant, og jeg synes, at den er vigtig, og jeg håber, at vi i de kommende i hvert fald minutter, måske timer, kommer frem til nogle klare ideologimæssige forskelle på det, venstrefløjen vil, det, regeringen vil, og det, vi som opposition gerne vil.
Jeg kan forstå, at formålet med lighedsudredningen er at belyse, hvordan udviklingen i ulighed går i Danmark, samt belyse udviklingen i lighed på områder som sundhed, boligforhold, formue, indkomst og uddannelse.
Derudover skriver man i beslutningsforslaget, at den samlede udredning skal komme med forslag til, hvordan man videre kan arbejde med forståelsen af lighed, ulighed og konsekvensen heraf, samtidig med at man løbende skal lave lighedsvurderinger i en mere dynamisk form, både af politisk og lovmæssig karakter.
Venstre har den opfattelse, at vi bedst når lighed, hvis den enkelte person, det enkelte menneske griber de muligheder, vedkommende får stillet til rådighed, og de er altså ikke så få her i Danmark.
Vi kan faktisk bryste os af at have et af de mest lige samfund i verden.
Vi ligger på en fjerdeplads i øjeblikket, hvis man spørger internationale institutter og ser internationale undersøgelser.
Den sociale mobilitet er god, og det danske samfund er et foregangsland verden over.
Det kan vi egentlig godt være stolte af.
Flere unge end nogen sinde tidligere tager ungdomsuddannelser, ansøgertallet sætter rekord år for år, og for os handler lighed derfor om lige adgang og at sikre, at danskere, både dem, der kommer fra ressourcestærke familier, men også fra ressourcesvage familier, tager imod og udnytter de fantastiske muligheder, som det velfærdssamfund, vi har, giver det enkelte menneske.
Vi har et fremragende sikkerhedsnet, som andre lande ofte kigger misundeligt på.
I forhold til de økonomiske forskelle, som forslagsstillerne nævner, er det rigtigt, at der i Danmark eksisterer forskelle på indkomster.
Det gør der også i andre lande, og det tror jeg er uundgåeligt, når man arbejder med samfund, hvor økonomisk vækst og markedsøkonomi er den bærende forudsætning for velstand.
For et rigtig stort antal danskere kan det at tage et arbejde i stedet for at vælge en overførselsindkomst ikke betale sig.
Det er også et lighedsmæssigt og økonomisk problem.
Gevinsten ved at stoppe med at modtage hjælp fra det offentlige er simpelt hen for lille i forhold til at tage et overenskomstdækket job på en af de laveste lønsatser.
Det kan simpelt hen ikke betale sig økonomisk at arbejde.
I stedet for at nedsætte en kommission om ulighed og lighed, burde SF måske fremsætte et forslag, som sikrede, at alle mennesker, der gik på arbejde, også fik en økonomisk gevinst ud af det i stedet for at vælge en overførselsindkomst.
Derfor har Venstre i sit finanslovsforslag foreslået en lettelse af skatterne i bunden, så flere får mulighed for at løfte sig ud af et liv på kontanthjælp.
Et arbejde til den enkelte betyder, at man går fra at være passiv forsørget til at blive aktiv bidrager.
Og så er der hele den personlige værdi og det menneskelige perspektiv ved at stå op hver morgen, have et arbejde at passe og være en del af samfundet.
Venstre er af den overbevisning, at en lige adgang til sundhedsydelser og uddannelse er en forudsætning for vores velfærdssamfund og derfor rigtig fornuftigt.
Lige adgang sikrer, at alle uanset far og mors pengepung kan hæve sig og dermed sikre sig en bedre fremtid, hvis man vil arbejde for det.
Når det er sagt, mener vi ikke, at der er behov for en undersøgelseskommission som den, forslagsstillerne lægger op til.
Vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.