Pia Olsen Dyhr (SF), 2011-11-09:
Jeg tror, at jeg meget klart sagde, at vi går i gang med arbejdet med BRIK-strategierne.
Jeg har ikke noget liggende i lommen, som jeg lige kan ryste op, så jeg kan sige, at vi gør en, to, tre, fire, fem ting, men sammen med Folketingets partier og ikke kun regeringspartierne regner jeg faktisk med, at vi skal i gang med at udvikle nogle strategier for de her lande, hvor vi tager alle virkemidler i brug.
For vi taber lige nu, og vi har i de sidste 10 år tabt i den internationale konkurrence med hensyn til at sørge for at få investeringer til Danmark, som sikrer danske arbejdspladser.
Det er vi nødt til at tage alvorligt, og det kræver altså en indsats på et helt andet niveau.
Derfor siger vi også, at vi opprioriterer indsatsen.
Vi bruger 50 mio. kr. fordelt over 2 år på netop at bringe alle virkemidler i spil.
Og så ser jeg frem til en konstruktiv dialog, for jeg tror, at vi har brug for med åbent sind at vende de ideer, der skal til.
Hvis der så er en konkret virksomhed, som siger, at de kommer i klemme, fordi man har afskaffet eksportambassadørerne, så vil jeg gerne række min hånd frem og sige: Det tror jeg vi kan finde en løsning på.
Jeg har faktisk kun hørt positive tilkendegivelser.
Det kan jo være, fordi dem, der vil kritisere, ikke kommer til mig, men kommer til spørgeren.
Der må vi så finde en udveksling af informationer efterfølgende.
Toldkontrolaftalen fra maj 2011 blev mødt med meget stærke reaktioner fra flere europæiske lande.
Det kan man også notere sig i udenlandsk presse i den periode.
Derudover blev den jo kritiseret af Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen.
Og man kan vist godt sige, at udlandets generelle opfattelse af toldkontrolaftalen var grundlæggende negativ.
På den baggrund er der ingen tvivl om, at sagen har skadet Danmarks omdømme i udlandet med afledte negative konsekvenser for dansk erhvervsliv.
Toldkontrolaftalen sendte de forkerte signaler til vores EU-partnere og nabolande.
Mange steder var der en opfattelse af, at Danmark lukkede sig inde og satte spørgsmålstegn ved værdien af det indre marked og den fri bevægelighed.
Samtidig var der en frygt for, at aftalen kunne puste til ilden andre steder, hvor protektionisme og fremmedfjendskhed kan være en første umiddelbar, men letkøbt reaktion på den økonomiske krise, som vi alle sammen står over for.
Det vil være skadeligt for alle, også for Danmark.
Den negative opfattelse af toldkontrolaftalen i udlandet er blevet bestyrket af de møder, regeringen har haft med vores EU-partnere, efter at vi er tiltrådt.
Alle steder er ophævelsen af aftalen som noget af det første blevet mødt med lettelse og meget positive tilkendegivelser.
Hvis vi i Danmark vil styrke vores konkurrencekraft som en af forudsætningerne for vores velfærdssamfund, er det altafgørende, at udenlandske forbrugere og virksomheder har en positiv opfattelse af Danmark.
I den sammenhæng trak toldkontrolaftalen Danmark i den helt forkerte retning.
Nu tror jeg, at spørgeren mener de fem eksportambassadører.
Jeg mener, at de alle fem er meget kvalificerede personer, men man skal være opmærksom på, at i den udenrigsministerielle verden og i diplomatiet, som de jo skulle agere i, er der ikke nogen kendte definitioner på en eksportambassadør.
I lande som BRIKS-landene ved man godt, hvad en ambassadør er.
Man ved også, hvad en minister er.
Og på en eller anden måde må man jo sige, at en eksportambassadør stod som et underligt skisma for nogle de her lande: Hvad er det egentlig, at vedkommende kan bidrage med?
Vi har ganske dygtige ambassadører i de her lande.
Vi har desuden også folk ansat, der er lokale, og noget af det, vi oplever i et land som Kina, er, at det har utrolig stor betydning, at det er et vedvarende engagement, at vedkommende er der hele tiden og ikke er en, der flyver ind og ud af landet, men netop kan være der hele tiden, f.eks. på ambassaden, som så kan følge op på de løbende sager, som en eksportvirksomhed vil opleve med problemer eller udfordringer, og som kan melde tilbage ikke bare til den danske virksomhed, men så sandelig også til de kinesiske forbrugere om, hvad det er, der skal til.
Det kræver altså lange, seje træk.
Det har vi sagt at vi bliver nødt til at bruge nogle flere ressourcer på, fordi vi vil have, at Danmark også skal være til stede på de her markeder.
Og det tror jeg at vi er helt enige om.