Charlotte Dyremose (KF), 2015-05-06:
Vi Konservative mener, at andelsboligformen er god.
Den er en lettere tilgængelig boligform for mennesker med ikke så høje indkomster; det er i hvert fald tanken med den.
Men den nuværende lovgivning giver bare desværre en del problemer, som gør, at det ikke bliver virkelighed.
Der er tre dele i forslaget, og når man hører debatten, lyder det jo næsten, som om der kun er en, for der er nemlig flere problemer, når man forsøger på at komme ind på andelsboligmarkedet.
Der er det problem, som rigtig mange har talt om, med priserne, som er uigennemsigtige, hvor man jo ud over maksimalprisen også skal betale for vedligehold eller forbedringer; det lægges oveni.
Derudover er der diskussionen om sorte penge, som man jo altså ikke kan låne til.
Det er også sådan, at det er forholdsvis svært at få et lån, og det er derfor, vi med det her forslag forsøger at gøre det lettere at få adgang til at låne til at købe en andelsbolig.
Jeg minder om, at boligudgiften jo altså består af flere dele.
Der er selvfølgelig det, vi har diskuteret mest i dag, nemlig hvor meget det koster at købe en andel, men det er altså temmelig afgørende – og for mange mennesker måske oven i købet det mest afgørende – hvor meget det koster hver måned at sidde i den bolig, man sidder i.
Og hvis det er fuldstændig uigennemskueligt og umuligt at sammenligne fra bolig til bolig, er man på herrens mark, hvis man ikke er god til økonomi.
Så ideen med det her forslag er at sikre, at mennesker, der ikke er økonomiprofessorer, ikke har masser af sorte penge, de lige kan trække op af lommen og lægge på bordet og ikke bare lige kan komme og få et hvilket som helst lån, har en reel adgang til andelsboligmarkedet.
Så er der jo tydeligvis flere ordførere, der har glemt, at der faktisk er en del forskelle på ejerboliger og andelsboliger, som jo er noget af det, der vil være med til at sikre, at det her fortsat vil være en lettere tilgængelig boligform.
Jeg har nævnt det flere gange og gør det gerne igen: Man er økonomisk afhængig af hinanden i en andelsboligforening.
Man har kun råderet over sin bolig og ikke ejendomsret til den; det giver ikke den samme indflydelse, og for nogle er det attraktivt at eje selv.
Det er det også i forhold til lån og vil også være det efter det her forslag, og det betyder også noget for prisen.
Derudover er der det faktum, at man ikke kan få realkreditlån.
Så lad mig sige det ganske klart: Det her er foreslået netop for at sikre, at vi reelt i fremtiden har en mulighed for, at helt almindelige mennesker, der hverken er professorer eller har store sække med penge, kan være på vores andelsboligmarked.
Og jeg må sige, at det er fuldstændig grotesk at høre de vanvittige tal, ministeren har slynget om sig med, både her i Folketinget og i medierne, hele dagen.
De er baseret på en analyse, som intet har med virkeligheden at gøre, og det har jeg også været inde på før.
Derudover er det faktisk sådan ude i virkeligheden med det system, som ministeren og rød blok lige nu bakker op om, at man – bare for at tage et helt konkret eksempel – kan bruge en offentlig vurdering eller en valuarvurdering.
Jeg har et helt konkret eksempel fra Christian, som skrev til mig forleden dag: Få nu gjort op med det her, det er helt umuligt.
Hans lejlighed på 161 m² har i dag en maksimalpris på knap 1 mio kr., men hvis andelshaverne på den kommende generalforsamling med det nuværende system vælger at ændre til valuarvurderingen som basis for maksimalprisen, så stiger den maksimalpris til 3,4 mio. kr. med et fingerknips inden for den nuværende lovgivning.
Når han så spørger en ejendomsmægler, hvad den lejlighed burde koste, så siger ejendomsmægleren: 3 mio. kr.
Det er et godt eksempel på, hvordan det er fuldstændig uigennemskueligt for almindelige mennesker, og at der i øvrigt ingen rimelighed er i de nuværende maksimalpriser, som kan svinge ganske voldsomt med den nuværende lovgivning.
Lad os dog få ryddet op i den regeljungle, så almindelige mennesker kan gennemskue det og være en del af andelsboligmarkedet.