runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2010-11-11:
Nu var vi jo lige enige om, at der var store problemer i forhold til at sikre, at arbejdsløse fik en uddannelse, som havde den konsekvens, at de fik arbejde, og så nytter det jo ikke noget at sige, at reglerne bliver ved med at være, som de er – med den tilføjelse, at man så forringer mulighederne for at vælge frit, når det handler om de 6 ugers gratis uddannelse, man har.
Men det, som er kernen i det her, er jo i virkeligheden, om fru Irene Simonsen ikke er enig med mig i, at det kan være meget farligt for et samfund, hvis man udelukkende overlader det til den enkelte virksomhed at beslutte sig for, hvad den virksomhed har brug for af efteruddannelse, fordi vi også har brug for nye virksomheder og har brug for, at arbejdskraft, som forlader gamle virksomheder – måske bliver fyret, fordi de bliver nedlagt eller flytter til udlandet – umiddelbart er kvalificeret til at gå over i et nyt job og altså ikke behøver at vente igennem en længere arbejdsløshedsperiode.
Og der er spørgsmålet, om det ikke lige præcis er derfor, Dansk Industri og Dansk Erhverv i dette tilfælde har ret, når de siger, at det er livsnødvendigt, at vi ikke reducerer de offentlige midler i forhold til videre- og efteruddannelse, men at vi øger de midler.
Irene Simonsen (V), 2010-11-11:
Det er faktisk således, at når en borger i det her samfund bliver arbejdsløs, skal det omgående vurderes, hvad der er behov for i forhold til at kunne bestride et job på det aktuelle arbejdsmarked – det tror jeg også hr. Per Clausen ved alt om – og det er både en ret og en pligt.
Og det er jo ikke sådan, at alt skæres væk her; det er faktisk sådan, at man jo kan se af de tal, jeg i hvert fald kort har fået præsenteret, at uddannelsesinstitutionerne her har haft nogle gevaldig store overskud de senere år.
Der kunne måske godt tages lidt herfra, fordi der kan tænkes lidt anderledes og lidt bedre både i uddannelsen og planlægningen, og så kunne man have en mindre kapitalisering af de her uddannelsesinstitutioner for statspenge.
Det synes jeg også er lidt sund fornuft.
Så er det jo også sådan, at det rent faktisk er lovbestemt, at hvis en ledig skal have et kursus for at kunne bestride et job og man kan finde det job på det aktuelle arbejdsmarked, så kan det stadig bevilges; det ændres der ikke på.
Per Clausen (EL), 2010-11-11:
Jeg tror, ordføreren for et stykke tid siden sagde – og det er jeg meget enig i – at der kunne findes mange eksempler på, at arbejdsløse havde været på uddannelse og i aktiveringsforløb, som havde været spild af tid.
Det er jeg helt enig i.
Jeg tror, en af måderne at løse det på var i større udstrækning at lade det være op til de arbejdsløses afgørelse, hvad det er, de har brug for, for det tror jeg de ved meget præcist.
Derfor er det jo også ærgerligt, at de forslag, der ligger fra regeringens side, gør det vanskeligere at få et frit valg i forhold til de 6 ugers uddannelse, man på nuværende tidspunkt kan tage efter eget ønske.
Men det, jeg godt vil spørge fru Irene Simonsen om, vedrører den sunde fornuft, som jo er en udmærket ting, men kunne fru Irene Simonsen ikke godt forestille sig, at hvad der er sund fornuft i den enkelte virksomhed, ikke nødvendigvis er nok til at tilfredsstille samfundets behov for, at alle kortuddannede får noget mere uddannelse, at der altså kan være virksomheder, hvor man ikke har noget behov for, at arbejdskraften får mere efteruddannelse, men hvor de virksomheder måske af samme grund holder op med at eksistere, og at folk så har brug for at komme et andet sted hen, og at man derfor har brug for, at der er investeret i efteruddannelse, og at det kan være forklaringen på, at Dansk Erhverv og Dansk Industri faktisk synes, det er vigtigt, at samfundet engagerer sig i efteruddannelse?
Irene Simonsen (V), 2010-11-11:
Jamen som jeg sagde før, har jeg ikke gennemgået de eksakte rapporter, og det beklager jeg – specielt over for en forhenværende økonomiminister, som selvfølgelig har styr på de ting, beklager jeg, at jeg ikke har det.
Men det er således, at vi står i den situation, at vi skal prioritere.
Jeg ved – for det har jeg dog nået at læse op på til i dag – at vi ligger blandt eliten, oppe blandt toppen af de lande, vi sammenligner os med, som investerer mest i det område her.
Så derfor ser jeg ikke den store katastrofe i det.
Det, jeg appellerer til og tror på, er, at der nu opstår noget sund fornuft.
Og så beklager jeg, at jeg ikke har kunnet forklare herinde, hvad sund fornuft er, så andre kan forstå det; jeg beklager, at mine pædagogiske evner ikke er tilstrækkelige til det.
Men det er, når man som virksomhedsejer simpelt hen går ind og kigger på: Giver det en øget konkurrenceevne, hvis jeg investerer i noget uddannelse her?
Giver det noget mere på bundlinjen?
Gør det virksomheden sundere og mere robust og stabil?
Og hvis det gør det, så investerer jeg i det.
Men jeg ved, at hvis vi får højere skatter og afgifter, så gør det ikke min virksomhed mere robust og stabil.
Jeg vil gerne dele svaret op i to dele, for først blev der henvist til noget, jeg har sagt før.
Jeg tror, at der sker det, at når vi opfører os, som om vi har uanede midler til alting – det har vi i hvert fald gjort i en lang periode, og det har vi ansvaret for bredt i denne sal – så gør vi også somme tider en del impulskøb.
Det er også det, der er sket i de private hjem, hvis man går ud og kigger på privatøkonomien, for mens opsvinget har været der, har folk sagt: Nå, men vi har råd til det, så vi køber bare.
Det er sket i nogle henseender, og det tror jeg også at det er på uddannelsesområdet.
Man har tænkt: Nå, men vi sender bare af sted, vi sender bare af sted, for det har vi råd til – uden egentlig reelt at tænke på, om det er rigtigt målrettet.
For at kunne skitsere det her fuldstændig klart og enkelt, vil jeg godt prøve at give et praktisk eksempel.
Jeg er faktisk i den situation, at jeg selv skal have fire af sted på efteruddannelse, og det er folk, der er kortuddannede, der skal videre med efteruddannelse.
Det er i øvrigt en temmelig dyr efteruddannelse, og den bliver også ramt af de her besparelser, hvilket betyder, at jeg som arbejdsgiver skal prioritere flere midler.
Det vil jeg ikke fraprioritere, fordi jeg ved, at de mennesker, jeg sender af sted, og som får den uddannelse, løfter virksomhedens konkurrenceevne til et niveau, der gør, at virksomheden er levedygtig og får en bedre bundlinje på sigt.
Og sådan tror jeg mange arbejdsgivere handler.
Bjarne Laustsen (S), 2010-11-11:
Jeg har simpelt hen så ondt af fru Irene Simonsen, for tænk sig, at man er medlem af et parti, der har haft regeringsmagten siden 2001, og som har fortalt, at borgerne kan få meget mere velfærd og skattelettelser – de kan få det hele – og der er ikke nogen ekstra regning, der skal betales.
Og nu er der et eller andet, der er gået galt, og så er der et mantra om, at nu har der været fest, der har været gang i noget, og så er der nogle, der skal betale.
De mennesker, som bliver ramt af det her lovforslag, af hele den lovpakke af besparelser, er dem, der har tæret mindst på uddannelseskontoen.
Hvorfor er det lige, at de skal straffes i en situation, hvor finanskrisen har kostet 180.000 arbejdspladser i Danmark?
Jeg ved jo, at fru Irene Simonsen har stor indsigt i kursusvirksomhed og alle de her ting – det har jeg stor respekt for – men kan fru Irene Simonsen ikke sige lidt om, at det faktisk er meget, meget godt at investere i uddannelse for at få folk tilbage på arbejdsmarkedet og fastholde dem i en situation, hvor de er selvforsørgende?
Irene Simonsen (V), 2010-11-11:
Jamen jeg tror ikke på, at det giver en dårligere konkurrenceevne.
Jeg tror, at man som virksomhed går ind og prioriterer mere, hvor man laver sine investeringer og prioriterer dem rigtigt.
Det er den ene del af det.
Den anden del er, at vi jo i Danmark er nået et stykke vej i forhold til at få et højere uddannelsesniveau.
Jeg ved også, at der på de videregående uddannelser er et langt større optag nu, end der har været, og det vil sige, at vi er i gang med at højne uddannelsesniveauet generelt, så vidt jeg i hvert fald er orienteret.
Jeg havde jo gerne set, at vi havde i pose og i sæk til alt, nøjagtig som Socialdemokratiet også gerne så det.
De vil gerne give i pose og i sæk til alting.
Det ville jeg såmænd også gerne, hvis vi havde pengene til det.
Vi står bare i den situation, at det har vi ikke, og så skal der en prioritering til.
Og som jeg siger, kan virksomhedsejere her selv gå med ind og foretage en vurdering af, hvad der betaler sig.
Det kan man ikke, hvis man bare får afgiftsforhøjelser, altså bliver pålagt lovbestemte omkostninger.
Så har man ingen prioriteringsmuligheder, og så har man heller ingen mulighed for at forbedre sin egen interne konkurrenceevne i den virksomhed, man er i.
Det er vigtigt at fastholde det.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-11-11:
Jeg tror, jeg i mit næste liv vil være socialdemokratisk ordfører, for uanset hvilket område man er ordfører for, får man lov til at love at bruge flere penge, og hver gang der er en besparelse, får man lov til at afvise den fuldstændig, uden skelen til at vi har et statsunderskud, som betyder, at hver dansker i år bliver forgældet med ca. 16.000 kr.
Den eneste ordførerpost, jeg meget nødig ville have som socialdemokrat, var at være finansordfører, for den økonomiske politik, man fremlægger fra Socialdemokraternes side, hænger simpelt hen ikke sammen, idet man på samtlige områder i samfundet, og hver gang vi står hernede i Folketingssalen, vil bruge flere penge, og man afviser samtlige besparelser.
Det er velkendt, at Socialdemokraterne vil hæve skatten.
Det ene er, om han virkelig tror, at der kommer flere arbejdspladser; og om det vil være til gavn for de mennesker, som hr. Carsten Hansen foregiver at ville hjælpe, at man hæver selskabsskatterne og samlet hæver skatteniveauet med over 30 mia. kr. Og det andet, jeg vil spørge om, er meget konkret, nemlig om hr. Carsten Hansen kan garantere, at der er afsat 400 mio. kr. i Socialdemokraternes finanslovudspil.
Carsten Hansen (S), 2010-11-11:
Vi mener jo godt, at man kan hæve selskabsskatten, det har vi sagt rent ud.
Vi mener også godt, at man kan pålægge dem, der handler med aktier, en lille smule afgifter osv., men her mener Dansk Folkeparti altså, at det er de ledige og dem, som er opsagte, som skal betale prisen for de ufinansierede skattelettelser.
Det er et fundamentalt forskelligt syn på det her samfund, og det er fair nok, men jeg synes da, det er dejligt, at fru Marlene Harpsøe stiller spørgsmål, så vi ligesom kan få synliggjort, hvad Dansk Folkeparti mener.
Må jeg så ikke sige, at det er rigtigt, at ordblindeundervisningen er friholdt, men det er SVU'en, Statens Voksenuddannelsesstøtte – nu skal vi jo passe på med alle forkortelserne, jeg er ikke sikker på, at alle forstår dem derude – altså den støtte, man kan få, når man skal have almene kompetencer, altså 8., 9. og 10. klasse, eller forberedende voksenuddannelse, som skæres med de 40 uger, og så gives der i øvrigt kun 80 pct. kompensation.
Hvor mange tror fru Marlene Harpsøe der uddanner sig på 80 pct. af dagpengeniveauet, når man har kone, børn og vovhund derhjemme, der skal forsørges?
Marlene Harpsøe (DF), 2010-11-11:
For det første er ordblindeundervisningen efter genopretningspakke osv. stadig væk gratis – g r a t i s.
For det andet lyder 400 mio. kr. ekstra om året til VEU-området rigtig, rigtig flot, men jeg må ærligt indrømme, at det igen bekræfter Dansk Folkepartis opfattelse af Socialdemokraterne, nemlig at Socialdemokraterne bare mener, at Danmark og husholdningsbudgettet for Danmark er en stor gavebutik.
Vil man ikke anerkende fra Socialdemokraternes side, at der altså har været en økonomisk krise i Danmark, og at der er en regning, der skal betales?
Så vil jeg gerne minde om, at det jo ikke kun er i Danmark, at den her krise har ramt.
Den har også ramt udlandet.
Storbritannien og mange andre lande står også i en situation som Danmark, hvor man altså skal betale regningen for krisen.
Carsten Hansen (S), 2010-11-11:
Men jeg kan love hr. Rasmus Jarlov, at der garanteret ikke kommer flere i arbejde ved at skære 800 mio. kr. på voksen- og efteruddannelsesområdet.
Der er ikke flere, som mangler basale skolekompetencer, der får mulighed for at blive faglærte ved at skære på SVU'en, statens voksenuddannelsesstøtte, ved at skære den ned til 80 pct. af dagpengeniveauet, når man er i arbejde og skal på voksenog efteruddannelse.
Tror hr. Rasmus Jarlov, at der er flere virksomheder, der nu siger: Det er rigtig godt, at vi nu skal betale mere for voksen- og efteruddannelse af vores medarbejdere, så vi sender endnu flere af sted?
Er det sådan, det foregår?
Tror hr. Rasmus Jarlov, at man i Udkantsdanmark, hvor man bruger AMU-systemet, sikrer, at endnu flere bliver uddannet med de her voldsomme beskæringer, der er?
Jeg tror det modsatte.
Så er der et meget forskelligt syn på, om det er dem, som bliver fyret eller opsagt eller har brug for grundlæggende kvalifikationer for at komme videre i vores samfund, der skal betale for krisen.
Det må være nemt at være konservativ, for man lader de svageste betale hver gang.
Nej, det er ikke et område, vi ikke vil røre.
Vi vil gerne investere 400 mio. kr. ekstra om året på det, så det er ikke sådan, at vi ikke vil røre det.
Vi vil gerne give nogle ekstra penge til det.
Vi mener, at voksen- og efteruddannelsessystemet er helt afgørende i vores flexicuritysystem.
Netop i Danmark har vi et meget fleksibelt arbejdsmarked, hvor arbejdsgiverne kan hyre og fyre, men det er helt afgørende, at man så kan målrette de lediges kompetencer mod de jobåbninger, der er.
Og der ser vi jo i øjeblikket, at regeringen fuldstændig hovedløst sparer 400 mio. kr., giver dem, som ingen uddannelse har fået, eller som har en kort uddannelse, mulighed for kun 40 ugers SVU.
Lad mig sige, at der er et jobcenter ude på Lindø, hvor de hver uge finder 3-4 mennesker, som ikke har de nødvendige kvalifikationer og kompetencer bare for at kunne gå ind og tage 8. og 9. klasse.
Det vil sige, at de skal have det, der hedder FVU, altså forberedende voksenundervisning, fordi de enten er ordblinde eller ikke har fået fat i det med at stave og skrive fra starten af.
Deres uddannelsesmuligheder forringer man voldsomt.
Er det dem, der skal betale for krisen, for bankernes krise, for de 31 mia. kr., Dansk Folkeparti og regeringen har givet i skattelettelser?
Vi mener nej.
Det kan godt være, fru Marlene Harpsøe mener ja, men her er vi så uenige.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-11-11:
Det er interessant at høre hr. Carsten Hansen udtrykke sig på vegne af Socialdemokratiet, og det er jo interessant med den måde, hr. Carsten Hansen gør det på, fordi vi netop har oplevet – mikrofonen bliver tændt og slukket, men jeg håber, hr. Carsten Hansen kan høre, hvad jeg siger – en økonomisk krise over Danmark, og fordi der er en regning, der skal betales.
I Dansk Folkeparti ser vi sådan på det, at alle skal holde for.
Mener hr. Carsten Hansen, at man overhovedet ikke skal se på voksen- og efteruddannelsesområdet i forbindelse med at finde penge, så man kan betale regningen for krisen, og skal pengene bare findes alle andre steder?
Er det sådan, at voksen- og efteruddannelsesområdet er et område, som man overhovedet ikke vil røre fra Socialdemokraternes side?
Christine Antorini (S), 2010-11-11:
Tak for ordet.
Det er en forespørgselsdebat, som vi lægger meget stor vægt på i oppositionen, der har stillet den samlet – fra S, SF, De Radikale til Enhedslisten.
For os er det en meget principiel debat, vi skal have i dag, nemlig om vi tror på det, som i mange år har løftet Danmark til både at være et af de rigeste og mest lige lande, fordi vi har en utrolig veluddannet arbejdskraft både i dybden og bredden.
De, der ikke fik det med, de skulle have haft fra enten folkeskolen eller ungdomsuddannelsen, har nogle rigtig gode muligheder igennem voksen- og efteruddannelsessystemet for at få de fag, de kurser, de mangler, så de, hvad enten de er på arbejdsmarkedet, er arbejdsløse, eller er fyringstruede, står langt bedre rustet til at kunne klare krisetider, til at kunne omstille sig, til at uddanne sig til andre job.
Det er jo ikke alene medarbejderne, der har syntes, at det har været en fantastisk mulighed.
Derfor er det fuldstændig uforståeligt for os i oppositionen, at det lige præcis er det, som alle anerkender som en af de helt særlige kvaliteter ved den danske uddannelses- og arbejdsmarkedsmodel, nemlig muligheden for voksen- og efteruddannelse, som regeringen og Dansk Folkeparti vælger at skære massivt ned på.
Derfor vil jeg gerne læse op, hvad det er, vi spørger regeringen om: Hvordan mener regeringen, at nedskæringerne på voksen- og efteruddannelsesområdet i finanslovforslaget for 2011 fremmer mulighederne for at genskabe væksten i Danmark med veluddannede, omstillingsparate og efteruddannede medarbejdere?
For der er ikke nogen som helst udover regeringen og Dansk Folkeparti, der mener, at det fremmer noget som helst positivt.
Vi har allerede førstebehandlet nogle af nedskæringsforslagene fra regeringen, der er i finansloven, og der kommer flere i de næste uger.
Vi ser frem til debatten.
Den er principielt vigtig, for det, som regeringen og Dansk Folkeparti er i gang med, er simpelt hen at skære roden over på det fleksible arbejdsmarkeds- og uddannelsessystem, vi har, der altid har rustet medarbejdere til fremtidens arbejdsmarked.
Carsten Hansen (S), 2010-11-11:
Når statsministeren og Vækstforum siger, at en af de helt afgørende forudsætninger for vores konkurrenceevne, også for at skabe arbejdspladser i Danmark og for at få investeret i Danmark, er et velfungerende og godt voksen- og efteruddannelsessystem,
hvordan harmonerer det så med, at man skærer så voldsomt i virksomhedernes muligheder for egenbetaling, men søreme også i den enkelte brugers?
Det her rammer jo også rigtig, rigtig mange brugere, som får beskåret deres muligheder for at få det, altså få længerevarende forløb, på grund af stigende brugerbetaling, samtidig med at skolerne jo, så vidt vi kan finde ud af det, får beskåret taksterne voldsomt med 95 mio. kr.
Der var oprindelig tale om 80 mio. kr., men nu kommer der 1½ pct. oveni, så vi mener, at det er 95, men det må vi finde ud af.
Men det er voldsomme beskæringer der.
Bliver det bedre for skolerne, bliver det bedre for den enkelte, bliver det bedre for virksomhederne?
Det er enkle spørgsmål, som man da burde kunne svare på.
Irene Simonsen (V), 2010-11-11:
Jeg vil gerne tage fat i lige præcis den sætning, hvor der bliver talt om gode muligheder for voksen- og efteruddannelse.
Det er rent faktisk også det, vi har i Danmark.
Når vi måler os med andre lande, ligger vi stadig væk i topklassen, og det gør vi også, selv om vi nu gennemfører en besparelse.
Vi er jo ikke ude i en katastrofe her.
Derudover vil jeg gentage, at det jo ikke gør noget, at virksomhederne, hvis de kan tjene på den efteruddannelse, de selv investerer i, så også selv er med til at betale noget af den.
Det synes jeg er ganske sund fornuft, for det betaler sig på bundlinjen.
Men man er i stand til som virksomhedsleder selv at prioritere og sikre, at det er den rigtige og kompetente efteruddannelse, der iværksættes, og at det ikke er noget, man – undskyld udtrykket – måske lidt mere hovedløst sender folk på, fordi det jo ingenting koster.
Carsten Hansen (S), 2010-11-11:
Da jeg i dag skulle forberede mig til den her debat, tænkte jeg, at jeg hellere måtte se, hvad regeringen mener om emnet.
Jeg står her med »Ti udfordringer for vækst«, som statsministeren er fremkommet med sammen med sit vækstforum, og her står: »Danmark står i lighed med det meste af Europa over for alvorlige udfordringer, som er blevet skærpet af den internationale krise.«
Om uddannelse hedder det: »Et højt uddannelsesniveau er en forudsætning for vækst og velstand.
Adgangen til dygtige og veluddannede medarbejdere er med til at afgøre, hvor det er attraktivt at investere, drive virksomhed og skabe arbejdspladser, der kan oppebære en høj løn.«
Så siger statsministeren og hans vækstforum: »Med den teknologiske udvikling og globaliseringen, og et forholdsvist højt niveau for mindstelønninger, stiller det samtidig nogle krav til kvalifikationerne at komme ind på og blive på arbejdsmarkedet.
Det er derfor vigtigt, at flere får en ungdomsuddannelse, og at der er gode muligheder for relevant opkvalificering gennem voksen- og efteruddannelse og på arbejdspladsen.«
Er fru Irene Simonsen enig i de bemærkninger, der står her, og hvordan passer de voldsomme besparelser på voksen- og efteruddannelsesområdet med de her visioner, som man render rundt og har ved festlige lejligheder?
Rasmus Jarlov (KF), 2010-11-11:
Jeg fik overhovedet ikke svar på mine spørgsmål, hverken det ene eller det andet.
Ordføreren nægter at forholde sig til de økonomiske konsekvenser, som jo er den eneste grund til, at vi gennemfører de her besparelser.
Det er jo den overordnede økonomiske situation i Danmark, og det nægter ordføreren fuldstændig at forholde sig til og kommer med en svada om, at det går ud over de svage.
Det, der går ud over de svage, er, hvis vi kører Danmarks økonomi ned under gulvbrædderne og ikke forholder os til, at vi har et statsunderskud, som medfører – og jeg gentager – at hver dansker bliver forgældet med 16.000 kr. alene i år.
Det forholder Socialdemokraterne sig ikke til, man vil bare bruge flere penge, og så tror man, at alle problemer bliver løst ad den vej.
Så spurgte jeg også meget konkret, om den socialdemokratiske ordfører ville garantere, at der var afsat 400 mio. kr. i Socialdemokraternes finanslovudspil.
Irene Simonsen (V), 2010-11-11:
For det første vil jeg gerne sige, at jeg ikke kun taler om min egen virksomhed, jeg taler på vegne af arbejdsgivere.
Dem er der ikke så mange af i Folketinget, så jeg synes faktisk, det er ret godt, når der kan blive bragt en holdning ind fra den side også, for jeg er ikke sikker på, at det er her, der er størst viden blandt folketingsmedlemmerne.
Det næste er i forhold til DA's og DI's indsigelse: Det er jo sådan, at når et område skal beskæres, skal man selvfølgelig også gøre opmærksom på det.
Vi har gennemlevet nogle år, hvor vi har haft mange ressourcer, og hvor vi har brugt mange ressourcer; vi har måske endda, vil jeg tillade mig at sige, været en anelse forkælede.
Det gør måske ikke så meget, at det i de tider, vi nu står i, er nødvendigt også at prioritere lidt.
Men der skal også prioriteres nu og ses på, om det er den rigtige uddannelse, man sender en medarbejder på.
Og det synes jeg kun der kan være ganske sund fornuft i.
Karsten Hønge (SF), 2010-11-11:
Jeg synes, der skal være lidt mere perspektiv på det her, ud over at vi selvfølgelig kan interessere os for fru Irene Simonsens egen virksomhed; det er jo ligesom ikke derfor, vi er samlet her i Folketinget, vel?
Virksomhederne vil godt betale, og så er det altså et spørgsmål om, hvad de skal betale til.
Og det er jo penge ud af lommen.
Uanset om de skal gå til en forhøjelse af erhvervsbeskatningen, eller det som i den her situation er en forhøjelse af de udgifter, som virksomhederne har til uddannelse, er det jo penge ud af lommen. Men det kunne være nok så interessant at høre, hvad ordføreren siger til erhvervsorganisationernes entydige afvisning af nedskæringer på efteruddannelsesområdet.
Hvad siger ordføreren til, at vi kan se, at de er citeret for at udtale, at erhvervslivet har brug for mere uddannet arbejdskraft, end uddannelserne kan levere?
Dansk Erhverv er også citeret for at sige, at hvis der ikke bliver investeret massivt på området, vil problemet vokse.
Hvad er holdningen til det?
Irene Simonsen (V), 2010-11-11:
Jeg kan sådan set bare køre videre i det, hr. Karsten Hønge siger, for det er rigtigt: Jo, det er en prioritering hos virksomhederne.
Her kan virksomhederne prioritere, og der findes jo virksomheder, som godt vil betale en efteruddannelse for en medarbejder.
Det findes, og det bruges, og det benyttes, og det vil i højere grad blive benyttet, hvis man ser, at det kan forbedre konkurrenceevnen.
Det vil sige, at der også, tror jeg, bliver meget mere målrettet fokus på, hvilken efteruddannelse der virkelig er relevant og kan være med til at styrke konkurrenceevnen.
Men det er et område, der vil blive vægtet på den måde, at man spørger: Kan det her tilføre både virksomheden og medarbejderen noget, således at virksomheden har en større konkurrenceevne?