runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Løkkegaard (V), 2016-02-02:
Som udgangspunkt er jeg helt enig i det princip, som gælder, nemlig at man skal behandle folk ens som vandrende arbejdstagere.
Det er vi i Venstre helt enige i.
Men som jeg siger: Når man har et system, som åbenlyst ikke er fulgt med tiden – ikke er fulgt med den udvikling, som er et resultat af den succes, som det indre marked jo er med den fri bevægelighed – og i tilgift har en Domstol, en meget aktivistisk Domstol, som fylder de uklare huller ud, som eksisterer i regelsættet i dag, og dermed tiltager sig fortolkningsretten på det, uden at vi som politikere har været blandet ind, så synes jeg, der er grund til at råbe vagt i gevær.
Det synes jeg er en fuldstændig rimelig kritik.
Det er en rimelig debat at tage, og det er rimeligt at tage aktioner, som, om jeg så må sige, sætter rimeligheden i centrum.
Det er ikke et spørgsmål om ikke at give folk deres rettigheder.
Men jeg håber, at hr. Finn Sørensen f.eks. i forhold til børnechecken for nu bare at tage det konkrete eksempel vil give mig ret i, at det ikke er noget, som på nogen måde skaber urimeligheder.
Tværtimod.
Det tror jeg de fleste vil kunne skrive under på. Så vi er enige i princippet om, at folk skal behandles ens, men vi er også enige i, at der skal være en realisme, en nyrealisme i det her.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-02-02:
Jeg kunne godt tænke mig at høre Venstres holdning til Storbritanniens forhandlinger i øjeblikket.
Fra konservativ side er vi meget enige i de krav, som Cameron har fremført.
Vi kunne også godt tænke os, at Venstre og dermed regeringen bakkede op i EU om, at Storbritannien får gennemført sine krav.
Så jeg vil godt høre fra hr. Morten Løkkegaard, om det bliver tilfældet, eller om der er nogle punkter, hvor Venstre synes, at her kan vi ikke imødekomme Storbritannien.
Morten Løkkegaard (V), 2016-02-02:
Nu er den her debat jo desværre ofte forbundet med en del uklarheder.
Hvis man spørger så bredt, som spørgeren her gør, til, om vi i Venstre generelt er enige i de krav, Storbritannien stiller, så bliver man nødt til efter min mening at være mere konkret.
Vi har i Venstre lagt os bag Storbritanniens krav i den forstand, at vi bakker op om ønsket om, at Storbritannien bliver bragt i en situation, hvor de ikke ryger ud af EU ved en folkeafstemning.
Hvad indebærer det så i praksis?
Ja, det indebærer jo selvfølgelig, at den forhandling, der kører i øjeblikket og har kørt et stykke tid, ender succesfuldt.
Hvad indebærer det?
Ja, det indebærer, at man kan mødes et eller andet sted.
Betyder det, at vi nikker til alt, hvad Storbritannien stiller af krav?
Nej, det gør det ikke.
Men hvis der er noget, der konkret er i dansk interesse, f.eks. i tilfældet børnechecken her og indekseringen, som vi har kæmpet for længe, ja, så bakker vi helhjertet op om det.
Resten må vi jo se på, som ministeren også har været inde på, og undersøge nærmere.
Men det er ikke sådan, at der er udstedt en blankocheck til briterne på det her.
Men vi vil da meget, meget nødig havne i den strategisk usædvanlig ufordelagtige position, at vi har været med til, bidraget til, at briterne ryger ud af Det Europæiske Fællesskab.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-02-02:
Det var ikke så meget, om vi ønsker at holde Storbritannien i EU, men det var mere vedrørende substansen i de krav, som Storbritannien har lagt frem.
Vi kan jo bare tage det nok mest væsentlige af dem, som er det her med optjeningsprincipperne, altså at Storbritannien vil have ret til at afvise at betale ydelser til andre EU-borgere for at undgå, at sociale klienter rejser rundt, alt efter hvor ydelserne er bedst.
Er det noget, som Venstre vil bakke op om?
Morten Løkkegaard (V), 2016-02-02:
Igen må jeg sige, at vi ikke i princippet har noget imod optjeningsprincipper, og dem hylder vi jo allerede i visse dele af den danske lovgivning på det her område.
Når det kommer til spørgsmålet om det konkrete nødbremseforslag, hvis det er det, der refereres til, er det for tidligt,
synes jeg, at sige noget konkret om det.
Jeg bemærker mig, når jeg læser teksten i dag, at den er, om jeg så må sige, designet til briterne og deres specielle situation.
Der er direkte sproglige reference til de specielle sociale ydelser, der er et problem for Cameron og hans regering.
Så der er rigtig meget lipservice, om jeg så må sige, til briterne i det, der ligger.
Det er måske svært lige i første omgang at forholde sig til det som dansker, men lad os nu kigge på det, og lad nu ministeren og juristerne få lejlighed til at kigge på det, og lad os få en politisk debat om det i grupperne hver især, før vi forholder os til det.
Det er ikke seriøst af mig at stå her og uddele karakterer til den del lige nu.
Vi støtter spørgsmålet om indeksering af børnechecks.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-02:
Som sagt er der for mig at se ikke nogen nyorientering i det her.
Der er fremsat et beslutningsforslag, som er i fuld overensstemmelse med, hvad Venstre mente før valget, hvad der ligger i vores regeringsgrundlag, og hvad der har været fundamentet for vores handlinger lige siden.
Jeg har ikke noget imod i forhold til det her virke at blive testet, hverken i Europaudvalget eller her i Folketinget eller i offentligheden som sådan.
Det her er, hvad vi har sagt vi ville gøre; det er, hvad vi gør; det er, hvad vi mener er helt rigtigt at gøre.
Og som nævnt mener vi, at der er bedre muligheder for at nå Danmarks mål lige netop i disse måneder, end der har været i mange år.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-02-02:
Socialdemokratiet er enig i, at der skal være klare regler for både optjening og adgang til forskellige former for velfærdsydelser.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-02-02:
Tak, formand.
Nu har jeg først hørt det her på mit kontor, og så blev jeg simpelt hen nødt til at skynde mig i salen, for jeg syntes, det var en mærkelig omgang sniksnak fra den socialdemokratiske ordfører.
Altså, han åbner i virkeligheden ballet i debatten om det her beslutningsforslag med at sige, at man enten vil undlade at stemme eller stemme imod et beslutningsforslag, der på alle leder og kanter skal prøve at tage højde for nogle af de udfordringer, det danske velfærdssamfund står over for.
Så hvis vi skal værne om det danske velfærdssamfund i det EU, vi kender, bliver vi nødt til at tage nogle initiativer.
Det er en række andre partier, der er blevet enige om et udspil i valgkampen om, hvordan man kan sikre det danske velfærdssamfund i EU fremover.
Så siger hr. Peter Hummelgaard Thomsen minsandten, at hvis vi skal nytænke dansk EU-politik i alle retninger, så skal det ske mellem de partier, der normalt laver EU-politik.
Er det afgørende for Socialdemokratiet, at det skal ske mellem de partier, der normalt laver EU-politik?
Skal det ikke være indholdet, der er det afgørende, og ikke hvem der laver politikken?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-02-02:
Og jeg kan også fortælle spørgeren, at Socialdemokratiet i allerhøjeste grad er interesseret i at sørge for, at den danske velfærdsmodel hænger sammen med de forskellige principper både for vandrende arbejdstagere og for andre EU-borgeres adgang til velfærdsydelser i Danmark.
Det er derfor, også mens vi var i regering, at vi gik allerforrest i en lang række forskellige initiativer sammen med bl.a. Enhedslisten og andre støttepartier for at begrænse social dumping.
Så vi er overhovedet ikke berøringsangste ved at diskutere de her ting eller ved at pille ved de ting.
Vi synes bare, at det her kommer dumpende på en måde, så vi ikke har haft anledning til at finde ud af, hvad der præcis er op og ned, og vi har haft svært ved at granske, hvad motiverne egentlig er fra de forskellige partiers sider.
Vi har heller ikke hørt fra regeringen, hvad man egentlig mener man ikke har gennemført, eller kan gennemføre i den plan, man har lavet sammen med Dansk Folkeparti, Liberal Alliance m.v.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-02-02:
Nu kan jeg forstå, at det er indholdet, der er afgørende, og ikke hvem der laver det.
Før var det afgørende, hvem der lavede det.
Da sagde ordføreren, at det skulle laves mellem de partier, der normalt laver EU-politik.
Altså, kan hr. Peter Hummelgaard Thomsen ikke selv høre, at det her ikke går?
Kan han ikke svare?
Der er seks punkter, seks forskellige initiativer i det her beslutningsforslag.
Kan hr. Peter Hummelgaard Thomsen ikke her ved afslutningen af sin runde her bare lige komme med et eksempel på noget indholdsmæssigt, der er problematisk set med Socialdemokratiets øjne, i det her forslag?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-02-02:
Jeg vil da gerne starte med at takke ordføreren for at genbekræfte den aftale, vi også mente vi havde inden folketingsvalget.
Så vil jeg sige, at nu fik ministeren jo sagt, at ministeren ikke mente, at der var noget nyt under solen i det her.
Det afhænger jo i virkeligheden lidt af, hvor langt tilbage i tiden man går, for jeg kan da godt huske dengang, hr. Poul Nyrup Rasmussen tog fat i hr. Uffe Ellemann-Jensen og sagde: Der er for meget EU på dine sokker – eller hvordan det var på tv.
I dag må jeg bare konstatere, at det virker, som om de der EU-sokker er overtaget af hr. Peter Hummelgaard Thomsen, mens hr. Morten Løkkegaard har iført sig realismens kåbe.
Derfor vil jeg også lige spørge ordføreren om det her med Europa-aftalen.
Altså, er der ikke i virkeligheden behov for, at vi også ser på, om andre partier kan blive inddraget i en ny Europa-aftale, en ny europapolitisk aftale, som så kan få et lidt bredere fundament også ude i befolkningen?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-02-02:
Det gjorde jeg sådan set i min ordførertale.
Det var jo bl.a., at vi ikke synes om og ikke lige sådan uden videre kan bakke op om, at vi fra Folketingets side blander os i eller udtaler en eller anden form for støtte til den britiske forhandlingsproces lige nu med Kommissionen.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-02:
Mange tak.
Jeg undrer mig lidt.
Ministeren og Venstres ordfører er inde på det, der er helt rigtigt, nemlig at man allerede arbejder på alt det, der står i beslutningsforslaget – det gjorde vi sådan set også et meget langt stykke ad vejen i den tidligere regering – og på nogle stræk går det faktisk med det nye udspil fra Kommissionen i den rigtige retning.
Derfor er den eneste forskel, og det hører jeg også Venstres ordfører sige, på den politik, som regeringen fører, og det her beslutningsforslag signalværdien.
Det er det, der er formålet med dette beslutningsforslag, hverken mere eller mindre, for politikken bliver jo allerede ført.
Så det er det signal, vi stemmer ja eller nej til, når vi skal stemme om det her beslutningsforslag, og det er derfor, det bekymrer mig lidt, at Venstre har tænkt sig at stemme ja til det.
Morten Løkkegaard (V), 2016-02-02:
Nu er vi allerede godt i gang med at diskutere fortolkningsretten, og det forstår jeg udmærket godt, for enhver tekst lægger jo op til tolkninger.
Hr. Martin Lidegaard har jo et par gange været inde på spørgsmålet om, hvorvidt det her er EU-skeptisk eller ej, og det er ikke, fordi jeg vil fraskrive mig selv noget ansvar for det, der foregår, men jeg har bare ikke været involveret i selve udarbejdelsen af den her tekst, og jeg vil sige, at jeg personligt ville have foretrukket ordet realistisk frem for skeptisk.
Men jeg anser det her for at være en kompromistekst, som man fuldt ud kan læse det ind i, som man vil.
Jeg læser det ind i det, at det er et udtryk for en realisme, måske ovenikøbet en nyrealisme.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-02:
Det var et svar, der på den ene side beroligede mig og på den anden side skabte en ny foruroligelse.
Det beroliger mig, at det ikke er Venstres forslag, og at man ikke agter at gå henimod en mere EU-skeptisk linje.
Jeg vil gerne have, at Venstres ordfører bekræfter, at det rent faktisk forholder sig sådan, at Venstre er et mere EU-venligt parti end de tre forslagsstillere, men at man alligevel agter at stemme for det her, selv om det står i forslaget, at det er for at signalere en mere EU-skeptisk linje.
Morten Løkkegaard (V), 2016-02-02:
Nu er det jo ikke min opgave at dele karakterer ud til de enkelte partier for deres indsats i forbindelse med sådan et fælles forslag.
Jeg kan bare sige, at i Venstre anser vi ikke os selv for at være EU-skeptiske.
Vi anser os selv for at være EU-realistiske.
Og det er en meget vigtig skelnen.
Er det her så udtryk for en kompromistekst, som vi helt generelt godt kan se os selv i?
Det kan jeg bekræfte.
Det er ikke udtryk for, at vi bliver trukket rundt ved næsen, overhovedet.
Jeg tror endda, at der er folk, der ville kunne sige, at vi har forfattet det meste af den her tekst.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-02-02:
Man kan jo altid vælge, hvem man vil lytte til i sådan en debat her, og der synes jeg nok at der er en tendens til, at man engang imellem er lidt selektiv.
Jeg forholder mig til det, som det kongelige danske integrationsministerium siger om, hvad det er for et rådighedsbeløb, man har.
Der har den familie, som ordføreren nævnte, altså et par med et barn, efter et halvt år et rådighedsbeløb på 8.800 kr. om måneden, og det er igen efter skat, husleje, varme, el og daginstitution, og der er forudsat huslejeudgifter på 6.000 kr.
Det undrer mig i hvert fald en lille smule, at Det Radikale Venstre vælger at lytte mere til nogle, der passer lidt bedre ind i deres, hvad skal man sige, retorik, end man lytter til ministerierne og de beregninger, de laver.
Det synes jeg nu er noget, Det Radikale Venstre gør i andre sammenhænge, men det vælger man så ikke at gøre her.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-02-02:
Jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at alle skal bidrage og helst fra dag et.
Det har vi fremsat en lang række forslag om.
Vi venter sådan set bare på, at regeringen kommer i gang med integrationsarbejdet og får flygtninge og indvandrere i arbejde i stedet for kun at tale om antal.
Men ordføreren svarede på ingen måde på mit spørgsmål.
En familie med et barn skal – indtil vi har fået de pågældende i arbejde, og det jeg er helt enig i – have et sted at bo for 4.079 kr. Mener ordføreren, at det er boliger, der i dag er tilgængelige i alle danske kommuner?
Nu ligger der i dag nogle beregninger fra Lejernes LO, der viser, at et par med et barn vil blive sat ned til at kunne betale husleje for 4.079 kr.
Det skal man kunne finde en bolig til, og der siger kommunerne jo meget klart, at det er rigtig, rigtig svært at finde boliger, som er så billige.
Og ja, man kan diskutere rimelighed i mange ting.
Jeg synes, det er et absurd argument at bruge, at fordi man kommer fra en lavere levestandard i et land med nogle helt andre priser og muligheder, så skal man leve med en lavere levestandard i Danmark.
Det kommer jo an på, hvad der er muligt, og når Lejernes LO netop siger, at det ikke er muligt at finde boliger til den her lave husleje, så er det jo derude i virkeligheden, hvor kommunerne er, at vi har udfordringen.
Det synes jeg at vi alle sammen må forholde os til.
Leif Mikkelsen (LA), 2016-02-02:
Sandheden i den sag er jo, at der er en række mennesker, som har fået brev fra et ministerium om, at de vil blive optaget på det lovforslag, og at deres sag var færdigbehandlet.
Det brev har de fået uden forbehold.
Og præcis da valget blev udskrevet, ændrede man indholdet, sådan at de, der efterfølgende har fået brev, har fået det med et forbehold.
Hvorfor får de det med det forbehold, hvis ikke det andet dermed var uden forbehold?
Det skylder hr. Christian Langballe et svar på i sandhedens tjeneste.
Jeg synes, at det, vi gjorde her, var udtryk for politisk anstændighed, nemlig at vi sendte et signal om, at man kan regne med det, når man får en henvendelse uden forbehold fra en offentlig myndighed.
For hvis vi skal følge det synspunkt, hr. Christian Langballe har, så forstår jeg ikke en lyd af, at man i forbindelse med valgudskrivelsen begynder at skrive et forbehold ind.
Hvorfor dog gøre det, hvis det ingen betydning har?
Christian Langballe (DF), 2016-02-02:
Det gælder fuldstændig principielt, at Justitsministeriet ikke kan give noget tilsagn om statsborgerskab.
Hvis Justitsministeriet gjorde det, ville Justitsministeriet gøre sig skyldig i grundlovsbrud.
Så enkelt er det.
Det, der står i det brev, er, at de har fået et tilsagn om, at de er optaget på lovforslaget, men det er bare før sket, at folk er blevet taget af lovforslaget igen.
Det vil sige, at det eneste, de har fået, er en konstatering af, at de nu står på lovforslaget.
Skulle flertallet bag det lovforslag så i øvrigt skifte, får de selvfølgelig ikke statsborgerskab.
Det giver sig selv.
Leif Mikkelsen (LA), 2016-02-02:
Det forbehold, de øvrige fik, var et forbehold for, at man lavede reglerne om.
Det var ikke et spørgsmål om, at de blev taget af lovforslaget, fordi man syntes, at det var morsomt at tage dem af lovforslaget.
Så meget venligt sagt er det simpelt hen en gang sludder at begynde at tale om, hvem der tildeler statsborgerskab.
Jeg ved godt, at Dansk Folkeparti normalt har stemt imod alt i den her forbindelse, og vi kan se, at det gør de også i dag, selv om der er en stor del, som faktisk er på forslaget på baggrund af de regler, som Dansk Folkeparti har været med til vedtage.
Man stemmer imod.
Vi er så en række partier, der normalt bærer sådan noget igennem, også selv om der har været personer på forslaget, som ikke lige præcis har fået vores støtte i den enkelte sagsbehandling.
Det er det, jeg mener er politisk anstændighed.
Christian Langballe (DF), 2016-02-02:
For det første er det ikke noget retskrav, at man får statsborgerskab.
Det er ikke noget retskrav, at man får statsborgerskab.
Det er en gave fra Folketinget; det er en gave fra det danske folk.
Det står ikke noget sted, at det er en rettighed, når man er inden for Danmarks grænser, at få statsborgerskab.
Det er bare lige for at få det slået fast.
Det passer jo ikke.
Der er et politisk flertal, der vedtager de regler, der gives statsborgerskab efter, og det er et politisk flertal, der stemmer det igennem.
Sådan er det.
Jeg vil så godt sige: Væk med vilkårligheden, og væk med de mange dispensationer.
Det var en måde at gøre det på.
Og så vil jeg sige en sidste ting: Jeg så gerne, at hver enkelt sag, som også er på det her lovforslag, blev behandlet meget mere nærgående, sådan som man gjorde i gamle dage, før der blev fyldt så mange på listen, som der er blevet de sidste årtier.
Ulla Sandbæk (ALT), 2016-02-02:
Jeg vil gerne bede spørgeren om at forklare, hvorfor det ikke er vilkårligt, at vi har en liste med f.eks. 70 dispensationsansøgninger.
Fra nr. 1 til nr. 70 er der et parti, der siger, at nr. 5 får dispensation og nr. 22 får.
Et andet parti siger, at nej, det skal være nr. 7 og nr. 13, der får, og et tredje parti peger på nogle helt andre.
Det vil sige, at et medlem i udvalget kan tildele dispensation, som alle andre nejsigere har sagt ikke kan få dispensation.
Hvorfor er det ikke vilkårligt?
Christian Langballe (DF), 2016-02-02:
Jeg sagde, at jeg gerne så, at de 1.861 var blevet individuelt sagsbehandlet, sådan som man gjorde i gamle dage, hvor det var den enkelte, der fik stillet krav om vandel og alt muligt.
Man gennemgik den personlige historie og så på, om personen ville Danmark.
Det så jeg gerne, men den her kolossale mængde, der er af statsborgerskaber, gør bare, at det ikke kan lade sig gøre, men der har været en individuel vurdering af hver enkelt.
Ulla Sandbæk (ALT), 2016-02-02:
Jeg mener bare, at hvis ikke der skal være vilkårlighed, så bør det være ministeriet, som foretager den vurdering, som i dag foretages af udvalget.
Det ville jeg være helt tilfreds med.
Lotte Rod (RV), 2016-02-02:
Tak for det.
Kheda Abaeva, Kolding; Amal Ali Abass, København; Arif Abazi, Vejen; Lulije Abazi, Herlev; Amir Hamid Abbas, Ishøj; Anaim Abbas, Vejle; Azhar Z Abbas, Køge; Shamas Abbas, Gladsaxe; Hanaa Rashid Abboud, Skive; Khalil Mahmoud Abdalla, Roskilde.
Når jeg læser dem højt, er det for at minde om, at det handler om mennesker.
Den danske debat har igennem de senere måneder næsten udelukkende handlet om tal.
Det er noget særligt at være dansk statsborger; det er noget særligt at blive dansk statsborger.
Der er regler for, hvad man skal leve op til for at få statsborgerskab, og derfor er det noget sludder, når DF udlægger teksten, som de gør.
Med det her lovforslag bliver 1.861 mennesker en del af vores fællesskab, og det vil jeg gerne ønske tillykke med.
Til gengæld er der måske ikke så meget grund til at sige tillykke til os som samfund, for på det her lovforslag står der navne på mennesker, som allerede sidste år fik besked om, at de vil blive danske statsborgere, men så kom fru Inger Støjberg til som minister og krævede, at sagerne skulle gå om.
Det krænker retsfølelsen, for som hr. Leif Mikkelsen lige sagde, så skal man kunne regne med det offentlige.
Der er politisk anstændighed, og det vil jeg gerne sige tak til Liberal Alliance for at I holdt fast i.
Fremover skal mennesker, der ønsker dansk statsborgerskab, leve op til de regler, som de borgerlige partier og Socialdemokraterne aftalte med hinanden i efteråret.
De skal bestå en danskprøve, som svarer til det, man skal kunne på en mellemlang eller lang videregående uddannelse.
Det er et svigt af arbejderne.
Det giver ikke mening inde i mit hoved, at Socialdemokraterne, som ellers plejer at være landets arbejderparti, står bag det.
Så er der selve måden, vi behandler ansøgningerne på i Indfødsretsudvalget.
I mine øjne hører det fortiden til, at enkelte folketingsmedlemmer sidder og siger ja og nej til ansøgere helt uden begrundelse og helt uden chance for den enkelte for at få en begrundelse.
Det kan og skal vi gøre bedre.
I Radikale Venstre arbejder vi for, at alle, der lever op til reglerne, skal have statsborgerskab.
Jeg vil gerne sige til dem, som et flertal efterlader uden retssikkerhed, at jeg vil fortsætte med at kæmpe for et mere retfærdigt system.
Til dem, der får statsborgerskab, til Amal og Amir og Hanaa: Tillykke, og jeg glæder mig til at se mange af dem til statsborgerskabsdagen.
Christian Langballe (DF), 2016-02-02:
Jeg må indrømme, at jeg egentlig ikke havde tænkt mig at tage ordet, men jeg bliver ligesom kaldt op i sandhedens tjeneste, for i det, vi diskuterer med hensyn til det brev, der udgik til forskellige personer inden valget, mener jeg simpelt hen at der er noget, der ikke passer i argumentationen fra Liberal Alliance.
De personer fik ikke noget tilsagn om statsborgerskab, og Justitsministeriet kan ikke give tilsagn om statsborgerskab.
Hvis Justitsministeriet kunne det, ville det være i strid med grundloven, fordi der i grundlovens § 44 står, at statsborgerskab eller indfødsret tildeles ved lov.
Det vil sige, at det er Folketinget, der vedtager det.
Ordføreren må selv om det, vi har haft diskussionen før, men jeg bliver nødt til i sandhedens tjeneste at sige, at det altså er noget vrøvl at sige, at der er et tilsagn om, at de har fået statsborgerskab – og det vedrører jo nok en del af de 720, som får efter de gamle regler.
Det har ordføreren ret i.
Jeg mener altså ikke, at det er rigtigt.