Bjarne Laustsen (S), 2007-05-10:
Inden jeg går over til at kommentere de bemærkninger, der har været fra de forskellige ordførere, vil jeg sige, at jeg synes, vi har haft en meget god og relevant debat.
Jeg vil godt lige trække op, hvorfor vi i Socialdemokratiet har følt anledning til at komme med det her forslag nu.
Først er det jo sådan, at vi kigger på det kommunale selvstyre.
Har kommunerne de redskaber, de skal have?
Vi ved, at rigtig mange kommuner har efterspurgt nogle forslag som dem, vi kommer med her, således at de får mulighed for at regulere på en anden måde med hensyn til at lave en aktiv boligpolitik.
Punkt 1 er jo, at boligpriserne har presset mennesker med helt almindelige indkomster ud af de store danske byer.
Punkt 2 er, at kommunerne har brug for boliger til de medarbejdere, der skal sikre velfærden i fremtiden, og punkt 3 er, at der er en bred kommunal interesse for redskaber til at sikre blandede boligområder og billige boliger, og kommuner med høje grundpriser kan stort set ikke længere sikre almene boliger, fordi støttebeløbet ikke passer.
Og derfor er der grund til at gå ind og kigge på det her.
Når vi siger, og det bliver sagt forskellige steder fra, at det er et rent københavnerproblem, er det slet ikke rigtigt.
Selv i Skagen er det også et stort problem, at folk ikke har råd til at bo inde i bykernen, fordi priserne stiger så voldsomt.
Vi kan se i hovedstaden, at der er 10.000 københavnere, der er flyttet ud, fordi de ikke har råd til at bo der mere.
Det er typisk også børnefamilier fra helt almindelige lavindkomstgrupper.
Og derfor kan man også se, at der er forskelle – f.eks. har mæglerfirmaet home dokumenteret, at en gennemsnitsfamilie med en indtægt på 600.000 kr. er nødt til at flytte 50 km væk fra København for at få råd til at have en bolig.
Derfor har vi også behov for, at de medarbejdere, der skal sørge for at betjene de unge, og de ældre med uddannelse ved politiet osv., også kan bo i den by, hvor de skal arbejde.
Det er utrolig vigtigt.
Der findes kommuner, der allerede er begyndt at give et højere beløb til folk, bare for at de skal blive, fordi priserne også er store der.
Derfor tror jeg, vi er nødt til at finde på løsninger, som mange ordførere også har været inde på, og en af dem er jo selvfølgelig at sørge for, at der er billige boliger, i stedet for at man sætter lønnen op.
Dernæst er det også sådan, at vi ved, at ifølge den rapport, som Miljøministeriet selv er kommet med og har fået lavet i 2006 om projektet »Fornyelse i planlægningen«, er der rigtig mange kommuner, der gerne vil abonnere på sådanne muligheder som det her.
Derfor handler det jo selvfølgelig om, at vi sikrer, at det kommunale selvstyre kan fungere, og derfor har vi jo også i Miljøudvalget stillet ændringsforslag til planloven, så de to muligheder – vi kigger på den ene her, og den anden er i miljø- og planloven – bliver ændret.
Vi håber, at der kan findes flertal for det; vi har i hvert fald valgt her at rejse den problemstilling.
Så er kommunerne blevet skoset for, at de ikke har bygget boliger nok, men det er jo, fordi støtte- og rammebeløbet er, som det er, og de faktuelle priser er højere, og derfor bliver de ikke bygget.
Derfor oplever vi i dag, at der er projekter, bl.a. i Københavns Kommune, der ikke kan findes plads til, fordi man ikke har de muligheder, der skal til.
Støttebeløbet er i dag 18.000 kr.
Jeg har fremført, at det ikke nødvendigvis behøver at føre til øget offentlig støtte, for man kan gå ind og give det vilkår til dem, der bygger, at man siger: I køber en grund, og i forbindelse med det og opførelsen af nogle boliger er der nogle vilkår.
Ligesom man kunne stille forslag om vinterbyggeri, altaner, elevatorer osv. osv., skal der også være x antal billige boliger efter de normer her.
Det kan laves, så der er fuld gennemsigtighed.
Vi kan også sagtens sikre, at der er fuld gennemsigtighed, for det er jo et andet vilkår, som man kan stille som krav i forhold til at gøre noget ved det her område.
Ministeren var inde på nogle ting, og nogle har også sagt, at det her bare er et Rittproblem.
Jeg synes, det er beskæmmende, at regeringen ikke her i dag har været i stand til at fremlægge forslag til løsninger, der tager sigte på, hvordan ganske almindelige mennesker kan bo i de byer, hvor de arbejder.
Jeg synes, det er beskæmmende, at overborgmesteren allerede den 16. januar sendte et brev til indenrigs- og sundhedsministeren om boligforsyningen.
Det viser da med al tydelighed, hvilken ildhu og omhu
Derfor er der behov for, at der bliver taget initiativer.
Hvis ikke man vil være med til det her, synes jeg, at man i det mindste kan gøre det, at man sørger for, at der kommer nogle andre forslag, der måske kan gå i retning af at løse problemerne.
Jeg har stillet flere § 20-spørgsmål, og i svaret på S 3062 synes jeg der er nogle interessante tal.
Nu er det jo ingen hemmelighed, at jeg kommer fra Jylland – det kan måske endda også høres – men jeg synes, de priser, der bliver offentliggjort i det her notat, er ret voldsomme.
Altså, en gennemsnitlig salgspris på huse, der er solgt i første halvdel af 2006, ligger på godt og vel 25.000 kr. pr. kvadratmeter, og for ejerlejligheder er den oppe på næsten 41.000 kr.
Det giver priser på i gennemsnit 3,5 mio. kr. for enfamilieshuse og for ejerlejligheder 3,9 mio. kr.
Det siger sig selv, at det er der ganske almindelige mennesker der ikke har råd til at bo for, og derfor er vi nødt til at have billige lejeboliger, som man kan flytte ind i, fordi man slet ikke har lønninger, der matcher det her.
I forhold til ordførerne er det sådan, at jeg vil sige, at jeg er glad for, at alle partier og også ministeren har været inde på, at der er problemstillinger her, som er værd at overveje.
Man er måske ikke helt tilfreds med det beslutningsforslag, vi er kommet med, men det erkender vi også er politik.
Dem, vi har fået sympati fra i forhold til det her, kan jeg jo godt se ikke udgør et flertal; så meget rækker det trods alt heller ikke til.
Men de indvendinger, der har været imod det, nemlig at man sætter almindelig regulering og konkurrence og gennemsigtighed og alt det der ud af kraft, kan vi afvise, for det kan vi hegne ind, således at der ingen problemer er i forhold til det.
Vi synes som sagt, at kommunerne har behov for at få en ekstra mulighed her, et ekstra redskab, og vi har fuld tiltro til, at de også kan håndtere det.
Og når vi nu også ved, at der er private aktører på området her, der vil bygge på de betingelser, har vi ingen betænkeligheder derved.
Både Dansk Folkeparti, Konservative og Venstre er jo enige i, at der er et problem, men har ikke selvstændige forslag til, hvordan det skal løses.
Jeg er meget glad for De Radikales bemærkninger om, at man overordnet er meget positiv i forhold til det her, men at der generelt er behov for en mere bred debat.
Det tror vi gerne.
Vi er kede af, at De Radikale har bundet sig op på den sidste boligaftale, men når det er sagt, indbyder vi gerne til samtaler omkring det her og håber, at vi kan finde løsninger, for når nu vi er enige om, at problemstillingen er der, synes jeg også, vi skal kigge på det.
SF’s bemærkninger om helt reelle problemstillinger er vi selvfølgelig enige i.
Enhedslisten var inde på, at vi skal have en byudvikling, hvor der er plads til forskellighed og forskellige mennesker, det er fint, og der var også en kvittering for, at det kommunale selvstyre kan håndtere det her.
Derfor synes jeg, at de indvendinger, der har været fra forskellige ordførere, kan vi feje til side og sige, at vi er i stand til at efterleve alt det, som ministeren faktisk krævede i sin tale, nemlig fuld gennemsigtighed, og at der er et behov for det her.
Det behøver ikke nødvendigvis at føre til, at det er grunde, der bliver solgt til under prisen, for jeg tror på, at der er behov, og at der også er private aktører, der vil bygge til den pris, som er markedsprisen, men med det vilkår, at man, samtidig med at man får ret til at bygge nogle dyre boliger, også kan bygge nogle billige boliger.