Karin Nødgaard (DF), 2010-02-09:
Der skal ikke være tvivl om, at det er vigtigt fortsat at have fokus på doping og mulighederne for at begrænse den så meget som overhovedet muligt.
Det synes jeg også der har været gennem de senere år med øget politisk bevågenhed.
Vi har drøftet det tidligere her i Folketingssalen, og der er sat initiativer i værk, som skal være med til at komme dette spøgelse til livs.
De tiltag, der blev igangsat med smiley-ordningen, er et skridt i den rigtige retning, og det har vist sig, at 80 pct. af de aktive dyrker motion i et fitnesscenter, der har indgået aftale med Anti Doping Danmark.
Det er positivt, men der er fortsat en rest på 20 pct., som ikke er medlemmer af et center, der er omfattet af ordningen, og det er selvfølgelig ikke tilfredsstillende.
Hvad årsagen er til dette, håber Dansk Folkeparti meget vil komme frem, når ordningen meget snart evalueres og resultatet deraf forelægges for de politiske partier.
Selve forslaget, som vi drøfter i dag, lægger op til, at vi allerede nu skal gøre ordningen obligatorisk.
Jeg finder ikke, at det er det helt rette tidspunkt, da vi endnu ikke kender årsagerne til, at nogle ikke har tilmeldt sig ordningen, og vi bør derfor afvente evalueringens resultater og derefter sætte os sammen og drøfte, hvad der så skal ske.
Der er mange ting, der skal overvejes nøje, inden ordningen eventuelt gøres obligatorisk, hvilket Dansk Folkeparti ikke vil afvise kan blive løsningen.
Jeg har noteret, at der i den generelle debat har været fremført argumenter og bekymringer om, at der ikke er en helt klar definition af, hvad et fitnesscenter er, hvilke præparater der skal testes for, at der er forskelle på det, som henholdsvis mænd og kvinder indtager af ulovlige præparater, som har forskellige formål, og som ikke alle umiddelbart vil kunne ses på en persons fysiske fremtoning.
Det vil sige, at kontrollen i dag primært er rettet mod mænd, men det er måske lige så relevant at rette den mod kvinder.
Der er også hele sundhedsaspektet, som jo er det, de fleste af os er optaget af.
Vil vi komme al doping til livs med denne obligatoriske ordning, eller vil det bare ende med, at de steroidbrugere, som forslaget ønsker at komme til livs, bliver aktive i uofficielle klubber, som der overhovedet ikke er tilsyn med eller kendskab til?
Jeg synes, der er mange aspekter, der bør belyses, inden vi beslutter os for, om ordningen så skal gøres obligatorisk.
Jeg kan heller ikke lade være med at tænke på, at der er stor forskel på dopingkontrol i elitesport og blandt motionister.
Vi har også som lovgivere et hensyn at tage til den enkelte motionists rettigheder, og det har været fremme, at kontrol af en motionist kan være krænkende.
Dette skal selvfølgelig også belyses.
Dansk Folkeparti vil gerne være med til at opfordre til, at der kigges på de områder, som jeg her har nævnt, og gerne også på flere relevante områder, for at vi så senere, måske allerede om nogle få måneder, når vi kender resultatet af evalueringen, kan tage de helt rigtige initiativer, så vi for alle parter får den bedst mulige løsning på dopingproblematikken – en løsning, som ikke vil ramme skævt i forhold til den almindelige motionist, som ikke vil være krænkende, som ikke vil reducere det sundhedsfremmende, der er i at dyrke motion, og som ikke vil åbne en dør til dyrkning af motion ved hjælp af indtag af ulovlige præparater i uofficielle faciliteter, som ikke vil kunne kontrolleres.
Min opfordring skal derfor være, at ministeren indkalder ordførerne så hurtigt som muligt, når der foreligger et evalueringsmateriale, som vi så kan forholde os til, og at der vil blive inddraget eksperter fra forskellige områder, som er interessenter på dette felt, f.eks. Anti Doping Danmark, fitnesscenterejere, sundhedsfaglige eksperter og måske endnu flere, så vi har det bedste grundlag at handle ud fra.