Thomas Adelskov (S), 2006-12-12:
Af betænkningen fremgår det, at vi i dag har lovet at tilkendegive vores stillingtagen til de af beskæftigelsesministeren stillede ændringsforslag.
Men en helt anden debat rejser sig jo også med de stillede ændringsforslag.
Det er sådan, at det her lovforslag både i førstebehandlingen og i udvalgsarbejdet jo har afdækket, at der er tale om et lovforslag, som kun tager hensyn til de mennesker, som kan vende hundrede procent tilbage til arbejdsmarkedet, og altså ikke dem, der rent faktisk er mest syge.
De, der måske har allermest brug for vores hjælp og vores omsorg og vores støtte, er f.eks. dem, som er udsat for et langvarigt behandlingsforløb; det kan være dem, som ender med at kunne vende tilbage til arbejdsmarkedet på nedsat tid i fleksjob, eller dem, som ender med at skulle på førtidspension.
Derfor har Socialdemokraterne stillet et ændringsforslag, som i hvert fald giver mulighed for, at de personer, som på et tidspunkt ville kunne vende tilbage til fleksjob, vil være omfattet af reglerne om forlængelse, og at de personer, der på et tidspunkt ville kunne imødese en revalidering og dermed tilbagevenden til arbejdsmarkedet, også skulle omfattes af lovgivningen.
Desværre kan vi i betænkningen se, at det afvises af Venstre og Konservative og af Dansk Folkeparti.
Imidlertid er det, synes jeg, meget overraskende, at man i Politiken i søndags kunne læse, at Dansk Folkepartis ordfører tilkendegiver, at partiet har meget stor sympati for mange af de mennesker, som ikke får hjælp, og som falder ud af sygedagpengesystemet hvert eneste år.
Jeg vil godt sige til Dansk Folkeparti, at man jo rent faktisk havde chancen.
Der var et politisk flertal i dette Folketing, som ville gå langt videre, end regeringen ville.
Hvis Dansk Folkeparti havde stået ved det, man sagde i foråret under de forhandlinger, der pågik der, kunne vi rent faktisk have skaffet et flertal i Folketinget for, at langt flere mennesker, der mister deres sygedagpenge, kunne komme under forlængelsesreglerne.
Dansk Folkeparti valgte imidlertid at lave en aftale med regeringen, som kun omfatter 400 mennesker af de godt 5.000 mennesker, der årligt falder ud.
Nu siger Dansk Folkeparti så til Politiken, at vi må se på, om vi ikke hen ad vejen kan hjælpe den gruppe.
Jeg synes måske, det ville være interessant, hvis Dansk Folkeparti her i Folketingssalen i dag ville komme med en positiv tilkendegivelse af, at det godt kan være, at de ikke kunne komme så langt med regeringen i denne finanslovforhandling, og at de har lært af det, og at de derfor sammen med de øvrige partier i Folketinget uden om regeringen vil sikre, at der til næste finanslov er et flertal, der også forlænger sygedagpengene for en lang række andre personer, bl.a. personer, der ellers ville kunne se frem til fleksjob eller komme på revalidering.
Det må jo være den naturlige forlængelse af det, som hr. Bent Bøgsted har sagt til Politiken i søndags, nemlig at man bekymrede sig meget, at man var ked af, man ikke var kommet længere, og at man ville se på, hvordan man kunne hjælpe de mange mennesker, der årligt falder ud af sygedagpengesystemet.
Hvis ikke Dansk Folkeparti bevæger sig herop på talerstolen og kommer med en tilkendegivelse i den retning eller i hvert fald forklarer, hvorfor de ikke vil, ja, så må det jo være en konstatering af, at det sådan set ikke rager Dansk Folkeparti, hvad der foregår i Folketingssalen.
Så længe man kan give sine meninger til kende over for journalister og medier, er man godt tilfreds, og i øvrigt er man heller ikke særlig bekymret for de mange mennesker, som ikke har styr på og ikke har mulighed for at få forlænget deres sygedagpenge og dermed går en usikker tid i møde, dels med sygdom, dels med en meget usikker økonomisk situation og fremtid.
Jeg synes, at det ville være fair, at Dansk Folkeparti tilkendegav: Vi kom ikke ret langt med regeringen i år; næste år vil vi gå sammen med den øvrige opposition, og så vil vi sikre, at der er et flertal for, at langt flere mennesker ikke bliver smidt ud af sygedagpengesystemet.