runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2009-12-10:
Jeg kunne forstå på hr. Klaus Hækkerup, at Socialdemokraternes trafikpolitik i hovedstadsområdet meget enkelt kan beskrives: Der kommer mere transport i fremtiden, der kommer flere biler i fremtiden, dem må vi skaffe plads til.
Det er visionerne i hr. Klaus Hækkerups trafikpolitik.
Jeg er bare en lille smule overrasket over, at Socialdemokraterne er vendt tilbage til det standpunkt, som jeg godt husker man har haft tidligere, men som jeg troede man havde forladt.
Den anden bemærkning skal være, at det faktisk er sådan, at Enhedslisten har fremlagt en samlet plan for udbygning af jernbanenettet i Danmark, også i hovedstadsområdet, hvor der er en lang række forslag, som – og det medgiver jeg – vil have indflydelse på trafikken fra Nordsjælland til København, fordi det også handler om at forbedre forholdene inde i København.
Men jeg synes, at det, der står tilbage, alligevel er det lidt sørgelige indtryk, at vi nu er helt tilbage til dengang, Socialdemokraterne kun havde én ting at sige til trafikproblemer: Der kommer mere trafik i fremtiden, der kommer flere biler, lad os lave nogle motorveje.
Karsten Nonbo (V), 2009-12-10:
Jamen det er jo ikke et enten-eller, vi har jo også satset på kollektiv trafik.
Nu står vi over for at skulle fordele meget af trafikken med en metroringbane, og der skal laves stationer, således at man kan tage det sidste stykke med kollektiv trafik og vi kan få parkeret nogle af bilerne lidt udenfor.
Så der er noget af det hele.
Jeg kan ikke komme det nærmere, så jeg siger tak for debatten.
Per Clausen (EL), 2009-12-10:
Men så må jeg vel også kunne tillade mig at konstatere, at Venstres synspunkt er, at når vi kommer til transportudfordringerne i hovedstadsområdet opad mod Nordsjælland, fravælger man forbedringer i den kollektive trafik og siger, at man satser på motorveje, på trods af at man da vistnok stadig væk i Venstres gruppe har et lille flertal for, at man officielt er grøn.
Karsten Nonbo (V), 2009-12-10:
Jamen vi har også taget stilling til de alternativer, og det er med dem i den ene vægtskål og motorvejen i den anden vægtskål, at vi er kommet frem til det resultat, som der snart bliver vedtaget her ved tredje behandling.
Per Clausen (EL), 2009-12-10:
Hvis det var med en forventning om at få nye svar, kunne jeg jo for længst være holdt op med at spørge Venstrefolketingsmedlemmer om noget som helst.
Så der er forventningen begrænset.
Hr. Karsten Nonbo synes, det er rigtig irriterende at skulle bruge tid på det her, og det er selvfølgelig i orden, at man synes, at beslutningsforslag tager tid, der kunne være brugt til noget vigtigere.
Pointen er bare her, at hvis man skal diskutere Frederikssundmotorvejen, bliver man jo også nødt til at diskutere alternativet.
Ellers har man jo det synspunkt, at der ikke findes noget alternativ.
Vi har så fremlagt et alternativ, hvor hovedpointen er, at vi skal løse de transportbehov, der er i fremtiden, ved at forbedre den kollektive trafik, ved bedre S-togs-drift og ved bedre busdrift.
Og det er det alternativ, man fravælger, når man vedtager at bygge motorvejen, og vi synes ærlig talt, at Folketinget også skulle have mulighed for at tage stilling til alternativet og ikke kun til motorvejen.
Og det er sådan set baggrunden for at fremsætte det her forslag.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-12-10:
Jeg tror faktisk, at jeg deler fornøjelsen ved Holberg med hr. Søren Krarup.
Det var jo en helt anden situation, nemlig at der var et sprog for eliten og et sprog for almuen, og derfor var der grund til at gøre grin.
Det, der er tilfældet i dag, er jo, at hvis hr. Søren Krarup ville have lyst til at gå ud til ganske almindelige unge mennesker i folkeskolen, i fritidsinstitutioner, ved sportsaktiviteter og høre, hvad der bliver talt, ville hr. Krarup erfare, at der vil være langt, langt flere engelske låneord end i hr. Søren Krarups eget sprog.
For det er ikke noget, der sker fra oven.
Det er primært noget, der sker fra neden, og dermed er der, som jeg sagde før, tale om en demokratisering.
Men i forhold til det forslag, der ligger her, som handler om universiteterne, handler det om, om vi skal opfylde visionen om, at Danmark skal være i spidsen både uddannelsesmæssigt og velstandsmæssigt også i fremtiden.
Vi siger ja, og derfor står vi bag det fælles forslag til vedtagelse.
Søren Krarup (DF), 2009-12-10:
Hvis vi går tilbage til 1800-tallet og 1700-tallet, havde vi en situation i Danmark, hvor det var meget, meget fint at tale fransk.
Man hed ikke Hans Frandsen, man hed Jean de France.
Det var meget, meget fint, og man var på den måde i færd med at bringe det danske sprog i dyb foragt.
Så kom der en mand, der hed Ludvig Holberg, og han begyndte at gøre grin med alle de – jeg var lige ved at sige fedterøve – som skulle være så frygtelig kloge og vise alle andre, hvor kloge de var, og derfor begyndte han at skrive nogle komedier, som lærte danskerne at tale dansk.
Synes hr. Simon Emil Ammitzbøll egentlig ikke, at det er en meget hæderlig holdning, og at al den tale om, at man i dag møder så meget nyt og spændende, at det må man tilegne sig, falder til jorden over for det enkle, at hvis man ikke selv er den, man – om jeg så må sige – skal være med et modersmål, så er man en tom tønde eller en klingende bjælde, som det hedder i Bibelen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-12-10:
Jeg tror, at det er vigtigt, at man holder sig for øje, hvad det er for en tid, vi lever i, og dermed jo også får en fornemmelse af forskellen på 1820'ernes og 30'ernes Danmark og vor tids Danmark.
Det, der sker med indførelsen af mange engelske ord i det danske sprog, er jo ikke, at en eller anden elite generelt påtvinger det danske folk en angloficering af det danske sprog.
Tværtimod er det jo i virkeligheden en meget demokratisk proces, hvis man endda skulle gå så langt, at det er det danske folk, der optager engelske låneord i større og større grad og dermed tvinger en forandring af sproget igennem.
Det synes jeg sådan set er meget smukt, og jeg synes, at det ville være helt forkert, hvis vi her fra Folketinget skulle være dem, der sådan gik ind og skulle redigere og tvangskonservere det danske sprog mod det danske folks ønsker.
Søren Krarup (DF), 2009-12-10:
Der er en ting, jeg lige vil spørge hr. Simon Emil Ammitzbøll om.
Det fremgik – synes jeg – af hans ordførertale, at han fuldstændig accepterer, at selvfølgelig er der niveauforskel på en undervisning her i Danmark, der gives på dansk og på engelsk, slet og ret fordi det danske er modersmålet.
Der forstår man hver betoning.
Det engelske er det tillærte, og det kan være tillært godt, men det vil aldrig kunne nå den samme sproglige fylde som det danske.
Det er det ene.
Vil hr. Simon Emil Ammitzbøll også lade den foragt omfatte en H. C. Ørsted, der i 1820'erne og 30'erne omhyggeligt finder danske ord til de naturvidenskabelige fænomener, som han er med til at introducere i Danmark?
Per Clausen (EL), 2009-12-10:
Jamen det er jo rørende, og jeg ved ikke, hvor meget jeg skal takke for takken.
Jeg vil bare sige, at jeg havde håbet på, at hr. Søren Krarup så også i den afsluttende fase af debatten havde bevæget sig, som Enhedslisten jo har gjort, både den ene og den anden vej, og havde erkendt, at et forslag om at give ministeren på området yderligere bemyndigelser til at gribe ind over for universiteterne ikke er den rigtige vej at gå, og at det også er forkert at sige, at alle fag skal bidrage til udviklingen af det danske sprog.
For der vil være fag, hvor det er meget, meget vanskeligt at forestille sig, hvordan det konkret skulle kunne ske.
Men jeg er enig med hr. Søren Krarup i, at der faktisk mellem Dansk Folkeparti og Enhedslisten har været en enighed om, at diskussionen om det danske sprogs placering på universiteterne i forskning og i undervisning er en vigtig diskussion.
Det synes jeg måske mest af demokratiske årsager, hr. Søren Krarup måske af lidt andre årsager, men det ændrer jo ikke noget ved, at vi har været enige om, at det er en vigtig diskussion.
Søren Krarup (DF), 2009-12-10:
Jamen jeg vil såmænd kun takke Enhedslistens ordfører for hans tale, og jeg kan udvide det og især takke ham for det gode samarbejde, vi har haft igennem det sidste år, hvor vi i fællesskab har forsøgt at styrke det danske sprogs stilling i dets udsatte position.
Det har været meget opmuntrende, for så vidt opbyggeligt at opleve, at Dansk Folkeparti og Enhedslisten har kunnet arbejde så godt og tæt sammen, og jeg vil kun sige tak for det.
Klaus Hækkerup (S), 2009-12-10:
Jamen lad mig da sige, at jeg er glad for, at de ting, hr. Per Clausen nævnte, har kunnet glæde ham.
Lad mig dernæst sige, at det her jo ikke er et spørgsmål om, at vi så har sagt, at det første, vi går ind for, er Frederikssundmotorvejen.
For som det tidligere er nævnt, er al planlægning af alle vores trafikprojekter jo noget, der foregår i et meget langt og meget langsigtet tidsperspektiv og tidsforløb, og vi er bare nået dertil i det tidsforløb, at det projekt, vi nu er nået frem til, er Frederikssundmotorvejen.
At prøve at se bort fra, hvad der er lavet tidligere, prøve at se bort fra, hvad vi har besluttet der skal laves, synes jeg er en stor, stor fejlvurdering fra Enhedslistens side.
Jeg forstår godt, at Enhedslisten har en interesse i at sige: Puha, hvor er Socialdemokraterne nogle fæle nogle, de ønsker ikke nogen kollektiv trafik, de vil bare fremme biltrafikken.
Derfor koncentrerer de sig om at sige puha til Frederikssundmotorvejen.
Men hvis man ser på hele det forløb, vi har haft, og alle de investeringer, der har været, både i hovedstadsområdet og ud over landet, er billedet helt, helt anderledes end det, Enhedslisten forsøger at tegne.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-12-10:
Det synes jeg var en vigtig præcisering.
Og det var vigtigt at få slået fast, at der ikke er nogen, der vil afskaffe andre sprog end dansk, og at valg af videnskabssprog er en del af forskerens individuelle forskningsfrihed.
Det synes jeg var en meget vigtig præcisering efter de mange taler, hr. Søren Krarup har holdt i dag, og de mange spørgsmål, der er stillet.
Jeg skal også bare lige høre, om det er Dansk Folkepartis holdning, at universiteterne skal være selvstyrende institutioner og have autonomi også til at træffe valg om uddannelsessprog ud fra en faglig betragtning.
Søren Krarup (DF), 2009-12-10:
Jeg vil også i denne opmærksomme forsamling i denne sal slutte med trods alt at takke for en debat om det danske sprog i universitetssammenhæng.
Jeg vil sige, at det jo altid er meget opbyggeligt at opleve den solidaritet og den velvilje, der er herinde trods de modsætninger, der er mellem os.
Det er fuldstændig rigtigt, at man selvfølgelig skal have mulighed for selv at vælge videnskabssprog, men jeg vil sige, at skal man aflægge eksamen ved et dansk universitet, skal det danske sprog ikke være fuldstændig tilsidesat.
Jeg kender jo selv til, at man selvfølgelig i sin uddannelse taler andre sprog – dengang var det især tysk, en teolog beskæftigede sig med.
Selvfølgelig er der ikke tale om, at vi vil udelukke noget sprog, men vi vil fastholde, at det grundlæggende sprog ved et dansk universitet er og skal være dansk, samtidig med at man selvfølgelig har mulighed for også at arbejde på andre sprog.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-12-10:
Jeg skal bare helt kort spørge hr. Søren Krarup, om det efter hr. Søren Krarups opfattelse også er en del af forskningsfriheden selv at kunne vælge videnskabssprog.
Søren Krarup (DF), 2009-12-10:
Det er det, denne diskussion har handlet om.
Det er det, der er min opgave og mit formål at understrege, og det betyder naturligvis ikke, at vi dermed på nogen måde vil begrænse forskningsfriheden, vi vil kun fastholde, at forskningsfriheden i Danmark også omfatter det danske sprog som et grundlæggende element.
Jonas Dahl (SF), 2009-12-10:
Fra SF’s side er vi også meget enige i, at der er behov for at sikre forskningsfriheden, og det er noget, som vi også har påpeget gentagne gange, ikke mindst i hele diskussionen om universitetsloven.
Det er derfor, SF ikke er med i universitetsforliget, men det er også derfor, vi netop med den universitetsevaluering, der kom i sidste uge, har påpeget, at der er et problem med forskningsfriheden.
Det er jo præcist det, universitetsevalueringen peger på.
Men det, jeg spurgte til, var den økonomiske del af det.
Dansk Folkeparti støtter jo regeringen i finanslov efter finanslov, hvor vi gang på gang hører universiteterne påpege, at der er problemer med finansieringen.
Så jeg vil bare gerne høre, om Dansk Folkeparti har tænkt sig at afsætte ekstra midler på finansloven til at styrke forskningen og undervisningen på universiteterne.
Søren Krarup (DF), 2009-12-10:
Det er indlysende, og det er jo netop også det, jeg har sagt, at vi er absolutte tilhængere af en universitetspolitik, der virkelig har forskningsfrihed – det kan jeg godt efterlyse i øjeblikket – i stedet for at forskningsfriheden lægges i bånd til fordel for en sprogpolitik, der betyder, at man har lagt det danske sprog, der skal være grundlaget for enhver grundlæggende forskning, i lænker.
Selvfølgelig er vi tilhængere af forskningsfriheden.
Jonas Dahl (SF), 2009-12-10:
Nu har vi jo hørt ordføreren gentagne gange snakke om, hvor meget Dansk Folkeparti vil gøre for det danske sprog og de danske universiteter.
Men jeg vil bare gerne høre en konkretisering af, om man fra Dansk Folkepartis side vil være med til at styrke forskningen og styrke undervisningen på de danske universiteter.
Søren Krarup (DF), 2009-12-10:
Selv videnskabsministeren, som jeg jo ikke omtalte så smukt i dag, er jeg er meget forbundet med – i fodbold, men for så vidt også i det, der foregår i dag, selv om jeg grundlæggende er uenig med ham.
Her til sidst kan jeg så ikke lade være med at betænke det underlige, at udgangspunktet for det hele er en beretning, der krævede forpligtende lovgivning til beskyttelse af det danske sprog.
Og så skal det ende med, at vi står alene med dem, der kræver en forpligtende lovgivning, og hele resten af Folketinget vil ikke være med.
Det er jo en lidt underlig situation, eftersom det var en flertalsberetning.
Men jeg vil gerne sige, at jeg ikke er uvant med det, og at Dansk Folkeparti i sit korte liv heller ikke er uvant med det at stå alene over for en kompakt majoritet, som det kaldes, og så måske alligevel ende med at få ret.
Det er jeg ganske overbevist om at vi vil få.
Jeg vil sige, at jeg rejste denne debat for at udfordre en universitetslovgivning med et forhold til det danske sprog, som forekommer mig mildest talt mistænkeligt, for ikke at sige farligt.
Hvis jeg sidder i Folketinget til næste år, vil den samme debat komme i form af en forespørgsel til den forhåbentlig stadig siddende videnskabsminister, fordi det er og bliver helt afgørende, at det danske sprog hævdes og respekteres på universitetet.
Forholdet er jo, at vi bestemt ikke er modstandere af forskningsfrihed, tværtimod, og det jo også det, vores ordfører ustandselig har understreget.
Vi er derimod modstandere af at lægge forskningen i lænker.
Men vi er tilhængere af, at det grundlæggende sproglige fundament her i landet, nemlig det danske sprog, respekteres på universitetet.
Det mener jeg ikke det bliver i dag.
Dette er altså et forsøg på at råbe Folketinget og offentligheden op vedrørende et spørgsmål, der betyder, at det danske sprog – og det vil jo i sidste ende sige det danske folk – er i færd med at miste en afgørende del af sin egen identitet.
Jeg spurgte før, og jeg kan gentage spørgsmålet til ministeren
: Er der nogen form for undervisning på engelsk, der kommer op på siden af dansk?
Er der nogen, selv den, der har lært engelsk bedst, der er i stand til at tale og undervise på samme måde, som han gør på sit modersmål?
Nej, det er der ikke.
I en situation, hvor dansk er et lille sprogområde omgivet af et enormt engelsk sprogområde, der udøver et massivt pres på det danske sprog, vil vi blive ved med at fastholde, at det danske sprog skal have afgørende plads i universitetsundervisningen, på de højere læreanstalter, det har det ikke i øjeblikket.
Det vil vi kæmpe for det skal for få.
Yildiz Akdogan (S), 2009-12-10:
Hensigten med det særlige børnetilskud, der er til debat her, er at give støtte til børn, der kun har én forsørger.
Desværre har regeringen med lovforslag nr. L 57 i 2008 valgt at gøre forskel på netop denne gruppe, dvs. børn af enlige, nærmere bestemt børn, der er blevet til ved kunstig befrugtning eller adopteret af en enlig.
De er dårligere stillede end andre børn af enlige, f.eks. børn, der er blevet til ved en engangsaffære.
Argumentet for denne forskelsbehandling er, at den enlige, der har fået kunstig befrugtning eller valgt at adoptere, bevidst har valgt at være eneforsørger.
Det er et interessant argument, når man tænker på, at de fleste graviditeter netop må være bevidst valgte.
Men alligevel gælder loven kun en bestemt gruppe.
Men hvad enten man som enlig forsørger bevidst eller ubevidst har valgt at blive forælder, har barnet ikke haft et valg.
Det er utopisk forestille sig, at alle børn kan vokse op under præcis samme økonomiske vilkår, men vi kan i hvert fald sørge for, at ingen børn skal forskelsbehandles i det danske samfund og slet ikke, fordi de er blevet til på en klinik.
Beslutningsforslaget prøver at rette op på en meget skæv lovgivning, der tilgodeser en bestemt gruppe af enlige, men slet ikke tager hensyn til barnet.
Det er i sig selv er meget kritisk og problematisk.
I Socialdemokratiet mener vi, at det ikke er vores opgave at straffe børn, men at det derimod er vores opgave at sikre, at de får en værdig opvækst i vores samfund.
Vi støtter derfor beslutningsforslagets gode intention og vil samtidig drøfte den økonomiske side af sagen nærmere under udvalgsarbejdet.
Louise Schack Elholm (V), 2009-12-10:
Dette beslutningsforslag går ud på at sidestille enlige forældre, som måske ved en tragisk begivenhed har mistet den anden forælder, med de enlige forældre, som bevidst har valgt at være enlige forældre.
Når man planlægger en familieudvidelse, lægger man et budget for at kunne klare økonomien.
Man vælger et forbrug og et hjem efter den økonomi, som familien har.
Det sker for at hjælpe familien økonomisk.
Det er mere end rigeligt at miste den ene forælder.
Hvis vi kan hjælpe familien til at have råd til så vidt muligt at fortsætte deres liv uden alt for mange afsavn, f.eks. ved at hjælpe dem til at undgå at sælge hjemmet, så vil det dog være en stor hjælp i den tragiske situation.
Det særlige børnetilskud vil ikke kunne klare det alene, men det ville være en tiltrængt hjælp i en uventet dårlig økonomisk situation.
Det er også muligt at få særligt børnetilskud i den situation, hvor moderen er blevet gravid på naturlig måde, men ikke ved, hvem faderen er.
Her har moderen ikke mulighed for at få økonomisk støtte fra faderen.
Moderen bliver derfor hjulpet med det særlige børnetilskud.
Det er altså kendetegnende for det særlige børnetilskud, at det gives til enlige forældre i de tilfælde, hvor der kommer en udefrakommende social begivenhed, som sætter et yderligere pres på familien.
Hvis man vælger at være enlig forælder, vel vidende at man ikke har en at være forælder sammen med, så er der ikke sket en udefrakommende social begivenhed.
Helt fra starten ved man, at man er alene om barnet.
Her må man overveje, hvordan man kan klare det.
Hvordan skal man klare nætter, hvor barnet vågner hver time?
Hvordan skal man nå daginstitutionernes åbningstider?
Har man et egnet hjem, eller skal man ud at finde et nyt hjem?
Med de overvejelser er det naturligt også at se på den økonomiske situation.
Hvilken bolig har man råd til?
Man planlægger livet efter de muligheder, som man har.
Det er ikke en udefrakommende social begivenhed, som ændrer alle præmisserne for ens liv.
Man kan derfor ikke planlægge det med åbne øjne i de tilfælde, hvor der sker en udefrakommende social begivenhed.
Det særlige børnetilskud skal hjælpe i de situationer, hvor forældre står i en uventet dårlig økonomisk situation, som skyldes en udefrakommende social begivenhed.
Venstre kan på den baggrund ikke støtte beslutningsforslaget.
Johs. Poulsen (RV), 2009-12-10:
Det Radikale Venstre er absolut positiv over for intentionen i Enhedslistens forslag, der jo helt grundlæggende handler om, at man gør en endnu stærkere indsats for bekæmpelse af trafikstøj, her ved rekreative områder, men også ved indarbejdelse af støjdæmpning i den fremtidige praksis, når man planlægger bane- og vejinfrastruktur.
På den baggrund er det jo også dejligt at kunne sige, at man på begge felter har taget udfordringen op i den transportaftale, der blev lavet i januar måned, og Venstres ordfører, hr. Karsten Nonbo, har jo allerede været inde på, at vi her har aftalt en firedobling af den økonomiske indsats i forhold til at bekæmpe trafikstøj.
Samtidig er det jo, som nævnt af hr. Kim Christiansen, også sådan, at vi jo har indført en fremtidig planlægningspraksis, der betyder, at man fremtidigt i langt højere grad tager højde for de problemer, der måtte være med trafikstøj, når der nyanlægges forskellige steder.
Det skal jo i virkeligheden tillægges, som hr. Kim Christiansen også var inde på, de midler, vi har afsat til direkte støjbekæmpelse af det, man kunne kalde fortidens synder.
Vi er altså glade for, at vi har fået taget langt mere hånd om den udfordring end tidligere.
Det har der været behov for, og det er positivt.
Derfor bakker vi som sagt op om intentionen i forslaget, men understreger hermed også, at det er der taget højde for i den transportaftale, der blev lavet i januar, og derfor er der jo ingen grund til at støtte beslutningsforslaget her.
Det kunne man såmænd godt gøre, fordi intentionen er fin, men der er i hvert fald et problem, som gør, at vi under alle omstændigheder ikke vil støtte det.
Det er jo, at Enhedslisten i forslaget lægger op til, at man skal fordyre også brugen af kollektiv trafik, og det synes vi ikke der er nogen grund til.
Tværtimod skal vi vel forsøge at undgå prisforhøjelser i den kollektive trafik.
Henriette Kjær (KF), 2009-12-10:
Man må jo som sædvanlig sige, at Enhedslisten kommer en postgang for sent, i og med at netop hele støjproblematikken har været og er meget diskuteret i den forligskreds, som Enhedslisten ikke er en del af.
Som altid, når vi ser forslag fra Enhedslisten,
er der jo heller ikke noget nyt i denne gang, at man fuldstændig ufinansieret vil bruge minimum 650 mio. kr. – og det bliver jo også mere, i og med at man vil indarbejde nogle særlige støjdæmpende foranstaltninger, hver gang man laver nye anlæg.
Det skal siges, at også i forligskredsen tager vi meget højde for, at der, hvor man kan gøre det, bliver afskærmninger, lagt støjdæmpende asfalt osv. Man må sige, at Enhedslisten åbenbart føler behov for at markere sig nu, hvor de ikke er med i det store trafikforlig, og det er da også helt i orden, at de så stiller et sådant forslag, men vi Konservative kan altså ikke støtte det.
Jonas Dahl (SF), 2009-12-10:
Fra SF’s side kan jeg også meddele, at vi da sådan set er positive over for en reduktion af støj og for støjdæmpning.
Det er vejen frem.
Det er også netop derfor, at vi har arbejdet for at få den del med ind i trafikforliget, og som det allerede tidligere er blevet nævnt, har det jo så betydet en firedobling af det beløb, der er afsat til støjdæmpning.
Hvis man skal tage fat i en enkelt konkret problemstilling i Enhedslistens forslag, må det være, at de foreslår at lægge afgift på togkilometer.
Det mener vi fra SF’s side generelt er en forholdsvis dårlig idé.
Vi vil gerne have en billigere og ikke dyrere kollektiv trafik, og det er jo realiteten, at det vil den blive med det, Enhedslisten lægger op til her.
Generelt har vi fra SF’s side prioriteret problemstillingen omkring støj højt, bl.a. i Femernaftalen, men vi vil gerne være med til at kigge nærmere på det, og vi er også indstillet på at se på det i det videre udvalgsarbejde, idet det er et stigende problem – ikke mindst med den øgede trafikmængde, som vi i perioder desværre ser.
Så det er rigtigt, at der er for meget støj i dag i de rekreative områder, og der er behov for at sætte noget værdi på de her størrelser og få gjort noget ved problemstillingen, og det er netop derfor, at vi fra SF’s side er glade for, at vi har fået afsat ekstra midler til det i trafikforliget.