Özlem Sara Cekic (SF), 2012-02-21:
Der er børn i Danmark, som har det rigtig godt.
Der er børn, hvis største bekymring er, hvilken fastelavnsdragt de skal have på, hvor de skal holde deres fødselsdag, og hvor de skal på ferie.
Så er der også børn i Danmark, hvis virkelighed er meget anderledes end flertallet af børns.
Det er børn, som ikke kan regne med, at deres forældre kan yde omsorg.
Det er børn, som bliver misbrugt, voldtaget og i den grad bliver svigtet af deres forældre, og ikke kun af deres forældre, men også af omgivelserne, der ikke griber ind, ikke hjælper og ikke støtter de børn videre.
Den måde, vi har ført socialpolitik på det her område på, har heldigvis været sådan, at det er et stort flertal i Folketinget, som i fællesskab har taget rigtig mange initiativer.
Det er ikke altid, vi har været enige om, i hvilken retning vi skulle gå.
Vi har heller ikke altid været enige om, hvor visionære og gode de bud, der kom fra den tidligere regering, var, men vi har tit siddet i fællesskab og sagt ja til nogle ting, fordi vi grundlæggende har det mål herinde, at vi gerne vil hjælpe de her børn.
Derfor synes jeg også, at det forslag, der kommer fra Dansk Folkeparti, er rigtig, rigtig godt.
Der er nogle toner i det, som jeg mener er vigtige i forhold til det arbejde, vi skal lave i forbindelse med de her børn, nemlig at man kan gå ind og rådgive kommunerne, så de er i stand til at hjælpe de her børn bedst muligt.
Vi lavede Barnets Reform i fællesskab, og da vi lavede Barnets Reform, syntes vi jo fra SF's side, at der var mange gode ting, men samtidig mente vi, at der var nogle elementer i Barnets Reform, som var mangelfulde, eller som ikke var til stede.
Når vi f.eks. hører om alle de her børn, er der jo flere ting, der spiller ind, i forhold til hvorfor det går galt.
Økonomi ved vi betyder noget.
En solidarisk fordeling af udgifterne mener jeg er en rigtig god idé, når vi skal gå ind og kigge på, hvordan vi skal løfte det her område.
Det er også derfor, det er glædeligt, at vi nu kommer til at hjælpe de kommuner, som skal anbringe rigtig mange børn.
Vi ved også godt, at den tid, sagsbehandlerne skal have, når de skal hjælpe de her familier, er afgørende, så de ikke drukner i bureaukrati og diverse skemaer, de skal udfylde, altså at de reelt har tiden til at snakke med de her børn.
Der har vi fra SF's side gentagne gange foreslået, at vi skal have vejledende sagstal, som Socialrådgiverforeningen også anbefaler.
Vi ved godt, at det er afgørende med viden, og at vi har nogle dygtige socialrådgivere, som er i stand til at gribe ind, i stand til at træffe de rigtige beslutninger til gavn for barnet.
Og vi ved også godt, at it har en afgørende betydning.
De her nomadefamilier ved jo præcis, hvilken kommune de skal flytte til for at kunne vinde noget tid, fordi det ikke er alle kommuner, der er koblet på det it-system, der er.
Vi ved også godt, at når vi så endelig anbringer de her børn, er det nødvendigt, at vi har et rigtig godt tilsyn med de steder, de bliver anbragt, så de får det bedre.
Det er derfor, vi anbringer dem.
Vi anbringer dem, fordi vi gerne vil have, at de får et andet voksenliv, end hvis vi ikke havde anbragt dem.
Derfor er jeg også i forhold til viden enormt glad for, at ministeren har sagt ja til vores forslag om, at vi går ind og kulegraver de sidste ti sager, for det, der kendetegner de her sager, er faktisk, at der tegner sig et mønster.
Vi starter med at høre om en ubegribelig, uforklarlig sag med flere børn, der er blevet voldtaget hver evig eneste aften, en kommune, der siger, at man ikke har gjort noget forkert, og så er der så mange sagsakter.
Det er en familie, der har zappet fra kommune til kommune; senere hen kommer en lille smule erkendelse hos kommunen, og så ender det med flere forskellige ting.
Jeg tror, det er nødvendigt, at vi kigger på, hvad det er, vi kan lære af de her sager.
Vi har også i fællesskab blandt satspuljepartierne sagt, at vi skal kigge på den der taskforce, som også lidt er et rejsehold.
Jeg har jo sagt, også tidligere, at hvis det viser sig, at de 2,5 mio. kr. ikke er nok, synes jeg, vi i fællesskab skal kigge på det i 2013.