runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Uffe Elbæk (UFG), 2014-10-01:
Ordføreren havde i sit første indlæg en række argumenter for, hvorfor man fandt det her forsvarligt, altså at vi nu går ind med de ressourcer, som vi gør.
Og en af pindene var, at der er tale om en begrænset militæraktion.
Og det var meget uklart, om det her handler om 1 år, eller om det handler om 2 år, eller om det handler om 3 år.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-10-01:
Det er jo et både-og, vil jeg sige til hr. Uffe Elbæk, og det ved han også godt.
Det, som jo er centralt i det her, er, at der er tale om en bredspektret indsats, hvor der også bliver brugt andre tiltag.
Militære interventioner løser aldrig et problem – aldrig nogen sinde.
Dem, der påstår det, lyver.
Men en militær intervention kan bidrage til at hindre, at der kommer en situation, der er værre endnu.
Det kan være den mindst ringe løsning, men kun, hvis det sættes i sammenhæng med andre tiltag, som laver afspænding på andre måder, som løser konflikter på andre måder – som skaber politiske løsninger.
Uffe Elbæk (UFG), 2014-10-01:
Jeg har to spørgsmål, og her kommer det første: Er det rigtigt forstået, at SF bakker et hundrede procent op om, at det er den rigtige måde at bruge vores forholdsvis begrænsede ressourcer på at sende F-16-fly derned?
Eller har der været en diskussion i SF om, at de samme ressourcer måske mere hensigtsmæssigt kunne have været brugt på andre typer involvering, som vel på sigt sikrer en mere stabil situation i området?
Så spørgsmålet er: Går SF et hundrede procent ind for, at vores ressourcer bliver brugt på at sende F-16-fly derned, eller kan man forestille sig, at de samme ressourcer kunne have været brugt mere hensigtsmæssigt?
Holger K. Nielsen (SF), 2014-10-01:
Jamen jeg er da enig i, at det skal løses politisk, og det er også det, der lægges op til i det her beslutningsforslag, altså at der skal nogle politiske løsninger – også i Bagdad.
Og det er det centrale i den strategi, der skal laves, altså at det bliver politiske løsninger – også i forhold til regeringen i Bagdad.
Men alternativet til, at man ikke intervenerer militært, er jo, at ISIL rykker frem.
Skulle man ikke have interveneret i forhold til det?
Skal man ikke intervenere, hvis ISIL nærmer sig Bagdad og udstrækker deres kalifat yderligere?
Skal man ikke forholde sig til det, selv om der er en regering, der ikke er helt perfekt endnu?
Der synes jeg da det er vigtigt at vi går ind militært, men at vi samtidig – og det er det centrale af det – også går ind og påvirker regeringen i Bagdad til at føre en mere inkluderende og mindre sekterisk politik.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-10-01:
Det er jo ikke rigtigt, når hr. Holger K. Nielsen siger, at Enhedslisten ikke vil støtte kurderne i Nordirak, for det gør vi jo bl.a. med våben og humanitær hjælp, hvor et samlet Folketing har sendt det af sted.
Kurderne i Nordirak er glade for de bombardementer, der kommer nu.
De var også glade for invasionen i 2003 – det er det eneste område i Irak, der har haft fordel af den invasion.
Jeg tror også, de kommer til at få fordele af de her bombardementer; spørgsmålet er, hvad der sker i resten af Irak.
I resten af Irak er situationen jo den, at det store problem er et politisk problem.
Det er et politisk problem med en sekterisk regering i Bagdad – det er jeg helt enig i.
Jeg tror ikke, at vi kommer til at få en løsning, og jeg tror faktisk, at det kan føre til en forværring, hvis man giver den regering i Bagdad hjælp til luftbombardementer, før man har fået løst det politiske problem.
Så står vi i en situation, hvor vi kan risikere, at vi kommer til at se en gentagelse af de forfærdelige situationer, vi før har set, hvor den sunnimuslimske befolkning er blevet udsat for overgreb, når den irakiske hær har rykket frem.
Jeg synes, det er et politisk problem i Irak, og det skal løses politisk.
Efter vores opfattelse skal det ikke løses militært, og derfor undrer det mig, at SF går med i det luftangreb, som nu bliver foreslået af regeringen.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-10-01:
Jamen selvfølgelig kan det da ikke løses med luftangreb – det er da indlysende, at det ikke kan det – og Enhedslisten bliver ved med at snakke om den sekteriske irakiske hær.
Det er ikke helt forkert.
Men hvad er alternativet?
Enhedslistens alternativ er, at man ikke vil gøre noget som helst.
Men der er da alternativer.
Man vil kun støtte kurderne, og det vil man ikke engang, for kurderne har bedt om, at vi støtter dem med luftangreb, og Enhedslisten siger nej.
Det er jo det, som er sandheden i det her, nemlig at kurderne i Nordirak har bedt om, at Vesten støtter dem ved at bekæmpe ISIL med luftangreb.
De var lykkelige, da amerikanerne startede.
Derfor synes jeg, det er udtryk for en mærkelig dobbeltmoral, når man siger, at man støtter de demokratiske kræfter.
Og hvad er alternativet i resten af Irak, der, hvor ISIL vil fare frem, vil myrde, vil voldtage, vil halshugge?
Det er det, som kommer til at ske, hvis man ikke gør noget.
Derfor synes jeg da, at der så er langt mere perspektiv i, at vi går ind og forsøger at få ændret magtforholdene i Bagdad og forsøger at få ændret den sekteriske politik, som Bagdad har ført.
Der er jeg enig med hr. Nikolaj Villumsen.
Men hr. Nikolaj Villumsen vil jo bare lade stå til.
Man vil ikke gøre noget i forhold til Bagdad, og man har som erkendelse, at det er sekterisk, og derfor skal vi bare lægge vores arme over kors.
Jeg synes, det er for passivt, det er for svagt i forhold til de der tusindvis af mennesker, der bliver ramt af ISIL.
Zenia Stampe (RV), 2014-10-01:
Det er også derfor, at det er så vigtigt, at vi har en meget stærk diplomatisk indsats, der bl.a. handler om at have et tæt samarbejde med den irakiske regering, så vi sørger for at få dæmmet op for den sekterisme, som jo er kilden til problemet.
Jeg vil gerne pege på en problemstilling, som jeg synes at Enhedslisten glemmer i sin løsningsstrategi, for hvad med de sunnimuslimske byer, som bliver overtaget af ISIL?
Det kan godt være, at hr. Nikolaj Villumsen forestiller sig, at det er værre at blive overtaget af den irakiske hær end af ISIL, hvis man er sunnimuslim, men jeg tror faktisk, at der er rigtig mange sunnimuslimer, som hellere vil leve i et bredt inkluderende Irak end blive en del af et religiøst kalifat – men det bliver de jo tvunget til.
Den strategi, som I lægger for dagen, kan jo svare på, hvordan vi undgår, at de kurdiske områder falder i ISIL's hænder, men I kan jo ikke svare på, hvordan vi undgår, at sunnimuslimerne bliver taget som gidsler i ISIL's dødssyge ideologi, for det er jo ikke en sunnimuslimsk ideologi.
Det er jo ondskab, og det er sindssyge, og det er ikke det samme som sunnimuslimsk islam, og derfor handler det jo også om at redde dem fra det religiøse kalifat og den ondskab, som ISIL står for.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-10-01:
Tak for det.
Det er jo ikke første gang, at Danmark, hvis det her regeringsforslag går igennem, kommer til at hjælpe den irakiske regering militært – det har vi jo gjort før.
Når den irakiske hær har gjort det, har den opført sig dybt sekterisk; så har den pint, plaget og tortureret den civile sunnimuslimske befolkning.
Det er jo derfor, at det kaos, der lige nu hersker, er kommet; det er derfor, at dele af den sunnimuslimske befolkning føler sig mere tiltrukket af ekstremisterne i ISIL, end de føler sig tiltrukket af at få tæsk og mishandling af regeringen i Bagdad.
Hvordan vil De Radikale undgå, at vi, når vi igen skal kæmpe sammen med den irakiske hær, ikke kommer til at blive skyld i, at lokale sunnimuslimer bliver mishandlet?
Vi kan jo se, at regeringen i Bagdad stadig væk kommer med sekteriske udmeldinger, når eksempelvis den nye premierminister siger, at det er shiamilitserne, der skal udgøre rygraden i bekæmpelsen af IS.
Er vi ikke endnu en gang ved at begå de fejl, som vi tidligere har gjort i Irak, og er det virkelig klogt at støtte en irakisk regering, som ikke har løst sine politiske problemer?
Christian Juhl (EL), 2014-10-01:
Hvis nu Dansk Folkepartis støtte til bombningerne betyder, at ISIS bliver stærkere og endnu mere effektivt kan rejse rundt i verden og true med terror – måske især over for de lande, som deltager i bombningerne – hvad er så meningen med at støtte det?
Så er man jo netop med til at forstærke det, man vil bekæmpe.
Når filmene med halshugninger kan skabe ny rekruttering til ISIS, er det jo en ganske uforståelig logik, som jeg på det voldsomste tager afstand fra.
Men hvis det er virkeligheden, vil de danske bombninger netop kunne ophidse i tusindvis af mennesker til at sige: Så må vi hellere slås sammen med ISIS.
Hvordan hænger det sammen hos Dansk Folkeparti?
Marie Krarup (DF), 2014-10-01:
Når Dansk Folkeparti i dag stemmer ja til B 123 og dermed støtter, at der indsættes danske jagerfly imod Islamisk Stat i Irak, så er det ikke, fordi vi ønsker at være en del af en mellemøstlig borgerkrig.
Derfor har vi også længe været modstandere af indblanding i krigen i Syrien, men med Islamisk Stat er der sket noget afgørende nyt, som gør det nødvendigt, at vi handler.
Det nye er, at Islamisk Stat har vist sig at være en terrororganisation, der har forsøgt at slå til vidt forskellige steder på jordkloden med særlig ondsindede og grufulde terrorplaner.
Islamisk Stat kunne desværre også pønse på at slå til mod Danmark.
Dermed er konflikten i Irak ikke længere bare en mellemøstlig borgerkrig; den er en trussel imod os selv.
Derfor er det nødvendigt at være med til at bekæmpe Islamisk Stat.
Dette er det helt afgørende argument for, at Danmark skal involvere sig i kampen imod Islamisk Stat.
Islamisk Stat har haft planer om mord på tilfældige civile mennesker i Norge og Australien.
De tilfældige og uskyldige mennesker skulle halshugges og ugerningen filmes og lægges ud på internettet.
Dette skulle være en form for reklame for Islamisk Stat og dermed gøre det muligt for organisationen at hyre endnu flere hellige krigere fra hele verden.
I Dansk Folkeparti ønsker vi ikke, at Danmark skal være base for den slags jihadister.
De skal ikke kunne komme tilbage til Danmark og hvile ud og restituere for så at tage i kamp for Islamisk Stat igen – eller blive og være en risikofaktor i Danmark.
Når B 123 om nogle timer er vedtaget og Danmark officielt er i krig med Islamisk Stat, vil det være meget lettere at forstå, at det naturligvis er et svigt over for Danmark at deltage på Islamisk Stats side i Irak.
Det bør derfor også være lettere at dømme hjemvendte jihadister.
Dette er endnu et argument for at støtte B 123.
Når Dansk Folkeparti i dag støtter B 123, er det med visheden om, at vores eminent dygtige flyvevåben kan udføre opgaven på en måde, der vil gøre os stolte af, at de kommer fra Danmark.
Dette er naturligvis ikke i sig selv et argument for at involvere os i krigen mod Islamisk Stat, men det gør det lettere, at vi ved, at opgaven vil blive løst professionelt.
Uddannelse og træning af kurdiske og irakiske tropper på irakisk jord er allerede en del af B 123.
Derfor er det overflødigt også at støtte kurdere med våben i Syrien.
Vi risikerer at miste overblikket over, hvor disse våben går hen, og hvad de bliver brugt til.
De kunne falde i hænderne på PKK og blive brugt til angreb på et andet NATO-land – jeg tænker her på Tyrkiet.
Dansk Folkeparti kan derfor ikke støtte B 124.
Tak for ordet.
Morten Bødskov (S), 2014-10-01:
Jeg tror, vi læser fuldkommen de samme og lige mange medier.
Det ikke så meget det, det handler om, det er mere et ønske fra min side om, at der ikke bliver skabt noget som helst grundlag for en splid blandt de lande, der kunne være med i og indgår i koalitionen.
Og derfor synes jeg, at det, man må koncentrere sig om, selvfølgelig er at få den fuldtonede opbakning til koalitionens mål og koalitionens indsats, og det er jeg helt sikker på også nok skal lykkes med Tyrkiet.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-10-01:
Så det vil sige, at ordføreren slet ikke via danske medier er bekendt med den dobbeltrolle, Tyrkiet har spillet i forhold til ISIL?
Morten Bødskov (S), 2014-10-01:
Nu har jeg ikke noget nærmere kendskab til de eksempler, som fru Özlem Sara Cekic spørger til.
Jeg tror, det vigtige er, at vi samler en så bred koalition som muligt og får alle lande i koalitionen til at gå efter det samme mål og i takt – om spørgeren vil.
Og det fornemmer jeg da også der bliver gjort en ret stor indsats for.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-10-01:
Jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at det, der sker lige nu mod kurderne, er helt forfærdeligt, og at det, som ISIL gør, er helt forfærdeligt.
Jeg er faktisk også rigtig glad for, at vi hjælper kurderne.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad ordførerens holdning er til den rolle, Tyrkiet har spillet, hvor de faktisk både har hjulpet ISIL-soldater gennem sundhedshjælp og også har givet nogle områder noget – hvad skal jeg sige – hjælp til nogle baser, som de kan agere fra.
Hvad mener Socialdemokraterne om Tyrkiets dobbeltrolle i forhold til ISIL?
Morten Bødskov (S), 2014-10-01:
Altså, der er ingen tvivl om, at ISIL er noget særligt og har vist sig at være andet, end hvad vi har stået over for af lokale og regionale terrorbevægelser tidligere, al den stund de er i stand til at kontrollere og operere over meget store landområder og jo også er i stand til at have en økonomi, som gør, at de kan operere og operere meget hurtigt.
Det er jo også derfor, de har været i stand til at have forgreninger i europæiske lande, som sender såkaldte foreign fighters i kamp.
Det er adskillige tusinde, som man regner med deltager i kampene i Syrien og Irak på deres side.
Så derfor er det en bred indsats, der skal til, og det er det, jeg mener grundlæggende er udtrykt i det beslutningsforslag, som regeringen lægger op til her, plus i de mange andre initiativer, der er iværksat.
Og derfor synes Socialdemokraterne sådan set, at den her tilgang til bekæmpelse af den ondskab, som ISIL står bag, er den helt rigtige.
Christian Juhl (EL), 2014-10-01:
Jeg kunne fristes til at spørge, om ordføreren synes, at det lykkes.
Det ser ud til, at ISIS nu er uafhængig af sponsorer rundtomkring fra andre lande og kan klare deres økonomi alene på et ekstremt højt niveau.
Kræver det ikke en helt anderledes indsats?
Ud over det vil jeg gerne høre: Når en vestlig deltagelse, vestlige bombninger kan risikere, som ministeren sagde, at styrke ISIS og give dem bedre muligheder for at rekruttere nye medlemmer og dermed gøre dem stærkere, er det så ikke en risikabel situation, som man er nødt til at overveje, inden man siger, at bombninger er det rigtige?
Hvordan kan man være så stjernesikker på, at bombninger er det rigtige, når risikoen for, at ISIS bliver styrket af det, er til stede?
Morten Bødskov (S), 2014-10-01:
Eksempelvis har vi jo set Danmarks udenrigsminister fare Mellemøsten rundt i en stor diplomatisk indsats, og jeg føler mig helt overbevist om, at det er et af de emner, der har været på dagsordenen.
Det er et af de emner, der diskuteres internationalt.
Man kan høre den amerikanske præsident, som gang på gang nævner det som et vigtigt indsatsområde.
Så den indsats er vigtig.
Det handler jo bl.a. også om at få så mange lande som muligt fra regionen med i koalitionen, så de committer sig til de grundlæggende principper, der er for indsatsen.
På den hjemlige front har vi jo en lov, som forbyder terrorfinansiering, og det er i den her sammenhæng måske også en af de trods alt vigtige indsatser, som kan gøres på hjemmefronten.
Christian Juhl (EL), 2014-10-01:
Den socialdemokratiske ordfører sagde, at man bl.a. skulle prøve at udtørre ISIS' finansieringskilder.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan man har tænkt sig at gøre det, når der strømmer olie fra de besatte områder ud til en hel masse modtagere.
Der er jo sandsynligvis også vestlige lande, som tager pænt fra, fordi olien er billig; den bliver dumpet i pris osv.
Hvordan vil ordføreren stoppe det sorte marked der?
Marie Krarup (DF), 2014-10-01:
Det hænger sammen på den måde, at vi faktisk tror, at der er en mulighed for, at man kan svække ISIS ved at ødelægge deres arnesteder.
Men det er klart, at det er et dilemma, og at der er en risiko for, at der vil være flere, der får lyst til at give dem en martyrkrans og dermed i endnu højere grad støtte op om dem.
Men indtil videre tror vi, at hvis vi kan være med til at ødelægge deres arnesteder, altså hvor man kan restituere, hvor man kan planlægge, og hvor man kan have et fredeligt område, så vil vi også kunne ødelægge og begrænse deres kampevne udeomkring i verden.
Det er det, der vejer tungest, og det, der gør, at vi tror, at det her kan have en effekt.
Christian Juhl (EL), 2014-10-01:
Jamen hvad pokker skal det nytte, hvis nu ISIS trækker ind i Syrien, hvor der ikke bombes – ja, det gør amerikanerne og andre jo så – eller blander sig med civilbefolkningen?
Desuden er jeg overbevist om, at ISIS også er klar med deres filmfolk, når først ISIS-soldaterne bliver ramt og netop bliver de her helte, som man ser op til.
Jeg mener: Vi har et dygtigt flyvevåben, men der findes jo, har vi lært, ingen kirurgisk krigsførelse.
Der vil være masser af civile, der nu mister livet, fordi danskerne bomber sammen med de andre.
De vil ikke blive filmet enkeltvis og vist på alle mulige medier; de vil blive fremstillet som en stor, bred masse.
Men de vil jo blive brugt i propagandaen.
Zenia Stampe (RV), 2014-10-01:
Nej, men det er fuldstændig afgørende, at den her mission ikke bliver opfattet som en krig mellem Vesten og islam.
I Irak er vi blevet anmodet om at deltage i kampen mod ISIL, det er vi ikke blevet i Syrien.
Vi ville nok heller ikke gå så meget op i, om vi var blevet anmodet, for det er ikke en regering, vi ønsker at modtage anmodninger fra.
Men det afgørende i Syrien er bare, at der ikke er en klar samarbejdspartner, og derfor er det et meget vigtigt signal at sende, at den mission, der foregår i Syrien, varetages for en stor dels vedkommende af muslimske lande.
Det er et meget vigtigt signal i Mellemøsten.
Jamen lad mig starte med at bruge det svar, som Venstres egen forsvarsordfører, hr. Troels Lund Poulsen, brugte som svar på det spørgsmål, der blev stillet om landtropper, nemlig at han ikke så nogen grund til at forholde sig til det spørgsmål på forhånd, altså før der ligger en konkret anmodning og en konkret strategi.
Og det samme vil jeg gerne sige i forhold til Syrien: Det vil vi gerne forholde os til, når der ligger en konkret anmodning.
Men vi synes ikke, det er klogt ligefrem at tigge og bede om at få lov til at bombe i Syrien, især ikke i lyset af, at vi synes, det er en rigtig klog arbejdsdeling, amerikanerne har lagt op til, hvor det er USA i samarbejde med fem sunnimuslimske lande, der varetager aktionen i Syrien, hvorimod vi andre, også sammen med amerikanerne, tager os af Irak.
På trods af at IS bevæger sig over grænserne, som det passer dem, og nok ikke tænker så meget over de forskellige grundlag, så er det en mere kompleks mission i Syrien, og derfor synes vi, det er et rigtig vigtigt signal, at det er de arabiske lande, der trækker det største læs her sammen med amerikanerne.
Det synes vi er klogt.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-10-01:
Ligesom tidligere glæder jeg mig over, at vi fra Venstres side kan støtte regeringens beslutningsforslag, og at vi sammen er med til at udsende danske kamppiloter til Irak.
Dog undrer det mig, at man ikke fra regeringens side allerede nu er klar til også at overveje muligheden for, at de danske F-16-jagere kan deltage i aktioner i Syrien.
Ondskaben fra IS er jo ikke noget, der holder sig inden for landegrænser, og derfor vil jeg gerne bede ordføreren om at forholde sig til muligheden for, at det kan være nødvendigt også at bruge danske F-16-jagere i Syrien.
Zenia Stampe (RV), 2014-10-01:
Vi diskuterer i dag udsendelsen af et militært bidrag til bekæmpelse af ISIL i Irak.
Bidraget bygger for os at se på to væsentlige erkendelser.
Den første er, at de irakiske myndigheder og kurderne ikke er i stand til selv at stoppe ISIL's hastige fremmarch og derfor har brug for akut assistance.
Det er baggrunden for, at vi byder ind med vores kampfly.
Men den anden erkendelse, som er lige så vigtig, er, at det på langt sigt er den irakiske regerings ansvar i samarbejde med kurderne at bekæmpe ISIL.
Det er derfor, vi bidrager med vores kapacitetsopbygningsbidrag.
Der er tale om en hårfin balance, hvor Vesten kommer den irakiske regering til akut undsætning uden at fratage regeringen ansvaret, og her taler vi både om ansvaret for at sikre sine civile mod overgreb, men også ansvaret for at finde en varig politisk løsning, der fjerner grobunden for ISIL.
Det gør vi, både fordi det er den eneste holdbare løsning på langt sigt, men også fordi vi af bitter erfaring har lært, at en for massiv og uigennemtænkt vestlig indblanding kan gøres til en del af problemet frem for en del af løsningen.
Derfor er vi uhyre opmærksomme på balancerne i det militære bidrag såvel som balancerne i de øvrige bidrag.
Jeg vil derfor også gerne fremhæve, at det militære bidrag kun udgør en del af en meget større strategi og et meget større dansk bidrag.
Det bidrag består bl.a. af en diplomatisk indsats, der dels handler om at presse på for en bred og inkluderende irakisk regering, dels handler om at få de omkringliggende lande til at tage et medansvar for at løse konflikten.
Det sidste skal ikke mindst ses i lyset af, at mange af disse lande har spillet en større eller mindre rolle i de grundlæggende konflikter, der har givet næring til ISIL.
Uden deres engagement finder vi næppe en holdbar løsning.
Det danske bidrag består også af konkrete udviklingsindsatser.
Det handler bl.a. om at støtte inkluderende politiske processer i Irak, og i Syrien støtter vi de lokale myndigheder og civilsamfundet.
Vi bidrager også til den libanesiske grænsesikkerhed, så ISIL ikke spreder sig til Libanon.
Endelig bidrager Danmark også med massiv humanitær bistand for at imødekomme de akutte humanitære behov.
Bare i år bruger vi 50 mio. kr. i Irak og 288 mio. kr. i Syrien.
For os er den brede indsats en afgørende forudsætning for at deltage, for nok skal der bomber til for at dæmme op for den akutte trussel fra ISIL, men på langt sigt er det kun politiske løsninger skabt på tværs af befolkningsgrupper og støttet af regionens forskellige og ofte rivaliserende lande, der kan skabe holdbar fred og udvikling i såvel Irak som Syrien.
Med de ord kan jeg meddele, at Radikale Venstre støtter B 123 fremsat af regeringen, men vi kan ikke støtte B 124 fremsat af Enhedslisten.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-10-01:
Jeg forbløffes gang på gang over den radikale logik, og jeg er nok heller ikke disponeret politisk for at forstå den.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-10-01:
Altså, lige nu er situationen jo den, at i de kurdiske områder, hvor der bor 3 millioner kristne, arabere og kurdere, er man under et ekstremt angreb fra IS.
Det har man været i over 14 dage.
og vi risikerer en humanitær katastrofe og en massakre.
De får ingen hjælp, fordi Tyrkiet ikke ønsker det, og den hjælp ønsker Dansk Folkeparti heller ikke at give dem, fordi den islamiske præsident i Tyrkiet ikke ønsker det.
Det er da ærlig talt
underligt: Dansk Folkeparti følger blindt en islamisk præsident fra Tyrkiet og svigter kristne i Syrien.
Det er mig en gåde.
Marie Krarup (DF), 2014-10-01:
Hvis det er sådan, at Tyrkiet spiller en dobbeltrolle og ikke bakker loyalt op om NATO-partnere, så er det mildest talt kritisabelt og meget forkert.
Hvis det er sådan, at en islamisk loyalitet går forud for en allianceloyalitet, så er det mildest talt forkert og kritisabelt.
Men det skal jo ikke få os andre til at svigte vores allianceloyalitet.
Derfor skal vi ikke dele våben ud til nogen, som måske kan begynde at bekæmpe en NATO-partner.