runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Løhde (V), 2008-01-25:
Jamen jeg tror da, at Venstre ligesom alle de øvrige partier i Folketinget er interesseret i, hvis der er nogle problematikker, som vi ikke har fået taget højde for med de forskellige lovforslag, som vi nu vedtager her i salen, at vi naturligvis drøfter tingene i de respektive udvalg.
Lone Dybkjær (RV), 2008-01-25:
Undskyld, vil jeg sige til formanden, jeg var for langsom.
Men jeg var sådan set glad for - og derfor vil jeg gerne have det bekræftet - fru Sophie Løhdes bemærkninger om, at hvis det viser sig, at der er problemer, f.eks. i forhold til hvid hjemmehjælp eller andet, så er Venstre indstillet på, at vi tager det op under udvalgsarbejdet og finder en løsning; det sidste er jo sådan set det vigtigste.
Morten Østergaard (RV), 2008-01-25:
Jeg vil gerne spørge hr. Bent Bøgsted: Når nu man støtter et forslag, der går ud på at sikre ligebehandling og forhindre diskrimination, ville det så ikke være klogt, om man udstyrede det nævn med en kompetence til at tage sager op af egen drift, sådan at nævnet også i diskriminationssituationer, hvor der ikke er en direkte forurettet, der har en klage at anlægge, vil kunne gå ind og sikre ligebehandling - som jo er hele formålet - i det danske samfund, også der, hvor det altså af egen drift er nævnet, der er nødt til at tage en sag op?
Bent Bøgsted (DF), 2008-01-25:
Som jeg har sagt før: Hvis der skal være en sag, skal der være nogen, der føler sig diskrimineret, og så kan de rejse sagen ved Ligebehandlingsnævnet.
Sådan er systemet, og det synes jeg er udmærket, og derfor behøver Ligebehandlingsnævnet ikke selv at kunne undersøge, om der er sager, man kan beskæftige sig med.
Thomas Adelskov (S), 2008-01-25:
Tak for orienteringen om internettets fortræffeligheder, og hvad man kan få af oplysninger den vej igennem.
Men det besvarede ikke mit spørgsmål.
Der står i lovforslaget, at man sparer 277 mio. kr. for erhvervslivet ved at fjerne protokolpligten, men er det ikke korrekt, at en lang række af de virksomheder jo har en overenskomst, hvor den her protokolpligt er skrevet ind, og at det derfor ikke vil være en økonomisk besparelse for de virksomheder?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-25:
De besparelser, der er angivet i bemærkningerne til lovforslaget, er udregnet ved hjælp af den såkaldte AMVAB-metode.
Metoden beskrives kort i bemærkningerne til lovforslaget.
Yderligere informationer om AMVAB er tilgængelige på www.amvab.dk eller hos Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, som er ansvarlig for dette arbejde.
Arbejdet omfattede 14 ministerier og fandt sted, før der skete en omlægning af opgaverne i forlængelse af valget i november 2007.
Jeg synes, at vi med lovforslaget har ramt en fin balance, hvor vi har transformeret en i nogle tilfælde unødvendig byrde, der blot er blevet udført helt bevidstløst, til en mulighed, der kan anvendes, såfremt dette ønskes.
Vi har med andre ord i højere grad overladt spørgsmålene til aftalens parter, og det tror vi på vil medføre de bedste resultater, og når det samtidig medfører administrative besparelser, ja, så kan man da kun glæde sig over det.
Thomas Adelskov (S), 2008-01-25:
Jeg skal måske lige starte med at sige, at jeg nu ikke hørte, at der var et flertal i Folketingssalen for lovforslaget; jeg hørte, at der var nogle, der gerne ville have nogle spørgsmål besvaret, og det udgør jo ikke et flertal.
Men lad det ligge.
I nogle af høringssvarene bliver det jo anført, at når man beregner de meget store administrative lettelser, man laver med det her lovforslag, tager man ikke højde for, at der rent faktisk er en masse af de virksomheder, som man har indregnet omkostningerne for, som i forvejen og fortsat f.eks. vil skulle føre protokol, netop fordi de har en overenskomst, hvor det er en del af betingelserne i overenskomsten, at de fører den slags protokoller.
Er beskæftigelsesministeren ikke enig i, at der i forhold til de der udregninger og økonomiske overslag er en ret stor usikkerhed om, hvor mange millioner kroner det her egentlig giver i økonomisk byrdelettelse for erhvervslivet?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-25:
Som det også fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, udspringer det af ambitionerne om at reducere de administrative omkostninger for virksomhederne, som udspringer af erhvervsrettet regulering.
Formålet er selvfølgelig at frigive ressourcer i det danske erhvervsliv, som virksomhederne kan bruge til at skabe vækst og øget beskæftigelse.
Således vil lovforslaget medføre, at to bestemmelser i funktionærloven ophæves for at lette arbejdsgivernes administrative omkostninger, dog er det bl.a. på baggrund af høringssvarene fundet væsentligt at bevare funktionærens ret til en skriftlig begrundelse i forbindelse med en afskedigelse.
Det har ikke været formålet med det her arbejde om administrative lettelser at lette arbejdsgivernes administrative omkostninger på bekostning af væsentlige lønmodtagerrettigheder.
Jeg takker for tilslutningen til lovforslaget og vil naturligvis beredvilligt besvare alle spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Morten Østergaard (RV), 2008-01-25:
Jeg må sige, at det er et spørgsmål, som ministeren måske kan besvare nu eller senere, men jeg antager, at også virksomheden skal gemme ansættelsesbeviset.
Derudover må vi sige, at det er vigtigt, at lønmodtageren gemmer sine lønsedler.
Det er også vigtigt i forhold til SKAT.
Det er vigtigt, at man gemmer sin selvangivelse.
Der er mange papirer, det er vigtigt at gemme.
Sin dåbsattest skal man også holde fast i og helst hele livet.
Derfor må vi sige, at det er rigtigt, at der er et personligt ansvar.
Og da alt det her foregår i langt de fleste tilfælde, uden at der er tvist om det, mener vi faktisk, at de store fordele, der ligger i kombinationen af ansættelsesbevis og opsigelse, bør gøre, at vi kan undvære den administrative byrde, der ligger i at skulle lave tjenestebeviser.
Eigil Andersen (SF), 2008-01-25:
Jeg siger tak for svaret, og jeg oplever, at det bekræfter mig i det, som var min pointe, for hr. Morten Østergaard siger nu, at man som lønmodtager skal sørge for at opbevare sit ansættelsesbevis.
Det synes jeg også personligt er en rigtig god idé, og det vil jeg opfordre enhver til at gøre.
Men som sagt ved jeg, at man har mange papirer liggende, også fra det offentlige, på forskellige leder og kanter, og der kan let ske noget, sådan at den enkelte ikke er klar over, hvor det er den dag, som så oprinder 5 eller 10 år senere.
Det er der, jeg appellerer til, at Det Radikale Venstre bruger sin forståelse for mangfoldigheden til også at forstå, at mennesker lever på mange forskellige måder.
Derfor vil jeg spørge: Er det ikke rigtigt forstået, at Det Radikale Venstre med det her vil medvirke til at forringe rettighederne for den, som altså ikke har gemt sit ansættelsesbevis?
Det Radikale Venstre har jo en særdeles sympatisk politik, for så vidt angår mangfoldighed i samfundet, og det spiller en rolle for det spørgsmål, jeg gerne vil stille i forbindelse med tjenesteattesterne.
Vi forestiller os, at en lønmodtager, som har været ansat i 5 eller 10 år i en virksomhed, ender med at blive fyret, og at parterne altså skilles i uenighed.
Så bliver der nævnt, at man, hvis man skal dokumentere sin ansættelseslængde, kan tage det ansættelsesbevis frem, som man har fået ved sin ansættelse, og kombinere det med, at man kan kræve en begrundelse for, at man er blevet fyret.
Men livet leves jo meget forskelligt af forskellige mennesker, og der vil da være temmelig mange mennesker, som ikke vil have det ansættelsesbevis, som de fik udleveret for 5 eller 10 år siden, liggende i skuffen.
Hvis man så ikke længere har et retskrav på at få en tjenesteattest, hvor de her oplysninger står, hvad er det så egentlig, den enkelte lønmodtager kan gøre?
Og er vi så ikke havnet i, at det her netop har medført en forringelse af retssikkerheden for den enkelte?
Morten Østergaard (RV), 2008-01-25:
Jeg deler ikke den opfattelse, at det påfører lønmodtagerne nye byrder.
Det er klart, at det er en afvejning.
Der vil formentlig kunne frembringes enkelte situationer, hvor man har brugt protokollerne, og det, der så er afvejningen, er: Kan man tilvejebringe det grundlag på anden vis i forhold til den store overvægt af situationer, hvor protokollerne er protokoller for deres egen skyld?
Det er jo det, der er afvejningen.
Thomas Adelskov (S), 2008-01-25:
Nu ved jeg, at hr. Morten Østergaard ligesom jeg har deltaget i en række forhandlinger med regeringen, og der ville man jo indimellem have været glad for, at der var ført en protokol, som begge parter underskrev, inden man gik ud af lokalet, om, hvad det nu var, man sagde hver især: Hvad var det, vi var enige om; hvad var det, vi var uenige om?
Den føres ikke, når man forhandler politisk, men der har indtil nu været et lovkrav om, at sådan en kunne man stille krav om og ønske at få ført i forbindelse med forhandlinger på den enkelte arbejdsplads.
Selve protokollen er jo et redskab, som man også kan bruge, hvis der senere opstår tvister, og det er det, der nu forsvinder.
Derfor bliver det jo endnu sværere for lønmodtagerne, for funktionærerne at løfte bevisbyrden f.eks. i en afskedigelsessag eller en anden sag, man rejser, hvor man føler at arbejdsgiveren ikke har overholdt de aftaler, som var indgået undervejs.
Det er sådan set det, der er hele hovedproblemet.
Så vil jeg lige understrege, at der jo ikke er tale om, at vi snakker om at påføre arbejdsgiverne nye byrder.
Der er tale om, at der været nogle regler, som har været til gavn for alle på arbejdsmarkedet, men som man nu vil afskaffe.
Men så påfører man faktisk nogle andre.
Man påfører lønmodtagerne og lønmodtagernes organisationer nye byrder, fordi det bliver vanskeligere.
Morten Østergaard (RV), 2008-01-25:
Jeg er uforstående over for, at man med det her skulle påføre nogen byrder.
Som jeg ser det, er der ikke nogen, der i al væsentlighed bliver ringere stillet, men der er nogen, der bliver bedre stillet.
Jeg mener ikke, at lønmodtagerne har nogen særlig glæde og gavn af, at erhvervslivet er pålagt unødvendige byrder.
Jeg håber da heller ikke, at Socialdemokraternes synspunkt er, at vi for en ordens skyld skal påføre erhvervslivet byrder.
Det er klart, at der skal være en mening med galskaben, og det, vi vurderer her, er helt konkret, at det her protokolvæsen, som i al overvejende væsentlighed er protokol for protokollens skyld, kan man godt undvære.
Det er klart, at vi lytter til lønmodtagerne, og kommer der noget undervejs i udvalgsbehandlingen, vil vi også lytte grundigt til det.
Men på det foreliggende grundlag må vi sige, at vi synes, der er tale om en reel afbureaukratisering.
Vi noterer os da også, at det er lønmodtagerorganisationerne, der måske antydningsvis kommer med en automatreaktion, som vi også møder f.eks. fra regeringen, når vi foreslår afbureaukratisering på det offentlige område.
Altså, de, der ligesom har fået reglerne indført, har en tendens til at holde godt fast på dem, mens f.eks. Advokatrådet jo ikke kritiserer retssikkerheden i det.
Thomas Adelskov (S), 2008-01-25:
Jeg forstår ikke helt, hvorfra Det Radikale Venstre har den der analyse, der siger, at det her er unødvendige administrative omkostninger.
Det, man kan læse ud af høringssvarene, er, at fagbevægelsen siger, at det nu bliver endnu sværere, når det drejer sig om funktionærerne, fordi man fjerner disse rettigheder og disse forpligtelser.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at man synes, det er i orden, at man letter en gruppe, altså erhvervslivet, og påfører en anden gruppe, fagbevægelsen, lønmodtagerne og medlemmerne i de enkelte faglige organisationer, nye og større byrder.
Morten Østergaard (RV), 2008-01-25:
Tak for de venlige ord om Det Radikale Venstres politik, hvad angår mangfoldighed.
Jeg kan ikke lade være i forhold til, at SF har besluttet sig for at stemme imod forslaget om et nyt Ligebehandlingsnævn, der klart styrker mangfoldigheden, at sige, at jeg håber, at man vil besinde sig der.
Men til det konkrete vil jeg sige, at det altså er klart, at det jo, hvis man får et ansættelsesbevis, er en god idé at holde fast i det.
Vi må sige, at det så er en af lønmodtagerens byrder at prøve at holde styr på sine papirer.
Det, der er opgaven her, er at sige: Er der noget unødigt bureaukrati?
Lovforslaget er jo en konsekvens af det forenklingsarbejde, der er gennemført i det såkaldte AMVAB-regi med henblik på at kortlægge og reducere administrative byrder for de private arbejdsgivere i forbindelse med erhvervsrettet regulering.
Jeg vil gerne sige, at uanset om det gælder det private erhvervsliv eller de offentligt ansattes arbejdsvilkår, synes vi i Det Radikale Venstre i almindelighed, at Folketinget bør gøre en indsats for at reducere de administrative byrder for erhvervslivet, for de offentlige arbejdsgivere og for de offentligt ansatte.
Det er derfor, vi bl.a. i diskussionerne om en kvalitetsreform har fremlagt helt konkrete forslag til administrative forenklinger.
På samme måde er det jo med det her forslag, og derfor er det også, at vi vil bakke op om det.
Der er tale om, som også den forrige ordfører var inde på, at man her har et levn fra tidligere tider, som givetvis er indført med god grund og med mange af de argumenter, som vi også hører fra kritikerne her i dag, men som med tiden har vist sig at være langt mere bøvlet og byrdepåførende end glæden og gavnen af at have det.
Der er meget få regler, som er indført helt uden grund, og det er altid svært, når man skal overveje, hvilke man vil afskaffe, men her må vi sige, at i forhold til det, der ligger her, og det grundige arbejde, der er gjort, er vi enige i, at her er der rent faktisk tale om noget, hvor man ganske forsvarligt kan sige, at her overstiger fordelene ved at afskaffe det klart ulemperne.
Derfor mener vi også, at der er tale om en reel afbureaukratisering, og omfanget, som så kan diskuteres, er jo altså omkring 300 mio. kr. om året.
Det er klart, at lønmodtagerorganisationerne er kritiske, og det er vi opmærksomme på.
Hvad angår protokollen, er der, som flere har været inde på, ikke noget, der forhindrer nogen i at føre protokol.
Det er klart, at hvis man laver aftaler, som ændrer væsentligt på nogle vilkår, er det selvfølgelig klogt at have skriftlighed om dem.
Men det, der er absurd, er at føre protokol for protokollens skyld, og det har vi altså ladet os overbevise om er det, man gør her, og derfor støtter vi forslaget.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-25:
Det spørgsmål kan jeg desværre ikke besvare.
Eigil Andersen (SF), 2008-01-25:
Så vidt jeg kan se ud fra den rapport, som er udgivet om den her undersøgelse af den sparede tid i virksomhederne, har man været i kontakt med over 700 virksomheder, hvoraf 101 virksomhed har deltaget i undersøgelsen.
Jeg kan ikke lige få øje på, hvorfor der er den store forskel - altså om det er virksomhederne, der ikke har villet deltage, eller om de er fravalgt.
Men under alle omstændigheder er der i hvert fald tale om, at det - så vidt jeg kan se - bygger på 101 virksomhed, der har svaret på de her ting, og så har man så skullet forstørre nogle tal op på landsplan og i forhold til brancher og alle mulige ting.
Lone Dybkjær (RV), 2008-01-25:
Det er ejendommeligt, at man udmønter det som tvang.
Der er jo tale om tvang.
Hvis ikke man tager det, bortfalder det.
Så mere ligger der jo ikke i den lovgivning, vi har i dag.
Nu kan ministeren jo svare videre på det i forbindelse med udvalgsarbejdet, men de 12 uger, der ligger efter de 2 uger, falder ifølge dagpengeloven væk.
Det vil jeg kalde tvang.
Det næste, jeg godt vil spørge om, er: Kunne man så ikke forestille sig, at man i virkeligheden gjorde det mere åbent, hvem det var, der kunne få den fulde løn under den barselsperiode, der er ½ år?
Man kunne jo godt forestille sig, at kvinden tog de første 14 uger, og så gik hun på dagpenge, og så kom manden ind - hvis det nu var det, der var ønsket - og fik de 12 uger med fuld løn.
Man kunne måske godt sådan åbne op for nogle mere fleksible ordninger, hvis jeg nu skal bruge ministerens sprogbrug.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-25:
Det er, så vidt jeg kan læse af papirerne, begrundet i, at man skal restituere sig efter fødslen, man skal have amningen i gang osv.
Men det følger altså simpelt hen af et EF-direktiv.
Lone Dybkjær (RV), 2008-01-25:
Jeg synes altså, at det der er lånte fjer.
Det første, ministeren gør, er at afskaffe et lovforslag om en fuld afdækning af, hvordan de faktiske forhold i jernindustrien er, ved at der kun bliver lavet statistik for ganske få virksomheder i forhold til det forslag, der i øvrigt lå på bordet og var vedtaget etc.
Men den diskussion vil jeg ikke gå ind her, det er kun, fordi ministeren selv gør det.
Ministeren siger, at der ikke vil være tale om tvang, men hvorfor skal man så tvinge en kvinde til at tage 12 uger efter de første 2 uger?
De første 2 uger har kvinden forbud mod at gå på arbejdsmarkedet, hun må simpelt hen ikke vise sig på sin arbejdsplads.
De næste 12 uger er øremærket kvinden; de falder væk, hvis ikke hun tager orlov.
Hvorfor skal der øremærkes orlov til kvinden, men ikke til manden?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-25:
Jeg tror, det er lidt ved siden af emnet her at tale om ligeløn.
Altså, det, vi taler om her, er jo, at enten faren eller moren kan have en højt betalt stilling og den anden ægtefælle kan have en mindre højt betalt stilling.
Det er jo så, fordi de arbejder i to forskellige brancher eller med to forskellige ting, så det her er ikke et ligelønsspørgsmål.
Det, der er afgørende, er jo, at man i overenskomsterne sikrer fuld løn under barselorlov.
Det er jo det, der kan ændre de her ting.
Den barselsudligning, vi har i dag, giver jo en udligning, men for manges vedkommende jo slet ikke en dækning, der svarer til fuld løn under barselorlov, og det er jo sådan set det, der er det afgørende.
Med hensyn til ligeløn mellem mænd og kvinder er jeg jo sådan set den første minister, der har taget initiativ til at få afdækket forskellene mellem kvinders og mænds løn ved det forslag, vi vedtog for et par år siden, hvor man jo meget nøje fik afdækket det område, der er uforklarligt med hensyn til lønforskelle mellem mænd og kvinder med samme arbejde.
Nej, tværtimod.
Vi har jo indskrevet i lovforslaget, at hvis parterne vil behandle de her sager som brud på overenskomsterne, så er det naturligvis i det fagretlige system, der sker behandling.
Den ventil, vi har åbnet, er, hvis parterne ikke vil behandle en klage fra en person, der føler sig forurettet, diskrimineret, så kan den pågældende gå til Ligebehandlingsnævnet.
Først vil jeg lige sige til ordføreren, at det, at man mister barselorlov, hvis man ikke gør, som ordføreren ønsker, kalder jeg tvang.
Uanset hvordan vi nu pakker det ind, er det jo tvang over for den pågældende familie, og jeg vil bare sige, at det for mig er helt afgørende, at det er den enkelte familie, der selv bestemmer, hvordan de vil indrette sig.
Derfor kan ordføreren ønske sig, at vi ikke bruger ordet tvang, men det kan altså ikke forstås på anden måde.
Så er det klart, at der er en stor opgave på nogle arbejdspladser - vil jeg sige - med hensyn til kulturen på det her område, og der tror jeg, at vi alle sammen har en opgave: Vi skal lave kampagner, og arbejdsmarkedets parter skal gøre en stor indsats, de skal hele tiden understrege, at de arbejder for, at de økonomiske vilkår under barselorlov bliver bedre.
Så vi er mange, der skal fortsætte med at påvirke den kultur, så flere mænd tager en længere barselorlov.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-01-25:
Jeg tror, ministeren prøver at flytte fokus fra det, det her handler om, ved at bruge udtryk som tvang og trusler i sin tale - ord, som overhovedet ikke fremgår af det her forslag, og som ministeren nok udmærket godt ved det ikke har været forslagsstillernes intention at køre frem med.
Hvad har ministeren gjort, for at fædre skal komme til at tage længere barselorlov?
Når vi nu udmærket godt ved, at ministeren ikke har tænkt sig at gøre noget i forhold til det her forslag, hvad er det så, ministeren konkret vil gå ud at gøre for at ændre forholdene på arbejdsmarkedet?
Jeg går ud fra, at ministeren også synes, at det oplagt, at fædre skal tage længere barselorlov.
Eigil Andersen (SF), 2008-01-25:
Jeg vil gerne spørge vedrørende protokolpligten, om ministeren er enig i, at livet i Danmark leves på mange forskellige måder, herunder også på arbejdspladser, og at der vil være en lang række situationer, hvor man forhandler mellem de ansatte og ledelsen, og hvor man ikke nødvendigvis skriver det ned, hvis den her protokolpligt bliver ophævet, og at det til syvende og sidst vil ende med at være en stor ulempe i form af uklarhed om, hvad der egentlig er foregået, og at det også kan spille en rolle, hvis der f.eks. så bliver tale om en retssag.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-25:
Jeg tror, at drøftelser om undersøgelsens baggrund og gennemførelse vil være egnede til at blive taget i udvalgsbehandlingen.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-01-25:
Ifølge en lovgivning i det her land, der er over 30 år gammel, nemlig loven om ligeløn, så skal vi jo have ligeløn her i landet.
I virkeligheden er der nogle problemer på arbejdsmarkedet, på et kønsopdelt arbejdsmarked, hvor kvinder generelt er lavere lønnet end mænd.
Det har i hvert fald indflydelse på mænds lyst til at tage barselorlov, og det har ministeren også selv refereret til i forhold til den her undersøgelse fra Socialforskningsinstituttet.
Hvad er det, ministeren har gjort for at sikre ligeløn i vores samfund i den periode, ministeren har været beskæftigelsesminister?
Erling Bonnesen (V), 2008-01-25:
Vi skal lige være opmærksomme på i forhold til protokolførelsen, at hvis der er tvister imellem arbejdsgiveren og en lønmodtager, er der jo stadig væk muligheder for at få en forhandling om tingene.
Den ret foreligger stadig væk.
Man kan jo næsten forestille sig, at hvis der er en tvist om det, kan det måske endda være noget besværligt at blive enige om en formulering i den.
Man kan sige, hvad er det så i øvrigt værd?
Så jeg har ingen problemer med at medvirke til at fjerne det her gamle bureaukrati.
Hvis der er en tvist, må den afklares på sædvanlig vis, og de muligheder bliver selvfølgelig ikke fjernet.
Thomas Adelskov (S), 2008-01-25:
Jeg skal bare være helt sikker på, at Venstre tilslutter sig det her lovforslag med åbne øjne og vel vidende, at man her er inde at fratage funktionærerne nogle rettigheder, de har i dag.
Det er nogle rettigheder, der giver dem ret til, at der bliver ført en protokol, når man har en forhandling om en tjenestesag, som begge parter underskriver, og som man kan følge op på, og som senere vil kunne indgå, hvis der bliver en eller anden faglig sag.
Når man afskaffer tjenesteattesterne, ender man i en situation, hvor lønmodtagerne ikke længere har krav på at få en dokumentation for, hvad de har beskæftiget sig med, hvilken løn de har fået for det arbejde, de har udført, osv.
Altså nogle rettigheder, som lønmodtageren i dag har, men som man afskaffer.
Erling Bonnesen (V), 2008-01-25:
Lovforslag nr. L 48 gælder en ophævelse af to bestemmelser i funktionærloven.
Den ene er arbejdsgivernes protokolpligt, og den anden er funktionærernes ret til en tjenesteattest.
Baggrunden for lovforslaget er et mål om at mindske de administrative byrder i virksomhederne, og med færre administrative omkostninger vil virksomhederne have flere ressourcer til rådighed til at skabe vækst og øget beskæftigelse, og det er et led i regeringens mål om at reducere arbejdsgivernes administrative byrder i forbindelse med erhvervsrettet regulering med 25 pct. frem til 2010.
Samlet set er besparelserne ved ophævelsen af protokolpligten udregnet til at være ca. 277 mio. kr. om året, og ophævelsen af funktionærernes ret til tjenesteattester vil efter beregningerne medføre besparelser på ca. 23 mio. kr.
Det er vigtigt ikke at skabe administrative gevinster på bekostning af lønmodtagerrettigheder.
Der skal gøres opmærksom på, at det også betyder, at besparelserne forventes at blive lidt mindre end de 23 mio. kr. på dette område.
Venstre kan støtte dette lovforslag.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-25:
Men alle kan jo bistå en, der er blevet forurettet, til at rejse de her sager, så det er de altså hjertelig velkomne til.