Martin Henriksen (DF), 2009-02-17:
Nu vil jeg så sige, hvorfor jeg viftede så vildt med armene før.
Det var, fordi hr. Tom Behnke begyndte at referere fra et internt møde, og så vidt jeg husker, kom hr. Tom Behnke lidt for sent.
Det kan måske være derfor, hr. Tom Behnke ikke fik det med, men fred være med det.
Nu har jeg i øvrigt mine notater med fra det møde, og jeg kan se, at jeg har kradset ned, at vi spurgte ministeren, om ministeren ville fjerne muligheden for, at samboende kan tage fælles efternavn.
Det har vi spurgt om.
Vi spurgte også, om der var eksempler på, at nogen har videregivet sin tidligere ægtefælles eller samboendes navn til en ny kæreste, mand eller kone, og der blev i øvrigt svaret på det spørgsmål.
Det ville være fint, hvis ministeren kunne svare på det andet spørgsmål, når ministeren kommer på talerstolen.
Der er et stående tilbud fra Dansk Folkepartis side om, at regeringen kan gennemføre ændringer i navneloven, der trækker i en konservativ retning, hvis man er indstillet på det i Det Konservative Folkeparti.
Jeg vil gerne spørge hr. Morten Østergaard om det, jeg også har spurgt de andre ordførere fra oppositionen om, nemlig om man ikke mener, at det er problematisk, at vi kan se, at der i navneloven er sket en udvidelse af de navne, der er mulighed for at give børn, sådan at der er en børnepsykolog, der siger, og man fra Børnerådets side siger, at man rent faktisk risikerer, at børn bliver mobbet på grund af den udvidelse.
Ligesom hr. Morten Østergaard vil stille nogle ændringsforslag, der vil liberalisere lidt mere, kunne hr. Morten Østergaard og Det Radikale Venstre så også stille et ændringsforslag, der vil indskrænke lidt, sådan at vi undgår, at børn bliver mobbet?
Det må være en radikal mærkesag.
… Og ikke fru Pia Kjærsgaard, hvis der er nogen, der skulle være i tvivl om det.
Dansk Folkeparti stemte, som nogen måske kan huske, som det eneste parti imod den oprindelige navnelov.
Det var der flere grunde til, og dem kommer jeg ind på senere.
Hvad det konkrete forslag angår, kan Dansk Folkeparti støtte, at der indføres en adgang til at tage sin afdøde ægtefælles mellem- eller efternavn, såfremt udgangspunktet er, at pårørende giver deres samtykke.
Der kan være forskellige grunde til, at man ikke har fået taget et fælles efternavn i løbet af sin tid sammen.
Man har måske brugt et fælles efternavn udadtil, men har aldrig fået det rettet officielt.
Hvis det, at man efter et dødsfald kan mindes eller ære den afdøde ved at tage fælles efternavn, skal der naturligvis være mulighed for det.
Så den del kan Dansk Folkeparti støtte helhjertet.
Desværre er der også andre elementer, som Dansk Folkeparti har sværere ved at stemme for, og derfor synes vi, at forslaget skal deles i to, så de, der vil stemme for det fornuftige - Dansk Folkeparti - kan gøre det, og de, der vil stemme for det mindre fornuftige - alle de andre - kan gøre det.
Dansk Folkeparti finder ikke, at der er et tungtvejende behov for at undtage fra kravet om, at et fornavn ikke må betegne det modsatte køn.
Hvis en person ønsker at tage et navn fra det modsatte køn, skal der være grænser fra lovgivers side.
Sådan må det være.
Dansk Folkeparti mener principielt, at det navn, der er givet af ens forældre, er ens navn, og det er så udgangspunktet.
Regeringen foreslår også at ophæve revisionen af navneloven.
Det undrer Dansk Folkeparti, at regeringen overhovedet ikke har reflekteret over de politiske diskussioner, der var, dengang den nye navnelov blev indført, og derfor må man stille sig selv spørgsmålet: Er det, vi ser her, ikke blot regeringens forsøg på at undgå endnu en ubehagelig ekstern og intern diskussion?
Der er jo medlemmer i den borgerlige lejr, der hele tiden har været imod, at man f.eks. sidestillede ægteskabet med et almindeligt parforhold.
Der er borgerlige politikere, der har været og må man formode - stadig væk er imod, at man kan flytte sammen med en ny kæreste, give den nye kæreste ens tidligere kærestes efternavn uden at spørge den første kæreste om lov, så navnet kan køre videre i flere parforhold.
Vores kritik blev fejet af banen med en påstand om, at den var latterlig og blot afsporede debatten.
Naturligvis gad ingen at videregive en tidligere kærestes navn til en ny kæreste osv., blev der sagt fra regeringens og oppositionens side.
Men nu kan vi se, at det er sket ca. 2.000 gange.
Familiestyrelsen har fået henvendelser fra folk, der ville høre, om det virkelig kunne passe, men man har på trods af en lovrevision ikke taget sig tid til at lave en klageadgang.
Folk har blot kunnet få bekræftet, at sådan er loven.
Find jer i det, er beskeden.
Dansk Folkepartis kritik har vist sig at holde stik.
Regeringen burde have taget en større politisk drøftelse af principperne bag navneloven.
Vi synes ikke, det har været et kønt forløb; det er det i øvrigt aldrig, når regeringen i værdispørgsmål allierer sig med oppositionen og fører kulturradikal familiepolitik.
Det konkrete lovforslag ønsker vi at splitte i to.
Kan vi ikke det, stemmer vi enten imod eller hverken for eller imod, da der både er elementer, vi støtter, og elementer, som vi ikke støtter.
Men vi deltager selvfølgelig konstruktivt i udvalgsbehandlingen.
Afslutningsvis vil Dansk Folkeparti opfordre regeringen og Folketingets øvrige partier til at genoverveje deres støtte til principperne i den nuværende navnelov.
Lad os blive enige om, at en vis liberalisering var nødvendig, men lad os i fællesskab genoprette de grundlæggende principper bag navneloven, nemlig at et navn er givet af ens forældre, det er ens udgangspunkt og ens virkelighed, at familiens betydning skal være et bærende princip, og at ægteskabet ligeledes skal være det.
Et enkelt element i det forslag, vi behandler, trækker faktisk i den rigtige retning, nemlig at man skal kunne tage ens afdøde ægtefælles navn som et symbol på det fællesskab, der ligger i ægteskabet.
Lad denne lille del af den samlede lov brede sig til resten af navneloven, så begynder det at ligne noget.
Tak for ordene. Jeg