runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eigil Andersen (SF), 2010-04-06:
Der er jo tale om noget dybt dobbeltmoralsk fra ordførerens side, for når der bliver nævnt andre pensionskasser – der bliver også nævnt Lønmodtagernes Dyrtidsfond – er det jo ikke, fordi Venstre vil være med til at lave lovgivning, som omfatter alle dem.
Det er det ikke udtryk for, går jeg ud fra, så derfor er det jo dybt dobbeltmoralsk.
Altså, både ATP og Lønmodtagernes Dyrtidsfond er jo ganske aldeles glimrende foretagender, men her taler vi om en lille flig af deres investeringer, som foregår i bosætterområder i Palæstina, og det må ikke finde sted efter international lovgivning.
Hvis jeg er maskinarbejder og tvunget til at indbetale til ATP, hvad jeg altså er, vil jeg da være utrolig vred over, at de penge, som jeg er tvunget til at indbetale, går til noget ulovligt i udlandet.
Derfor kan jeg stadig væk ikke forstå, hvorfor ordføreren ikke vil være med til at stoppe de her ulovligheder.
Bent Bøgsted (DF), 2010-04-06:
Det er da rart at høre, at Venstres ordfører synes, det er alle tiders, når arbejdsmarkedets parter udtrykker stor tilfredshed med den aftale, der er lavet.
Det gjorde de også i 2008, da RUT-registeret blev oprettet.
Da udtrykte de også meget, meget stor tilfredshed med RUT-registeret, det skulle nok komme til at virke, men alligevel har det vist sig, at det kun er noget med en 10-15 pct. af de virksomheder, der har været hvervgivere i Danmark, der har indberettet til RUT-registeret.
Så det er lidt af et problem at sige, at der nu er stor tilfredshed, og så har vi løst alle problemer.
Det sagde man i 2008, og det siger man nu i 2010.
Så er jeg spændt på at se, hvad man siger i 2012.
Men er det ikke korrekt, at det her ikke løser problemet for den store mængde arbejdskraft, der kommer til Danmark og får ansættelse på en dansk virksomhed, for disse personer skal ikke indberette til RUT-registeret?
Ulla Tørnæs (V), 2010-04-06:
Jeg mener ikke, det er nogen lille lap.
Faktisk har arbejdsmarkedets parter udtrykt stor tilfredshed med den politiske aftale, som blev indgået blandt et bredt flertal i Folketinget her tilbage i december måned, så jeg er bestemt ikke enig med Enhedslisten i, at dette blot er en lille lap, som jeg tror fru Line Barfod udtrykte det.
Tværtimod mener jeg, at det her lever op til nogle af de kritikpunkter, der har været rejst, og det giver frem for alt langt, langt bedre muligheder for at sikre den kontrolfunktion, som bl.a. skattemyndighederne naturligvis har, og som også Arbejdstilsynet har.
Det giver langt, langt bedre muligheder for at udføre kontrolopgaverne.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-04-06:
Enhedslisten foreslår med det her, at vi skal have en samlet dansk klimalov.
Det vil vi fra Venstres side umiddelbart i dag afvise, fordi vi har taget en lang række initiativer.
Ikke mindst igennem EU er der taget mange initiativer med hensyn til at reducere udledningerne af CO2.
Vi har tre gange 20-målsætningerne om 20 pct. vedvarende energi i 2020, 20 pct. energieffektivitet i 2020 og 20 pct. reduktion af udledningerne af CO2 i 2020 i forhold til 1990.
Der er taget mange initiativer, og der vil også fremadrettet blive taget initiativer.
Nationalt har vi etableret Klimakommissionen, som til efteråret kommer med et udspil om, hvornår Danmark kan være fri af de fossile brændsler, og løbende vil vi tage initiativer, som sikrer, at Danmark lever op til at reducere udledningerne af CO2 med 20 pct. i 2020.
Venstre kan ikke støtte forslaget.
Per Clausen (EL), 2010-04-06:
Jeg synes jo, at det lyder meget overbevisende, når hr. Lars Christian Lilleholt taler om alle de mange initiativer, der er taget.
Men er realiteten ikke, når vi snakker om 20-procents-målsætningen i forhold til reduktion af CO2-udslippet i 2020, at så er det sådan, at den måde, man indtil nu arbejder med at nå det på, er, at man arbejder med at nå noget på landbrugsområdet, og en fremskrivning af det, der ligger indtil nu, giver vel 10-11 pct. på en god dag.
Man regner med at nå noget på transportområdet, en fremskrivning lyder vel på nogenlunde det samme som på landbrugsområdet, og så noget på husholdningsområdet.
Mener hr. Lars Christian Lilleholt ikke, at vi var kommet betydelig længere, hvis vi havde en klar vedtagelse i Folketinget om, at vi faktisk kunne nå det mål, og at det ikke var sådan, at vi nåede det, vi kunne, og så købte vi os til resten, når vi havde fundet ud af, at vi ikke kunne nå det hele, men at vi var forpligtet til at følge op på de målsætninger, vi har lagt os fast på.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-04-06:
Nej, det er jeg ikke enig i.
Jeg er helt overbevist om, at Danmark når målet om 20 pct. reduktion i det ikkekvoteomfattede område, dvs. boliger, biler og bønder, og vi vil løbende følge op på, hvor langt vi år for år er nået i forhold til at nå den samlede målsætning om 20 pct. reduktion i 2020.
Per Clausen (EL), 2010-04-06:
Men pointen er vel, at det, som hr. Lars Christian Lilleholt siger, er, at når vi nu ikke når det på landbrugsområdet eller på transportområdet eller på husholdningsområdet, køber vi os til det, for vi har ikke forpligtet os til at nå resultatet på nogen som helst bestemt måde.
Det er vel den forpligtelse, som hr. Lars Christian Lilleholt ikke ønsker at udsætte sig selv og regeringen for, og derfor ønsker man ikke at få besluttet i Folketinget, hvordan det skal være.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-04-06:
Det er heller ikke rigtigt.
Det afgørende for os er, at vi når målet om 20 pct. reduktion på det ikkekvoteomfattede område, og det når vi inden 2020.
Mette Gjerskov (S), 2010-04-06:
Når man har prøvet at stå på indlandsisen oppe på Grønland og har hørt den der dryppen af smeltende is, kan man ikke være i tvivl om, at når vi taler om klimaet, er der enorme kræfter på spil.
Så kan man spørge sig selv: Skulle det så være en god grund til, at man laver en klimalov?
Det mener vi faktisk at det er.
Det er sådan, at verden har fejlet på klimaområdet.
Fiaskoen i december i Bella Center var et tydeligt bevis på, at verden ikke har taget klimaet tilstrækkelig alvorligt, og faktisk også et tydeligt bevis på, hvor alvorlig en sag vi står med.
Hvad har det så med os herhjemme at gøre?
Hvorfor er det væsentligt at se klimaet i et samlet hele?
Det er det, fordi hver gang vi taler om klimaet, bliver vi henvist til andre.
Det er altid nogle andres ansvar.
Der er altid en eller anden detalje, som hører til et andet sted.
Når vi skal tale om klimaet i Miljøudvalget, er vi nødt til ikke bare at indkalde klimaministeren, som er her i dag, men så er det skatteministeren den ene dag og miljøministeren den anden dag, fødevareministeren den tredje dag, transportministeren den fjerde dag, erhvervsministeren den femte dag, og sådan kan vi blive ved.
Der er brug for et samlet overblik.
Vi gik faktisk til valg ved forrige valg på en samlet lov om vedvarende energi.
Det var jo den samme tanke, der rent faktisk gjorde sig gældende.
Vi fik også gennemført vores valgløfte om en lov om vedvarende energi.
Tankegangen er, at vi har brug for et samlet overblik, vi har brug for et samlet sæt af løfter om, at det her vil vi gøre i Danmark, sådan her vil vi reducere vores CO2-udledning, og vi har brug for, at de virkemidler, som ministeren taler om, bliver samlet ét sted.
Men jeg synes, at det er meget vigtigt at holde fast i, at vi sort på hvidt skal have skrevet ned i en lov, en samlet lov, hvordan Danmark egentlig har tænkt sig at leve op ikke kun til vores EU-forpligtelser, men også vores egne ønsker om at passe på klimaet.
Ministeren siger tålmodighed, tålmodighed.
Ja, det er nemt at sige, når man kun har været minister i få måneder og ikke har været med og stået herinde og er blevet langhåret af debatter time efter time, dag efter dag, måned efter måned i årevis om en klimaindsats, som er fejlet fra regeringens side.
Man har ikke stået her og diskuteret alle de havvindmølleparker, som er blevet nedlagt, en vindmølleindustri, som er blevet lagt øde, grønne initiativer, som er blevet slagtet, og det er den situation, vi står herinde i Folketingssalen med.
Derfor er tålmodighed det sidste, vi har tilbage.
Med det forbehold at vi skal have kigget på VE-lovens og klimalovens sammenhæng der, bakker vi helhjertet op om, at der skal laves en samlet klimaindsats i Danmark, og at vi skal have skrevet det ned sort på hvidt i en klimalov.
Per Dalgaard (DF), 2010-04-06:
Jeg går også ind for, at man skal have et samlet overblik.
Det er altid godt at vide, hvad man snakker om, når man snakker om problematikker, og jeg vil spørge fru Mette Gjerskov, hvordan Danmarks påvirkning af klimaet i verden egentlig er.
Mette Gjerskov (S), 2010-04-06:
Hvordan Danmarks påvirkning af klimaet i verden er?
Den er meget negativ.
Vi er et af de meget rige lande i verden, og vi er et af de lande, som pr. indbygger udleder rigtig meget CO2, så derfor er vi et af de lande, som virkelig skal lægge sig i selen for at blive meget, meget bedre i forhold til klimaet.
Vi skal have reduceret vores CO2-udledning, vi skal have lavet mere vedvarende energi, og vi skal i det hele taget blive meget mere klimavenlige i Danmark.
Per Dalgaard (DF), 2010-04-06:
Vi har været et af verdens rigeste lande.
Nu er det gået lidt nedad bl.a. på grund af en masse forskellige krav fra folk, som hele tiden vil pålægge det danske samfund uhyre milliardudgifter.
Men det er jo ikke noget svar at sige, at vi skal gøre dit og dat.
Hvad taler vi egentlig om, hvad er mængderne?
Hvad taler vi om her med hensyn til påvirkning af klimaet i verden i en negativ retning fra dansk side?
Mette Gjerskov (S), 2010-04-06:
Danmark er i en økonomisk vanskelig situation lige nu, men det er jo alene – alene – at betragte som et udsving i forhold til resten af verden.
Hvis ordføreren havde stået nede i Mali sammen med mig og set konsekvenserne af klimaforandringerne, når regnen udebliver i et lille landbrugssamfund, hvor man ganske enkelt ikke får mad på bordet, fordi der er klimaforandringer – så ville han forstå, at der er temmelig stor forskel mellem rigdommen i Danmark og i Mali og mellem rigdommen i Danmark og i en lang række lande i verden.
Det er faktisk det, der er det væsentlige, og det er derfor, Danmark har en forpligtelse.
Og hvad er det for en forpligtelse, vi har?
Jo, det er, at vi skal være fuldstændig fri for fossile brændsler i 2050.
Per Dalgaard (DF), 2010-04-06:
Den skal være fin, ren og fri for alle mulige giftstoffer af den ene og den anden art, og for det andet finder Dansk Folkeparti, at vi så hurtigt som muligt og så hurtigt, som det er forsvarligt, skal frigøre os fra fossile brændstoffer.
Dansk Folkeparti finder, at vedvarende energi er et godt supplement til en stabil økonomisk energiforsyning.
Forslaget her, B 135, er venstrefløjens ideologiske tiltag, som er helt ude af proportioner med virkelighedens verden.
For det første siges det, at vi har en af verdens største udledninger af CO2 pr. indbygger, og det er sikkert rigtigt nok.
Men hvad betyder procenttal i denne forbindelse?
Ingenting overhovedet.
Hvis vi nu tænkte os, at der blev født en rigtig masse børn næste år, ville vi udlede meget mindre pr. indbygger, og ville det så påvirke klimaet positivt?
Vel ville det da ej.
Klimaet ville alligevel opleve den samme mængde CO2 og måske endda lidt mere.
Enhedslisten refererer også til videnskaben som et af argumenterne for sit forslag om en klimalov, selv om alle ved, at videnskaben jo faktisk er ret uenig om, hvorvidt det er CO2, der er den store skurk i hele det her spil.
Enhedslisten taler om Danmarks retfærdige andel af mængden af drivhusgasser, og det er et specielt begreb.
Vil det sige, at det skal opfattes således, at hvis vi ikke påtager os yderligere byrder, er vi uretfærdige?
Enhedslisten finder, at reduktionen af drivhusgasser ude i verden ikke bør tælle med i vores regnskab.
Hvorfor ikke det?
En reduktion i det gamle Østeuropa er da lige så god som en reduktion herhjemme.
Så vidt jeg ved, kender klimaet og CO2-udledningen jo ingen grænser.
Det bliver jo ikke bare bedre i Danmark, hvis vi reducerer her, eller hvis de reducerer i Østeuropa, så er det til fælles glæde for det samlede klima.
Én ting vil helt sikkert følge af Enhedslistens beslutningsforslag.
Det vil påføre dansk erhvervsliv yderligere byrder.
Enhedslistens forslag vil koste arbejdspladser.
Det kan ikke siges tydeligt nok, at det vil koste danske arbejdspladser i tusindtal.
Hvis vi ser lidt på proportionerne, som jeg forsøgte at få fru Mette Gjerskov til at forholde sig til, er det sådan, at verdens CO2-udledning er på 30.000 millioner tons, mens Danmarks er på 50 millioner tons.
Hvis vi laver lidt procentregning, udleder Danmark mindre end 0,2 pct. af den samlede udledning, og det er sådan set det, der er min pointe.
Hvis vi forestiller os, at vi lukker alle fabrikker, slukker alt lys og reducerer al bilkørsel til nul, vil det overhovedet ikke kunne måles nogen steder ude i verden – overhovedet ikke!
Men alligevel skal vi påføre os enorme byrder og udgifter, som har ét resultat: Vi taber arbejdspladser i tusindtal, for så flytter virksomhederne til andre lande, hvor der ingen restriktioner er, hvor de kan få lov til at forurene endnu mere, og hvor arbejdsklimaet i øvrigt er dårligt. Vi kan overhovedet ikke se pointen i det foreliggende forslag, og Dansk Folkeparti kan ikke støtte det.
Per Clausen (EL), 2010-04-06:
Jeg tror, at det ville overraske det konservative parti i England, som jo stillede forslaget om en klimalov derovre, at konsekvensen af en sådan lov er industriens uddøen, samfundets fallit osv.
Jeg vil godt spørge, om hr. Per Dalgaard ikke kunne præcisere yderligere, hvordan han konkret mener at en vedtagelse af den her klimalov ville føre til øget arbejdsløshed og til virksomheders fallit i Danmark.
Endnu mere spændende synes jeg det ville være, hvis hr. Per Dalgaard kunne udvikle det synspunkt, han også havde, som handlede om, at hvis der kom flere danskere, ville CO2-udslippet pr. dansker blive reduceret.
Og forventer hr. Per Dalgaard, at hvis vi fordobler den danske befolkning, vil vi halvere vores levestandard fra den ene dag til den anden?
Lykke Friis (V), 2010-04-06:
Her kan jeg jo kun sige: tålmodighed, tålmodighed, tålmodighed.
For det er jo sådan, at når Klimakommissionen kommer med rapporten, så vil regeringen præsentere en samlet plan.
Og igen vil jeg sige, at det da ville være lidt underligt, hvis man her nu skulle komme med en plan, altså på et tidspunkt, hvor vi har nedsat en kommission af kloge hoveder, der skal vurdere, hvordan vi så får indfriet de forskellige mål.
Lykke Friis (V), 2010-04-06:
Der stod en taske, så jeg løb lidt forhindringsløb.
Med forslaget B 135 ønsker Enhedslisten, at der skal vedtages en klimalov i Danmark med målsætninger for reduktion af CO2-udledning og regler om opfølgninger, som fastlægger nye initiativer, hvis de opstillede mål ikke nås.
Regeringen har allerede bl.a. gennem EU taget initiativ til at sikre en reduktion af drivhusgasudledning, ikke mindst ved at fastsætte politiske målsætninger på klima- og energiområdet.
Regeringen er også på vej med nye planer og virkemidler for opnåelse af målsætningerne.
Regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
EU har forpligtet sig til at nedbringe udledningen af drivhusgasser inden 2020 med 20 pct. i forhold til 1990-niveauet og med 30 pct., hvis andre ilande også gør en sammenlignelig indsats og store ulande ligeså bidrager med en passende indsats.
Regeringen har i regeringsgrundlaget »Danmark 2020 – Viden > vækst > velstand > velfærd« sat det langsigtede mål, at Danmark skal være et samfund, der er uafhængigt af fossile brændsler.
Regeringen vil understøtte en fuldstændig grøn omstilling af det danske samfund.
Som noget nyt har vi også skærpet de årlige delmål efter 2012 gennem EU’s klima- og energipakke.
Vi har dels de nationale mål for de ikkekvoteomfattede sektorer, dels de årligt skærpede kvotemængder i den kvoteomfattede sektor.
Klimakommissionen indgår også i dette arbejde, og deres rapport foreligger som bekendt til september.
Regeringen vil herefter følge op med en strategi for, hvornår og hvordan målet om uafhængighed af fossile brændsler kan nås.
Regeringen er af den opfattelse, at politiske målsætninger på klima- og energiområdet ikke bliver bedre indfriet af, at de bliver indskrevet i en stor, samlet lov.
De politiske målsætninger indfries gennem virkemidler, hvor forskellige sektorer i samfundet bidrager til den samlede nedbringelse af drivhusgasudledningen og øger uafhængigheden af fossile brændsler.
Med andre ord skal klima indgå som et hensyn i lovgivningen på en lang række områder, herunder eksempelvis på det transportpolitiske, det energipolitiske og det landbrugspolitiske område.
Med aftalen om en grøn transportpolitik fra 2009 henter vi eksempelvis mellem 0,7 og 1,5 millioner t. En selvstændig klimalov vil ikke fremme integrationen af klimahensyn i samfundet.
Samlet set er opfattelsen derfor den, at der ikke er grund til at lave en mere rigid lovgivning.
Den danske model er mere fleksibel.
Viser der sig et uforudset effektivt virkemiddel, kan vi gøre plads til det.
Det ligger endvidere regeringen på sinde, at klimapolitik skal tage de nødvendige hensyn til danske arbejdspladser, Danmarks konkurrenceevne og fremtiden for velfærdssamfundet.
På den baggrund kan regeringen ikke tilslutte sig beslutningsforslaget.
Per Clausen (EL), 2010-04-06:
Jeg går ud fra, at ministeren er enig i, at vi har brug for klare målsætninger for reduktion af CO2-udledning i Danmark.
Det siger ministeren i hvert fald at regeringen vil komme med et klart udspil til til efteråret.
Men er det så sådan, at det, ministeren ikke ønsker at forpligte sig og Folketinget til, er, at man laver opfølgninger på, om man når det, man gerne vil, og at man, hvis man ikke når det, man gerne vil, så forpligter sig til at igangsætte andre handlingsplaner, altså til at effektivisere sin indsats?
Er det den sidste del, ministeren ikke ønsker at forpligte sig og regeringen på, nemlig at hvis man ikke når de målsætninger, man gerne vil nå, skal man gøre noget ved det?
Lykke Friis (V), 2010-04-06:
Næh, man kan sige, at det sådan set ligger i klima- og energipakken, at man skal følge op nu.
Den er blevet skærpet, man skal følge op år for år og se, hvor langt man er kommet, og så skal man selvfølgelig lukke de huller, der er.
Så det er sådan set ikke det, jeg er lidt skeptisk over for.
Det, jeg var lidt skeptisk over for, var, om man får noget ud af – som jeg forstår forslaget – at lave sådan en stor, samlet lov, altså skrive det hele ind i en lov, som de har gjort i Storbritannien, frem for at have den model, som vi har i Danmark, hvor man jo altså ikke ser på klima som værende et siloemne, men netop ser på det i forbindelse med samtlige politikområder, hvor det er relevant.
Per Clausen (EL), 2010-04-06:
Jeg siger ikke, at klima- og energiministeren har det, for det tror jeg ikke at hun har, men nu kunne man godt have det udgangspunkt, at spørgsmålet om at løse klimaudfordringen er en central udfordring, der, netop fordi løsningen af den skal gennemsyre andre politikområder, ville have godt af at have et afsæt i sin egen lov.
Men jeg vil godt spørge klima- og energiministeren, om jeg skal forstå det på den måde, at hun sådan set er enig i, at når regeringen kommer med en plan til efteråret, skal den ikke alene indeholde målsætninger, den skal også indeholde klare bud på, hvornår man evaluerer, og en klar forpligtelse til, at hvis evalueringen viser, at man ikke nærmer sig det, der er målet, skal der gribes til mere effektive metoder.
Lykke Friis (V), 2010-04-06:
Jeg er glad for synspunktet om, at det netop er min holdning, at klimaspørgsmålet skal påvirke samtlige politikområder.
Det er jo i høj grad også vores holdning i EU, det er jo også det, der ligger i hele den her 2020-strategi, som EU kommer til at vedtage.
Og det vil vi selvfølgelig fortsætte med at gøre.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2010-04-06:
Det, som jeg her synes er lidt principielt vigtigt, er: Er regeringen indstillet på rent faktisk at lovgive, sådan at man herindefra trykker ja på knapperne til, at i 2020 skal vi have reduceret vores udslip så meget, i 2030 så meget, i 2040 og 2050 så meget, og dermed også stemmer ja til, at vi regelmæssigt vil lave opfølgninger og vil justere, hvis det er sådan, at vi ikke når vores mål, så vi får det mistede hentet ind?
Er regeringen villig til det?
Det har jo stor betydning, for en ting er, at man nedskriver en plan på et stykke papir om, at man går efter så og så meget, noget andet er rent faktisk at lovgive om det, så hele Folketinget er forpligtet af det.
Lykke Friis (V), 2010-04-06:
Nu går jeg ud fra, at vi enige om, at vi jo er forpligtede via EU-lovgivningen, som vi jo netop så at sige har skrevet under på.
Dermed er det jo ikke sådan, at vi har behov for at forpligte os på en ny måde.
Det synes jeg må være udgangspunktet i den her debat.
Vi har jo altså en klar forpligtelse via EU, og den kommer vi jo selvfølgelig til at overholde.
Så skal man da ikke kunne afvise spørgsmålet om, hvordan vi kommer til at skrue det her sammen på sigt, når vi også har Klimakommissionens rapport, men helt overordnet er pointen den, at vi har taget vores reduktionsmål i EU, og at det er den måde, vi vælger at skrue tingene sammen på.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2010-04-06:
Jeg går ud fra, at klima- og energiministeren er enig med mig i, at der er forskel på, at man har sagt ja til noget i EU, som jo ikke har været igennem de sædvanlige behandlinger i Folketinget, og den situation, hvor man rent faktisk lovgiver om det, hvor man har en første, anden og tredje behandling, og hvor man præcist diskuterer, hvor meget af de her mål der skal nås inden for landets grænser, og hvor meget man vil acceptere, at man eventuelt køber sig til.
Jeg går ud fra at klima- og energiministeren er enig med mig i, at der er forskel på de to situationer.
Lykke Friis (V), 2010-04-06:
Jo, men jeg går også ud fra, at fru Anne Grete Holmsgaard enig med mig i, at når man ser på den britiske lov, er det jo ikke sådan, at den er fundamentalt forskellig fra den danske, når man ser på, hvad de rent faktisk gør.
Inden for kvoteområdet kan de jo af gode grunde ikke have et separat mål, for det er jo af gode grunde ligesom et marked.
Inden for det ikkekvotebelagte område har de selvfølgelig overordnede mål, ligesom vi har.
Så skal de også, og det fremgår jo også tydeligt af den britiske situation, ind på de enkelte politikområder og skrue på nogle knapper.
Så på den måde synes jeg, at man i hvert fald skal se på, hvad der egentlig er den store forskel mellem den britiske ordning og den danske ordning, når det kommer til stykket.
Mette Gjerskov (S), 2010-04-06:
Jo, men er virkeligheden ikke, at vi har brug for en koordination af klimaindsatsen i den danske regering, og vi kan for den sags skyld også gerne tage Folketinget med?
Når vi spørger klimaministeren om ting på klimaområdet, får vi den ene dag at vide, at det er fødevareministerens problem, og den næste dag er det miljøministerens problem.
Hvis vi så spørger skatteministeren, er det klimaministerens problem.
Altså, der er rigtig mange ministerier involveret i det her.
Klimaministeriet skulle være det ministerium, som samlede det her.
Klimaministeren skulle være den, der samlede det her.
Men virkeligheden er jo, at i hvert fald vi som opposition bliver sendt fra Herodes til Pilatus, hver gang vi gerne vil drøfte klimaet.
Lykke Friis (V), 2010-04-06:
Helt overordnet vil det jo altid være sådan, at man, når det gælder en problemstilling som klima, som påvirker mange forskellige politikområder, naturligvis må gå til flere forskellige ministre.
Det kommer man heller ikke uden om i en britisk kontekst, uanset om man har en klimalov eller ej.
Jeg tror altså, at man skal se det på den måde, at udfordringen også med at få omstillet Danmark til at blive uafhængig af fossile brændsler er så betydelig, at det altså er vigtigt, at den bliver integreret i de enkelte politikområder såsom transport, såsom boligområdet, som vi allerede har været inde på.
Så på den måde kommer der altså ikke til at være nogen klimazar, uanset om man får en klimalov eller ej; det vil være et emne, der vil være mange forskellige steder.