Pernille Skipper (EL), 2012-01-17:
Enhedslisten stiller sig også positivt over for det her forslag, og det er, som det tidligere er blevet sagt fra talerstolen, rigtig vigtigt, at vi sætter ind over for menneskehandel, som er blevet et stadig større og mere kompliceret område.
Det har enorme følger for ofrene, som er mennesker i en svag situation, og når man hører om eksempler på mennesker, der er blevet handlet, hører man om noget af det værste, der kan ske.
Jeg synes, det er vigtigt at sige, som den tidligere ordfører sagde, at udvidelsen af definitionen også kommer til at omhandle de bagmænd, som udnytter andre mennesker og får dem til at begå strafbare handlinger som småtyverier, får dem til at tigge på gaden og efterfølgende får dem til at aflevere deres indtægter – i gåseøjne – til de her bagmænd.
Der er ikke nogen tvivl om, at det også skal være strafbart i dansk ret.
Det er nemlig vigtigt at fokusere på, at menneskehandel ikke altid sker med henblik på prostitution, selv om dem, vi oftest hører om, er kvinder, der bliver handlet fra tredjeverdenslande og Østeuropa til Danmark, og som efterfølgende bliver tvunget til at prostituere sig og til at aflevere pengene til nogle bagmænd.
Men vi ved jo fra de rapporter, der er kommet for nylig, at det også sker inden for rengøringsbranchen og gartnerierhvervet, at mange af de mennesker, der er kommet hertil under tvang, arbejder under tvang og ikke får lov til selv at beholde deres løn, men må aflevere den til en bagmand.
Derfor jeg synes, det er vigtigt, at vi også får kigget på det med at kriminalisere modtagelsen af ydelserne.
Det er efter min mening klart, at man ikke skal være undtaget fra at have noget ansvar, blot fordi man er den, der køber en ydelse som rengøring eller en seksuel ydelse af en person, hvis man altså har mistanke om, at der er tale om et menneske, som er blevet handlet og er under tvang.
Derfor er jeg lidt ked af, at man i ministeriet har affejet den her problematik i bemærkningerne under henvisning til, at det er svært.
Ja, det er rigtig svært.
Det er rigtig svært at afklare, hvornår man som individ bør have mistanke om, at der er tale om, at det er en handlet person, der gør rent hjemme hos en selv; det er rigtig svært at vide, hvornår man som køber af en seksuel ydelse bør have mistanke om, hvorvidt en person nu er her frivilligt og udfører de her handlinger frivilligt.
Det er svært.
Men lige meget om det gælder køb af seksuelle ydelser eller af rengøringsydelser, er det altså mennesker, som er blevet tvunget til det, som lever her under tvang, og som er handlet.
Det er moderne slaveri.
Derfor synes jeg, at det er rigtig vigtigt, at vi får afklaret behovet for en selvstændig kriminalisering af det også at modtage ydelserne, ikke alene når det kommer til seksuelle ydelser, men også når det kommer til andre ydelser.
I forhold til lovforslaget vil jeg også sige, at der jo er en undtagelse med hensyn til det, man kalder kravet om dobbelt strafbarhed, altså at vi kun straffer for noget, der er begået i udlandet, hvis det også er kriminelt i det land, det er begået i.
Det mener jeg er et princip, som man kun skal fravige i alleryderste tilfælde.
Jeg har allerede på trods af min korte periode i Folketinget stået her på talerstolen og kritiseret, at man fraveg det princip i andre tilfælde.
Men jeg mener, at man bør gøre det i den her situation.
Og det bør man af den simple grund, eller komplicerede grund, om man vil, at der er tale om grænseoverskridende kriminalitet, når vi taler menneskehandel.
Det sker på alle mulige tænkelige og utænkelige måder, at mennesker bliver handlet, købt og solgt over grænser, igennem flere lande.
Det er jo sådan, at mange af de mennesker, der bliver handlet i Danmark, og som lever i Danmark, ikke har lovligt ophold.
Det betyder, at hvis man identificerer en kvinde som offer for menneskehandel, og måske er det en kvinde, som har boet i en uhumsk lejlighed med en madras på gulvet, og som ufrivilligt har måttet sælge sin krop til mænd, bliver hun også sendt ud af Danmark igen.
Jo, hun får noget hjælp, mens hun er her.
Jo, hun får det, man kalder en refleksionsperiode, altså noget tid til at finde ud af, hvad hun skal gøre, når hun kommer tilbage til Somalia eller til et andet land, hvor hun nu engang er blevet handlet fra, men vi giver hende altså ikke mulighed for at få et liv i Danmark, og det synes jeg faktisk at vi skylder ofrene at give dem.