Bent Bøgsted (DF), 2014-12-02:
Tak, formand.
Jeg satser på, at ministeren kan give et svar på det spørgsmål, jeg har stillet til hr. Lennart Damsbo-Andersen om overgangsperioden.
Det her er jo en lov, der ophæver aftalen om gensidig forsørgerpligt for samlevende på kontanthjælp, og i den forbindelse skal jeg da ikke glemme at sige, at Dansk Folkeparti fra starten af har sagt, at det, der blev lavet med den gensidige forsørgerpligt, var noget juks.
Man går fra regeringens side ud og siger, at der er tale om ligestilling med ægtepar, men så er det ikke sådan alligevel, for der er noget med 22-24 forskellige ting, som et ægtepar har af fordele, som samlevende kontantshjælpsmodtagere ikke kunne have, når de skulle være omfattet af gensidig forsørgerpligt.
Det har Dansk Folkeparti talt imod.
Vi gik ind i forhandlingerne, dengang vi fik indført, at begge samlevende i hvert fald skulle være 25, før de var omfattet af gensidig forsørgerpligt.
Der er også spørgsmålet om, hvor lang tid man skal bo sammen, før man kan sige, at nu er man et par, der bor fast sammen og skal være omfattet af det.
Det gjaldt faktisk fra dag et, hvis man var over 25 år.
Det er måske ikke tilfældet mange gange med ægtepar, for ofte bor man sammen, inden man vælger at blive gift, og først derefter bliver man omfattet af, at man har forsørgerpligt over for ægtefællen.
Så det fungerer ikke, men jeg vil rose regeringen for, at de godt kunne se, at det var kritisabelt, og at det ikke fungerede, som det skulle, og det skal man jo ikke forklejne regeringen for, for man skal også være klar til som politiker, når man erfarer, at der er noget, der ikke fungerer, at sige: Okay, det her duer ikke, det skal laves om igen.
Så ros til beskæftigelsesministeren for det, hvis beskæftigelsesministeren ellers tager imod den ros, der kommer nu her, for det er ikke så tit, man har mulighed for at rose ministeren.
Der er noget, der kunne tyde på det i hvert fald.
Men det er bare bemærkelsesværdigt, at med den tidligere minister kunne det ikke lade sig gøre at få noget ændret, men så kommer der en ny minister, og så kan man godt ændre på det.
Det kunne se ud, som om ministeren nu vågner lidt op og hører efter, hvad der bliver sagt.
For det her med at rose en minister, der ikke hører efter, er ikke så fantastisk godt igen – i hvert fald ikke for ministeren.
Men ministeren skal have ros for, at det nu kan lade sig gøre at ændre det, og i Dansk Folkeparti har vi hele tiden sagt, at det her ikke fungerer, at det ikke var rigtigt, og at det ikke var en god måde at lave den slags på.
I forbindelse med loven er der også andre tiltag: afskaffelse af laveste forsørgerpligt på uddannelse- og kontanthjælp; højere boligsikring til unge par under 30 med hjemmeboende børn, hvor man ændrer på indkomstgrænsen for, hvornår man kan få boligsikring; og genindførelse af særlig støtte til 25-29-årige.
Men det, der er væsentligt i det her, er, at man ændrer på den famøse gensidige forsørgerpligt, som Dansk Folkeparti og jeg fra starten af har sagt ikke fungerer, og at det aldrig skulle have været gennemført på den måde.
Dansk Folkeparti accepterede det kun, fordi vi fik nogle ændringer igennem i kontanthjælpsreformen på det tidspunkt, og dermed var det okay, at vi måtte acceptere det, regeringen gerne ville have igennem.
Men man har lov til at blive klogere, det er Dansk Folkeparti også blevet nogle gange, og har ændret på indstillingen til det.
Sådan er spillets regler, for når man kan se, at der er noget, der ikke fungerer, skal man selvfølgelig ikke blive ved med at holde fast i den slags.
Men Dansk Folkeparti kan støtte forslaget, som det ligger, og vi ser frem til behandlingen i udvalget.
Det kan godt være, der vil blive rejst nogle spørgsmål der.