Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Jeg vil da starte med at undskylde, hvis hr. Martin Henriksen føler, at han har spildt sin tid i Folketinget siden kl. 13 ved at snakke om fattigdom.
Det er et meget, meget vigtigt spørgsmål for os.
Alle de initiativer, der kan være med til på en eller anden måde at forebygge og bekæmpe fattigdom, er vi selvfølgelig med på.
Jeg tror personligt ikke på – og det gør partiet, SF, heller ikke – at lave nogle indikatorer, som faktisk bygger på, at lovgivning alene skulle være med til at forebygge, at folk ender i fattigdom.
Jo, jo, der står, at hvis et barn er udsat, skal der handles.
Vi har lige i fællesskab vedtaget »Barnets Reform«, ikke?
Altså, det bliver børn jo ikke mindre fattige af.
I sidste ende, når man lægger alt sammen, handler det om, at vi har nogle familier, som er ramt af de her fattigdomsydelser, og som ikke engang er i stand til at købe lægeordineret medicin til deres børn.
Tænk, hvis det var vores børn – hvis vi ikke var i stand til at købe penicillin i dagens rige Danmark.
Det er jo ikke første gang, jeg oplever her fra talerstolen i de 2½ år, jeg har været valgt ind, at der er nogle ordførere, der rejser sig op og læser noget op, som faktuelt ikke er rigtigt.
Norge arbejder også med langtidsfattigdom.
Jeg har oplevet det med fru Ellen Trane Nørby før, og jeg vil ikke begynde at gå ind i en eller anden form for mudderkastning her, lad os tage den bagefter.
I forhold til USA synes jeg, at der er afgørende forskelle på USA og Danmark.
Som jeg også nævnte, har man f.eks. i USA prioriteret hele sundhedsvæsenet, man skal have penge for at kunne komme ind og få en behandling.
Der har vi bare et velfærdssystem i Danmark, som vi kan være utrolig stolte af.
Derfor synes jeg, at problemet er, at når vi ikke går ind og sætter tal på, hvor mange fattige vi har, som vi gør med hjemløse, som vi gør, med hensyn til hvor mange lejere der bliver udsat, så synes jeg, at det også er rigtig, rigtig svært efterfølgende at kunne gå ind at sige, hvilken indsats der skal være.
Jeg vil starte med at sige tak for debatten.
Den har været meget inspirerende i forhold til at kunne fastholde det her beslutningsforslag.
Og nødvendigheden af at få en fattigdomsgrænse i Danmark er også blevet meget mere klar for mig.
Med det her beslutningsforslag vil vi rigtig gerne have, at der kommer en fattigdomsgrænse i Danmark.
I Danmark findes der i modsætning til mange andre lande ikke nogen form for officiel definition af fattigdom eller en fattigdomsgrænse.
Det er med til at sløre billedet af, hvor mange fattige der er i Danmark, og konsekvenserne af lovgivningen, der påvirker antallet af fattige.
Derfor opfordrer Folketinget regeringen til at nedsætte et ekspertudvalg, der skal analysere udviklingen i fattigdom, belyse forskellige metoder til at opgøre fattigdom og udarbejde forslag, der kan danne grundlag for en officiel dansk fattigdomsgrænse, således at det er muligt regelmæssigt at offentliggøre en statistik for, hvem der lever under dette niveau.
Udvalgets arbejde skal desuden belyse problemstillinger i forhold til børn i fattigdom samt langvarig fattigdom.
Det skal indgå i udvalgets kommissorium, at udvalgets forslag skal tage højde for personer, der i en vis udstrækning kan siges at have en periodevis selvvalgt lav indkomst og/eller have udsigt til en højere indkomst i umiddelbar fremtid, herunder f.eks. studerende og selvstændige.
Det er et stort problem, at der i Danmark ikke som i alle andre EU-lande er etableret fattigdomsforskning, der har kunnet medvirke til en begrebsmæssig afklaring, således at man har kunnet følge udviklingen på området.
Vi bliver med jævne mellemrum præsenteret for forskellige tal i de løbende rapporter, der alle viser, at fattigdommen er et stigende problem i Danmark.
Et eksempel på disse er AE’s rapporter.
Og ifølge en undersøgelse fra CASA lider familier, der er på de laveste sociale ydelser, markante afsavn på grund af deres økonomiske situation.
Således undlader en stor del at købe frugt, grønt, nyt fodtøj og overtøj, at besøge venner og familie, invitere gæster hjem, tegne indboforsikring, gå til tandlæge og købe lægeordineret medicin.
Særlig har fattigdom alvorlige konsekvenser for børnene.
For at vi kan være i stand til at belyse konsekvenserne af fattigdom og hjælpe mennesker ud af fattigdom, er det afgørende, at der i Danmark fastsættes en officiel fattigdomsgrænse.
Modsat OECD, EU og lande som USA, Norge, Sverige og Storbritannien har Danmark nemlig ikke en fattigdomsgrænse, hvorfor debatten ofte ender i en strid om tal og om definitionen af fattigdom, hvilket desværre også var tilfældet i dag.
Det skulle dog være muligt at nå frem til en definition af fattigdom i Danmark, som de fleste eksperter vil anerkende som relevant.
En fattigdomsgrænse i Danmark kan først og fremmest gøre det lettere at belyse udviklingen i fattigdommen.
På den måde undgår man forhåbentlig mudderkastning om, præcis hvad man skal forstå ved fattigdom, og får i stedet en debat om, hvorvidt udviklingen er rimelig.
Vi lægger ikke skjul på, at den øgede gennemskuelighed vil give mere positiv fokus på fattigdomsbegrebet.
Men vi tager et politisk ansvar, og vi siger, at der skal være en grænse.
Vi siger ikke, hvor den skal være.
Det synes vi at eksperterne skal afgøre.
I dag har vi en historisk mulighed for at bekæmpe og afskaffe fattigdommen.
Den her samling har en historisk mulighed for at gøre noget ved de problemer, som 59.000 børn lever med i Danmark.
Men desværre kan jeg høre på debatten i dag, at det er der ikke flertal for.
Regeringen og flertallet i Folketinget ønsker ikke at sætte en fattigdomsgrænse og ønsker ikke at tælle, hvor mange fattige der er, og derefter gå ind og afskaffe de ydelser, der er med til at producere fattige i Danmark.
Flertallet i Folketinget ønsker heller ikke, at det skal være muligt at lave en national handlingsplan, at gå ind og forske på det her.
Det kan godt være, der ikke er flertal for det i dag, men sammen med de øvrige forslagsstillere, som er Socialdemokraterne, Enhedslisten og Det Radikale Venstre, vil SF love her fra talerstolen, at når der kommer et regeringsskifte, og det gør der jo lige om lidt, vil det være en kendsgerning, at der i Danmark vil være en fattigdomsgrænse, og at vi aktivt vil gå ind og gøre en indsats for at afskaffe og bekæmpe fattigdom ud fra de tal, vi får, når der bliver sat en fattigdomsgrænse.
Jeg skal hilse fra hr. Christian H. Hansen, som er tidligere medlem af Dansk Folkeparti og nu formand for sit nye parti, og sige, at han også støtter forslaget.