runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-05-09:
Når nu ministeren mener, at det er vigtigt, at man i EU har en fælles holdning – og det kan jeg sådan set kun tilslutte mig – vil det så ikke være naturligt, at man som formandskabsland kommer med et oplæg i forhold til en sådan holdning, og at man på forhånd har taget lidt stilling til de her ting, og at der altså er en linje for, hvor EU skal lægge sig?
Hvad er det for en linje, der er?
Tak for det.
Hvad agter regeringen som formandsland for Rådet i Den Europæiske Union og i lyset af udenrigsministerens forvisninger af 12. marts 2012 om, at »Danmark har sat kampen for menneskerettigheder højt på EU's dagsorden under Danmarks formandskab«, at foretage sig i relation til Ukraine i forbindelse med de påståede overgreb mod den fængslede tidligere premierminister, Julija Tymosjenko?
Hvad agter regeringen som formandsland for Rådet i Den Europæiske Union og i lyset af udenrigsministerens forvisninger af 12. marts 2012 om, at »Danmark har sat kampen for menneskerettigheder højt på EU's dagsorden under Danmarks formandskab«, at foretage sig i relation til Ukraine i forbindelse med de påståede overgreb mod den fængslede tidligere premierminister, Julija Tymosjenko?
Tak for det.
Nu kan man sige, at det jo besvarede lidt, hvad Den Europæiske Union har til sinde at gøre ved det her spørgsmål og hvad, man der gør.
Men når udenrigsministeren er ude at sige, at Danmark har sat kampen for menneskerettigheder højt og havde lidt travlt i en periode med at forsikre om, at udenrigsministeren var tilhænger af menneskerettigheder – det var nødvendigt på det tidspunkt – så må vi jo konstatere, at som det var tilfældet med Ungarn tidligere på året, vil regeringen afvente, hvordan man skal reagere, indtil man finder en holdning ved at se, i hvilken retning de andre løber.
Så hvad mener man egentlig med, at man vil sætte eller rettere har sat den her kamp højt på dagsordenen, når man altså venter på, hvad de andre gør?
Mener ministeren, at det er at udvise lederskab, at man venter på, at de andre har en holdning, før man sådan melder sin egen ud?
Villy Søvndal (SF), 2012-05-09:
Vi støtter bestemt, at sagen er indbragt.
Når en retssag er indledt og er i gang, og når Domstolen oven i købet har besluttet, at de vil hastebehandle sagen, vil det bare være lidt underligt, at landene så kommer for at pudse glorien og siger: Nu vil vi godt endnu en gang anmelde den sag, der i øvrigt allerede er i gang, og som man hastebehandler.
Jeg synes, man skal tage de institutioner, vi har, så alvorligt, at når en sag er i gang, vil det være lidt underligt at intervenere og komme med endnu et forslag om, om de ikke godt kan starte den sag, der er i gang, op.
Jeg tror, det vil virke lidt underligt, hvis man agerede på den måde.
Så derfor er vi tilfredse med, at sagen er rejst, vi er tilfredse med, at sagen hastebehandles, vi er tilfredse med, at det ikke alene er spørgsmålet om den politisk motiverede retssag, der undersøges, men også spørgsmålet om den lægelige behandling af Tymosjenko.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-05-09:
Den tidligere tyske præsident for højesteret, Hans-Jürgen Papier, mener, at man kan anvende konventionens artikel 33 og som medlemsstat eller tiltrædende stat altså indbringe en anden stat for Menneskerettighedsdomstolen.
Hvor langt skal vi ud, før man fra dansk side vil indbringe noget for Menneskerettighedsdomstolen?
Villy Søvndal (SF), 2012-05-09:
Det skete i august 2011.
Så sagen er ikke alene bragt ind, de har oven i købet lovet, at de vil hastebehandle den, og derfor er det lidt underligt, når vi har den viden, at gå ind og gøre yderligere i en sag, som er godt i gang.
Nu synes jeg jo ikke, det er udtryk for, at der er et lavt niveau, når man citerer Venstrefolk, det synes jeg sådan set det er rimeligt nok at man gør.
Det er vel bare noget, der betegner det, at der er forskellige overvejelser mellem forskellige mennesker, også i et tænkende parti som Venstre, om, hvordan man gør det her på den klogeste måde.
Jeg hørte i aftes Carl Holst argumentere for, at man skulle tage af sted, fordi man derved så også kunne nå medierne, fordi medierne dér vil være så massivt samlede, som de vil være.
Det var hans synspunkt.
Vores synspunkt vil være, at vi vil kritisere de overgreb, der sker i Ukraine, at vi vil afvente udenrigsministermødet, og at vi selvfølgelig der vil deltage i debatten, ud fra hvad vi tror vil være det, der bedst fremmer demokratiseringen i Ukraine og dermed også de menneskerettigheder, der optager den nuværende regering så meget, som tilfældet er.
Det er efter vores opfattelse en meget alvorlig sag, at Tymosjenko har været udsat for overgreb, mens hun har været i det ukrainske fængselsvæsens varetægt.
Vi har fra EU's side opfordret til, at der igangsættes en hurtig og upartisk undersøgelse; vi vil følge den her sag meget nøje.
Tymosjenko har også før anklagerne om voldsanvendelse været syg og sengeliggende.
Første prioritet må derfor være at sikre passende medicinsk behandling af Tymosjenko og andre fængslede i forbindelse med de politisk motiverede retssager.
Det er positivt, at Tymosjenko nu får mulighed for at modtage behandling af tyske læger på et hospital i Ukraine.
Bl.a. undersøger Domstolen, om dommen mod Tymosjenko er politisk motiveret, og om behandlingen af hende, herunder den lægelige behandling, er utilstrækkelig.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-05-09:
Tak for det.
Er udenrigsministeren enig i de tanker, man fra kansler Merkels parti, CDU, gør sig om at stille Ukraine for Menneskerettighedsdomstolen i anledning af de påståede overgreb mod Julija Tymosjenko under hendes fængselsophold, herunder den manglende adgang til kvalificeret lægehjælp?
Tak for svaret.
Jeg vil forsøge at formulere spørgsmålet som et ja/nejspørgsmål, så jeg rammer det, jeg egentlig søger svaret på.
Vil den danske regering trække Ukraine for Menneskerettighedsdomstolen – ja eller nej?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-05-09:
Altså, jeg kan godt ligesom fornemme, hvor det bærer hen, jeg får nok ikke i dag, på denne onsdag eftermiddag, et klart svar på, hvornår regeringen kommer med sit bebudede udspil til en skattereform.
Men jeg vil så bede finansministeren om, at han, når han nu kommer over på sit kontor i den røde bygning, sidebygningen til Folketinget, så lige gør sig en overvejelse om, om ikke det ville være fornuftigt snart at komme ud af busken.
Altså, det er klart, at når der er diskussioner derude om, hvad det vil betyde, at regeringen overvejer at hæve boligskatterne eksempelvis, jamen så vil det jo helt naturligt få den konsekvens, at folk, der står i overvejelser om at flytte, om at skifte bolig, overvejer, om de skal købe eller leje, og om de tør basere deres økonomi på at købe et hus uden at vide, om der efterfølgende kommer en stigning i boligskatten.
Når det f.eks. pludselig fremgår af en artikel, at et SF-udvalg har fundet et kompromis om topskatten, hvad vil det så betyde for beskatningen?
Hvem skal bære det her?
Regeringen har sagt, at der skal være en rimelig social balance.
Hvad betyder det?
Betyder det, at folk på overførselsindkomster lades i stikken?
For skatteministerens kronik åbner for, at det ikke er dem, der skal have andel i de lavere skatter.
Det er dem, der smører leverpostejmadder tidligt om morgenen, der skal have andel i lavere skatter.
Betyder det så, at hvis der kommer afgifter, der skal finansieres, kommer folk på overførselsindkomster, f.eks. pensionister, til at betale en større regning, for de kommer til at betale afgifterne uden at få andel i de lavere personskatter?
Det er altså sådan nogle spørgsmål, ganske almindelige mennesker stiller sig, og som gør, at de beder regeringen om at komme ud af busken og fortælle, hvad regeringen egentlig vil.
Villy Søvndal (SF), 2012-05-09:
Tak for spørgsmålet.
Jeg forstår spørgsmålet på den måde, at der jo er rigtig mange holdninger i forhold til det her i Venstre, så muligvis kan jeg også bidrage til en intern afklaring i Venstre.
Jeg henholder mig til, at der næsten er lige så mange meldinger ude, som der er medlemmer af Venstre, med hensyn til hvordan man skal håndtere den her sag.
Lad mig derfor overordnet sige, at Ukraine er et meget vigtigt land for os i EU.
Der har i EU-kredsen været enighed om at færdigforhandle den associerings- og handelsaftale, vi har mellem EU og Ukraine på det tekniske niveau.
Der har også været enighed om, at den ikke skal underskrives, før forholdene ændrer sig i Ukraine.
Den aftale er af stor strategisk betydning for begge parter og betyder i realiteten, at Ukraine påtager sig at implementere stort set hele EU's regelsæt på handelsområdet.
De politisk motiverede retssager mod medlemmer af den tidligere ukrainske regering giver imidlertid anledning til meget stor bekymring.
Vi følger både fra dansk og EU's side udviklingen meget tæt.
Vi har ved flere lejligheder skarpt fordømt de politisk motiverede retssager, hvor vi har opfordret til, at landet lever op til principperne om en retfærdig, transparent og uafhængig rettergang for at undgå opfattelser af et selektivt retsvæsen.
Vi har derudover gjort det klart for Ukraine, at tempoet for Ukraines tilnærmelse til EU vil afhænge af, om landet kan leve op til EU's principper og værdier.
Senest har Udenrigsrepræsentant Ashton udtrykt alvorlig bekymring over anklagerne om voldsanvendelse mod tidligere premierminister Tymosjenko og opfordret til, at der igangsættes en hurtig og upartisk undersøgelse af sagen.
Samtidig har Ashton opfordret Ukraine til, at Tymosjenko får passende medicinsk behandling, advokatbistand og mulighed for at modtage besøg.
Fra dansk side bakker vi fuldstændig op om den linje, der er udstukket af EU's Udenrigsrepræsentant.
Formandskabet for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik varetages jo som bekendt af Udenrigsrepræsentanten, og det danske formandskab for Rådet gør sit bedste for at støtte op om hendes arbejde.
Bjarne Corydon (S), 2012-05-09:
Jamen jeg plejer faktisk at hilse fra hr. Kristian Thulesen Dahl, når jeg kommer hjem på kontoret, så det skal jeg også nok gøre i dag.
Og jeg synes, at det er lidt underligt, at man i den grad lader sig provokere af, at der er en politisk debat om skattespørgsmålet i regeringspartierne.
Jeg synes jo, at det er fair nok at der er det; det er et vigtigt spørgsmål.
Det var der også i optakten til den tidligere regerings skattereform.
Og havde der været politisk debat sådan åbent i hr. Kristian Thulesen Dahls parti, ville man nok også have drøftet det.
Det er der så ikke nogen tradition for at have, men mon ikke man internt har en idé om, hvordan man vil håndtere den her situation?
Der håber jeg bare, at man vil stille sig konstruktivt an, trække med.
Nu gør man sådan lidt grin med det her med leverpostejmadderne.
For mig er det jo sådan en relevant virkelighed, at vi har en masse danskere, som står op hver morgen og går på arbejde, og som ikke nødvendigvis tjener en meget høj løn for at gøre sig den ulejlighed, men som gør det for deres familie og for deres land, og fordi de synes, at det er en naturlig ting at gøre.
Var det ikke en fælles bestræbelse værd at give dem et rygstød, også selv om det måtte være svært at finde finansieringen?
Hvis vi kunne blive enige om det, var vi da kommet et stykke.
Morten Bødskov (S), 2012-05-09:
Jeg må indrømme, at jeg her på stående fod har svært ved at kommentere på, hvad hr. Karsten Lauritzen tror om den her sag.
Derfor vil jeg bare henholde mig til, at regeringens fremgangsmåde i den her sag har været helt i tråd med den sædvanlige praksis.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-05-09:
Vil statsministeren på baggrund af sin 1. maj-tale, hvor hun sagde, at »Et af de første lovforslag vi præsenterede var at hæve den kriminelle lavalder.
For denne regering sender ikke børn i fængsel«, forklare, om hun dermed mener, at den forhenværende regering sendte børn i fængsel?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-09:
VK-regeringen sænkede sammen med Dansk Folkeparti den kriminelle lavalder fra 15 år til 14 år.
Og hvad var formålet med det?
Som det fremgår af lovforslaget, var formålet, at de 14-årige skulle behandles efter samme regler som de 15-17-årige.
Jeg ved ikke, om ordføreren ikke længere ønsker at stå ved det.
Var det så en god idé at sænke den kriminelle lavalder?
Nej, det var det ikke.
Det var et brud på næsten 80 års tradition i dansk ret.
Det bragte os ud af trit med retstilstanden i de øvrige nordiske lande.
Det var i klar strid med høringsparternes faglige vurderinger.
Jeg kan blandt mange andre nævne Fængselsforbundet, Kriminalforsorgsforeningen, Fængselsinspektørforeningen, Det Kriminalpræventive Råd osv.
Det var også i strid med anbefalingerne fra Ungdomskommissionen, som VK-regeringen selv havde nedsat.
Og det var efter min opfattelse udtryk for en forråelse af, hvordan vi ser vores 14-årige børn, og hvordan vi behandler dem.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-05-09:
Jeg synes, det er helt utroligt, at statsministeren ikke formår at svare på et ganske simpelt spørgsmål.
Jeg spurgte ikke om, hvorvidt den kriminelle lavalder blev sat ned fra 15 år til 14 år.
Det er jeg udmærket klar over at den blev.
Jeg spurgte statsministeren, om statsministeren på baggrund af sin tale påstår, at den forrige regering sendte børn i fængsel.
Det er et forholdsvis enkelt spørgsmål.
Hvis statsministeren ikke kender svaret, kan jeg så fortælle, at jeg kender svaret: Den forrige regering sendte ikke 14-årige i fængsel, ligesom den nuværende regering ikke sender 15-årige i fængsel.
Jeg kunne følge op ved at spørge statsministeren, om statsministeren mener, at man er voksen, når man fylder 15 år.
Det mener jeg ikke.
Det er der ikke nogen der mener.
Internationalt regnes man i fængselsammenhæng som voksen, når man fylder 18 år.
Så jeg går ud fra, at når den nuværende regering sætter den kriminelle lavalder op til 15 år, så mener man, at 15-årige og 16-årige og 17-årige skal omfattes af straffeloven, men man vil jo ikke sende 15-årige, 16-årige og 17-årige i fængsel.
Vi sender ikke børn i fængsel i Danmark.
Det gjorde den forhåndenværende regeringen ikke, og det gør den nuværende regering ikke.
Børn i den alder skal selvfølgelig ikke i fængsel.
De skal have en sanktion og en plettet straffeattest, men den straf, der gives, hvis der er tale om frihedsberøvelse, skal naturligvis ikke finde sted i et fængsel.
Den skal finde sted i en social institution.
Jeg synes ærlig talt, det er pinligt, hvis statsministeren ikke er klar over, at det forholder sig sådan, og jeg synes, det er mere end pinligt, at statsministeren ikke vil besvare et spørgsmål fra Folketinget, som er klart formuleret, og som ikke er til at snakke udenom.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-09:
Dengang VK-regeringen sænkede den kriminelle lavalder, var der mange advarsler, og modstanden var stor.
Det var ikke kun de nuværende regeringspartier, der advarede imod at sænke den kriminelle lavalder.
Det, der blev sagt dengang, var, at lovændringen bl.a. ville betyde, at børn på 14 år kunne komme til at stifte ubehageligt bekendtskab med fængsler og arresthuse.
Der var også flere høringsparter, der pegede på, at det kunne komme til at ske.
Når de advarsler kom, var de jo baseret på erfaringer, for så vidt angår de 15-17-årige, der viser, at der ikke altid kan findes plads i de sikrede institutioner.
Derfor er der ingen tvivl om, at VK-regeringens sænkelse af den kriminelle lavalder indebar betydelig risiko for, at også børn under 15 år kunne komme til at sidde i fængsler og arresthuse, når der altså ikke var plads på de sikrede institutioner.
Jeg siger dermed ikke, at det var VK-regeringens mål i sig selv at placere så mange 14-årige i fængsel som overhovedet muligt, langtfra.
Men jeg siger, at VK-regeringen var advaret om fra alle sider, at det formentlig ikke kunne undgås, når man sænkede den kriminelle lavalder.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-05-09:
Man er et barn, når man er 14 år, man er et barn, når man er 15 år.
Så statsministeren må bestemme sig.
Jeg synes, at det ville være helt fair, hvis statsministeren sagde: Ja, ja, solen skinnede, der var forsamlet en masse glade mennesker, jeg gav den nok en ekstra tand, det var måske en stramning, og det skal jeg beklage.
Det ville jeg synes var helt fair, men jeg synes ikke, at det er rimeligt, at man beskylder den forhenværende regering for at have sendt børn i fængsel, for der er ingen forskel på den politik, som den nuværende regering fører, og den, som den forhenværende regering førte.
Vi ønsker som princip, at børn ikke skal i fængsel, og så kan der være tale om ganske kortvarige ophold – grundlovsforhør og den slags – hvor der ikke kan findes plads i en social institution, men det er den absolutte undtagelse.
Så medmindre statsministeren mener, at man ved et trylleslag bliver voksen, den dag man fylder 15 år, så mener jeg altså, at statsministeren har et forklaringsproblem.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-09:
Jeg tror, at problemet er, at ordføreren ikke rigtig vil se virkeligheden i øjnene, for den tidligere regerings nedsættelse af den kriminelle lavalder har jo ikke bare betydet, at 14-årige har fået en dom efter straffeloven og er blevet spærret inde i sikrede institutioner.
Justitsministeriet har også oplyst, at nedsættelsen også i nogle tilfælde har betydet, at børn på 14 år har måttet tilbringe kort tid i arresthuse og arrestafdelinger i fængsler i forbindelse med arrestationer og varetægtsfængslinger.
Så ja, som vi har fået oplyst af Justitsministeriet, var der rent faktisk eksempler på, at 14-årige børn blev sat i fængsel under VK-regeringen.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-05-09:
Ja, og den nuværende regering vil så opleve de samme eksempler med 15-årige.
Så er det, jeg spørger: Er man et barn eller ej, når man er 15 år?
For hvis man er et barn, når man er 15 år, hvis vi kan blive enige om det, sender man børn i fængsel også under den nuværende regering, eller også er vi enige om, at vi ikke sender børn i fængsel.
I øvrigt er den kriminelle lavalder jo 10 år i Storbritannien, som statsministeren har et ganske godt kendskab til, men i Storbritannien sætter man selvfølgelig heller ikke børn i fængsel, 10-årige og 11-årige osv.
Så jeg synes, at det ville klæde statsministeren, hvis man sagde, at man i sin 1. maj-tale måske nok var kommet til at give den en lille stramning, det er fair nok, vi kan være uenige.
Statsministeren kunne bare have sagt: Denne regering sender ikke 14-årige børn i fængsel.
Så havde man sådan set sluppet for mit spørgsmål, for så havde det, man sagde, teknisk set været korrekt.
Vi er enige om, at børn selvfølgelig ikke skal sendes i fængsel, børn skal opholde sig i en social institution, også selv om de har begået forbrydelser, men her er uenigheden åbenbart ikke længere til stede.
Lars Barfoed (KF), 2012-05-09:
Det er meget sjældent, at jeg stiller spørgsmål i onsdagsspørgetiden.
Jeg har aldrig nogen sinde stillet spørgsmål til statsministeren i onsdagsspørgetiden, for jeg ved, at en statsminister har meget andet at gøre.
Men jeg blev så vred, da jeg sad og så den tale.
Godt nok var det på tv, jeg var ikke i Fælledparken.
Der var ingen, der havde inviteret mig til at komme og tale.
Jeg tænkte, at det ikke kan være rigtigt.
Så slog jeg op på Socialdemokratiets hjemmeside, for jeg tænkte, at det måtte være en fejl, og at statsministeren måtte have fået lidt solstik, for vejret var jo godt.
Men det var ikke en fejl.
Det stod i talen.
Jeg vil bare sige, at jeg ikke som justitsminister i VK-regeringen har stået for, at børn skal i fængsel.
Børn kommer kun i fængsel – sådan var det i hvert fald, indtil denne regering tiltrådte – helt kortvarigt, i forbindelse med at man skulle finde ud af, hvilken institution de skulle anbringes på, eller hvis børn var meget voldelige på en institution; så måtte man lige tage dem ind i et fængsel, indtil man fandt en bedre institution til dem.
Der var plads på de her institutioner.
Derfor er mit spørgsmål til statsministeren, om statsministeren mener, at 15-årige skal sendes i fængsel, for det må jo være konsekvensen af det, statsministeren siger, og det har statsministeren ikke svaret på endnu.
Når statsministeren siger, at man flytter den kriminelle lavalder fra 14 til 15 år, for børn skal ikke i fængsel, så må man jo mene, at 15-årige skal i fængsel.
Statsministeren har i hvert fald overhovedet ikke svaret på mit spørgsmål indtil nu, for det var, om statsministeren mener, at 15-årige kriminelle skal i fængsel.
Mener statsministeren det eller ej?
Statsministeren siger i sin tale, at et af de lovforslag, regeringen har præsenteret, er at hæve den kriminelle lavalder, for denne regering sender ikke børn i fængsel.
Det kan ikke forstås anderledes, end at statsministeren mener, at grænsen for, om man skal i fængsel eller ej, er den kriminelle lavalder.
Deraf kan kun følge, at statsministeren mener, at 15-årige i modsætning til 14-årige skal i fængsel.
Det er det spørgsmål, jeg har stillet.
Det vil jeg gerne have svar på.
Jeg har spurgt, om statsministeren mener, at 15-årige kriminelle skal i fængsel.
For jeg hørte jo statsministerens tale den 1. maj i Fælledparken, og så tænkte jeg, at jeg måtte have hørt forkert.
Så gik jeg ind på Socialdemokratiets hjemmeside for at finde talen.
Der var den så.
Så må man jo gå ud fra, at statsministeren mener ...
Mener statsministeren, at 15-årige kriminelle skal i fængsel?
Skriftlig begrundelse
Statsministeren udtalte i sin tale den 1. maj, at regeringen ikke sender børn i fængsel.
Udtalelsen faldt i sammenhæng med, at statsministeren fremhævede regeringens lovforslag om at hæve den kriminelle lavalder fra 14 til 15 år.
Det må logisk set forstås således, at den kriminelle lavalder også er grænsen for, om man sætter kriminelle i fængsel eller ej.
Det er i givet fald et markant skift i retspolitikken, da det var VK-regeringens klare politik netop ikke at sætte børn og unge under 18 år i fængsel som straf.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-09:
Som jeg også sagde før, opfatter jeg det sådan, at der er stor forskel på 14 og 15 år.
Og der var advarsler, dengang man satte den kriminelle lavalder ned, som jeg sagde før.
Det betød jo rent faktisk også, at 14-årige kom til at tilbringe kort tid i arresthuse og i arrestafdelinger i forbindelse med fængsler.
Så der var jo en forskel på, om man havde en kriminel lavalder på 14 år eller på 15 år.
Nu har vi heldigvis fået sat den op til 15 år, og det er jeg meget tilfreds med.
Men der er noget, jeg så ikke rigtig kan forstå ved ordførerens kommentarer her i dag.
Han ønsker ikke – siger han – at børn skal i fængsel, men hvis ordføreren ikke ønsker, at 14-årige børn skal tilbringe tid i fængsler og arresthuse, så har jeg egentlig svært ved at forstå, hvorfor Venstre eller Konservative for den sags skyld ikke bakker op om, at vi nu har en kriminel lavalder på 15 år.
Jeg går ud fra, at det spørgsmål, hr. Lars Barfoed ønsker at stille, også er det, han har stillet skriftligt til mundtlig besvarelse, så det vil jeg sådan set tage udgangspunkt i.
Jeg er egentlig ret glad for at kunne deltage i en debat om den kriminelle lavalder, men jeg er også lidt forundret over, at netop det her spørgsmål bliver stillet af en forhenværende justitsminister.
Der er så en ting, der glæder mig meget, for jeg kunne næsten forstå på den tidligere justitsminister, at han havde været i Fælledparken den 1. maj, og det synes jeg selvfølgelig er ganske fint.
Nå, men som jeg også har nævnt tidligere, og som det er blevet oplyst over for mig af Justitsministeriet, blev børn og unge under 18 år sat i fængsel, da hr. Lars Barfoed var justitsminister.
Det regner jeg da egentlig med at den forhenværende justitsminister er fuldt ud klar over.
Da hr. Lars Barfoed så sammen med Dansk Folkeparti og Venstre sænkede den kriminelle lavalder til 14 år i strid med alle advarsler, i strid med 80 års tradition i dansk ret, medførte det jo blot, at de 14-årige skulle behandles ligesom de 15-17-årige og dermed også kunne risikere at komme i fængsel.
Derfor er jeg noget forundret over, at netop en tidligere justitsminister stiller det her spørgsmål.