Mette Gjerskov (S), 2012-11-02:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til ordførerne for bemærkningerne til lovforslaget.
Baggrunden for lovforslaget er jo Fødevareministeriets handlingsplan for en effektiv administration i staten, og den er ensbetydende med, at der skal ske en reduktion af ministeriets bevillinger på 5 pct.
Vi skal vende hver en krone, det er det, det drejer sig om.
Der har været meget bred politisk enighed om behovet for en mere fokuseret statslig opgavevaretagelse i en tid med store udfordringer for finanserne.
I forhold til jordbrugskommissionerne har det været relevant at se på, om det er hensigtsmæssigt at opretholde en administration, hvor landbrugsloven administreres af syv jordbrugskommissioner, som sekretariatsbetjenes af de fem statsforvaltninger i henholdsvis Aalborg, Ringkøbing, Aabenraa, Nykøbing Falster og København.
Siden 1990 er loven gradvis blevet liberaliseret og forenklet, altså landbrugsloven, og i 2010 skete der en væsentlig liberalisering og forenkling, hvor mange af de hidtidige regler forsvandt og der således ikke længere var det samme behov for kendskab til lokale forhold.
Det kan derfor være helt naturligt at se på, om reglerne kan administreres mere effektivt, mere enkelt og mere ensartet ved at nedlægge jordbrugskommissionerne og samle administrationen af loven i NaturErhvervsstyrelsen.
Konklusionen er, at der ved en forenkling og samling af landbrugslovens administration i NaturErhvervsstyrelsen vil kunne opnås både en besparelse og en bedre administration.
Det sker ved at samle administrationen ét sted, så vi derved får etableret en mere rationel sagsbehandling.
Efter liberaliseringen er behovet for besigtigelser endvidere aftaget, og de besigtigelser, der fortsat er behov for at foretage, kan med fordel koordineres med styrelsens øvrige kontrolaktiviteter.
Det vil altså sige, at det lokale kendskab, der her fra talerstolen er blevet efterlyst, rent faktisk varetages af styrelsens regionale medarbejdere, det vil sige, at det ikke nødvendigvis er folk fra København, der rejser ud.
Vi har jo i Fødevareministeriet en lang række medarbejdere rundtomkring i landet.
For det andet vil vi kunne opnå en mere målrettet og enkel sagsbehandling, når sagerne ikke længere skal forelægges jordbrugskommissionerne.
Det skulle også gerne give en mere ensartet og effektiv administration for hele landet.
For det tredje er der synergier i forhold til NaturErhvervsstyrelsens øvrige opgaver.
Styrelsen vil kunne etablere et samlet fagligt miljø, der under et varetager alle de opgaver, der hidtil har ligget i NaturErhvervsstyrelsen, hos jordbrugskommissionerne og hos statsforvaltningen.
På den måde vil vi fremadrettet kunne sikre den faglige bæredygtighed og kvalitet på et område, hvis volumen har været stærkt faldende.
Som jeg nævnte ved samrådet den 29. marts 2012 i Udvalget for Landdistrikter og Øer, er jeg naturligvis opmærksom på, at der er nogle, der mener, at hele opgaven med at administrere landbrugsloven bør ligge i provinsen.
Men der er faktisk gode argumenter og mange argumenter for placeringen i NaturErhvervsstyrelsen i København.
Det er jo sådan, at NaturErhvervsstyrelsen allerede i dag varetager alle styringsopgaver vedrørende landbrugsloven, dvs. regeludstedelse, landbrugsplanlægning, politisk betjening og faglig rådgivning.
Der er også en række opgaver, hvor der samarbejdes med Naturstyrelsen, som jo også ligger i København.
Så der vil faktisk kunne etableres et teknisk-fagligt miljø, der under et varetager alle de opgaver, der hidtil har været varetaget af NaturErhvervsstyrelsen, jordfordelingskommisionerne og statsforvaltningen.
Endelig har NaturErhvervsstyrelsens regionale kontrolafdelinger koordinationsmæssigt ophævet NaturErhvervsstyrelsens centralenhed i København.
De regionale kontrolafdelinger vil fremover kunne varetage de praktiske tilsynsopgaver.
Jeg må bare konstatere, at de samme økonomiske og faglige synergier ikke vil kunne ske ved en placering i Tønder, men når det er sagt, vil jeg altså også gerne have lov at sige, at Fødevareministeriet faktisk lagde vægt på, at de personaletilpasninger, vi har været nødt til at foretage, har været regionalt afbalanceret.
Det er sådan, at vi alene i 2012 har måttet sige farvel til 167 stillinger – 167 stillinger.
Heraf er de 159 i Københavnsområdet, og det vil sige, at man i høj grad har prøvet at tilgodese, at der også skal være medarbejdere ude i hele landet.
Med den ændring af landbrugsloven, vi står med nu, vil der for jordbrugsanalysernes vedkommende ske en overførsel af opgaven med at drive det it-system, der leverer datagrundlaget.
Kommunernes ansvar ændres ikke.
Jeg synes, at det er vigtigt, at det faglige grundlag er på plads, og jeg er derfor ved at undersøge, hvor det er mest hensigtsmæssigt at placere arbejdet med at drive internetportalen.
Opgaven vil selvfølgelig blive placeret dér, hvor vi kan få det bedste faglige resultat til den bedste pris.
Når det så kommer til ændring af jordfordelingsloven, indeholder det her forslag jo en nødvendig konsekvens af, at vi nedlægger jordbrugskommissionerne.
Som det ser ud i dag, er jordbrugskommissionerne nemlig en del af jordfordelingskommissionerne.
Vi foreslår i stedet, at der oprettes to nye jordfordelingskommissioner, en vest og en øst for Lillebælt.
Deres sammensætning er inspireret af principperne for sammensætning af ekspropriationskommissionerne, hvor hver jordfordelingskommission skal bestå af 12 medlemmer, 1 formand og 2 viceformænd, som er dommere, 3 vurderingskyndige medlemmer, 3 medlemmer, der repræsenterer landbrugserhvervet, samt 3 medlemmer, der repræsenterer kommunerne.
Til afsigelse af hver jordfordelingskendelse sammensættes så en kommission bestående af 4 medlemmer, 1 fra hver af de 4 grupper.
Det samlede lovforslag indebærer, at der vil kunne opnås en mere målrettet, ensartet og enkel sagsbehandling.
Dermed kan vi samtidig sikre kvaliteten i opgaveløsningen og gennemføre effektiviseringer til gavn for landbrugserhvervet og statens finanser.