Finn Sørensen (EL), 2012-02-21:
Jeg vil også gerne takke Dansk Folkeparti for at have taget initiativ til den her forespørgselsdebat.
Jeg vil også gerne kvittere for, at man i baggrundsmaterialet har medtaget nogle udmærkede dokumenter, bl.a. et godt forslag, som Enhedslisten fremsatte i april sidste år om ti rettigheder til de ældre under overskriften »Ret til et værdigt liv«.
Jeg tror, vi kunne have sparet en del af de debatter, vi har haft i dag, hvis Folketinget på det tidspunkt havde vedtaget Enhedslistens forslag, men der blev det jo desværre afvist af den daværende regering og det daværende flertal, også alle de andre partier, med den samme begrundelse, som Dansk Folkeparti i dag har klandret De Radikales ordfører for at bruge, nemlig at nu skulle man jo endelig ikke blande sig i det kommunale selvstyre.
Jeg tror, vi har en god diskussion til gode om, hvordan vi finder en rigtig balance imellem det kommunale selvstyre og så de store ambitioner, vi har herinde i Folketinget.
Sagen er jo, at der har været alt for mange kedelige eksempler på, at tingene ikke er, som de bør være, hverken på plejehjemmene eller i ældreplejen, og det er jo derfor, vi har den her debat i dag.
Og der synes jeg, at vi på trods af vores mundhuggeri – nej, det er måske så meget sagt, men i hvert fald er der diverse uenigheder – skal konstatere, at der jo faktisk er en rimelig bred enighed om, at vi skal have fokus på det; at vi er enige om, at det er nogle gode anbefalinger, der er kommet fra Ældrekommissionen, og at vi skal arbejde videre med dem; at vi også skal undersøge, hvad situationen egentlig er i hjemmeplejen, og finde nogle løsninger til at forbedre den.
Det er dog ikke det allerværste udgangspunkt – uden at jeg har en naiv forestilling om, at jeg kan stå her og samle hele Folketinget om de konkrete løsninger.
Vi er i hvert fald glade for det samarbejde, vi har haft med regeringen op til den her diskussion, selv om der jo, som det nok vil fremgå af min ordførertale, er visse grundlæggende uenigheder om, hvordan vi egentlig skal styre det hele.
Men jeg er glad for, at vi konstaterer, at Ældrekommissionens anbefalinger er noget, vi skal arbejde med i alle relevante myndigheder, og at vi skal kigge på den her undersøgelse af, hvordan det er i hjemmeplejen.
Hvad Ældrekommissionens anbefalinger angår, så hæfter jeg mig ved den røde tråd, som jeg synes er meget vigtig, og den er sammenfattet i titlen på rapporten: »Livskvalitet og selvbestemmelse på plejehjem«.
Man har jo erkendt, at de to ting hænger uløseligt sammen, og det synes jeg vi skal holde fast ved.
Men rapporten peger jo også på nogle problemer og udfordringer.
En ud af fire ansatte på plejehjemmene synes ikke, at plejen og omsorgen er god nok, og at det er tidspres, dårlig planlægning og dårlig ledelse, der er årsagen til det.
Hvorfor komme med dyre anbefalinger, når der alligevel ikke er råd til det? lød det fra den pågældende.
Jeg håber ikke, at denne opgivende holdning er dækkende for Kommunernes Landsforening.
For det første kunne man jo undersøge, om der skulle være mulighed for at frigøre flere ressourcer til omsorg og pleje ved at afskaffe al den unødige kontrol og det unødige bureaukrati og minuttyranni, som har bredt sig under de sidste 10 års udliciteringstvang, og som har ædt sig mere og mere ind på den tid, der ellers skulle bruges til omsorg og pleje.
Der er vi jo glade for, at vi er blevet enige med regeringen om at ophæve den her udliciteringstvang.
For det andet kunne Kommunernes Landsforening jo lade være med at sige ja til nogle aftaler med regeringen, der betyder, at der ikke er de fornødne økonomiske rammer.
Og her er vi fremme ved et grundlæggende problem.
Det er Enhedslistens klare opfattelse, at en vigtig årsag til mange af de problemer, vi har set på plejehjemmene og i hjemmeplejen, er den nedskæringslinje over for kommunerne, som den tidligere regering og Dansk Folkeparti har stået for gennem 10 år, senest udmøntet i kravet om såkaldt nulvækst.
Sammen med de nuværende regeringspartier, i hvert fald S og SF, har vi jo, da vi var i opposition, kritiseret denne linje og fremhævet alternativet med velfærd i stedet for skattelettelser, men desværre ser det ud til, at den nuværende regering vil videreføre den hårde linje over for kommunernes økonomi.
Ja, man kan frygte, at den nye budgetlov og regeringens nye 2020-plan vil stille endnu skrappere krav, men det må vi jo kigge på.
Det burde være indlysende, at det vil medføre flere nedskæringer i kommunerne, og at det også vil gå ud over omsorg og pleje i forhold til de ældre.
Det vil medføre flere dårlige løsninger, som allerede nu bliver fremført med stigende styrke i form af øget brugerbetaling, tilkøbsydelser, indførelse af velfærdsteknologi osv. hen over hovedet på de ældre.
Derfor må man sige, at der i høj grad er plads til forbedringer, ikke bare i ældreplejen, men også i regeringens økonomiske politik, hvis man virkelig vil føre de smukke målsætninger ud i livet.
Og så er der også plads til forbedringer, når vi taler om pensionisternes økonomi.
Men jeg kan se på uret, at nu skal jeg holde min mund.
Jeg vil nødig irettesættes og få en taske i hovedet, så jeg siger tak.