runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nadeem Farooq (RV), 2012-11-22:
Når man fører skattepolitik ved at skrue på nogle knapper, bruge instrumenter som afgifter og skatter – hvilke afgifter det nu end er – vil det nogle gange føre til lavere beskæftigelse og nogle gange til højere beskæftigelse.
Så på den måde virker skatter og afgifter, kan man sige.
F.eks. har vi lige før sommeren sammen med Venstre og De Konservative landet en skattereform, som skønnes at øge beskæftigelsen med ca. 15.000 personer, og så har vi i forbindelse med finansloven lavet nogle tiltag, som havde nogle negative afledte virkninger for beskæftigelsen.
Og når jeg siger, at det er noget, vi har forudset, er det udtryk for den ærlighed, vi udviser, nemlig at vi har nogle højere målsætninger, og nogle gange har de isoleret set nogle negative effekter.
Men samlet set er der jo ikke tale om en stor samfundsøkonomisk udfordring.
Det er også derfor, vi monitorerer det, vi følger udviklingen, og vi konstaterer, at der ikke er noget større problem nu og her.
Mike Legarth (KF), 2012-11-22:
Jeg vil gerne høre den ellers så udmærkede ordfører, hr. Nadeem Farooq, om han er enig i, at der er butiksdød i Sønderjylland i den slags butikker, der konkurrerer med Tyskland.
Dagligvarebutikker, kiosker og servicebutikker uddør og kan ikke overleve, fordi konkurrencen er for hård.
Kan vi være enige om det?
Nadeem Farooq (RV), 2012-11-22:
Men jeg tror også, at vi må kunne blive enige om, at det er et dybereliggende problem, at der er butiksdød i Sønderjylland.
Det handler ikke kun om regeringens afgiftsstigninger.
Det handler også om det skattepolitiske regime, vi har, kontra det tyske, og det gør det, uanset hvilken regering der er her, medmindre man har en ambition om at sænke dansk moms og danske afgifter i det hele taget til tysk niveau.
Hvis man gerne vil det, vil jeg gerne se en finansiering eller en anvisning på en finansiering af det.
Mike Legarth (KF), 2012-11-22:
Det er jeg enig i.
Det er også et dybere strukturelt økonomisk problem.
Det er vi enige om.
Men jeg forstår, at ordføreren vil tage det alvorligt.
Det anerkender jeg, og det er jeg glad for at høre.
Men så kan man heller ikke sige, at det ikke er et større samfundsmæssigt problem, for det er det jo.
Den her landsdel er jo udsat for den her helt urimelige konkurrence, som den ikke kan matche.
Så forstår jeg måske ikke helt, hvorfor Det Radikale Venstre er på det hold i rød blok, der ikke vil være med til at håndtere den dybere problemstilling gennem lavere skatter, en mindre offentlig sektor og ved at gøre os mere konkurrencedygtige.
Det vil nok være for meget at bede om i dag at få en bekræftelse på det, men kan vi være enige om, at vi vil gøre noget ved forholdene for de små handlende, der dør, så de kan overleve, for de siger jo, at det er afgifterne, der gør, at de ikke længere kan overleve?
Nadeem Farooq (RV), 2012-11-22:
Radikale Venstre er på det helt rigtige hold, og vi har også sammen landet en finanslovaftale, som jo viser en stor grad af økonomisk ansvarlighed, hvilket jeg er meget glad for.
Så jeg mener faktisk, at vi adresserer de problemstillinger, vi har foran os i samfundet.
De ligger mig meget på sinde, og det vil jeg gerne understrege.
Det, jeg siger, er, at man jo altid kan rangordne forskellige samfundsøkonomiske målsætninger.
Og der siger jeg bare, at det ikke er sådan, at vores økonomiske politik er ved at bryde sammen på grund af det, der sker i Sønderjylland.
Det er der ingen tvivl om.
Frank Aaen (EL), 2012-11-22:
Vi er enige i de bemærkninger, der kom fra skatteministeren, om, at der ikke på nogen måde er tale om en dramatisk stigning i grænsehandelen, og at der derfor heller ikke her og nu er brug for et indgreb.
Vi hører selvfølgelig til dem, der mener, at man er nødt til at tage spørgsmålet om grænsehandelen alvorligt – ingen tvivl om det – men at der helt aktuelt er nogen grund til at gøre det, kan vi ikke lige se.
Jeg vil fremhæve, som andre også har sagt, at man ikke bare kan forklare den forskel, der er mellem de tyske priser og de danske priser, med afgifter og moms, men at man er nødt til at kigge på, hvordan detailhandelens priser er før afgifter og moms, og der er det altså sådan, at varerne notorisk er væsentlig meget dyrere i de danske butikker, end de er i de tyske butikker.
En dansk produceret øl sælges – før afgifter og moms – billigere i Tyskland, end den sælges i Danmark, på trods af transporten.
Det er et problem, som jeg i højere grad synes man skulle fokusere på, hvis man er meget bekymret over, at folk kører til udlandet for at købe øl og andre ting.
De danske varer er i det hele taget væsentlig dyrere end tilsvarende varer i andre EU-lande, ikke på grund af afgifter og moms, men fordi man i detailhandelen i Danmark simpelt hen har højere priser, end man har i andre lande.
Det er problemstillingen.
Og hvorfor har vi det grænsehandelsproblem?
Ja, der er problemet jo ikke, at folk, når de rejser ind og ud af landet, så har lov til at tage nogle varer med hjem, men at vi på grund af EU-reglerne er blevet påduttet, at man kan tage næsten uanede mængder af varer med hjem.
Det vil sige, at det i nogle tilfælde kan betale sig at køre fra Aalborg til Tyskland for at handle ind og så køre hjem igen.
Det er altså dårligt for miljøet, og det er dårligt for detailhandelen i Danmark.
Men det er også dårligt for vores sundhed, at vi ikke kan bruge prismekanismen i den grad, som vi gerne ville, til f.eks. at nedbringe omfanget af rygning.
Det skyldes EU-reglerne, og de er jo hellige, dem må man ikke snakke om.
Men hvorfor skal det være sådan, at det kan betale sig at køre flere hundrede kilometer for at handle ind?
Og jeg siger igen, at det, at man tager varer med hjem, når man er ude at rejse, ikke er noget problem.
Men det, der er problemet, er, når reglerne – på grund af en eller anden EU-ideologi om, at man skal kunne handle fuldstændig frit hen over grænserne – får et omfang, der gør, at der altså bliver sat nogle grænser for, hvad det er, vi kan gøre, f.eks. med hensyn til sundhedspolitikken her i landet.
Men det er også med hensyn til miljøpolitikken, der er et problem.
Når vi f.eks. har problemet med øldåserne, er det jo, fordi vi ikke kan få tyskerne til at opkræve den samme pant på øldåserne, som vi har, og man ikke kan komme med ind i det samme system.
Så det kunne man også godt lige fokusere på, hvis man er så bekymret, som man er.
Men vi står selvfølgelig bag det forslag til vedtagelse, der før blev læst op.
Mike Legarth (KF), 2012-11-22:
Tak, hr. formand, og tak til Dansk Folkeparti for, at vi endnu en gang drøfter problemerne omkring grænsehandelen.
Det er jo en dagsorden, som vi konservative har rejst gang på gang.
Jeg fornemmer også, at der efterhånden er meget bred opbakning især i de borgerlige partier til, at vi er nødt til at tage det her alvorligt og er nødt til at gøre noget ved det.
Det er et faktum, at vi har butiksdød, og hvis man gør sig selv den ulejlighed, at man kører ned på den anden side af grænsen mellem Tyskland og Danmark, vil man få et mindre chok over at se, hvor heftig en handel der er, hvordan der køres kortegekørsel ud af Tyskland med tætpakkede biler fyldt til randen, trailere det samme.
På samme måde er der nærmest kortegekørsel med lastbiler, der kører hovedsagelig fra København med varer, der skal sælges i grænsebutikkerne.
Men der er også et forureningsspørgsmål i det, at vi skal transportere danske øl og vand og andre attraktive varer helt ned på den anden side af grænsen, for at danskerne så kan valfarte til Tyskland og købe dem og bringe dem tilbage igen, for ikke at nævne trængslen på det danske vejnet, som i forvejen er overbelastet.
Det er et faktum, at der er butiksdød.
De handlende i Sønderjylland og faktisk også Sydjylland kan ikke overleve, og de fortæller selv, at det er afgifterne, der er dråben i bægeret, der gør, at de simpelt hen ikke kan bestå og derfor må lukke deres butik.
Det er vi nødt til at gøre noget ved.
Jeg er ked af at måtte sige til skatteministeren, at jeg mener, det er lodret forkert.
Når vi er dernede, kan vi se, at grænsehandelen er eksploderet.
Men det er ikke en fair beregning.
Der er et kæmpe underskud, når man tager alle omkostninger i betragtning.
Her har den røde regering jo valgt yderligere en problemstilling ved at påføre systemet en ekstra omkostning.
Men jeg vil gerne invitere skatteministeren – her fremsætter jeg endnu en gang en stående invitation til skatteministeren – til at tage med mig ned over grænsen, og så skal jeg præsentere skatteministeren for de helt ubegribelig mange handlende, der er, for at få bekræftet, at det er en eksplosiv stigning, der har været.
Med de ord tror jeg, jeg vil sige tak for, at vi har fået lejlighed til at drøfte det her mellem partierne.
Og jeg håber, at vi med de positive tilkendegivelser, der har været fra dem, som vil tage det her alvorligt og gøre noget ved det, så også, næste gang det er os – forhåbentlig meget snart – der får magten til at ændre det, rent faktisk også gør det.
Frank Aaen (EL), 2012-11-22:
Der er ingen tvivl om, at det skifte, hvor bankerne gik over til at tage afgift for brug af forskellige købekort, fik flyttet omsætningen fra købekortene over til dankortene.
Det har det gjort over hele landet.
Det er jeg da ikke i tvivl om er en stor del af forklaringen.
Men jeg spurgte nu også, om vi ikke, i stedet for at få en henvisning til et finanslovforslag, som jeg tror de færreste har læst, kunne få at vide, hvordan Venstre havde tænkt sig at finansiere de 500 mio. kr. til grænsehandel.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-11-22:
Det sidste først og meget gerne: Det var jo en del af Venstres samlede finanslovudspil, som var fuldt finansieret og indeholdt finansiering til at sænke ikke bare afgiften på grænsehandelsfølsomme varer, men også finansiering til at lave en erhvervsskattepakke for at sikre danske arbejdspladser.
Overskriften var færre afgifter og flere arbejdspladser
Det finanslovforslag kender hr. Frank Aaen ganske udmærket, og det kan vi gerne tage en diskussion om.
Jeg tror, det er interessant at se på, hvordan det så er gået med dankortomsætningen i Danmark.
Hvis ikke jeg husker meget galt, så er der lige kommet et svar fra erhvervsministeren, der viser, at i samme periode, som dankortomsætningen syd for grænsen er steget med 24 pct., er den steget med en 3-4 pct. i Danmark.
Så jeg vil meget gerne have, at vi måler de ting op mod hinanden og konstaterer, at dankortomsætningen i Danmark, hvis jeg husker tallene helt præcist, er steget med 3-3½, i hvert fald under 4 pct., mens den altså i grænsehandelsbutikker er steget 24 pct.
Det synes jeg siger alt.
Astrid Krag (S), 2012-11-22:
Tak for det.
Jeg sad lige og fortabte mig helt i kulegravningsrapporten, nu hvor den konservative ordfører henviste til den.
Jeg vil gerne takke for alle de bemærkninger, der har været til lovforslaget i dag.
Jeg kan konstatere, at der er et flertal for forslaget, men også at der er faldet, skal vi sige, en del knubbede ord fra VKO.
Udgifterne til høreapparatbehandling er mere end fordoblet over de seneste 10 år, og bl.a. derfor er det jo naturligt, at vi i en økonomisk krisetid kigger kritisk på, om området er hensigtsmæssigt styret.
Det mente den tidligere VK-regering, som iværksatte en kulegravning af området, som det foreliggende forslag i høj grad bygger på, og det mener Rigsrevisionen, som har udtalt sig positivt om kulegravningsgruppens forslag.
Lovforslaget her sikrer en bedre anvendelse af de offentlige ressourcer, ikke mindst i form af afbureaukratisering af den offentlige sektor, samt en respektfuld omgang med skatteborgernes penge, uden at vi slækker på ambitionen om, at alle skal sikres behandling af høj kvalitet.
For det første medfører samlingen af ansvaret for udlevering og finansiering af høreapparater i regionerne ikke bare en hensigtsmæssig samordning af styring og finansieringsansvar, men også et mere gennemskueligt system for borgerne, og der vil bortfalde unødig sagsbehandlingstid.
For det andet ønsker denne regering ikke at bidrage til, at skatteyderne betaler overpris for privat hørebehandling.
Priserne på offentligt indkøbte høreapparater er faldet markant de seneste år.
Derfor er tilskudsreduktionen også en naturlig tilpasning til prisudviklingen på området, og under alle omstændigheder vil borgere med høretab fortsat have adgang til gratis behandling i det offentlige.
Derfor er der også indlagt en evaluering i lovforslaget.
Jeg stiller mig naturligvis til rådighed for at besvare de spørgsmål, der måtte være under udvalgsbehandlingen, og takker for den gode debat i dag.
Vi kan jo se, at leverandørerne har været i stand til at sænke prisen på høreapparater til det offentlige markant.
Derfor må vi også forvente, at de private klinikker kan købe ind billigere hos de selv samme leverandører.
I kulegravningsrapporten, som jeg ved at den konservative ordfører også har et rigtig godt kendskab til, kan vi jo på side 51 se i en reference, at Dansk HøreCenter giver udtryk for, at man kan indkøbe mindst lige så billigt som det offentlige.
Benedikte Kiær (KF), 2012-11-22:
Nu er det sådan, at der findes rigtig mange forskellige apparater på markedet, og det er godt, for det kan afhjælpe alle de forskellige typer høretab eller høreproblemer, som der er.
Det er jo også sådan, at det måske nogle gange kan være lidt svært at sammenligne apparaterne direkte på pris.
Det kan også godt være, at man i privat regi har en anden kvalitet, end man har i det offentlige regi; det kunne f.eks. være, at man købte nogle apparater, som havde en bedre kvalitet, og som kunne afhjælpe problemerne for flere.
Så har jeg et spørgsmål til ministeren, for der er endnu ikke nogen af ordførerne for regeringspartierne, der har kunnet svare på det spørgsmål, som jeg har stillet gang på gang.
Der fremgår det jo egentlig, at der er, og det vil der komme til at være fremadrettet, meget, meget stor forskel på den takst, som man betaler for behandlingen.
Men hver gang jeg har spurgt ordførerne for de forskellige regeringspartier om, hvorfor behandlingstaksten skal være så forskellig, har jeg altid fået et svar om apparattaksten, og det er sådan set ikke det, jeg spørger om.
Jeg vil gerne spørge om behandlingstaksten.
Synes ministeren egentlig, det er særlig hensigtsmæssigt, og er det et tegn på fair konkurrence, at det koster tre gange så meget hos en praktiserende speciallæge, som det koster for den samme behandling på en privat klinik, når vi taler om den hørebehandling, der hører med til et høreapparat?
Astrid Krag (S), 2012-11-22:
Først i forhold til antydningen af, at der er tale om lav kvalitet af de høreapparater, man har indkøbt i det offentlige, og at det er derfor, man har opnået de rabatter, man har opnået, så vil jeg bare oplyse, at AMGROS i forbindelse med den rammeaftale, man har udarbejdet til indkøb der, har trukket på den kliniske ekspertise fra regionernes audiologiske afdelinger.
Jeg har ikke noget grundlag for at skulle anfægte kvaliteten, men hvis den konservative ordfører har det, hører jeg da meget gerne om det.
Jeg synes, det er en tilsnigelse at antyde, at det er det, der er på spil.
Jeg har slået op og kigget på side 39 i kulegravningsrapporten, og jeg er nu ikke helt sikker på, at ordføreren ikke har fået svar på sit spørgsmål, men hvis der er en del af det, der ikke er blevet besvaret, og som jeg heller ikke har lykkedes med at besvare, så stil endelig spørgsmålet skriftligt.
Helt konkret står der jo en forklaring på side 39.
Når vi kan se en forskel på de praktiserende speciallægers aflønning, hvis de behandler på to ører, i forhold til de regionale audiologiske klinikker, så er det, fordi der i DRG-taksten ikke skelnes mellem, om der behandles på et eller to ører.
Så det er det lavpraktiske svar på det spørgsmål, som ordføreren stiller.
Ellers må jeg bare sige, at de priser, vi ser hos de praktiserende speciallæger, jo er nogle priser, der er fastsat ved en rammeaftale, mens DRG-taksterne er udtryk for den faktiske omkostning ved at behandle patienter.
Der er flere af ordførerne fra regeringssiden, der har været inde på at sige: Jamen i det offentlige regi har man nogle tungere og mere komplicerede patienter, som de slet ikke ser i det private regi, og man har f.eks. også en uddannelsesforpligtelse.
Alle de her ting ligger jo inde under de her tal.
Hvis ordføreren vil gå mere i detaljer med det, skal hun være velkommen til at stille et skriftligt spørgsmål, men jeg mener nu nok, at der er svaret på det her i dag.
Karina Adsbøl (DF), 2012-11-22:
Jeg skal lige høre, om sundhedsministeren kan huske, om SF tidligere har fremsat et forslag om helt at afskaffe tilskuddet til høreapparater, for det kunne jo være lidt interessant at vide.
Jeg mener, at jeg kan huske, at der har været fremsat sådan et forslag, men det kunne jeg godt tænke mig at høre sundhedsministerens svar på.
Så er det i forhold til behandlingen i det private jo sådan, at den dækker tilpasningen ved udleveringen, mens der herefter er 4 års service og løbende justeringer.
Efter de 3 måneder overgår borgeren til den service og løbende justering, der ydes i de såkaldte kommunikationscentre.
Der tænker jeg lidt på, om det i sidste ende ikke er sådan, at det er noget, der er dyrere for det offentlige.
Astrid Krag (S), 2012-11-22:
Altså, jeg bliver nødt til helt grundlæggende at sige, at jeg synes, at diskussionen om det her lovforslag bærer præg af, at man blander alle mulige ting sammen, og at man blander alle mulige ting ind i det.
Jeg vil egentlig gerne sige – det fik jeg ikke sagt i mine afsluttende bemærkninger før – at jeg er meget glad for at høre, at der er den store optagethed af ventelister.
For det er rigtigt, at der i det offentlige er nogle steder, hvor der er nogle meget lange ventelister.
Men spørgsmålet om ventelister er ikke det, som det her lovforslag adresserer.
Der laves med det her lovforslag en forenkling, ved at man samler lovgivningen i sundhedsloven.
Det er der bred opbakning til, det hører jeg også der er i dag, og det vil jeg gerne kvittere for.
Der ville det, hvis vi ikke sænkede tilskuddet, svare til, at vi blev ved med at overbetale de private høreklinikker.
Der er sket et markant fald i prisen på de offentligt indkøbte høreapparater.
De private siger, at de kan indkøbe det til den samme pris.
Hvis vi ikke lod det offentlige tilskud følge denne udvikling med ned, så ville det være det samme som en overbetaling.
Det er det, som det her lovforslag handler om.
Så kan vi diskutere alt muligt, i forhold til hvordan vi har indrettet os.
Vi kan også diskutere alt muligt, i forhold til hvordan de forskellige partier historisk har stået her, altså om der er nogen, der har ønsket, at det her skulle være en del af det udvidede frie sygehusvalg, om der er nogen, der har ønsket, at der skulle være hundrede procents offentlig finansiering af al privat aktivitet.
Derfor synes jeg faktisk, at det er det, der er interessant at vi bruger vores tid på her i salen.
Karina Adsbøl (DF), 2012-11-22:
Det er da interessant at høre sundhedsministeren, om SF havde fremsat sådan et forslag, for det kunne godt være, at det her er sådan en salamimodel, fordi man måske ikke ønsker, at der skal være private leverandører til at kunne aflaste det offentlige, når det offentlige ikke kan følge med.
Ministeren svarede heller ikke på mit spørgsmål om priserne i det offentlige, som er højere – overhovedet ikke.
Ministeren talte udenom det her.
Det er jo et hullet lovforslag, i forhold til at man ikke har taget ventelisterne med, når man ved, at det vil give et problem.
Man kunne jo lige så godt tage det hele med, når man var i gang.
I stedet for at vente og få et ordenlig lovforslag har man nu nedsat en arbejdsgruppe, der skal se på noget andet.
Man hakker noget igennem hurtigst muligt, fordi man skal anvende nogle midler på forskningsområdet, og det er jo ikke helt korrekt.
Det her bliver nogle borgere ramt af i sidste ende, og det synes jeg sundhedsministeren skal tænke på.
Sophie Løhde (V), 2012-11-22:
Jeg synes, det er lidt interessant, at ordføreren får vovet sig ud i en forklaring om, at Enhedslisten skulle have været skeptisk over for en tilskudsmodel, hvor borgerne skulle kunne få et tilskud med sig.
Nu står jeg med det ændringsforslag, som Enhedslisten har stillet.
Og hvad var det, Enhedslisten foreslog og argumenterede med i Folketingssalen?
Det var, at man var sur over, at borgerne ikke fik det fulde beløb med, altså at der kun var tale om et tilskud, for differencen mellem tilskuddet og det fulde beløb var jo brugerbetaling.
Så måske man lige sådan skulle huske fortiden med, i forhold til hvad man selv har foreslået som parti, når man oplyser om fremtiden.
Stine Brix (EL), 2012-11-22:
Når jeg siger, at vi var skeptiske over for tilskudsmodellen, er det jo sådan set fuldstændig rigtigt.
Det var sådan set det, vores ordfører sagde dengang under tredjebehandlingen, nemlig at den bekymring, vi har – og jeg kan sådan set også se, at det er det, der er sket – jo er, at man trækker personaleressourcer fra det offentlige over i det private.
Det er i øvrigt den samme bekymring, som jeg hører fra patientforeningen på området, Høreforeningen, som jo siger meget rigtigt, at man ikke løser kapacitetsproblemet ved at trække personale fra den ene sektor til den anden sektor.
Og det problem mener jeg sådan set stadig væk at vi har.
Hvis man for alvor skal knække ventelisterne, skal man muligvis overveje at øge kapaciteten på sigt, men man kan også overveje, om man kan bruge den endnu klogere, end man gør i dag.
Om forskellen på taksterne mellem det offentlige og det private vil jeg sige, at det synes jeg sådan set lige at jeg har svaret på.
Der er jo meget stor forskel på, hvilke patienter man ser i det private og i det offentlige, og når prisen på behandling i det offentlige er højere, end den er i det private, skyldes det jo bl.a., at man har de komplicerede hørelidelser, som man slet ikke ser i det private.
Man har i øvrigt også nogle andre typer af udgifter, som er indregnet i DRG-taksten.
Det gælder f.eks. uddannelse af fremtidigt personale, som man må sige er meget, meget vigtigt.
Et akutberedskab findes også på høreområdet.
Sophie Løhde (V), 2012-11-22:
Jeg må fastholde, at det er en lille smule paradoksalt at sige, at man var skeptisk, og så samtidig have stillet et ændringsforslag til stk. 5, hvori man konkret foreslog at sende til afstemning, at man ikke bare skulle have haft et tilskud til at kunne tage med ud i det private, men at man skulle have haft det fulde beløb.
Så igen vil jeg sige: Måske man lige skal huske at have sine egne forslag fra fortiden med, inden man begynder at konkludere i fremtiden på, hvad det var, man skulle have ment.
Men jeg vil gerne spørge videre ind til det her med beløbet, for ordføreren siger, at ordføreren har svaret.
Jeg beder om et konkret beløb.
Nu ligger der jo et lovforslag, hvor man siger, at det private fremover skal have et beløb svarende til de her 2.350 kr. for behandlingsdelen.
Hvad er det så, det offentlige får for behandling?
Det må ordføreren jo vide, når man kan tale om overbetaling og alt muligt andet; så må man jo i dag have et tal, man kan lægge frem, altså når man kan snakke om det.
Stine Brix (EL), 2012-11-22:
Når jeg taler om overbetaling, er det jo bl.a. for den betaling, vi giver for høreapparater.
Og prisen på høreapparater er jo faldet markant.
I gennemsnit køber det offentlige høreapparater til 1.500 kr., og nu får de så en betaling på 2.000 kr. som maks.-tilskud.
Det synes jeg egentlig er meget pænt.
Holger K. Nielsen (SF), 2012-11-22:
Det skal jeg ikke kunne sige noget om.
Jeg synes, at hr. Ole Birk Olesen skulle stille det som et § 20-spørgsmål eller som et spørgsmål gennem Skatteudvalget.
Jeg tror, det er den mest hensigtsmæssige måde at besvare det spørgsmål på.
Jeg kan ikke svare på det her i hvert fald.