Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-02-06:
Tak for det.
Jeg må jo beklageligvis sige, ud over selvfølgelig at takke statsministeren for besvarelsen, at jeg synes, det er, jeg ved ikke, om man må bruge udtrykket nonsens, men jeg synes altså ikke, det er en argumentation, der holder hjem.
Det første, man kan tage fat om, er jo, om det, statsministeren forsøger her med det brev, hun sender til Folketingets formand i sidste uge, om, at der er nogle ting omkring Grønland, som regeringen fremover ikke vil besvare spørgsmål om, er udtryk for en ny praksis.
Til det må man jo svare meget firkantet og klart: Ja, det er det.
Hvis vi kigger tilbage og ser på, hvad folketingsmedlemmer har interesseret sig for i forbindelse med Grønland, er det også ting, som har været omfattet af noget, som grønlænderne selv har taget vare på.
Om vi har kaldt det selvstyre eller hjemmestyre, så har det været ting, man selv har forvaltet.
Det har man interesseret sig for, og der har ikke været problemer med at få regeringens forskellige ministre gennem tiderne til at besvare spørgsmål om det.
Så ja, der er tale om en ny praksis.
Skal Folketinget finde sig i det?
Skal Folketinget finde sig i, at man her flytter kompetencen, flytter overvejelserne om, hvad der er relevant for Folketinget at vide noget om, fra Folketinget til regeringen?
Skal vi acceptere, at det er regeringen, der forlods kan tage et område ud og sige: Det her er et område, hvor I ikke skal forvente at få svar, selv om I stiller spørgsmål?
Eller er det op til Folketinget selv at vurdere, hvad vi synes er interessant at stille regeringens ministre spørgsmål om?
Hvis det er, skal regeringens ministre selvfølgelig, uanset hvilken regering der sidder – ordet minister betyder tjener – gøre, hvad den kan, for at tilvejebringe viden om det, så man kan svare på spørgsmålet.
Bør det være sådan i det danske demokrati helt principielt?
Ja, det synes vi i Dansk Folkeparti at det bør være.
Derfor mener vi ikke, at Folketinget skal acceptere, at regeringen forlods tager et område ud og siger: Fremover kan I ikke forvente at få svar på de her spørgsmål.
Når vi så stiller spørgsmål om et konkret projekt, f.eks. i forbindelse med hvordan en råstofudvinding på Grønland vil foregå, om, hvor dybt man kan gå ned osv., kan vi jo diskutere konkret i forbindelse med det, men det, at man forlods siger, at det kan vi ikke få svar på, er da en noget arrogant indstilling.
Man kan jo også spørge, hvorfor i alverden Danmark skal have en rigsombudsmand – nu er det en rigsombudskvinde – på Grønland, hvis ikke det er for at være statsministerens og regeringens forlængede arm i forbindelse med at kunne tilvejebringe oplysninger om, hvad der sker på Grønland, som man bl.a. så kan servicere Folketinget med, og som kan være en del af vores viden om, hvad man bør gøre fra dansk side i forskellige sammenhænge, hvordan man kan bistå, hvordan man kan hjælpe med en god grønlandsk udvikling fremover.
Det andet store spørgsmål er jo definitionen af, hvor Danmark har en retlig interesse.
Statsministeren skriver jo så i brevet til Folketingets formand, at der, hvor Danmark ikke har en retlig interesse i at få spørgsmålene besvaret, mener man så ikke at man skal besvare spørgsmålet.
Man må jo bare sige, at nu forsøger statsministeren så at afgrænse det til at sige, at det kun er Grønland, og at det ikke handler om udenrigspolitik i øvrigt, men prøv at tænk, hvis statsministeren kommer i næste uge og siger: Jo, vi udvider også den definition til andre områder af verden.
Hvad er det så i virkeligheden, statsministeren siger?
Så siger statsministeren, at der, hvor Danmark ikke har en særskilt retlig interesse, skal Folketinget ikke længere kunne stille spørgsmål med forventning om, at regeringens ministre svarer.
Der er jo masser af ting, vi stiller spørgsmål om, om alt, hvad der foregår rundt i verden, som har det folketingsmedlems eller det partis interesse, som stiller spørgsmålene.
Det skal da besvares, vil jeg sige til statsministeren.
Derfor er det da oplagt, at det, der skete i sidste uge, er et forsøg på at undgå en indholdsmæssig debat om nogle ting, der sker på Grønland, men som den danske befolkning er meget optaget af.
Det er jo bl.a. et forsøg på at undgå en debat om, hvad det er for nogle lønniveauer, der kommer til at gælde, hvis der er 5.000 kinesere på Grønland, som muligvis kan blive aflønnet – det er i hvert fald en mulighed ifølge storskalaloven – ud fra kinesiske forhold.
Det duer simpelt hen ikke.
Forslag til vedtagelse
»Folketinget pålægger statsministeren at trække sit brev til Folketingets formand af 28. januar 2013 tilbage og stille regeringens ministre til rådighed for besvarelse af de spørgsmål, som Folketingets medlemmer finder relevante i forhold til diskussionen om rigsfællesskabet, herunder Grønland.«