runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-04-03:
I min ordførertale anklagede jeg Liberal Alliance for at have et tilbageskuende og konservativt, måske lidt gammeldags blik på det, og så starter hr. Anders Samuelsen sin tale deroppe med at fokusere på tresserne, og hvad der kunne lade sig gøre i tresserne.
Jeg håber ikke, at indlægget skal forstås på den måde, at de mange tilbud, man kan få i dag, hvis man har børn, der er døve, hørehæmmede, marginaliserede – nogle af de ting, som hr. Anders Samuelsen kom med som eksempler – kunne man også få i tresserne.
Jeg tror ikke, at det var den måde, det skulle forstås på.
Men hr. Anders Samuelsen fremhæver de 170.000 arbejdspladser, som forsvandt under VK-regeringen i perioden 2008-2010, hvor vi havde en kæmpe global finanskrise, som blev endnu værre i Danmark, fordi den tidligere regering ikke havde sikret os og dansk økonomi godt nok.
Derfor er mit spørgsmål lidt i den samme boldgade: Hvis hr. Anders Samuelsen gerne vil sikre, at der ikke kommer fremtidige kriser, hvor vi mister i titusindvis af arbejdspladser, hvorfor er det så, at Liberal Alliance ikke vil være med til at sikre en mere sund finansiel sektor?
Anders Samuelsen (LA), 2014-04-03:
Undskyld, jeg betragter det der som ren polemik og som noget, som forsøger at fjerne fokus fra det, som er beslutningsforslaget.
Hvad kan man bruge det at dreje diskussionen hen på den finansielle sektor til ude i landet, hvis man nu er marginaliseret i forhold til arbejdsmarkedet?
Altså, Liberal Alliance sad ikke i VK-regeringen.
Liberal Alliance sidder heller ikke i SR-regeringen, det har SF gjort.
Hvad er der sket i den periode, hvor ordføreren havde ansvaret?
Har vi fået færre på overførselsindkomst?
Er det begyndt at vælte ind med arbejdspladser i det her land?
Godt, så lad os bare konstatere det og så komme videre og så række hinanden hånden og komme i gang med at lave noget, som faktisk virker.
Det er bare det, jeg siger.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-04-03:
Jeg vil jo gerne række hånden ud, der er bare så frygtelig langt.
Og hvis vi ikke taler det samme sprog, er det jo bare rigtig, rigtig svært.
Og når hr. Anders Samuelsen hele tiden fremhæver de 170.000 arbejdspladser, der gik tabt, men ikke vil kigge på det grundlæggende problem, der gjorde, at de gik tabt, så er det jo rigtig, rigtig svært at gøre noget ved det.
Hr. Anders Samuelsen fremhæver tit Sverige, og det er jo et land, vi hører rigtig, rigtig meget om.
Men Sverige har også en ungdomsarbejdsløshed på 25 pct. Blandt de unge under 25 år er hver fjerde arbejdsløs.
Hvad ville hr. Anders Samuelsen sige til de unge i Sverige i forhold til den politik, der bliver ført lige nu i Sverige?
Anders Samuelsen (LA), 2014-04-03:
Faktisk var hr. Frank Aaen inde på det, der er det reelle problem ved Danmark kontra Sverige, for det er, at vi skjuler tallene.
Vi skjuler den reelle ungdomsarbejdsløshed i overførselsindkomster, som vi kalder forskellige ting.
Når man ryger ud af dagpengesystemet eller kontanthjælpssystemet eller andet, ryger man over på andre ydelser – så registreres det sådan set ikke som arbejdsløshed.
Det, ordføreren skal kigge på, er, hvor mange færre man har på overførselsindkomst i Sverige sammenlignet med Danmark, og der er tallet bare helt faktuelt sådan, at hvis man sammenligner lige over, har vi 250.000 flere i udenforskabet , end man har i Sverige
Eller sagt på en anden måde: Man har langt bedre chancer i Sverige for at være en del af fællesskabet, end man har i Danmark.
Og det gjorde SF intet ved, mens man sad i regering.
Brian Mikkelsen (KF), 2014-04-03:
Jeg vil først indlede med at takke LA for et, synes jeg, godt og interessant forslag.
Det er vigtigt, at vi sikrer faste rammer for erhvervslivet og for en innovativ udvikling i det danske samfund.
Ja, kendsgerningerne i dag er, at vi i det danske samfund relativt er blevet fattigere, at vi arbejder mindre end i andre sammenlignelige lande, at vi lader os pensionere for tidligt, og at vi ikke er produktive og innovative nok.
Hvad er så udfordringen?
Der er jo et væld af udfordringer; det er der på uddannelsesområdet, på logistikområdet, på incitamentsområdet osv.
Men en af de væsentligste udfordringer, vi har i samfundet, og som LA også adresserer i forslaget her, er jo det med at sikre trygge, stabile rammer for investeringer, i forhold til at sikre, at der er lave omkostninger for virksomhederne.
Det er jo, at man kan se, at der kommer en værdiskabelse ud af det.
Og den værdiskabelse kommer jo af, at man på bundlinjen også kan se, at det kan betale sig.
Så derfor er det afgørende vigtigt, at vi får skabt nogle stabile rammer for erhvervslivet, men også for almindelige mennesker, for det, at der er stabile vilkår for almindelige mennesker, betyder jo også, at der er en tiltro til fremtiden, at der bliver investeret i produktion, i salg og i køb i Danmark.
En lille flig af et eksempel på det kunne jo være, at man får kigget på det konservative forslag om at sikre et reelt skattestop for grundskylden; så ville man også sikre, at husejerne i det her samfund fik en vished for, hvordan deres økonomi så ud i fremtiden.
Det vil også give mere købekraft og mere udvikling i samfundet.
Hvis vi vender os mod erhvervslivet, ville en samlet plan for, hvordan man fik sænket selskabsskatterne, fik fjernet unødvendige afgifter og i det hele taget fik lettet omkostningsniveauet for virksomhederne helt sikkert og uden nogen som helst tvivl være med til at fremme investeringerne og produktionen i samfundet.
Så er det er jo et tilbud, som det bare handler om at sige ja til.
I stedet for at tænke på, hvordan man kan belaste virksomhederne med nye afgifter, nye besværligheder, nye måder at finansiere underlige ting på, så handler det jo altså om at kigge på, hvordan man kan gøre livet lettere, mere smidigt og mindre omkostningstungt for virksomhederne.
Så derfor skal man have sænket selskabsskatterne, man skal have fjernet afgifterne og i det hele taget gøre livet lettere for dem.
Så vi føler sympati for forslaget her.
Måske er det lidt for rigoristisk indrettet og giver mindelser om andre tiårsplaner i andre samfund, som hverken LA eller Det Konservative Folkeparti bryder sig om, men intentionen i forslaget har vi meget sympati for.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-04-03:
Hvis ministeren bare ville svare på det simple spørgsmål: Mener ministeren, at det er et politisk problem, at man med kort beskæftigelse i Danmark kan få fuld adgang til børnechecken?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-04-03:
Hvem skulle have troet, at Liberal Alliance gik ind for planøkonomi, for det er jo det, beslutningsforslaget går ud på, en 10-årig samfundskontrakt, hvor skatter og afgifter holdes i ro.
Lad os skrue tiden 10 år tilbage til 2004.
Det er umiddelbart inden, der var en eksplosiv højkonjunktur og husprisernes himmelflugt.
Hvem forudså i 2004, at verdensøkonomien bare 4 år senere skulle kollapse – i hvert fald ikke politikerne her i Folketinget.
Verden er blevet hypersensitiv og uforudsigelig.
Den planøkonomi, Liberal Alliance her advokerer for, er derfor på alle måder gammeldags og konservativ og aldeles ude af trit med en moderne og globaliseret verden.
Vi har brug for at kunne skrue på knapperne og ændre skatter og afgifter, i takt med at tingene ændrer sig.
Jeg har netop været i Japan.
Inden katastrofen indtraf i Fukushima, var Japan totalt afhængig af deres atomkraftværker.
Nu er de lukket, og den store diskussion handler om, hvordan deres energiforsyning skal skrues sammen i fremtiden.
Tættere på vores egne breddegrader har krisen på Krimhalvøen affødt en stor diskussion både i Europa og herhjemme om vores fremtidige energiforsyning.
Senest kom FN's klimapanel med en rapport, der gav kraftig advarsel om klimaforandringernes konsekvenser specielt på fødevareområdet.
Der vil simpelt hen ikke være mad nok til verdens befolkning.
Det er tre eksempler på begivenheder, der enten var umulige at forudse, eller som vokser i omfang dag for dag, men som har betydning på en række punkter, ikke mindst på hvordan vi skruer vores skatte- og afgiftssystem sammen, enten for at vi kan tilpasse os en ny virkelighed eller for at skubbe på en udvikling, vi ønsker os.
Der er altid god grund til at sikre en vis kontinuitet og forudsigelighed, men der er også brug for fleksibilitet.
Liberal Alliances ønske om en 10-årskontrakt hører altså bedre hjemme i 1950'ernes Sovjetunionen end i det 21. århundredes Danmark.
SF støtter ikke beslutningsforslaget.
Morten Østergaard (RV), 2014-04-03:
Først og fremmest er der jo det problem, at den måde, som loven var vedtaget på, ikke var EU-medholdelig.
Og det er jo så det, vi søger at bringe i orden her.
Jeg konstaterer, at der er rigtig mange danskere, der har glæde af de samme regler i andre lande, og derfor er pointen for os sådan set bare at forsøge at skabe en situation, hvor dem, der kommer til Danmark, arbejder på danske løn- og arbejdsvilkår og betaler dansk skat som en forudsætning for under de rette forudsætninger, som er forskellige fra område til område, SU og det her, at få adgang til den danske velfærd.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-04-03:
Altså, Folketinget vedtog for et par år siden en lovgivning, som man ønskede skulle gælde her i Danmark.
Det gjorde man med fuldstændig åbne øjne.
Regeringspartierne var imod dengang og bruger så nu en fortolkning, man laver sammen med embedsmænd i Bruxelles, for at administrere i strid med den lovgivning.
Så det her handler jo i meget høj grad om, hvem der egentlig har retten til at definere og fortolke den lovgivning, der skal være gældende – er det skatteministeren og en mindretalsregering i Danmark sammen med embedsmænd i Bruxelles?
Nej, det er det jo ikke.
Det er jo Folketingets flertal, eventuelt sammen med EU-Domstolen, hvis vi måtte blive dømt for at administrere efter anderledes vilkår end det, EU-reglerne siger.
Men det kan jo aldrig blive en mindretalsregering sammen med nogle embedsmænd.
Sådan må det jo være i et demokratisk samfund.
Derfor er mit spørgsmål til skatteministeren altså også, om det uanset de der juridisk snørklede, indviklede forklaringer, han kommer med nu, så set med skatteministerens briller rent politisk-moralsk på nogen måde er i orden?
Hvis Folketinget vedtager et beslutningsforslag, der pålægger regeringen at administrere efter de lovregler, der gælder i Danmark, så bør man også gøre det.
Er det ikke sådan, det er?
Kan det overhovedet være foreneligt med De Radikales synspunkter, at det er man ligeglad med, at man bare alligevel administrerer ud fra det, man som mindretalsregering sammen med embedsmænd i Bruxelles mener?
Morten Østergaard (RV), 2014-04-03:
Desværre må jeg sige, at det er min opfattelse, at hr. Kristian Thulesen Dahl taler mod bedre vidende, for han har jo en høj juridisk eksamen af akademisk karakter og ved jo derfor godt, at der er EU-regler, som har forrang for national lovgivning.
Det er jo et flertal i Folketinget, der har udstyret den daværende VK-regering med mandat til på Danmarks vegne at tiltræde den reviderede udgave af den forordning.
Det er derfor lige så validt, at man med fuldt åbne øjne har tiltrådt den forordning, som gælder ikke bare i Danmark, men i alle EU-lande.
Hvad ville hr. Kristian Thulesen Dahl sige, hvis andre lande med henvisning til flertallet i deres parlamenter nægtede at følge de regler og forpligtelser, de havde indgået over for danske borgere, som havde ophold i deres land – det kunne være i forbindelse med børnecheck, det kunne være i forbindelse med sygdomsbehandling, eller det kunne være i forbindelse med forurening og miljøkatastrofer, der måske ville få betydning i Danmark?
Det er jo derfor, vi har et forpligtende fællesskab; det er, fordi vi ønsker de regler overholdt.
Her er der ingen tvivl om den juridiske vurdering, og den er ikke politisk eller forhandlet mellem regeringen og Bruxelles.
Det er en efter fuldstændig sædvanlige principper uafhængig juridisk vurdering foretaget af de relevante eksperter i regeringskontorerne, og det er den, vi har lagt til grund.
Og jeg tror, de fleste, der har fulgt debatten her på det seneste, kan se, at det jo nok ikke er en situation, vi sådan har bestilt, men at det er en situation, vi er i, fordi vi tager vores ansvar alvorligt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-04-03:
Der er godt nok langt fra Hørups gamle ord om ingen over eller ved siden af Folketinget og så til at høre en radikal skatteminister anno 2014.
Altså, det, det handler om her, er jo ikke, om Danmark skal følge nogle internationale spilleregler osv.
Det er jo fortolkningen af de spilleregler.
Har en mindretalsregering i Danmark sammen med embedsmænd i Bruxelles lov til at lave deres egen fortolkning og sige, at sådan her vurderer vi at reglerne er, og derfor administrerer vi hen over hovedet på et flertal i Folketinget?
Hvis Folketingets flertal vedtager et beslutningsforslag, fordi Folketingets flertal, på trods af den diskussion der har været, mener, at det må være i orden, at Danmark har et optjeningsprincip på børnecheck, som det blev formuleret i lovgivningen fra december 2010, hvordan kan en mindretalsregering så sidde det overhørig og sige, at det er man ligeglad med, og så administrerer man videre efter aftale med embedsmænd i Bruxelles?
Så bliver man da nødt til at indrette administrationen efter loven og efter Folketingets flertal, og hvis der så er nogen, der er uenig i det, må de jo trække Danmark for EU-Domstolen, og så må Domstolen vurdere, hvad der skal være gældende ret i EU.
Morten Østergaard (RV), 2014-04-03:
Der er ikke nogen, der er over eller ved siden af Folketinget, og det var der jo heller ikke, dengang man tilsluttede sig de her regler.
Det er jo det, der gør, at den her forordning har forrang for den nationale lovgivning.
Det var man jo også tidligere opmærksom på.
Da hr. Claus Hjort Frederiksen blev spurgt om de juridiske vurderinger, der lå til grund for den lovgivning, der indførte optjeningsprincippet, sagde han, at man skulle kende juristerne i Justitsministeriet meget dårligt, hvis man troede, at de lå under for politisk påvirkning.
Det kan jeg fuldstændig bekræfte.
Det er præcis det samme, der gør sig gældende i dag.
Der er ikke nogen tvivl om, at her er lovgivningen ikke i overensstemmelse med vores internationale forpligtelser, og regeringen kan ikke statsretligt og vil ikke politisk krænke borgeres rettigheder fuldt bevidst, fordi det vil svigte vores ministeransvar, og det er noget, vi tager meget alvorligt.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-04-03:
Tak for det.
Forleden dag havde jeg fornøjelsen af at gense filmen »Olsen-banden går i krig«.
Plottet er kort fortalt, at skurkene Bang-Johansen og den sorte baron vil omdanne Danmark til Operation Daisyland, så den tyske ferieindustri kan overtage kongeriget.
Danskerne skal arbejde som hotelkarle, skopudsere og folkedansere.
Nu er det ikke det, vi har på dagsordenen i dag, men det er jo trist, at regeringen ikke kan mobilisere mere professionalisme end Olsen-banden for at skærme de danske skatteborgere for det velfærdstyveri, man er ved at blive udsat for, når endda formanden for parlamentet, Martin Schulz, den 25. marts i år siger, at selvfølgelig har medlemsstaterne ret til at skærme deres velfærdsydelser med optjeningsprincipper.
Jeg er jo ked af, at hr. Morten Østergaard som minister gang på gang har afvist de forskellige forslag, oppositionen er kommet med, i stedet for i den parlamentariske ånd, som vores demokrati er funderet i, selv at forsøge at løse problemet.
Derfor vil jeg nu spørge hr. Morten Østergaard: Mener man fra regeringens side, at det her er et politisk problem, eller synes man dybest set, det er mere interessant at debattere de juridiske aspekter i en studiekreds, der ville være Roskilde Universitetscenter værdig?
Morten Østergaard (RV), 2014-04-03:
Jeg ved ikke, hvad henvisningen til Roskilde Universitet har med det her at gøre, men jeg kan i hvert fald sige, at det, vi sådan set savner, hvis vi skal blive i Olsen-bandesproget, er, at der er en plan.
For det, man opfordrer til igen og igen, er jo, at vi skal begå ulovligheder.
Og det er jo det, der er udfordringen her, nemlig at man ikke vil anerkende, at mens Venstre og De Konservative havde regeringsmagten, tilsluttede de sig regler, som har de konsekvenser, vi ser i dag.
Det er det, man ikke vil anerkende.
Og det er derfor, at vi så står i en situation i dag, hvor regeringen opfordres af tre partier til at slå ind på en kurs, som vil være direkte i modstrid med Danmarks forpligtelser, som de er udlagt helt uafhængigt af de relevante juridiske eksperter i regeringskontorerne.
Vi har igen og igen sagt, at vi er åbne over for at diskutere løsninger, men det skal være løsninger, der holder sig inden for EU-retten, og det skal være løsninger, der ikke parkerer regningen hos de børnefamilier i Danmark, der i forvejen har mindst.
Og det er jo det, der er kernen i de forhandlinger, der pågår, og der har vi altså endnu ikke vundet gehør.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-04-03:
Ja, altså, en vil jo vide, at grunden til, at det går galt for Egon og hans bande i Olsen-bandefilmene, jo ikke er manglende vilje, men manglende professionalisme.
Derfor er det sørgeligt at se, at det går galt for regeringen, både på grund af manglende vilje og manglende professionalisme.
Ministeren siger, at han er klar til at lytte til konstruktive forslag, men ville det ikke være mest fornuftigt, hvis regeringen med hele embedsapparatet i ryggen brugte sine ressourcer lidt mere på at finde konstruktive løsningsforslag end på at grave tilbage, til dengang vi havde regeringsmagten, og underkende diverse løsningsforlag formuleret af Venstre, Konservative og andre partier?
Morten Østergaard (RV), 2014-04-03:
Jamen det er derfor, vi har haft intensive drøftelser.
Det er derfor, vi igen og igen har rakt hånden frem.
Vi har foreslået, at man kunne indføre månedsvis bagudbetalt børnecheck for at sikre, at ingen får den udbetalt uberettiget.
Vi har sagt, at vi, i forbindelse med at forordningen skal revideres, gerne vil arbejde på at se på, om vi ikke kan skabe muligheder for, at der kan indføres værn, hvis man får væsentlige økonomiske ubalancer eller den indeksering, som Venstre har ført frem med stor kraft.
Men det, som Venstre skylder at svare på, er jo, hvad det er, man vil forlange der skal foregå nu og her, som kan holde sig inden for EU-retten, og som ikke medfører, at man sender en regning videre til de børnefamilier, der har mindst.
Tak for tilliden, men vi er jo altså bundet af, at vi ikke bare kan slynge ting ud, men er nødt til at gøre ting, der har hold i virkeligheden og i de regler og forordninger, der gælder på området.
Pia Adelsteen (DF), 2014-04-03:
Jeg vil egentlig bare stille et meget enkelt spørgsmål.
Når nu ministeren nævner, at forordningen på et tidspunkt skal revideres, så er der i de svar, jeg har set, om hvad der er planer om i forbindelse med revisionen af forordningen, ikke noget omkring børnecheck eller noget.
Og det, jeg egentlig godt vil vide, er, hvad regeringen så har tænkt sig gøre i forbindelse med revisionen af forordningen, og om regeringen overhovedet forventer at få ændret noget som helst i forordningen.
Når jeg så har spurgt om det og forhåbentlig fået et svar, vil jeg bare høre, om man fortryder, at man i sin tid sagde ja til den her forordning, som jo faktisk tilsidesætter det danske demokrati.
Morten Østergaard (RV), 2014-04-03:
Jeg er nødt til at starte med det sidste igen.
Altså, hvis man har det synspunkt, at når Danmark indgår i internationalt samarbejde, tilsidesætter det dansk demokrati, så mener jeg man er ude i en vildfarelse.
Det var jo et flertal i Folketinget, som gav den daværende regering mandat til at indgå i de her forpligtelser.
Det kan være, at Venstre og Konservative, som havde regeringsmagten dengang, i dag begræder deres indsats i forbindelse med revisionen af forordningen i 2004 – det skal jeg ikke kunne sige.
Men situationen er jo den, at det er helt legitimt, at et flertal i Folketinget i forbindelse med sådan en proces påtager sig forpligtelser, som masser af danskere jo udnytter i andre EU-lande.
Der er masser af danskere, der får familieydelser i Sverige og i Tyskland.
Og derfor skal man huske, at det her jo ikke bare handler om, hvem der kommer til Danmark.
Det handler i høj grad også om de mange danskere, der rejser ud og bruger de samme rettigheder i andre EU-lande.
Det må vi så konstatere indtil videre i hvert fald ikke er noget, som Venstre og Konservative, som ellers har ført det frem, synes har været så relevant.
Situationen er den, at hvis et folketingsflertal vedtager et lovforslag, som klart anerkender at være i modstrid med EU-reglerne, vil det fritage regeringen for det ansvar, og det vil derfor være muligt at administrere efter det.
Det må hr. Søren Pind gerne ryste på hovedet af, men det har jeg nu konstateret ikke bare er regeringens opfattelse.
Der er efterhånden også mange statsretseksperter, som ikke er ansat i regeringskontorerne, som har bekræftet, at det er sådan, tingene forholder sig.
Søren Pind (V), 2014-04-03:
Vil ministeren venligst uddybe det synspunkt?
Ole Birk Olesen (LA), 2014-04-03:
Der er vist lige behov for at genopfriske, hvad der er sket i den her sag.
Sagen er den, at regeringen i april 2013 får en henvendelse fra EU om, at den danske praksis med udbetaling af børnecheck ikke er i overensstemmelse med EU's regler for det indre marked.
Så går der 1 måned, 2 måneder, 3 måneder, et halvt år, trekvart år – sådan cirka – før regeringen beslutter sig for at indkalde partierne til forhandlinger, sådan at lovgivningen kan bringes i overensstemmelse med den udbetalingspraksis, der er, og som EU har sagt til regeringen at vi skal have.
I de forhandlinger er regeringen ikke til at stikke i.
Regeringen har det sådan, at enten må Folketinget vedtage det, som regeringen har foreslået, eller også virker det, som om regeringen er villig til at køre videre med en anden praksis end det, der er lovgivningen, og så kommer beslutningsforslaget af den grund.
Og beslutningsforslaget siger ikke, at regeringen skal administrere i strid med EU's forordning.
Beslutningsforslaget siger: Folketinget pålægger regeringen at sikre, at udbetalingen af børne- og ungeydelser og børnetilskud sker i overensstemmelse med den af Folketinget vedtagne lovgivning.
Det vil sige, at man også kan bringe lovgivningen i overensstemmelse med den praksis, som EU siger vi skal have.
Og beslutningsforslaget kommer, fordi det virker, som om regeringen er ligeglad med, at lovgivningen er i strid med praksis.
Morten Østergaard (RV), 2014-04-03:
Jeg synes, det er en meget speciel fremstilling af sagen, al den stund det jo er regeringen, som gør sig ganske store anstrengelser for at se, om ikke vi kan bringe reglerne i overensstemmelse med EU-retten.
Men det, hr. Ole Birk Olesen jo fuldstændig overser, er, at den forordning, vi taler om nu, senest blev revideret i 2004, hvor et flertal i Folketingets Europaudvalg gav den daværende regering mandat til at indgå i de forhandlinger og træffe endelig aftale om, at forordningen skulle se ud, som den gør i dag.
Og forordninger har umiddelbar retsvirkning i medlemsstaterne.
Det er jo det, som hr. Ole Birk Olesen savner at anerkende, altså at et flertal i Folketinget har givet den daværende regering mandat til at tilslutte sig den her forordning efter en forhandling, og derfor er reglerne gældende, og derfor er det jo lige så legitimt, at de regler gælder.
Og der er det bare en del af Det Europæiske Fællesskabs måde at arbejde på, at de her forordninger har forrang for national lovgivning.
Derfor vil man også kunne se i den lovgivning, som blev vedtaget af VKO og LA, at der skal tages højde for internationale forpligtelser.
For man var helt opmærksom på, at de ting, der stod direkte i loven, ikke i alle tilfælde ville være forenelige med de internationale forpligtelser.
Der er bare det problem, at den beskrivelse, man havde i bemærkningerne, ikke er i overensstemmelse med EU-retten, og det er det, vi skal rette op på.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-04-03:
Ministeren siger, at regeringen gør sig store anstrengelser for at få lovgivningen i overensstemmelse med praksis.
Hvis jeg ikke skal være nødt til at sige, at ministeren taler usandt fra talerstolen, må jeg sige, at han er god til at lave vitser.
Det er ikke at gøre sig store anstrengelser.
Hvad har resten af Folketinget gjort, siden vi ikke bliver inviteret til de forhandlinger?