Karina Adsbøl (DF), 2016-03-01:
I Dansk Folkeparti ønsker vi at gøre det nemmere for kommunerne og for borgerne ved at gøre det obligatorisk at anvende tro og love-erklæringer.
Beslutningsforslaget indebærer, at der tillægges borgere en ret til genbevilling af hjælpemidler og handicapbiler efter servicelovens § 112 og servicelovens § 114 alene ved brug af tro og love-erklæringer, såfremt ansøgerens funktionsevne og behov i al væsentlighed er uændret siden kommunalbestyrelsens seneste afgørelse, og at ansøgeren afgiver en tro og love-erklæring herom.
I dag kan de, som det også er sagt i dag under behandlingen af det her beslutningsforslag, vælge at benytte tro og love-erklæringer i forbindelse med genbevilling af hjælpemidler eller støtte til handicapbil, hvis kommunalbestyrelsen vurderer, at borgerens forhold i al væsentlighed er uforandret.
Desværre hører vi også her, at det sker for lidt, og det er endnu en af de varer, kan man sige, man ikke har på hylden, for tit og ofte er svaret: Det bruger vi ikke her.
Det kan man så undre sig over at den gør, for det er jo en rigtig god måde at gøre det godt på, både for borgeren, men også i forhold til afbureaukratiseringen i kommunen.
Jeg vil sige, at det er lidt i samme boldgade som det beslutningsforslag, vi havde om opsættende virkning.
Vi har tidligere hørt eksempler, som også ministeren har hørt om, i forhold til blinde.
De har jo været blinde hele deres liv.
De vil jo ikke lige pludselig få deres syn igen i forhold til det med blindestokken, og det samme gælder jo også med borgere, hvor man har konstateret, at de er lamme fra maven og ned.
De får ikke lige pludselig deres gangfunktion tilbage.
Vi har også fået henvendelser vedrørende høreapparatområdet, hvor der også er udfordringer i forhold til genbevilling af høreapparater.
Derfor synes vi jo i Dansk Folkeparti, at det her er et rigtig godt beslutningsforslag, fordi det netop gør sagsbehandlingen hurtigere og enkel.
Det er til gavn for borgerne, og det er også til gavn for det kommunale ressourceforbrug i forhold til sagsbehandlingsprocedurerne.
Det er det også i forhold til de lange sagsbehandlingstider, som kunne blive mindsket væsentligt.
Derudover stilles borgerne også bedre.
De skal ikke gå og være utrygge eller nervøse for at miste deres hjælpemiddel eller handicapbil, så længe deres funktionsevne ikke er forbedret og deres behov ikke er forandret.
Jeg er sikker på, at det her beslutningsforslag også kan medføre en række mindreudgifter i kommunerne på grund af færre administrative ressourcer ved genbehandling af sagerne, og der vil vi selvfølgelig foreslå at den mindreudgift forbliver i kommunerne til øget service over for borgerne.
Jeg har selvfølgelig stillet en række spørgsmål, også til ministeren, om det her med sagsbehandlingen af handicapbil, og det er faktisk sådan, at det i flere kommuner tager over et år.
Jeg har så spurgt om begrundelsen for, hvorfor det tager over et år, og jeg har fået svar vedrørende de otte kommuner, jeg har spurgt ind til og bedt om en begrundelse fra.
Der er nu to medarbejdere på opgaven, og der er lavet en tids- og handleplan for at nedbringe sagsbehandlingstiden.
Aktuelt er den gennemsnitlige sagsbehandlingstid 15 måneder.
Det er så i én kommune, at der har været en syg medarbejder.
Det her forslag vil jo også gøre det mere enkelt for en sagsbehandler at bruge en forenklet procedure.
Det samme gælder i næste svar: Der har været en ophobning af bilstøttesager, som kommunen har arbejdet målrettet for at få nedbragt.
Kommunen har en klar forventning om, at den fremtidige sagsbehandlingstid fra 2016 vil være bragt ned på et niveau på den gennemsnitlige sagsbehandlingstid for alle kommuner.
Kommunen har i 2014 haft nogle bilstøttesager, hvor embedslægen og politiet har skullet spørges, før der kunne træffes afgørelse.
Det er jo så en sag, hvor borgerens behov ikke er uændret.
Men det er bare for at fortælle, at det her med de lange sagsbehandlingstider, hvor borgeren står enten uden en handicapbil eller et hjælpemiddel, kan afhjælpes med det her rigtig gode beslutningsforslag.
Men jeg vil så også kvittere for de positive tilkendegivelser, vi har fået.
Jeg har også hørt, at I gerne vil tage det videre i voksenbestemmelserne.
Det er jo sådan, at det ikke er et nyt ønske fra Dansk Folkeparti.
Der fik vi også nogle dele med i forhold til det her.
Men jeg ser i hvert fald frem til det fremtidige arbejde, også i udvalget.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, og jeg er i hvert fald glad for, at Enhedslisten støtter begge dele.
Men jeg har også lært herinde som politiker, at det er bedre at få lidt end slet ingenting, så vi er altid villige til at finde løsninger på, hvordan vi kommer videre.
Vi tager det gerne videre, og måske kan vi lande en fælles beretning, for så er vi da i hvert fald sikre på, at vi får det med i bestemmelserne, også uanset om forslaget den her gang skulle falde til jorden.
Så har vi da en beretning, som vi kan holde ministeren op på.
Så måske kan vi blive enige om det i udvalget.
Tak for debatten i dag.