Bertel Haarder (V), 2011-04-07:
Det spørgsmål giver jo kun mening, hvis man som hr. Rasmus Jarlov tror, at det er borgerlig politik at tage fra de fattige og give til de rige, men det er det ikke.
Det er borgerlig politik at have ordninger, som gør, at det, der er godt for kommunen, også er godt for samfundet og for den enkelte.
Det er det, der er det borgerlige i det.
Kommunerne har et samlet ansvar for den borgernære offentlige service og lad mig repetere, at kommunernes aktivitetsbestemte betaling vil blive forøget med dette forslag, mens betalingen efter indbyggertal til regionerne bliver afskaffet.
Samlet set skal kommunerne ikke betale mere, men den enkelte kommune vil opleve, at betalingen i højere grad afhænger af, hvor syge borgerne er.
Dermed får vi et økonomisk incitament til at yde en effektiv indsats, både når det gælder den langsigtede forebyggelsesindsats og den lidt mere kortsigtede plejeopgave.
Der sendes dermed også et kraftigt signal til kommunerne om, at de skal have fokus på at reducere antallet af unødvendige indlæggelser og genindlæggelser.
Det er godt for kommunekassen, det er godt for samfundsøkonomien, og det er godt for den enkelte patient.
En sygehusindlæggelse kan som bekendt være meget belastende, især for ældre mennesker, og samtidig fører indlæggelserne ofte til uhensigtsmæssig anvendelse af de specialiserede ressourcer i sygehusvæsenet.
Den foreslåede model for kommunernes betaling giver mulighed for, at kommunerne lokalt identificerer de områder, hvor deres indsats gør mest nytte.
Der er tale om en enkel og generel ordning, for med forslaget placeres håndteringen jo der, hvor man er tættest på virkeligheden, nemlig ude i kommunen.
Den løsning, der er rigtig i Allerød, er ikke nødvendigvis den rigtige på Langeland.
Hos nogle har der været nervøsitet for, at en omlægning kan betyde store ekstraregninger for den enkelte kommune.
Det skal ses i lyset af, at der har været høj aktivitet i nogle regioner i de sidste år, som også har ført til budgetoverskridelser i regionerne, og så er der nogle kommuner, der er bange for, at de så skal betale en del af de overskridelser.
For at understøtte fokus på styring i regionerne indføres derfor med forslaget et loft for regionernes indtægter fra kommunerne.
Loftet over regionernes indtægter fra denne kommunale medfinansiering er et vink med en vognstang til regionerne om at holde budgetterne og aftalerne med regeringen.
Der er også blevet rejst det synspunkt, at omlægningen ikke vil have tilstrækkelig stor effekt, fordi kommunerne ikke får flere midler til forebyggelse, hvis deres indsats giver færre indlæggelser, men uanset om vi ser det fra borgerens eller kommunens side, vil der være gevinster at hente gennem en effektiv forebyggelse.
Den foreslåede model vil have en særlig stor effekt for kommunernes betaling for de ældre medicinske patienter, for det er især der, hvor der er mulighed for at forebygge indlæggelser.
Regeringen lægger vægt på at skærpe kommunernes tilskyndelse til at forebygge, men vi vil samtidig sikre kommunerne budgetsikkerhed.
Regeringen vil derfor søge tilslutning til et ændringsforslag, der skal øge budgetsikkerheden yderligere.
Det går ud på at imødegå en situation, hvor regionerne er mere effektive, end det var forudsat ved budgetlægningen, og derved producerer mere end forudsat for de samme penge.
Ændringsforslaget vil indebære, at kommunerne, i de tilfælde hvor der produceres mere, uden at regningen er blevet større, ikke samlet skal stå med en større regning.
Derfor vil vi stille et ændringsforslag til lovforslaget, sådan at medfinansieringen – som kommunerne har betalt, fordi en eller flere af regionerne har øget effektiviteten ud over det aftalte, inden for de aftalte rammer – vil blive tilbageført til kommunerne under et.
Jeg har samtidig tilkendegivet over for kommunerne, at ændringer i den kommunale medfinansiering ikke skal indgå i opgørelsen af, om en økonomiaftale er overholdt.
Det er også en vigtig detalje, når man taler budgetsikkerhed.
Endelig vil vi, for at understøtte bedre og mere forudsigelige rammer for planlægningen af den kommunale indsats, fastlåse de såkaldte DRG-takster, som ligger til grund for den kommunale medfinansiering på sygehusområdet, således at taksterne er kendt for kommunerne, når de lægger deres budgetter, så der altså ikke kommer overraskelser, i form af at taksterne pludselig er sat op.
For at fastholde fokus på lovens formål og give kommunerne et yderligere økonomisk incitament til en effektiv indsats på forebyggelses- og plejeområdet vil regeringen sammen med Kommunernes Landsforening løbende vurdere, hvor potentialet er størst for at høste gevinster ved kommunal medfinansiering.
Der skal derfor fortsat arbejdes målrettet med at dokumentere, sammenligne og analysere kommunernes indsats med henblik på at udbrede de gode eksempler.
I dette arbejde vil de nye sundhedsprofiler jo være et udmærket redskab.
Når jeg hører debatten, er det, som om der er nogle, der ikke rigtig har fået læst på side 5 i bemærkningerne.
De byrdefordelingsmæssige virkninger vil indgå i byrdefordelingsudvalgets arbejde, som jo forhåbentlig bærer frugt, så det kan træde i kraft i 2013.
I 2012 vil den skønnede ændring i kommunernes aktivitetsbestemte medfinansiering blive indregnet.
Så der er altså tænkt på dette med kompensationen, som mange har været optaget af.
Når det gælder regionerne, vil der selvfølgelig også være en byrdefordelingsmæssig virkning, og det vil føre til en midlertidig kompensationsordning.