Martin Henriksen (DF), 2011-04-05:
Tak for det.
Jeg skal for god ordens skyld slå fast, at det jo ikke var Dansk Folkeparti, der startede med at tale om besparelser, det var Socialdemokraterne.
Og det er sådan set fuldstændig rigtigt, at Dansk Folkeparti har et stort behov for at få præciseret nogle ting i debatten – det har vi da – for vi har det overordnede økonomiske ansvar.
Sådan er det, det står vi ved.
Men når man f.eks. kritiserer, at der bliver prioriteret forkert i kommunerne, bliver man også bare nødt til at forholde sig til, at vi jo har været i en situation, hvor der er blevet tilført ekstra ressourcer til bedre ældrepleje ude i kommunerne, men hvor vi så har kunnet finde eksempler på, at kommuner, der er socialdemokratisk styret, har valgt at bruge de ekstra ressourcer, de har fået tildelt fra staten til bedre ældrepleje, på alt muligt andet.
Jeg synes bare, det er vigtigt, at det også fylder i debatten.
Hvad angår lovforslaget, har der inden for det seneste års tid været en række eksempler på, at tilsynet ude i kommunerne har svigtet med hensyn til at kontrollere den service, som f.eks. hjemmehjælpen skal yde over for udsatte borgere og ældre, der har behov for støtte og hjælp i dagligdagen.
Man kan med rette diskutere, hvordan nye regler skal se ud, og hvor omfattende de skal være, men at der har været behov for at kigge nærmere på området, har jeg svært ved at se at man kan være uenig i.
Det er vigtigt at afbureaukratisere, fordi det kan frigive ressourcer til mere og bedre omsorg lokalt, men der skal altid være regler, som sikrer, at de ældres rettigheder bliver tilgodeset, men det er selvfølgelig en balancegang.
I Dansk Folkeparti har vi ønsket en bedre regulering på det her område, og det lovforslag, vi behandler i dag, er ubetinget et skridt i den rigtige retning.
I den forbindelse vil jeg også gerne kvittere for, at socialministeren også har været på banen og har talt imod besøgsrestriktioner.
For det første foreslås det, at kommunalbestyrelsen skal udarbejde og offentliggøre en tilsynspolitik for hjemmeplejen med retningslinjer for, hvordan kommunen tilrettelægger tilsynet og opfølgningen på hjælpen.
Formålet er at sikre, at kommunerne lever op til deres forpligtelser til at føre tilsyn med hjemmehjælpen, sådan at de ældre får den hjælp, de har krav på.
For det andet foreslås en regulering af kommunernes adgang til at træffe afgørelser om besøgsrestriktioner i plejeboliger og andre boligformer med tilknyttet personale og fælles boligarealer.
Formålet er at slå fast, at personer, der bor i de nævnte boligtyper, som hovedregel selv bestemmer, hvem de vil have besøg af.
En plejehjemsbolig er den ældres egen bolig, og det er et vigtigt princip, som vi får slået fast her i dag.
Både i pressen og via henvendelser til partierne – i hvert fald til Dansk Folkeparti – er det blevet fremført, at pårørende oplever at blive pålagt eller truet med besøgsrestriktioner, der afskærer dem fra at besøge familie og venner på plejehjem.
Det har været fremme, at baggrunden i nogle tilfælde alene skulle være, at de pårørende har givet udtryk for kritik af kommunens serviceniveau eller den konkrete udførelse af plejen af deres familiemedlem.
Udgangspunktet for lovforslaget er borgernes ret til selv at bestemme over egen bolig og grundsætningen om den personlige friheds ukrænkelighed, som det fremgår af grundloven.
Derudover har Folketingets ombudsmand i en konkret sag om besøgsrestriktioner givet udtryk for kritik af sagsbehandlingen.
Lovforslaget lægger op til, at det er kommunalbestyrelsen eller det stående udvalg, der skal træffe afgørelsen på et møde.
Med forslaget fastlægges det politiske ansvar, da det fremover er kommunalbestyrelsen, der får ansvaret for de beslutninger, der træffes på området.
Jeg er bekendt med den kritik, der er af lovforslaget, og frustrationen over, at nogle lokalpolitikere skal med ind over og træffe en beslutning om besøgsrestriktioner i de meget få sager, hvor det finder sted.
Til det er der at sige, at en så vidtgående beslutning, som det er at afskære nogen fra at se sin familie, naturligvis skal behandles af de politisk ansvarlige.
I øvrigt er folkevalgte politikere også med til at træffe beslutninger om, at børn med udsatte forældre skal fjernes fra hjemmet og dermed afskæres fra deres familie.
Uanset om der er mange sager eller få sager, så er det i sager som disse, at politikerne skal tage ansvar.
Det klare udgangspunkt er, at den ældres eller handicappedes bolig er borgerens egen private bolig, og derfor skal hverken det offentlige eller andre bestemme, hvem man får besøg af.
Alt dette har gjort, at der har været behov for en ændring af lovgivningen, og på den baggrund støtter Dansk Folkeparti forslaget.