Jonas Dahl (SF), 2011-02-11:
Jeg vil gerne indlede med at kvittere for den forespørgsel, som vi står med her i dag, fra Enhedslistens side.
Jeg synes sådan set, det er meget velkomment, at vi får en diskussion af, hvad det er for et sundhedsvæsen, vi ønsker os i Danmark, og ikke mindst af, hvad det er for et sundhedsvæsen, vi ønsker os i forhold til de mennesker, som ikke bor i de allerstørste byer og ikke har adgang til et universitetshospital i baghaven.
Det er jo, man kan sige heldigvis, ganske mange borgere, som ikke bor så tæt på de her meget store enheder.
Men vi står med en generel udfordring, og den er vi fra SF's side også villige til at tage op.
Det må ikke være sådan, at sundhedsydelserne er begrænset til en snæver gruppe, som er bosiddende i og omkring de allerstørste byer.
Det er derfor også en central udfordring netop at sikre, at man får et præhospitalt beredskab, et ambulanceberedskab, stablet på benene, således at vi sikrer os, at de mennesker, som ikke har den umiddelbare tilstedeværelse af de store sygehuses funktioner, også har mulighed for at få en hurtig behandling af højtuddannede ambulancereddere, sygeplejersker, læger, som sidder i enten akut- eller lægebiler, lægeambulancer eller paramedicinerbiler, vi kan også kalde det sygeplejerskebiler, der har været mange navne i spil i løbet af dagen, det er sådan set fløjtende ligegyldigt.
Fra SF's side har vi sammen med Socialdemokraterne i »En Fair Løsning« fremsat en målsætning om, at vi simpelt hen overordnet set har behov for at prioritere sundhedsvæsenet i endnu højere grad, end det er sket under den nuværende regering.
Vi har derfor også fra S-SF's side afsat 3 mia. kr. ekstra til effektiv kræftbehandling, bedre behandling af hjertesygdomme og andre livstruende sygdomme samt til styrkelse af hele det medicinske og psykiatriske område.
Men det er også en kendsgerning, at de første minutter, indtil en akutbehandling træder i kraft, er afgørende, og derfor skal vi ikke bare sikre trygheden i yderområderne, nogle har nævnt Nordvestjylland, men jeg synes, man med rette også i dag kan nævne andre områder.
Der er dele af Djursland, der er også Lolland-Falster og dele af Sønderjylland og Nordjylland, hvor der er rigtig langt til det nærmeste sygehus, og også her har vi behov for at sikre, at man får et præhospitalt beredskab, får et ambulanceberedskab, som er i stand til hurtigere at samle borgerne op med den størst mulige ekspertise.
Derfor må man også undre sig, når regeringen i dag, eller i går tror jeg det var, sammen med Dansk Folkeparti melder ud, at nu vil man gøre noget for en isoleret del i det nordvestjyske.
Jeg synes, det er prisværdigt, at man også løfter netop det nordvestjyske område; det er dog betænkeligt, at man i samme åndedrag glemmer at forholde sig til den del af befolkningen, som er bosiddende i Tarm, Ringkøbing, Grenaaområdet, Holstebro, Lemvig og Struer i Region Midtjylland, for der er det fuldt berettiget, at der netop bliver løftet en præhospital indsats i de områder.
Men man må undre sig over, at det netop er de områder, som så skal have mulighed for at diktere, hvad der skal foregå i resten af Region Midtjylland.
Dermed også sagt, og man kan jo næsten foreslå, at Norddjurs, Samsø og Ringkøbing kommuners borgmestre også tager fat på at presse regeringen, for det er åbenbart det, der skal til, for at de kan få de nødvendige midler, men vi må i dag konkludere, at regeringen ikke har været villig til at løfte den præhospitale indsats bredt i regionerne.
Også der bør man have tillid til, at regionsrødderne i Syddanmark netop prioriterer disse områder.
Men fra SF’s side er vi meget enige i det forslag til vedtagelse, som hr. Per Clausen læste op.
Vi har behov for at se på, hvordan vi kan løfte det præhospitale beredskab, således at behandlingen af danskerne også i udkantsområderne sker sundhedsmæssig forsvarligt og på allerhøjeste niveau.