Line Barfod (EL), 2008-03-28:
I Enhedslisten er vi klart imod brugen af jobklausuler.
De stavnsbinder medarbejderne til en bestemt virksomhed, og det gælder jo både i forbindelse med de hemmelige og de kendte jobklausuler.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Morten Østergaard i, at hvis en virksomhed ønsker at holde på sine medarbejdere, skal den sørge for, at de er glade for at være der.
Det er den bedste måde til at sikre, at ens medarbejdere har lyst til at blive.
Brugen af jobklausuler er jo blevet en måde at omgå den regulering, der ligger i funktionærloven, på, funktionærloven, som jo giver mulighed for i begrænset omfang at indgå konkurrence- og kundeklausuler.
Da det kom frem, fremsatte regeringen sidste år sit forslag om regulering af brugen af jobklausuler, som faktisk var en reel lovliggørelse af jobklausulerne, og beskæftigelsesministeren måtte jo også trække forslaget tilbage, som det også har været forklaret flere gange tidligere under debatten i dag.
Nu har vi så det her nye lovforslag, som stadig rummer en række problemer.
Bl.a. er problemet, at det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at formålet med forslaget er at begrænse virksomhedernes brug af jobklausuler, men det fremgår ikke af lovteksten, at det er det, der er lovforslagets formål, og det burde det jo naturligvis gøre, så det bliver meget klart, at det er det, der er formålet.
Når man læser lovforslaget, ser det også ud, som om det på en række områder stadig kommer til at betyde en lovliggørelse af det, vi egentlig ønsker at begrænse.
Forslaget skal sikre, at medarbejderne bliver bekendt med jobklausuler, men det gælder, som vi har været inde på i debatten, ikke for alle dem, der allerede i dag er omfattet af de hemmelige aftaler.
Man kan sagtens forestille sig, at der vil blive indgået en række nye hemmelige aftaler, inden loven træder i kraft.
Forslaget gælder heller ikke for vikarbureauer og ved virksomhedsoverdragelser osv.
Derfor har vi stadig spørgsmålet om, hvorvidt undtagelsen for vikarbureauerne - med den lov, vi laver nu - i forslaget ikke rent faktisk vil være en underkendelse af Arbejdsrettens dom af 7. september 2007, der underkendte en hemmelig jobklausul, fordi den var i modstrid med hovedaftalen mellem LO og DA.
Som jeg har været inde på i debatten, forstår jeg heller ikke, hvorfor der ikke er nogen sanktioner mod arbejdsgivere, der fyrer medarbejdere, som ikke vil indgå frivillige jobklausuler.
Der er heller ikke nogen sanktioner mod arbejdsgivere, der indgår jobklausuler i strid med loven; man siger bare, at de er uden gyldighed.
Men når man ser på sanktioner over for dagpengemodtagere og kontanthjælpsmodtagere og andre, som bryder reglerne, er det nogle voldsomme sanktioner, de bliver udsat for, ud over at det lovbrud, de har begået, selvfølgelig bliver straffet.
Hvis de f.eks. har fået dagpenge og ikke skulle have haft dem, skal de betale dagpengene tilbage, men derudover er der nogle voldsomme sanktioner, og jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor arbejdsgivere, der har bedre ressourcer og som regel bedre muligheder for at lære loven at kende, ikke skal pålægges nogle sanktioner, når de bryder loven.
Det virker ikke rimeligt i et demokratisk samfund.
I høringsnotatet, hvor ministeren gennemgår de høringssvar, der er kommet, kan man se, at ministeren mener, at hemmelige jobklausuler indgås i et meget ringe omfang.
Der står, at et egentligt forbud kan synes ude af proportion med det nuværende begrænsede kendskab til problemets omfang.
Hvis der faktisk er meget få, er jeg sådan set enig med hr. Bent Bøgsted: Hvorfor så ikke bare forbyde dem alle sammen?
Så ville der jo ikke blive de store problemer for arbejdsmarkedets parter.
Men der er meget, der tyder på, at problemet faktisk er omfattende.
Fagforbundet PROSA mener f.eks., at omkring 20 pct. af dets medlemmer, som er it-medarbejdere, er omfattet af sådanne klausuler.
Derfor er der en række ting i lovforslaget, som vi er nødt til at se på, og jeg er glad for, at det lyder, som om vi får nogle forhandlinger.
Jeg håber, ministeren i sit svar om lidt også vil åbne mulighed for, at vi får nogle forhandlinger og får rettet op på de mange problemer, der er i forslaget.
Vi kan ikke stemme for lovforslaget, som det ligger nu, men vi håber, at man får rettet op på det under udvalgsbehandlingen, så det bliver muligt for os at være med til at stemme for lovforslaget.