Karin Nødgaard (DF), 2013-05-31:
Sådan kan det jo være at være i kvindeselskab en gang imellem, vil jeg sige til hr. Finn Sørensen, men det må også være dejligt.
Tilbage til spørgsmålet: Jeg vil sige, at det altid er godt at have et helhedssyn på mange områder, som man arbejder med, også på det sociale område, men som jeg også nævnte i min ordførertale, er det sociale område jo meget specielt, og det er meget omfattende.
Derfor kan det være tvivlsomt, om det kan rumme det hele, men jeg vil sige, at det godt kan rumme meget.
Det er faktisk derfor, jeg siger – også fordi jeg ved, at Enhedslisten har noteret sig, hvad tidligere socialministre har udtalt – at vi kan tage en høring, hvor vi måske får, ikke de personer, men nogle andre personer ind, som kan give et nuanceret billede og komme med nogle input til os folketingsmedlemmer, og så ser vi, om vi i fællesskab kan tage en drøftelse efterfølgende for at se, om der er noget, vi kan rette på på området.
Det der med om socialpolitikken er sat i en skammekrog, stiller jeg mig lidt tvivlende over for, for jeg synes faktisk, vi har ageret meget.
Vi har været ret offensive, vil jeg sige, i forhold til at få ændret noget.
Så jeg føler faktisk ikke, at den har været placeret helt i skammekrogen.
Vi har i Folketinget igennem de seneste år lavet en del på det sociale område, som skal være med til at forbedre forholdene for udsatte grupper i Danmark.
Udsat kan man være på mange måder, og det er vigtigt, at et velfærdssamfund som det danske har mulighed for at hjælpe mennesker, som af forskellige årsager i kortere eller længere tid er i en livsfase, hvor der er brug for hjælp fra det omgivende samfund.
Nogle gange skal der lovgives, andre gange er det tilstrækkeligt, at der forhandles og laves aftaler, eller også skal der kigges på et givent område med særlige øjne, som ikke kun er politiske, men som ud fra en ekstern vurdering vil give et godt udgangspunkt for senere politiske drøftelser.
Der kan være områder, der skal ændres og justeres.
Om en socialkommission er det rette på nuværende tidspunkt i forhold til det, kan der være noget, der taler for, og noget, der taler imod.
Man må aldrig undervurdere vigtigheden af at se på det sociale område, og jeg mener, at så snart der opdages noget, der skønnes uhensigtsmæssigt i forhold til at støtte og hjælpe udsatte borgere, må der skrides til handling.
I et sådant tilfælde er der ikke grund til at afvente en kommissions arbejde.
Her var der synlige mangler på området, og derfor var det bedre, at vi fra politisk side handlede hurtigt og lavede et intenst forhandlingsforløb, i stedet for at en kommission skulle arbejde med det i flere måneder efterfulgt af politiske forhandlinger og dernæst udmøntet i lovgivning, der så skulle implementeres.
Det er en proces, som ville have taget meget længere tid.
Jeg mener, at kommissioner skal nedsættes, når det skønnes at være det optimale både indholdsmæssigt og tidsmæssigt.
Et eksempel herpå er, at Dansk Folkeparti fremsatte et beslutningsforslag om at nedsætte Hjemmehjælpskommissionen.
Her var der igennem længere tid observeret uensartethed og tvivlsspørgsmål, som gjorde det relevant at få endevendt området.
Behovet for en kommission lige nu til at se på det sociale område som et stort hele er jeg lidt tvivlende over for.
Der er ikke tvivl om, at vi skal være varsomme og lytte til, hvad der bliver sagt, og vi skal i Socialudvalget selvfølgelig altid lytte til interessenterne og se på, om der er noget, der kan forbedres.
Det er vi også i Dansk Folkeparti meget interesserede i.
Der mener jeg måske, at det ville være interessant, hvis vi kunne starte med at lave en høring og så senere tage stilling til, om det er nødvendigt at tage skridtet videre.
Derfor vil jeg selvfølgelig gerne foreslå, at vi i Socialudvalget arbejder videre med at få lavet en høring, hvor vi får flere interessenter på området ind, som sammen med os endevender området.
Siden jeg blev socialordfører, synes jeg, at vi alle – selvfølgelig med hvert vores udgangspunkt og politiske holdninger – har haft et ønske om at forbedre området.
Noget er kommet på initiativ af ministeren, andet som følge af oppositionspartiernes ønske om at foretage ændringer.
Det ser jeg som positivt, og jeg synes, at den forrige debat, vi havde om, hvem der kan tage æren for hvad, måske ikke er særlig klædelig for nogen af parterne.
At socialpolitik også skal være forebyggende og være præget af helhedssyn og sammenhæng, er jeg helt enig i.
Der er klart udfordringer, som vi alle skal tage hånd om.
Jeg mener, at vi bredt politisk har taget initiativer, der både bærer præg af at være forebyggende og helbredende på samme tid.
Sådan er det nok på det socialpolitiske område, og sådan vil det nok altid være.
Vi må hele tiden huske på, at vi har et ansvar for de udsatte grupper og også i en tid præget af krise, hvor det tit gå ud over de måske mere såkaldt bløde områder.
Derfor er det glædeligt, at Enhedslisten anerkender de reformer, der er lavet, og anerkender, at der bliver lavet forbedringer.
Jeg mener, at tilsynsreformen, som vi lige har snakket om, er et skridt i den rigtige retning, og der er det jo så, at vi nu kan se, at den måske ville have overhalet en socialkommissions arbejde.
Vi kan nu se, at vi allerede får sat noget i værk fra nytår, og så kan vi så evaluere det i løbet af et års tid og se, om der er ting, der skal justeres.
Men vi er i Dansk Folkeparti enig med Enhedslisten i, at man skal have råd til at hjælpe de udsatte medborgere i vores samfund.
Vi arbejder selvfølgelig gerne sammen med Enhedslisten om at styrke det her område, men vi bakker på nuværende tidspunkt ikke op om at nedsætte en socialkommission.