runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Gejl (ALT), 2016-04-29:
Tak, formand.
Alternativet synes, det er en god idé at fjerne forældrebetalingen for forældre, der f.eks. får fjernet deres børn, og det er der flere argumenter for.
Desuden bliver forældrene også trukket i børnepenge og boligsikring, når et barn bliver tvangsfjernet, og da de stadig væk skal betale udgifter, der sikrer, at barnet kan komme hjem igen, hvilket jo i høj grad er meningen, så synes jeg, det er rimeligt, at de slipper for en forældrebetaling.
Et af de stærkeste argumenter for at støtte det her forslag er dog, at der i bemærkningerne til forslaget står, at de anvendte udgifter til administration af reglerne faktisk overstiger de 20-30 mio. kr., der kommer ind i forældrebetaling.
Det betyder, hvis oplysningerne er rigtige, at kommunerne sætter penge til på at opkræve penge fra forældre, der får anbragt et barn.
Altså, der hører logikken i hvert fald op for Alternativet, så vi glæder os over at støtte ophævelsen af det her krav om forældrebetaling, og vi glæder os til at slippe for al den administration, vi slipper for i den forbindelse, og vi synes, at det her er godt set af SF.
Laura Lindahl (LA), 2016-04-29:
SF fremsætter et beslutningsforslag, som har til hensigt at ophæve en gældende lov, og det synes jeg er rigtig positivt, for hvis vi vil bureaukrati til livs og sikre mere frihed, er vi også nødt til nogle gange at kigge lidt på, hvilke love vi skal fjerne, i stedet for altid at kigge på, hvilke love vi kan finde på, så ros for den del.
Men det er også afgørende, hvilke love man ønsker at ophæve.
Her er der tale om en lov, som understreger, at forældre med en indkomst over et vist beløb har en økonomisk forpligtelse over for deres børn, uanset om børnene bor i hjemmet eller uden for hjemmet.
Og det er et princip, som vi i Liberal Alliance på samme måde som Venstre støtter og ønsker at fastholde.
Vi mener, at det er helt rimeligt, at forældre som udgangspunkt både har omsorgspligt og den økonomiske forpligtelse, og at det kun er i de tilfælde, hvor forældre ikke kan løfte opgaven, at fællesskabet skal træde tid.
Det er efter vores opfattelse sådan, et velfærdssamfund bør være indrettet, altså som et samfund, hvor dem, der kan klare sig selv, også økonomisk, gør det, og at samfundet træder til, hvis man økonomisk ikke kan klare sig selv.
Når det er sagt, har SF en pointe i, at det er fuldstændig uholdbart, at reglerne er så komplicerede, at kommunerne bruger uanede ressourcer for at finde ud af at håndtere reglerne, og det skal vi selvfølgelig lave om.
Det er ikke okay, at det nærmest er tilfældigt, om forældre opkræves forældrebetaling eller ej.
Det skaber usikkerhed for borgerne, og det må være sindssygt frustrerende at arbejde i sådan et miljø.
Derfor glæder jeg mig selvfølgelig over at høre, at regeringen er i gang med at kigge på at ændre reglerne, så de bliver klarere og mere forståelige for både borgere og kommune.
Det vil formentlig også sikre en mere ensartet praksis i kommunerne.
Derfor vil jeg se frem til, at vi kan arbejde videre med det her forslag i udvalget.
Vi kan ikke støtte det, som det ligger her, men vi vil gerne bidrage til at lægge pres på regeringen i forhold til forenkling af reglerne på området.
Så det er meldingen fra Liberal Alliance.
Pernille Skipper (EL), 2016-04-29:
I dag kan man som forældre risikere at skulle betale mere end 4.000 kr. for at have sit barn anbragt uden for hjemmet.
Uanset om barnet er i plejefamilie, på opholdssted eller på døgninstitution, og uanset om det er frivilligt eller ej, kan kommunerne med henvisning til serviceloven afkræve forældrene flere tusind kroner om måneden i betaling.
Det her forslag foreslår så den paragraf ophævet, og det kan vi selvfølgelig kun tilslutte os.
Hvis vi skal give nogle – synes vi selv – gode grunde til at støtte SF's forslag, er det bl.a., at det er en paragraf, som spænder vidt fra kommune til kommune i anvendelse, altså en fuldstændig uacceptabel og ujævn praksis for borgerne i de enkelte kommuner.
I de kommuner, som faktisk anvender paragraffen, havner kommunen i en – for os at se – uhensigtsmæssig dobbeltrolle som både ansvarlig for en meget følelsesladet og socialt vanskelig proces og ansvarlig for inddrivelse af betalingen herfor.
Det går for os at se imod en grundlæggende præmis om en god kontakt og et godt samarbejde, som er afgørende for en vellykket anbringelsesproces for barnet, og den aktuelle situation med kommunernes dobbeltrolle er også etisk og socialt uforsvarlig.
Finansieringen sådan helt principielt af børn og unges anbringelse uden for hjemmet mener vi naturligvis ikke er en del af den enkelte forælders opgave, men en del af det ansvar, vi som fællesskab tager på os, når der er behov for, at samfundet træder ind og beskytter barnets liv og trivsel.
Det er en helt naturlig del af det sociale sikkerhedsnet, som der bør være i et velfærdssamfund, og en del af de universelle velfærdsrettigheder, som vi alle sammen betaler til og er sikret over skatten, hvor vi giver det, vi kan, og modtager sikkerhed tilbage – høj som lav.
Så inddrives der ifølge Ankestyrelsen årligt 20-30 mio. kr. i forældrebetaling, men kommunerne mener selv, at det beløb ikke overstiger det, som de bruger på administration og inddrivelse, så vi kan heller ikke se den økonomiske berettigelse herfor.
Derfor vil Enhedslisten bare nøjes med at takke SF og uden andre men'er støtte forslaget – et rigtig godt forslag.
Carl Holst (V), 2016-04-29:
Det er også derfor, at det er så glædeligt, at ministeren har – synes jeg – udvist rettidig omhu og allerede har iværksat en udredning af, om der er behov for ændringer på dette område.
Venstre har stor tiltro til ministeriets udredningsarbejde, så vi ser frem til det fremtidige arbejde og de endelige resultater af dette, men jeg noterer mig også, at eventuelle ændringer vil have fokus på at gøre reglerne klarere for borgerne og lettere at administrere for kommunerne.
Så vil jeg gerne understrege, at forældre ikke alene har en omsorgspligt for deres børn, men også en økonomisk forpligtelse, også selv om deres barn er anbragt uden for hjemmet.
Alle forældre med en indkomst over et vist beløb har som udgangspunkt en økonomisk forpligtelse til at bidrage til deres børns forsørgelse.
Med det in mente ser Venstre frem til de endelige resultater af ministeriets udredningsarbejde, og vi ser derfor ingen grund til at ændre på de eksisterende regler, så længe dette arbejde er i gang.
Derfor kan Venstre ikke støtte beslutningsforslaget, og jeg skal også på vegne af De Konservative meddele, at de heller ikke kan.
Trine Torp (SF), 2016-04-29:
Jamen der kan jeg så bare sige, at jeg er glad for, at den misforståelse blev ryddet af vejen.
Pernille Bendixen (DF), 2016-04-29:
Hvis jeg har fortolket det forkert, vil jeg da gerne herfra beklage det rigtig meget.
Trine Torp (SF), 2016-04-29:
Det er selvfølgelig, fordi jeg blev lidt stødt over indledningen, hvor det blev sagt, at SF skulle mene, at børnene er statens ansvar.
Det er forældrenes børn, det er det hundrede procent, og det har jeg sådan set også gjort rede for i mine tidligere spørgsmål til ministeren.
Vi mener stadig væk, at det er forældrene, der har en omsorgsopgave og egentlig også en forsørgeropgave.
Så jeg vil bare gerne have præciseret, hvor i vores beslutningsforslag det er, at ordføreren ser, at vi skulle mene, at det er statens børn.
Pernille Bendixen (DF), 2016-04-29:
Tak, formand.
Det er Dansk Folkepartis opfattelse, at børn primært er forældrenes ansvar – og altså ikke statens ansvar, sådan som Socialistisk Folkeparti mener det er.
Vi er derfor også grundlæggende uenige med Socialistisk Folkeparti om, at § 159 i lov om social service skal afskaffes.
Og på den baggrund kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Desuden er det vores opfattelse, at staten jo allerede påtager sig et meget stort ansvar, når en foranstaltning sættes i gang, og når et barn anbringes uden for hjemmet.
Når det så er sagt, er det selvfølgelig utrolig vigtigt, at kommunerne også gør, hvad de kan, for at anbringe et barn med henblik på hjembringelse igen.
De udgifter, som f.eks. en plejefamilie har ved at have et plejebarn, til tøj og andre fornødenheder, står i øvrigt heller ikke mål med de midler, som plejefamilien får til at have barnet, og det var måske også et område, man kunne se på ved en given lejlighed.
Men når alt det er sagt, har SF jo en pointe med at rejse det her.
Som det fremgår af rapporten fra Ankestyrelsen, er der utrolig stor forskel på, hvordan kommunerne håndterer det her.
Nogle kommuner opkræver penge, andre gør ikke.
Nogle kommuner ved ikke, hvordan de får regnet sig frem til beløbet; andre kan ikke rigtig finde ud af, om de får det samme beløb ind, som de har opkrævet.
Og det duer jo ganske enkelt ikke.
Om man skal give noget mere vejledning til kommunerne, eller om der skal ændres i lovgivningen, eller hvad løsningen på det her skal være, vil vi ikke stå og opfinde her fra talerstolen, men vi vil i hvert fald gerne medvirke til, at vi sammen finder en bedre løsning på det her problem.
Vi har også en anden anke mod det, nemlig de uretmæssige anbringelser, altså der, hvor et barn er anbragt, men hvor der faktisk ikke er grundlag for at anbringe barnet.
Vi vil gerne opfordre til, at man i det øjeblik, der bliver indgivet en klage til Ankestyrelsen, sætter forældrebetalingsdelen i bero, indtil der er truffet en afgørelse.
Troels Ravn (S), 2016-04-29:
Tak for det.
Alle børn fortjener en god start på livet, men desværre er det jo sådan, at nogle børn har dårligere forudsætninger for at få det end andre.
De vokser op i familier og hos forældre, hvor der er så mange problemer, at det kan være nødvendigt at anbringe dem uden for den normale forældreramme.
I Socialdemokratiet mener vi, at vi som samfund har et særligt ansvar for at tage os af de børn.
Vi skal skabe så tryg en ramme som muligt for dem, hvor de har nogle, der holder af dem.
Alle børn og unge har behov for en nær og en tryg relation til omsorgsfulde voksne.
Det gælder ikke mindst for de børn og unge, der er anbragt.
Men det betyder ikke, at forældrene til de børn skal fratages deres ansvar som forældre.
Det er grundlæggende et fornuftigt princip, at forældre har pligt til at tage vare på deres børn både økonomisk og socialt, uanset om børnene bor hjemme eller er anbragt uden for hjemmet.
Der er altså ikke tale om en brugerbetaling for den eventuelle behandling, som barnet modtager på sit anbringelsessted.
Socialdemokratiet kan på den baggrund ikke støtte op om beslutningsforslaget.
Men når det er sagt, er der god grund til at forholde sig kritisk til den måde, som det her område administreres på i dag.
Nogle kommuner opkræver slet ikke forældrebetaling, mens andre kommuner har faste procedurer.
Det er i gennemsnit kun i 14 pct. af sagerne om anbringelse, at der opkræves forældrebetaling.
Kommunerne oplyser generelt i undersøgelsen, at de har problemer med at fortolke reglerne, fordi de er for komplicerede, og mange kommuner mener, at forældrebetalingen slet ikke kan betale sig, da udgifterne til administration overstiger forældrebetalingen.
Det må kunne gøres bedre.
Det skal ikke være sådan, at forældrebetaling afhænger af, hvilken kommune du bor i.
Reglerne skal gælde og være ens for alle.
Og vi skal have regler, der er til at forstå, og som kommunerne kan anvende, uden at det koster mange administrative ressourcer.
Derfor vil vi efterfølgende spørge ministeren, hvilke løsninger ministeren ser på det her område.
Karen Ellemann (V), 2016-04-29:
Med hensyn til den første del af spørgsmålet om sammenligningen med forældrebetalingen til en lejrskole og muligheden for at fritage for den synes jeg, at det er vigtigt også at slå fast, at som regelsættet er i dag, er der en økonomisk fritstillelse, hvis forældrenes indkomst er meget lav.
Det synes jeg sådan set er helt rimeligt, ligesom man på daginstitutionsområdet også opererer med fripladser.
Jeg er faktisk helt, og det er nok mere værdimæssigt, af den opfattelse, at det ville være fuldstændig forkert at sige, at fordi barnet er anbragt, er der ingen forældrebetaling til anbringelsen.
Det mener jeg helt grundlæggende er forkert set ud fra det synspunkt, at man som forældre har både omsorgsforpligtelsen og den økonomiske forpligtelse.
Marianne Jelved (RV), 2016-04-29:
Vi kender jo princippet fra et andet område, nemlig fra lejrskoleområdet, hvor det er tilladt en kommune eller en skole at opkræve penge fra forældrene til mad på lejrskolen.
Men man har også den mulighed at undlade at opkræve det fra alle elever, uden at man udstiller dem, der ikke bliver opkrævet det, fordi de har mindre økonomisk formåen, end de andre børn har.
Så det er jo ikke et ukendt fænomen, men på lejrskoleområdet er det et »kan«, det er ikke et »skal«.
Det, der har slået mig i det her, og det er i den retning, mit spørgsmål går, er, at når nu der er sat et arbejde i gang med regelforenkling og kommunerne vurderer, at de faktisk får færre penge ind, end det koster at administrere den ordning, så ligger der vel også en eller anden opfattelse hos kommunerne af, at en regelforenkling her vil være en fordel for dem.
Karen Ellemann (V), 2016-04-29:
Nej, men hvad havde ordføreren forestillet sig?
Altså, jeg bliver næsten helt bekymret for, hvad der derudover egentlig ligger af syn i det her beslutningsforslag.
Vi taler jo så at sige ikke om dobbelt husførelse, der på nogen måde står mål med, hvad den faktiske pris er.
Det var også derfor, at jeg gjorde meget ud af at sige, at man jo ikke betaler for den behandling, der er, i tilfælde af at der er tale om et barn med et behandlingsbehov.
Så det er jo ikke sådan, at man betaler for behandlingen – jo, det gør man over skattebilletten, men man gør det ikke med en konkret regning.
Det er jo ikke brugerfinansieret i den sammenhæng, at man finansierer 100 pct. af, hvad omkostningen er.
Men man har en forældrebetalingsandel, ligesom forældre, der har børn i vuggestue, har, hvor man betaler for en daginstitutionsplads, altså en andel af det, selv om man har et hjem derhjemme.
Jeg synes såmænd, at mit svar giver rigtig god mening, fordi det, som Enhedslisten ønsker sig, er, at vi fra centralt hold siger: max. 25 sager.
Det siger sig selv, at den tilgang har en mærkværdig udgiftsdrivende retning, som isoleret set kun begynder at kigge på økonomien og antallet af sagsbehandlere, og det giver ikke mening i forhold til at omlægge indsatsen til den forebyggende indsats, til den tværfaglige tilgang, til lige præcis det her med at komme ind i tide og reagere i tide.
Der giver det ikke mening at man tror, at vi fra centralt hold med sådan et beslutningsforslag kan opnå lige præcis den forandring, for det er ikke kun antallet af sagsbehandlerne alene, der giver den forandring, som vi har set i Herning Kommune, og som vi ser i en række andre kommuner, der proaktivt går ind og siger, at det også giver økonomisk mening.
Det er både menneskeligt og økonomisk ansvarligt at omlægge indsatsen og tilrettelægge hverdagen på en måde, så man faktisk lykkes med de tidlige forebyggende indsatser, sådan at det ikke bliver de her meget, meget både menneskeligt og omkostningstunge sager.
Pernille Skipper (EL), 2016-04-29:
Jeg synes, at det svar er en lille smule mystisk, fordi sådan som jeg hører ministeren, siger ministeren, at alt det, der står i Enhedslistens forslag, er rigtigt, altså, at det er en forudsætning for, at man kan omlægge og være inspireret af Herningmodellen, Sverigesmodellen er nok mere korrekt, at der er et lavt sagsantal pr. sagsbehandler.
Det er jo rigtigt nok, at hvis det er meget komplekse sager, kan det være, at de skal have endnu færre – det er fuldstændig rigtigt – men der er jo en grænse, og jeg hører også, at ministeren siger, at det er rigtigt.
Jeg kan bare ikke forstå, hvordan man så kan blive ved med at tro på, at lokale kommuner, som i øvrigt har været underlagt nedskæringer i årevis, og som nu skal underlægges regeringens omprioriteringsbidrag endnu en gang, pludselig skaffer nogle penge til at sørge for at få sagsantallet ned, særlig taget i betragtning af, at det her ikke er noget nyt.
Det er jo noget, socialrådgiverne har sagt i årevis er et problem, og de har kaldt på og råbt på et loft i årevis.
Carl Holst (V), 2016-04-29:
Pointen er fra min side, at det udspil, der kom fra den daværende regering, ikke var finansieret.
Nu har vi i fællesskab fundet frem til noget, som er finansieret, og for fremtiden er der finansieringsmæssige udfordringer.
Derfor kan jeg ikke sige, hvornår vi er klar til det.
Men lad os finde en fælles målsætning på tværs af partierne.
Lea Wermelin (S), 2016-04-29:
Tak for det.
Nu citerede jeg jo Venstre i min ordførertale, og det var, fordi det her er noget, vi har diskuteret længe.
Venstre kaldte de 133 mio. kr., som vi spillede ud med, for uambitiøst, men I gennemfører jo ikke helt så meget, som I lovede inden valget.
Venstres ordfører sagde også, at det her var et første skridt, og derfor vil jeg egentlig bare høre: Hvornår har I tænkt jer at leve op til jeres valgløfte og tage nogle nye skridt?
Carl Holst (V), 2016-04-29:
Tak for det.
Som det derudover også allerede er nævnt, udmønter forslaget en del af aftalen »Vækst og udvikling i hele Danmark«.
Det er på alle måder glædeligt, at regeringen endnu en gang understøtter det velkendte mål om vækst i hele Danmark, og at vi med lovforslaget i dag gør det på tværs af alle partier.
Specifikt i forhold til dette forslag har der alt for længe været det problem, at det var for dyrt at komme til og fra de danske øer, et problem, der bremser både væksten og udviklingen på øerne.
En vedtagelse af lovforslaget er selvfølgelig ikke ensbetydende med, at vi straks skaber vækst og øget befolkningstilvækst på øerne, men det er et skridt i den rigtige retning.
Ligeledes er vi heller ikke i mål med det såkaldte landevejsprincip, som de to foregående ordførere også var inde på, men med dette forslag tager vi helt bestemt et skridt i den rigtige retning, og det er afgørende.
Og på den baggrund støtter Venstre lovforslaget.
Lea Wermelin (S), 2016-04-29:
Det kan hurtigt blive en lang diskussion.
Vores forslag var fuldt finanisieret, men jeg kan i hvert fald bare konstatere, at i den finanslov, som ordførerens parti jo har været med til at gennemføre, har der jo været råd til en masse andet.
Ting som grundskyld, boligjobordning, arveafgift og registreringsafgift har man brugt en masse penge på.
Men man har jo så ikke kunnet finde pengene til trafikal ligestilling, hvilket man lovede, så jeg skal bare høre ordføreren: Skal vi forstå det sådan, at de ting har været vigtigere for Venstre?
Jacob Mark (SF), 2016-04-29:
I SF bakker vi op om intentionen om at få sendt kriminelle udlændinge hurtigt hjem, og derfor er vi sådan set også klar til at diskutere, hvordan man kan skærpe reglerne for at udvise kriminelle.
I 2011 var vi med til at stramme reglerne op sammen med et bredt flertal i Folketinget.
Vi var faktisk med til at få indskrevet det her med, at der skulle stå »med sikkerhed«.
Når vi så senere – det er blevet nævnt flere gange, også af Venstres ordfører – var med til at ændre reglerne igen, så det ikke stod der,
var det jo, fordi den tidligere justitsminister fik en henstilling fra Europa-Kommissionen om, at det ikke harmonerer med EU's opholdsdirektiv.
Nu kan jeg så høre på integrationsministeren, at man vil fremlægge et nyt forslag, der igen indskriver »med sikkerhed«.
Og hvis det er sådan, at ministeren kan fremlægge et forslag, der ikke betyder, at vi bliver underkendt af EU-Domstolen, vil vi sandsynligvis se positivt på et sådant forslag.
Derudover er det også rigtig vigtigt for os med en høringsperiode, hvor vi kan få diskuteret konsekvenserne af stramningerne, og vi kan få diskuteret, om stramningerne vil virke, og om der er andre ting, man kan gøre.
Den del, der handler om at presse på med udgangspunkt i vores internationale forpligtelser, køber jeg ikke i det her tilfælde.
Så jeg synes, det her sender et signal, og vi vil gerne være med til at diskutere, hvordan man kan få sendt kriminelle udlændinge hurtigere hjem.
Vi skal tage os rigtig godt af de mennesker, som rigtig gerne vil Danmark, og der er masser af udlændinge.
Nogle gange synes jeg faktisk at medierne glemmer at fortælle om de mange udlændinge, som rigtig gerne vil Danmark, og som gør en kæmpestor forskel for Danmark.
Til gengæld vil SF gerne være med til at sige, at dem, som ikke vil Danmark, dem, som begår kriminalitet, vil vi gerne have hurtigere tilbage til der, hvor de kommer fra.
Så vi støtter ikke op om det her beslutningsforslag, men ser positivt på de kommende forhandlinger om at få skrevet det her ind.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-04-29:
Al kriminalitet er uacceptabel.
Den, der truer borgere, der bor i Danmark, uanset om de har dansk statsborgerskab eller ej, bør straffes.
Det gælder selvfølgelig alle former for trusler, undertrykkelse, vold og kriminalitet
begået mod enhver i dette land.
Det, jeg er optaget af her, og det, jeg mener bliver undergravet med dette beslutningsforslag, er de fælles rettigheder, vi har via vores internationale forpligtelser som danskere og i Europa.
Susanne Eilersen (DF), 2016-04-29:
Det er jo ikke helt ubekendt, at nogle af de mennesker, der lever i Danmark og har levet her i rigtig mange år på tålt ophold, ikke stopper med en enkelt kriminel handling.
Det er ikke sådan, at de får deres straf, og at de så er færdige med at udøve en form for vold, kriminalitet, overfald, eller hvad det kunne være.
Ordføreren må da kunne give mig ret i, at det må være mere beskyttende for den danske befolkning, at de i hvert fald kan blive eskorteret ud af vores land, så de ikke er til gene mere.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-04-29:
Vi har heldigvis straffelovgivning i Danmark, med hvilken man straffer udenlandske kriminelle, fuldstændig som vi straffer mennesker med dansk etnisk baggrund, der ikke kan puttes nogen som helst andre steder hen end i danske fængsler, med udgangspunkt i de domme, der bliver afsagt.
Derfor beskytter vi danskere med de forpligtelser, med den lovgivning, som vi vedtager her.
Dem beskytter vi også fra krig, død, ødelæggelse, tortur og forfølgelse med de internationale forpligtelser.
Dem har vi jo netop påtaget os, fordi vi forpligter hinanden på tværs af lande i Europa til ikke at udsætte hinanden for det, og vi beskytter mennesker, der kommer til Europa, mod det.
Går man først på kompromis med dem, synes vi i Radikale Venstre, at vi bevæger os langt ned ad en sliske.
Susanne Eilersen (DF), 2016-04-29:
Jeg vil nu alligevel vove at blive lidt i samme spor, for jeg synes også, jeg hørte ordføreren snakke om beskyttelse og dermed i det tilfælde beskyttelse af den kriminelle.
Foranlediget af det sidste spørgsmål her var ordføreren ude at sige, at det selvfølgelig er beskyttelse fra krig og ødelæggelse.
Men hvad med den danske befolknings beskyttelse?
Hvad med de unge piger, der bliver voldtaget?
Hvad med de folk, der bliver berøvet i hjemmet og bagbundet?
Hvordan ser ordføreren på deres beskyttelse?
Jo flere kriminelle, vi ikke kan udvise af Danmark, og som lever på tålt ophold, jo flere mennesker går rundt, som måske kan være til gene og fare for den danske befolkning.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-04-29:
Jeg synes, det er så uklædeligt for debatten, at den skal føres på det niveau.
Jeg synes, at jeg lige sagde ganske klart, at jeg er dybt optaget af alle danskeres og alle borgeres grundlæggende retssikkerhed.
Med den europæiske menneskerettighedskonvention kiggede vi hinanden i øjnene og sagde, at de her rettigheder giver vi til hinanden, og vi giver dem til alle, der søger beskyttelse fra krig, død, ødelæggelse eller forfølgelse.
Det er ganske flot.
Det gjorde vi efter to verdenskrige.
De rettigheder og de internationale forpligtelser ønsker jeg at hylde for alles skyld, ikke for de kriminelles.