Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-02-07:
Hvor skal vi bygge, hvor skal vi bo? sang vi som børn.
Svaret her anno 2008 er, at det nok ikke bliver i Århus eller i København, hvis man er f.eks. sygeplejerske, pædagog, politibetjent eller hjemmehjælper.
I de store byer er der nemlig mangel på boliger med huslejer, som mennesker med almindelige lønninger kan klare at betale.
For her - knap 3 måneder efter et folketingsvalg - har regeringen glemt alle sine løfter til de danske vælgere, og nu lyder det, at hensynet til samfundsøkonomien gør det nødvendigt med en pause i byggeriet.
Der er fare for overophedning i byggesektoren, mener velfærdsministeren.
At flere eksperter ikke deler denne betragtning og fremhæver mangelen på boliger, og at det tværtimod ødelægger samfundsøkonomien, gør åbenbart ikke det store indtryk på regeringen.
Byggeriet skal holde pause, forlyder det.
Socialdemokraterne derimod ønsker, at der bliver bygget langt flere almene boliger til priser, som alle danskere kan være med på.
Konkret har vi foreslået at give mulighed for, at kommunerne kan sælge byggegrunde under markedsprisen mod til gengæld at stille krav om byggeri af en vis andel af billige boliger.
For høje grundpriser er mange steder en hindring for at gå i gang med boligbyggeriet.
Desværre har vi endnu ikke set regeringen komme os og særlig ikke kommunerne i møde og give dem de værktøjer, de ønsker sig, for at kunne bygge boliger i hele landet.
Socialdemokratiet var i foråret 2007 en del af forliget om at indføre muligheden for at bruge SDO-obligationer eller SDO-lån, som det også hedder, i finansieringen af boligkøb eller privat boligbyggeri.
Det var vi, fordi vi ønskede os endnu en mulighed for at øge konkurrencen på markedet for låntagning, og fordi den mulighed allerede var til stede for de banker, der havde internationale filialer.
Det lovforslag, vi behandler her i dag, giver nu også mulighed for, at SDO-lån kan bruges ved finansiering eller renovering af alment boligbyggeri.
Hermed er det et lille skridt i den rigtige retning.
Men en lang række høringssvar peger også på, at SDO-lån i den form, som regeringen her har fremlagt, ikke vil give den tiltrængte mulighed for at gøre finansieringen af byggeriet af almene boliger billigere for de enkelte lejere.
Samtidig mener vi ikke, at konsekvenserne af denne lov for lejerne er godt nok belyst på det foreliggende grundlag.
Vi har f.eks. endnu ikke set nogen beregninger af, at disse lån vil give billigere husleje for den enkelte lejer hverken i nybyggeri eller ved en omlægning af realkreditlån til SDO-lån i nuværende boligafdelinger.
Vi kan heller ikke se, at de her krav om tinglysning - som flere peger på bør være nødvendige - er opfyldt, hvis det er korrekt, at kommunerne alligevel skal ind over, når man laver omlægninger af lån, og vi undrer os over, at regeringen på trods af økonomiaftalen med kommunerne i 2007 fortsat ikke har undersøgt mulighederne for at øge konkurrencen yderligere på det danske realkreditmarked med muligheden for at optage lån i Kommunekredit.
Det er faktisk sådan, at Europa-Kommissionen allerede har taget stilling hertil vedrørende den finske kommunekredit og de tyske offentligt ejede banker.
I det hele taget er det sådan, at muligheden for at vælge finansieringsform i det almene byggeri stadig væk ikke er til stede.
De finansieringsformer, man har mulighed for at bruge på det private område, kan man stadig væk ikke bruge i alment boligbyggeri.
I stedet fortsætter staten med at låne penge ud på favorable vilkår, men ikke for beboerne i det almene byggeri.
Forslaget er efter vores mening altså en lidt for forhastet løsning, der ikke løser problemerne med det manglende nybyggeri af almene boliger til priser, som danskerne kan betale.
Men det er et minimalt skridt i den rigtige retning hen imod at skabe mere fleksible lånemuligheder på det danske boligfinansieringsmarked.
Derfor vil Socialdemokratiet her i dag ikke tage endelig stilling til, om vi vil stemme for eller imod forslaget, men vi vil bruge det kommende udvalgsarbejde til at få stillet en lang række spørgsmål og måske også få prøvet regeringen i, om ikke der er nogle af de meget tekniske ændringsforslag, som høringssvarene lægger op til, der måske kunne blive en del af lovforslaget, før vi tager endelig stilling ved andenbehandlingen.