runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Bock (LA), 2013-03-14:
Til det sidste kan jeg sige, at jeg ikke har fået et forslag fra Danmarks Fiskeriforening.
Men nu er det jo også sådan, at vi som politikere selv kan tage initiativer, uden at vi nødvendigvis har fået noget fra interesseorganisationer, fra erhvervet eller fra andre ude i den store verden.
Jeg spurgte også hr. Bjarne Laustsen, da hr. Bjarne Laustsen stod heroppe, om der forelå konkrete analyser og vurderinger af lige præcis en ordning i forhold til fiskeriet.
Vi synes, det er for tidligt at give op, når der ikke ligger konkret dokumentation i forhold til sådan en ordning for fiskerne.
Med hensyn til hvad vi så i øvrigt vil og kan gøre i forhold til fiskeriet, mener vi, at vi skal se ud over lige præcis sådan noget som det her, som er et væsentligt element.
Men der er andre forhold, som belaster fiskeriet for øjeblikket, og som gør, at unge fiskere er ekstra tilbageholdende med at gå ind i det her erhverv.
Det kan være en miljøregulering, det kan være den måde kvoterne håndteres på og en række andre ting, som hører til i andre regi end lige præcis det her.
Bjarne Laustsen (S), 2013-03-14:
Jeg hørte ikke fru Mette Bock fra Liberal Alliance sige noget som helst om, hvad de vil gøre for fiskerne.
Hvad er det helt konkret, Liberal Alliance vil gøre for fiskerne, hvis det viser sig, at det her rent faktisk ikke kan lade sig gøre og hænge sammen og være selvfinansierende, da ordføreren også afviser statsstøtte?
Så vil jeg gerne lige høre, om fru Mette Bock har fået et forslag fra Danmarks Fiskeriforening om en sådan ordning som den her?
Mette Bock (LA), 2013-03-14:
Tak for det.
Vi ved alle sammen, at der er mange erhverv, også inden for landbrug og fiskeri, som er trængt for øjeblikket.
Derfor skal vi selvfølgelig i så stor grad, som det overhovedet er muligt, forsøge at give en hjælpende hånd omkring rammevilkår og omkring finansieringen, også i forhold til generationsskifte.
Vi ved, at vi i forbindelse med finanskrisen lige for øjeblikket står med en særdeles restriktiv udlånspolitik i de fleste finansielle institutioner, og vi ved, at mange er kommet i en kreditklemme.
Det skaber nogle væsentlige barrierer for nye udøvere, også i fiskeriet.
De har svært ved at komme ind på markedet, og det leder til store overgangsproblemer, som vi bliver nødt til at forholde os til.
Derfor synes vi i Liberal Alliance, at vi politisk må afsøge alle de muligheder, der er for at hjælpe.
Det gælder både jordbrugere og fiskere.
Enhver ved jo, at vi i Liberal Alliance ikke går ind for en direkte erhvervsstøtte, og derfor er det afgørende for os, at en ordning er selvfinansierende.
I den rapport, som der flere gange er blevet henvist til her – den forholder sig ganske vist til YJ-ordningen – mener vi, det er muligt at hente inspiration, som kunne og burde udbredes også til fiskeriet.
Men hvis ikke det kan lade sig gøre at skabe flertal for det fremsatte beslutningsforslag her i Folketinget, er vi i hvert fald meget indstillet på, ligesom stort set alle ordførere her i eftermiddag har tilkendegivet, at vi i Fødevareudvalget overtager stafetten og ser på, hvad der måtte være af muligheder, så vi kan få løst det her problem, som alle erkender er til stede.
Per Clausen (EL), 2013-03-14:
Jeg har læst den rapport sådan, at det, man siger, er, at det ikke kan lade sig gøre at gøre det selvfinansierende, i hvert fald ikke når det gælder fiskeriet.
Men jeg er villig til at genlæse den, og jeg er villig til at læse de svar, som hr. Henrik Høegh får, når han givetvis stiller spørgsmål til ministeren på det område, så vi ikke lader nogen mulighed være uforsøgt med hensyn til at skaffe bedre finansieringsvilkår for yngre fiskere.
Det er jeg grundlæggende positiv over for.
Jeg kan jo også huske, at jeg sagde til Venstres ordfører, da han præsenterede mig for ideen på en gang et eller anden sted her på Christiansborg, at tanken om at kunne gøre noget godt for yngre fiskere, som ikke koster statskassen noget, var jeg meget betaget af.
Nu er jeg så bare kommet i tvivl om, hvorvidt det er rigtigt, at det ikke vil koste noget.
Henrik Høegh (V), 2013-03-14:
Det var netop en selvfinansierende model, hvor alle, der var med i ordningen, var med til at dække de tab, der måtte komme, så det ikke bare var de nye, men alle, der var med.
På den måde er den selvfinansierende.
Per Clausen (EL), 2013-03-14:
Jeg opfatter helt klart, at der skal ske noget på området.
Jeg vil bare sige, at jeg gerne vil indgå i en diskussion om, hvad vi målrettet kan gøre for fiskerierhvervet, og jeg vil gerne inddrage alle de modeller, der har været i spil, ud fra en vurdering af, om de er realistiske eller ikke er realistiske.
Hvis vi laver en ordning, som vi siger er selvfinansierende, vil jeg bare vil være sikker på, at så er den det også, for ellers skal vi jo fuldt bevidst gå ind og lave noget andet.
Henrik Høegh (V), 2013-03-14:
Jeg kan forstå, at der under debatten har været meget diskussion om og mange henvisninger til YJ-ordningen.
Så jeg vil gerne spørge ordføreren, om ordføreren kan bekræfte, at vi afskaffede den tidligere YJ-ordning, fordi den blev så dyr, da det var nytilkomne, der skulle betale for dem, der var i systemet, og som gik fallit.
Det ville betyde et tillæg på et tocifret rentebeløb, og derfor var den irrelevant.
Der lå en afrapportering med tre forskellige forslag og anbefalinger til, hvordan den kunne gennemføres.
Det ene forslag, hvor man lavede et fleksibelt rentetillæg hvert år afhængigt af, hvor mange tab der var, var en mulig løsning, som man kunne have fortsat med.
Det var meningen, at vi skulle have behandlet det i oktober, men så kom der et valg og en ny regering.
Derfor blev forslaget lagt hen i Natur- og Landbrugskommissionen, og der er ikke sket noget på det område siden.
Kan ordføreren bekræfte, at det er et korrekt historisk forløb?
Steen Gade (SF), 2013-03-14:
Når nu forslagsstillerne fører sig så meget frem her, vil jeg også starte med en betragtning om fortiden, ikke, fordi det er det, vi skal bruge tiden på, men fordi jeg alligevel lige vil komme med en refleksion over den.
Da vi lavede de her ordninger eller i det hele taget lavede kvotesystemet for nogle år siden i Folketinget, kunne vi have lavet et system, som ville have taget en vis del af kvoten hvert år og stillet den til rådighed for en lang række gode formål, herunder for yngre fiskere.
Det var de nuværende regeringspartier dengang enige i vi skulle have lavet.
Hvis vi havde haft flertal på det tidspunkt, ville yngre fiskere i Danmark være langt, langt bedre stillet.
Vi ville også have haft chancer for at rekruttere yngre fiskere på en langt bedre måde end i dag.
Det bl.a. var Venstre, der førte an i, at vi skulle lave en helt anden model.
O.k., så er vi, hvor vi er.
Det vil selvfølgelig sige, at man ikke bare skal bruge fortiden til at sige, at så vil man ikke være med til at løse de problemer, der er i dag.
Det har ministeren redegjort for at hun vil.
Hun vil drøfte det i udvalget.
Og hun har redegjort for, at de rapporter, som vi som politikere vel er nødt til at forholde os til, på trods af forslagsstillernes glade synspunkter eller egne fortolkninger siger, at det ikke er selvbærende økonomisk.
Så er vi da nødt til at forholde os til de rapporter.
Og det synes jeg også at forslagsstillerne skulle være.
Og hvis de ikke bliver tilfredse i dag, må de jo stille spørgsmål under udvalgsarbejdet.
Derfor kan vi ikke gennemføre forslaget, men jeg synes da måske, at forslagsstillerne i stedet for skulle interessere sig for, at der faktisk er en udstrakt hånd fra fiskeriministeren med hensyn til at ville drøfte problemstillingerne.
Så vil jeg bare sige som sådan en lille praktisk ting, men det er nok ikke noget, der kan stå alene: Der er jo nogle ordninger, som hjælper yngre fiskere, jeg tror, det var fire ordninger, ministeren redegjorde for.
Der var nok noget at hente ved at få det der tænkt lidt mere sammen og få kommunikeret det lidt bedre ud til fiskerierhvervet som noget a la en type indgang eller den slags ting.
Det vil gøre, at man som yngre fisker og fiskerorganisation måske lidt mere klart kan finde ud af, hvordan man både håndterer de regler, der er direkte inden for fiskeriet, og de, der hører til uden for fiskeriet, og som er til rådighed for alle mindre og mellemstore virksomheder.
Så jeg synes, at der er sådan en hjælp, man kunne yde allerede inden for det eksisterende.
Så vil jeg i øvrigt appellere til at tage imod ministerens fremstrakte hånd i stedet for at fremture med et forslag, som man kan sætte sig ned og læse at i hvert fald Fødevareministeriets folk ikke mener hænger sammen.
Lotte Rod (RV), 2013-03-14:
Jeg forholder mig til, at Fødevareministeriet påpeger, at der er et problem i den her konstruktion: Man vil forudsætte, at det er selvfinansierende, men i en situation, hvor renterne vil stige, vil der komme konkurser, hvilket vil føre til, at præmierne bliver kraftigt forhøjede; de solide betalere vil så trække sig ud af ordningen, og så hænger det ikke længere sammen.
Det er dokumenteret i en rapport fra Fødevareministeriet, og jeg håber da, at Venstres ordfører har gjort sig den ulejlighed at læse den rapport og tager den alvorligt, for jeg har selvfølgelig ikke en formodning om, at Venstre kunne finde på at fremsætte et forslag i Folketinget, som ikke hænger økonomisk sammen.
Thomas Danielsen (V), 2013-03-14:
Undskyld, det er et beslutningsforslag – det er korrekt.
Var problemet med den tidligere ordning netop ikke, at det var de nytilkomne, der skulle betale for de gamle?
Når jeg siger den tidligere ordning, mener jeg jordbrugerordningen og ikke fiskeriordningen.
Lotte Rod (RV), 2013-03-14:
Det skulle helst ikke blive et lovforslag, der gjorde det.
Det, der er problemet i det her forslag, er, at man forudsætter, at det er selvfinansierende.
Problemet er bare, at det ikke kan lade sig gøre, for der kan jo opstå perioder, hvor der vil være store rentestigninger, hvilket kan føre til, at der vil komme konkurser.
Og hvis der kommer konkurser, vil det jo forhøje præmierne i den her ordning, og det vil kunne få nogle af de mest solide deltagere i ordningen til at trække sig ud og finde alternativer, og så står de svageste tilbage med regningen, og så hænger ordningen ikke sammen.
Det er det, der er sammenhængen.
Derfor kan det ikke lade sig gøre at lave en selvfinansierende ordning.
Det har vi fået dokumenteret i en rapport fra Fødevareministeriet, og det burde Venstre også tage alvorligt.
Morten Bødskov (S), 2013-03-14:
Tak for det, formand.
Må jeg ikke starte med at takke alle ordførerne for en både god og grundig debat af de to lovforslag, som vi har til behandling her i salen i dag.
Også de indlæg, der har været både her fra talerstolen og fra pladserne, viser til fulde, at der er en levende interesse for den kommende regulering af Politiets Efterretningstjeneste og også for det, der kommer til at gælde for Folketingets såkaldte Kontroludvalg, det, der hedder Udvalget vedrørende Efterretningstjenesterne.
Lovforslagene udmønter jo som bekendt den politiske aftale, som regeringen har indgået med et endog meget bredt flertal i Folketinget, nemlig med partierne Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, om det, det handler om, nemlig en ny og styrket regulering af PET's virksomhed og den parlamentariske kontrol med vores efterretningstjenester, som jo altså både er Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste.
Desuden etableres der jo et særligt tilsynsorgan til styrkelse af kontrollen med Politiets Efterretningstjenestes behandling af oplysninger om såvel fysiske som juridiske personer.
Med lovforslaget om Folketingets Kontroludvalg gennemføres der en styrkelse af den allerede eksisterende parlamentariske kontrol på efterretningsområdet.
Der er kort og godt tale om en historisk regulering.
Det er nemlig første gang, at der laves en særlig lovregulering for Politiets Efterretningstjenestes virksomhed.
Og med den foreslåede regulering mener jeg og regeringen og forligspartierne selvfølgelig at vi har fundet en ansvarlig ordning, hvor både hensynet til landets sikkerhed og vores alle sammens retssikkerhed går hånd i hånd.
Det er afgørende, at der i Folketinget er brede flertal bag vores efterretningstjenester.
Derfor er jeg og regeringen selvsagt også meget tilfredse med, at et endog meget stort flertal af Folketingets mandater står bag forslagene om den kommende regulering af både Politiets Efterretningstjeneste og altså også Folketingets såkaldte Kontroludvalg.
Med de bemærkninger vil jeg begrænse mig til endnu en gang at takke ordførerne for de mange indlæg, der har været.
Jeg ser selvfølgelig frem til den videre behandling her i Folketinget, ligesom jeg naturligvis også står til rådighed for de spørgsmål, der måtte være under udvalgsarbejdet.
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-03-14:
Mange tak for alle jeres bemærkninger.
Det er vigtigt at have et effektivt og smidigt klagesystem, som understøtter en effektiv konkurrence om offentlige opgaver.
Effektiv konkurrence om offentlige opgaver bevirker, at alle virksomheder har lige adgang til offentlige kontrakter, og at det offentlige får de bedste anskaffelser til prisen.
I praksis kan det nuværende klagesystem indebære store forsinkelser og omkostninger.
Samtidig er der gennem de seneste år sket en markant stigning i antallet af klager.
På den baggrund nedsatte regeringen en arbejdsgruppe, der skulle se på, om klagesystemet kunne forenkles, og fremlægge konkrete forslag til en ny organisering af klagesystemet.
Størstedelen af lovforslaget følger anbefalingerne fra denne arbejdsgruppe.
Lovforslaget indeholder tre grundlæggende ændringer.
For det første foreslår vi at forkorte klagefristerne ved EU-udbud og indføre klagefrister ved klager, der vedrører tilbudsloven.
De nye frister tvinger potentielle klagere til hurtigere at tage stilling til, om der er anledning til at klage.
For det andet præciserer lovforslaget, at Klagenævnet har mulighed for at undlade at behandle en klage.
Klagenævnet kan dermed eksempelvis afvise klager og påstande, som er udsigtsløse eller åbenlyst ubegrundede.
En sådan præcisering kan begrænse antallet af åbenlyst ubegrundede klager og medvirke til at påvirke sagsbehandlingstiden i en positiv retning.
Endelig – for det tredje – indfører forslaget en begrænsning på to områder af klagenævnets anvendelse af den særlige udbudsretlige sanktion uden virkning.
Sanktion uden virkning betyder, at klagenævnet udsteder påbud om, at ordregiveren skal ophæve kontrakten.
Det er altså en meget vidtgående sanktion.
Det første er, at det foreslås, at en kontrakt alene kan erklæres for uden virkning for fremtidige leverancer.
Det vil altså ikke længere være muligt at stille krav om tilbagelevering af allerede gennemførte leverancer.
Hermed skabes der klarhed over retsvirkningerne af at anvende indkøbscentralers rammeaftaler.
Samlet set understøtter forslaget en effektivisering af klagesystemet, hvilket skal nedbringe antallet af klager – særlig de udsigtsløse klager.
Det kan frigøre ressourcer i Klagenævnet, så sagsbehandlingstiden kan blive kortere.
Et effektivt klagesystem er en fordel for både tilbudsgivere og ordregivere, og kortere sagsbehandlingstider vil bidrage til, at projekterne bliver færdige til tiden.
Brian Mikkelsen (KF), 2013-03-14:
En effektiv klagestruktur er afgørende for, at et frit marked kan fungere.
Klagenævnet for Udbud har også den rigtig gode funktion, at man forhindrer, at der opstår mytedannelser om nepotisme, om kammerateri i forbindelse med udbud, og det sikrer også en fornuftig retstilstand på området, at man hele tiden kan gå ind og få klaget, hvis man føler, at der er foregået et eller andet, som man ikke er helt enig i.
Derfor er det vigtigt med transparens.
Derfor er det vigtigt, at det er muligt at klage til en fornuftig pris, og at det foregår hurtigt og effektivt.
Her har vi jo et problem med Klagenævnet for Udbud, for det foregår ikke hurtigt og effektivt.
Der er for mange klager til, at det foregår hurtigt og effektivt.
Så de tiltag, som regeringen lægger op til her, synes vi sådan set er ganske positive.
Vi bliver nødt til lige at bore ud, om det betyder, at nogle af dem, som klager retmæssigt, alligevel burde kunne klage, altså om man screener for mange væk så at sige.
Det vil vi stille nogle spørgsmål om og kigge nærmere på under udvalgsbehandlingen.
Men udgangspunktet om at få afbureaukratiseret området, udgangspunktet om at få gjort det mere effektivt støtter vi, og derfor er vi positive over for forslaget, men har brug for at få boret nogle af konsekvenserne ud, før vi endeligt tager stilling til, hvordan vi vil stemme til det konkrete forslag.
Mette Bock (LA), 2013-03-14:
Tak for det.
Det kunne jo være interessant engang at høre, om hr. Frank Aaen faktisk mener, at et frit marked og et demokrati er fuldstændige modsætninger, for så kunne vi da få nogle spændende diskussioner.
L 153 er et forslag, som Liberal Alliance ser positivt på.
Vi ser meget gerne et velfungerende udbudssystem som et væsentligt element i en offentlig effektivisering.
Det er et løft af kvaliteten, som potentielt kan hjælpe med at skabe ikke bare bedre offentlige ydelser, men også plads til lettelser til erhvervslivet.
Så intentionen med forslaget om at smidiggøre udbudsprocessen kan vi selvfølgelig bakke op om.
Men vi synes alligevel, man skal fare med lempe, for et effektivt fungerende klagesystem er en essentiel del af en udbudsproces, ikke kun i forhold til at sikre, at udbuddene holder sig inden for rammerne af lovgivningen, men også i forhold til at sikre, at parterne oplever processen som rimelig.
Når det f.eks. af Dansk Byggeris høringssvar fremgår, at der i dag kun bliver klaget over 2,2 pct. af sagerne – det svarer til i alt 125 klager – så synes vi, det bør give anledning til at overveje, om der er brug for en særlig vidtgående revision af reglerne.
Det er selvfølgelig en afvejning imellem det at få processen til at køre så hurtigt som muligt og det at prøve at give en så god mulighed, man overhovedet kan, for, at virksomhederne ikke føler sig forfordelt.
Men de foreslåede tidsfrister virker, synes vi, meget stramme set i forhold til den tid, som det tager at få aktindsigt og at rekvirere juridisk bistand, hvilket bl.a. er angivet i Dansk Erhvervs høringssvar.
Det kan både skabe en frygt for en dårligere proces og for, at antallet af klager vil stige, fordi der vil blive klaget sådan bare for en sikkerheds skyld.
Så det betyder kort sagt, at vi ikke kan støtte forslaget, sådan som det foreligger nu.
Frank Aaen (EL), 2013-03-14:
Udbud er kommet for at blive, sagde SF's ordfører.
Ja, det er en pestilens, der er kommet for at blive.
Og den vokser og vokser på grund af de krav, som bl.a. EU stiller til, at alle mulige opgaver skal sendes i udbud, uanset om det så var nemmere at løse opgaven uden et omkostningstungt udbud, som udbudsforretninger jo er.
Selvfølgelig er der ting, der skal i udbud – det er ikke sådan, at vi er fundamentalt imod udbud – men hele filosofien om, at alt bliver bedre, bare det kommer i udbud og det bliver udsat for konkurrence, hvad enten det så angår indkøb af varer eller det angår andre opgaver inden for f.eks. velfærdsområdet, ja, den er vi lodret imod.
Privatisering er en dårlig ting, som mindsker samfundets mulighed for at styre udviklingen, og som overlader mere og mere til markedskræfterne.
I virkeligheden er det her et spørgsmål om en modsætning mellem demokrati og marked, hvor det i dag går mere og mere i retning af markedet.
Det er Enhedslisten fundamentalt imod, og vi slås imod det, hvor vi kan komme af sted med det.
Men når vi så kan se, at der er en stigende mængde af udbud, og vi samtidig ser en stigende mængde klager, også grundløse klager, og vi ser omkostningen for det offentlige i forbindelse med alle de her klagesager og de forsinkelser, de påfører, så er vi helt indstillet på at støtte det her lovforslag, som altså trods alt begrænser mængden og omfanget af klager, og som gør dem nemmere at håndtere, end som det er i dag.
Så vi støtter lovforslaget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2013-03-14:
Udbud er kommet for at blive, og jeg tror også, at hvis det foregår på den rigtige måde, kan det skaffe både kommuner, regioner og stat de bedste produkter til den bedste pris.
Vi skal derfor samtidig sikre, at alle virksomheder har fair og lige adgang til de her udbud, og til det hører, at vi også har et effektivt og godt klagesystem.
Der har været en del kritik af det nuværende klagesystem, og der har også været nedsat en arbejdsgruppe, som har set på tingene for at imødekomme den kritik.
Det er derfor, vi behandler lovforslaget i dag.
Der er kommet en række forslag til ændringer på området, og det kommer formentlig til at medføre nogle justeringer, som forhåbentlig giver både tilbuds- og ordregiver en bedre behandling og kortere sagsbehandlingstid.
Forhåbentlig betyder det så også i den anden ende, at tingene kan afsluttes til rette tid.
Så SF kan støtte det her lovforslag.
Det giver meget god mening.
Andreas Steenberg (RV), 2013-03-14:
Det er selvfølgelig helt afgørende, at virksomheder kan klage over et udbud fra det offentlige.
Omvendt skal et klagesystem ikke misbruges, det skal være effektivt og så lidt bureaukratisk som muligt.
Vi kan se, at omkostningerne til klager i dag er store, og at antallet af klager stiger.
Derfor nedsatte regeringen en arbejdsgruppe, bl.a. bestående af branchen selv, der skulle se på området, og det lovforslag, vi førstebehandler i dag, følger i høj grad deres anbefalinger.
Regeringen foreslår tre ændringer af klagesystemet, som vi mener er nødvendige for at sikre effektiviteten i klageprocesserne: For det første forkorter vi klagefristerne ved EU-udbud, og vi indfører klagefrister for klager, der vedrører tilbudsloven.
For det andet indfører vi mulighed for, at nævnet kan afvise en klage, hvis nævnet vurderer, at den er åbenlyst ubegrundet.
For det tredje indfører vi begrænsninger for, hvornår nævnet kan kræve at en kontrakt bliver ophævet.
Den første ændring af den praksis er, at kontrakten kun kan ophæves for fremtidige og ikke hidtidige leverancer.
Den anden ændring sikrer folks retsstilling, hvis købet er foretaget gennem en indkøbscentral, ved at kontrakten ikke kan opsiges, hvis det viser sig, at centralen har lavet en fejl.
Vi mener, at de her tre lovændringer skal være med til at sikre, at omkostningerne og bureaukratiet mindskes i forhold til den slags klager, og derfor støtter vi lovforslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2013-03-14:
Jeg kan i tråd med det, ordføreren før mig sagde, fortsætte med at sige, at der ikke er nogen, der har noget imod, at der bliver færre klagesager, specielt fordi de klagesager, vi kan se frem til der bliver færre af, netop er de åbenlyst ubegrundede klager.
Mange af de udbudsklager, som vi har set, er kommet nærmest pr. automatik fra nogen, som eksempelvis har tabt i en almindelig udbudsrunde.
Det har medført, at man fra det offentliges side har brugt mange ressourcer på og har haft store udgifter til at undersøge klager, som man pr. definition vidste ikke havde ret meget andet konkret indhold, end at klageren var utilfreds med ikke have vundet et udbud.
Men det her lovforslag er jo et forslag, som har til formål at effektivisere sagsbehandlingen og nedbringe sagsbehandlingstiderne ved Klagenævnet for Udbud, og det kan Dansk Folkeparti ikke have noget som helst imod.
Vi synes, at det er fint, at der bliver foretaget en sanering af udbudslovgivningen på det her område.
Selvfølgelig er der nogle enkelte praktiske spørgsmål, som også Venstres ordfører var inde på i sin ordførertale, om, at vi skal sikre, at det stadig væk er sådan, at de små og selvstændige erhvervsdrivende, som er med i de her udbud, også har mulighed for trods alt at benytte sig af et klagesystem i de helt oplagte sager, hvor det må gøre sig gældende.
Men umiddelbart ser vi ikke nogen grund til at tale imod det her lovforslag, som regeringen har fremsat.