Søren Espersen (DF), 2008-06-10:
Det er formodentlig kendt af alle her, at Dansk Folkeparti står uden for Selvstyrekommissionens beretning, og at vi derfor vil afvise det lovforslag, som jeg forstår kommer i det nye år.
Det har været en svær beslutning, for vi finder det ulykkeligt, at det ikke er et enigt Folketing, der står bag en så afgørende historisk lov og en lov med så enorme og langtrækkende konsekvenser for såvel Grønland som Danmark.
Der er flere ting i betænkningen, som vi mener burde være bedre, men Folketinget skal i dag vide, at vi i såvel Selvstyrekommissionen som direkte over for regeringen og regeringspartierne til det sidste gjorde, hvad vi kunne for alligevel at være med i en samlet indstilling til Landstinget og Folketinget.
Vi gjorde yderligere i den elvte time Selvstyrekommissionen klart, at vi var parate til at renoncere på samtlige vores indvendinger - samtlige vores indvendinger - mod at bare en eneste formulering om fordelingen af indtægterne for råstoffer blev ændret.
Det, som vi ville have indført, var, at så længe der eksisterer et rigsfællesskab, så længe Grønland ikke er blevet et selvstændigt land, skal både Grønland og Danmark have glæde af de svimlende indtægter fra de enorme olieressourcer, der ligger ud for Grønlands kyster.
Det vurderes, at der er værdier for 10.000 mia. kr. - 10.000 mia. kr.!
Det er et overdådigt beløb.
Det svarer til Danmarks samlede forsvarsudgifter i 500 år.
Det svarer til, at det danske rige, herunder Grønland og Færøerne, i 100 år vil kunne sikre velfærd og velstand til alle borgere i riget.
Vi fandt det blot ret og rimeligt, at vi i den kommende lov ønskede indføjet, at såvel danskerne som grønlænderne skulle nyde godt af de enorme ikkemenneskeskabte ressourcer.
Vi fandt det ret og rimeligt, fordi Danmark modsat andre kolonimagter ikke på et eneste tidspunkt af sin 300-årige historie sammen med Grønland har profiteret på forholdet, tværtimod.
Vi fandt det ret og rimeligt, fordi der hvert år sendes 3,2 mia. kr. til Nuuk uden øremærkning, uden forbehold, uden krav om revision, uden krav af nogen art.
Det er bare en gave svarende til en årlig fødselsdagscheck til hver eneste indbygger i Grønland på 65.000 kr. Vi fandt det ret og rimeligt, fordi samtlige danske regeringer i nyere tid har været levende engageret i og optaget af at gøre tilværelsen for den menige grønlænder så tryg og god som mulig og selv efter hjemmestyrets indførelse til enhver tid har været positivt optaget af beredvilligt at assistere og træde til med råd og dåd, hvis hjemmestyret skulle anmode derom.
Mon der er nogen af de tilstedeværende, der kender et eneste eksempel på, at en dansk regering i nyere tid har afvist at gøre det, som Grønlands hjemmestyre anmodede om?
Jeg kender ingen eksempler.
Det er ikke ret og rimeligt, at 50.000 danske statsborgere i Grønland alene skal nyde frugterne af for 10.000 mia. kr. ikkemenneskeskabte værdier, mens danske statsborgere i Danmark i de næste 20 år, inden olien springer, bare kan få lov til at sende 75 mia. kr. af sted til selvstyret.
Der er et godt gammeldags engelsk udtryk, som er dækkende for den slags: It's unfair.
Det er unfair over for Danmark og det danske folk, og når rækkevidden af beslutningen for alvor bliver kendt af befolkningen herhjemme, vil der rejse sig et ramaskrig.
Modsat indbyggerne i Grønland får indbyggerne i Danmark ikke lov til at give deres mening til kende ved en folkeafstemning.
Det er i øvrigt blevet en kedelig vane, som regeringen har fået, med ikke at turde sende vidtrækkende historiske beslutninger til folkeafstemning af frygt for, hvad det danske folk kunne finde på at stemme.
At se rigets statsminister bogstaveligt talt danse rundt i Nuuk den 6. maj af ren lykke over, at betænkningen var på plads, var for mig en sær og uvirkelig oplevelse, og jeg har siden tænkt på, hvad der kunne være i betænkningen, som i den grad medførte en glædesrus hos statsministeren, som ellers normalt er kendetegnet ved værdighed og selvdisciplin.
Mit svar er bekvemmelighed.
Statsministeren ville, som med andre besværlige sten på vejen, også have denne besværlige sten smidt ud til siden, og derfor ville statsministeren ikke trods mange ihærdige opfordringer fra os engagere sig i sagen.
Men befolkningen skal vide, at statsministeren ved bare at løfte et øjenbryn kunne have ændret selvstyreloven, således at den økonomisk også kom det danske folk til gavn og glæde, men statsministeren ville ikke.
Derfor er denne lov i høj grad hans ansvar.
Jeg skal på vegne af Dansk Folkeparti fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Idet Folketinget noterer, at Grønlandsk-dansk selvstyrekommissions arbejde har resulteret i en betænkning og et lovudkast til en selvstyreordning for Grønland, pålægges regeringen at arbejde for, at rigsfællesskabet styrkes og videreudvikles.
I den forbindelse pålægges regeringen at fremsætte et lovforslag, som sikrer, at der - som tilfældet er i dag - også fremover sker en fair og ligelig fordeling mellem Danmark og Grønland af de indtægter, som hidrører fra råstofudvinding i den grønlandske undergrund.«