Bertel Haarder (V), 2014-01-23:
Det føjes til, at man på Bodø-mødet mellem de nordiske forsvars- og udenrigsministre var enige om, at Arktis er et område, hvor man kan samarbejde med Rusland og andre lande.
Det tror jeg er vigtigt, især i disse tider, hvor Rusland på visse punkter spiller med musklerne på foruroligende vis.
Der var et særnummer i det konservative og ansete tidsskrift Economist for 1½ år siden om Arktis, hvor der var en beskrivelse af alle de store problemer, vi står over for, og alle de konfliktmuligheder, der kan opstå, men så sluttede det med, at takket være de afslappede skandinaver skulle det hele nok gå alt sammen.
Thanks to the relaxed Scandinavians, stod der.
Det synes jeg er den største kompliment, det nordiske samarbejde om Arktis kan få, og derfor er vi i Venstre meget varme tilhængere af, at det samarbejde udbygges så stærkt som muligt for at skabe den nordiske merværdi, som rapporten også nævner.
Isen over Nordpolen er halveret i løbet af de sidste 30 år, Grønland har nu et lige så stort isfrit område som hele Norge, og sidste år var der 71 skibe, der sejlede nord om Sibirien, så sent som i 2007 var det kun to skibe, der sejlede nord om Sibirien.
Det rejser spørgsmål om sikkerhed til søs for krydstogtskibe; det rejser miljøspørgsmål og spørgsmål om eventuel olieudledning og udvinding af mineraler og andre ressourcer.
Det er jo ikke så mærkeligt, at Rigsrevisionen i sin analyse, som man har følt sig kaldet til at foretage, finder frem til, at der er en mangelfuld overvågning, når det gælder hele det grønlandske territorium.
Det er en uoverkommelig opgave for Danmark.
Det kalder på internationalt samarbejde i IMO og også i Arktisk Råd.
Det kalder i øvrigt også på, at man får gennemført søkortlægningen, og jeg vil godt spørge ministeren om, hvordan det går med det.
Der var kø i Arktisk Råd for at komme med som observatører, og nu er både Kina, Japan, Indien, Singapore, Korea og gud hjælpe mig også Italien med som observatører i Arktisk Råd – og EU er tæt på, men der skal først være enighed mellem Canada og EU om sæler og sælprodukter.
Jeg synes, det er en rigtig god betingelse, at det først skal på plads, men det skal jo ikke ændre ved, at alle tre dele af rigsfællesskabet er enige om, at EU så hurtigt som muligt bør kobles til det arktiske samarbejde.
Det er lykkeligt, at alle tre rigsdele er kommet med ved bordet, og alle tre rigsdele er enige om, at vi vil præge EU's politik mest muligt, når det gælder fiskeri, energi, mineraler, klima osv., og at vi insisterer på, at der bliver en tæt dialog med de arktiske befolkninger.
Det er, som udenrigsministeren har sagt, næppe realistisk.
Men det stod jo altså i regeringsprogrammet, men der er jo så meget, der stod i det regeringsprogram.
I dette tilfælde skal ministeren ikke have kritik for ikke at leve op til det.
Det skal han i øvrigt heller ikke på en række andre punkter.
Men så skulle man jo ikke have skrevet det.
Jeg glæder mig over, at Stoltenbergrapporten, som jo især omhandler disse ting vedrørende Arktis, så langt er blevet realiseret.
Men lige præcis når det gælder de præcise kapitler om Arktis, nemlig kapitel 3-6 i Stoltenbergrapporten, er vi jo bestemt ikke nået til vejs ende, og det er jo de kapitler, der har at gøre med sikkerhed, beredskab osv.
Jeg har den holdning, at der ikke er meget i Stoltenbergrapporten, som vi ikke bør tage alvorligt.
Det er en meget erfaren mand, der har skrevet den, og når en tidligere udenrigsminister fra et så dedikeret NATO-land som Norge kan gå ind for alle de forslag, kan vi vist også.
Det skal vi jo være åbne for.
Det allerførste forslag i Stoltenbergrapporten er fælles luftovervågning over Island.
Det er gennemført, og det princip kan udvides.
Det er intet problem for NATO, at overvågningen foregår sammen med neutrale lande.
Det er vigtigt både for NATO og for Sverige og især Finland, at vi understreger, at der ikke er tale om bevogtning, der er tale om overvågning, altså surveillance og ikke policing.
NORDEFCO-samarbejdet er sat på skinner, og det har været en fornøjelse at følge.
Især Danmark og Sverige, der vil spare på forsvaret, har brug for, at der kan spares, uden at forsvaret svækkes, og her er samarbejdet en af mulighederne.
det var dejligt at få hele indkøbslisten fra Forsvarsudvalget, hvor man kan se, hvad det er, de nordiske lande nu forsøger at indkøbe i fællesskab, og dermed sikre sig en rabat.
Jeg fortsætter citatet: »Hensigten med NORDEFCO-engagementet i Arktis er således ikke at duplikere indsatserne i disse fora, men derimod at skabe nordisk merværdi på områder, som de andre fora ikke dækker.
Citat slut.
Jeg håber ikke, det var for dramatisk for nogle tilhørere.