runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Lidegaard (RV), 2016-05-20:
Jeg synes faktisk ikke, at det er så enkelt.
Jeg synes, det er sådan, at Grønland jo er et samfund i udvikling, ligesom Danmark er.
Og der har været strømninger i Grønland, som havde et meget snævert fokus på Grønlands eget tarv, men der er da heldigvis også politiske strømninger i Grønland, som tænker i større helheder, ligesom vi i Danmark har partier, der tænker meget i Danmarks tarv og ikke i større helheder, men vi har da heldigvis også nogle, der tænker lidt ud over – kan man sige – deres egen nære have.
På den måde vil jeg sige, at der er kræfter i Grønland, og som jeg oplever det også stærke kræfter, der ønsker et stærkere fællesskab, selvfølgelig også på egne præmisser, og et stærkere samarbejde med Danmark, så længe man også er herre i eget hus.
Det er de kræfter, vi skal stimulere og forsøge at støtte og samarbejde med.
Søren Espersen (DF), 2016-05-20:
Tak til den radikale ordfører, fordi han var lige ved at stemme for – det er ligesom at få lovet en is, og så får man den alligevel ikke.
Men tak for det; det er da altid et stykke ad vejen.
Hr. Martin Lidegaard taler om at tænke sammen, men er problemet ikke, at de i Grønland tænker hver for sig?
Er det ikke dér, man i øjeblikket lægger sin energi, nemlig på en selvstændighed, frem for at forsøge at få strukturel orden i eget hus?
Er det ikke det, der er problemet?
Man har så umådelig meget energi bundet op på selvstændighed, at alle de kedsommelige dagligdagsproblemer, som skal skabe et samfund, bliver glemt.
Martin Lidegaard (RV), 2016-05-20:
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil anbefale spørgeren måske at læse det sidste radikale forsvarsudspil, hvor vi jo i hvert fald gør meget ud af at sige, at når vi kommer til forsvarsforliget her i efteråret, er et af de tre punkter, som vi gerne vil tillægge virkelig høj prioritet, at der er det praktiske beredskab; det er miljøovervågning; det er alt det, som vi har, havde jeg nær sagt, og skal forsøge at overvåge og holde styr på sammen deroppe.
Det er afsindig vigtigt.
Jeg tror nok, at jeg, da jeg var minister og også efterfølgende, meget eksplicit har sagt, hvor stor betydning Grønland og Færøerne har for dansk udenrigspolitik og for dansk styrke i vores udenrigspolitik.
Og jeg er enig i, og det kunne jo vi også bruge bedre, end vi gør i dag, og også i større fællesskab.
Aleqa Hammond (SIU), 2016-05-20:
Vi er jo i gang med at behandle to lovforslag her i Folketinget, som har med uranudvinding og uraneksport fra Grønland at gøre, og som vi skal til at afgive betænkning om.
I den sammenhæng vil jeg gerne sige, at der er stor opbakning til de lovforslag, og at de ser ud til at blive vedtaget.
Når disse lovforslag er vedtaget, vil SF's ordfører så selv komme op og sige, at det er en demokratisk vedtaget bestemmelse, og at den respekterer man fuldt ud?
Grønland har i forvejen udenrigspolitisk forhandlingskompetence på allerede hjemtagne sagsområder, men på områder, som ikke er hjemtaget, er vi fuldstændig afhængige af den danske udenrigspolitik, altså at den også repræsenterer de grønlandske interesser.
Vi har nu set Taksøe-rapporten, som peger på, at danske interesser skal være centrale i det fremtidige arbejde i politikken for det arktiske område.
Grønlandske interesser bliver ikke nævnt i rapporten.
Hvad har ordføreren at sige til det, hvad angår udenrigspolitikken?
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-05-20:
Mange tak.
Ordføreren taler også om de forskellige vedtagelsestekster, som ligger foran os i den her rigsfællesskabsdebat, og en af dem er fra hr. Søren Espersen, og den handler jo om at tænke de forskellige parlamenter, men også de forskellige regeringer ind, i forhold til hvordan en konstruktion kunne se ud fremadrettet.
Jeg synes i virkeligheden, at der er dele af det, som er interessante.
Det er måske ikke en ordet gengivelse af vedtagelsesteksten, men det er sådan, den bliver tolket hos mig.
Jeg synes egentlig, det kunne være interessant netop det her med at tænke parlamenterne ind, altså at have et tættere samarbejde mellem parlamenterne om, hvordan rigsfællesskabet skal se ud i fremtiden.
Karsten Hønge (SF), 2016-05-20:
Nej, jeg synes, den her debat består af to ting.
Det ene er holdningen til uran, og det andet er, hvem der så kommer til at tage den endelige beslutning.
Og der har vi jo tidligere gjort klart, at vi i den grad er imod udvinding af uran i Grønland, men at vi anerkender, at det er en afgørelse, der skal træffes i Grønland.
Aleqa Hammond (SIU), 2016-05-20:
Eftersom Grønland har fået indført selvstyre og Grønland helt har hjemtaget råstofområdet som ansvarsområde fra Danmark, er det det grønlandske Inatsisartut og Naalakkersuisut, som i fællesskab er den lovgivende og udøvende magt på råstofområdet, også i uranspørgsmålet.
Det er flertallet, der bestemmer, hvad man vil sætte særlig fokus på, hvad angår erhvervsudvikling og fremtidig økonomisk udvikling.
Eftersom SF's ordfører siger så tydeligt, at man er imod uranudvinding, eller at uran overhovedet tages op af jorden, mener SF så dermed, at retten til selv at bestemme over sine egne råstoffer i Grønland skal tilbagekaldes?
Martin Lidegaard (RV), 2016-05-20:
Men det synes jeg er en fantastisk udstrakt hånd fra fru Aaja Chemnitz Larsen, som jeg meget gerne tager imod, og som jeg kunne forestille mig at der er flere andre partier der også gerne vil tage imod.
Så det vil jeg da i hvert fald bare kvittere for og sige, at jeg synes, det kunne være spændende, at vi satte os ned og prøvede at se, om vi kunne blive enige her i dette parlament om nogle skridt videre, for jeg synes, at der er potentialer, men også et behov for, at vi gør det.
Karsten Hønge (SF), 2016-05-20:
Det er jeg så opmærksom på, og jeg er meget glad for, at man har taget det skridt.
Men nu er homoseksuelles forhold jo meget andet end adgangen til at blive gift.
Det er den almindelige status, accept og anerkendelse i dagligdagen – på arbejdspladser, i familier og andre steder – hvor det også på Færøerne skal være en almindelig ting, at man ikke behøver skjule og være flov over, at man er homoseksuel.
Og der er stadig væk et stykke vej at gå.
Søren Espersen (DF), 2016-05-20:
Jeg ved ikke, hvordan det har fungeret.
Jeg har i den her proces ikke haft nogen problemer med at komme i kontakt med dem, jeg ville, heller ikke dem, der bestemt ikke var enige i vores ting.
Jeg vil bare spørge, om hr. Karsten Hønge fortryder, at han her fra Folketingets talerstol står og blotlægger, hvordan en normal politisk forhandling finder sted på Christiansborg, nemlig for så at sige lukkede døre, hvor man har mulighed for at afprøve ting i forhold til hinanden.
Fortryder han det, eller er det bare sådan noget med, at nu skal der ske et eller andet for SF?
Karsten Hønge (SF), 2016-05-20:
Det kunne være klaret for 1 uge siden eller for 14 dage siden.
Altså, jeg sagde ikke noget om, hvad der står i de mails, jeg sagde bare, at jeg synes, det en dårlig situation, når bl.a. SF gerne vil deltage i en fælles vedtagelse.
Jeg havde bestemt regnet med, at det var noget vi skulle deltage i.
Indtil for 1 døgn siden regnede jeg da med, at vi selvfølgelig ville deltage til gavn for rigsfællesskabet; vi ville gerne være en del af den kreds af partier, der står bag en fælles vedtagelse.
Det kommer meget bag på mig, at der ikke var bedre greb om situationen, og da det jo er formanden for Grønlandsudvalget, der har været fortriller for det, synes jeg, det er rimeligt at rette kritikken derover, hvor den skal rettes.
Han var, om man så må sige, sjakbajs for den her proces, og den lykkedes ikke.
Og det skyldtes ikke manglende villighed fra partier, i hvert fald ikke fra mit parti, men simpelt hen mangel på prioritering af opgaven.
Søren Espersen (DF), 2016-05-20:
Jeg skal så opfordre hr. Marcus Knuth til at blive som formand for Grønlandsudvalget.
Jeg synes, det er utilstedeligt, at hr. Karsten Hønge på den her måde i fuld offentlighed står og forklarer, hvordan ting hænger sammen, når man aftaler forslag til vedtagelse.
Det er noget, der foregår i en fortrolig kreds, hvor der er forskellige muligheder for at melde ind.
Hvis det så skal blotlægges bagefter og ovenikøbet nævnes her fra Folketingets talerstol, at hr. Marcus Knuth var så uforskammet at gå på i fjernsynet i aftes, så synes jeg, at det trodser enhver beskrivelse.
Jeg synes, det er uanstændigt.
Karsten Hønge (SF), 2016-05-20:
Det her handler om, at SF ønsker at være en del af den kreds, der vedtager en tekst, og jeg synes ikke, vi fik nogen rimelig mulighed for det.
Det er ikke nogen opgave, der blev prioriteret, den opgave kunne være lagt på plads for en uge siden.
Det skred først rigtig frem for nogle få dage siden.
Jeg har ikke blotlagt noget som helst om, hvad der stod i mails, jeg har ikke blotlagt noget som helst andet, end at det er uholdbart, at der ikke er bedre greb om sådan en situation, som vi har haft her.
Der er ingen grund til at splitte partierne om noget, vi lige så godt kunne være samlet om.
Det er sådan set mit udgangspunkt.
Jeg er skuffet over, at man ikke har haft bedre greb om det.
Man kunne have fundet frem til noget med de fleste partier, muligvis uden Dansk Folkeparti, det har vi jo set før, men jeg tror, at resten af Folketingets partier kunne have været samlet om en fælles vedtagelsestekst.
Martin Lidegaard (RV), 2016-05-20:
Det er jo i virkeligheden et meget omfattende spørgsmål.
Jeg forstår det godt, men for så vidt angår handelspolitikken, kompliceres spørgsmålet jo, derved at Danmark har overgivet sin, kan man sige, handelspolitiske kompetence til EU.
Det vil sige, at vi sådan set indgår i et fællesskab, hvor vi forhandler markedsadgang og handelsaftaler gennem EU, som hverken Grønland eller Færøerne er med i.
Det vil sige, at på hele det område, der hedder fælles handelsfremstød, fælles eksportfremstød – alle sådan nogle ting – kunne jeg se et betydelig mere struktureret og større samarbejde og med en større inddragelse af de forskellige interesser, som Færøerne og Grønland måtte have.
Men når det handler om selve, kan man sige, aftaleindholdet i de enkelte bilaterale og multilaterale aftaler, er det et kompliceret spørgsmål.
Jeg vil ikke udelukke, at man kan kigge på det, men det er ikke helt let, fordi vi jo har afleveret, om jeg så må sige, vores forhandlingsret.
For at stå stærkere over for resten af verden har vi forhandlet gennem EU, og det vil sige, at vi ikke bare kan lave nogle andre aftaler end dem, som EU laver.
Magni Arge (T), 2016-05-20:
Men tydeliggør det så ikke, at der er ret store modsatrettede interesser imellem Færøerne og Danmark, netop fordi Danmark er med i EU og vi står udenfor?
Martin Lidegaard (RV), 2016-05-20:
Vi har jo haft et eksempel på, at det er kommet ud som en modsætning, men jeg vil vove den påstand, vi også har haft eksempler på, at den styrke, som Danmark qua sit EU-medlemskab har, har kunnet give Færøerne og Grønland nogle fordele, som man ellers ikke ville kunne have fået.
Jeg vil også mene – og det tror jeg også at jeg vil kunne dokumentere – at der er eksempler på, at Danmark har sparket døren ind i EU på vegne af Færøerne og Grønland.
Og det ville have været svært at gøre, uden at vi havde haft rigsfællesskabet og det fællesskab at gøre det med.
Altså, det har været en rambuk ind, om jeg så må sige, nogle gange.
Så der kan nok findes negative eksempler, men der kan altså også findes rigtig positive eksempler på, hvad rigsfællesskabet medfører rent handelspolitisk.
Karsten Hønge (SF), 2016-05-20:
Vi er privilegerede, når det er lykkedes tre små nationer at berige hinanden i rigsfællesskabet.
Vores tre nationer står over for ret forskellige udfordringer, men en af de fælles opgaver er gensidig hjælp til øget selvstyre eller mulig selvstændighed for Færøerne og Grønland.
De budgetmæssige problemer på Færøerne er færingernes eget problem, som de så selv har valgt at gøre sværere gennem en reaktionær skattepolitik.
SF ønsker al mulig held og lykke til de progressive, moderne indstillede mennesker på Færøerne.
I deltager i en lang, hård kamp mod formørkede tanker, men så større er bedriften til gengæld den dag, hvor homoseksuelle også på Færøerne bliver accepteret og anerkendt.
Lad LGBT's farverige fane vaje også på Færøerne.
Grønland står hver eneste dag med massive problemer i forhold til børn og unge, som vokser op under utrygge forhold.
Det er Grønlands eget ansvar, men det gør et stærkt indtryk, og Danmark bør stille hjælp til rådighed, hvis det ønskes fra Grønland.
I forhold til debatten om mulig minedrift i Kvanefjeldet vil jeg sige.
Urani naamik.
Og igen, thumbs up til IA's kamp mod minedrift i Grønland.
Udvindingen af uran rejser en lang række problemer lige fra forurening af nærområdet til usikkerheden ved eksport, og så handler det grundlæggende om at levere råstof til en energiform, der ikke har nogen fremtid.
Lad uranen blive i fjeldet.
Atomkraft nej tak.
Urani naamik.
Uanset forskelligheder og uenigheder tror vi i SF at vi når længere i rigsfællesskabet, end vi ville gøre hver for sig.
Vi har haft en lang historie sammen, og lad os nu bruge det bedste fra den til at komme videre sammen.
Så har jeg lige et par bemærkninger om forløbet op til den her debat.
Det var, som om der først rigtig kom skred i arbejdet med teksterne i går, og mailudvekslingen fortsatte jo indtil midnat.
Det er bare ikke godt nok.
SF vil meget gerne deltage i en bred vedtagelse.
Det fortjener rigsfællesskabet, men det kræver altså, at der bliver brugt den nødvendige tid og i god tid, og jeg har da i øvrigt fuld forståelse for, at formanden for Grønlandsudvalget, hr. Marcus Knuth, har meget travlt og også i går skulle deltage i en fjernsynsdebat om sikkert meget vigtige og presserende problemer, men jeg har ikke forståelse for, at de opgaver, der vedrører den her debat, ikke er blevet prioriteret.
Med en vågen udvalgsformand kunne flere partier have stået bag forslaget til vedtagelse.
Sagt med al den venlighed, jeg nu er i stand til at mobilisere, vil jeg opfordre hr. Marcus Knuth til at trække sig som formand for Grønlandsudvalget.
Magni Arge (T), 2016-05-20:
Tak for det.
Jeg synes også, det var et spændende indlæg og en god tale.
Jeg synes også, at der har været visionære tanker på banen.
Jeg mener også sagtens, der er mulighed for at få en langt mere konstruktiv politisk debat og måske også nogle tilfredsstillende samarbejder som følge af det efter noget tid, hvis præmissen ikke er enhedsstaten Danmark, hvilket kun handler om at fastholde magten, om jeg så må sige, over Færøerne og Grønland, men hvis det tværtimod handler om visioner og udfordringer for det fremtidige liv og om en selvstændiggørelse af både økonomien og vores liv i det færøske og grønlandske samfund.
Jeg har så et konkret spørgsmål, og det handler om din tid som udenrigsminister.
Er det en farbar vej at gå at tænke på at drage en skelnen imellem de sikkerhedspolitiske aspekter og de mere handelspolitiske aspekter, hvad angår f.eks. en selvstændig færøsk og grønlandsk repræsentation i internationale fora, som har vist sig at være meget vanskelig at opnå?
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-05-20:
Mange tak for ordførerindlægget og tak for støtten til IA's arbejde mod uranudvinding i Grønland.
Jeg vil gerne præcisere, at vi ikke er imod minedrift i Grønland, men vi er imod udvinding af uran, så det er bare en lille præcisering.
Så vil jeg bare gerne sige [Der tales på grønlandsk] – du er god til at snakke grønlandsk.
Mange tak.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-05-23:
Jamen vi er tilsyneladende ikke enige om, at sygedagpenge er en midlertidig ydelse, idet vi står og behandler et beslutningsforslag, hvor Enhedslisten vil afskaffe varighedsbegrænsningen, og dermed vil det jo ikke længere være en midlertidig ydelse.
Så det er vi tilsyneladende ikke enige om.
Så har vi lige modtage en større analyse af, hvad det er, der rent faktisk foregår på sygedagpengeområdet, og kan konstatere, at det antal, som kommunerne erklærer for raske mod borgerens vilje, om man så må sige, er et meget, meget lille antal, og at det også er ret begrænset, hvor mange fejl der bliver begået fra kommunernes side i det her spørgsmål.
Det er selvfølgelig ikke godt, at der overhovedet bliver begået fejl, men det er trods alt en meget, meget begrænset personkreds, vi her taler om.
Finn Sørensen (EL), 2016-05-23:
Jeg har ikke påstået, at syge mennesker ikke er i stand til at flytte sig, hvis ordføreren dermed mener, at de ikke er i stand til at komme i en situation, hvor de kan arbejde.
Vi er jo helt enige om, at sygedagpenge er en midlertidig ydelse.
Men ordføreren er vel enig i, at for at modtage sygedagpenge skal man have noget lægelig dokumentation for, at man er syg, for ellers kan man ikke få det.
Altså er man syg.
Og er det så rimeligt, at man kan komme i en situation, hvor man stadig væk er syg, men hvor kommunen alligevel har mulighed for at tage sygedagpengene fra en?
Er det rimeligt?
Lad os prøve at forholde os sådan helt menneskeligt til det: Er det en rimelig situation at anbringe en syg person i?
Og det er jo langtidssyge mennesker, vi taler om.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-05-23:
Jeg kan bekræfte, at det er sådan, tallet på 1 mia. kr. er fremkommet, men det er der ikke noget hokuspokus i.
Det er, fordi man kigger ud i den virkelige verden og ser på, hvordan virkelige mennesker i den virkelige verden reagerer på ændringer af systemer.
Der kunne man i Danmark – og også i Sverige, mener jeg, hvor man på et tidspunkt afskaffede varighedsbegrænsningen – konstatere, at det betød, at folk opholdt sig meget længere tid på sygedagpenge.
Og det mener vi ikke er hensigtsmæssigt, særlig ikke for de mennesker, det her drejer sig om.
Så er jeg af den opfattelse, at Finn Sørensen stærkt forsimpler diskussionen ved at sige, at der er tale om syge mennesker i den forstand, at det ikke er nogle mennesker, der er i stand til at flytte sig.
Altså, én ting er jo, hvis man har et brækket ben f.eks. Så har man selvfølgelig brug for at være på sygedagpenge, til benet heler og man kan vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Jeg tror, det er omkring 450.000 om året, og 90 pct., så vidt jeg husker, kommer tilbage på arbejdsmarkedet selv.
Men der er andre diagnoser, som er mere komplicerede, og hvor man altså kan konstatere, at det, at der er en varighedsbegrænsning på sygedagpenge, rent faktisk betyder, at folk vender tilbage til arbejdsmarkedet.
Det synes vi er glædeligt, og derfor vil vi holde fast i en varighedsbegrænsning.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-05-23:
Tak for det.
I Radikale Venstre er vi imod at rulle en reform tilbage, som har til formål at tage langt hurtigere hånd om mennesker, der ikke for en tid eller ikke længere kan gå på arbejde på grund af sygdom.
Derfor er vi sådan set imod Enhedslistens beslutningsforslag.
Betyder det så, at der ikke er udfordringer i virkeligheden i håndteringen mellem borgere og sagsbehandlere og kommuner?
Selvfølgelig ikke.
Det er der helt sikkert.
Det møder vi, det hører vi om, og det taler vi med vores kommunale repræsentanter om.
Jeg tror egentlig, at vi alle sammen er enige om, at hver enkelt menneske skal tages alvorligt, at hvert enkelt menneske skal behandles værdigt.
Det er jeg helt sikker på at kommunerne også mener, når vi spørger dem og alle vores egne repræsentanter derude.
Jeg er sådan set også helt sikker på, at det mener hver eneste sagsbehandler også.
Men er det så oplevelsen hos alle de mennesker, der oplever sygdom?
Det tror jeg at vi alle sammen er klar over ikke er tilfældet.
Det er en udfordring, og den skal vi alle sammen tage alvorligt.
Det skal vi lytte til, og det gør vi også.
Derfor skal vi følge implementeringen af det her arbejde meget nøje og til dørs, men jeg forventer, og jeg har sådan set også tillid til – for jeg synes, at ministeren gav udtrykt for det – at ministeren har en tæt dialog med kommunerne om netop det her, og at vi i forligskredsen også kommer til at følge det og have en tæt dialog om det.
Derfor er vi imod det her beslutningsforslag, og det er nok ikke overraskende.
Finn Sørensen (EL), 2016-05-23:
Ordførerens parti var jo blandt de partier, fordi ordførerens parti sad i regering på det tidspunkt, som præsenterede den her sygedagpengereform.
Så ordføreren stod jo bag løftet om, at når nu man lavede den ændring – skar sygedagpengeperioden ned til 22 uger, indførte retten til jobafklaringsforløb og -ydelse – så ville vi ikke komme i en situation, hvor der var syge mennesker, som mistede forsørgelsen.
Men de tal, jeg har fået fra beskæftigelsesministeren, senest i et svar på spørgsmål nr. 350, bekræfter jo det, som alle ved, og som der er masser af eksempler på i medierne, nemlig at syge mennesker havner på kontanthjælp eller uden forsørgelse på grund af kontanthjælpsreglerne.
Kan man så sige, at man levede op til de løfter, man afgav dengang?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-05-23:
Vi er fuldstændig enige om, at ikke alting fungerer, som det skal, udeomkring, menneske til menneske.
Det er der mange ting, der ikke gør, fordi der er et skridt fra reform – det er jo det, vi vedtager herinde – til noget bliver til virkelighed.
Men det, det handler om, er, at vi langt tidligere – og jeg står fuldt på mål for intentionerne i den her reform og også meget af det arbejde, der bliver udført derude – får fat i mennesker, som er syge eller i risiko for at blive det, sådan at det netop kan undgå at blive langvarigt eller permanent.
Fungerer det optimalt alle steder?
Det gør det helt sikkert ikke, og det er det, som der skal følges op på, og som skal følges til dørs.
Men vi kan ikke sidde herinde i Folketinget og ændre lovgivning, hver gang der er enkeltsager, hvor tingene ikke fungerer sådan, som intentionen var.
Finn Sørensen (EL), 2016-05-23:
Altså, jeg taler ikke bare om enkeltsager.
Hvis man dykker ned i ministerens svar, kan man jo se, at det ikke bare er enkeltsager – det er ret mange mennesker, der bliver ramt af det her.
Jeg vil gerne tilbage til spørgsmålet.
Der var et løfte om, at der ikke skulle være nogle syge mennesker, der skulle havne uden forsørgelse eller havne på kontanthjælp for den sags skyld, fordi man indførte den her jobafklaringsydelse.
Man sagde: Nu har I ret til sådan et jobafklaringsforløb, som der jo så, og det er da noget af det gode ved det, ikke er nogen bagkant på.
Og hvad har man egentlig tænkt sig at gøre lige nøjagtig ved det problem i lovgivningen?
Torsten Gejl (ALT), 2016-05-23:
Ved forberedelsen af Alternativets holdning til B 180 fra Enhedslisten om forbedringer af forholdene for langvarigt syge har vi set lidt på de reaktioner på den gældende lovgivning, der er kommet fra interesseorganisationerne.
Her bider vi mærke i, at Dansk Socialrådgiverforening i slutningen af sidste år lavede en undersøgelse blandt 251 socialrådgivere fra 66 forskellige kommuner, der arbejder i landets jobcentre, for at finde ud af, om 22 uger er tid nok til at vurdere syge menneskers arbejdsevne.
Ifølge to tredjedele af de adspurgte socialrådgivere i undersøgelsen er det fagligt uforsvarligt, at de allerede efter 22 uger skal vurdere alvorligt syge borgeres arbejdsevne.
Fra 3F var meldingen ved samme lejlighed, at mange af 3F's medlemmer mister deres sygedagpenge, før deres helbredsmæssige tilstand er afklaret.
Det er bl.a. borgere med kræftsygdomme, psykiske lidelser eller gigt.
Deres sygdomme er meget indviklede, og så ender de i et jobafklaringsforløb.
Det er uretfærdigt for borgeren, fordi det ofte er eksterne faktorer, såsom ventetider i sygehusvæsenet, der gør, at de ikke kan nå at blive afklaret inden for de 22 uger.
I Alternativet synes vi, at de kommentarer fra relevante interesseorganisationer legitimerer en forbedring af forholdene for langvarigt syge.
I nærværende forslag foreslås det at ophæve varighedsbegrænsningen på 22 uger, således at sygedagpengene fortsætter, indtil den syge er rask og kan overtage et fuldtidsarbejde, begynde på revalidering, tilkendes et fleksjob eller førtidspension osv.
Vi synes, det er fint at sætte grænser for, hvor længe sagsbehandlingen, inklusive alle de forskellige tilbud og foranstaltninger, skal tage, og at tvungen aktivering bortfjernes.
Vi støtter generelt indholdet i det her forslag, og når vi kommer tættere på, hvad dette forslag koster, vil vi også gerne være med til at finde en anden finansiering end millionærskatten, der ikke er en skattereform, som Alternativet har vedtaget at støtte.