Lone Dybkjær (RV), 2007-04-27:
Jeg vil gerne sige tak for debatten i dag.
Så vil jeg sige, at alle de korte bemærkninger, der jo er blevet mulighed for, i modsætning til da jeg sidst var i Folketinget, selvfølgelig gør, at man som ordfører ikke behøver at sige så meget her til sidst, og det vil jeg heller ikke gøre.
Men jeg vil gerne takke for debatten, ikke fordi der på nuværende tidspunkt ser ud til at være et flertal for at gennemføre forslaget, men fordi jeg synes, at den her debat ligesom debatten i går og andre debatter jo meget klart viser – det er også en bemærkning til hr. Per Ørum Jørgensen – at der er et andet værdigrundlag for oppositionen, end det eksisterende med Dansk Folkeparti og de to støttepartier.
Det er noget, vi ønsker at få meget tydeligt frem, for det synes vi er fuldstændig afgørende.
Det er altså også det, det handler om, når det drejer sig om at lovgive i det danske samfund, håndtere det danske samfund; der er det også et spørgsmål om grundlæggende værdier.
Der må vi virkelig sige, at der er stor forskel.
Det gør det interessant, og det er jo også noget af det, som oppositionen vil markere.
Et af de steder, der vil ske ændringer, er her.
Der vil faktisk blive tale om, at man muliggør en ligestilling mellem hetero- og homoseksuelle.
Det er et værdigrundlag for os, som er fantastisk vigtigt, fordi vi faktisk gerne vil leve op til grundlovens ord om, at alle er lige i dette samfund.
Det er sådan set bare det, det handler om for os, meget simpelt og enkelt.
Det er da rart at slå fast, at Dansk Folkeparti jo slet ikke og regeringspartierne heller ikke er enige i det.
Det er da udmærket at gå til valg og virkelig kunne få sådan nogle ting præciseret.
Og det synes jeg vi har fået mulighed for.
Så forstår jeg, at et rigtigt ægteskab altså kun er et ægteskab, der indgås, hvis man ønsker at stifte familie og få børn.
Jeg tror, jeg i dag vil gå hjem og tale lidt med min mand om, hvorvidt han føler, at han er i et rigtigt ægteskab eller ej, med de begrundelser, som Dansk Folkeparti nu kom med.
Vi synes ellers, det gik rigtig fint, men nu forstår vi, at vi altså i virkeligheden ikke rigtig kan anerkendes som et ordentligt ægtepar.
Jeg vil så godt sige, at jeg også synes, det er fuldstændig urimeligt, når nogle siger til Det Radikale Venstre: Det er dog mærkeligt med denne pludselige omsorg for kirken.
Sådan set
er Det Radikale Venstre jo det eneste parti, der faktisk har foreslået, at kirken skulle have lov til at ordne sine egne indre anliggender, og det eneste parti, der har foreslået, at vi skal opfylde grundlovens § 66 om, at folkekirkens forfatning ordnes ved lov.
Det er os, der har foreslået det.
Så jeg synes, det er utroligt, at man skal høre på det.
Forslagsstilleren sidder oven i købet i formandsstolen, så han kan jo altså desværre ikke tage ordet, men så må jeg jo på hans vegne eller i hvert fald på partiets vegne sige: At sige, at vi pludselig udviser omsorg for folkekirken som noget totalt nyt, er det rene, skingrende vås.
Det passer simpelt hen ikke, og det er slet ikke i overensstemmelse med vores forslag.
Så enkelt er det.
Netop det, at vi har fremsat det forslag, viser jo også, at kirken selv må ordne det.
Kirken må selv ordne det og så tage den udfordring op.
I modsætning til hr. Per Ørum Jørgensen og andre tror vi altså, at kirken er i stand til det.
Vi tror faktisk, at kirken er i stand til at tage den udfordring op.
Jeg synes i øvrigt, fru Birthe Rønn Hornbechs argument om, at det allerede sker i dag, vel er det bedste bevis på, at man er i stand til at tage de der udfordringer op.
Men jeg synes, det er interessant, hvor utrolig selvmodsigende man er, når man går op og snakker om de her ting.
Det, vi vil gøre nu, for jeg lovede jo at gøre det rimelig kort, er at se frem til udvalgsarbejdet, og vi håber meget, at alle vil bidrage til det – i hvert fald de, der synes, det er fornuftigt at få de her ting lidt belyst og ikke bare har en masse fordomme på forhånd om, at tingene bryder totalt sammen, hvis man diskuterer det her – sådan at vi kan komme frem med forslag og måske rigtige lovforslag og ikke bare nøjes med et beslutningsforslag, altså at vi igennem udvalgsarbejdet kan få helt klart præciseret, hvad det er for lovgivningsmæssige ting, vi ønsker ændret.
Det er jo heldigt, når vi har sådan et beslutningsforslag, for det kan jo gøre det nemt at samle og få nogle tekniske bidrag også fra ministeren om, hvordan vi på bedst mulig måde gør ægteskabslovgivningen kønsneutral.