runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christina Egelund (LA), 2016-03-03:
Udviklingen i Tyrkiet er dybt bekymrende.
Landet har været ramt af en række modbydelige terrorangreb, som har ført til store tab af menneskeliv.
I oktober sidste år blev Ankara f.eks. ramt af to selvmordsbomber, og det kostede mere end hundrede mennesker livet.
Det er dog ikke alene terrorrisikoen, der forværrer sikkerhedssituationen i landet.
Der udkæmpes hårde kampe mellem tyrkisk militær og militante kurdere især i byer i det sydøstlige Tyrkiet.
Flere tusinde soldater og tungt artilleri og kampvogne er sat ind for at fjerne såkaldte modstandslommer i hovedsagelig kurdiske områder, og civile bliver fanget i krydsilden.
Ifølge Amnesty International har op mod 150 civile kurdere mistet livet som uskyldige ofre i kampen mellem den bevæbnede kurdiske bevægelse PKK og de tyrkiske sikkerhedsstyrker.
Op mod 200.000 civile kurdere er på intern flugt på et tidspunkt, hvor Tyrkiet har modtaget over 2 millioner flygtninge fra Syrien.
Endelig ser vi en kedelig udvikling i det tyrkiske demokrati.
Der opleves f.eks. alvorlige brud på ytrings- og pressefriheden.
Billedet er broget og nedslående.
Det gør det relevant at understrege forskellige politiske pointer.
For det første må terrorangreb mod Tyrkiet fordømmes, og det må konstateres, at Tyrkiet inden for retsstatens normale rammer har en hel legal ret til at nedkæmpe personer og bevægelser, der truer landets borgere og institutioner.
For det andet må vi holde fast i, at kurdere er alt fra terrorister til helt almindelige fredelige mennesker.
Derfor må Tyrkiets kamp mod væbnede styrker og grupperinger ske med den fornødne proportionalitet og med en langt større respekt for de civile, der er fanget i de konfliktområder, end det, vi oplever i dag.
Samtidig må Tyrkiets myndigheder arbejde for en normalisering af forholdene og derfor aktivt søge at genoptage fredsforhandlingerne.
Det samme krav gælder naturligvis for de kurdiske beslutningstagere.
For det tredje må Tyrkiet holdes fast på dets demokratiske forpligtelser.
Europa-Kommissionen har påpeget en række forhold, der må adresseres absolut snarest muligt.
Et skred i opretholdelsen af menneskers grundlæggende rettigheder er naturligvis helt uacceptabelt.
For det fjerde står vi selvfølgelig fortsat klar til at bidrage til håndteringen af den svære situation, som tilstrømningen af flygtninge fra Syrien og andre konfliktområder sætter Tyrkiet i.
Vi anerkender, at problemet har et omfang og medfører byrder, der er langt ud over, hvad et enkelt land kan klare alene.
Liberal Alliance bakker med disse ord op om det fremsatte forslag til vedtagelse.
Søren Søndergaard (EL), 2016-03-03:
Jeg vil godt sige tak for debatten, ja, debat er måske et stærkt ord, men så for meningsfremlæggelserne, som jo i hvert fald på lange stræk har været meget identiske, og det synes jeg sådan set er positivt og et godt udgangspunkt for, at vi måske så ved en anden lejlighed kan diskutere, hvad vi yderligere kan gøre for at følge op på de meget entydige meldinger, der er kommet.
Altså, det, der var tale om, var jo, at den tyrkiske fagbevægelse havde besluttet, at de ville lave en demonstration for fred, og den fik opbakning fra det kurdiske HDP-parti og fra venstrefløjen, og man samledes så til en fredelig demonstration for fred.
Og så forsvandt alle politibetjentene, og derefter røg bomberne i luften, og over 100 mennesker blev sprængt i småstykker.
Så kampen mod terror har mange facetter, og jeg synes, det her er vigtigt at understrege, at en af de kampe mod terror, der skal føres, jo altså også er at forhindre, at terror finder sted, f.eks. i forhold til fredelige demonstranter eller fredelige folk, der samles på en plads i Ankara for at markere deres ønske om fred.
Et emne, som vi måske ikke har været så meget inde på, er spørgsmålet om det udenrigspolitiske, og her synes jeg det er vigtigt at holde fast i, at det, vi ser fra Tyrkiets side i forhold til Syrien, er et ensidigt angreb ind i et andet land.
Det er jo ikke sådan, at de kurdiske styrker i Syrien, YPG og YPJ eller den frie syriske formation, de indgår i, ligger og skyder ind i Tyrkiet.
Det er der jo ikke tale om,
og det gør de overhovedet ikke.
Der er tale om, at Tyrkiet fuldstændig ensidigt fra tyrkisk territorium sender granater ind og skyder efter frihedskæmpere, der kæmper for deres områder, og som kæmper mod Assad og Islamisk Stat, og det er jo i virkeligheden en grov krænkelse, som også er en krænkelse, som har bragt dem på kant med USA ved utallige lejligheder, og det kan man jo godt forstå.
Derudover vil jeg sige, at det jo er vigtigt, at vi her giver en klar melding, og det er der også andre der gør.
Dansk PEN holder jo en demonstration foran den tyrkiske ambassade i morgen kl. 15.30 for at markere lige præcis modstanden mod overgrebene på journalisterne, som jo nåede et nyt højdepunkt her forleden dag, hvor en tyrkisk-kurdisk redaktør, Rohat Aktas, blev myrdet.
Det er jo vigtigt, at det også bliver markeret af det danske civilsamfund, og det hilser vi i hvert fald velkommen.
Jeg synes, det er godt, at vi med det her fælles forslag til vedtagelse har kunnet sende et klart signal, et signal om, at der må gang i fredsforhandlingerne, og at alle må sætte sig til det bord, et signal om, at Tyrkiet skal leve op til menneskerettighederne, og at de skal efterleve dommene fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
De har selv meldt sig ind i Europarådet, og når de selv har ønsket at være med i foreningen, må de selvfølgelig også leve op til de domme, der kommer derfra.
Så skal jeg afslutningsvis hilse og sige på vegne af SF, som desværre var forhindret i at være til stede her lige til sidst, at de også ønsker at støtte forslaget til vedtagelse.
Kristian Jensen (V), 2016-03-03:
Nej, jeg mener ikke, at Liberal Alliance eller Dansk Folkeparti risikerer at påvirke stabiliteten i Europa.
Men det, der står i sætningen, er jo, at der er en tendens til, at partier, som ønsker at træde ud af EU, f.eks. UKIP i Storbritannien, har fået større og større opbakning.
Og det er klart, at hvis de får opbakning til at gennemføre det, de vil, nemlig en løsrivelse af Storbritannien fra EU, vil det påvirke stabiliteten.
Det er et faktum.
Det kan så set med nogles øjne være en positiv påvirkning, og det kan være en negativ påvirkning set med andres øjne, men det vil da påvirke stabiliteten, hvis partier, hvis mål er at tage lande ud af EU, får større og større opbakning.
Til den anden del må jeg konstatere, at sådan som euroen har fungeret i de senere år, har Danmark haft en fordel ved at være uden for euroen.
Jeg tror på, at vi på lang sigt, også i forhold til at have politisk indflydelse, kan have en interesse i at være med.
Men som det er i øjeblikket, har Danmark haft en økonomisk fordel ved at stå uden for euroen.
Søren Søndergaard (EL), 2016-03-03:
Jeg skal ikke forlænge debatten mere end højst nødvendigt, så jeg vil bare bede ministeren om at svare på de to udestående spørgsmål, som ligger efter den her debat.
For det første vil jeg godt bede ministeren bekræfte, at det er en rent ensidig dansk afgørelse, om vi vil være med i Europol eller ej.
Hvis et flertal i det danske Folketing og et flertal i den danske befolkning ønsker det, er det en rent ensidig beslutning, om vi vil være med i Europol.
Det er ikke noget, vi skal spørge nogen som helst om.
Det kræver 22 kr., eller hvor meget det nu koster, til et frimærke til et brev, som vi skal sende ned til Bruxelles.
Det vil jeg bare bede ministeren om at bekræfte.
For det andet vil jeg godt bede om et svar, for finansministeren kunne ikke svare på det i går og bad os så mindeligt om at spørge udenrigsministeren om det.
Så jeg vil godt bede udenrigsministeren om at klargøre, om der er krav til den aftale med Tyrkiet om 3 mia. kr., om, at den også indeholder krav om, at de ikke overtræder menneskerettighederne, f.eks. i forhold til de flygtninge, der kommer, og hvad konsekvenserne er, hvis det ikke sker, altså hvis der ikke er en overholdelse af menneskerettighederne i forhold til flygtninge, der kommer.
Kristian Jensen (V), 2016-03-03:
Vi kan selv vælge, i hvilket omfang vi vælger at udnytte tilvalgsordningen.
Så hvis et flertal i Folketinget skulle vælge den model at sige, at vi vil udnytte tilvalgsordningen alene på det punkt, der hedder Europol, så vil det være muligt enten ved fem sjettedeles flertal i Folketinget eller ved en ny folkeafstemning, der bekræfter, at lige præcis på det punkt ønsker vi at deltage.
Det er det rigtig, rigtig smukke ved den tilvalgsordning, som den daværende regering fik vedtaget, nemlig at Danmark har retten til at vælge til, hvad vi ønsker at deltage i, og retten til at vælge fra.
Det er rigtig, rigtig godt set fra den daværende regerings side, at man valgte en sådan tilvalgsordning, så vi i modsætning til andre lande sådan set har fået en luksusudgave, hvor vi kan vælge til.
Jeg kunne egentlig godt have tænkt mig, hvis jeg havde mulighed for at stille spørgsmål den anden vej, at få et klart svar på, om Enhedslisten vil støtte det, hvis der kommer et sådant tidspunkt, hvor man skal bruge den tilvalgsordning, så vi er med og dermed bindende med i Europol – altså, om Enhedslisten vil støtte et sådant forslag.
Søren Søndergaard (EL), 2016-03-03:
Altså, jeg synes, det er et problem, at udenrigsministeren ikke giver finansministeren en hjælpende hånd og svarer på spørgsmålet, når finansministeren i en debat om at give millioner, milliarder, trilliarder til Tyrkiet, ligger her på sine grædende knæ og anmoder os om at stille udenrigsministeren et bestemt spørgsmål – vi kender jo alle sammen finansministeren, når han ligger på sine grædende knæ.
Hvis udenrigsministeren så vil have mig til at gå på talerstolen for anden gang og tage den diskussion, som udenrigsministeren lægger op til, så skal udenrigsministeren bare sige til.
Jeg er klar.
Kristian Jensen (V), 2016-03-03:
Hvis hr. Søren Søndergaard tog ordet i anden omgang, ville jeg sådan set være mere spændt på at høre, om man kunne komme tættere på et svar end det ikkesvar, som hr. Søren Søndergaard tidligere gav, på spørgsmålet om, hvorvidt Enhedslisten vil støtte Europol eller ej.
For det er sådan set et spørgsmål, vi har efterlyst i meget længere tid end spørgsmålet fra i går om, hvorvidt der i aftalen med EU og Tyrkiet ligger garantier i forhold til menneskerettighederne.
Det tror jeg er et spørgsmål, som jeg gerne vil have lov til at vende tilbage til skriftligt, så ikke bare dem, der hører på det nu, men hele Folketinget f.eks. via Europaudvalget eller Udenrigsudvalget kan blive oplyst om det.
Søren Søndergaard (EL), 2016-03-03:
Tak, formand.
Jeg vil godt begrunde den her forespørgsel.
Begrundelsen for forespørgslen er udviklingen især det sidste år i Tyrkiet, og udgangspunktet er, at udviklingen fuldstændig entydigt er gået i den forkerte retning.
De sidste måneder har vi ovenikøbet oplevet en dramatisk forværret udvikling.
Det er en situation, som er præget af massive angreb på pressefriheden, fængsling af redaktører, vilde anklager om statsfjendtlig virksomhed, trusler mod journalister og endda drab, hvilket vi har oplevet her så sent som i den forløbne uge – eller var det i weekenden? – hvor en redaktør blev myrdet.
Vi har oplevet, hvordan det tyrkiske regime mere eller mindre direkte har understøttet Islamisk Stat.
Ironisk nok var det sådan, at nogle af redaktørerne blev fængslet, fordi de dokumenterede, hvordan tyrkisk militær havde sendt materiel til Islamisk Stat.
Vi har selv oplevet, hvordan man har løsladt en dansk statsborger, som var mistænkt for at have begået et mordforsøg i Danmark, og som så forsvandt til Islamisk Stat.
Vi har oplevet voldsomme terroraktioner.
Langt de fleste og de mest voldsomme af de terroraktioner har været rettet mod venstrefløjen og mod kurderne, men vi har jo også senest set en terroraktion i Ankara imod tyrkiske soldater, hvor der også var civile ofre.
Vi har set overgreb på flygtninge, der kom fra grænsen til Syrien, og vi har også set, hvordan Tyrkiets regering har gennemført trusler mod kurderne i Syrien og ovenikøbet bombarderet kurderne inde i Syrien, altså inde i et andet land.
Det er jo alt det, der gør, at vi står i den situation, at et så vigtigt og så væsentligt og på så mange måder fantastisk land som Tyrkiet nu står over for at risikere at ryge ud i en borgerkrig – noget, som vi har advaret mod i længere tid.
Det er klart, at i og med at Tyrkiet er en allieret til Danmark i NATO, og i og med at vi har en række forbindelser – også privilegerede forbindelser til Tyrkiet – er det selvfølgelig helt afgørende, at vi også diskuterer en så alvorlig udvikling i et sådant land.
Det er baggrunden for forespørgslen.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-03-03:
Jeg ved ikke, hvordan hr. Søren Søndergaard analyserer mine udtalelser.
Men de skal jo bestemt ikke ses som nogen som helst form for hyldest til hverken toryerne eller til David Cameron eller for den sags skyld til den skadelige sparepolitik, som George Osborne står for osv. Ikke desto mindre glæder jeg mig over, at det i det hele taget er lykkedes at nå en aftale, som den britiske premierminister kan gå til valg med og forhåbentlig også vinde.
For vi mener, at det er i vores alle sammens fælles interesse, at Storbritannien bliver i fællesskabet.
Christian Juhl (EL), 2016-03-03:
Det er jo en meget spændende diskussion, som ordføreren lægger op til.
Og hvis jeg var varm EU-tilhænger, ville jeg da gøre mig nogle selvkritiske tanker om, hvordan det kan være endt, som det er endt: at så mange mennesker, både på højre- og venstrefløjen i Europa, er meget kritiske over for EU-samarbejdet.
Er vi ikke enige om, at der er en form for krise i EU i de her år?
Man kunne ikke finde en solidarisk løsning i Grækenland, men tævede dem med nyliberale kriseløsninger.
Man kan ikke finde en ordentlig og demokratisk måde for, hvordan vi skal klare flygtningeproblemet.
Man tæver hinanden ved at bygge grænser op over det hele.
Jeg mener, det er jo lige det modsatte af, hvad i hvert fald Socialdemokraterne har fortalt os gennem årene burde være målet med EU – netop solidariske løsninger, fælles løsninger og den slags ting.
Og nu er der England oveni.
Har ordføreren gjort sig nogle tanker om, hvad vej EU skal fremover?
For det er vel egentlig også det, ministeren lægger op til, når han laver den årlige redegørelse om EU.
Hvad er det, der skal til, for at der kan skabes noget begejstring og opbakning til det store projekt?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-03-03:
Jamen jeg er sådan set fuldstændig bevidst om alle de mange forskellige kriser, EU befinder sig i, og tager det sådan set også meget seriøst.
Og der er ikke nogen tvivl om, at sidste år var – og det her år bliver det formentlig også – et meget, meget kritisk tidspunkt i hele fællesskabets historie.
Jeg tror, at den vej, man skal i fremtiden, jo er at forsøge at skabe endnu stærkere fælles løsninger på alle de spørgsmål, som i særdeleshed får mange almindelige lønmodtagere rundtomkring i Europa til at føle sig fuldstændig hægtet af lige nu.
Danmark har jo desværre ikke nogen direkte indflydelse på, hvad det er for en politik, man fører i eurozonen, men jeg synes, der virker helt åbenbart – også efter at OECD kom med sin rapport her for 1½-2 uger siden, hvor de peger på det – at det ikke længere er nok, hvis vi vil skabe økonomisk vækst og flere arbejdspladser, at bruge pengepolitiske værktøjer.
Vi er simpelt hen nødt til i Europa at føre en mere lempelig finanspolitik – et værktøj, som jo i særdeleshed den tyske kansler ikke har ønsket at benytte sig af; hun er i stedet blevet sendt af sted med stadig hårdere krav over for det sydlige Europa.
Det synes jeg er et interessant perspektiv, ligesom det er det – og der synes jeg jo, som jeg også nævnte i min ordførertale, at det går i den rigtige retning – at forsøge at regulere finanssektoren.
Og jeg synes, det handler om at skabe ordentlige forhold for lønmodtagere, hvor en del af det jo bl.a. er udstationeringsdirektivet.
Christian Juhl (EL), 2016-03-03:
Jeg er enig i, at der er meget, meget store problemer – og problemer, som til dels er skabt af EU-systemet.
Men er ordføreren ikke enig i, at hvis vi skal have befolkningerne til at synes om, at landene arbejder sammen, så skal der være en eller anden form for demokrati og i hvert fald ikke topstyring, hvor man bliver dikteret til det?
Jeg mener, at EU – via sine beslutningsprocesser og sin meget topstyrede og udemokratiske måde at arbejde på – er med til at styrke højrefløjen.
For de kan hver gang sige: Der kan I bare se, de kommer og bestemmer hen over hovedet på os.
Ellers sælger vi efter min mening politisk banen til højrefløjen og i Danmark til Dansk Folkeparti.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-03-03:
Så det vil sige, at alternativet til ikke at forsøge med de meget vanskelige beslutningsprocesser, der nu engang er, at finde fælles løsninger, er jo endnu mere statsegoisme rundtomkring i Europa.
Det tror jeg ikke gør kriserne nemmere at håndtere, og jeg tror heller ikke nødvendigvis, at det gør befolkningernes frustration over kriserne mindre.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-03-03:
Tak for det.
Jeg fæstede mig egentlig ved en enkelt ting i hr. Peter Hummelgaard Thomsens ordførerbemærkning, for det lød for mig, som om hr. Peter Hummelgaard Thomsen fik kædet den stigende EU-skepsis sammen med sådan mindrebemidlede menneskers frustration over deres økonomiske fremtid, og det vil jeg bare høre om han kan elaborere lidt på.
For det ligger jo i givet fald i meget god tråd med den redegørelse, som udenrigsministeren har leveret, hvor jeg kan se – og jeg citerer – at fremgangen til EU-skeptiske partier risikerer at påvirke stabiliteten i Europa, altså intet mindre.
Det synes jeg er en lidt underlig måde at anskue partier, der er EU-skeptiske, på, og derfor ville jeg lige høre hr. Peter Hummelgaard Thomsen om det der forhold.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-03-03:
Altså, mine bemærkninger handlede sådan set ikke om, hvad folk vælger at gå til folketingsvalg og stemme om, eller hvilke partier de vælger at give opbakning til, men det var jo en – hvad kan man sige – helt grundlæggende analyse af, hvad det er, der foregår.
Jeg kommer selv fra et miljø, hvor utrolig mange mennesker tilhører grupper af kortuddannede og lavtlønnede, og hvor det er, man ganske enkelt føler sig hægtet af, både af globaliseringens vogn, og hvor man sådan set også føler, at Danmark har mistet selvbestemmelse, og hvad ved jeg.
Jeg ved ikke, om det er indlysende, men det er jo i hvert fald noget, vi på mange måder, bl.a. også her i Folketingssalen og i de enkelte partier, må tage bestik af og diskutere, og som vi jo i særlig grad også, når det er, vi evaluerer de forskellige afstemninger, hvor det i mine øjne burde have været et klart ja til at blive en del af Europol, må tage med som en del af den evaluering.
Og det var sådan set bare det, jeg gav udtryk for.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-03-03:
Ganske overraskende for mig bekræfter hr. Peter Hummelgaard Thomsen det, han sagde i sin tale, som jeg troede måtte være en fortalelse.
Er hr. Peter Hummelgaard Thomsen selv klar over, hvor nedladende en attitude det er, han kommer med, i forhold til nogle befolkningsgrupper, som åbenbart ifølge hr. Peter Hummelgaard Thomsen er EU-skeptiske, fordi de er globaliseringsangste, fordi de er bange for fremtiden?
Er hr. Peter Hummelgaard Thomsen overhovedet klar over, hvor nedladende den retorik er over for de mennesker?
Søren Søndergaard (EL), 2016-03-03:
Jeg synes ikke, hr. Peter Hummelgaard Thomsen lige præcis svarede på spørgsmålet.
For det er jo fuldstændig rigtigt, at det engelske Labour-parti, eller i hvert fald et flertal i partiet, og den engelske Labour-leder er gået ind i en stay-kampagne.
For alternativet til at stemme ja til David Camerons plan er, at Storbritannien melder sig ud, og det vil man så ikke.
Og derfor undrer det mig lidt, at den reaktionære premierministers plan for Storbritannien får så ubetinget ros fra Socialdemokratiets side.
Det er så okay, hvis hr. Peter Hummelgaard Thomsen ikke ønsker at gå nærmere ind i det.
Det er i orden.
Jeg synes bare, det er en interessant iagttagelse.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-03-03:
Jamen først og fremmest vil jeg sige, at vi jo er i Danmark og Labour er i Storbritannien.
Det ændrer ikke ved, at det er vores søsterparti.
Man kan have mange forskellige holdninger til Labours nye leder, men ikke desto mindre har jeg noteret mig, at han er gået aktivt ind i stay-kampagnen, og det synes jeg og resten af mit parti er meget, meget positivt.
Grunden til, at vi og jeg roser den aftale, handler jo mest af alt om, at vi for det første betragter det her som meget, meget kritisk.
Hvis vi skal nå fælles løsninger på alle de problemstillinger, jeg tegnede op i min korte ordførertale her, så har vi brug for, at Storbritannien bliver ved med at være i fællesskabet.
For det andet kan vi jo se nogle perspektiver i, at der bl.a. i forhold til de diskussioner, der har været om velfærdsydelser og indeksering af børnecheck osv., også er ting, som vi kan bruge og tage med os i Danmark.
Og det er sådan set det, som min ros bunder i.
Kristian Jensen (V), 2016-03-03:
Jeg må bare gentage det, som også hr. Michael Aastrup Jensen nævnte tidligere, nemlig at der i en række af vores europæiske nabolande ligger tilsvarende institutioner for internationale politikstudier uden for hovedstaden.
Det er i Bergen, Milano og Brügge, og her kan de sagtens finde ud af at lave et aktivt og levende arbejde med at studere og udvikle internationale policy papers, uden at det betyder, at de skal ligge op og ned ad hovedstaden, deres udenrigsministerium eller ambassaderne.
Det tror jeg også kan lade sig gøre i Aarhus.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-03-03:
Der er en masse gode grunde til, at regeringen gerne har vil udflytte de her arbejdspladser, og man fandt jo så hurtigt ud af, at hvad angår nogle af dem, man havde planlagt at flytte, var det ikke så god en idé at gøre det.
Det var så ikke lige arbejdspladser på ministerens ressortområde, men på andre.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre om nogle bevæggrunde.
Var det for Aarhus' skyld, eller var det, fordi man tænkte, at det ville skabe en værdi for DIIS og for DIIS' arbejde?
Kristian Jensen (V), 2016-03-03:
Vi mener, at vi kan skabe et meget attraktivt forsknings- og studiemiljø ved at kombinere det internationale arbejde, som Aarhus Universitet allerede laver, med den kapacitet, som DIIS har.
Så hvis man skal veje det på den vægt, som hr. Rasmus Nordqvist ønsker, så er det mere i retning af at skabe et forskningsmiljø i Aarhus, der udvikler de kompetencer, Aarhus i forvejen har.
Så tror jeg bare, at det også vil betyde, at DIIS vil blive tilført nogle nye impulser, der gør, at de ikke fortsætter, som de plejer.
Det er ikke nødvendigvis, fordi »plejer« er dårlig, men fordi jeg mener, at vi menneskeligt alle sammen har brug for en gang imellem at ryste vores »plejer« af os og prøve at se verden med nye briller – og derfor tror jeg det vil give nye impulser til DIIS.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-03-03:
Jamen det er helt rigtigt, at det nogle gange er fornuftigt at ryste op i »plejer« – det kan være rigtig sundt for både institutioner og mennesker.
Men det, jeg egentlig er lidt nysgerrig efter at vide, er, hvordan ministeren har siddet og fundet ud af, at det lige skulle være DIIS.
Altså, er der gået en analyse forud, hvor man har sagt: Hvordan kan vi styrke vores område omkring det udenrigspolitiske i Danmark?
Og så kom DIIS op.
Eller hvad for nogle analyser ligger der lige til grund for, at det blev DIIS og ikke nogle andre institutioner, man har valgt at flytte?
Altså, hvorfor har man valgt at pege på DIIS?
Var det lidt: Hvordan kan vi finde de arbejdspladser, vi også ønsker skal flytte ud af udenrigsministerens ressortområde?
Eller var det analysen, der lå til grund først, hvilket så gjorde, at pilen pegede på DIIS?