Lotte Rod (RV), 2012-03-23:
Flere elever skal blive i klassen i stedet for at få specialundervisning.
I dag er der for mange børn, der kommer i specialklasser, og det er ærgerligt for eleverne, der med lidt ekstra hjælp kunne blive i den almindelige undervisning, og det koster mange penge, som kunne bruges bedre på at gøre den almindelige undervisning bedre for alle elever.
Derfor er inklusion den vej, vi skal.
For Det Radikale Venstre er det helt afgørende, at inklusion ikke bliver en undskyldning for besparelser.
Inklusion er og skal være et fagligt og pædagogisk projekt.
Det er jo ikke i sig selv inklusion, at et barn med særlige behov sidder i klassen, for inklusion handler nemlig ikke bare om det enkelte barn, men om fællesskabet.
Når man arbejder med inklusion, går man jo fra, at vi er rigtige, og du er forkert, til, at du og jeg er forskellige, men vi har begge ret til at være en del af fællesskabet.
Inklusion skal derfor ikke bare ses som et mål i sig selv, men som en forudsætning for, at der er plads til flere børn i den almindelige undervisning.
Derfor er det vigtigt for Det Radikale Venstre, punkt 1, at ressourcerne flytter med, og punkt 2, at det, når vi taler om ressourcer, ikke bare drejer sig om penge, men at det også i høj grad drejer sig om fagligheden – en undersøgelse fra EVA jo viser, at halvdelen af lærerne i dag synes, at der sådan set er inkluderet for mange elever i forhold til, hvad de er rustet til, og det skal vi tage dybt alvorligt – og punkt 3, at vi skal følge udviklingen tæt.
Med det her lovforslag skaber vi rammen om en mere inkluderende folkeskole, men selve inklusionen skaber vi jo ved, at kommunerne investerer i en målrettet indsats, at skolelederne påtager sig opgaven med at gå forrest i udviklingsarbejdet på den enkelte skole, at lærerne har redskaberne, dvs. viden, metoder, sparringspartnere og ressourcer, til at løfte opgaven, og at forældrene bakker op.
For der er jo ikke noget som forældrenes motivation, der smitter af på elevernes motivation.
Så det handler om, at vi skal bruge PPR noget mere i den løbende tilrettelæggelse af undervisningstilbuddet til elever med særlige behov, og det handler om at bruge nogle af de 13 mia. kr., vi i dag bruger på specialundervisningsområdet, på at styrke inklusionen og den almindelige undervisning i det hele taget.
Eksemplet fra Herning viser jo, at det er en rigtig god investering at investere i inklusion.
I Det Radikale Venstre kunne vi godt tænke os at hjælpe skolerne ved at rekruttere nogle af de dygtigste lærere og ledere som læringskonsulenter, der kan komme ud på den enkelte skole, sparre med skolelederen og komme med ind i klasserne og ruste lærerne til at gøre mere af det, der virker, også så de kan være med til at sprede de gode eksempler.
Skolerådet har f.eks. påpeget, at der er brug for, at et mindre antal arbejdsgrupper og eksperter og praktikere udarbejder konkret vejledningsmateriale om pædagogik og undervisningsmetoder, som matcher de aktuelle behov ude i skolerne.
Derfor investerer regeringen i et nationalt ressourcecenter for inklusion, en fælles forebyggelsesstrategi på børneområdet, en pulje til udvikling af it og nye læringsformer og en forskningskortlægning af inklusion i folkeskolen.
Vi har alle sammen et ansvar for, at det lykkes, og jeg er derfor rigtig glad for, at der er så bred opbakning til det i Folketinget.
Jeg er også meget tilfreds med, at tilpasningen af klagereglerne ikke ændrer forældrenes mulighed for at klage, men udelukkende er en præcisering af klagenævnets nuværende praksis.