Per Stig Møller (KF), 2011-05-24:
I Danmark har vi en lang og stærk tradition for at fremhæve principperne om ytringsfriheden, informationsfriheden og mediernes uafhængighed – principper, som hele Folketinget står bag.
Ønsket om at sikre mediernes uafhængighed i forhold til staten er da også en væsentlig årsag til, at vi har valgt at licensfinansiere en række medier i Danmark.
Enhedslistens Folketingsmedlemmer har med dette beslutningsforslag fremsat forslag om, at Folketinget skal pålægge regeringen at optage forhandlinger med Folketingets partier for at fremsætte et lovforslag, der afskaffer den nuværende medielicens og erstatter den med en 5-årig aftale – en aftale, hvor DR's aktiviteter, de regionale TV 2-virksomheder, lokal-tv og radio samt andre relevante aktiviteter, der i dag finansieres af medielicensen, i stedet skal finansieres direkte over finansloven.
I motiveringen for beslutningsforslaget henvises til, at licenssystemet er asocialt, i og med at alle husstande betaler den samme licens uanset indkomst, samtidig argumenteres med, at systemet er bureaukratisk, teknologifjendsk og i praksis mindsker DR's uafhængighed, da medieforligspartierne har gennemført den mest detaljerede public service-kontrakt
nogen sinde og med denne en meget detaljeret styring af Danmarks Radio
Det hævder forslagsstillerne altså.
Enhedslisten har også i 2008 to gange fremsat et beslutningsforslag om at erstatte den nuværende medielicens med en 5-årig aftale, hvor DR's aktiviteter finansieres direkte over finansloven.
Begrundelsen var i 2008 stort set identisk med begrundelsen for det beslutningsforslag, som partiet nu fremsætter.
Jeg skal med det samme bemærke, at jeg heller ikke kan forestille mig, at beslutningsforslaget har nogen chance for at blive vedtaget denne gang.
Der er indgået en mediepolitisk aftale for 2011-2014, som viderefører de hidtil gældende principper for betaling af licens, og som bekendt står regeringspartierne, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance bag denne aftale og dermed bag opretholdelsen af et licenssystem baseret på medielicens.
Jeg skal da ikke undlade at kommentere lidt på baggrunden for beslutningerne om at opretholde licensfinansieringen frem for at overgå til finanslovfinansiering af de omtalte medier.
I en rapport fra 2004 påpegede en arbejdsgruppe nedsat i henhold til medieaftalen 2002-2006 således nogle væsentlige bekymringer ved overgang til finanslovfinansiering af DR og de regionale TV 2-virksomheder.
Det blev i denne rapport bl.a. fremhævet, at finanslovfinansiering var problematisk, fordi public service-institutionernes politiske uafhængighed ville kunne anfægtes, og befolkningens overvejende positive vurdering af institutionernes uafhængighed ville dermed kunne påvirkes.
Samtidig blev der i rapporten udtrykt bekymring for, at en mere direkte finansiel kontrol af budgetterne via finansloven ville kunne muliggøre
en, som det var formuleret i rapporten, mere politisk interventionistisk linje over for institutionernes programvirksomhed og dermed for selvcensur i den redaktionelle proces.
I beslutningsforslaget henviser Enhedslisten bl.a. til, at den seneste public service-kontrakt med Danmarks Radio skulle være blevet så detaljeret, at der ikke er argumenter for, at licenssystemet skulle være bedre til at sikre DR's uafhængighed af det politiske system end en flerårig finanslovaftale om DR's økonomi.
Men i forhold til dette må jeg sige, at det for mig har været helt afgørende, at Danmarks Radio med public service-kontrakten for 2011-2014 blev underlagt en mindre detailstyring og fik større frihed, og jeg synes faktisk, det er lykkedes at lave en kontrakt, der giver DR nogle gode overordnede rammer og større dispositionsfrihed.
Jeg har da også bemærket en positiv reaktion fra Danmarks Radio i forbindelse med denne kontrakt og også konstateret, at generaldirektøren i mange aviser er blevet rost for at have været med til at lave denne kontrakt.
Efter min vurdering vil en finanslovfinansiering give langt større usikkerhed om DR's og de øvrige licensmodtageres økonomiske rammer, og jeg synes derfor, at meget taler for at bevare den finansieringsform, der har været gældende for Danmarks Radio siden institutionens spæde start i 1925, nemlig lyttere og seeres betaling i form af licens.
Når det er sagt, skal jeg naturligvis ikke undlade at nævne – man skal være fair – at man i den omtalte rapport også påpegede en række fordele ved overgang til finanslovfinansiering, herunder at man ville komme sortseerproblemet til livs, at der ville blive en mere ligelig fordeling af udgiften for borgerne, og at opkrævningen ville blive billigere.
Men samtidig vil man i DR og hos andre licensmodtagere nok komme til at mærke en større usikkerhed omkring budgetterne, når de skal afgøres i finanslovforhandlingerne.
Det er på den baggrund min opfattelse, at beslutningsforslaget må afvises.