runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kamal Qureshi (SF), 2011-03-04:
Jeg vil sådan set bare tilføje, at jeg synes, at man skulle overveje, om det ikke er noget, som Præsidiet skal se på, for det er jo nogle oplysninger, som har været fremme fra starten af den her debat, da de blev fremført af Dansk Folkepartis ledere, som var ude i offentligheden og fortælle om, hvor stort et antal der havde begået ulovligheder.
Jeg synes, det er væsentligt, at vi enten siger, at de her informationer skal være tilgængelige og offentlige, så de personer, det drejer sig om, og os andre kan deltage i en ligeværdig debat, når der bliver smidt nogle tal på banen, eller at man fastholder de fortrolighedsregler, der gælder i udvalgsarbejdet.
Jeg synes sådan set, at vi i folketingsarbejdet som sådan bliver nødt til at se på, om de informationer, der lækkes vedrørende statsborgerskabsansøgninger og i øvrigt udvalgsbehandlinger på andre måder, skal være fortrolige, eller om de ikke skal være fortrolige.
Den måde, som debatten er foregået på her i dag og også tidligere i pressen, synes jeg er dybt urimelig.
Det giver ingen muligheder for at svare på de urimelige anklager, der rettes mod de her personer, der har søgt om statsborgerskab.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-03-04:
Jeg er sådan set glad for, at de bemærkninger kommer her nu, for det er jo netop rigtigt – jeg tror også, at jeg selv har sagt det her – at der er tale om unge mennesker, som er født og opvokset her i Danmark, og som for langt de flestes vedkommende har levet hele deres liv her og har gået i skole, har gået på gymnasiet, har taget uddannelse.
Den måde, vi har indrettet os på i øjeblikket, hvor vi stiller nogle krav om, at man skal opfylde forskellige kriterier, for at man kan få et dansk statsborgerskab, har ordføreren ret i virker urimelig her.
Det er i hvert fald ud fra den måde, debatten godt kan lyde udadtil, også urimeligt, at den har den ordlyd, som den har.
Det bringer mig så hen til det sidste, nemlig det med, at der specielt fra Dansk Folkepartis side bliver anvendt citater, vil jeg næsten sige, fra de fortrolige papirer, vi har i udvalget.
Jeg er også stærkt imod, at det foregår på den måde, for for det første fører det i debatten væk fra det, som den reelt handler om, og for det andet ryger den netop derhen – som jeg nævnte før – hvor det kunne virke, som om Dansk Folkeparti tror, at alle, der søger om statsborgerskab i Danmark, er notoriske forbrydere.
Tom Behnke (KF), 2011-03-04:
Tak for de pæne ord, men jeg tror alligevel, at man bevæger sig ud i at se bort fra, at selv om det er en nødvendig konvention og en god konvention, så er den jo lavet for 50 år siden, hvor den her situation slet ikke var et problem eller et anliggende her i landet.
Og jeg tror, man måske har været lidt for hurtig i formuleringen af nogle af de bestemmelser, der er, f.eks. artikel 1, nr. 2, litra c, der kun taler om, at hvis man er fundet skyldig i en forbrydelse mod statens sikkerhed, kan man blive nægtet optagelse på et lovforslag om statsborgerskab.
Men den situation, hvor en person kun er nået dertil, at vedkommende er sigtet, omtaler konventionen ikke noget om, det forholder man sig ikke til.
Rent teoretisk ville man kunne komme i den situation, at nogle ville kunne kræve et dansk statsborgerskab, fordi de er statsløse, selv om de sidder varetægtsfængslet sigtet for en forbrydelse mod statens sikkerhed.
Og det er jo ikke hensigtsmæssigt, at konventionen på den måde åbner op for tvivl, og den tvivl synes jeg vi skal komme til livs, dels ved at vi her i Folketinget lægger os fast på, hvad vi vil, dels at vi måske opfordrer ministeren sammen med sine nordiske kollegaer til at se på: Kunne vi stramme den her konvention op?
Det vil vi gerne være med til fra konservativ side.
Søren Krarup (DF), 2011-03-04:
Med hensyn til det sidste er flertallet af staterne i FN ikke det, vi kalder retsstater eller demokratier.
Det synes jeg jo altså burde måske forsyne os med en vis skepsis over for det FN, vi bare falder på halen for.
Det at falde på halen er jo lige præcis det, der er sket i forbindelse med denne FN-konvention.
Det er så helligt, så helligt, når det kommer fra FN, at det måske er alt andet, og at det i hvert fald betyder et brud på den danske grundlov, som vi herinde er forpligtet på at overholde.
Det er i hvert fald noget, der skal stå fast, og det er derfor, der er grund til at sige og gentage, at denne FN-konvention bør regeringen og Folketinget sige nej til, sådan at vi på ny respekterer § 44 i grundloven.
Per Dalgaard (DF), 2011-03-04:
Det var jo et svar, som egentlig ikke havde noget at gøre med det, jeg spurgte om, nemlig afbøjede klimaforandringer, men det er lige meget.
I det efterfølgende afsnit i bemærkningerne står der: »En rente på 6 pct.« – som vi nu har fået at vide, er på 5 pct. –
»betyder, at den nytte, vi i år 30 får af et tiltag, vi udfører i dag, justeres ned til under 1/10 af det pålydende beløb.
Det betyder så, at hvis vi sætter en vindmøllepark op i dag, vil 1 t CO2, vi sparer fra i dag og fremefter, om 30 år kun tælle, som hvis vi havde sparet 0,1 t CO2.«
Den logik eller mangel på samme, der er i det, forstår jeg simpelt hen ikke en brik af.
Det skulle da gerne være sådan, at netop bemærkningerne til forslaget er noget, der kan fange folket eller om ikke andet så politikerne, så de nikker til det her og siger, at det virkelig er godt.
Men alt det her kryptiske med afbøjede klimaforandringer og om, at 1 t CO2 ryger ned med en tiendedel, hvis renten er på 6 pct., forstår jeg simpelt hen ikke.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-03-04:
Nu har behandlingen af det her beslutningsforslag efterhånden taget et stykke tid, og har det ikke slået hr. Søren Krarup, at der ikke på noget tidspunkt i den her debat har været en eneste repræsentant fra et andet parti end Dansk Folkeparti, der har udtalt sig positivt om Dansk Folkepartis forslag?
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-03-04:
Tak for det.
Ordføreren talte i sin indledning om ansvaret for kommende generationer.
Er det særlig ansvarligt at påføre kommende generationer unødige regninger?
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-03-04:
Jeg kan jo blot konstatere, at andelen af vedvarende energi i Tyskland er langt lavere, end den er i Danmark.
Hr. Per Clausen er også ude i en vildfarelse, når han siger, at der er sket mindre under den her regering, end der gjorde under den tidligere.
Det er således, at andelen af vedvarende energi er vokset med mere end dobbelt så meget under denne regering i forhold til, hvad det gjorde under regeringerne op gennem 1990’erne.
Per Clausen (EL), 2011-03-04:
Nu er der ikke nogen tvivl om, at vilkårene var rigtig meget bedre i Danmark frem til starten af det her årtusinde, og vi har også kunnet se de afledte effekter efterfølgende.
Det er rigtigt.
Men det, som jeg i grunden spurgte hr. Lars Christian Lilleholt om, var, om han mente, at det kunne vurderes, at man i Tyskland har fastsat diskonteringsrenten kunstigt lavt med den konsekvens, at der investeres i en masse projekter, som samfundsøkonomisk ikke hænger sammen.
For jeg synes alligevel, det er spændende, hvis det er Venstres vurdering af den økonomiske politik, der bliver ført i Tyskland.
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-03-04:
Jamen det er jo sådan, at sammenligner man landenes størrelse, er andelen af vedvarende energi i Tyskland langt lavere, end den er i Danmark.
Jeg mener, at det i Tyskland er i størrelsesordenen 10 pct. vedvarende energi af det samlede energiforbrug.
Hos os er det i størrelsesordenen 19-20 pct.
Det vil sige, at der i Danmark er gennemført langt flere projekter, end der er i Tyskland, og det er jo, fordi rammevilkårene for at udvikle vedvarende energi og energiprojekter i Danmark er ganske gode.
Per Dalgaard (DF), 2011-03-04:
Nu er det sådan, at man i sådan et forslag i bemærkningerne gerne vil begrunde det og argumentere for, hvorfor det er en fantastisk god idé, at et sådan beslutningsforslag skal gennemføres.
Jeg har et spørgsmål til noget, som jeg godt lige vil have afklaret.
Der står midt i bemærkningerne: »Jo højere rente man anvender, jo mindre betydning tillægger man det, der sker om nogle årtier, og afbøjede klimaforandringer, som er en af de primære gevinster ved klimatiltag, vil først kunne ses om mange år.« Hvad er afbøjede klimaforandringer for noget?
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-03-04:
Ordføreren siger »bare lidt i den samme retning«.
Der er jo et meget konkret forslag her: 3,5 pct.
Er det ikke bare »Tænk på et tal« – helst så lavt som muligt?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-03-04:
Der kom rigtig mange påstande i rap, men lad mig prøve at tage de værste af dem.
Hr. Per Dalgaard siger, at kul og el er forureningsfri.
Jeg tror, at hr. Per Dalgaard må være en af de sidste, der forsvarer det synspunkt.
Kul er det af de fossile brændsler, der sender mest CO2 ud i atmosfæren.
Det er sådan set atmosfæreforurening.
Man kan også kalde det for drivhuseffekten.
Så siger hr. Per Dalgaard også, at kul er rasende billig i forhold til vedvarende energi, der er rasende dyr.
Det kommer jo an på, hvilken pris man skal betale for sin forurening.
Men det er klart, at hvis det at forurene er gratis, er det billigere at bruge et beskidt brændsel, end det er at bruge en ren brændsel.
Per Dalgaard (DF), 2011-03-04:
Jeg taler ikke om World Energy Outlook-rapporten.
Jeg taler om en rapport, der konkret undersøger omkostningerne ved elforsyning.
Nu er det jo heller ikke ukendt, at man ude i verden bare lidt herfra desværre ikke producerer varme i forbindelse med elproduktionen, altså ikke har fjernvarme, som vi har herhjemme, og derfor undersøger de kun omkostningen ved elproduktionen.
Jeg er udmærket klar over, at elforsyningen er det mest essentielle i det samfund, vi nu opbygger, men det kan da ikke komme som nogen overraskelse, at kulfyrede kraft-varme-værker, som vi har herhjemme, er verdens mest effektive, som stort set ingenting forurener, og er noget, som man ikke bare lige bør afskaffe i morgen, sådan som hele venstrefløjen gerne vil, og så basere sig på nogle energikilder, som er rasende dyre, og som ikke kan løbe rundt, medmindre de får en kæmpe statsstøtte.
Handler det ikke om at forsyne det danske samfund med billig, stabil energi?
Eller handler det om energi udelukkende baseret på vedvarende energi, som i mange tilfælde er ustabil?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-03-04:
Hvis man nu tager Det Internationale Energiagentur, som laver World Energy Outlook en gang om året, er det faktisk meget interessant.
Den plejer også at blive præsenteret i Danmark, og det blev den også i november sidste år, og det var deres cheføkonom Fatih Birol, der præsenterede den, som han har gjort det gennem de seneste mange år.
Og så har de lavet en opgørelse over, hvor meget de regner med, at man skal nå inden for vedvarende energi og andre energiformer, hvis man overhovedet skal have chance for at holde sig under det niveau – de har sådan nogle forskellige fremtidsscenarier – og de har sådan set i stigende omfang gjort opmærksom på farerne ved, at landene for længe bliver hængende i de fossile brændsler.
Per Dalgaard (DF), 2011-03-04:
Nu er det jo ikke ukendt, at hver eneste gang ordet kul bliver nævnt, falder fru Anne Grete Holmsgaard om med 40 i feber.
Det vil vi selvfølgelig ikke have, så jeg vil ikke nævne ordet kul lige nu og her.
Jeg vil spørge, om fru Anne Grete Holmsgaard er bekendt med en OECD-rapport, der kom for nylig, og som er lavet af IEA og NEA.
Jeg vil ikke sige, hvad NEA står for, men IEA står for International Energy Agency – altså en international energiorganisation.
De har, hvis jeg husker tallet helt korrekt – det kan godt være, at det er lidt større – undersøgt 34 værker worldwide, hvor de har taget forskellige elementer: kernekraftværker, gasfyrede værker, kulfyrede værker, vindenergi, biomasseværker, solceller.
De har taget et hav af forskellige elementer, og deres rapport handler om omkostninger ved elforsyningen.
Jeg ved ikke, om fru Anne Grete Holmsgaard kan gætte, hvilke værker der kommer ud som nummer et, og som er de billigste.
Det er rent faktisk kernekraftværker, og dem vil vi slet ikke snakke om.
Nummer to er de gasfyrede værker, derefter kommer de kulfyrede værker, og så kommer vindenergi.
Hvordan forholder fru Anne Grete Holmsgaard sig til det?
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2011-03-04:
Hvis man som borger skal investere langsigtet i f.eks. sin egen bolig, er det vigtigt at vide, hvad det koster, og fordi en væsentlig del af udgiften ved langsigtede investeringer er renten, er det vigtigt at vide, hvad renten er, når man beslutter sig for at investere.
På lignende vis er det vigtigt for Danmark at vide, hvad vores klima- og energiprojekter koster, når vi lovgiver om dem og kræver, at den danske borger og dansk industri skal investere i den.
Vi er ved at omlægge Danmarks energiomkostninger fra at være driftsomkostninger til at være investeringsomkostninger, og vi står over for en af danmarkshistoriens store økonomiske beslutninger: at etablere en uafhængig fossilfri energiforsyning.
Diskonteringsrenten har allerede bevæget sig, men det er insiderviden.
Finansministeriet har nemlig anbefalet ressortministerierne at anvende 5 pct. i stedet for 6 pct. siden 2009.
De økonomiske vismænd anbefaler i dag en diskonteringsrente på 3 pct., og Europa-Kommissionen anbefaler, at de gamle EU-lande, derunder Danmark, anvender 2,8-4,1 pct.
Sverige, Norge og Frankrig anvender 4 pct., mens Tyskland bruger 2,9 pct. og Storbritannien 3,5 pct. Så der er noget at vælge imellem.
Vi er økonomisk integreret i EU, hvorfor er diskonteringsrenten det så ikke?
Men vi gør også noget ved det.
Allerede i 2008 erkendte daværende finansminister, Lars Løkke Rasmussen, at diskonteringsrenten var for høj, og at det var uhensigtsmæssigt.
Han igangsatte derfor en revurdering hos Finansministeriet med Klima- og Energiministeriet på sidelinjen.
Resultatet blev lovet i efteråret 2010, så tiden må efterhånden være inde til, at vi ser Danmarks nye diskonteringsrente.
Det kan ikke vare længe, så lad os vente på et gennemarbejdet og veldokumenteret forslag fra Finansministeriet.
Vi kan derfor ikke tilslutte os forslaget.
Per Dalgaard (DF), 2011-03-04:
Dansk Folkeparti er lodret imod, at politikerne alene skal fastsætte landets diskonteringsrente.
Det er et ret besynderligt forslag, og jeg kunne godt forestille mig, at hvis det virkelig var sådan, at skiftende regeringer kunne fastsætte diskontoen, sådan som det nu behagede dem i forhold til deres politiske overbevisning, så ville det sikkert vække en del furore ude i den store verden, og det er jeg ikke helt sikker på ville være særlig godt.
Det er jo heller ikke ukendt, at netop i forbindelse med klima- og energiprojekter er det noget, der er vanskeligt økonomisk.
Og der er faktisk ikke ret mange vedvarende energi-projekter inden for klima- og energiområdet, om nogen, som i sig selv kan løbe rundt.
De er jo baseret på, at der skal statsmidler til i stor stil.
Hvis det viser sig, at de ikke kan løbe rundt økonomisk, så sætter vi bare renten ned, sådan at de får det lidt bedre.
Man må bevise, når man kommer med nogle projekter, at der er rentabilitet i dem.
Selv Energistyrelsen fremhæver i deres rapport fra februar 2010, at vedvarende energi-projekter er rasende dyre, og at de overhovedet ikke kan konkurrere med de nuværende måder at skaffe energi på.
Dansk Folkeparti har ingen problemer med den 5-procents-rente, som er fastsat i øjeblikket, og som finansministeren har gjort rede for.
Ole Hækkerup (S), 2011-03-04:
Nej, der er nævnt en række tal i bemærkningerne, men i selve forslagsteksten står der jo bare, at vi får nedsat renten.
Per Clausen (EL), 2011-03-04:
Nu er det, hr. Lars Christian Lilleholt laver, jo tæt på at være en cirkelslutning, for han siger, at der ikke er projekter, som ikke gennemføres, hvis de er samfundsøkonomisk rentable.
Betingelsen for, at de er samfundsøkonomisk rentable, er jo, at de kan leve op til den diskonteringsrente, som man har valgt at fastsætte.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Lars Christian Lilleholt, om det virkelig er hans opfattelse, at Tyskland er præget af en så stor slendrian i økonomien, at man der, ved at sætte diskonteringsrenten lavere end i Danmark, sætter gang i en række unyttige projekter, der koster de tyske skatteydere millioner af, jeg skulle til at sige D-mark, men det må vel være euro.
Lars Christian Lilleholt (V), 2011-03-04:
Det er jo, som finansministeren redegjorde for, Folketinget, der fremsætter den overordnede klima- og energipolitik, og i den forbindelse fastlægger vi jo nogle rammer for udviklingen i sektoren.
Ole Hækkerup (S), 2011-03-04:
Da den nuværende statsminister, på daværende tidspunkt finansminister, i 2008 sagde, at man tog fejl, at man havde undervurderet den fordel, som klimainvesteringer giver samfundets økonomi, og at en aktiv klimapolitik ville give et samfundsøkonomisk overskud, så sagde han i den forbindelse også, at nu ville man kigge vejledningen igennem og lade sig inspirere af de internationale erfaringer for at se, hvad man kunne gøre.
Så er det selvfølgelig fristende at stille et drillespørgsmål om, hvor han tog fejl og sådan noget, men jeg vil hellere spørge: Hvilke ændringer har den erkendelse, som var hos regeringen på daværende tidspunkt, medført?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-03-04:
Jamen jeg vil bare sige til fru Anne Grete Holmsgaard, at Finansministeriet jo ikke har nogen interesse i at fremstille fordelagtige projekter, at få dem til at se dyrere ud, end de i virkeligheden er.
Det har vi jo ingen interesse i overhovedet.
Derfor er det jo rent faglige vurderinger, der ligger til grund for fastsættelse af diskonteringsrenten.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-03-04:
Tak for gennemgangen, men det var noget andet, jeg spurgte om.
Det var om, at når man sidder ude i en kommune og skal vurdere, om man skal gå fra f.eks. at have naturgasfyring eller noget andet og over til at bruge solvarme eller overhovedet sige ja til et solvarmeprojekt, et geotermiprojekt eller overskudsvarme fra en virksomhed, så skal man bruge projektbekendtgørelsen og den fastlagte diskonteringsrente, og det betyder rent faktisk, at projekter, som man kan se vil være fornuftige, bliver fravalgt, for vi ved jo, at brændstofprisen på fossile brændsler stiger, og vi ved også, at der ikke er nogen brændselspris på f.eks. solvarme.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-03-04:
Lad mig så sige et par ord om, hvordan vi fastsætter diskonteringsrenten: Hvis vi tager konvergensprogrammet fra 2010, kan vi se, at renten på statsobligationer efter 2015 forventes at være på 5,75 pct. Når inflationen forventes at være på ca. 1,8 pct., bliver realrenten på ca. 4 pct., men de 4 pct. tager ikke højde for den systematiske usikkerhed: Jo længere ude i fremtiden vi kommer, jo mindre ved vi om afkastet; det kan være et afkast i penge, beskyttet natur eller lignende.
I gennemsnit vil usikkerheden svare til ca. 1 procentpoint, og derfor bliver den anbefalede diskonteringsrente på 5 pct., det vil sige 4 pct. plus 1 pct.
Så der er altså ingen hokuspokus bag niveauet, det er faglige vurderinger fra Finansministeriets embedsmænd.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2011-03-04:
Finansministeren sagde, at den høje diskonteringsrente, altså på 6 pct. og med mulighed for 5 pct., stort set ikke påvirker klimainvesteringer.
Men vil finansministeren ikke bekræfte, at når man sidder ude i en kommune og skal vurdere, om man skal sige ja til et solvarmeanlæg eller sige ja til, at man bruger overskudsvarme fra en virksomhed i fjernvarmesystemet m.v., skal man faktisk bruge diskonteringsrenten til at lave en samfundsøkonomisk beregning med, og at den har nogle helt konkrete konsekvenser for, hvad man vælger til og fra?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-03-04:
Der hersker tydeligvis en del forvirring om diskonteringsrenten og dens betydning, i forhold til om der bliver investeret nok i klima- og energiprojekter.
Lad mig derfor starte med at slå nogle ting fast.
For det første har skiftende regeringer i Danmark fastsat diskonteringsrenten på baggrund af den forventede langsigtede lånerente for staten.
Det er en logisk fremgangsmåde, fordi den baserer sig på samfundets faktiske afvejning af nutidigt kontra fremtidigt forbrug.
Hertil kommer et risikotillæg, som i høj grad også gælder på klima- og energiområdet.
På den måde kan vi få en vurdering af, om en investering vil gøre Danmark rigere eller fattigere.
For det andet har lånerenten været faldende i de sidste årtier, og i de seneste år har renteniveauet været historisk lavt.
Renten forventes at stige igen, men udviklingen har skabt nye forventninger til den langsigtede lånerente siden 1999, hvor Finansministeriet udgav vejledningen i samfundsøkonomiske konsekvensanalyser.
Derfor har Finansministeriet siden 2008 anbefalet ressortministerierne og f.eks. Klimakommissionen at anvende en diskonteringsrente på 5 pct. og ikke 6 pct., hvilket Folketinget også er blevet informeret om i svar på Finansudvalgets spørgsmål nr. 181 af 11. september 2009.
For det tredje påvirker den anbefalede diskonteringsrente stort set ikke omfanget af klimaindsatsen i Danmark.
Derfor er hele præmissen for forslaget forkert.
Investeringer på klima- og energiområdet er i høj grad baseret på målsætninger som f.eks. 2020-målsætningen om CO2-reduktion i de sektorer, der ikke er omfattet af kvotesystemet.
Og det kan være gennem vindmøller, biomasse eller noget helt tredje.
På klima- og energiområdet bruges diskonteringsrenten derfor ikke i nævneværdig grad til at fastlægge den fremtidige indsats, men derimod til at sørge for, at vi når målet mest omkostningseffektivt.
Vi kan jo ikke bare klatte borgernes penge væk, fordi vi politikere har forelsket os i en dyr løsning.
Jeg er klar over, at andre lande anbefaler en lavere diskonteringsrente.
Når man i Storbritannien når frem til en diskonteringsrente på 3½ pct., dog op til 4½ pct. på nogle projekter, skyldes det en helt anden tilgang.
Og man kan ikke sige, at deres tilgang er mere korrekt end den, Finansministeriet har anvendt gennem tiderne.
Regeringen mener ikke, at der er grund til at ændre på den danske tilgang til at fastsætte diskonteringsrenten.
Det er grundlæggende en fornuftig tilgang, at en investering kan vurderes at være rentabel, hvis Danmark ikke taber penge på at gennemføre den.
Og vi har da ikke et bedre udgangspunkt end den realrente, som markedet sætter.
Derfor ønsker jeg at fastholde den nuværende praksis.
Søren Krarup (DF), 2011-03-04:
Jeg synes, vi skal kigge på sagen i stedet for at gå og kigge indad eller udad – kigge på sagen.
Hr. Damsbo-Andersen og jeg havde en debat i P1 mandag, hvor jeg anførte, at adskillige jurister havde skrevet til mig og fortalt, at de var ganske enige.
Jeg ved også, at hr. Damsbo-Andersen så har sagt til en journalist, at der har hr. Søren Krarup nok optrådt ligesom hr. Villy Søvndal – han har bare opfundet 17 plejehjem, som han sagde at han havde været på, men ikke havde været det.
Jeg vil sige til hr. Damsbo-Andersen, at en af de jurister, som jeg selvfølgelig ikke ville nævne ved navn på det tidspunkt, i går i Berlingske Tidende – han hedder Tygesen, han er tidligere departementschef i Udenrigsministeriet – havde en artikel, der netop siger det, jeg siger, altså at dette er et suverænitetsbrud.
Og derfor skal vi hverken kigge udad eller indad, men vi skal kigge på sagen: Hvad står der i vores grundlov, og hvad står der i den FN-konvention, som sætter vores grundlovs § 44 ud af kraft?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-03-04:
Det er meget interessant med den måde, som hr. Søren Krarup taler på, lige efter at han har stået og omtalt diktatoriske stater og andet – det er ikke, fordi jeg nødvendigvis lige kommer på de samme tanker.
Grunden til, at jeg stillede det andet spørgsmål, er sådan set, at jeg tænkte på, om ikke det var en idé, at hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti måske satte sig hen i lønkammeret og kiggede lidt indad i stedet for hele tiden at kigge på alle andre, altså at kigge lidt indad og se, om det måske var den rigtige opfattelse af verden, Dansk Folkeparti havde, når nu – som det viser sig her – at resten af Folketinget, og så vidt jeg ved også resten af verden udenfor, i hvert fald de skriftkloge, kan man sige, er af den opfattelse, at der ikke er tale om, at det er et brud med grundloven, at vi i Danmark har ratificeret FN-konventionen om begrænsning af statsløshed.