Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-04-08:
Tak for det.
Det beslutningsforslag, vi nu behandler, er en delvis genfremsættelse af tidligere beslutningsforslag, som vi har fremsat de seneste år.
Det handler om bisfenol A, som er et kemisk stof, der både er kræftfremkaldende og hormonforstyrrende i ekstremt lave koncentrationer.
Bisfenol A kædes sammen med brystkræft, livmoderskader, forringet sædkvalitet, og bisfenol A menes at påvirke hjernens udvikling samt adfærds- og indlæringsevne.
Bisfenol A findes i dag i produkter, der kommer i kontakt med fødevarer.
Det findes bl.a. i konservesdåser i kildevandskølere og i dåsesodavand.
Vi har altså et meget farligt stof, som findes i materialer, der kommer i kontakt med ting, vi spiser og drikker.
Det er jo ingen hemmelighed, og det er også derfor, det her er en delvis genfremsættelse af noget, vi tidligere har lavet, at vi i rigtig mange år har kæmpet mod bisfenol A.
Især har vi kæmpet for at beskytte børn mod det her farlige kemikalie.
Det var et beslutningsforslag fra Enhedslisten, som tilbage i 2010 samlede flertal for at forbyde bisfenol A i sutteflasker.
Der var opbakning fra alle partier i rød blok samt Dansk Folkeparti, og Danmark gik derfor ind og indførte særregler, altså forbød bisfenol A i sutteflasker.
EU valgte at følge efter Danmark.
EU valgte at følge Danmarks eksempel og indføre et forbud mod bisfenol A i sutteflasker, i modstrid med hvad EU's eget fødevareagentur, EFSA, anbefalede.
Så EU valgte altså at gå imod EFSA og i stedet for følge Danmark.
Året efter foreslog vi at udvide det her forbud i sutteflasker til at gælde alle fødevarekontaktmaterialer til små børn.
Også det blev vedtaget i Folketinget, og det er så årsagen til, at vi i dag har særregler – særregler, som EU ikke har gjort noget ved – så danske børn har en højere beskyttelse end andre børn i EU.
Man kunne ønske sig, at EU også her valgte at følge Danmark, men her er vi desværre ikke endnu.
Det er bare ikke nok kun at sikre små børn.
Dels fordi det her hormonforstyrrende og kræftfremkaldende stof også påvirker voksne, dels fordi studier har vist, at det især er i fostertilstanden, at man er meget sårbar over for påvirkning fra det her stof, og eftersom gravide næppe indtager deres føde fra babymosemballage eller sutteflasker, bliver vi nødt til at gå videre for at sikre den nødvendige beskyttelse.
I den sammenhæng er det ekstremt bekymrende, at undersøgelser har vist, at 9 ud af 10 kvinder havde bisfenol A i urinen.
Det vil sige, de har indtaget det her stof.
Det er ikke noget, der er naturligt forekommende, det findes udelukkende i produkter, som det er tilsat i, og de har altså formentlig fået det gennem fødevarekontaktmaterialer.
Der er derfor brug for, at vi griber ind.
Det har været en stor del af debatten, om man skulle gå EU-vejen eller den danske vej, og jeg synes, at jeg nu har forsøgt at redegøre for, at det ene ikke udelukker det andet, tværtimod.
Vi har vist, at vi faktisk kan presse EU ved at gå foran i Danmark, og at vi faktisk kan sikre, at EU handler og indfører et forbud, så det kommer alle EU-borgere til gavn, hvis vi i Danmark går foran.
Der er heller ikke tvivl om, at det her stof er farligt.
Det har flere tidligere ordførere været inde på.
Så er der ude i verden andre, der handler på det her, og det var også noget, som vi i den efterfølgende udvalgsbehandling kan kigge til.
F.eks. kan vi kigge til Californien, hvor man nu indfører en mærkningsordning.
Det vil sige, det bliver lettere for forbrugere at orientere sig, for det er stort set umuligt i dag.
Så har der været den her snak om alternativer.
Kaster vi virkelig industrien ud i en forfærdelig situation, hvor de ikke længere kan sælge produkter i nogen form for emballage?
Det, vi jo kan se, er, at når Forbrugerrådet går ud og tester, finder de alternativer.
Det vil sige, de findes.
Så det er i høj grad et spørgsmål om vilje fra industriens side.
Men det er da klart, at hvis de oplever, at de altid bliver imødekommet, hvis bare de kan lægge et tilpas stort regnestykke op til en minister, så bakker alle Folketingets partier og siger: Uha, så tør vi ikke røre ved det her.
Hvorfor i alverden skulle de så begynde at substituere?
Vi er meget indstillet på at lave en deadline og sige: EU får hertil og ikke længere, så går vi i gang med at lave nationale forbud, for så finder vi os ikke længere i, at industrien bliver ved med ikke at handle på et stof, vi i så mange år har vidst var ekstremt farligt.