Hans Kristian Skibby (DF), 2011-05-06:
Denne debat, som primært beskæftiger sig med landdistrikter og yderegne af Danmark og med de danske småøer, er en, som vi i hvert fald en gang om året kan se frem til, og det er vi heldigvis en lang række af politikere her på Christiansborg der gør.
Det giver nemlig 2½ minut til landdistrikterne, 2½ minut til den regionalpolitiske redegørelse, 2½ minut til småøerne, og så giver det 2½ minut til forespørgselsdebatten, så det skal nok blive virkelig dybsindigt.
Men ikke desto mindre er det selvfølgelig klart foreneligt med de her ting, fordi der er en logisk sammenhæng imellem de her tre redegørelser og også forespørgslen, som vi i år har valgt at der kan komme i tilknytning til debatten.
Det er ikke nogen hemmelighed, at i de seneste år har udviklingen i Danmark været præget af, at der er en igangværende international krise, som landene alt efter forskellige behov og kriterier og udgangssituation har forholdt sig til på både den ene og den anden måde.
Det generelle billede er dog, at krisen, og det er også det, vi kan læse i de redegørelser, vi har fået, ikke har medført, at vi her i Danmark har kunnet se, at der er en udvikling i den regionale forskel omkring ledighed øst og vest for Storebælt.
Der er stadig væk den samme forskel, netop at der overordnet set er en lavere ledighed øst for Storebælt, end der er vest for.
Danmark har under finanskrisen mistet mange arbejdspladser, primært i den private sektor, især i industrien, og industrien fylder jo naturligt meget i yderområderne.
Dansk Folkeparti erkender, at udviklingen har været vanskelig, og at den fortsat er vanskelig.
Men dansk økonomi befinder sig i dag, og det synes jeg vi har grund til at glæde sig over, i en fase med fornyet, om end moderat vækst.
Industrivirksomheder er igen begyndt at ansætte, og ledighedstallene har siden slutningen af 2010 oplevet en forbedring måned for måned.
Dansk Folkeparti har jo hele vejen igennem processen understøttet de initiativer, der har været fremlagt netop med hensyn til at stabilisere og give så godt et grundlag for, at Danmark kommer så godt igennem den her verdensomspændende krise, som vi har kunnet komme ud fra de økonomiske rammer og muligheder, der har været til stede.
Vi synes, det er godt, at vi har sådan noget som væksthuse.
Der er mange steder rugepladser.
Det er der, hvor man giver rådgivning primært til folk, som laver iværksætteri osv.
Vi har også støttet vækstkautionsordningerne.
De bliver videreført i 2011.
Vi har lavet aftaler omkring kom i gang-lån med 100 mio. kr., som er sat af i 2010 og 2011.
Flertallet her i Folketinget har i fællesskab også sikret, at Vækstfonden har etableret Vestdansk Vækstkapital, som er placeret i Vojens, hvor man har 150 mio. kr. i rammen.
Fornyelsesfonden har siden 2010 støttet projekter, der fremmer grøn omstilling og erhvervsmæssig fornyelse, og det er noget, der har tilknytning specielt til de hårdt ramte områder i Danmark, og der er en ramme på 760 mio. kr.
Endelig må vi også, selv om vi ikke er så glade for EU, takke, love og prise, at et milliardbeløb ud af det, som vi giver til EU, trods alt også finder vej tilbage igen til Danmark.
Det er sådan nogle EU-udviklingsmidler, som er målrettet en lang række initiativer.
Det er hele »Grøn Vækst«-aftalen og landdistriktsprogrammet fra 2007 til 2013, hvor vi jo har en samlet ramme på 7,6 mia. kr., som sammen med de 1,4 mia. kr. går målrettet til landdistriktsudvikling, og der er 1,8 mia. kr., som er afsat til forbedring af konkurrenceevnen i fødevaresektoren.
Netop fødevaresektoren er en af dem, som vi kan se også giver rigtig mange job i den videreforarbejdende industri set i forhold til landbruget.
Vi kan også se i år, at tilgangen af udlejning af danske feriehuse er steget markant, og det gør det jo ikke dårligere, at vi så oven i købet kan opleve rigtig flot solskinsvejr både i april og i maj måned, så det kan vi så glæde os over.
Sidste år blev udtrykket den rådne banan desværre sagt mange gange her fra Folketingets talerstol, og det er selvfølgelig ikke noget, der var særlig pænt sprogligt, og det giver også et dårligt billede af, hvad det egentlig er, der foregår ude i de danske yderdistrikter.
Det er da rigtigt, at nogle synes, at udtrykket Udkantsdanmark er negativt, mens andre egentlig ikke synes, det er så negativt.
Det er jo en form for smagsdommeri, men det skal jeg lade være op til den enkelte at vurdere.
Han var her tilbage i oktober måned sidste år i beboermagasinet BoDanmark, i en rigtig fin, stor og lang artikel.
Jeg har indtryk af, at han i hvert fald ikke er sådan specielt venligt stemt over for Dansk Folkeparti, men derfor kan vi da godt være glade for det, han siger.
For han er bl.a. citeret for at sige: Jeg bor der, hvor husene står på jorden.
Han er også citeret for at sige: Herude på landet bliver vi påtvunget naturen på en måde, som jeg synes er meget vigtig.
Der bliver mørkt, der bliver koldt, og der bliver stille.
Og det er altså mange steder vilkårene, hvis man vælger at bosætte sig ude på landet.
Vi har plads, vi har luft, vi har tid, og ikke mindst har vi råd.
Det er jo altså om nogle af de udfordringer, der er på landet, og det er trods alt en glæde for nogle af dem, der bor der, at det er et sted, hvor man også kan komme til en god bolig for en overkommelig pris.
Jeg anerkender selvfølgelig så også, at Niels Hausgaard har sin indgangsvinkel, ud fra at han har en indkomst på et sådan relativt højt niveau og også kan passe sit arbejde, selv om han bor i et yderdistrikt.
Så privilegeret er det jo ikke alle der er i vores yderegne.
Som flere har været inde på, har jeg også en stor interesse i, at vi får og ikke glemmer netop hele diskussionen om vores danske småøer.
Vi havde egentlig set frem til, at der skulle have været en særskilt debat om småøerne, men den kan man jo så håbe på kommer en anden god gang.
Men Dansk Folkeparti har jo talt småøernes sag ved alle de lejligheder, hvor vi har kunnet komme til det, og vi har en glimrende ordfører på området i hr. Henrik Brodersen.
Og alle, uanset partiskel, tror jeg jo kan tilslutte sig intentionerne om, at det vigtige for folk, der bor på en ø, og som også ønsker at blive boende på en ø, jo er, at de har en optimal færgedrift, at der er en folkeskole, hvis det naturligvis ellers er en ø af en vis størrelse, at der er indkøbsmuligheder, altså at der er en købmand, og også, at der f.eks. skulle tænkes at være noget, som vi andre tager helt som en selvfølge, nemlig en sygeplejerske eller en læge.
Det er nogle af de ting, vi tager som selvfølgeligheder på fastlandet, og det er noget af det, vi skal understøtte de 27 danske småøer med.
Vi skal også understøtte de større kommuneøer, altså Læsø, Samsø og andre, i, at de ting selvfølgelig skal foregå på en optimal måde.
Vi går ind for, at vi får en national øpolitik, så vi kan sikre, at der kommer den udvikling, der skal være, på de danske småøer.
Gennem de seneste forlig og aftaler har Dansk Folkeparti været med til i fællesskab med andre partier bl.a. at sikre 1 mio. kr. til førstehjælp til folk, som bor på småøer.
Vi har også været med til at sikre tre gange 20 mio. kr. til færgeinvesteringer, og vi har også sikret 200 mio. kr. til nye færger, og så har vi sikret tre gange 4 mio. kr. til kystsikring af områder på danske øer.
Og så endelig indgik man i den her uge jo på trafikområdet en aftale, som har sikret 5 mio. kr. til udvikling af cykelturismen på danske småøer, og der er vel at mærke tale om noget, der hedder 100-procents-finansiering.
Det betyder, at kommer øboerne med et rigtig godt forslag til, hvordan de kan bruge cykelturismen og indtænke den i deres lokale initiativer, vil der være en 100-procents-finansiering at bidrage med inden for den her ramme af de 5 mio. kr. Så der er også grund til – trods alt – at se positivt på udviklingen på en række af øerne, men vi anerkender, at det, der skal kigges på, er bosætningen, og det er der, at vi kan se, at en række øer har haft en nettotilbagegang i antallet af indbyggere.
En ø som Endelave, som ligger i Horsens Kommune, hvor jeg er valgt ind, har vi jo kunnet se har kunnet formå med en aktiv beboerforening – også med en kommune, som har været velvillig, vil jeg sige – at øge indbyggerantallet fra omkring 160 beboere på årsbasis til omkring 200 beboere.
Så der er da grund til at tro, at det også kan gå den rigtige vej.
Den 1. marts havde vi jo her i Folketinget besøg af landdistrikterne, og der var en konference, Landdistrikternes Dag.
En af talerne på den her konference, Landdistrikternes Dag, var en 16-årig skoleelev fra noget, der hedder Hovborg, ovre mellem Esbjerg og Vejle.
Hvad bliver man stillet i udsigt, hvis man som familie vælger at bosætte sig ude på landet og ens børn måske er så utrolig engagerede, at de også overvejer gerne at ville have en uddannelse?
Det giver nogle udfordringer for folk, som bor i de danske landsbyer og i de danske yderdistrikter, og det skal vi selvfølgelig være opmærksomme på.
Dansk Folkeparti vil gerne støtte hele processen med hensyn til drivkraft og motivation.
Vi vil gerne sikre, at der går en aktiv proces igennem hele den her politiske dialog, som vi har om øer, landdistrikter og yderdistrikter, og på den baggrund støtter vi selvfølgelig det forslag til vedtagelse, som er blevet fremsat af bl.a. os selv.