runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Nonbo (V), 2007-02-08:
Nu var hr. Jørgen Arbo-Bæhrs præmis, at vi skulle se bort fra færdselssikkerheden.
Hvis vi skal det, giver det mig netop grund til slet ikke at svare, for forslaget er jo solgt som færdselssikkerhed.
Og det er det, jeg hele tiden har sagt: Det her har ikke noget med færdselssikkerhed at gøre.
Og hr. Jørgen Arbo-Bæhr forsøger jo også igen at hive arbejdsmiljø ind i det.
Tag og vælg den slagmark, der er den rigtige for den her krig, man forsøger at udkæmpe.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-02-08:
Lad os nu se bort fra det her spørgsmål om færdselssikkerhed, for jeg er ikke helt sikker på, hr. Karsten Nonbo har forstået forslaget.
Det, det handler om, er jo ikke, om køreplanerne skal laves om.
Det, det her forslag handler om, er retten til at holde pause – retten til at holde pause.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, om hr. Karsten Nonbo mener, at en buschauffør, der kører ude på landevejen, har mere brug for pause end en, der kører i en stresset bytrafik.
Så enkelt er det.
Er det sådan, at hr. Karsten Nonbo mener, at det er fuldstændig ustressende og man sagtens kan arbejde 7 timer i træk, når man kører bybus i dagens Danmark?
Kim Christiansen (DF), 2007-02-08:
Som udgangspunkt vil jeg sige, at jeg er dybt uenig med justitsministeren, når hun siger, at man ikke kan lovgive på det her område.
Selvfølgelig kan man lovgive.
Man lovgiver snart sagt inden for alle mulige områder, specielt på det arbejdsmiljømæssige område, og det er vel en af vores fornemmeste opgaver netop at lovgive der, hvor vi finder, der er et behov for det.
Allerede i sommeren 2006 var DF ude i pressen og tale for, at der måske burde være en lovrevidering af buskørsel inden for 50-kilometersgrænsen, herunder bybusser, men også andre køretøjer, som er omfattet af undtagelsesbestemmelsen på køre-hvile-tids-området, hvis der var et behov for det.
Derfor har jeg meget stor sympati for forslaget.
Men omvendt vil jeg også gerne have undersøgt – og det er nok så langt, jeg vil strække mig – det her område grundigt, og lad os få de fakta på bordet, både trafiksikkerhedsmæssigt, selv om vi har fået at vide, der ikke er de store problemer, og måske især arbejdsmiljømæssigt, for der tror jeg problemerne er større.
Det vil jeg give forslagsstillerne ret i.
For bybussernes vedkommende er det min opfattelse, at de nuværende køre-hvile-tids-bestemmelser ikke kan overføres direkte, fordi vi så vil få nogle busser, der holder rundtomkring på uhensigtsmæssige steder, når køretiden er sluppet op.
Det er nødvendigt med en meget større fleksibilitet.
En mulighed kunne jo være, at man lagde den første pause på 25 minutter mellem den tredje og fjerde kørte time.
Så ville man give mulighed for en fleksibilitet, der ville gøre, at man inden for den der 50-kilometers-grænse altid kunne nå endestationen.
I dag kan den første pause ifølge overenskomsterne faktisk lægges, sådan at man kan vente med at holde den til efter 5½ timer, og det synes vi måske er uhensigtsmæssigt.
Spørgsmålet – som har været rejst flere gange – er jo så igen: Er det her et aftalespørgsmål?
Så kunne vi i hvert fald slippe for at få de her køreskiver i busserne.
Jeg tror ligesom hr. Karsten Nonbo, at det ville være at øge presset yderligere på chaufførerne.
Så vi kan jo håbe på, at man måske i de kommende overenskomstforhandlinger kunne lægge de her pauser lidt mere hensigtsmæssigt.
Så tror jeg, at man var nået et meget langt stykke af vejen med det, som SF egentlig vil med det her forslag.
Så umiddelbart kan vi ikke støtte beslutningsforslaget i den form, det ligger, men ser gerne, at der bliver iværksat en undersøgelse, der fuldstændig kan belyse problemets omfang – eller manglende omfang – og det skal vel at mærke være en undersøgelse, der omfatter alle undtagelsespunkterne, ikke kun bybuschaufførerne.
Så kan vi så på et sagligt grundlag diskutere videre og se, om der er et reelt behov, og hvis der viser sig at være et reelt behov, så vil Dansk Folkeparti til den tid også være med til at lovgive på området.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-02-08:
Jeg synes da i allerhøjeste grad, det er positivt, at Dansk Folkeparti i hvert fald vil se på det her.
Men jeg bliver lidt foruroliget, når Dansk Folkepartis ordfører så snakker om undersøgelser.
For hvad er det, vi ved om bybuschaufførers arbejdsmiljø i forbindelse med stress?
Vi ved, at bybuschauffører i forhold til andre grupper i befolkningen har en overdødelighed på grund af hjerte-kar-sygdomme på ca. 200 pct.; vi ved, at bybuschauffører i forhold til andre grupper i befolkningen har en overfrekvens af hospitalsindlæggelser med mave-tarm-sygdomme – også stressrelateret – på ca. 150 pct., altså halvanden gang højere.
Er det ikke tilstrækkelig dokumentation til, at man må sige, at lige præcis bybuschaufførers arbejdsmiljø er et argument for at lave så gode køre-hvile-tids-regler for de mennesker som overhovedet muligt?
Kim Christiansen (DF), 2007-02-08:
Jeg vil sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at når jeg taler om en undersøgelse her, så taler jeg måske ikke om en stor, forkromet undersøgelse.
Jeg har ikke rigtig inden for det område, jeg beskæftiger mig med, nemlig justitsområdet og retsområdet, kunnet finde noget, der talte varmt for at indføre det her.
Der kan ligge en masse på arbejdsmiljøområdet, og det vil jeg trygt overlade til hr. Bent Bøgsted, som er vores ordfører på det område.
Men når jeg gerne vil have undersøgt tingene, er det jo, fordi vi i Dansk Folkeparti altid lovgiver på et fornuftigt og ordentligt grundlag, og det vil vi også fortsætte med at gøre.
Med hensyn til hjerte-kar-sygdomme er der jo andre ting, der spiller ind her.
Der kan være mange årsager, og det er det, jeg gerne vil have belyst med den undersøgelse.
Det var for at være lidt imødekommende.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-02-08:
Jeg kvitterer stadig væk for den her imødekommenhed.
For i 1998 igangsatte man det projekt, der hed SundBusprojektet; det mundede ud i nogle henstillinger til, hvad man kunne gøre på området.
I slutningen af 1999 blev der lavet en beretning i Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg, som forsøgte at få implementeret køre-hvile-tids-regler, bl.a. ved hjælp af overenskomsterne.
Det er ikke sket.
Så nu har bybuschaufførerne foreløbig i 9 år været holdt hen med undersøgelser.
Er det virkelig Dansk Folkepartis holdning, at de skal holdes hen med flere undersøgelser, eller skulle vi ikke tage og gøre det fuldstændig enkle at sige, at de skal være omfattet af samme køre-hvile-tids-regler som folk, der kører bus på strækninger på mere end 50 km?
Jeg bliver altid så bedrøvet, når ordførerne på talerstolen ikke rigtig forstår, hvad arbejdsmiljølovgivningen går ud på, nemlig at beskytte folks sundhed og beskytte deres sikkerhed.
Når hr. Tom Behnke siger, at vi ikke fastsætter regler om pauser for nogen som helst andre på det danske arbejdsmarked, viser det måske lidt om, hvor lidt arbejdsmiljølovgivningen øjensynligt har at sige i Det Konservative Folkeparti.
For alle andre buschauffører og for en lang række andre chaufførgrupper har vi lige præcis lavet regler om pause efter hver 4½ time, man har arbejdet, og der er også overenskomster for chauffører, der kører bus længere end 50 km.
Der er også overenskomster for langtidschauffører, men her har vi valgt at regulere deres pauser via lovgivningen.
For alle mennesker i Danmark gælder der en anden pauseregel, nemlig 11-timers-reglen, som også er blevet vedtaget af hensyn til sundheden for dem, der arbejder på det danske arbejdsmarked.
Tom Behnke (KF), 2007-02-08:
Der kan være stress forbundet med rigtig, rigtig mange arbejdssituationer, men det betyder ikke, at Folketinget skal lave regler for, hvornår man skal holde pause.
Bageren, der har glemt at tage brødet ud af ovnen, så det er brændt på, skal bage nyt brød, som skal være klart, inden butikken åbner kl. 6 om morgenen.
Det giver stress, men er det ensbetydende med, at vi skal lave regler for, hvornår bageren skal sætte sig ned og drikke kaffe og holde pause?
Nej, det er det ikke, og det er det heller ikke for alle mulige andre faggrupper, heller ikke for bybuschaufførerne.
Hvis man ønsker nogle særlige regler, er det arbejdsmarkedets parter, der må aftale det indbyrdes.
Det er ikke noget, Folketinget skal bestemme.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-08:
Jeg vil mene, at almindelig logik siger, at det simpelt hen er mere stressende at køre i bytrafik, end det er at køre på en lige landevej.
Man kan blive mere søvnig af at køre på en lige landevej, men anerkender De Konservatives ordfører ikke, at der kan være en stressfaktor forbundet med at køre i tæt bytrafik og have ansvaret for en masse passagerer?
Tom Behnke (KF), 2007-02-08:
Det er rigtigt, at der er en enkelt undtagelse.
Det er en regel om køre-hvile-tids-bestemmelser for langtidschauffører m.v., og den bestemmelse er blevet indført, fordi der ligger et EF-direktiv til grund for, at man skal gøre det.
Netop på det tidspunkt, hvor man gennemførte de spilleregler, var holdningen klar og entydig: Man gjorde kun lige nøjagtig det, man var forpligtet til at gøre, ikke mere.
Et klart flertal her i Folketinget havde den holdning, at ja, vi er nødt til at gøre det, men vi går ikke længere, end direktivet kræver.
Derfor er der en enkelt undtagelse her.
Der er en række andre argumenter for, hvorfor man kan kigge på, om der skal være nogle andre spilleregler.
F.eks. skal der være køreskiver i langturslastbiler, fordi langturschauffører typisk kører over flere politikredsgrænser og over flere landegrænser og det derfor kan være meget vanskeligt at kontrollere og se over skulderen, om den pågældende chauffør nu har kørt i et vist antal timer eller ej.
Men det forhold gør sig ikke gældende på samme måde, når vi taler om bybusser.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-08:
De Konservatives ordfører, hr. Tom Behnke, kom med nogle interessante oplysninger.
Man må ikke køre, når man er træt, men kan man forestille sig et udrykningskøretøj køre derudad og være ved at fange en tyv, og så må den ene chauffør altså erkende, at han faktisk er træt, og så skal han stoppe lige på stedet?
Vi kan virkelig spille med, hvad man må, og hvad man ikke må, og prøve at lave grin med det.
Ordføreren siger også, at der ikke står noget om pauser nogen steder i nogen lovgivning.
Her snakker vi jo om køre-hvile-tids-bestemmelserne, som gælder for kørsel over 50 km, og vi snakker om, at de principper og de retningslinjer, der er gældende her, burde vi også bruge i de tilfælde, hvor chaufførerne er meget udsatte.
Jeg tænker på chauffører, som befordrer passagerer, og hvor passagererne er i fare på grund af den stress, chaufføren har.
Kan ordføreren ikke godt se det?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-02-08:
Hvad er logikken?
Kim Christiansen (DF), 2007-02-08:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg vil ikke sige, at jeg har ændret opfattelse af det, men jeg er nok af den opfattelse, at når vi ser det trafiksikkerhedsmæssigt, er der måske ikke det store belæg for at lovgive, og som jeg tidligere har givet udtryk for, skal der altså være en grund til det, hver gang vi laver en ny lovgivning herinde i Folketinget.
Jeg kan udmærket godt huske samrådet, og det, jeg var pikeret over der, var, at man havde en undtagelsesbestemmelse, bl.a. på bybusser og også på en lang række andre køretøjer, og der nævnte jeg også i min ordførertale, at hvis vi skal være med til at se på det her område, så er det hele området, alle de der undtagelser – jeg tror, det er ni – der ligger i dag fra de gældende køre-hvile-tids-regler, vi skal se på.
Bl.a. må nogle af statens egne biler jo godt ligge og køre fuldstændig uden skive og sådan nogle ting, og det var også sådan noget, jeg synes var relevant at se på.
Der er handicapkørsel; der er en masse områder, som er undtaget, og som vi vil være med til at kigge på – ikke isoleret bybuschaufførerne, for der mener jeg rent trafiksikkerhedsmæssigt ikke, der måske er det store problem.
Men jeg vil medgive, at der arbejdsmiljømæssigt kan være et kæmpeproblem.
Jeg ville nødig sidde og køre bybus 5½ time i træk i Københavns myldretidstrafik.
Frode Sørensen (S), 2007-02-08:
Det er bare lige et enkelt spørgsmål til hr. Kim Christiansen: Har hr. Kim Christiansen ændret opfattelse af det her spørgsmål, siden vi havde et åbent samråd i Retsudvalget i november måned?
Og hvis det er tilfældet, hvad er så årsagen?
Kim Christiansen (DF), 2007-02-08:
Jamen jeg har jo tilkendegivet, at jeg er positiv over for at se på det her problem, hvis der foreligger dokumentation for, at det findes.
Men jeg er på den anden side også sikker på, at det bliver i et andet regi end i Retsudvalgets, den lovgivning, der så skal foretages, kommer til at foregå.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-08:
Nu drejer forslaget sig jo om at få lagt et bundniveau, sådan at området kommer til at fungere.
Men en anden ting, jeg kan forstå på ordføreren, er, at der skulle mere fleksibilitet ind.
Men det lægger forslaget lige præcis også op til, nemlig at vi kan lave nogle mere fleksible regler på det område her.
For jeg er enig i, at det skal der nok være; man skal ikke bare lave en fuldstændig firkantet model.
Men jeg kan så forstå, at vi da i hvert fald kunne blive enige om at få kigget området godt igennem – med en positiv holdning til også at gøre noget.
Kim Christiansen (DF), 2007-02-08:
Jeg vil sige til hr. Poul Henrik Hedeboe, at overenskomsten jo er rimelig klar.
Den siger, at den sidste pause skal lægges senest 1 time inden for de første 6½ timer af en vagt, og det vil sige efter 5½ timer.
Nu ved jeg godt, at når vi taler Århus og Odense, taler vi jo en anden overenskomst, fordi det er kommunale busselskaber, og jeg skal ikke kunne sige, om der kan være en fravigelse i forhold til det, men ellers er det jo et brud på overenskomsterne.
Det mener jeg ikke er Folketingets opgave.
Det er jo en ting, som Århuschaufførerne så må tage op med deres kommunale arbejdsgiver, og som de andre steder må tage op med deres regionale arbejdsgivere.
Jeg mener ikke, vi skal stå herinde og diskutere, hvorvidt der har været brud på overenskomsterne.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-08:
Som forslagsstiller er jeg da også glad for den positive indstilling fra Dansk Folkepartis side, og vi kvitterer for den.
Jeg kan oplyse, at der altså tilbage i 2002 er lavet en større undersøgelse af Arbejdsmiljøinstituttet, som bekræfter de tal, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr lige fremlagde, så de er ret friske.
Der er også målinger, der viser, at der med den måde, som overenskomsterne virker på nu, f.eks. i Århusområdet, er masser af chauffører, som kommer til at køre mellem 6 og godt 8 timer uden pause.
Kunne det ikke være grundlag nok for ordføreren til at skride ind nu?
Kim Christiansen (DF), 2007-02-08:
Som jeg tidligere har givet udtryk for, vil de samme regler, som er gældende på transportområdet og for busser, der kører større strækninger, ikke være hensigtsmæssige, og de er alt for stive til, at vi direkte kan overføre dem.
Men jeg har også givet udtryk for, at jeg godt vil være med til at lovregulere området, hvis der viser sig at være et reelt behov.
Når hr. Jørgen Arbo-Bæhr så siger, at det har været et problem de sidste 9 år, vil jeg sige, at der jo har været masser af overenskomstforhandlinger – uden at jeg i øvrigt vil blande mig i dem – hvor man har haft mulighed for at forbedre mulighederne for indlæggelse af pauser.
Så det må være mit svar til det: Lad os nu få kigget på det her område.
Så vi er ikke sådan helt afvisende over for at kigge på det.
Frode Sørensen (S), 2007-02-08:
Der er jo noget, der tyder på, at vi er de forkerte folk, der diskuterer det her, og at det simpelt hen skulle have været i Arbejdsmarkedsudvalget i stedet for, fordi det stort set kun drejer sig om arbejdsmiljøet.
Men er hr. Kim Christiansen ikke enig med mig i, at en træt chauffør er farligere i trafikken end en frisk chauffør?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-02-08:
Jeg synes sådan set, det er lidt besynderligt.
Altså, SF har fremsat et beslutningsforslag om det her, og der er skrevet en beretning i Europaudvalget om det, og det er sådan set meget klart, hvad det er for en strategi, vi har: Vi vil ikke have en udvidelse af lånerammen.
Og da en udvidelse kræver enstemmighed, er det faktisk temmelig afgørende, hvad Danmark gør.
Vi mener, at den vigtige del, hvis man snakker om det operationelle, er, hvad man yder penge til, når man snakker værker og dekommissionering.
Når vi så snakker forskning, er vores strategi også meget, meget klar.
Den er at få flyttet penge fra det nukleare område over til vedvarende energi, energibesparelser og energieffektivitet.
Men vi vil ikke have det her rodet ind i noget, hvor Enhedslisten i virkeligheden har en hel anden dagsorden, nemlig at man ikke får nogen forfatningstraktat.
Der er vi bare hundrede procent uenige med Enhedslisten.
Og det vil vi ikke tages til indtægt for, for vi er dybt uenige.
SF mener, at vi har brug for EU, og vi har brug for, at EU udvikler sig, vi har brug for en forfatningstraktat og ikke det der, ja, undskyld, jeg siger det, lidt romantiske om, at vi ikke skal have noget som helst.
Jesper Langballe (DF), 2007-02-08:
Jeg synes, fru Helle Sjelle manøvrerede sig lidt for nemt ud af det sidste spørgsmål fra hr. Morten Messerschmidt.
Når fru Helle Sjelle slår fast, at der skal stilles skrappe krav til Tyrkiet, og når vi ser, at den tyrkiske befolkning i stigende grad vender sig imod Europa og er dødtræt af europæerne og deres krav, kunne det så ikke være, at der var en sammenhæng mellem de to ting?
Kunne det ikke tænkes, at den tyrkiske befolkning simpelt hen ikke vil acceptere de krav?
Jeg vil godt spørge fru Helle Sjelle: Tror fru Helle Sjelle, at et regime som det tyrkiske, der går ind for i hvert fald en sekulær ramme om samfundet, er i stand til så at sige at rive sjælen ud af den tyrkiske befolkning?
Jeg er ikke i tvivl om, at Kemal Atatürk nok troede i 1920’erne, at man kunne gøre det, men hr. Erdogan er vistnok knap så sikker, så jeg vil gerne høre: Hvad mener fru Helle Sjelle?
Helle Sjelle (KF), 2007-02-08:
Jeg skal ikke kunne sige, hvad det er, der helt præcis ligger til grund for – efter hr. Morten Messerschmidts udsagn – at man har en øget skepsis mod EU i Tyrkiet.
Det er jo et indenrigspolitisk problem, og det må de jo finde ud af.
Det, der er væsentligt for mig, er selvfølgelig, at vi ikke lukker Tyrkiet ind i EU, før de opfylder kravene, og det er jo noget, som vi følger meget nøje, og det skal vi også gøre.
Og så tror jeg ikke, der er så meget mere at sige om den sag.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-02-08:
Tak for svaret.
Jeg er glad for, at fru Helle Sjelle er enig i, at der skal stilles strenge krav.
Mener fru Helle Sjelle virkelig – ihukommende at det altså i dag kun er halvdelen i forhold til for 3 år, der støtter medlemskab – at den proces, som foregår i Tyrkiet i øjeblikket, entydigt er en omfavnelse mellem tyrkere og europæere, eller kunne det ikke godt være, at det, vi ser i øjeblikket, er, at tyrkerne reagerer negativt på de meget hårde krav, som stilles til, hvordan de skal omforme deres samfund i en retning, som overhovedet ikke svarer med den islamiske tradition, som deres land bygger på?
Helle Sjelle (KF), 2007-02-08:
Som jeg også allerede redegjorde for i mit ordførerindlæg, så skal vi stille skrappe krav, og vi stiller skrappe krav til Tyrkiets optagelse i EU, og de skal selvfølgelig efterleve demokratiet, som alle andre lande i EU skal.
Derfor er det da ikke positivt, når man ser sådan nogle ting, men der er nogle bestemte krav, og de er lige så strenge og næsten endnu strengere, end de er til andre lande, der skal optages i EU.
Så de bliver jo ikke lukket ind i EU, før de opfylder kravene.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-02-08:
Det var jo desværre ikke den store overraskelse at høre, at Det Konservative Folkeparti i Folketinget ikke mener det samme som Det Konservative Folkeparti i Europa-Parlamentet.
Det må man jo bare reflektere lige så nøgternt over.
Fru Helle Sjelle siger, at Tyrkiet skal være et moderne og sekulært samfund – det tror jeg, vi alle sammen er enige om, jeg går ind for sekularisme, jeg går også ind for modernitet, jeg går også ind for demokrati, fred og god stemning, bare så det i hvert fald er slået fast – men hvordan mener fru Sjelle at det harmonerer med, at 20 pct. af tyrkerne på side 2 i en opgørelse fra det meget anerkendte amerikanske analyseinstitut, Pew Institute, den 14. juli 2005 siger, at man enten i nogen grad eller i høj grad kan udtrykke forståelse for selvmordsbombere, der kæmper islams sag?
Hvordan harmonerer det i fru Helle Sjelles verdensbillede med, at Tyrkiet er sådan et frygtelig godt, moderne, sekulariseret samfund?
Helle Sjelle (KF), 2007-02-08:
Beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti opfordrer Folketinget til at tilslutte sig de bekymringer om Tyrkiets medlemskab af EU og forhandlingerne herom, som er fremsat i Europa-Parlamentets beslutning.
Årsagen er, at forslagsstillerne fra Dansk Folkeparti ikke er enige i visionen om at se Tyrkiet som medlem af EU.
Samtidig fremhæver de en række bekymringer, der bl.a. vedrører menneskerettighederne og Tyrkiets manglende anerkendelse af det armenske folkemord og embargoen mod Cypern.
Det er i sig selv lidt bemærkelsesværdigt, at man fremsætter et forslag fra et andet parlament og vil tilslutte sig en række bekymringer, men ikke visionen og de grundlæggende konklusioner i forslaget.
Derfor kan vi Konservative heller ikke bakke op om Dansk Folkepartis forslag.
Vi støtter de overordnede rammer for Danmarks deltagelse i EU’s optagelsesforhandlinger med Tyrkiet, som blev vedtaget her i Folketinget i foråret 2006.
Her fremgår det bl.a., at forhandlingerne med Tyrkiet om medlemskab af EU er indledt, at Københavnskriterierne udgør en ansvarlig forhandlingsramme, samt at målet med forhandlingerne er tyrkisk medlemskab af EU.
Vi mener derfor, at vi i Danmark allerede har nogle gode og nyttige rammer for forhandlingerne.
Når det så er sagt, vil jeg da gerne understrege, at vi er opmærksomme på, at der er en stor folkelig bekymring for udsigterne til EU’s optagelse af Tyrkiet, en bekymring, som også findes i andre lande end i Danmark, og en bekymring, som vi bestemt skal tage alvorligt.
Jeg vil dog gerne fremhæve, at Tyrkiet allerede er i gang med en omstilling og modernisering af deres samfund, og vi Konservative støtter den demokratisering af landet og landets bestræbelser på at opfylde EU’s strenge optagelseskrav.
Men det er da umuligt at sige noget om, hvornår de i givet fald kvalificerer sig til optagelse.
Udviklingen går ikke ubetinget den rigtige vej, og blot fordi der er indledt forhandlinger, er det jo ikke ensbetydende med, at Tyrkiet nogen sinde bliver medlem af EU.
Det er noget, tiden må vise.
Alt i alt foretrækker vi således i Det Konservative Folkeparti den linje, som regeringen allerede har lagt vedrørende den her sag, og derfor støtter vi ikke Dansk Folkepartis forslag.
Svend Auken (S), 2007-02-08:
Jamen jeg forstår det ikke.
Der er masser af bekymringer, og jeg deler de bekymringer.
Der er ingen grund til at opbygge et skel mellem mig og Poul Nyrup Rasmussen.
Det, der er det overraskende, er, at hr. Mogens Camre har kunnet stemme for det forslag.
Det er altså en balanceret vurdering, og den deler jeg, men den deler hr. Messerschmidt jo ikke, for han er totalt ubalanceret; uanset alle argumenterne er han jo imod – om så Kristi genkomst skete inden, ville han stadig væk stemme imod.
Her har vi et af hr. Messerschmidts faste holdepunkter i tilværelsen, nemlig hr. Messerschmidts og hans partis modstand mod, at Tyrkiet nogen sinde kan blive medlem af Den Europæiske Union.