Carsten Hansen (S), 2013-05-30:
Først vil jeg glæde mig over den meget brede tilslutning.
Det er jo meget sjældent, at vi kan se, at samtlige partier i Folketinget støtter op om et lovforslag, og det vil jeg have lov til at glæde mig over i dag.
Så kunne jeg høre, at en af ordførerne, hr. Lars Dohn, sagde, at vi skulle trække i arbejdstøjet.
Når nu jeg lige har hørt hr. Lars Dohns partifælle, hr. Per Clausen, stå og rose et lovforslag, der var før, og hvor vi jo også har bidraget i forhold til solcelleproblematikken, så må jeg sige, at i dag er en god dag for den almene sektor.
Det viser også, at denne regering har arbejdstøjet på.
Min kollega, klima- og energiministeren, og jeg har virkelig knoklet med begge dele.
Så jeg kan berolige hr. Lars Dohn med, at vi har arbejdstøjet på, og så vil jeg rose hr. Lars Dohn for at have sat sig så godt ind i regeringsgrundlaget.
Så vil jeg sige, at jeg også tager det som et tegn på, at der er enighed om regeringens overordnede hensigt med forslaget, nemlig at det på en og samme gang skal sikre de holdbare finanser uden offentlige udgiftsstigninger og understøtte jobskabelsen så meget, som vi kan.
Jeg hørte hr. Eigil Andersen fra SF virkelig lægge vægt på det med jobbene, men også på renoveringen af den almene sektor, og det er jo fuldstændig korrekt, at vi også her holder hånden under beskæftigelsen.
Jeg tror, at det var hr. Jan Johansen, der nævnte tallene.
Det er jo ca. 3.700 årsværk, der nu kommer i spil, deraf allerede 250 i år, og det er en rigtig god ting i det.
Bare med den her fremrykning er det altså 1.100 boliger, vi forventer får gavn af forhøjelsen, og som jeg nævnte, giver det 3.700 arbejdspladser, så i virkeligheden er der jo tre gode ting på en gang.
Jeg ser egentlig frem til et hurtigt udvalgsarbejde, så Landsbyggefonden til gavn for beskæftigelsen og servicen i den almene sektor og kvaliteten kan komme i gang med at dele ud af midlerne.
Så har jeg et par enkelte kommentarer til ordførerne.
Der vil jeg godt nævne, at hr. Lars Dohn rejste spørgsmålet om sociale klausuler.
Det er sådan, at der i tilskudsvilkåret for Landsbyggefonden faktisk bliver nævnt, at arbejdet skal ske på danske løn- og arbejdsvilkår, altså det, der står i ILO-konventionen nr. 94, nemlig at det skal ske efter de lokale overenskomster.
Så det, Boligen beskriver, så vidt det er blevet mig oplyst, er i virkeligheden, når det enkelte boligselskab udbyder nye byggeopgaver, som ikke er finansieret af Landsbyggefonden.
Som jeg forstod det på artiklen, vil man også gerne her i dialog med de enkelte boligselskaber om det og sikre, at det foregår på danske løn- og arbejdsvilkår.
Det er jeg blevet oplyst om, og jeg oplyser gerne nærmere om det vilkår, hvis det er.
Så vil jeg godt i lighed med fru Karina Adsbøl fra DF glæde mig over, at når vi renoverer, er der et meget, meget stor fokus på, at der skal være adgang for handicappede, og det store fokus ses også af de mange midler, der bliver bygget om for, når man renoverer.
For der er en del af de her boliger fra 1960'erne og 1970'erne, der virkelig ikke er særlig handicapvenlige.
Til bemærkningen fra hr. Ole Birk Olesen om, at man skal være selvfinansierende, vil jeg sige, at det i virkeligheden er det, der er sigtet med den måde, man har opbygget fonddannelserne på.
Det, vi gør nu, er i virkeligheden, at vi tager af fremtidens indtægter og renoverer nutidens boliger med dem, så de bliver mere konkurrencedygtige.
Lige i øjeblikket er der jo ikke en bøjet femøre i Landsbyggefonden, men fra 2027 kommer der faktisk rigtig, rigtig mange penge ud fra lån, der bliver udamortiseret.
For de huse, der er bygget efter 2000, er det faktisk sådan, at lånene er udamortiseret i 2030 og 2040.
Der er det sådan, at der går en tredjedel af pengene ind i ny byggerifond.
I dag er det jo sådan, at det er staten, der sammen med kommunerne giver en del af tilskuddet, når man opfører boligerne, nemlig op til de 10 pct., som vi har fastsat i aftalerne for finansloven.
Så der skal man selv være med til at finansiere det.
Det er en del af det.
En anden del ryger i Landsbyggefonden til renovering, og en tredjedel ryger så i den lokale dispositionsfond til udbedringer og fornyelse.
Så i virkeligheden er systemet med en selvfinansiering opfundet, dog via en fondsdannelse, som vi regulerer her i boligforligskredsen og i Folketinget.
Så jeg vil glæde mig over opbakningen og også takke for det konstruktive og gode samarbejde, vi har haft i boligforligskredsen.
Jeg synes faktisk, at vi her selvfølgelig med de spørgsmål, der er stillet, har kunnet komme igennem det.
Så var der et enkelt spørgsmål, som fru Louise Schack Elholm nævnte, nemlig det med den regionale fordeling.
Det har vi meget fokus på, og vi kigger også på det.
Men når vi kigger på tallene, som vi også har sendt over – og jeg har dem også med i dag, men jeg vil ikke remse dem op her fra talerstolen – vil jeg faktisk sige, at der jo tilstræbes en rimelig regional fordeling, for det er også vigtigt, at man får nogenlunde efter, hvor mange almene boliger man har.
Men jeg vil dog sige, at nogle steder kan man have renoveret meget og andre steder knap så meget.
Så der vil være en lille skævhed, men på længere sigt synes jeg faktisk at tallene er pænt fordelt.
Jeg er enig i, at vi skal have et stærkt fokus på det, for det er vigtigt, at vi har alle egne af landet med her.