runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dennis Flydtkjær (DF), 2013-11-26:
Vi er medfremsættere på det her forslag, så vi støtter det naturligvis.
Vi synes jo i Dansk Folkeparti, det er vigtigt med en god retssikkerhed på skatteområdet.
Det er vigtigt, der er gode klagemuligheder, så folk har mulighed for at tage kampen op imod SKAT, hvis de føler, de har fået en uretfærdig behandling eller måske bare en forkert skatteansættelse.
Derfor synes vi, det er vigtigt, at man får en omkostningsgodtgørelse, når man vinder en sag.
Det er et vigtigt element.
Det må simpelt hen ikke være en økonomisk belastning, hvis man ender med at få ret i sin skattesag.
Der har været rigtig mange uheldige sager på skatteområdet det sidste halve år – for at sige det mildt – og derfor synes vi, der er god grund til, at vi nu styrker retssikkerheden på skatteområdet.
Der synes jeg at omkostningsgodtgørelsen kan være et godt element.
Vi synes også, at der burde komme en revidering af skattekontrolloven, altså SKATs beføjelser til at være udøvende myndighed.
Men vi synes også, det er ærgerligt, at der faktisk har været en forringelse af selve klagestrukturen, som er blevet forringet, så man ikke, som man tidligere har kunnet, kan klage først til f.eks. et skatteankenævn og senere til Landsskatteretten, men at man nu kun får et skud i bøssen.
Så der er mange forringelser, og vi håber på, at vi kan gå lidt i den anden retning, ved at vi nu får genindført omkostningsgodtgørelsen.
Så vi støtter i hvert fald forslaget fra Dansk Folkepartis side.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-26:
Det drejer sig om, at det ikke kun er ved vundne sager i det administrative klagesystem, men naturligvis også ved domstolene.
Det står ikke klart i selve beslutningsforslaget, men det fremgår tydeligt af bemærkningerne.
Det er blot, for at der ikke skulle opstå en misforståelse i løbet af debatten.
Holger K. Nielsen (SF), 2013-11-26:
Jo, men altså jeg vil tro, at grunden til, at den borgerlige regering i sin tid ændrede loven på den her måde, altså at man fastholdt den for almindelige privatpersoner, men at man afskaffede den for virksomheder, var, at betalingsevnen var større hos sidstnævnte
Det går jeg da ud fra.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-11-26:
Men der er jo omkostningsgodtgørelse i dag for privatpersoner og for almindelige enkeltmandsejede virksomheder bl.a. Det er der blot ikke for selskaber og fonde.
Jeg vil høre skatteministeren, hvorfor det er helt urimeligt at have for selskaber og fonde, når det er en god idé for privatpersoner og enkeltmandsejede virksomheder.
Holger K. Nielsen (SF), 2013-11-26:
Jo, men altså vi synes sådan set, det er rimeligt, at man fastholder den ordning, som den borgerlige regering dengang indførte.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-26:
Men for fuldstændighedens skyld vil jeg sige, at der jo i øvrigt også lå et lovforslag fra den tidligere regering i høring – som så ikke blev til noget på grund af regeringsskiftet – som ville forbedre reglerne, dog ikke gøre dem helt så gode som tidligere.
Men det er altså vores konstatering oven på de sager, der har været, at det må være sådan, at hvis man vinder en skattesag, skal man have fuld omkostningsdækning, for vi synes ikke, det var rimeligt med den situation, der var tidligere, hvor vi oplevede, at skatteydere kunne vinde en sag, og selv med den omkostningsgodtgørelse, de fik, stod de med et nettotab.
Og det er jo et politisk spørgsmål, om man synes, det er rimeligt eller ej.
Holger K. Nielsen (SF), 2013-11-26:
Man kan altid diskutere, hvad der er rimeligt i de her sager.
Jeg kan bare konstatere, at det var den borgerlige regering, der i sin tid afskaffede det her, og vi har videreført det, og sådan er det.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-11-26:
Altså, de økonomiske realiteter er jo ikke altid sådan, at fordi, det er et stort firma, har det mange penge, og fordi det er et mindre firma, har det få penge.
Man kan sagtens have det sådan, at små firmaer tjener gode penge, mens der er underskud i de store firmaer.
Så det har faktisk ikke noget med sagen at gøre.
Så jeg vil gerne gentage spørgsmålet: Hvorfor er det godt med omkostningsgodtgørelse for privatpersoner og enkeltmandsfirmaer, men ikke for selskaber og fonde?
Thomas Jensen (S), 2013-11-26:
Det, der ville være fremgået, hvis jeg havde haft mulighed for at holde hele min tale, ville være, at i de tal, vi har fra Landsskatteretten, ser det ikke ud til, at det er sådan, at virksomheder og fonde har afholdt sig fra at klage eller tage sager op.
Og på den måde kan man sige, at det retssikkerhedsmæssige argument er der ikke så stort belæg for, når man ser på statistikken.
Derudover har jeg også hæftet mig ved, at noget af det, som den tidligere Venstreskatteministre, hr. Kristian Jensen, har sagt – jeg tror, at det er et halvt års tid siden, at han sidst udtalte det – er, at hvis man skal fjerne omkostningsgodtgørelsen, skal man selvfølgelig også finansiere det.
Og det ønske, som beslutningsforslaget lader tilbage, er jo, at Venstre og de andre partier turde fortælle, hvordan man vil finansiere det, der koster i omegnen af 570 mio. kr.; at man altså helt præcis kunne fortælle, hvilke danskere der skulle betale for det, enten igennem nye skatter eller gennem dårligere velfærd.
Så det er jo noget af det, det her forslag lader tilbage, og derfor kan Socialdemokraterne ikke støtte det her beslutningsforslag fra de fire borgerlige partier.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-11-26:
Jeg husker ikke præcis Skattekommissionens sammensætning.
Jeg husker, hvem formanden var.
Det var Carsten Koch.
Carsten Koch er jo ikke jurist, han er økonom, og det vil sige, at Skattekommissionens anbefalinger jo byggede bl.a. på hans vurderinger og de ansatte i Skattekommissionens vurdering af de økonomiske konsekvenser af bestemte lovforslag.
Det er muligt, at der i Skattekommissionen også har siddet jurister, men jeg husker det ikke.
Det er juristerne, der er eksperter i retssikkerhed, det er ikke økonomer.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-11-26:
O.k., men jeg synes bare, at i nogle sager talte visse ordførere i det foregående, vi behandlede her i Folketinget, om Advokatrådet, som havde nogle holdninger til kulbrintebeskatningen, og her taler vi om Skattekommissionen, som jo bestod af en flok mennesker, der har meget stor forstand på det her område.
Nogle gange taler vi om de her eksperters indstillinger, som om det er holdninger, eller noget man synes, og så kan man politisk være uenig, eller som om det er fakta, altså noget, man simpelt hen ikke kan være uenig i, fordi man ikke ved nok om det.
Men jeg er glad for, at ordføreren understregede, at her er der tale om en holdning.
Man er simpelt hen uenig i, om der er et retssikkerhedsmæssigt problem eller ej.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-11-26:
Som fru Lisbeth Bech Poulsen så rigtigt siger, er det en holdning, som Skattekommissionen havde, og vi har en anden holdning.
Man kunne også kalde det en vurdering fra Skattekommissionen, og vi har en anden vurdering.
Vi mener, at der går noget retssikkerhed tabt, ved at virksomheder ikke fører sag, selv om de forventer at vinde over SKAT, fordi omkostningen ved at føre sagen er større end gevinsten ved at vinde over SKAT.
Vi mener, at der går retssikkerhed tabt der.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-11-26:
Da man afskaffede omkostningsgodtgørelsen dengang, beroede det på en anbefaling fra Skattekommissionen om, at der ikke var knyttet retssikkerhedsmæssige problemer til at gøre det.
Vil hr. Ole Birk Olesen sige, at Skattekommissionen tog fejl eller ikke vidste, hvad kommissionen talte om, da man nedskrev den holdning til at ændre det?
Ole Birk Olesen (LA), 2013-11-26:
Vores forrige borgerlige regering besluttede desværre at afskaffe den her mulighed for, at selskaber og fonde kunne få omkostningsgodtgørelse i skattesager, som SKAT taber og selskaberne og fondene vinder.
Det var meget uheldigt, at man på den måde ønskede at spare nogle ganske få millioner kroner på bekostning af retssikkerheden over for SKAT i det her land.
Vi har set mange uheldige eksempler i de senere måneder på, at det ikke altid står så godt til med nænsomheden og ordentligheden i SKAT, og den her ordning var med til at sørge for, at når SKAT gik over gevind, blev det i det mindste ikke en omkostning for selskaber og fonde at vinde over SKAT, men så kunne de få dækket omkostningen ved at føre sagen.
Nu er Venstre og Konservative og Dansk Folkeparti heldigvis kommet på bedre tanker og vil nu i det her beslutningsforslag genindføre omkostningsgodtgørelsen, og det støtter vi helhjertet, også fordi der jo hele tiden føres skattesager – eller der er i hvert fald en mulighed for, at der føres skattesager – hvor gevinsten for virksomheden ved at vinde skattesagen er mindre end den forventede omkostning ved at vinde skattesagen.
Når virksomheder står over for den situation, at de vurderer, at gevinsten ved at vinde en skattesag over SKAT er mindre end omkostningen ved at føre skattesagen, så kommer det aldrig til offentlighedens kendskab eller til SKATs kendskab, at SKAT administrerer på et forkert grundlag, at SKAT hiver virksomheder i retten på et forkert grundlag.
Så kan SKAT fortsætte i én uendelighed med at hive virksomheder i retten, fordi ingen virksomheder synes, at de vil gøre samfundet den tjeneste at føre en sag på egne vegne, fordi omkostningen er større end gevinsten.
For hvis vi vedtager det her beslutningsforslag, vil omkostningen nu blive dækket af staten.
Jeg tror også, man må sige, at det i SKAT kan have en præventiv virkning, at man ved, at når man fører sager af den her art, er der en større sandsynlighed for, at virksomhederne tager sagerne i retten, i stedet for at de bare giver op på forhånd, fordi det ikke kan betale sig.
Så vi støtter beslutningsforslaget, som vi jo også er medforslagsstillere på.
Frank Aaen (EL), 2013-11-26:
Jeg vil bare sige, at vi støttede den tidligere regering fuldt ud i at afskaffe ordningen, og det står vi stadig væk ved.
Det er et tag selv-bord for revisorer og advokater, som vi ikke synes at staten skal støtte.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-11-26:
Jeg holder også talen på vegne af De Radikales ordfører, som ikke kunne være her.
Med forslaget til folketingsbeslutning vil oppositionspartierne pålægge regeringen at fremsætte lovforslag, som genindfører reglerne om omkostningsgodtgørelse til virksomheder og fonde i skattesager.
Partierne ønsker altså at genindføre regler, som Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti selv afskaffede for 4 år siden.
Afskaffelsen af omkostningsgodtgørelsen skulle finansiere skattereformen Forårspakke 2.0 og skattelettelser.
Dengang lød begrundelsen, der var baseret på en rapport fra Skattekommissionen, at der ikke var knyttet retssikkerhedsmæssige betænkeligheder til afskaffelsen af omkostningsgodtgørelse til selskaber og fonde.
Og i deres begrundelse for forslaget henviser partierne i dag netop til retssikkerheden på skatteområdet.
Der var ellers gode grunde til, at man afskaffede ordningen.
I bemærkningerne til det lovforslag, der blev vedtaget dengang, står der da også som begrundelse, at når omkostningsgodtgørelse afskaffes og erstattes af en fradragsret, undgår man unødig belastning af klagesystemet og opnår betydelige administrative fordele.
Og den rapport fra Skattekommissionen, som i 2009 lå til grund for lovforslaget, blev der bl.a. lagt vægt på, at selskaber og fonde i forbindelse med udarbejdelsen af selvangivelsen altid var bistået af professionelle rådgivere, og at anledningen til en klagesag ofte er, at et selskab ønsker at få afklaret retsstillingen på et givent område.
Det var i 2009.
Hvordan ser det så ud i dag?
Ifølge tal fra Landsskatteretten er der ikke grundlag for at konkludere, at der er sket et fald i antallet af klager siden afskaffelsen af omkostningsgodtgørelsen i 2009.
Set i det lys er der altså ikke noget, der umiddelbart tyder på, at de konklusioner og anbefalinger, der dengang lå til grund for afskaffelsen, ikke længere skulle være aktuelle.
Derfor mener jeg heller ikke, at der er noget, der peger på, at den nuværende retstilstand ikke er tilfredsstillende.
Desuden mener jeg, man skal huske på, at ordningen med omkostningsgodtgørelse er en særdeles gunstig ordning, som i hvert fald mig bekendt ikke findes i andre lande.
Hvis reglerne skulle rulles fuldstændig tilbage, ville det koste staten omkring 45 mio. kr. årligt, og hvis man samtidig fastholder den fradragsret, man indførte dengang, vil statens merudgifter stige med 75 mio. kr. årligt.
Det ville man selvfølgelig kunne finde en måde at finansiere på, hvis man ønskede det, og hvis man syntes, det var rimeligt.
Men vi synes, at den nuværende ordning er mere rimelig.
SF kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Thomas Jensen (S), 2013-11-26:
Nej, jeg synes, at den gældende lovgivning er dækkende for, hvad der vil være med til at sikre, at retssikkerheden er i orden.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-26:
Jeg skal høre skatteministeren, om skatteministeren synes, det er rimeligt, at der er en risiko for – i hvert fald i forhold til, hvad skatteministeren siger – at en skatteyder, en virksomhed kan vinde en skattesag, og at der, selv om der bliver givet omkostningsgodtgørelse efter de almindelige regler, er en risiko for, at virksomheden står med et tab efter en vunden skattesag.
Synes skatteministeren, det er rimeligt?
Mike Legarth (KF), 2013-11-26:
Jeg siger det lige igen: Danoil er et dansk selskab – med stærk dansk repræsentation i hvert fald – der bliver ramt af det her.
Men prøv at høre her: Det med harmonisering kan man jo have en mening om.
Hvis man ikke synes, der skal være forskel på de meget store olieselskaber og den måde, de agerer på, og de små, der så vælger de mindre attraktive felter, kunne man have den holdning, at vi harmoniserer, der skal gælde de samme regler.
Fair nok, det kunne vi måske sådan set godt argumentere for, men så er det bare vigtigt, at man gør det på en ordentlig måde, som man eksempelvis har gjort det i Norge.
Så burde Dansk Folkeparti have krævet i forhandlingerne, ligesom vi krævede, at hvis der skal harmoniseres, siger vi: Fra nu af, når virksomheder går ind i nye aftaler med staten, gælder følgende beskatningsgrundlag.
Fra den 1. januar er det for alle nye projekter, alle nye licenser, alt, hvad der bliver foretaget af nyt, e der et nyt skattesystem, og det bliver ikke med tilbagevirkende kraft.
Det kan man ikke være bekendt.
Dennis Flydtkjær (DF), 2013-11-26:
Jeg ved ikke, om den konservative ordfører kunne forestille sig, at man lavede en ny forhandling og så fik en helt anden model igen, for så var der jo ikke sket en harmonisering af skattereglerne.
Skulle man forestille sig, at nu er Mærsk nede på 52 pct. i kulbrinteskat, og så skulle man lave en forhandling med de selskaber, der var på den gamle ordning, der så skulle ned på hvad, 45 pct., eller skulle den være på 55 pct.?
Så er der jo stadig væk ulige konkurrencevilkår.
Da man havde forhandlingerne for 10 år siden, hvor vi var sammen om det, valgte man at spørge selskaberne: Hvem er med, hvem er ikke med?
Nogle valgte så at stå udenfor, men man havde vel ikke forestillet sig, at de skulle være udenfor for evigt.
Jeg synes jo kun, at det er rimeligt, at man laver en ligestilling, hvor de udenlandske selskaber kommer til at betale det samme som de danske selskaber.
Mike Legarth (KF), 2013-11-26:
Nu vil jeg starte med at sige, at et olieselskab som Danoil jo altså ikke er et udenlandsk selskab, og de bliver jo, som jeg refererede her, ramt ganske betragtelig hårdt, først af de regler, der er om, at når der kommer et vist udbytte, skal de give det tilbage til DONG – det er jo en slags betaling for en investering – og udover det bliver de altså også ramt af den nye beskatning.
Til spørgsmålet om, hvorvidt det ikke er nøjagtig den samme overgangsordning, vil jeg sige: Nej, det er det ikke.
Det er faktuelt ikke den samme overgangsordning.
I 2003 indgik man en aftale, hvor parterne havde fået forhandlet sig til rette.
Der havde man været ude i en køb og salg- eller giv og tag-situation.
Og som jeg redegjorde for, har det tysk-norske olieselskab foretaget milliardinvesteringer i forventning om, at de skulle betale skat som forventet, da de foretog investeringen, altså før 2012.
De ved også, at de har bestilt boreplatforme og meget andet, som leveres i 2014, 2015 og 2016, og det kommer ikke med, fordi det ikke er afholdte omkostninger.
Det er urimeligt.
Dennis Flydtkjær (DF), 2013-11-26:
Jeg trykkede mig ind lidt sent – det er nok derfor, formanden havde overset det.
Jeg vil bare spørge den konservative ordfører: Hvad er den store forskel på aftalen fra 2003 og den aftale, der er indgået nu?
Kan ordføreren ikke bekræfte, at det er præcis de samme overgangsregler, og at de faktisk er lempeligere?
Hvorfor er det, at man så gerne vil have, at udenlandske selskaber skal beskattes lavere end danske Mærsk?
Er det ikke kun rimeligt, at man laver en harmonisering af skattereglerne, så der konkurreres på lige vilkår?
Jeg kan ikke forstå, hvorfor man holder så kraftigt fast i, at udenlandske selskaber skal have lavere beskatning end det danske Mærsk.
Altså, jeg synes ikke, der er nogen logik i det.
Frank Aaen (EL), 2013-11-26:
Kritikken af 2003-aftalen var fuldstændig korrekt: Aftalen var nærmest for mild.
Jeg er så ked af, at man ikke har holdt ved den, men den var for mild.
Jeg vil sige, at den mest absurde regel, der er lavet i 2003-aftalen, er den om, at hvis det er sådan, at et flertal i Folketinget beslutter sig for at sætte skatteprocenten op, så skal de, der bliver ramt af den skatteforhøjelse, have pengene igen.
Det kan godt være, der er nogle partier herinde, der synes, det er en god idé, men det kender man normalt kun fra diktaturstater.
Der er aldrig nogen sinde et eneste vestligt land, der har indført sådan en regel om, at hvis man sætter skatten lidt op, så skal de, der skal betale skat, have pengene tilbage.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-26:
Tak for det.
Jeg er helt sikker på, at det er og bliver Enhedslistens tilgang, og den er jeg meget uenig i, men den har jeg stor respekt for.
Men det er jo så også en klar tilkendegivelse af, at den kritik, der har været, om, at aftalen fra 2003 var så himmelråbende tåbelig, og at man i stedet for skulle have gjort noget andet, kan regeringspartierne så ikke længere levere.
For havde de ment, at anbefalingerne fra år 2000 var de eneste saliggørende, havde regeringspartierne vel foreslået, at det var det, der skulle gælde fremadrettet i Danmark, og det kan jeg jo så forstå at Frank Aaen ikke kunne få regeringen til.
Det konstaterer jeg bare, og så har vi styr på, hvordan meldingerne fra Socialdemokratiet og SF kan sættes ind i en troværdighed fremover.
Frank Aaen (EL), 2013-11-26:
Jeg vil bare sige, at vi er ærgerlige over, at vi ikke kunne få regeringen med på en ændring mod endnu strammere beskatning af nordsøolien, for det er vores politik, det har det været i årtier.
Nu har jeg godt nok aldrig været venstresocialist, men de startede faktisk i sin tid meget godt herinde med at rejse det spørgsmål om en skarpere beskatning af nordsøolien.
Så det ærgrer os.
Men det får mig ikke til at sige, at vi så ikke tager imod den her forbedring af beskatningen.
Og så arbejder vi videre med at få en endnu bedre beskatning.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-26:
For det første vil jeg også gerne bede skatteministeren bekræfte, at det lovforslag, vi står med nu, er et fundamentalt brud på det løfte, som regeringen gav, om, at der ikke ville komme stigende skatter og afgifter, efter man fremlagde vækstpakken.
Det er den første del.
Den anden del handler om de forudsætninger, som regeringen har lagt ind i det her.
Hvordan er regeringen sikker på – så sikker, som man kan være, jævnfør regeringens forsigtighedsprincip – at olieprisen udvikler sig på den rigtige måde?
Forudsætningerne i det her lovforslag står i skærende kontrast til en række internationale organisationers vurderinger af olieprisen.
Hvad har det af betydning for provenuet, og hvad vil det betyde for Togfonden DK?
Hvor luftigt er det her?
Det kan man jo godt spekulere på, for hvis man lægger andre forudsætninger ind, skrider tallene vel.
Holger K. Nielsen (SF), 2013-11-26:
Man kan altid gøre det op på forskellige måder.
Altså, de der nyere selskaber blev jo tilbudt de betingelser dengang, men ønskede ikke at tage imod dem, og de har i mellemtiden haft ganske, ganske fordelagtige vilkår.
Det vil sige, at man har haft sådan forskellige vilkår på de forskellige tidspunkter, og derfor er den sammenligning, som hr. Ole Birk Olesen forsøger at lave, ikke mulig at lave.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-11-26:
I mangel på et meget præcist svar må jeg så udlægge ministerens svar sådan, at ministeren erkender, at DUC har haft meget mere favorable fradragsmuligheder, mens DUC har foretaget hovedparten af sine investeringer, end de selskaber, som nu bliver underlagt den nye lovgivning, og som er nyere i Nordsøen, vil have.
Holger K. Nielsen (SF), 2013-11-26:
For det første er der tale om nogle meget gunstige overgangsregler i det her.
For det andet kan man jo aldrig nogen sinde sammenligne på den måde, for når man ændrer en skat, har det selvfølgelig virkning i forhold til forskellige aktører, fordi de forskellige aktører har forskellige forudsætninger for deres aktiviteter.
Men jeg synes, det er rimeligt, at der er ensartede skattevilkår for dem, der opererer i Nordsøen.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-11-26:
Jeg vil høre ministeren om den sænkelse af fradragsmuligheden fra 250 pct. til 30 pct. på investeringerne.
Det er ikke sådan, at de, mens DUC har foretaget hovedparten af DUC's investeringer, har været helt nede og har haft en fradragsmulighed på kun 30 pct.
Kan ministeren bekræfte, at DUC har haft meget højere fradragsmuligheder, mens DUC foretog sine investeringer?
Holger K. Nielsen (SF), 2013-11-26:
Jamen jeg synes, at det er meget retfærdigt, at man betaler det samme i skat, ligegyldigt om man er det ene eller det andet selskab.
Mike Legarth (KF), 2013-11-26:
Men jeg håber da, at ministeren er enig i, at det ikke er særlig retfærdigt, når vi nu har set, hvordan det rammer virksomhederne, at man nu pludselig skal betale en højere beskatning i forhold til de investeringer, der er foretaget.
Altså, Bayerngas, et norsk-tysk selskab, har gjort opmærksom på, at 84 pct. af deres investeringer bliver ramt af det nye beskatningssystem, fordi de skal afholde omkostningerne efter 2013.
Holger K. Nielsen (SF), 2013-11-26:
Der er jo ikke tale om, at vi genforhandler nogle aftaler.
Her er der tale om skattepolitik, og det har Folketinget jo til enhver tid retten til at gå ind på, og det er det, man har gjort her.
Mike Legarth (KF), 2013-11-26:
Vil ministeren bekræfte, at ingen af selskaberne i den her aftale har indgået i forhandlinger og fået tilbudt en kompensationsaftale på samme måde, som DUC fik i 2003?
Holger K. Nielsen (SF), 2013-11-26:
Jeg forstår slet ikke den form for argumentation.
Her er tale om et meget, meget specifikt område, nemlig udvindingsaktiviteter i Nordsøen, og vi har sådan set fundet det rimeligt, at der sker en harmonisering af skattesatserne på det område.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-26:
Det kan godt være, at skatteministeren kalder det harmonisering, men det dækker jo over, at der er nogle, der skal betale mere i skat.
Det dækker jo over, at staten får et større provenu i kassen.
Grunden til, at jeg er lidt bekymret for skatteministerens valg, er, at i forbindelse med andelsbeskatning lagde regeringen vel også på et tidspunkt op til en »harmonisering« i forhold til andre selskaber, og spørgsmålet er bare: Hvem kan ellers risikere at blive udsat for en »harmonisering«, der betyder stigende skatter og afgifter?