runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ib Poulsen (DF), 2015-02-27:
Dette er den fjerde og sidste digitaliseringsbølge, der ruller ind over danskerne.
I Dansk Folkeparti er vi overordentlig skeptiske over for denne udvikling med øget digitalisering.
Her tænker vi på, om svage borgere kommer i klemme i systemet – det være sig borgere med særlige behov, ældre, handicappede, demente, socialt udsatte, hjemløse eller personer med manglende læsefærdigheder og it-kompetencer.
I Dansk Folkeparti mener vi, modsat den tidligere taler, at hvis man en gang er fritaget fra digital post, må det også gælde i forbindelse med digitaliseringsbølgen.
I Dansk Folkeparti mener vi, det er problematisk, at der i forbindelse med afslag på en undtagelse fra den her digitaliseringsbølge ikke er nogen klagemuligheder.
Jeg tænker på, om det er helt efter gældende regler.
Hvad angår behandlingen af en klage, er det Dansk Folkepartis klare holdning, at tvivlen skal komme borgeren til gavn.
Vi mener, at regeringen har for travlt på det her område – modsat på så mange andre områder.
Det havde været en idé, om regeringen havde haft lige så travlt med at sikre alle danskere adgang til internettet, som de har med at pådutte dem digitaliseringen.
Regeringen taler om at gøre noget for Udkantsdanmark, men her er man noget bagefter.
De seneste år er over 5 pct. flyttet fra landet, og i samme periode er over 7 pct. flyttet til de større byer.
Et godt eksempel på, at regeringen understøtter den tendens, er, at man i visse landdistrikter ikke kan komme på nettet.
Hvorfor så flytte dertil, endsige blive der?
Her, hvor digitaliseringen er rullet helt ud, ville det være interessant at vide, hvor mange der ikke har fået rullet internettet ud til sig endnu.
Hvad angår diverse ydelser såsom sygedagpenge og dagpenge, mener DF ikke, at man skal straffes for, at en tidsfrist er overskredet, således at borgeren risikerer at skulle ud og dokumentere, at nettet var nede eller pc'en var til reparation.
Det er helt urimeligt, at man kan miste ydelser, hvis ikke det fungerer.
Vi vil helt klart forlange en evaluering af, om de tre første bølger af digitalisering har virket, og om der er kommet effektiviseringer ud af anstrengelserne.
I DF er vi, ligesom vi har været tidligere, meget skeptiske over for det her forslag, og inden den sidste behandling vil DF komme med nogle ændringsforslag til det her lovforslag.
Helge Vagn Jacobsen (RV), 2015-02-27:
Tak for ordet.
Radikale Venstre er store tilhængere af digitalisering i den offentlige sektor, og derfor er den her fjerde bølge af digitale selvbetjeningsløsninger, som vi behandler i dag, et rigtig vigtigt skridt på denne vej.
Digitale selvbetjeningsløsninger er en win-win-situation, som det hedder på nudansk.
På den ene side får vi en mere offentlig administration.
Det frigør altså penge til kernevelfærd i forhold til børn og ældre, hvilket er en rigtig god ting.
Og på den anden side får vi altså også en bedre service over for borgerne, der kan betjene sig 24-7 og ikke skal vente på, at kommunekontoret har åbent.
Det er ikke mindst til gavn for børnefamilierne.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt borgere med særlige behov kan hjælpes på anden vis end via de her selvbetjeningsløsninger, er vi glade for, at man i konkrete tilfælde kan give mulighed for hjælp på anden vis i telefonen eller på borgerservicecentrene.
Dermed støtter Det Radikale Venstre lovforslaget.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2015-02-27:
Det er rigtig fint, at vi er klar til at vedtage fjerde og sidste del af digitaliseringsstrategien.
Med vedtagelsen vil det ved udgangen af 2015 være slut med papir, blanketter og brevpost, og forhåbentlig vil 80 pct. af de ansøgninger og anmeldelser og meddelelser, som det offentlige modtager, være digitale.
Det er godt, fordi det er lettere for langt størstedelen af borgerne og lettere og mere effektivt for offentlige myndigheder.
Når det så er sagt, er det altafgørende, at digitaliseringsstrategien tager hensyn til de borgere, der ikke er med på den digitale bølge, og dem må vi ikke glemme.
Det har været afgørende for SF fra starten.
Bl.a. Ældre Sagen og Socialpædagogernes Landsforbund peger jo også i deres høringssvar på, at der skal tages særlige hensyn til borgere, der ikke kan anvende digital selvbetjening.
Det er sådan set lige meget, om det skyldes stress, funktionsnedsættelser eller manglende læring og erfaring; det afgørende er, at der er borgere, som har brug for en særlig lempelig indsats, og det skal vi sikre de får.
SF er glad for finansministerens understregning af, at myndighederne fortsat skal give en helhedsorienteret hjælp og vejledning til dem, der har brug for det, og at borgerne orienteres om klageadgang. Her mener vi, det er vigtigt, at vi følger implementeringen tæt og lytter til de organisationer, f.eks. Ældre Sagen og Socialpædagogernes Landsforbund, der har et rigtig godt kendskab til grupper, der kan opleve udfordringer, når det digitale univers udvides.
SF støtter forslaget, og vi glæder os over de gevinster, som både borgere og offentlige myndigheder får af den teknologiske udvikling.
Hans Andersen (V), 2015-02-27:
Tak for det.
Da Venstres socialordfører, fru Karen Ellemann, ikke kan være til stede i dag, skal jeg læse følgende op: Der er med det her lovforslag anlagt et hidtil uset fokus på en bestemt gruppe af stofmisbrugere, som med vedtagelse af det her lovforslag sikres et anonymt misbrugsbehandlingstilbud. I Venstre er vi glade for anerkendelsen af en målgruppe, som består af borgere, der ud over stofmisbruget ikke er socialt belastede, dvs. borgere, som har en almindelig tilknytning til arbejdsmarkedet eller er under uddannelse.
Der kan være tale om personer med et såkaldt dobbeltliv, for hvem det er utænkeligt at blive genkendt som stofmisbruger.
Der er altså tale om personer, som vi normalt ikke ser henvende sig til et almindeligt behandlingstilbud af frygt for omgivelsernes genkendelse.
Anonymiteten er derfor en essentiel forudsætning for deres vej ud af misbruget, og Venstre var ved satspuljeforhandlingerne opmærksomme på borgerens adgang til opretholde anonymitet under behandlingen.
Med dette lovforslag er det tilgodeset med muligheden for både elektronisk og telefonisk henvendelse sammen med muligheden for anonymitet gennem hele det ambulante behandlingsforløb.
Det kræver omtanke i forhold til placering af bl.a. behandlingsstedet.
Venstre har store forventninger til resultaterne af denne omfangsrige satsning og ønsker at understrege vigtigheden af kommunernes håndtering af den anonyme misbrugsbehandling.
Med dette lovforslag anerkender vi en hidtil overset målgruppe og tager et vigtigt skridt for at forebygge forekomsten af sociale problemer ud over stofmisbruget.
På den baggrund støtter Venstre lovforslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-03-10:
Da mit partis ordfører på området, hr. Holger K. Nielsen, ikke kan været til stede, skal jeg på vegne af SF sige følgende: I SF har vi igennem årene været tilhængere af et tyrkisk EU-medlemskab.
Tyrkiet er et stort land med en høj økonomisk vækst.
Landet har gennemgået en kraftig reformproces, og det er et vigtigt signal til den muslimske verden, at vi i Europa ønsker at samarbejde i stedet for at skabe konflikter.
Det er klart, at Tyrkiet skal leve op til de krav, der stilles til nye medlemslande, herunder en tilfredsstillende demokratisk udvikling.
Vi er enige i, at der har været problemer med demokratiet i Tyrkiet, men så meget desto vigtigere er det, at døren holdes åben, og at Tyrkiet kan blive medlem, når forudsætningerne er til stede, og ikke før.
Vi kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti.
Daniel Rugholm (KF), 2015-03-10:
Tak for det.
Da den konservative ordfører, Lars Barfoed, ikke kan være til stede, har jeg lovet at læse følgende op: Det Konservative Folkeparti har den holdning til spørgsmålet om Tyrkiets deltagelse i i EU, at det på flere måder vil være gavnligt.
Både økonomisk og sikkerhedspolitisk er det vigtigt for os, at Tyrkiet er knyttet til Europa.
Men et egentligt medlemskab kan først komme på tale, når Tyrkiet selv er parat til det, og det er Tyrkiet ikke nu.
Først og fremmest skal Tyrkiet opfylde de såkaldte Københavnskriterier: for det første det vigtige politiske kriterium, at landet skal have stabile institutioner, der sikrer demokrati, retsstat, menneskerettigheder og respekt for beskyttelse af mindretal; for det andet det økonomiske kriterium om, at landet skal have en velfungerende markedsøkonomi og skal kunne klare konkurrencepresset om markedskræfterne inden for EU; og for det tredje det, som handler om EU's samlede regelværk, nemlig at landet skal være i stand til at påtage sig de forpligtelser, der følger af et EU-medlemskab, herunder at acceptere målet om en politisk, økonomisk og monetær union.
Danmark og det øvrige Europa har på en række vigtige områder gode og vigtige samarbejdsrelationer til Tyrkiet.
Tyrkiet er en stor økonomisk faktor og et stort marked.
Og geopolitisk er Tyrkiet placeret meget centralt mellem de arabiske lande i Mellemøsten og Europa.
Det er af hensyn til både den europæiske økonomi, stabilitet og sikkerhed af stor betydning, at Tyrkiet ser EU som den fremtidige centrale samarbejdspartner og ikke vender sig bort fra Europa.
I det beslutningsforslag, vi behandler her, bliver der meget rigtigt peget på nogle af de problemer, der blokerer for et tyrkisk medlemskab af EU.
Men det er netop perspektivet om en dag at opnå medlemskab af EU, der kan udgøre det nødvendige pres, der skal til, for at understøtte både den økonomiske og den retspolitiske udvikling, som er ønskelig.
Det vil derfor hverken være i Danmarks eller EU's interesse at stoppe al videre forhandling med Tyrkiet om et EU-medlemskab, tværtimod.
Selv om det har lange udsigter, skal der være et lys for enden af tunnellen, som forankrer Tyrkiet i en kurs imod Europa.
På den baggrund kan Det Konservative Folkeparti ikke støtte beslutningsforslaget.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2015-03-10:
Tak for det, formand.
Jeg skal forsøge at fatte mig nogenlunde i korthed, da min og Venstres holdning til Tyrkiets udvikling er forholdsvis entydig.
Kort sagt kan man sige, at det går den forkerte vej i Tyrkiet.
Derfor vil jeg også gerne slå fast, at Venstre bestemt ikke bifalder den udvikling, som vi har været vidne til i de seneste år.
Det gælder Tyrkiets forhold til menneskerettigheder i almindelighed og til ytringsfriheden og menneskerettigheders gyldighed for kvinder i særdeleshed.
Derudover kan man rolig sige, at de tyrkiske myndigheders håndtering af Lars Hedegaard-sagen har været beklagelig og udtryk for en mangel på tyrkisk samarbejdsvilje.
Det burde derfor også være helt klart for enhver, at Tyrkiet set med danske øjne absolut ikke står på spring til at blive medlem af EU, og at de er ganske langt fra at blive det.
Betyder det så, at vi skal indstille optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet, sådan som forslagsstillerne ønsker?
Nej, det mener jeg ikke at det gør, selv om jeg nok i lighed med forslagsstillerne i øjeblikket stiller mig nærmest måbende tvivlende over for den tyrkiske vilje til at gennemføre de samfundsreformer, som er en forudsætning for, at Tyrkiet engang kan bevæge sig nærmere EU.
Når jeg trods den her skepsis alligevel mener, at det vil være forkert at indstille forhandlingerne med Tyrkiet, skyldes det, at optagelsesforhandlingerne nu engang er vores bedste mulighed for at påvirke forholdene i Tyrkiet og at rykke landet i en rigtig retning.
Det er ikke så tydeligt i øjeblikket, men det betyder ikke, at man skal give slip.
Vi har både på Balkan og i Central- og Østeuropa set, hvordan udsigten til et muligt EU-medlemskab har kunnet være den drivkraft og motivation, som kan gøre det muligt at genindføre grundlæggende og nødvendige reformer af samfundet og overkomme gamle stridigheder, og vi skal ikke afskære reformkræfterne i Tyrkiet fra den her mulighed.
Det er i Europas og dermed også i Danmarks interesse at arbejde for, at vores tyrkiske nabo i syd fortsat er en tæt allieret, som respekterer demokratiske normer og basale menneskerettigheder.
Det ser jeg som hele formålet med optagelsesforhandlingerne.
Den her interesse er jo ikke blevet mindre i den nuværende situation, hvor urolighederne i Mellemøsten og de store migrationsstrømme fra Syrien og Irak kun øger vores interesse i et tæt samarbejde med Tyrkiet, og i den her situation har jeg svært ved at se, hvilken gavn det skulle gøre, at EU indstiller forhandlingerne med Tyrkiet.
Derfor kan Venstre ikke støtte beslutningsforslaget, selv om vi absolut deler den bekymring for udviklingen i Tyrkiet, som ligger bag fremsættelsen af forslaget.
I stedet opfordrer vi regeringen og udenrigsministeren til at fortsætte den kritiske dialog og til at gå forrest i EU-kredsen ved at stille krav om, at tyrkerne efterlever de værdier og den europæiske samfundsnorm, som deres ønske om EU-medlemskab helt grundlæggende må være udtryk for.
Tak for ordet.
Benny Engelbrecht (S), 2015-03-10:
Jeg synes, vi med det forslag, der ligger, har fundet en god balance i tingene, men det er selvfølgelig også klart, at det har været vanskeligt at nå frem til den balance.
Men der har som sagt været en god dialog, også med aktørerne.
Mads Rørvig (V), 2015-03-10:
Tak for det.
I foråret 2013 lavede et bredt flertal herinde i Folketinget en aftale om en reform af SU-systemet og rammerne for studiegennemførelse.
Det gjorde vi ud fra det synspunkt, at et velfungerende uddannelsessystem skal understøttes af et effektivt SU-system.
Selv om vi under forhandlingerne om en SU-reform måtte stå på mål for en del negative indfald, fandt et flertal i Folketinget det vigtigere at sikre de studerende en fremtidig arbejdsplads i stedet for at forhøje SU'en.
Det lovforslag, vi skal behandle nu, indeholder en række justeringer af netop SU-reformen.
Blandt de mange ændringer i forslaget vil jeg nævne fire af særlig relevant karakter:
Det foreslås at udvide mulighederne for at få SU til supplering af gymnasial uddannelse, så det også omfatter enkeltfag på adgangsgivende kurser til ingeniøruddannelsen.
Samtidig ændres reglerne for udbud af adgangskurser til ingeniøruddannelsen og til lignende tekniske uddannelser.
Dernæst foreslås det, at beregningen af forældreindkomstafhængig SU ændres.
Det skyldes, at ægtefællens eller den registrerede partners indkomst fremover skal medregnes i indkomstgrundlaget.
Det ændres således, at der fremover vil være flere, der kan opnå det fulde tillæg, men også være flere, der ikke får mulighed for at få tillæg.
I øjeblikket fastsættes SU-tillægget ud fra forældrenes indtægt i det andet kalenderår forud for støtteåret.
Det foreslås, at dette ændres til den 1. i samme måned, som tillægget tildeles i, således at SU-tillægget i fremtiden beregnes ud fra den nuværende økonomiske situation.
Den sidste ændring, jeg vil nævne, omhandler, at de studerende, som ikke længere er berettiget til SU, på grund af at de har påbegyndt en ungdomsuddannelse over fem gange, med forslaget fremover vil kunne opnå det højeste gældende fribeløb i de måneder af støtteåret, hvor den uddannelsessøgende ikke er SU-berettiget.
Ud over de forslag, jeg har nævnt her, indeholder lovforslaget en række ændringer af teknisk og administrativ karakter.
Venstre er med i forliget om en SU-reform, og vi kan støtte regeringens justeringer af reformen.
Thomas Danielsen (V), 2015-03-10:
Jo, men skatteministeren kommer jo også med et lovforslag, hvor man foreslår, at flere virksomheder skal implementere helt nye aflæsningssystemer m.v. – altså et system, som faktisk allerede udfases om 3-4 år, og hvor man kan sige at risikoen er meget, meget lille.
Kun hvis der er en elhandelsvirksomhed, der går konkurs, er der en lille risiko i forhold til nogle afgifter.
Skal de dække skat og dermed belaste statskassen, eller skal de belaste de elkunder, der er lige nøjagtig i det område eller fra det selskab?
Er det noget, som skatteministeren f.eks. vurderer er proportionalt i forhold til risikoen?
Jens Joel (S), 2015-03-10:
Tak for det.
Fra socialdemokratisk side er vi jo naturligvis også meget optaget af grundvandskortlægningen.
Det handler om at sikre rent drikkevand, og forudsætningen for, at vi kan beskytte det grundvand, vi har, er selvfølgelig, at vi har et godt overblik over, hvor det forefindes, og hvad der ellers skal tages af forholdsregler.
Derfor er vi glade for det arbejde, som har været sat i gang – som Venstres ordfører også sagde – for rigtig lang tid siden under den forrige regering af den her farve, og som har været forlænget og forbedret og udvidet undervejs.
Man kan sige, at hvis ikke vi havde gjort noget nu her, ville den her kortlægning jo udløbe, og når man følger debatten udeomkring, kan det godt lyde, som om det er os, der er i gang med at skalere ned på grundvandskortlægningen.
Og ja, det er jo rigtigt, forstået på den måde, at når vi – som hr. Henrik Høegh siger – har dannet os det meste af overblikket, er det en mindre opgave, der udestår.
Men det er jo ikke tilfældet, at vi lukker ned for noget her, tværtimod siger vi, at hvis vi kører videre frem til 2020, får vi et endnu bedre overblik end det, vi har nu.
Og der kommer jo stadig væk nye forekomster til; der er stadig væk nye områder, der skal indvindes, og derfor synes vi, at det er fornuftigt at fortsætte indsatsen, om end på et lidt lavere niveau.
Når vi er nået så langt, og når vi fortsætter kortlægningen på et lidt lavere niveau, er det selvfølgelig også rigtigt, at så kræver det ikke helt så mange timer, helt så meget arbejde, og derfor skal man selvfølgelig heller ikke betale helt så meget, og derfor synes jeg, det er fornuftigt, som miljøministeren også har foreslået, at man sætter afgifterne ned.
For det er jo ikke som sådan meningen, at man skal hive flere penge ind, end det koster at lave indsatsen.
Men vi støtter varmt op om fortsættelsen af kortlægningen, fordi vi tror, det er nødvendigt at få et endnu bedre overblik.
Vi synes, det er fornuftigt, at man gør det med færre midler og derfor opkræver en lavere afgift.
Og vi glæder os til at diskutere, i hvor høj grad vi er nået i mål, når vi kommer til 2020.
Så har det været diskuteret, om opgaven ligger rigtigt i det statslige regi.
Og der mener vi ud fra hensynet til, at det skal være en ensartet sagsbehandling, og at vi ligesom skal sikre den samme kvalitet over hele landet, at det er fornuftigt at blive ved med at have det i et statsligt regi.
Men omvendt er det selvfølgelig også rigtigt, som miljøministeren har tilføjet, at man sagtens kan inddrage de lokale, regionale interessenter i det arbejde, som skal udføres.
Generelt set kan vi jo også se af høringssvarene, at der er stor tilfredshed med, at man laver en kortlægning.
Vi kan se, at det er vigtigt for rigtig mange, ikke bare borgere, men også organisationer, at vi passer godt på vores grundvand, og derfor er den her indsats rigtig, rigtig vigtig.
Socialdemokraterne støtter forslaget og ser selvfølgelig frem til udvalgsarbejdet.
Henrik Høegh (V), 2015-03-10:
Tak for det.
Sidst i 1990'erne vedtog den daværende regering at lave en omfattende og grundig grundvandskortlægning i Danmark.
Arbejdet skulle tage cirka 10 år, og man besluttede sig for at opkræve en fast afgift per kubikmeter leveret drikkevand for at betale omkostningerne.
Efter 10 år måtte man konstatere, at dette arbejde ikke helt var tilendebragt, og derfor er det løbende blevet forlænget – nu frem til 2015.
Den generelle kortlægning af grundvandet er nu tilendebragt.
Der udestår stadig væk nogle opgaver i forbindelse med nye drikkevandsboringer, men generelt har vi fået et rigtig godt billede af vores grundvandsforekomster.
Derfor er det nu tid til at geare det her arbejde ned.
Der skal holdes fokus på udviklingen, men generelt skal der geares ned, idet den viden er skaffet, og dermed kan de opkrævede afgifter til det her område også reduceres.
Fra flere sider har der så været efterspurgt en koordineringsgruppe, som interessenter og eksperter skal deltage i, og vi er tilfredse med, at ministeren har imødekommet dette ønske og opretter den pågældende gruppe.
Regionerne har så måske set en mulighed for en udvidelse af deres ressort- og arbejdsområde.
Der er lidt spørgsmål om definitioner omkring grundvands- og drikkevandsdirektiver og måden, vi håndterer det på herhjemme.
Det tror og håber vi der kommer tilfredsstillende svar på fra Kommissionen og fra de nabolande, som vi i øjeblikket tjekker for at se, hvordan de har håndteret det.
Men ud fra det overordnede må vi sige, at Venstre støtter det her forslag.
Vi vil stille nogle spørgsmål under udvalgsarbejdet, men vi er generelt positive.
Pia Adelsteen (DF), 2015-03-10:
Tak for det.
Det er fint, at vi har en grundvandskortlægning, sådan at vi ved, hvad der er derude, og vi synes for så vidt også, at det er ganske fint, at man nedsætter afgiften.
Lige da jeg læste det, tænkte jeg: Det bliver dejligt, nu bliver mit vand billigere.
Men så sad jeg og regnede lidt på det, for besparelsen er ca. 28 øre pr. kubikmeter, og sådan en gennemsnitshusstand med to voksne og to børn bruger 170 m³ om året.
Det kan jeg i hvert fald huske at vi blev afregnet for, inden vi fik vandmålere.
Så det giver 47 kr. og 60 øre om året, og så tænkte jeg, at det dårligt rækker til en biografbillet alligevel; men om ikke andet sparer man da lidt penge, og lidt har også ret.
Så det synes jeg er godt, og selvfølgelig skal man under ingen omstændigheder opkræve flere penge end nødvendigt.
I forslaget ligger der også en bemyndigelse til miljøministeren.
Jeg har sagt det før, og det siger jeg til alle ministre – bare så miljøministeren ikke tror, at det kun er hende, jeg er ude efter, det er det altså ikke – at jeg generelt ikke synes, at man skal give ministre for mange bemyndigelser, men det er selvfølgelig noget, jeg lige spørger ind til, for man skal heller ikke gå i for små sko.
Jeg har en lille bemærkning, og det er i forhold til et høringssvar, nemlig hvor regionerne jo helt klart mener, at de skal have opgaven frem for Naturstyrelsen.
Det er, hvad jeg vil kalde en mellemløsning, i forhold til da vi gik fra amterne til de fem regioner, vi har nu.
Men man kunne måske stille et spørgsmål, fordi regionerne kommer med en argumentation, der siger, at når vi i forvejen arbejder med jordforurening, når vi i forvejen arbejder med råstoffer, er det så ikke også smart, at vi arbejder med grundvandet?
Det kan der jo være et fint argument i.
Omvendt kan man så også sige, at måske er det på tide, at netop jordforurening og råstoffer kommer under staten eller under Naturstyrelsen sammen med grundvandet, sådan at man, hvis man skal bruge Miljøministeriets argument, sikrer et ensartet niveau, som er argumentet for, at lige præcis kortlægningen her skal ligge i Naturstyrelsen.
Men vi må jo se på, om vi får samlet det hele på et tidspunkt.
Det kunne der være en god synergi i, synes jeg.