runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Jensen (S), 2014-05-07:
Nu er jeg jo ikke sat til at være minister for producenter af myggenet.
Jeg er handels- og udviklingsminister, og i det her tilfælde mener jeg bare, at når man får en sanktion, der betyder, at man mister 11 mio. kr., er det en rigtig hård sanktion.
Den er bestemt af et uafhængigt panel af repræsentanter fra bl.a. Verdensbanken, som er vant til at håndtere den her type sager, og det har jeg fuld tillid til.
Men jeg er helt enig med spørgeren i, at der skal være en straf, og at den skal være hård.
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-05-07:
Tak, formand.
Jo, men ville straffen ikke mere have været en straf, hvis virksomhederne skulle have afleveret de 11 mio. kr. og så måske kunne have fået at se, at nogle af deres konkurrenter løb med ordren, altså dem, der måske ville have vundet den oprindelige ordre, hvis ellers tingene var foregået efter de almindelige gældende regler.
Det er jo det, der sådan set er hele sagspræmissen.
Dem, der nu kommer til at få straffen, er jo egentlig dem, der bl.a. lever af at producere myggenet i deres virksomhed, men når en anden begynder at levere dem gratis, siger det sig selv, at det er en dårlig forretning.
Mogens Jensen (S), 2014-05-07:
Nu hører det så med til sagen, at beløbet for den ordre, der er tale om, er på 63 mio. kr., og ud af det beløb får de så nu en straf på 11 mio. kr., som de skal betale.
Jeg synes jo, at det, man bør se på i den her sag, er, om det her gør ondt på virksomheden
: Kommer det her til at påvirke virksomhedens økonomi, kan de mærke det her, får de så tilstrækkeligt et rap over fingrene, at det er slut?
Det tror jeg at de 11 mio. kr. er medvirkende til.
Vi skal selvfølgelig også huske på, at to medarbejdere er røget ud, og at man kræver pengene tilbagebetalt, og det er en stor del af dem blevet.
Karen Hækkerup (S), 2014-05-07:
Jeg har godt set, at Venstre er kommet med forslagene.
Jeg har ikke fået læst dem i detaljer, men jeg synes, at vi skal lade alting indgå i det arbejde – alle gode ideer vil sådan set være gode at få bragt i anvendelse.
Jeg lyttede mig til, at økonomi- og indenrigsministeren sagde, at kryptering allerede var indført, og i hvilket omfang det så er, vil jeg også gerne blive klogere på.
Men jeg synes, det er vigtigt at slå fast, at er der sket misbrug af forskellige data, er der i forvejen tale om ting, der er ulovlige.
Det, vi så kan, er at se på: Kan vi blive endnu bedre til at beskytte data?
Og der kunne kryptering, som jeg som sagt hørte at økonomi- og indenrigsministeren nævnte, være en ting.
Jeg hørte også, at hun sagde, at der vil være automatisk kontrol, men det handler også om spørgsmålet om, hvordan der logges, og hvordan man sørger for, at man kan se, hvad der er sket.
Jeg har ikke det tekniske overblik til på stående fod at kunne redegøre for det, og det er jo derfor, jeg har bedt om, at det kommer, og så må vi se, hvad vi gør derfra.
Jeg afviser ikke nogen forskellige indgreb.
Michael Aastrup Jensen (V), 2014-05-07:
Vi har jo i dag været ude med nogle rent konkrete datasikkerhedsmæssige tiltag, som forholdsvis nemt vil kunne gennemføres, men som vil kunne have rigtig, rigtig stor virkning.
Jeg synes, det kunne være interessant at høre lidt om ministerens holdning til nogle af dem.
Det vil sige, at så vil man ikke i et kundeservicecenter i f.eks. Nets kunne sidde og slå op på ekskærester eller statsministeren eller kronprinsen eller nogen andre.
Man vil så at sige gøre det umuligt for andre end dem, der har behov for det, at kunne gå ind og se på de nødvendige data.
Så er der også andre forslag.
Vi er jo i den situation, at der i dag, hvis du har at gøre med personfølsomme data ude i private virksomheder, ingen sikkerhedsgodkendelse af medarbejdere finder sted overhovedet.
Det kunne man også gøre.
Så er der Datatilsynet; det er jo lidt barokt, at samme dag – tror jeg det var – som Se og Hør-sagen begyndte at rulle, kom det frem, at regeringen ville neddrosle endnu mere på Datatilsynet.
Der kunne man jo også gå ind og sige: Jamen lad os give Datatilsynet nogle flere ressourcer til at kunne gå ind og simpelt hen påpege, når der er huller, og også give vejledning, hvilket de ikke gør i dag, til, hvor det er, sikkerheden halter.
Og sidst, men ikke mindst, kunne man jo også komme ind på – det foreslår vi i hvert fald – en konkret ting som stresstest.
Man kender det jo fra banker, hvor man stresstester dem i forhold til den økonomiske sikkerhed, og der kunne man også gøre det samme i forhold til it-sikkerhed, hvor man også kunne stressteste.
Så alt i alt er det nogle forholdsvis konkrete forslag ud af en nipunktsplan, som vi har her.
Hvad synes ministeren om sådan nogle forslag?
Karen Hækkerup (S), 2014-05-07:
Jeg tror, jeg vil henvise til den gode debat, jeg synes vi havde under besvarelsen af det tidligere spørgsmål.
Jeg afviser ikke, at der er behov for stramninger, og jeg synes, vi skal blive klogere på det, og jeg synes, vi i givet fald skal finde ud af at lave dem i fællesskab.
I første omgang har jeg bedt folk i mit ministerium sammen med embedsfolkene i Erhvervs- og Vækstministeriet om at kortlægge, hvad det er, der gælder i forhold til gældende lovgivning i forhold til tilsyn, kompetence og snitflader, og dernæst har jeg sagt, at jeg gerne vil invitere de politiske partier til en drøftelse.
Og det tror jeg at jeg vil henholde mig til.
Michael Aastrup Jensen (V), 2014-05-07:
Og spørgsmålet lyder: Vurderer regeringen, at der er behov for at stramme kravene til sikkerheden omkring personfølsomme data, og hvilke stramninger vil der i så fald være behov for?
Karen Hækkerup (S), 2014-05-07:
I forhold til det første var det sådan set ikke min tanke at indkalde de politiske partier, inden vi er blevet klogere, for det, jeg i første omgang har sat i gang, er udelukkende en kortlægning af, hvordan reglerne er.
Det tænker jeg ikke at vi behøver at samles om, der er det jo vigtigt, at det er de folk, som arbejder med det, og som præcis ved, hvordan grænserne er, som tegner det kort for os.
Men det er klart, at når det kort er tegnet, og vi skal finde ud af, hvad vi så gør, så er det, at det kan blive rigtig godt med en politisk drøftelse, og der afviser jeg ikke, at der kan være tale om mere end et møde, og jeg vil heller ikke afsløre, hvad der kan være på bordet, hvis det er en vigtig ting for Venstre.
Jeg synes, at det vigtigste må være, at vi finder nogle løsninger i fællesskab.
Så en kortlægning først, og så må vi tage drøftelserne, og det kan jo være, at de vil føre til, at der skal åbnes nye ting.
Karsten Lauritzen (V), 2014-05-07:
Tak til ministeren som sagt for den udstrakte hånd i besvarelsen.
I Venstre dukker vi meget gerne op.
Jeg skal dog lige til sidst høre ministeren om to ting.
Først og fremmest siger ministeren, hun gerne vil være med til at drøfte det her, men jeg skal høre, om ministeren vil drøfte indholdet af det, udvalget skal se på, eller først, når der ligger et færdigt resultat.
Jeg synes, det er en afgørende forskel, om vi er med til at definere det, der bliver undersøgt, og det, vi ser på, eller blot de forslag, udvalget kommer med.
Det er det ene.
Det andet er så, kan jeg sige til ministeren, at vi i Venstre jo er glade for både frugt og grønsager, men vi er endnu mere glade for smørrebrød.
Så hvis ministeren vil byde på det, er jeg sikker på, at vi ville få løst den her sag endnu hurtigere og i større fællesskab, end ministeren lægger op til.
Karen Hækkerup (S), 2014-05-07:
Jeg kan så sige, at ovre hos mig får man mere end en kop kaffe.
Kommer man først på dagen, vil der være tyggegrønt og mandler, og kommer man sidst på dagen, kan man også være heldige at blive budt på lidt frugt.
I forhold til de ting, som Venstre har spillet ind med, synes jeg, det er interessante ting, og jeg synes, vi skal arbejde med det.
Jeg synes ikke, man skal udelukke noget.
Som jeg har fortalt, er der også gjort en del ting hos politiet, og der er også gjort nogle ting i Forsvarsministeriet, og der er mange forskellige tilsyn, der har gang i undersøgelser.
Vi skal blive klogere på her, og så skal vi tage en snak om det.
Om det så bliver med gulerødder eller frugtstykker, må jo afhænge af tidspunktet.
Michael Aastrup Jensen (V), 2014-05-07:
Jamen jeg siger da tak.
Jeg går ud fra, at den her kop kaffe også er mere end en kop kaffe.
Det er sådan, jeg opfatter det, nemlig at man simpelt hen ønsker at få Folketinget med i den diskussion om, hvad det konkret er for nogle tiltag, der er brug for.
Vi har jo fremlagt nogle rent sådan datasikkerhedsmæssige forslag, som man kunne indføre som minimum, og som i hvert fald ville gøre en Nets-sag, altså en Se og Hør-sag, meget sværere at gennemføre.
På den måde tror jeg, at også Folketinget kunne have noget at byde på.
Så bare lige for at præcisere det håber jeg, at det bliver mere end en kop kaffe, nemlig noget rent konkret, hvor vi kommer med ind i værkstedet.
Karen Hækkerup (S), 2014-05-07:
For det første vil jeg gerne sige, at min indstilling også er, at det skal foregå på forholdsvis kort tid.
Det kan sagtens være, at det arbejde, som i første omgang kommer, kommer til at lægge nogle spor ud for et yderligere arbejde, der så skal følges op på.
Men selve den kortlægning af, hvilke regler vi har, og hvordan kompetencerne lapper over, og hvordan tilsynet bliver ført, er jo viden, vi har, og som ikke kan tage så lang tid at få samlet. Til den anden del af spørgsmålet, som handlede om inddragelse af Folketinget, har jeg allerede sagt, at jeg naturligvis gerne inviterer de politiske partier, når jeg er blevet klogere, og det synes jeg vil være det rigtige at gøre.
Vi kan ikke have andet end en fælles interesse i, at det her bliver løftet på en fornuftig måde.
Michael Aastrup Jensen (V), 2014-05-07:
Allerførst vil jeg da gerne takke for, at ministeren rækker hånden ud til, at vi skal gøre det her i et parløb.
Så jeg håber at den der hånd, som jeg opfatter ministeren rækker ud, også handler om at inddrage de forskellige partier.
Så er der jo hele diskussionen om, hvad vi gør nu.
Og der er ministerens svar, at der er det her undersøgelsesarbejde, og at der ikke skulle gå år.
Det er jo selvfølgelig beroligende sammenlignet med den sag, vi lige havde med økonomi- og indenrigsministeren, hvor der indtil videre næsten er gået et år med det arbejde, der var på det område.
Men det er alligevel sådan lidt åbent, hvad det betyder.
Betyder det så ¾ år, betyder det 1 år, eller hvad betyder det?
Altså, jeg tror, der er rigtig mange mennesker, der rigtig gerne vil have, at det her arbejde går noget hurtigere, end at det har en lang tidshorisont, og det her burde måske også kunne gøres på meget kort tid.
Karen Hækkerup (S), 2014-05-07:
Beklager.
Svaret vedrørende tidsfristen er, at det selvfølgelig skal gå hurtigt.
Der er ikke sat nogen dato på.
Det er jo et nyt arbejde, der er sat i gang.
Der skal først laves en ramme for det.
Men det er min indstilling, at det skal gå hurtigt, og jeg deler fuldstændig Venstres opfattelse af, at vi her ikke taler år.
Det dækker jo nok også over, at man bliver nødt til at få hegnet det lidt bedre ind, og det skal man selvfølgelig gøre med alle de mennesker, som sidder og kigger på det.
Der er rigtig mange ting og undersøgelser, der er i gang nu, både i forhold til Datatilsynet, Finanstilsynet, politiet og egne undersøgelser hos Aller.
Der er rejst spørgsmål fra Datatilsynet til Se og Hør.
Der er interne undersøgelser i lufthavnen.
Vi skal jo have samlet trådene, og når vi har det, ved vi også lidt mere.
Karsten Lauritzen (V), 2014-05-07:
Tak for det.
Det, jeg spurgte om, var jo dog noget andet.
Det var, hvad tidshorisonten på det her udvalg er.
Det må ministeren have gjort sig nogle overvejelser om, eller også kan det jo tage lang tid, hvis man bare siger: Løs den her opgave på et eller andet tidspunkt.
Der kunne det måske være en god idé at sætte det, man kalder en deadline, eller på dansk en slutdato, for, hvornår der skal foreligge noget.
Der er det som sagt vores opfattelse, at det bør være en slutdato, der ligger måneder ud i fremtiden og ikke år.
Det er det ene.
Det andet er, at ministeren heller ikke svarede på, om udvalget skal tage sig af andet end at se på elektroniske betalinger.
Karen Hækkerup (S), 2014-05-07:
Oplysningerne om os og vores data ligger jo alle steder; alle ministerier vil jo have et eller andet sted, hvor vores data bliver registreret.
Vi har nogle forskellige lovgivninger, som beskytter, hvordan data bliver brugt, og som også hegner ind, hvordan de ikke må bruges, altså hvordan de ikke må misbruges.
Det, vi skal se på – og som jeg også hørte økonomi- og indenrigsministeren meget tydeligt sige at der var gjort mange ting i forhold til – er den rapport, som også kom nu, om cpr-numre.
Jeg redegjorde også for den strategi for cybersikkerhed, der er lavet under Finansministeriet, og nævnte også selv, at politiet har oprustet med NC3, et nationalt center for cyberkriminalitet, som nu er en stor enhed i politiet, hvor man skal arbejde med det her.
Og samtidig har vi sat udvalgsarbejdet i gang for at se, hvad der skal gøres.
Jeg kan godt forstå, at Venstre rejser sagen, og jeg synes også, det er vigtigt, at vi samarbejder om det, for jeg synes, at der her er en problemstilling, som vi bliver nødt til at løfte i fællesskab.
Karsten Lauritzen (V), 2014-05-07:
Det er jo ikke, fordi jeg tror, at behovet for at gøre noget bliver en politisk kampplads, men jeg tror, det er fair at diskutere, hvor hurtigt der sker noget.
Og det er jo ikke, fordi jeg tror, at ministeren har en ond dagsorden om at forhale det her spørgsmål, men som vi så ved et tidligere spørgsmål i dag, er der – på trods af et sikkert godt ønske fra økonomi- og indenrigsministeren – ikke sket noget i forhold til sikkerheden ved CSC.
Den rapport, der skulle afdække, hvad problemerne er, er forsinket og bliver mere forsinket og har nu været 1 år undervejs.
Så fra Venstres side tror jeg vi må sige, at vi har tænkt os at holde øje med, hvad der sker på det her område, og vi kommer til at forfølge det, sådan at der bliver lagt nogle ressourcer i det her.
For man kan jo nedsætte et udvalg, og så kan der gå år, før der sker noget, og når vi har et så åbent og tilsyneladende så stort hul i vores beskyttelse af personfølsomme oplysninger, så har vi altså dage og måneder at arbejde med og ikke år.
Det ville være rart at høre som punkt 1, om ministeren kunne sige noget om tidsperspektivet i det her udvalg, som ministeren har nedsat sammen med erhvervs- og vækstministeren, og som punkt 2, om det er korrekt forstået, at det, udvalget skal beskæftige sig med, er sikkerheden omkring elektroniske betalinger.
For som jeg har set det, ministeren har sagt, har der stået »elektroniske betalinger m.v.«, og »m.v.« kan jo dække over mange ting, så derfor ville det være rart, hvis ministeren kunne sige noget om tidsperspektivet, altså om der er sat en deadline for, hvornår der skal ske noget, og hvor bredt det her arbejdsområde er.
For jeg kan sige, at vi for Venstres vedkommende sådan set tror – det må vi også påtage os vores del af ansvaret for – at den her persondatabeskyttelse har været delt mellem en lang række ministerier, hvor der ikke har været noget klart politisk ansvar; for man har Digitaliseringsstyrelsen under Finansministeriet, Finanstilsynet under Erhvervs- og Vækstministeriet, Datatilsynet under Justitsministeriet og sikkert nogle andre tilsynsmyndigheder og nogle andre ministerier.
Så det er svært at få sikret en koordinering, og det er måske et af problemerne.
i forhold til at det går meget langsomt med at få sikret og undersøgt, hvad vi kan gøre i den her sag, og sikret, at danskernes oplysninger, på både kreditkort og alt muligt andet, ligger trygt og sikkert og ikke bliver misbrugt.
Karen Hækkerup (S), 2014-05-07:
Jeg tror, det giver bedst mening, hvis jeg starter med at henvise til det svar, jeg afgav lige før.
Der er i det hele taget hele tiden nye ting, der udvikler sig i den her sag, og derfor kan vi jo ikke sige andet, end at vi bliver nødt til at blive klogere på og finde ud af: Kan vi styrke vores systemer, så de bliver endnu bedre, så der bliver endnu mere kontrol, så der bliver endnu flere alarmer, så der bliver endnu mere kryptering, så vi sørger for, at den her indsats i det hele taget er bedre?
Der er ikke nogen tvivl om, at hvis de her ting har foregået, er de i forvejen ulovlige og strafbare, men det er jo ikke godt nok, at de er ulovlige og strafbare.
Det bedste ville jo være, at det ikke kunne ske, og derfor skal vi se på, hvordan vi kan gøre tingene bedre, og det synes jeg er en vigtig ting.
Derfor har jeg, som jeg også sagde i min tidligere besvarelse, bedt mine embedsmænd om sammen med embedsmænd fra Erhvervs- og Vækstministeriet at kigge alt det her igennem
: Hvordan er lovgivningen?
Hvordan er kompetencerne?
Hvorhenne er snitfladerne?
Vi har forskellige kontrolinstanser, som ligger under forskellige ministerier, og som lapper ind over hinanden.
Hvordan fungerer det?
Er der noget, vi allerede nu kan forudse at vi kan arbejde videre med?
Jeg har lyttet til, at Venstre har nogle spændende ideer til, hvordan man kan styrke det her område.
Og jeg vil gerne sige, at i en sag som den her finder jeg faktisk, at det rigtigste må være, at vi samarbejder og i fællesskab finder ud af, hvad der er behov for.
For det her handler ikke om en politisk kamp, men om, at vi her må gøre fælles sag på borgernes side, når det handler om at blive endnu bedre til at beskytte data.
Jeg vil bare gerne nu have, at vi bliver lidt klogere på, hvad det er, vi har brug for.
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-05-07:
Men mit spørgsmål går jo mere på, hvad straffen så bliver omsat til.
Altså, de 11 mio. kr. bliver omsat til 1 million myggenet.
Hvorfor skulle straffen ikke være sådan, at de skulle give 11 mio. kr. til Den Globale Fond, og så kunne Den Globale Fond lave et almindelig udbud af de myggenet, som der nu engang skulle til?
Det er jo det, der sådan set gør den store forskel i den her sag.
Så jeg vil gerne have ministerens svar på spørgsmålet: Kan man ikke i stedet for sige, at straffen burde have været en økonomisk straf fremfor en materiel straf?
Mogens Jensen (S), 2014-05-07:
Jamen når man kan opgøre en straf, som man kan i det her tilfælde, til en værdi af 11 mio. kr., som er det, som de to virksomheder skal tage ud af deres regnskab, og som de ellers skulle have haft opført som indtægt, kan man vel ikke gøre andet end at opfatte det som en straf.
Jeg synes, det er en stor straf.
Jeg tror også, ordføreren vil medgive mig, at 11 mio. kr. er en rimelig hård sanktion oven i det andet, som jeg redegjorde for at virksomhederne også forpligter sig til at leve op til.
Så jeg synes, at de 11 mio. kr. er en fornuftig straf.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-07:
Tak for det.
Det er jo et spørgsmål, som forligskredsen skal drøfte, altså hvordan man konkret kan forholde sig ved afstemninger.
Jeg mener, at man i den konkrete sag kunne have gjort indsigelser i forligskredsen, hvis man var ked af, at Enhedslisten ikke kunne støtte det lovforslag, vi har talt om.
Og det vil selvfølgelig være det samme i andre spørgsmål, altså at man i forligskredsen skal drøfte, om forligskredsen kan acceptere, at enkeltpartier står uden for, eller om der vil være tale om forligsbrud.
Lars Christian Lilleholt (V), 2014-05-07:
Tak til ministeren for svaret.
Hvis der er dele af energiforliget, som Venstre er imod – det kunne jo tænkes – er der så med det her åbnet op for, at vi kan stemme imod dele af energiaftalen og så stadig væk være en del af energiaftalen?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-07:
Det kan jeg svare nej til.
Venstre har valgt at bringe spørgsmålet om forligsbrud op i Folketingssalen, men det hører ikke hjemme i Folketingssalen.
Uenigheder om fortolkningen af energiaftalen skal drøftes i energiforligskredsen.
Og rettidig omhu fra Venstres side havde været at bringe det op i forligskredsen, mens drøftelserne stod på dér, og ikke i Folketingssalen ved den afsluttende lovbehandling.
Det er normal praksis, at lovforslag, som udmønter dele af en politisk aftale, forelægges for forligskredsen, inden forslaget fremsættes i Folketinget.
Hensigten hermed er at sikre, at alle forligspartierne kan bakke op om den konkrete udmøntning af lovforslaget.
Jeg lægger vægt på, at alle forligspartierne kan bakke op om den konkrete udmøntning, og i langt de fleste tilfælde lykkes det da også at blive enige om lovforslag, som alle forligspartier kan støtte.
Hvis der ikke i forligskredsen kan opnås enighed om den konkrete udmøntning, er det op til forligskredsen at afklare den videre proces, herunder om lovforslaget kan fremsættes, uden at alle forligspartier støtter det, eller om lovforslaget skal afvente, at der opnås enighed i forligskredsen.
Lars Christian Lilleholt (V), 2014-05-07:
Tak for det, formand.
Kan et hvilket som helst parti i forligskredsen bag energiforliget frit vælge, om det vil stemme for eller imod lovforslag, der udmønter energiforliget, og stadig være en del af forligskredsen?
Kan et hvilket som helst parti i forligskredsen bag energiforliget frit vælge, om det vil stemme for eller imod lovforslag, der udmønter energiforliget, og stadig være en del af forligskredsen?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-07:
Det har under forhandlingerne hele tiden stået klart, at Enhedslisten ikke kunne stemme for dette lovforslag, det har været energiforligets parter bekendt, og der er ingen, der har gjort indsigelser, mens sagen blev drøftet i forligskredsen.
Jeg mener, at rettidig omhu havde været at drøfte det i forligskredsen og ikke efterfølgende.
Jeg har accepteret, at Enhedslisten, selv om de står bag energiforliget, ikke stemte for det bemeldte lovforslag.
Lars Christian Lilleholt (V), 2014-05-07:
Har ministeren talt med Enhedslisten om konsekvenserne af at gå enegang?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-07:
Det er jo forligspartierne selv, der vurderer, om man kan acceptere den konkrete udmøntning af forligsteksten i et lovforslag, og det er også forligspartierne, der må vurdere, hvornår der er tale om forligsbrud.
Og Venstre har ikke på noget tidspunkt signaleret, at man havde problemer med, at Enhedslisten står udenfor i den konkrete sag.
Det er vanskeligt at se, hvordan der kan være tale om forligsbrud, når Enhedslisten har accepteret et lovforslag, som de øvrige forligspartier var enige om blev fremført, selv om Enhedslisten var uenig i indholdet.
Jeg mener ikke, at det var muligt at opnå enighed om det konkrete forslag, så denne løsning var den eneste mulighed, medmindre lovforslaget helt skulle droppes, som det i øvrigt er sket en gang før.
Lars Christian Lilleholt (V), 2014-05-07:
Vi har her i Folketinget en meget lang tradition for brede energipolitiske aftaler – ja, det er vel nærmest en tradition, der går 35-40 år tilbage – og vi har aldrig før set, at et parti er gået imod udmøntningen af en del af en aftale på energiområdet.
Er det ikke ganske alvorligt, at der er et af forligspartierne, som her vælger at gå enegang?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-07:
Venstre har jo valgt at bringe spørgsmålet om forligsbrud op i Folketingssalen.
Jeg mener ikke, at det hører hjemme i Folketingssalen, jeg mener, at uenighed om fortolkningen af energiaftalen skal drøftes i energiforligskredsen, og at rettidig omhu fra Venstres side havde været at bringe det op i forligskredsen, mens drøftelserne stod på dér, og ikke i Folketingssalen ved den afsluttende lovbehandling.
Det er forligspartierne selv, der vurderer, om man kan acceptere den konkrete udmøntning af forligsteksten i et lovforslag.
Lars Christian Lilleholt (V), 2014-05-07:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren mener, at det er i overensstemmelse med god forligsskik, at et parti, som er en del af en stor energiaftale, så vælger at stemme imod dele af udmøntningen af aftalen.