runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Nu er sæsonen jo lige startet, og der er snævre grænser for, hvor meget de enkelte partier har nået at foreslå i form af beslutningsforslag her i salen.
Vi har i den radikale gruppe selv tilrettelagt arbejdet sådan, at vi har lavet vores finanslovforslag, som ligesom er rammen for det, vi vil foreslå i året, der kommer, og som jo også er det, vi lægger på bordet til finanslovdrøftelserne, som vi meget gerne vil tage fuldt og helt del i.
Når vi gør det på den måde, er det, fordi vi, når vi kommer med et beslutningsforslag, godt vil kunne svare på, hvor pengene skal komme fra, hvordan det er finansieret.
Det er vores måde at arbejde på, og det er det, fordi vi meget tidligt har gjort det til en vane, at skulle der ske noget - alt kan jo ske i politik - skal det helst være sådan, at det, vi foreslår, kan gennemføres den dag i morgen, hvis vi får et ansvar for, at det kan lade sig gøre.
Det er vores måde at lægge det an på, og jeg ser sådan set meget frisk på den samling, der kommer, og håber selvfølgelig, at vores måde bliver respekteret og måske kan inspirere andre til at arbejde på samme vis.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-10-09:
Det er jo en spændende tid, vi går i møde.
En af de ting, som fru Margrethe Vestager også i forsommeren brugte som eksempel på at markere en forskel på at være ansvarlig og uansvarlig, så jeg i en debat med en repræsentant fra Socialistisk Folkeparti.
Det var om det med jobplanen, det var, at man anerkendte, at en af arbejdsopgaverne var, at vi skulle have skabt et større arbejdsudbud, noget mere arbejdskraft.
Gælder de tanker og den definition stadig væk, altså at man er ansvarlig, hvis man går til den opgave med en vis ildhu og opmærksomhed?
Gælder det stadig væk, sådan som det blev sagt fra fru Margrethe Vestagers side i forsommeren, at det er noget, der er afgørende for, om man er et ansvarligt parti?
Det var i hvert fald en skelnen, fru Margrethe Vestager drog i en tv-duel i forsommeren, og det kunne i dagens debat være lidt interessant at vide, om det stadig væk er sådan, fru Margrethe Vestager ser sagen.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Det er i hvert fald det krav, vi stiller til os selv.
Jeg tror egentlig, at alle Folketingets partier er optaget af høj beskæftigelse.
Der er ingen, der ønsker nogen ledige, hvis det overhovedet kan undgås.
Det er det ene hensyn.
Det andet hensyn er, at når der så er ledige job, skal der være nogle til at tage dem.
Vi har haft de tal, som statsministeren lancerede under åbningsdebatten, til rådighed et stykke tid - ca. 60 år.
Derfor har vi jo i lang tid set med stor bekymring på, hvad der egentlig sker, når de store generationer går på en fuldstændig velfortjent pension.
Hvem er det så, der tager ansvaret i klasseværelset, rundtomkring i bofællesskaberne eller i virksomhederne for den sags skyld?
Hvis ikke man vil tage ansvaret for at skaffe mere arbejdskraft, bærer man ansvaret for tab af velfærd, tab af velstand, og vi får dermed også potentielt stigende skatter, og det er ikke radikal politik.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2008-10-09:
Jeg vil gerne fortsætte der, hvor fru Tina Nedergaard slap, og spørge: Når Det Radikale Venstre ønsker en skattereform, der sænker skatten på arbejde, hvorfor er det så, at Det Radikale Venstre den ene gang efter den anden har stemt imod de forslag til skattelettelser netop på arbejdsindkomst, som har været fremme her igennem de sidste 7 år?
Spørgsmålet er så: Kan fru Margrethe Vestager ikke se, at det virker fuldstændig utroværdigt at tale om skattelettelser hele tiden og så stemme imod hver gang?
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Man kan have sådan et syn på vores skattesystem, at det er nok at interessere sig for en del af det.
Vi har nu igennem en årrække fremlagt forslag til at lave en samlet reform af vores skattesystem, som er finansieret, fordi vi har det hovedmål, at der bliver skabt mere arbejdskraft.
Men det hovedmål skal nås, samtidig med at vores skattesystem hjælper i vores klimapolitik, og at vores skattesystem har en social balance.
Det indebærer jo, at ændringer i skattesystemet skal være finansierede.
For selv om vi ikke synes, at skatten skal stige, har vi også stor respekt for, at den offentlige sektor skal finansieres.
Og når vi oplever, at regeringen fremsætter forslag om ufinansierede skattelettelser, eller at regeringen prioriterer på en måde, så vi må sige, at det måske ikke lige var det, der forenklede skattesystemet eller gjorde det mere tilgængeligt, eller hvad det nu kunne være, så stemmer vi imod, fordi vi synes, at det er utroværdig at gå ind, hvis vi siger, at det her er utilstrækkeligt, at det ikke er det, der virker, og at det ikke er økonomisk ansvarligt.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2008-10-09:
Jeg vil godt lige have fat i det med den sociale profil, og der vil jeg gerne have en forklaring af fru Margrethe Vestager.
Hvordan vil Det Radikale Venstre sænke topskatten, så det samtidig er til fordel for de svageste på arbejdsmarkedet?
Tina Nedergaard (V), 2008-10-09:
Tak til ordføreren for en interessant tale.
Noget af det, jeg hæfter mig særligt ved, er den radikale iver for reformer specielt inden for skatteområdet.
Derfor vil jeg gerne spørge fru Margrethe Vestager: Når nu man mener, at topskatten er et kæmpe problem, og når nu man mener, at den høje skat på indkomst er så stort et problem, hvorfor er det så, at Det Radikale Venstre har stemt imod de samlede lettelser på indkomstskatten på 21 mia. kr., som denne regering har fået vedtaget her i Folketingssalen?
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Jeg vil meget gerne bidrage til hr. Jesper Langballes ordrigdom, for det er ikke kun visioner, vi drøfter.
Vi gør det også i processer, hvor vi bruger Post-it i forskellige farver.
Vi har gruppearbejde, vi arbejder på alle måder, jeg tror kan provokere hr. Jesper Langballe.
Og det er, fordi vi er drevet af en opfattelse af, at det er vigtigt, hvad det er for en forestilling vi gør os, fordi vi arbejder efter den forestilling.
Noget af det, som jeg lærte som det allervigtigste, dengang jeg var minister, var, at man skulle vare sig for retningen med det første skridt, for før man ved af det, kommer der nogen og skubber en i ryggen, og så er det det skridt, der sætter retningen, og hvis ikke man passer på, bliver det ud af en tangent.
Og da statsministeren for 7 år siden valgte samarbejdspartner de første 100 dage, valgte han også retningen på det første skridt, og senere er han blevet skubbet i ryggen af den enerti, der ligger i VKO-samarbejdet, og det er en tangent i forhold til det, som Danmark har brug for.
Henriette Kjær (KF), 2008-10-09:
Jeg vil gerne stille et lidt overordnet spørgsmål til fru Margrethe Vestager, for det var jo sådan en radikal classic-tale, vi fik her.
Det blev jo helt klart slået fast, at De Radikale ønsker reformer, De Radikale er mere vidtgående end regeringen i nogle af deres ønsker.
De Radikale samarbejder også med regeringen på en lang række punkter - De Radikale er med i jobplanen, De Radikale er med i trafikforliget, og jeg håber også, at vi får lavet en god klimaplan og en god trafikinvesteringsplan sammen med De Radikale.
Vi er ikke helt enige om udlændingepolitikken, men ellers er der rigtig mange snitflader.
Alligevel har De Radikale ikke peget på den statsminister, der sidder nu, men har traditionelt lagt sig op ad Socialdemokratiet.
Jeg har så tværtimod meget svært ved at se, hvilke snitflader der er i forhold til Socialdemokraterne, som nu er gået ind i et meget tæt samarbejde med SF.
Hvor vil De Radikale selv betegne sig som værende i det politiske landskab?
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Vi er først og fremmest der, hvor der er noget indflydelse at hente, fordi valgkampen er slut, stemmerne er talt op, og til vores store beklagelse har det vist sig, at VKO fortsat havde flertallet og regeringsmagten.
Og så kan man jo vælge forskellige måder at håndtere det på.
Vi lægger sådan set planer og fremsætter forslag, som også kan gennemføres i samarbejde med Venstre og Konservative - og også sammen med Dansk Folkeparti, som det viste sig i forbindelse med jobplanen.
Det, at vi ønsker indflydelse nu og arbejder for at få den, ændrer sådan set ikke på, at vi synes, at der skal en anden regering til.
For der er gode politiske grunde til ikke at pege på Anders Fogh Rasmussen som statsminister.
Det Radikale Venstre ønsker en anden linje, og det håber jeg faktisk også fremgik af min ordførertale.
Henriette Kjær (KF), 2008-10-09:
Selvfølgelig var man mere radikal, mere yderliggående, i forbindelse med ønskerne om reformer.
Jeg forstår slet ikke, hvorfor fru Margrethe Vestager beklager, at der kom en VK-regering til med støtte fra Dansk Folkeparti, for med det, der blev sagt, lyder det, som om De Radikale er mere enige med regeringen end med Socialdemokraterne.
Socialdemokraterne er ikke - som jeg har hørt det, de har sagt i dag villige til at kaste sig ud i en stor reform, hvor man forkorter dagpengeperioden.
Man er heller ikke interesseret i at lave ændringer i efterlønnen osv. osv.
Og derfor er det, jeg synes, at det er interessant, at man siger, at det er beklageligt, at det er hr. Anders Fogh Rasmussen, der fortsatte som statsminister efter valget, for jeg har meget svært ved at se de samarbejdsflader, der er tilbage i forbindelse med Socialdemokraterne.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Jeg oplever tit, at der mellem De Konservative og De Radikale er et sammenfald i ønsket om reformer, i ønsket om at drive ting frem, i ønsket om at have en ordentlig udlændingepolitik - i hvert fald når det er integrationsordføreren, der taler, er der jo et sammenfald.
Det, som bare må være ærgerligt, må være at have siddet 7 år og set på, hvor lidt det er blevet til.
Og der er jo tale om 7 magre politiske år.
Der er der nok en forskel i vurderingen.
For når statsministeren taler om arbejdskraft for tredje år i træk, og når man nu roser sin politik, men alligevel meget klart ser problemerne, er der da brug for, at der kommer en anden ledelse af det her land.
Inger Støjberg (V), 2008-10-09:
Ja tak.
Fru Margrethe Vestager er meget reformivrig og angriber også regeringen for ikke at have gennemført nok reformer.
Det er sådan set lidt den samme sang, som vi hørte fra hr. Niels Helveg Petersen i sidste uge, hvor han også angreb den nuværende regering for ikke at lave reformer nok.
Så er det bare lige, jeg vil liste nogle af de reformer op, som rent faktisk er blevet gennemført: velfærdsreformen, kommunalreformen, globaliseringsstrategien, vi skal i gang med en arbejdsmarkedsreform og en skattereform.
Hvad mere kan Det Radikale Venstre egentlig ønske sig?
Det undrer mig lidt at høre den her klagesang, for ser man lidt tilbage til, dengang De Radikale var i regering sidst, blev det jo ikke til meget.
Der var reformiveren ligesom helt forsvundet, og hvorfor kommer den så lige pludselig nu?
Henriette Kjær (KF), 2008-10-09:
Jamen, det vil jeg da sige til dem her fra talerstolen klart og tydeligt at de skal gøre.
Det er jeg da også pikeret over at man ikke gør.
Det er lovpligtigt, og det er med til at sætte fokus på et alvorligt problem.
Jeg ved ikke, om det her har været det; ellers er det da noget af det, der skal i fokus, for der er jeg da fuldstændig enig med hr. Eigil Andersen i, at det er problematisk, og at det er for dårligt, for vi skal have det her analyseret.
Vi har jo lidt haft en debat i dag, hvor SF og Socialdemokraterne mener, at ledigheden simpelt hen stiger, så vi er ved at have et stort problem dér, men jeg mener nu også, at det, at vi mangler arbejdskraft, gør, at mange føler sig pressede og stressede, fordi de skal nå rigtig meget, fordi de ikke kan få de kolleger, de har brug for.
Og det viser bare, at der er behov for endnu en jobplan, en arbejdsmarkedsplan, hvor vi prøver at skaffe mere arbejdskraft.
Inger Støjberg (V), 2008-10-09:
Det er bare lidt underligt at høre den her reformiver, når man nu ser tilbage på, hvad det blev til, da Det Radikale Venstre selv var i regering.
Altså, jeg forstår ganske enkelt ikke, hvorfor fru Margrethe Vestager ikke tager de rigtige ord i munden og siger, at det kunne være blevet til meget mere dengang, end det blev, og så anerkender, at velfærdsreformen dog er med til i den grad at skabe et solidt fundament for, at der er senere tilbagetrækning, og at unge kommer hurtigere ind på arbejdsmarkedet; at globaliseringsaftalen i den grad er med til at ruste Danmark og danskerne til fremtiden; at kommunalreformen i den grad er med til at sætte nogle nye hegnspæle i og gøre Danmark og kommunerne klar til at yde den service, som fremtiden ønsker; og at en kommende arbejdsmarkedsreform og en kommende skattereform vil være med til at binde tingene sammen.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Det er jo netop ordet kommende, der er interessant.
Fru Inger Støjbergs parti har nu haft regeringsansvaret i 7 år.
Alligevel bliver man ved med at drage en sammenligning til den daværende regering, som faktisk gjorde et meget, meget stort arbejde med at grundlægge et nyt strukturelt syn og et nyt fundament for dansk økonomi.
Det fylder mig altid med optimisme, når man ikke har noget bedre at komme med end at sige, at det var værre på et andet tidspunkt.
I 7 år har man båret ansvaret.
I 7 år har vi ikke fået grundlæggende arbejdsmarkedsreformer og den skattereform med en grøn profil, som jo kunne have reddet statsministeren mange gange fra den kritik, han helt berettiget må lade sig udsætte for, når man ser på de faldende ambitioner på klimaområdet.
Det er det, der er det paradoksale, nemlig at Venstre og Konservative ikke formår så enkel en ting i et lederskab som det at tage ansvar for de seneste 7 års politik samt det fravær af fundament for fremtiden, som vi savner der.
Det er jo den kommende skattereform, vi kunne have lavet for 3 år siden, og den kommende arbejdsmarkedsreform, som vi også kunne have lavet for år tilbage, hvis der havde været den reelle vilje til det.
Jesper Langballe (DF), 2008-10-09:
Efter statsministerens åbningstale udtalte fru Margrethe Vestager sig i fjernsynet og pegede på den internationale finanskrise og sagde: Se nu her, der er et af de problemer, regeringen Anders Fogh Rasmussen ikke har fået løst endnu!
Men inden sin ordførertale i dag havde fru Margrethe Vestager nok fundet ud af, at det var noget bavl, og så måtte fru Margrethe Vestager finde på noget andet, bl.a. om indvandrerbander og de mange våben, der flyder rundt i København efter samme indvandrerbanders skyderier osv.
Synes fru Margrethe Vestager ikke, at det er utrolig skamløst at tale sådan, i betragtning af at regeringsflertallet halser af sted for at løse de voksende problemer, der er med det fallitbo, som De Radikale efterlod sig, da de var færdige med at sidde i regering?
Hele den katastrofale udlændingepolitik er jo grundlagt af De Radikale og Socialdemokraterne, og så siger de: I har haft hele 7 år til at løse det i.
Jeg synes egentlig, det minder om… Nå, nu rejser formanden sig, så vil jeg lade fru Margrethe Vestager svare.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Jeg tror, jeg må have udtrykt mig meget uklart, hvis det er sådan, at hr. Jesper Langballe kunne misforstå mig, så vidt som til at jeg kunne give udtryk for, at det var statsministeren, der kunne løse den internationale finansielle krise.
Jeg afslører nok ikke nogen stor hemmelighed, når jeg siger, at min tillid til ham ikke rækker tilnærmelsesvis så vidt.
Det andet er den mere grundlæggende diskussion om, hvad det er for et land vi vil have, for den der fortsatte svingen om sig med, hvor slemt det var, er jo dog paradoksal, altså at det, som jeg har et medansvar for og vedkender et medansvar for, er det, som har været med til at gøre Danmark til et af verdens rigeste lande med den bedste konkurrencekraft.
Jesper Langballe (DF), 2008-10-09:
Men det, jeg taler om, er de konkrete misgerninger, som De Radikale og Socialdemokraterne øvede over for landet, og som vi stadig væk slås med, og så tillader De Radikale sig nu at sige: Jamen nu har I siddet ved magten i 7 år.
Jeg må sige til fru Margrethe Vestager, at det minder mig om en gæst, der ved et gilde øver hærværk, vælter bordene, slår stolene i stykker og river dugene midt over osv., går hjem ved firetiden og så den næste dag kl. 7.00 om morgenen ringer på døren og siger til værtsparret: Hvad, er I ikke færdige med at rydde op endnu?
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Det kan jo godt sådan blive til en strid om ord.
Altså, pølse for og pølse bag, reformen har den samme fade smag.
Det er sådan, at selv om Venstre og Konservative knytter ordet reform på det mindste lille lovforslag, bliver det jo ikke til en reform.
De dybtgående strukturelle ændringer, som blev lavet i 1990'erne på arbejdsmarkedsområdet og på skatteområdet, bliver jo slet ikke matchet i de her år.
Når der stadig væk savnes 50.000 mennesker, for at vi kan gøre det arbejde, der skal gøres, så må man sige, at der er et eller andet, der ikke er helt på plads.
Når vi stadig væk har et skattesystem, der er så komplekst, at ingen almindelige mennesker kan styre det selv, så er der stadig væk noget at komme efter.
Når topskatten stadig væk tonser løs, og marginalskatten for sidste arbejdstime afholder helt almindelige mennesker fra at tage en ekstra vagt, så er der stadig væk noget at komme efter.
Henrik Dam Kristensen (S), 2008-10-09:
Det er jo fantastisk.
Nu har vi en konservativ leder, som siger, der skal flere penge til, og vi har en konservativ ordfører, som siger: Vent og se finansloven.
Så vil jeg gerne benytte lejligheden til at stille et andet spørgsmål: Hvordan kan det være, at De Konservative er så forhippede på SP-ordningen?
Jeg har på fornemmelsen, at det først og fremmest er jer, der ønsker denne SP-ordning og nærmest har regeringen i en spændetrøje, og hvad er forklaringen på, at De Konservative er så optaget af lige præcis den ordning?
Henriette Kjær (KF), 2008-10-09:
Det vil man jo kunne se, når vi indleder finanslovforhandlingerne;
det er den ene ting.
Den anden ting er, at vi skal have vendt bøtten, og det vil give en kæmpe besparelse.
Når de vilde drenge - som det jo ofte er - er blevet store teenagere, der er rigtig svære at holde styr på, skal man ud i nogle anbringelser, der koster kommunerne op til 0,5 og nogle gange 2 mio. kr. om måneden, og det er mange penge.
Hvis man havde grebet ind tidligere og sørget for, at purken var kommet i familiepleje allerede som lille, var der blevet et skikkeligt menneske ud af vedkommende, og det er jo det, vi skal tilbage til.
Hvis kommunerne kan få vendt bøtten, er vi nået langt, og det er sådan set de signaler, den nye konservative leder sendte på vores landsråd.
Martin Henriksen (DF), 2008-10-09:
Det er lidt i den boldgade, der handler om troværdighed.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ind til Socialistisk Folkepartis forhold til Dansk Folkeparti.
Socialistisk Folkepartis finansordfører, hr. Ole Sohn, har været ude at sige i Jyllands-Posten, at nu skal man rose og omklamre Dansk Folkeparti.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvordan det hænger sammen med, at hr. Kamal Qureshi har været ude for ganske kort tid siden og sammenlignet Dansk Folkeparti med nazisterne, og hvordan det hænger sammen med hr. Villy Søvndals sammenligning mellem fru Pia Kjærsgaard og Hizb-ut-Tahrir i forbindelse med den her demonstration, som hr. Villy Søvndal ville afholde.
Og jeg kunne også godt tænke mig, at hr. Villy Søvndal lige kom ind på, hvordan det går med den demonstration, for jeg har kørt forbi Slotspladsen her i løbet af sommeren flere gange, og jeg har ikke bemærket noget, så måske er den blevet reduceret til en reception.
Og hvis hr. Villy Søvndal agter at afholde en reception, vil jeg høre, om det var tilladt, at Dansk Folkeparti kiggede forbi.
Villy Søvndal (SF), 2008-10-09:
Jeg takker for spørgsmålet, hvor der i hvert fald er mindst to misforståelser.
Den ene er, at jeg har sammenlignet Dansk Folkeparti med Hizb-ut-Tahrir.
Det har jeg ikke, og jeg vil aldrig gøre det.
Dansk Folkeparti er et fuldstændig legitimt parti som ethvert andet parti i det her Folketing.
Det er et parti, jeg er meget uenig med, men der er også andre partier, jeg er uenig med.
Den sammenligning har jeg aldrig gjort.
Jeg har sagt, at jeg synes, det er ærgerligt, når ekstreme synspunkter får lov til at bestemme udlændingedebatten ud fra nogle fuldstændig fastlåste synspunkter, hvor man bruger religion, etnicitet og sådan noget som de bestemmende faktorer, og jeg har redegjort for, at det efter min opfattelse slet ikke er det, der er afgørende.
Det afgørende er, om man vil spille med på en demokratisk banehalvdel og respektere nogle grundlæggende rettigheder i vores samfund, og så er etnicitet og religion fuldstændig ligegyldigt.
Jeg tror, at det, som SF's gruppeformand klogt redegjorde for, var, at man skulle lade være med at dæmonisere sine politiske modstandere.
Det er jeg fuldstændig enig i, og så skal man straight diskutere de punkter, man er enig og uenig om.
Martin Henriksen (DF), 2008-10-09:
Så vil jeg gerne citere noget fra Ritzau den 8. marts 2008, hvor der står: »SF-formanden vil ikke have Dansk Folkeparti på talerstolen, fordi det ifølge Søvndal ikke stemmer overens med budskabet.
Det ville være fuldstændigt meningsløst at bede Pia Kjærsgaard tale på en demonstration, hvor man vender sig imod politisk og religiøs fanatisme, som hun har stået for de sidste mange år sammen med Hizb-ut-Tahrir og andre, siger han.
« Jeg går ud fra, at det er hr. Villy Søvndal, der siger noget der.
Så det er jo bare igen det her spørgsmål om troværdighed; om man er troværdig, eller om man er utroværdig i de budskaber, som man kommer med fra Folketingets talerstol.
Jeg synes jo netop, at hr. Villy Søvndal forsøger at dæmonisere Dansk Folkeparti, ligesom hr. Kamal Qureshi har været ude at gøre det.
Altså, det er jo hr. Kamal Qureshi, der eksempelvis gør det.
Det er jo ikke Dansk Folkeparti, der gør det.
Så skylder hr. Villy Søvndal altså stadig væk et svar på, om det er tilladt for Dansk Folkeparti, hvis den der demonstration måske bliver til en reception, at komme forbi og få en kop kaffe eller noget.
Villy Søvndal (SF), 2008-10-09:
Igen vil jeg sige tak for spørgsmålet, for jeg tror, det er meget vigtigt at være præcis i forbindelse med de her ting.
Man skal ikke dæmonisere hinanden politisk, i retning af at de andre mener nogle ting, som de ikke mener.
Det er mit grundsynspunkt, og det gælder alle politiske partier, ligesom jeg ikke synes, at man skal dæmonisere sine politiske modstandere.
Jeg synes, man skal diskutere områder, hvor man er uenig med dem.
Det er et ekstremt synspunkt at kategorisere en hel religion på den måde, også at kategorisere de helt almindelige mennesker med den religion, som bor og lever og arbejder og har et godt liv i det her land.
Det synes jeg ikke man kan være bekendt.
Det var grunden til, at jeg advarede imod, at man fortsatte den skyttegravskrig i den her diskussion, for jeg tror, at alle bliver tabere.
Jeg tror, at de, der kommer til Danmark og godt vil leve et normalt liv, ikke kan det, fordi de hele tiden bliver kategoriseret af nogle ekstreme Dansk Folkeparti-synspunkter.
Det besværliggør den integration, som jeg gerne ser, men det samme gør tåbelige udmeldinger fra Hizb-ut-Tahrir, eller hvem det ellers måtte være.
Vi er nødt til at finde en spillebane, hvor vi respekterer mennesker, ikke på grund af deres tro eller religion, men på grund af deres grundlæggende forhold til demokrati.
Og det synspunkt vil jeg kæmpe for, og jeg vil bekæmpe den type af synspunkter, også fra Dansk Folkeparti, der er generaliserende og udgrænsende og derfor farlige.