Zenia Stampe (RV), 2014-05-08:
Jeg synes også, at det er et vældig sympatisk forslag, og der er ingen tvivl om, at det i hvert fald rammer et rigtig ømt punkt.
Jeg havde for nylig fornøjelsen, det er måske så meget sagt, men i hvert fald den oplevelse at møde en mor – og det var en fornøjelse at møde hende, men det er selvfølgelig ikke en sjov anledning at møde hende, fordi sagen var den, som jeg tror at flere af os er bekendt med, fra Kalundborg, hvor kommunen har skåret dramatisk i antallet af aflastningsdøgn.
Det er jo selvfølgelig rigtig svært at vurdere udefra, hvad det rimelige antal aflastningsdøgn er for sådan en familie.
Det synes jeg i hvert fald kan være temmelig umuligt, men det, som i virkeligheden gør størst indtryk på mig i den sag, er jo sådan det helt kafkaske sagsforløb med, at man klager, og så venter man rigtig mange måneder, og så kan det være, at afgørelsen er, at den skal hjemsendes til fornyet behandling.
Så går der lang tid, før der kommer en ny afgørelse, og så vil man måske klage over den, og før man har set sig om, er der måske gået halvandet år eller mere.
Det er i virkeligheden den del af problemstillingen, jeg godt kunne tænke mig at dykke en lillebitte smule mere ned i, fordi jeg mener, at hvis vi kan nå nogle rimelig hurtige sagsbehandlingstider, vil det være det bedste, og så tror jeg godt, at man kan leve med, at man så har fået en lidt dårligere service.
Det kan jo ende med, at kommunen får medhold i, at det var helt i orden at nedsætte serviceniveauet for den enkelte borger.
Det kan man nok godt leve med de par måneder.
Men det her med, at man går i mange, mange måneder, ligefrem år i uvished og har en sag, hvor kommunen og Ankestyrelsen sådan spiller bold op og ned ad hinanden, må være meget frustrerende.
Så derfor vil jeg meget gerne se på den del af problemstillingen.
Jeg er heller ikke vild med lige præcis den her løsningsmodel, og det er jeg måske først og fremmest ikke af hensyn til det kommunale selvstyre, for det er klart, at hvis vi laver en regel om opsættende virkning, gør det jo, at hver gang man som kommune nedsætter serviceniveauet, og det er man i sin ret til, medmindre man sænker det så langt ned, at man ikke overholder lovgivningen, vil det så betyde, at alle med et handicap så vil klage over en ny afgørelse.
Hvis jeg var kommune, ville jeg godt nok passe på med at have et for højt serviceniveau, fordi det bliver rigtig svært at justere i det serviceniveau, hvis det betyder, at hver gang man justerer det en lillebitte smule ned, får man rigtig mange sager på nakken, som man også skal bruge rigtig mange ressourcer til. Så jeg ser simpelt hen som det største problem ved det her forslag, at det gør, at man ikke har friheden i kommunerne til at sætte serviceniveauet, og måske betyder det så, at man for en sikkerheds skyld sætter det lidt lavt i udgangspunktet, fordi et højt serviceniveau vil give problemer, hvis man senere får behov for at skære lidt i det.
Det kan være svært at sætte en konkret barre for det, fordi alle sager er forskellige, og det skal man tage højde for, men det er kommunerne, der alligevel afgør, hvad serviceniveauet skal være ud over det der minimum, som vi selvfølgelig skal yde.
Der er jeg bare bange for, at det her faktisk kommer til at virke modsat, at man så netop går med livrem og seler og ikke yder for meget, fordi det kan bringe en i problemer senere.
Det vil jo give et problem, hvis der er rigtig mange, der klager.
En ting er, at kommunen, som jeg siger, passer på med det høje serviceniveau, fordi det kan ramme dem selv i nakken, men en anden ting er, at det også betyder, at klagesystemet, som der var flere, der gjorde opmærksom på, eller som i hvert fald Venstres ordfører gjorde opmærksom på, jo kan blive ekstremt belastet, og så sker der igen det modsatte af det, vi ønsker, nemlig at ventetiden bliver endnu længere, fordi Ankestyrelsen så kommer til at vælte sig i endnu flere sager, og det ville også være uheldigt.
Så i lighed med mange af de andre heroppe er det vores indstilling, at løsningen som sådan ikke er den rette, men at der er problemer på det her område, og jeg er især interesseret i at se, hvordan sagsgangen mellem kommunen og Ankestyrelsen er, og hvor mange gange man sådan kan kaste bold til hinanden, og hvor lange ventetider henholdsvis hos den ene part og den anden part der er.
Det synes jeg er ekstremt relevant, og det peger de sager, som vi jo alle sammen har stiftet bekendtskab med, på, for uanset hvad den indholdsmæssige begrundelse så er, eller hvad der er den saglige, rigtige vurdering, er der ingen tvivl om, at der er nogle borgere, der føler, at de er taget til fange i et eller andet stort bureaukratisk system, som det kan være rigtig svært at gennemskue.
Så vi kan ikke støtte forslaget, men vil meget gerne deltage i den videre udvalgsbehandling, hvor vi kan komme i dybden med problemstillingen og se, om vi eventuelt kan gribe det an på anden vis.