Frank Aaen (EL), 2010-09-07:
Den økonomiske debat i Danmark er ualmindelig ensformig, den er bygget på et falsk grundlag – det grundlag, som vi hele tiden hører gentaget som et mantra, nemlig at der mangler penge, og at der mangler hænder.
Disse to påstande fremføres som naturlove og bruges som argument for nedskæringer, der rammer de arbejdsløse, børnefamilierne og velfærden i kommunerne.
De der kommentatorer, de der bankøkonomer, der alle tog fejl med hensyn til krisen, og stribevis af politikere fremfører de to påstande som indlysende sandheder.
Men der mangler ikke penge, der er masser.
Der mangler heller ikke hænder.
Udover den aktuelle stigning i arbejdsløsheden var der, selv da arbejdsløsheden var lavest, 80.000 arbejdsløse.
Hvert år udstødes mellem 20.000 og 25.000 fra arbejdsmarkedet på grund af nedslidning, stress og anden sygdom og for dårlig uddannelse.
Forbedrer vi arbejdsmiljøet og uddannelserne, vil der ikke ske noget fald i arbejdsstyrken.
Det er et spørgsmål om vilje – hvis man vil, er der ingen mangel på penge eller hænder.
Den politiske debat fyger med tal og forslag.
Vi har prøvet at forenkle nogle af vores forslag ved at sige
: Her er pengene, og her er det, vi gerne vil bruge dem til.
For det første vil vi annullere skattelettelserne til de rigeste – dem, der tjener over 500.000 kr. – så de altså kommer til at betale det samme i skat, som de gjorde for et par år siden.
Det vil give 7,3 mia. kr., og de penge vil vi bruge til at give til kommunerne.
Det vil sige, at vi vil flytte noget af det forbrug, som de rigeste i dag kan bruge privat til udlandsrejser og dyre biler, over til kollektivt forbrug i kommunerne.
Altså, vores forslag er, at skirejser og Ferrarier veksles til skoler og hjælp til ældre og syge.
For det andet skal vi have en større indtægt fra olien i Nordsøen, nemlig 10 mia. kr., fordi olien i dag er næsten 4 gange så dyr, som dengang aftalen om olien sidst blev indgået med A.P. Møller, og fordi mængden af olie i dag skønnes at være dobbelt så stor, som man troede dengang.
Indtægterne er meget større end forventet, og derfor skal der flere penge i samfundets kasse fra olien og gassen.
Nu er det ikke helt godt for klimaet at brænde olien af.
Vi skal over til vedvarende energi, og derfor skal de 10 mia. kr. bruges til at sikre mere vedvarende energi og udføre energirenoveringer af offentlige bygninger.
Det vil skabe job, spare CO2 og forberede landet på det tidspunkt, hvor olien slipper op.
Ja, det skal helst ske så hurtigt, at vi ikke suger al olien op.
Så vores forslag er altså kort sagt at veksle olien til møller, solceller og bedre isolation af bygninger.
For det tredje vil vi indføre en skat på spekulation.
Vi ved fra skatteministeren, at gennemfører man den tidligere afgift på handel med værdipapirer, vil det give 7,6 mia. kr.
Og mens de rigeste i Danmark vælter sig i skattelettelser og spekulanter igen skovler penge ind, er der altså store grupper i befolkningen, der bare har set til.
De har set, at de er sakket bagud i forhold til lønudviklingen og slet ikke fik andel i de skattelettelser, der blev strøet ud til andre.
Det skal der rettes op på, og vores politik er, at penge fra spekulanterne skal gå til arbejdsløse, bistandsmodtagere og pensionister.
For det fjerde vil vi have højere skat fra de multinationale selskaber.
Selv om vi har arbejdet med den sag i mange år, er der stadig væk store multinationale selskaber – Nestlé, Q8, you name it – som ikke betaler skat.
Det går ud over den danske statskasse, men dem, der for alvor snydes af de multinationale selskaber, er folkene i udviklingslandene.
Udviklingslandene snydes af de multinationale selskaber for et beløb, der langt overstiger den samlede udviklingsbistand.
Derfor vil det være fint at sende pengene til udvikling og klimainvesteringer.
Vores politik er altså: Fra multinasserne til verdens fattigste og til fordel for klimaet.
Det er fire af vores forslag, der er fuldt finansierede, og de er finansieret på en retfærdig måde og brugt på en fornuftig måde.
Ud over de her isolerede forslag har vi et forslag om en fremtidsfond, der skal medvirke til at løse de store udfordringer, Danmark står overfor.
Vi vil afsætte massive midler til investeringer i fremtiden.
Det skal sikre os, at al energiproduktion om 30 år skal være baseret på vedvarende energi.
Vi skal have sikret nye industriarbejdspladser til erstatning for dem, der nedlægges.
Uden en målrettet indsats på det område kommer den type arbejdspladser aldrig tilbage.
Vi skal af med giftlandbruget og omstille det til 100 pct. økologi.
Vi skal have hjulpet udkantsområderne – have stoppet den udvikling, som splitter Danmark – og det skal vi gøre dels ved en målrettet udvikling af nye industriarbejdspladser, dels ved at fremme en økologisk omstilling.
På den måde kan vi sikre, at udkantsområderne kan få den økonomiske udvikling.
Det gør man ikke ved at bygge motorveje.
Så skal vi have løftet den kollektive trafik i de store byer, have elektrificeret alle transportsystemer, så de bruger el produceret af vedvarende energi, herunder have elektrificeret hele jernbanenettet.
Og så skal vi endelig satse på efteruddannelse, ikke mindst med henblik på grønne job.
Det er i øvrigt også en af de måder, der – sammen med et bedre arbejdsmiljø – virker.
Så vi skal altså have uddannelse og sikre, at arbejdsstyrken ikke indskrænkes, som nogle er bange for.
Denne fond til investeringer i fremtiden vil vi finansiere ved at indføre en forskudsskat på 1 pct. hvert år i 5 år – det giver fem gange 26 mia. kr.
Det er en forskudsskat på pensionsformuer.
Det er ikke nogen ny skat, men et forskud på den skat, der skal betales, den dag pensionerne kommer til udbetaling, fordi pensionsformuerne er opbygget med skattefradrag.
Forskudsskatten skal modregnes i den kommende skat på pension, så pensionen ikke bliver mindre værd, end den ville være i dag.
Det er ikke alene klogt at investere i fremtiden, det vil også sikre beskæftigelse, og det vil spare samfundet for store udgifter til dagpenge.
Det vil løse miljø- og klimaproblemer, som vi under alle omstændigheder skal have løst.
Det vil samlet set styrke Danmarks økonomiske fundament og sikre, at samfundet har råd til at betale fremtidens pensioner.
Det er vores fremtidsfond, som så også vil komme til særskilt behandling i Folketinget, så vi kan få en god diskussion om, hvordan vi løser de store problemer, der tårner sig op i de kommende år.
Vi vil altså igangsætte sådanne initiativer her og nu, samtidig med at vi vil have en udvikling, der fremmer en bæredygtig udvikling, og som løser nogle af de store problemer, der er foran os.
Så vil jeg lige sige, og nu kan jeg også se, at hr. Morten Østergaard er her – hr. Morten Østergaard, som mente, at Enhedslisten er ligeglade med, om der bliver underskud på statsfinanserne – at vi aldrig har fremlagt et finanslovforslag med underskud.
Aldrig.
Det samlede forslag, som vi fremlægger i år, har et overskud på 20 mia. kr.
Og det er af den enkle grund, at vi gerne vil af med statsgælden, fordi statsgælden betyder renteudgifter, og det vil sige, at vi skal bruge penge på renter i stedet for på velfærd.
Og renter har også det asociale kendetegn, at renter betales af almindelige menneskers indkomst via skatten og gives til dem, der har formue og dermed renteindtægter.
Så vi er både af den ene og den anden grund skarpt imod – og har altid været det – offentlig gæld.
Det var altså de forslag til finansloven, som vi havde tænkt os at fremlægge.
Jeg er ikke gået så meget ind i, hvad andre partier har foreslået eller ikke har foreslået – det har prøvet at gøre i de korte bemærkninger.
Her har jeg prøvet at koncentrere mig om, hvad det er, vi selv foreslår.