Mette Bock (LA), 2014-05-15:
Tak for det.
Også tak til Dansk Folkeparti, fordi vi har fået den her forespørgselsdebat.
Den ligger jo i meget fin forlængelse af det beslutningsforslag, Liberal Alliance fremsatte for kort tid siden, om at iværksætte en kompetenceudredning af forholdet mellem Danmark og EU.
Derfor skal jeg indledningsvis sige, at vi i Liberal Alliance synes, at vi skal være medlem af EU.
Det, jeg simpelt hen ikke kan begribe, når jeg lytter til den her debat, er, hvorfor de såkaldt EU-konstruktive partier er så angste for transparens.
Hvad er det, der gør, at man ikke ønsker, at man skal gennemføre en kompetenceafdækning?
Vi ved, at man er i gang med en af slagsen i Storbritannien; man er ikke færdig.
Første del har vist, at det faktisk ser rigtig fornuftigt ud med kompetencefordelingen mellem Storbritannien og EU.
Det kunne jo være, at en kompetenceudredning af forholdet mellem Danmark og EU ville vise det samme.
Jamen det må da understøtte den dagsorden, som de såkaldt EU-konstruktive partier har.
Hvorfor er det, man så ikke ønsker det?
Holland er også i gang.
Holland kigger så mere på forholdene omkring subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet – det kunne også være en vej at gå.
Men hvorfor er det, de EU-konstruktive partier ikke ønsker denne transparens?
Er der noget, man er bange for?
Hvis vi fik denne transparens, kunne det jo være, vi kunne få en debat på et åbent og oplyst grundlag, som kunne gøre os alle sammen klogere.
Så det her handler for mig at se og for Liberal Alliance at se overhovedet ikke om en udmeldelse af EU.
Det handler om, at EU jo har udviklet sig rigtig, rigtig meget fra 1973, da Danmark tilsluttede sig EF.
I Liberal Alliance mener vi, at det, EU beskæftiger sig med, er blevet alt for bredt.
Intet er for stort, intet er for småt.
Vi skal tilbage til rødderne og se på, hvad det var, der var det oprindelige formål.
Det var de tre f'er: fred, frihed og frihandel.
Der er stadig væk masser at gøre, når vi når ind til kernen her.
Om frihandelen og det frie indre marked ved vi jo, at der stadig væk er masser af barrierer; der er stadig væk masser af konkurrenceforhold, som er ulige, selv i forhold til vores nærmeste nabolande.
Taler vi fred og frihed, synes jeg også situationen i Ukraine med al ønskelig tydelighed viser, at der her er masser at gøre for EU.
Barroso har jo egentlig udtrykt det på en meget fin måde.
Han har sagt, at EU skal være stor på de store spørgsmål og lille på de små spørgsmål.
Situationen i Ukraine viser desværre, at når det drejer sig om fred og frihed, som bestemt fortsat er væsentlige dagsordenspunkter, er EU meget, meget lidt handlingskompetent.
Når vi siger, at vi ønsker et EU, som er slankere, og som koncentrerer sig om fred, frihed og frihandel, betyder det jo også, at vi er positive, når der er dagsordenspunkter, som berører disse tre spørgsmål.
I dag har vi i Europaudvalget f.eks. diskuteret, om vi skulle have en ensartet og bedre beskyttelse af forretningshemmeligheder i EU.
Det mandat har Liberal Alliance været med til at give.
Til gengæld har vi også i Europaudvalget hørt om, at man nu i EU også skal til at beskæftige sig med læreruddannelsen på tværs af de 28 forskellige lande.
Man skal til at beskæftige sig med, hvordan man kan få entrepeneurship højere op på de unges dagsordener.
Det synes vi falder uden for de tre f'er, og derfor synes vi, det er en dårlig idé.
Hvis ikke vi tør gennemføre at få den her transparens, hvis ikke vi tør gennemføre en kompetenceafdækning af forholdet mellem Danmark og EU, er vi overbevist om, at vi fremadrettet vil se et EU, som udvikler sig i to spor: Det ene spor vil bestå af en kerne af eurolandene og måske et par stykker mere, som vil ønske en endnu dybere integration, som vil ønske en social union – det skal de have lov til, lad dem køre ad det spor.
Det andet spor vil være de øvrige lande, som ønsker en højere grad af mellemstatsligt samarbejde, hvor vi er med, hvor det giver mening for det enkelte land, og hvor vi ikke er med, hvor det ikke giver mening.
I virkeligheden tror jeg, at de såkaldt EU-konstruktive partier er ved at skyde sig selv i fødderne.
Jo mindre transparens, der er, og jo mere, EU breder sig ud over alle bredder og stræder, jo mindre legitimitet vil der være i befolkningerne.
I sidste ende risikerer vi derved, at EU som konstruktion falder sammen.
Og det er vel ikke det, der er hensigten med det hele.