Anders Samuelsen (NY), 2007-12-11:
Jeg vil ikke knytte ret mange ekstra ord til selve EU-traktaten.
Der er blevet sagt rigtig meget godt om den, og det er der også god grund til.
Derimod vil jeg gerne tale lidt mere om selve diskussionen om en folkeafstemning og måske på en lidt anderledes måde.
Efter Socialdemokraternes klare melding og regeringens ditto tyder alt på, at EU-traktaten ikke sendes til folkeafstemning.
Det er både en uklog og en farlig kurs.
For det første risikerer man at sætte den positive EU-stemning over styr.
Efter års tovtrækkeri mellem ja og nej til EU var der i Danmark omsider opstået en bred forståelse af EU-samarbejdet som en nødvendighed.
Bag den brede forståelse stod ikke mindst SF, som var et af partierne bag det nationale kompromis.
For det andet vil det utvivlsomt blive meget vanskeligt at få afskaffet de danske EU-forbehold.
Alle afstemninger om EU-traktater har medført følelsesladede debatter om hele det europæiske samarbejde.
Ofte hører man, at EU er elitens projekt, som den sunde folkelige skepsis bør stemme imod.
Netop denne opfattelse kan blive cementeret, hvis statsministeren undlader at sende Lissabontraktaten til folkeafstemning.
I hele forarbejdet til traktaten blev der netop lagt meget vægt på, at befolkningen skulle inddrages, men i slutfasen var det en snæver kreds, der behændigt lugede de afsnit ud, der ville udløse folkeafstemninger.
Meget kan man sige om rumpolitik eller diplomatisk beskyttelse, men det er dog tvivlsomt, om det var disse områder, som vælgerne forventede at skulle tage stilling til.
De store diskussionspunkter om eksempelvis retten til at beholde en kommissær, om flertalsafgørelser og udenrigspolitik er bibeholdt i den nye traktat.
Statsministeren risikerer kort og godt at miste muligheden for at udnytte det momentum, der er opstået i EU-politikken, efter at SF har meldt sig ind i jasigernes kreds.
EU-forbeholdene er næsten 15 år gamle, de har kostet indflydelse i EU, og det skal vi have gjort op med.
Den tid kunne være brugt meget bedre på at søge indflydelse og præge udviklingen i EU, for det ulyksalige er jo, at forbeholdene fædres tog ganske fejl, da de troede, at at de ikke ville få mærkbare konsekvenser.
EU har udviklet sig anderledes, og Danmark har fået forbeholdene at føle på områder, hvor vi dybest set helst ville have været med.
Det seneste eksempel er terrorbekæmpelsen.
Set på den baggrund vil det mest fornuftige være at sende traktaten til afstemning.
De seneste meningsmålinger har vist, at 42 pct. af danskerne vil stemme ja, kun 17 pct. er direkte imod, mens 41 pct. ikke har taget stilling.
Den store gruppe tvivlere er typisk for afstemninger om EU, og netop den gruppe kan flytte sig i den forkerte retning, hvis den ikke bliver hørt.
Det mest fornuftige er derfor at tilrettelægge et forløb, hvor et samlet Folketing står sammen om en folkeafstemning, samtidig med at et stort flertal anbefaler et ja.
Det unikke ved den nu opståede situation på EU-området er jo, at det kun er yderfløjene, som er modstandere.
Netop den positive stemning kan meget vel føres videre til opgøret om forbeholdene.
Til statsministeren er derfor kun ét at sige: Man skal ikke frygte folket.
Jeg har på nuværende tidspunkt i min tale en enkelt indrømmelse at komme med: Alt, hvad jeg har sagt, er taget fra dagens leder i Jyllands-Posten, ikke fordi jeg specielt nyder at læse aviser i disse dage, ej heller fordi jeg hver dag er enig med Jyllands-Posten ledere, men indimellem læser man simpelt hen noget, som man enten synes, man ikke kunne havde skrevet bedre, eller noget, man synes, man selv kunne have skrevet.
Netop i dag må jeg derfor sige, at Jyllands-Postens leder rammer dagens debat smukt og præcist ind, så tak til lederskribenten fra Jyllands-Posten for hjælpen til at skrive mit ordførerindlæg.
Ny Alliance anbefaler en folkeafstemning.