runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-03-01:
Det kræver jo næppe en universitetsgrad i kommunikation at se, at der har været lidt bølgegang i vores samarbejde i den forgange tid, men så er det jo godt, at det, der karakteriserer et stærkt samarbejde, er, at uanset hvor uenige man er, så finder man sammen om det, der er vigtigt, og vi glæder os også til samarbejdet med den nye minister og til at fortsætte de konstruktive drøftelser om de miljøtiltag, der nu måtte være.
Så vil jeg gå over til noget helt andet.
Det Konservative Folkeparti fyldte jo 100 år for ganske nylig, og selv om nogle kunne have ønsket, at man så var afgået ved døden, så har vi jo tænkt os at leve videre, og vi har i den anledning udgivet en »Vision 2034«, som er et oplæg, der peger frem.
Det peger frem imod, hvad det er for et samfund, de børn, der bliver født i 2016, skal opleve, når de bliver 18 år, og det er ikke et facit for samfundet, det er ikke en økonomisk plan eller et nyt partiprogram, men det er et forsøg på sådan lige for en kort stund at frigøre sig fra hverdagens politiske debat og forlig og præsentere nogle tanker, der skal sikre et rigtig godt samfund fremadrettet.
Men selv om det dokument peger langt frem, trækker det allerede nogle spor nu.
Hvis vi nu tager forsvarsområdet, er det jo vores vision, at Danmark i 2034 lever op til NATO's musketered og prioriterer 2 pct. af bruttonationalproduktet til det fælles forsvar, og statsministeren kan være tryg ved, at jeg er helt klar over, at der rent økonomisk er langt derhen.
Men vores tryghed kommer ikke af sig selv, vi skal værne om den, og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre statsministerens reaktion på, at vi i weekenden meget tydeligt har kunnet konstatere, at USA ønsker, at vi styrker og bruger flere ressourcer på vores forsvar.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Det er ikke noget, jeg kan genkende, og i øvrigt heller ikke noget, jeg har lyst til at gå i nogen dialog om her.
Jeg har samlet set forholdt mig til den situation, der opstod sidste uge, hvor det i hvert fald for en stund stod klart, at der ikke var tillid til en af mine ministre, som i mine øjne loyalt og med stor punktlighed har gennemført ikke bare regeringens politik, men også den politik, som Venstre gik til valg på sammen med Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti, altså helt konkret 16-punktsplanen.
Derfor tog vi en snak om det plus en række andre ting, og efterfølgende er der så sket det, at ministeren har trukket sig, og derfor er vi, hvor vi er.
Vi er altså der, hvor Folketinget har vedtaget en landbrugspolitik, som jeg er overordentlig tilfreds med, og som indfrier de løfter, vi gik til valg på.
Det er vores vurdering, at det også sker på et fagligt, sagligt økonomisk og juridisk grundlag, som er i orden.
Det fremgår klart af materialet, hvor udfordringerne i givet fald måtte være, og det er regeringen godt tilfreds med.
Så har vi en ambition om fortsat at være i god dialog med dem, der har vedtaget den her pakke sammen med os, og i øvrigt sætte natur og miljø højt på dagsordenen, og derfor vil der blive taget en stribe initiativer på natur- og miljøområdet her i løbet af foråret.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-03-01:
Det er jo bare, at Europa-Kommissionen meget klart lægger frem, hvad der sker, hvis man ikke har tænkt sig at overholde EU's vandrammedirektiv, og baseret på den landbrugspakke, som regeringen havde på bedding, vurderede Kommissionen den 27. november, at den ikke lever op til det.
Efterfølgende blev tallene så ændret, så man lavede en sammenregning af tallene for 2016, 2017, 2018 og 2019 – det var den der såkaldte stjerne, der manglede – og vupti, lige pludselig så resultatet bedre ud, og Kommissionen så umiddelbart ud til at blive gladere.
Fred være med det.
Jeg er ikke i tvivl om, at Kommissionen kommer efter regeringen, og hvis det så betyder, at der efterfølgende kommer en løsning for det danske vandmiljø, så er det jo godt.
Statsministeren får stillet det op, som om det er landbrug kontra natur og miljø.
Det er det ikke for mig.
Jeg mener jo sådan set, at landbrug og natur og miljø skal gå op i en højere enhed.
Der var nemlig et tilbud på bordet om en grøn tillægsaftale til De Konservative.
Jeg vil bare spørge: Fik De Konservative reelt et valg mellem, at ministeren kunne gå, eller at man kunne få en grøn opretning?
Var det et tilbud, statsministeren gav?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Jeg beklager meget, men jeg har ikke læst 117 svar på 117 spørgsmål.
Det har jeg sådan set heller ikke brug for.
Jeg har forholdt mig til sådan nogle ret enkle ting, nemlig:
Og det er selvfølgelig en nyskabelse at være lidt optaget af det, men det er jeg meget optaget af.
Altså, hvad lovede vi danskerne?
Vi lovede dem en 16-punktsplan, og den har vi så arbejdet på at implementere i fuld respekt for de hensyn, der skal tages, når man sætter sin politik igennem, nemlig at pengene skal være der, grundlaget skal være der, og de retlige rammer skal være på plads.
De udfordringer, der har været i den forbindelse, er totalt afspejlet i den lovpakke, Folketinget har forholdt sig til og vedtaget.
Og det er derfor, at jeg sådan set er tilfreds med, at den her politik er blevet vedtaget.
Betyder det så, at der er nul flere udfordringer?
Det gør det rimeligvis ikke, og det er jo præcis derfor, at jeg i går udpegede en miljø- og fødevareminister, som vil være ansvarlig for det, og som jeg må henvise til for en yderligere teknisk diskussion.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-03-01:
Nu har jeg noteret mig, at statsministeren siger, at hvad der kommer til at være af udledninger af kvælstof i 2016, 2017, 2018 og 2019 bliver dialogbaseret, og at det må afhænge af en dialog med Europa-Kommissionen.
Så er jeg sikker på, at statsministeren har noteret sig, at der blandt de 117 svar, der er kommet i forbindelse med landbrugspakken, også er kommet et svar nr. 24.
Og i svar nr. 24 står der meget klart, at Kommissionen regner med at indlede retslige tiltag mod Danmark, hvis EU's vandrammedirektiv ikke overholdes.
Og i EU's vandrammedirektiv står der jo, at man skal leve op til god økologisk tilstand.
Danmark vil være det eneste land i EU, der vælger at gå tilbage i forhold til de krav, der er stillet i forhold til vores vandramme.
Lande, der enten har leveret for sent eller for lidt, er tidligere blevet dømt ved EU-Domstolen.
Så når statsministeren siger, at det bliver dialogbaseret – og jeg er altid med på det dialogbaserede, og jeg tror, Alternativet også vil føle sig helt dækket ind af det her med at være dialogbaseret – vil jeg spørge statsministeren, om det så betyder, at statsministeren vil ændre på de elementer i sin landbrugspakke for netop at leve op til de krav, der er i EU's vandrammedirektiv.
Eller mener man med dialogbaseret, at man tager en sag ved EU-Domstolen?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-03-01:
Jeg tror ikke, det overrasker nogen, at jeg vil fortsætte i det spor, som både Radikale Venstre, Enhedslisten og Socialdemokraterne har fulgt.
For jeg synes, det er ganske afgørende, hvad der kommer til at ske med det danske vandmiljø i de kommende år.
Og jeg synes, det er godt, at statsministeren nu klart har bekræftet, at der er i 2016, 2017, 2018 og 2019 vil blive tale om udledning af mere kvælstof i vores vandmiljø.
Det synes jeg er godt vi nu har fået slået fast.
Hvad har statsministeren så tænkt sig at gøre i forhold til den dagsorden?
For når statsministeren fredag aften tilbød Det Konservative Folkeparti en grøn tillægspakke og nu i Folketingssalen i dag taler om en stor naturplan, det tror jeg var ordene, så vil jeg spørge om noget.
Der er jo forskel på en naturplan og i virkeligheden at løse spørgsmålet om kvælstof i 2016, 2017, 2018 og 2019.
Hvad er det, statsministeren forestiller sig der skal leveres på?
Er det kvælstof, eller er det mere natur, og har statsministeren tænkt sig at levere på det løfte, der fredag aften blev givet til Det Konservative Folkeparti?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Jeg ved ikke, om jeg specielt hævder at have sat mig grundigt ind i sagen.
Jeg tror, jeg sagde, at jeg havde orienteret mig i tallene og ikke kunne bekræfte indtrykket af, at der skulle være afgivet, hvad der meget, meget hurtigt blev til løgnagtige informationer.
Og det er måske bare lige en lille streg i forhold til hr. Uffe Elbæk før, når vi taler om tonen og sådan noget.
At noget, der starter med at være en diskussion om, om ting er foldet ordentligt nok ud, en-to-tre bliver til, at nogle har vildledt nogle, og tre-fire-fem til, at man har løjet.
Det har jeg sagt her, og det er ikke nogen nyhed.
Men efter nogle år har initiativerne i pakken en positiv virkning på miljøet.
Sådan er det.
Så kan man samtidig glæde sig over, at der er en underliggende forbedring som følge af andre forhold, og det er det, der gør, at vi vurderer, og at et flertal i Folketinget vurderer, at den her pakke hænger sammen.
Den hænger sammen, vurderer man, med de risici, der er i forhold til EU-retten, i forhold til økonomien, i forhold til miljøet.
Og hvis ikke det var sådan, ville et flertal i Folketinget vel heller ikke have vedtaget pakken.
Morten Østergaard (RV), 2016-03-01:
Jamen undskyld, statsminister, men pointen her er jo, at det lige præcis er det spørgsmål, som statsministeren her ikke vil svare på, nemlig om der er plus eller ej, som har været diskussionens omdrejningspunkt.
For de tal, der blev lagt frem, førte, da de blev dissekeret af forskere, til en konklusion hos en bred kreds af partier om, at det ikke var rigtigt, at der var et grønt plus. Det er jo i sagens natur helt centralt for vandmiljøet, om man bare giver los med lempelser nu i forventning om at kunne indføre en målrettet regulering på et senere tidspunkt.
Derfor er det store spørgsmål her jo, om det er regeringens opfattelse, at man har styr på bundlinjen.
Vi fik at vide af den daværende miljø- og fødevareminister, at der var et grønt plus.
Forskere, der betragtede det, sagde: Det er der ikke, man har lagt tal sammen for at få det til at se sådan ud.
Det var også konklusionen for et af aftalepartierne – det var det, der er grunden til hele miseren.
Hvis ikke man kan svare på det, kan man da ikke hævde at have sat sig grundigt ind i sagen.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Må jeg ikke sige mange tak, fordi der blev læst op, for det viser jo sådan set bare, hvad man har kunnet være lidt i tvivl om, tror jeg, hvis man havde fulgt det her udefra: at der sådan set ikke er nogen ting, der har været skjult eller fordækt.
Altså, tingene har været foldet ud.
Man kan altid diskutere, om ting kunne foldes mere ud, men det der billede, der har været skabt, af, at der skulle være afgivet urigtige oplysninger, og at nogle skulle have løjet, kan jeg i hvert fald ikke genkende – det synes jeg også bliver bekræftet af den der oplæsning.
Det er uomtvisteligt sådan.
Så kan man jo se af materialet – en mere teknisk diskussion må man tage med miljø- og fødevareministeren – at der isoleret set som følge af de her beslutninger, altså snævert, er noget mere kvælstof i 2016, 2017 og 2018.
Og det vurderer man der er plads til af de grunde, som også indgår i den aftale, der er indgået, og det talmateriale, der ligger bag.
Morten Østergaard (RV), 2016-03-01:
Jeg synes jo, at ordene her er vigtige.
Det, der blev sagt af den tidligere miljø- og fødevareminister, var, at der var et grønt plus.
Det går statsministeren behændigt udenom at svare på i de mange ord, der ellers kom retur i besvarelsen.
For det er jo det, der er det centrale – også når det handler om, hvorvidt man ikke bare gambler med vandmiljøet på sigt, men egentlig også med det danske landdistriktsprogram, som rigtig mange er dybt afhængige af.
For det er jo det, der er på spil, hvis ikke man overholder EU-direktiverne.
I hvert fald er det jo sådan, at i de svar, man har givet til Folketinget, erkender man, at lige præcis det her spørgsmål er kildent.
For man siger: »Særligt i forhold til forpligtelsen til at sikre mod forringelse af vandmiljøet i perioden fra 2016-18 er der imidlertid EU-risici forbundet med tilgangen, hvor lempelserne gennemføres med det samme, mens den strukturelle udvikling kommer over årene.«
Derfor er det helt afgørende, om det er statsministerens opfattelse – vi ved jo, at den her landbrugspakke er strikket sammen på Marienborg – at der er et grønt plus i årene 2016, 2017 og 2018 på bundlinjen, eller om det er på forventet efterbevilling.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Jeg er sådan lidt optaget af, hvad den samlede effekt er ude i landet med hensyn til det, der sker, det, der gøres, og det, der besluttes.
Jeg agter ikke at begive mig ud i en meget, meget teknisk diskussion her, men det er jo åbenlyst, at de ting, der knytter sig snævert til nogle politiske slutninger omkring den her landbrugspakke, medfører mere kvælstof i en 3-årig periode og på lang sigt en positiv effekt ved at følge op på hele det her paradigmeskifte med målrettet regulering.
Så er spørgsmålet: Er der plads til det, til det skvulp i kvælstof?
Og det kan man læse ud af det materiale, der er lagt frem, og den aftale, der er indgået, at man vurderer der er – givet en række andre ting, som jeg skal afstå fra at gå i detaljen om.
Derfor er det jo regeringens vurdering, som vi så i øvrigt deler med et flertal i Folketinget, der har vedtaget det her – som har vedtaget det her, der er under stadfæstelse i øjeblikket, hvis ikke det er stadfæstet – at det er miljømæssigt forsvarligt at gennemføre den her landbrugspolitik, som så i øvrigt, og det er bare sagt i en parentes, fra ord til andet matcher det, som vi gik til valg på.
Kim Christiansen (DF), 2016-03-01:
Nu havde jeg bare forstået, at Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti og andre gode partier i udvalgsarbejdet skulle prøve at finde en formulering.
Så jeg vil meget gerne være med til at kigge på det, men jeg vil ikke love her på forhånd, at vi tager den ene eller anden formulering.
Jeg ser jo gerne, og det synes jeg egentlig også vi skylder branchen, at vi prøver at lave noget, som favner meget bredt, så vi slipper for den her skyttegravskrig, som vi jo ser i bl.a. transportbranchen.
Så det vil vi gerne være med til, men jeg vil bare ikke stå og garantere, at det lige bliver løsningen fra den ene af parterne, der bliver den rigtige.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-03-01:
Jeg tog det som en venlig modtagelse.
Nu er det jo ikke kun internationalt, at vores tryghed er under pres.
Det oplever vi så sandelig også i vores kære fædreland.
Vi har i den seneste tid set, at det er væltet frem med grimme historier fra Danmark.
Mange har måske ikke kendt til det.
Vi har set kyniske tyverier i butikker, hvor ansatte bare står og kigger på, når unge mænd eller unge i grupper med den største naturlighed ser fuldstændig stort på dagligdagens spilleregler og tager, lige hvad der passer dem.
Det er én ting, vi oplever.
En anden ting, vi oplever, er hadefulde og udemokratiske ytringer i Grimhøjmoskeen, hvor der opfordres til børnevold og til, at ægteskabsbrydere straffes med stening.
Vi har et værdiskred i det her samfund, som efterhånden er ved at være fuldstændig åbenlyst, og derfor skal vores advarselslamper blinke.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre – jeg ved godt, det er et meget åbent spørgsmål, men jeg synes faktisk, det er vigtigt, at vi taler om det, og at vi gør det hele tiden –
statsministerens bud på, hvordan vi kan begynde at tackle det værdiskred.
For jeg frygter meget for, hvordan det her samfund skal hænge sammen, hvis vi ikke håndterer det, også ret kraftigt.
For det er et værdiskred, vi ser i øjeblikket.
Rasmus Prehn (S), 2016-03-01:
Fra socialdemokratisk side vil vi meget gerne over for Dansk Folkeparti kvittere for, at man i forhold til udvalgsarbejdet er villig til at sætte sig sammen og finde en formulering, som er mere dækkende.
Hvis nu vi ikke får lavet den her ændring, som imødekommer det, der i høringssvarene bliver foreslået af Dansk Arbejdsgiverforening, Dansk Industri og DTL, vil Dansk Folkeparti så kunne støtte det her forslag, altså stemme for forslaget, som det ligger, uden den ændring, uden den præcisering, som de foreslår?
Kim Christiansen (DF), 2016-03-01:
Der er blevet sagt meget af hr. Rasmus Prehn, og det er jo korrekt, at Dansk Folkeparti tidligere havde nogle betænkeligheder i forhold til L 72 og – nu kan jeg ikke lige huske, hvad det hed.
Vores problem i forhold til det var netop, at der ligesom er et monopol, i forhold til hvilken fagforening man skal være i.
Vi går altså ind for frihed til at vælge fagforening, frihed til at vælge, hvilken arbejdsgiverorganisation man eventuelt vil tegne en overenskomst med.
Så har der – især fra nogle enkelte organisationers side – været talt meget om, at det her lovforslag ville åbne en ladeport i forhold til social dumping.
Jamen herregud, de eksisterende såkaldt etablerede fagforeninger har jo ikke løftet en finger i forbindelse med østeuropæiske chauffører her i Danmark, så jeg har svært ved at se et konsensus i det.
Der er ingen, der vil have social dumping, og det vil Dansk Folkeparti heller ikke – absolut ikke – men vi vil heller ikke have, at der er monopol.
Jeg er trods alt lidt glad for hr. Rasmus Prehns indgang til behandlingen af det her lovforslag – at der er en vis imødekommenhed over for, at der kan findes nogle løsninger, nogle præciseringer i det her, som gør, at alle vil kunne leve med det, og dem vil vi meget gerne være med til at prøve at samarbejde om i udvalgsarbejdet.
For det kan da godt være, at det skal præciseres, hvem det er, om man skal have en vis størrelse, om man skal have x antal tusind medlemmer eller noget i den stil for at kunne blive betegnet som en landsdækkende fagforening.
Det vil vi meget gerne være med til at kigge på, men vi vil ikke være med til at give al magt til bestemte fagforeninger eller bestemte organisationer.
Det er det, vi har haft imod forslaget fra dag et, og derfor er vi positive over for at kigge på de her ændringer, men jeg er fuldstændig enig med hr. Rasmus Prehn i, at der ikke skal være social dumping.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-01:
Først og fremmest må jeg sige, at jeg er et hundrede procent enig i beskrivelsen, men det falder uden for 57 sekunder at kunne give det udtømmende svar.
Vi har også en forespørgselsdebat på fredag, der lidt handler om det samme.
Men det er jo præcis derfor, vi er så optaget af bl.a. at få indvandringen under kontrol, for det antal, der kommer ind, og som vi skal integrere, er betydende for vores evne til at kunne gøre det fremadrettet.
Så er det jo noget med konsekvens.
Det er også derfor, vi i fællesskab fører den retspolitik, vi fører, og har en justitsminister, der sådan set har en løbende parathed til at skærpe tonen.
Det er derfor, vi har lavet en aftale om politiet, der skal give politiet flere ressourcer, så vi ikke bare har regler, men også har mulighed for at sætte dem igennem.
Det er derfor, vi skal drive en folkeskole, hvor børnene sådan set lærer noget, for det er forudsætningen for at komme videre fra folkeskolen og ind på arbejdsmarkedet og få tag om livet frem for at blive fristet af kriminalitet eller andet.
Det begynder der.
Så der er jo ikke fingerknipsløsninger, men jeg deler sådan set fuldstændig analysen, og måske også – for det tror jeg vi ser ens på – analysen af, at det seneste års begivenheder med presset på Europa måske har gjort, at hele befolkningen har fået et indblik i noget, der nok har været der et stykke tid, men som ikke alle har haft fokus på.
Jeg er sådan set meget enig i, at man skal være meget lidt tolerant.
Så går der nogle grænser andre steder, altså ytringsfrihed og grundlov, men jeg er sådan set helt på linje med, at vi skal tage handskerne af.
Derfor har integrationsministeren og justitsministeren jo også i kølvandet på de seneste gruopvækkende ting, vi har set fra Grimhøjmoskeen, taget initiativ til i forhold til nogle konkrete implicerede personer at se på: På hvilket grundlag er de egentlig i Danmark?
Er der noget, man kan gøre?
For jeg er meget enig i, at der er brug for, at vi sender nogle signaler om, at vi ikke er tolerante over for de intolerante.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-03-01:
Et af vores forslag i den her »Vision 2034« er jo et stærkere, sammenhængende Danmark.
Det kræver, at vi bekæmper antidemokratisk adfærd og voldelig ekstremisme.
Det betyder, at der skal ryddes helt op i de parallelsamfund, der desværre er i vores land.
Antallet af ghettoer bør være et rent nul, og vi skal forebygge og bekæmpe alle radikaliserede miljøer.
Derfor mener vi sådan set, at det skal være muligt at straffe trossamfund, der ikke lever op til de danske demokratiske standarder.
Hvis prædikanter eller andre, der taler på vegne af et trossamfund, tilskynder til vold, skal de om muligt udvises, og deres status som religiøst samfund skal tages fra dem.
Og notoriske hadprædikanter skal pr. automatik nægtes indrejse i Danmark.
Er det forslag, som statsministeren kan se sig selv i?
Karen Ellemann (V), 2016-03-02:
Det mener jeg selvfølgelig den er, for jeg mener, at 95 mio. kr. bestemt er et rygstød, og at det er det første skridt.
Det er også korrekt, at hvis man skulle indføre det fulde landevejsprincip, har beregningerne ligget på, at det ville koste omkring 280 mio. kr.
De penge har vi ikke kunnet tilvejebringe på nuværende tidspunkt.
Jeg mener, at vi med de 95 mio. kr. tager et forventet første skridt – og et første skridt, som jeg sådan set generelt også oplever at der er stor tilfredshed med og stor glæde ved nu endelig bliver taget.
Kaare Dybvad (S), 2016-03-02:
Det er jo dejligt, når vi kan gøre det kort.
Jeg vil dog alligevel spørge lidt mere ind til det, for i en kronik, der er skrevet af ministeren og ministerens kollega transport- og bygningsministeren, skriver man: »Vi giver øerne det rygstød, de har ventet på« .
Det er overskriften på kronikken.
Det er jo en generel opfattelse blandt dem af øerne, som jeg i hvert fald har set udtale sig, at det, de har ventet på, er det fulde landevejsprincip på de 281 mio. kr.
Så er det egentlig ikke det, som øerne har ventet på, altså det fulde landevejsprincip på 281 mio. kr. og ikke de 95 mio. kr., regeringen nu har afsat?
Karen Ellemann (V), 2016-03-02:
Tak for spørgsmålet.
Jeg tillader mig at svare lidt kort og sådan set bare konstatere: Ja, jeg er enig i, at vi med det her forslag om de 95 mio. kr. har taget et første skridt.
Kaare Dybvad (S), 2016-03-02:
Det oplever jeg også derfra, hvor jeg står.
Men jeg kan alligevel ikke lade være med at spørge lidt ind til de her talstørrelser, for da den forrige regering lagde op til, at man skulle afsætte 133 mio. kr., var der en ordfører fra ministerens parti, som sagde, at det var for uambitiøst.
Og nu skriver ministeren sammen med sin ministerkollega i kronikken: »Det er endda 10 millioner kroner mere, end vi oprindeligt lagde op til«
– når man altså afsætter 95 mio. kr. Hvad var de 85 mio. kr., som man oprindelig havde lagt op til, for nogle penge?
Karen Ellemann (V), 2016-03-02:
Hvis jeg tager den første del af spørgsmålet om de 133 mio. kr. først, kan jeg sige, at der mig bekendt under den tidligere regering blev afholdt et enkelt møde, hvor man begyndte at diskutere, hvordan man kunne tage det her skridt i forhold til at få sænket taksterne på passagerbefordringen.
Og det er ud fra de udregninger, at jeg i hvert fald er vidende om, at det fulde landevejsprincip ville koste de her lidt over 280 mio. kr.
Når vi i kronikken og i øvrigt i aftalen taler om, at vi er nået længere, end vi først havde antaget at vi kunne, så var det ud fra, at vi kom med et samlet vækstudspil med en ramme på 150 mio. kr., og at vi ud af den havde et udspil, der fra regeringens side ville betyde, at vi kunne afse 85 mio. kr. til at få sænket taksterne.
Så det var sådan set vores udspil i forhold til de forhandlinger, som jo er endt op med, at man fra de blå partiers side har indgået den her samlede vækstaftale.
Og der er så 95 mio. kr., altså 10 mio. kr. mere, til at bruge på at få nedsat passagertaksterne på færgetrafik.
Kaare Dybvad (S), 2016-03-02:
Mange tak.
Jeg læser spørgsmålet op her: Opfatter ministeren på linje med en række øborgmestre regeringens 95 mio. kr. til nedsættelse af færgetaksterne som et første skridt på vejen mod det fulde landevejsprincip?