runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2010-02-25:
Det er korrekt, at vi har taget en række initiativer i fællesskab, og der er måske en erkendelse af, at summen af alle de bedste viljer har været med til at gøre det temmelig uoverskueligt for netop den her gruppe af unge at se den uddannelsesvej, der passer til dem.
Vi er også enige i, at EGU indeholder en række elementer, men en af de ting, der mangler, og som fleksuddannelsen kan rumme, er, at de ikkeuddannelsesparate kan gøres parate til at tage den boglige uddannelsesvej.
Nogle af eksemplerne, der er her, er bl.a. at give længere tid, sådan at den unge igennem en visitering – ikke efter frit valg, men visitering – f.eks. kan tage en gymnasial uddannelse, hvor man laver et 0. g eller en 3-årig hf-uddannelse.
Det har der været forsøg med, det har den tidligere minister ikke været særlig varm på, men et af de elementer, der åbnes for med fleksuddannelsen, er at sige, at dem, der har brug for det, og som vejledes til et ekstra år, faktisk kan tage en gymnasial uddannelse eller en hf-uddannelse med det ekstra år på bagen.
Er ministeren positiv over for det?
Tina Nedergaard (V), 2010-02-25:
Jeg er sådan set positiv, forstået på den måde, at det mener jeg faktisk vi har en god mulighed for nu med den aftale, der blev lavet om ungepakke 2, hvor man netop er gået ind og har givet kommunerne og Ungdommens Uddannelsesvejledning nogle redskaber til at vurdere den unges uddannelsesparathed og lave en kompetenceafklaring eller en afklaringsproces med den unge og derefter iværksætte de nødvendige initiativer.
Der mener jeg også at der kan ligge et rigtig godt element, som vejlederne jo ikke rigtig har haft lejlighed til at bruge endnu, men som de kan bruge til f.eks. at guide en potentiel gymnasieelev ind i en EGU, hvor man så tilrettelægger uddannelsen med de elementer, som kan forberede den unge til at tilvælge gymnasieuddannelsen, hvis det er det, man ønsker, eller tilvælge erhvervsuddannelsen.
Men det er jo også givet, at jeg kom med en tilkendegivelse i min tale om, at vi hele tiden skal følge op på det arbejde, vi laver, ikke mindst i globaliseringspuljen – og gerne også med andre partier, der står uden for – med, hvordan vi sikrer de bedst mulige sammenhænge.
Jeg tror, at det, vi har lavet i fællesskab i efteråret, faktisk bidrager helt afgørende til, at der netop bliver en konkret ressource, også i kommunen, til at lave en ordentlig gennemgang af, hvilke muligheder den unge har.
Det tror jeg er vigtigt.
Marianne Jelved (RV), 2010-02-25:
Jeg vil også gerne helt formelt sige tillykke med det nye job, og så vil jeg følge op på de spørgsmål, fru Christine Antorini lige stillede.
Altså, det er jo rigtigt, at der er de fleksible muligheder for at lægge et individuelt forløb for en ung, men problemet er, når man skal prøve at vejlede de unge mennesker til at tage en uddannelse.
Det er det ikke med de individuelle forløb, der kan stykkes sammen på helt forskellig måde.
Derfor er vi nødt til – det er jo pointen med det forslag, vi har fremsat her – at forankre dem institutionelt og give dem et navn.
Og i virkeligheden synes jeg, der er en vis modsætning i det, ministeren svarer ved at sige, at det her ikke kan bruges, fordi vi har noget, der ligner det fuldstændig til forveksling.
Men vi mangler bare at give det en vej og en retning og noget, der er fællesskabende omkring alle de individuelle forløb, der nu ligger som en mulighed.
Tina Nedergaard (V), 2010-02-25:
Det er simpelt hen ikke manglende vilje, det er det ikke – jeg håber heller ikke, at det er manglende evne – men det er måske en manglende forståelse af, at vi ikke allerede inden for det, vi har etableret igennem de senere års samarbejde om at skabe nogle bedre muligheder og nogle mere klare veje igennem, har de her muligheder.
Jeg må også sige, at hvis det alene er et formål ligesom at lave en helt uddannelse, med henblik på at man, når man så har taget den uddannelse, kan gå i gang med en uddannelse, er vi nok ikke politisk helt enige i, at det er en vej at gå.
For os skal vejen frem mod kompetence, altså enten til videre studier eller til erhverv og arbejdsmarkedet, jo være så kort som mulig.
For den unge, der er mindst parat til at gennemføre en uddannelse, får ikke nødvendigvis stimuleret sin lyst til at uddanne sig, hvis denne kan se, at forløbet bliver meget langt, inden vedkommende når frem til målet om at komme ud med erhvervskompetence på arbejdsmarkedet.
Eigil Andersen (SF), 2010-02-25:
Nu har jeg ikke rost aktiveringsindsatsen til skyerne, men jeg har sagt, at der var fornuftige dele i den, men så er der andre dele, som vi mener er ufornuftige.
Man skal f.eks. ikke som lungepatient, der ligger med iltslanger på sygehuset, blive ringet op og spurgt, om man kan møde til en samtale i jobcenteret en af de nærmeste dage om ens fremtid på arbejdsmarkedet.
Det hører ingen steder hjemme.
Med hensyn til kontanthjælpen er det da helt rigtigt, at det så som regel er, fordi man har en ægtefælle eller man har en ejerbolig, at man ikke kan få den.
Men det rører jo ikke ved, at det, at jeg er blevet syg eller har været ude for en ulykke uden egen skyld, pludselig medfører, at jeg står over for at skulle gå fra hus og hjem hjulpet på vej af den danske stat og de danske kommuner, som så på grund af en elendig lovgivning fratager mig mine sygedagpenge.
Det giver jo en menneskelig nedtur af store dimensioner, som jeg har nævnt nogle gange, og ansvaret for de her nedture ligger herinde i Folketinget hos det borgerlige flertal.
Erling Bonnesen (V), 2010-02-25:
Jeg er da glad for, at det også bliver anerkendt fra radikal side, at de ordninger, vi har, virker godt.
Det er jo et godt signal at få sendt, synes jeg, at hvis man bliver syg, kan man være tryg ved, at der kommer nogle og hjælper en så godt som muligt.
Der skal altså ske noget, der skal ligesom lidt skub i sagen, og det er jo det, vi har alle ordningerne til.
Det er jo det rigtige signal at få sendt i stedet for at begynde at sende andre signaler om, at man bare ingenting vil gøre og blive stående: Så kan du jo sige til, hvis du får lyst engang.
Det synes jeg ikke om.
Jamen tak for den første del af svaret, hvor det tydeligt blev bekræftet, at vi her i Danmark har nogle gode systemer, så der ydes en massiv indsats, når man bliver syg.
Tak for den bekræftelse.
Vil SF's ordfører så også bekræfte, at hvis man ikke kan få kontanthjælp, er det, fordi man f.eks. enten har en ægtefælle, der har en indtægt ved siden af, eller fordi man selv har en formue eller andet?
De, som ikke kan blive det, kommer over på nogle permanente ordninger.
Det løser jo ingenting.
Der er det da godt, at man kommer ud og får taget fat i den, som er blevet ramt af sygdom, og så får noget gjort ved det.
Det er jo lige præcis det, som det handler om.
Jeg forstår ikke det signal, man sender her fra Socialdemokratiet: Bare bliv stående.
Morten Østergaard (RV), 2010-02-25:
Det er, som om hr. Erling Bonnesen ikke ved, hvad det er, vi i anden sammenhæng har aftalt.
Vi har netop aftalt en tidlig opfølgning, en aktiv opfølgning, som forpligter kommunerne til – udover den behandling, der i sagens natur må være af den langtidssyge – efter den 10. uge at gøre en aktiv indsats.
Så kan man enten sige: Det her tror vi ikke på.
Det er jo egentlig bare noget, vi gjorde for syns skyld.
Vi tror ikke på, at det virker, og derfor er vi nødt til ligesom at have en bremse på sygedagpengene i den sidste ende.
Eller også kan man sige: Vi tror faktisk på den strategi, vi har lagt, med en tidlig indsats, og så behøver vi jo ikke nogen varighedsbegrænsning.
For hvis man tror på, at det, vi har gjort, at den strategi er rigtig, så siger det sig selv, at der er en aktiv indsats, så man hele tiden søger at bringe de syge tilbage mod arbejdsmarkedet, samtidig med at de bliver behandlet og forhåbentlig får bugt med deres lidelser.
Derfor synes jeg bare, at hr. Erling Bonnesen jo enten må sige, at han ikke rigtig tror på det, vi gør med den tidlige indsats, og at vi derfor er nødt til at have en varighedsbegrænsning, eller også må han tage konsekvensen af, at han tror, at strategien med den tidlige indsats virker, og så er der jo ikke noget behov for en varighedsbegrænsning, for så bliver der jo gjort en indsats over for alle efter den 10. uge.
Erling Bonnesen (V), 2010-02-25:
Jamen jeg tror fuldt og fast på de ordninger, som vi har tilrettelagt, og det kan jeg med god grund også gøre, for de virker jo.
Det er jo langt de fleste, som enten – forhåbentlig – bliver raske eller kommer i et af de behandlingstilbud, der er. Erfaringsmæssigt kan man jo kigge til Sverige, hvor man jo – i hvert fald i en periode – ikke har haft varighedsbegrænsningen, og det gik jo som bekendt ikke så godt, syntes man i Sverige, og derfor er det jo også, at de er begyndt at kopiere de måder, som vi gør det på her i Danmark.
Så jeg tror da, at der er lige så meget behov for, at ordføreren kigger over på den anden side af sundet.
Morten Østergaard (RV), 2010-02-25:
Jeg er glad for, at vi fik afklaret, at også hr. Erling Bonnesen er klar over, at der gøres en indsats, og at man er forpligtet på at lave en indsats for alle syge efter 10 uger – så langt, så godt.
Det er man jo, fuldstændig uafhængig af om vi har en varighedsbegrænsning eller vi ikke har en varighedsbegrænsning.
Derfor må hr. Erling Bonnesen jo trække sine ord tilbage, når han siger, at det er at lade stå til, og at det her vil betyde, at der ikke bliver gjort en indsats, fordi man kan være på sygedagpenge for tid og evighed.
Det ville i givet fald være et brud med de regler, vi har lavet i fællesskab, om, at der skal være en aktiv indsats fra den 10. uge.
Derfor må vi bare konstatere, at den aktive indsats ikke afhænger af, om der er en varighedsbegrænsning eller ej; den afhænger af, om kommunerne overholder de regler, vi i øvrigt har lavet.
Og derfor synes jeg, at hr. Erling Bonnesen må forklare, hvordan det er at gøre de syge en bjørnetjeneste at sikre dem et indtægtsgrundlag, mens den behandling og den indsats pågår, også når den varer længere, end vi selvfølgelig alle sammen håber på.
Hvordan bliver det en bjørnetjeneste?
Eigil Andersen (SF), 2010-02-25:
Sagens kerne er jo, at det her er en rigtig, rigtig dårlig sag for regeringen og regeringspartierne, og derfor prøver man at dreje debatten over på, hvilke former for aktivering der finder sted, mens man er syg, herunder også hvis man er langtidssyg.
Men det er, fordi man ikke vil tale om det, som forslaget drejer sig om, nemlig at det er et faktum, at man – med regeringens egne tal – fratager 6.000 mennesker i Danmark årligt deres sygedagpenge.
Jeg kender ordføreren som en retskaffen mand, men med en helt forkert politik.
Disse syge mennesker – de 6.000 – er også retskafne borgere i Danmark.
De har fulgt reglerne til punkt og prikke, deres sygdom er bare trukket ud, men de har deltaget i behandlingerne, de har deltaget i de arbejdsprøvninger, der har været foranstaltet osv. osv. – men alligevel mister de deres sygedagpenge.
Hvordan tror ordføreren at det opleves at være en af de 6000, der har fulgt alle regler, men som alligevel mister sin indtægt?
Erling Bonnesen (V), 2010-02-25:
Jeg kan berolige spørgeren med, at jeg synes, vi har en god sag, fordi vi lige præcis har mange gode ordninger.
Vi får taget fat på det.
Vi lever i et velfærdssamfund, hvor man kerer sig om folk.
Bliver man syg, kan man være rolig ved, at der kommer hjælp.
Der bliver taget fat på det, og man gør alt, hvad man kan for at sætte den rigtige behandling i værk, så folk kan blive raske igen eller komme over på en anden ordning.
Det er da et godt signal at sende, og derfor føler jeg selvfølgelig, at jeg har en god sag.
Eigil Andersen (SF), 2010-02-25:
Den måde at svare på kan bruges i undervisningen i folkeskolen, for det bekræfter jo det, som jeg siger, at der bliver talt udenom.
Der bliver talt om noget andet end det, som det her vedrører.
Det her forslag drejer sig jo ikke om, hvad der sker, mens man er syg.
Det drejer sig om folk, der er så ulykkelige, at de bliver ramt af langvarig sygdom, og hvis forsøg på at komme i arbejde desværre også er langvarige.
Dem ønsker ordføreren og hans parti at gøre fattige ved at fratage dem deres sygedagpenge.
Det sker for 6.000 mennesker i Danmark hvert år, og af dem er der 1.000-2.000, som ikke engang kan få kontanthjælp, de havner i det såkaldte sorte hul.
Hvordan ville ordføreren være tilpas, hvis hans indtægt var 0,0 kr.?
Erling Bonnesen (V), 2010-02-25:
Jamen der er ingen, der havner i den sorte gryde, og det er lige præcis derfor, jeg føler, vi har en god sag, for hvis der er nogle, der har brug for længere tid til at få den rigtige afklaring, kan jeg præcis pege på nogle af de ting, vi jo tidligere haft inde i debatten, og som er ved at køre igennem nu, nemlig nogle forlængelsesmuligheder.
Der er oven i købet nogle muligheder for at kombinere dem, så man præcis kan få sat den rigtige behandling i værk.
Så der er ingen, der havner i den sorte gryde.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-02-25:
Jeg tror, jeg vil opfordre ordføreren til at læse vores forslag, som det ligger, for deri står rent faktisk, at hensigten er at afskaffe varighedsbegrænsningen indtil det tidspunkt, hvor man er afklaret, i forhold til om man kan vende tilbage til arbejdsmarkedet, eller om man skal have en pension, eller om man skal have et fleksjob.
Der er ikke noget med at lade stå til og bare lade folk være på sygedagpenge i evighed.
Hvis man foretager det, som vi siger, nemlig en aktiv indsats for at få folk tilbage så hurtigt som muligt, så er der ingen, der kommer til at gå på sygedagpenge i evighed.
Erling Bonnesen (V), 2010-02-25:
Men jeg er da glad for, at ordføreren for Socialdemokratiet også er enig i, at vi skal gøre en aktiv og hurtig indsats; det tror jeg sådan set at der er bred enighed om.
Det er jo også lige præcis det, der er hovedsporet i hele den indsats, som kommer Jeg tror da også, som jeg tidligere var inde på, at man, hvis man bliver syg, skal være glad for, at man bor i Danmark.
For der har vi jo en kæmpe indsats, en helt palet af muligheder med indsatser.
Det er lige præcis det, der er blevet gjort, så det er jo ikke en målsætning at tage penge fra folk.
Men som der også er redegjort for, skal man jo ikke bare stå permanent som sygedagpengemodtager.
Det kunne næsten lyde på spørgeren, som om man bare skulle lade stå til og sige: Bliv stående som sygedagpengemodtager, så længe det passer dig.
Prøv lige at se på Sverige, der er de jo lige præcis gået den anden vej i retning af de gode erfaringer, som vi har gjort os her i Danmark; de kopierer jo næsten den måde, vi gør det på nu.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-02-25:
Flere og flere unge skal tage en ungdomsuddannelse.
Helt præcist er målet, at 95 pct. af en ungdomsårgang i 2015 mindst skal have en ungdomsuddannelse.
I 2002, altså for ca. 8 år siden, nedlagde et flertal her i Folketinget bestående af Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti den fri ungdomsuddannelse.
Set med Dansk Folkepartis øjne lægger det her beslutningsforslag fra venstrefløjen, som vi her behandler, op til en erstatning af den fri ungdomsuddannelse.
I Dansk Folkeparti ønsker vi ikke at genoprette en ungdomsuddannelse, der var gode grunde til at nedlægge.
Der findes faktisk allerede i dag adskillige introduktionsforløb til ungdomsuddannelserne, og vi har mange forskellige slags ungdomsuddannelser.
Men at give de unge mulighed for at skræddersy deres egen ungdomsuddannelse vil formentlig gøre mere skade end gavn: For de svage elever skaber det forvirring og utryghed, og samtidig frygter vi i Dansk Folkeparti, at nogle vil kunne misbruge uddannelsesmuligheden. Ungdomsuddannelsesvejlederne skal sikre, at den unge kommer hen på den rigtige uddannelse.
Hvis man ikke er klar til at blive optaget på en rigtig ungdomsuddannelse, er der altså flere muligheder for at starte på et lavere niveau og gøre sig klar til, at man på et tidspunkt kan påbegynde en ungdomsuddannelse.
Der skal ikke herske tvivl om, at det er vigtigt at sikre, at 95 pct. af en ungdomsårgang får en ungdomsuddannelse.
Derfor har vi i Dansk Folkeparti også været med til at indgå aftale om bl.a. ungepakke 1 og 2 om uddannelsesplaner og om at sikre, at de unge ikke falder fra uddannelsen, hvor det sikres, at de samles op og kommer videre, at frafaldet mindskes, og at det sikres, at de unge når de mål, som de skal.
Sagen er jo også den, at målet om de 95 pct. også handler om at bevare vores velfærd, og velfærden i Danmark holder vi i Dansk Folkeparti sammen med et flertal i Folketinget rigtig meget af – det går vi i hvert fald ud fra, eftersom et flertal i Folketinget har indgået en velfærdsaftale.
Der er et mål, og det er et godt mål.
I Dansk Folkeparti kan vi ikke støtte en fleksuddannelse, som minder så meget om den fri ungdomsuddannelse, som tilfældet er i det her beslutningsforslag.
Inger Støjberg (V), 2010-02-25:
Jamen hr. Per Clausen behøver slet ikke at tillægge mig eller regeringen nogle grimme hensigter.
Man fornemmer næsten, at det er det, hr. Per Clausen forsøger at gøre, men det behøver hr. Per Clausen overhovedet ikke at kere sig om eller bruge tid på.
Spørgsmålet om, at der skal være en begrænsning, skyldes jo netop, at det her er en midlertidig ydelse, og at det er vigtigt at sende et signal om, at det her er en midlertidig ydelse.
Men det helt afgørende er jo selvfølgelig, at det her betyder, at sagsbehandleren, kommunen generelt, øvrige involverede parter og selvfølgelig den sygemeldte samarbejder på tværs om, at den sygemeldte hurtigst muligt kommer i gang.
Jeg ser i virkeligheden det her som en rigtig god ting for den sygemeldte, for så ved man også, at der skal komme skub i tingene.
Er der så en eller anden grund til, at man f.eks. skal vente på revalidering, eller det skal afklares, om man skal have førtidspension, eller andre ting, er der jo netop forlængelsesmuligheder. Så det, vi her står med, er i virkeligheden et meget fleksibelt system, som også gør, at man som borger ved, at der også er en bagkant, og at alle involverede parter skal samarbejde om det her.
Erling Bonnesen (V), 2010-02-25:
Tak for det.
Forslagsstillerne foreslår at afskaffe varighedsbegrænsningen for udbetaling af sygedagpenge.
Det ville være at gøre sygedagpengemodtagerne en rigtig bjørnetjeneste.
Vi skal ikke bare lade stå til, vi skal hjælpe dem, der bliver syge.
Vi skal give handlemuligheder, så vi hjælper sygemeldte til at blive raske hurtigst muligt eller på anden måde få afklaret deres fremtid.
Undersøgelser viser, at jo længere man forbliver på sygedagpenge, jo mindre bliver chancen for, at man vender tilbage til arbejdsmarkedet, og det er hverken i den sygemeldtes eller samfundets interesse.
At gøre det muligt at modtage sygedagpenge permanent ville derfor ikke bare være en dyr affære rent samfundsøkonomisk, men det ville også efterlade mange sygedagpengemodtagere i en blindgyde i udkanten af samfundet og uden fremtidsudsigter, og det ønsker vi ikke i Venstre.
Derfor er vi rigtig glade for, at aftalen om en forstærket indsats for nedbringelse af sygefraværet nu efterhånden er blevet udmøntet, og at kommunerne har fået rigtig gode redskaber til tidligt og effektivt at gøre en indsats for den enkelte sygedagpengemodtager.
Ved hjælp af bedre og hurtigere dialog mellem kommune, læge, arbejdsplads og den sygemeldte vil det være muligt at afklare den enkeltes behov og dermed finde den bedste løsning, så den sygemeldte forhåbentlig kan blive rask hurtigst muligt, eller finde alternative løsninger, f.eks. fleksjob, revalidering eller førtidspension.
De seneste lovgivningsændringer har styrket kommunernes muligheder for at gøre en tidlig, målrettet og aktiv beskæftigelsesindsats over for alle sygemeldte, og det giver den enkelte sygemeldte muligheder i modsætning til dette passiviseringsforslag.
Med den seneste forlængelse af muligheden for sygedagpenge, som er aftalt i finansloven for 2010, har vi givet bedre muligheder for at finde den rigtige løsning.
Venstre afviser derfor forslaget.
Per Clausen (EL), 2010-02-25:
Nu er det jo så sjældent, jeg får mulighed for at vikariere som arbejdsmarkedsordfører.
Det kan være derfor, jeg ikke forstår det, som ministeren siger, og det, som hr. Erling Bonnesen siger, for jeg forstår ikke, hvordan det at tage sygedagpengene fra folk får kommunerne til at gøre en større indsats for at få dem i arbejde.
Jeg vil gerne vide, om hr. Erling Bonnesen kan forklare mig det, som ministeren ikke kan.
Bare for alle eventualiteters skyld: Jeg mistænker ikke nogen for noget, jeg synes bare, det ville være dejligt, hvis jeg kunne få en fornuftig forklaring på, hvorfor regeringen og Venstre gør det, de gør.
Jamen jeg bliver nok alligevel nødt til at gentage mit spørgsmål.
Det er i grunden ganske enkelt: Hvordan får det en kommune til at gøre en større indsats for at få en syg så rask, at vedkommende kan vende tilbage til arbejdsmarkedet, at man siger til den syge, at hvis det ikke lykkes, hvis du faktisk stadig væk er syg, så tager vi dit forsørgelsesgrundlag fra dig?
Hvordan skulle det kunne hjælpe?
Hvordan skulle det kunne få kommunerne til at gøre en større indsats?
Og det andet: Hvordan skulle det kunne hjælpe den syge?
Jeg forstod på hr. Erling Bonnesen indledningsvis, at det at vedtage det her forslag ville være synd for de syge.
Hvordan kan det være synd for de syge, som stadig væk er syge, at sikre, at de stadig væk har et forsørgelsesgrundlag, at de har noget at leve af?
Jeg forstår det simpelt hen ikke, og hvis vi ikke i løbet af debatten i dag kan få en slags forklaring, så bliver vi nødt til selv at tænke over, hvad der kan være forklaringen.
Og det er rigtig nok, som ministeren var inde på, at så kan man godt få grimme tanker.
Erling Bonnesen (V), 2010-02-25:
Hvis vi lige starter med at kaste et blik ud i den virkelige verden, så er der masser af kommuner, som jo lige præcis gør det, vi forsøger at redegøre for, men som det tilsyneladende er sådan lidt svært at komme igennem med heroppefra.
Man tager lige præcis fat i det og gør noget ved det og får givet dem, der bliver syge, den rigtige behandling, det rigtige behandlingstilbud, således at de syge jo med den rigtige behandling forhåbentlig hurtigst muligt kan blive raske igen.
Kan de så ikke blive det, er det klart, at der så vil være andre muligheder, f.eks. førtidspension eller andre ordninger, de så skal over på, og der kan vi da med glæde konstatere, at der er rigtig mange kommuner, der i den sammenhæng gør det rigtig godt.
Med hensyn til de komplicerede tilfælde er der så også blevet redegjort for, at der er en række forlængelsesmuligheder, hvis det kræver lidt længere tid at få afklaret tingene.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-02-25:
Jeg noterede mig, at ordføreren faktisk er enig med i hvert fald Socialdemokratiet i, at det er vigtigt tidligere at gøre en aktiv indsats i forhold til at få syge tilbage på arbejdsmarkedet eller i hvert fald få dem afklaret, i forhold til om de kan vende tilbage til arbejdsmarkedet eller skal have en pension eller et fleksjob.
Men når nu ordføreren er indstillet på, at man aktivt skal hjælpe de syge, hvordan opfatter ordføreren så det, at man tager pengene fra folk, altså at man simpelt hen tager sygedagpengene fra folk?
Hvad er det for en hjælp, de får der?
Erling Bonnesen (V), 2010-02-25:
Hvis man bliver syg, er jeg af den opfattelse, at man så skal være glad for, at man bor i Danmark, for der er der jo masser af muligheder for netop lige præcis en målrettet hjælp til dem, som går hen og bliver syge.
Derfor vil jeg anbefale, at den syge prøver at sætte sig hen og danne sig et overblik over de mange muligheder, der er lige præcis for en tidlig indsats, hvor man straks tager fat og spørger, hvad man kan hjælpe med for at få iværksat den rigtige behandling.
Og som vi også lige nu har hørt tidligere i debatten, så er der en række forlængelsesmuligheder, således at man altså kerer sig om det og hjælper, når folk bliver syge.
Det er det, der er hovedkernen i det.