Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-12-10:
Tak for debatten.
Tak til alle de partier, der har tilkendegivet, at de stemmer for regeringens finanslov for 2009.
En særlig tak, selvfølgelig, til de partier, der også aktivt har taget ansvar under selve tilblivelsen af finansloven.
Det gælder jo i virkeligheden også alle Folketingets partier undtagen Enhedslisten, som på forskellig vis har deltaget i elementer, der nu indgår i finanslovaftalen, bl.a. den meget brede aftale om politiet, der skal skabe fuld tillid til, at en godt tænkt politireform nu også føres ud i livet, sådan som den er tænkt, som tilfører politiet flere ressourcer, men som også sætter et stærkere fokus på ledelsesopgaverne i politiet.
Det gælder jo Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, Liberal Alliance og Dansk Folkeparti i forhold til andre dele af finansloven, f.eks. globaliseringsaftalerne, som vi har udmøntet i et ganske stort beløb, sådan at målsætningen om at komme op at bruge 1 pct. af bruttonationalproduktet på forskning og udvikling absolut er inden for rækkevidde og nås i 2010.
Så vil jeg selvfølgelig gerne her til en start rette en særlig tak til de to partier, der har båret ved til det allersidste, og som står som de partier, der entydigt sammen med regeringen tager ansvaret for at styre Danmark igennem den lidt turbulente situation, som både Danmark og resten af verden befinder sig i, nemlig Liberal Alliance og Dansk Folkeparti.
Når man har lyttet til debatten her i dag, er det jo ikke, fordi der har været dykket så ufattelig meget ned i selve indholdet af finansloven.
Der har været fokus på det konjunkturmæssige, og det forstår jeg også godt, for vi lever jo i en meget omskiftelig tid.
Tingene forandrer sig meget hurtigt, og der er sket betydelige forandringer fra dengang i august, hvor regeringen fremsatte forslag til finanslov for 2009, og så til den situation, vi befinder os i nu.
Det er jo i øvrigt også afspejlet i selve finanslovaftalen, som ikke rummer det element med Særlig Pensionsopsparing, og som faktisk er en finanslovaftale, som giver et ganske betydeligt skub til dansk økonomi næste år - en finanseffekt på 0,4.
Regnet direkte på provenu er det noget, der ligner 16 mia. kr., omkring 1 pct. af bruttonationalproduktet.
Men også på anden vis er der jo sket et og andet i den økonomiske politik, som jo er en disciplin, der skal håndteres med andet og mere end blot den årlige finanslovaftale.
Jeg tænker selvfølgelig på hele det arbejde, der har været med først at lave en pakke i relation til bankerne og dernæst følge op med tiltag i forhold til pensionsselskaberne, Den Sociale Pensionsfonds nye investeringsprofil, udstedelsen af 30-årige statsobligationer og andre tiltag, der er gjort, som sådan set skal sikre, at vi holder rentespændet under kontrol og holder kronekursen høj.
Så der er jo sket meget, og jeg vil da også gerne tilkendegive her, hvor vi tredjebehandler finansloven, at jeg da tror, man må være ærlig og sige, at vi er kommet ind i en tid, hvor man ikke blot kan håndtere den økonomiske politik ved en gang om året at evaluere tingene, træffe nogle beslutninger og så fuldstændig stå ved dem gennem et fuldt kalenderår.
Det er jo præcis også det, der er afspejlet på den allerførste side i årets finanslovaftale, hvor partierne, der indgår aftalen - altså regeringspartierne, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance tilkendegiver, at en ansvarlig økonomisk politik samtidig vil sikre, at der er finanspolitiske handlemuligheder, hvis den aktuelle svækkelse af verdensøkonomien skulle udvikle sig til en længerevarende lavkonjunktur, som også rammer Danmark.
Når jeg siger det, er det jo også, fordi der er ord, jeg ønsker går ud af det danske sprog.
Da jeg var ung og gik i skole og gymnasium, sad vi jo og bed negle ved tanken om udsigten til at blive ramt af ungdomsarbejdsløshed.
Min egen søn på 17 år, der bliver student her til sommer, kender jo faktisk ikke det ord.
Jeg tror nok, han kender delkomponenterne - ungdom og arbejdsløshed - men som et sammensat udtryk, der betyder noget i virkelighedens verden, siger de ham jo ingenting.
Og jeg har bestemt ikke nogen ambition om, at den generation, han tilhører, på ny skal lære sådan for alvor at stifte bekendtskab med det udtryk.
Det siger også sig selv, at den regering, der i de sidste 7 år har stået i spidsen for Danmark og har opnået ekstraordinære, positive økonomiske resultater, har bragt beskæftigelsen op på et historisk højt niveau og arbejdsløsheden ned på et historisk lavt niveau, selvfølgelig ikke ønsker at disponere på en sådan måde, at de resultater, den selv har stået i spidsen for at skabe, bringes i fare.
Det forhold, at arbejdsløsheden er faldet til langt under det, som enhver ville kunne bestå et økonomisk studium med ved at påstå, at det var lig med den strukturelle arbejdsløshed, er det største socialpolitiske fremskridt i nogen generation, og det er selvfølgelig et resultat, vi ikke ønsker at spille os af hænde.
En af de vigtige ting er naturligvis, at man er rimelig tryg i sit job, og det er jo ikke det samme, som at det konkrete job ikke kan falde bort, men så er man så rimelig tryg ved, at man kan finde et nyt job hurtigt efter.
Det er jo den situation, der har været i Danmark i en årrække, og det er den situation, vi skal kæmpe for at fastholde, og regeringen ønsker sådan set at gøre, hvad der er nødvendigt i så henseende, for at fastholde den tryghed ude i familierne.
Det ville være et mærkeligt signal at sende, det ville være et signal, der ville skabe utryghed.
Derfor ønsker jeg selvfølgelig at tilkendegive herfra, at regeringen naturligvis står vagt om den økonomiske politik, der er fremlagt.
Det ændringsforslag, der ligger, og som man altså insisterer på skal til afstemning, er det samme som, at folk bliver bedt om i billedlig forstand at rive deres første lønseddel for det nye år i stykker for at få den erstattet med en lønseddel, der viser, at de får mindre udbetalt i løn.
Den slags tanker kan regeringen selvfølgelig ikke støtte.
Det ville være at sprede en helt vanvittig utryghed i de danske familier, der jo i øjeblikket sidder og vurderer, hvordan det, de kan læse om i aviser og høre om i denne folketingsdebat, nu udfordrer dem derhjemme der, hvor de bor.
Resultatet af den drøftelse om finansloven og de ændringsforslag, der nu bringes til afstemning, og det resultat, der står tilbage bagefter, er jo en finanslov, som bringer Danmark videre på alle punkter.
Vi går i gang med at udmønte Kvalitetsfonden og sikre, at der næste år kommer et historisk højt målrettet anlægsniveau i landets kommuner - 20 pct. over det historiske niveau, når man ser på, hvor meget der investeres i skoler, daginstitutioner og ældreområdet, de institutioner, der betyder noget for danskerne i deres hverdag, og yderligere et løft på et tilsvarende niveau året efter; altså et markant, målrettet løft i borgernære institutioner.
Vi tager hul på at lave en omstilling af det danske sundhedsvæsen, som for alvor skal bringe det i verdensklasse, og som sikrer, at vi i virkeligheden for første gang i en meget lang årrække får nye hospitaler fra grunden op at stå - man skal vel 20 år eller mere tilbage, før man sidst kunne se et rejsegilde på et dansk sygehus.
Vi tager hul på at udmønte den fond, der skal løse opgaven med, at vi i de kommende år - konjunkturer ufortalt - kommer til at stå med den kæmpe udfordring, at hver fjerde offentligt ansat går på pension, og at der ikke står lige så mange og banker på for at få deres job, og hvordan vi skal få en ældreomsorg og et sygehusvæsen til at hænge sammen i en sådan situation.
Vi bygger nu op og udmønter for første gang de 3 mia. kr., der skal bruges til at udvikle moderne velfærdsteknologi, som giver en håndsrækning til de dygtige offentligt ansatte i deres hverdag, som får deres hænder til at række længere, og som på sigt jo også kan være med til at udvikle ny teknologi, som også i en global økonomi kan blive et konkurrenceparameter og noget, der kan sælges og nyttiggøres.
Vi udmønter med den her finanslov jo en ældrecheck på et historisk højt niveau, der betyder, at pensionisterne næste år vil opleve en markant fremgang i real købekraft - en ganske markant fremgang, som dels følger af en forhøjet ældrecheck på over 10.000 kr., dels af en ret stor regulering af pensionerne som et spejlbillede på de overenskomstresultater, der også er opnået på arbejdsmarkedet de seneste år.
Så der er utrolig meget godt i denne finanslov, også når man graver ned på konti og enkeltområder.
Det er en finanslov, som bringer velfærdssamfundet Danmark videre, men det er altså også en finanslov, som giver nogle af svarene i den særlige konjunkturmæssige situation, vi befinder os i i øjeblikket.
Når man nu forsøger at bygge en konflikt op her i dag, der handler om, at nogen kerer sig om arbejdsløshed, mens andre ikke gør, og at skillelinjen så skulle være den, at dem, der ikke kerer sig om arbejdsløshed, er dem, der har ansvaret for at bringe den ned på 46.000, mens dem, der kerer sig om arbejdsløshed, er dem, der leverede det bedste historiske resultat i 2001 med 126.000 arbejdsløse - sådan er verden jo så forunderligt indrettet - må jeg så bare så mindeligt bede om, at man husker, at der altså er en ting, man lige skal tage højde for, nemlig den særlige situation, som Danmark i øvrigt befinder sig i.
Vi har et fantastisk robust udgangspunkt for at møde den situation, vi befinder os i netop nu.
Det siger sig selv, at når det stormer i hele verden, så suser det også om ørerne på os.
Det siger sig selv, at en lille åben økonomi, der lever af at samhandle med resten af verden, selvfølgelig også bliver ramt på en mærkbar måde, når væksten går af hele den globale økonomi.
Men det er jo vigtigt at holde fast ved, at vi har et ganske flot udgangspunkt.
Vi har ikke ligesom Gordon Brown i Storbritannien et statsunderskud på 8 pct. af bruttonationalproduktet og dermed begrænsede handlemuligheder; vi har historisk brugt de store overskud til at høvle statsgæld af, offentlig gæld af, og har dermed muskelmasse til at kunne regere fremadrettet.
Vi har det ikke som en række andre europæiske lande, der ikke historisk har kunnet håndtere udfordringen med arbejdsløshed og derfor møder en periode med lav vækst med høj arbejdsløshed - nej, vi har et historisk lavpunkt i vores arbejdsløshed.
Så vi står i en gunstig udgangsposition.
Til det hører så også, at der på nogle andre punkter er nogle særlige forhold i Danmark.
Lad mig pege på et par stykker, som man nødvendigvis er nødt til at tage højde for:
Der er f.eks. det forhold - hr. Niels Helveg Petersen var inde på det i løbet af debatten - at vi aktuelt i Danmark har en overrente på 1,75 pct., som er den risikopræmie, kan man kalde det, vi som en lille åben økonomi betaler for netop at stå uden for euroen.
Selv om alle økonomiske nøgletal, når man kigger på dem, jo klart skulle tegne et billede af, at der ikke burde være noget rentespænd,
Det er et forhold, vi er nødt til at tage højde for.
Vi kan se, at inflationen går ud af økonomien for tiden, og det er positivt, men vi kan også se, at vi fortsat har en inflation, der er højere end i de fleste andre europæiske lande og i Europa under et.
Vi kan se, at lønstigningstakten er på vej ned, men vi kan også se, at det er den også i den resterende del af Europa - i de lande, vi normalt konkurrerer med - og det, der er interessant her, er jo forskellen.
fører det jo til, at vi er i en lidt sårbar situation, hvor vi har slidt lidt på vores konkurrenceevne.
Derfor er der nogle forhold omkring rente og inflation, som skal bringes under kontrol, før det eventuelt kan komme på tale at skrue mere op for det offentlige forbrug.
Men jeg siger det altså også for at sende et klart signal om, at denne regering, selv om nogen har forsøgt at tegne et andet billede, ikke er en regering, der sidder på hænderne.
Vi vil ikke bringe os selv i en situation, hvor historiens største socialpolitiske fremskridt bringes i fare.
Vi vil føre en fornuftig, ansvarlig økonomisk politik, og vi vil forbeholde os retten til at dreje på samtlige knapper for at styre Danmark sikkert igennem den turbulente tid, som vi befinder os i nu.
Hvis man til sidst skal samle op på det her, jamen så er medicinen jo den, at vi med den finanslov, som et meget, meget bredt flertal i Folketinget nu vedtager, hvor kun Enhedslisten stiller sig udenfor, næste år giver dansk økonomi et betydeligt venligt skub i den rigtige retning.
Tankerne om at fjerne skattelettelserne fra danskerne bliver gjort til skamme.
Danskerne har udsigt til at få den største fremgang i en reel købekraft siden forårspakken i 2004; den er faktisk stort set på samme niveau.
Det er et signal til danskerne om, at der er plads til at være realistisk optimist, at man ikke behøver at sidde for tungt på sin pengepung, at man gerne må tro på fremtiden.
Det er et vigtigt signal.
Det skal jo så følges op af, at vi nu, og jeg vil gerne kvittere over for de partier, der allerede har meldt sig ind i den debat, får vores udlånsmarkeder til at fungere optimalt.
Som et af de første lande i Europa lavede vi en markedskonform bankpakke.
Vi må så konstatere, at resten af Europa er gået andre veje.
Det skal vi have adresseret.
Det er udfordring nr. 2 efter vedtagelsen af finansloven her i dag.
Udfordring nr. 3 er selvfølgelig i øvrigt at føre en økonomisk politik, hvor vi også i Danmark - det danske erhvervsliv, de danske boligejere kan få glæde af de rentenedsættelser, som jo ligger lige rundt om hjørnet, og som alle har en forventning om kommer i løbet af den kommende tid fra Den Europæiske Centralbank.
Vi skal føre en økonomisk politik, hvor vi klemmer den sidste inflation ud af økonomien og i øvrigt sender et signal, der gør, at Nationalbanken reelt får en mulighed for at følge med ned, når renten forventeligt sættes ned.
Det har stor, stor betydning for realøkonomien, det har stor, stor betydning for, hvordan vi sejler gennem denne turbulente tid, og det har stor, stor betydning for beskæftigelsen.
Vi skal selvfølgelig føre en politik, som jo meget gerne også skulle have det sigte, at den overrente, vi betaler i øjeblikket, forsvinder, og at rentespændet snævres ind.
Det er i den rækkefølge, vi skal tage tingene, og så følger det direkte af finanslovaftalen - og hvis nogen ikke har læst det, vil jeg gerne gentage det her til allersidst - at vi selvfølgelig dagligt er overvågende på det her og også har handlemuligheder i et omfang, som de misunder os i andre lande, og altså vil handle, når og hvis det er nødvendigt, og når der er mulighed for, at man kan gøre det på en sådan måde, at man ikke får en masse negative sideeffekter.
For som sagt siger det vel næsten sig selv - alt andet er jo i virkeligheden at håne vores gensidige tillid til sådan almindeligt intellekt - at den regering, der har stået i spidsen for at opnå nogle beskæftigelsesmæssige resultater og nogle arbejdsløshedsresultater, som ingen regering før denne har gjort, jo ikke er i en position, hvor man har lyst til at vende ryggen til de resultater.