Michael Aastrup Jensen (V), 2016-03-03:
Tak for ordet.
Også tak til udenrigsministeren for den skriftlige redegørelse om den europapolitiske situation.
Som den jo klart beskriver, har 2015 været et år med kæmpe udfordringer for såvel Europa som for det europæiske samarbejde.
Meget tyder på, at også 2016 ikke vil blive mindre begivenhedsrigt.
Flygtninge- og migrationspresset mod Europa fortsætter, og dermed vil også presset på EU's håndtering af situationen fortsætte.
Grænsepakken og aftalen med Tyrkiet vil forhåbentlig være elementer, der bærer frugt i indsatsen for at få styr på situationen.
Men vi vil holde et vågent øje med, om tyrkerne lever op til deres del af aftalen og leverer resultater vedrørende de ting, som vi har aftalt med dem.
For lykkes det, vil det uden tvivl bidrage til at bremse den enorme strøm af flygtninge og migranter, som har sat kursen mod Europa.
Også arbejdet med at skabe vækst og arbejdspladser i Europa er fortsat højt på dagsordenen.
Den økonomiske situation i Europa er, som vi også kan læse i redegørelsen, så småt ved at lysne.
Men især i Sydeuropa er arbejdsløshedstallene fortsat ekstremt høje.
Europa som region og økonomi er fortsat udfordret af andre regioner i verden, og vi skal derfor arbejde hårdt for at sikre den velstand, vi har bygget op gennem generationer.
Tilliden til EU-samarbejdet er som følge af de mange kriser meget lav rundtomkring i Europa.
Gældskrisen i Grækenland trak store overskrifter og satte EU-samarbejdet på en alvorlig prøve.
EU har indtil videre ikke været i stand til at levere en effektiv løsning på flygtninge- og migrationspresset mod Europa.
Men midt i al krisesnakken er det værd at stoppe op og minde os selv, hinanden og andre om, hvor stor en succes det europæiske samarbejde er og har været hen over de seneste årtier.
For vi har lidt en tendens til at fokusere på alt det negative og på det, som ikke virker.
For der er jo i den grad også meget, som faktisk virker i EU-samarbejdet.
Mange af de ting, som virker, opdager vi slet ikke, fordi vi er begyndt at tage dem for givet.
Jo flere år der går med fred i Europa efter anden verdenskrigs afslutning, jo mere tager vi freden i Europa som en selvfølge.
Helt unge mennesker i dag har slet ikke det historiske perspektiv med i deres verdensbillede og ser derfor ikke EU som det, EU i sit udgangspunkt blev skabt til at være, nemlig en fredsbevarende institution i Europa.
Mere end 70 års fred blandt de europæiske lande må i høj grad tilskrives EU-samarbejdet.
I stedet for at slås med hinanden har vi jo løst vores uenigheder ved forhandlingsbordet, og vi er kommet tættere på hinanden gennem samhandel, hvilket i høj grad også har afholdt os fra at gribe til våben ved uenigheder.
Netop samhandel har bragt velstand til os europæere.
Udviklingen af det indre marked har haft en enorm betydning for den enkelte europæer.
Det er over 20 år siden, at det indre marked blev en realitet.
I 1992 omfattede det indre marked 345 millioner forbrugere, og i dag omfatter det 500 millioner forbrugere.
Varehandelen imellem EU-landene er også steget fra i 1992 at udgøre 800 mia. euro til i 2013 at udgøre 2.800 mia. euro.
I samme periode tredoblede de europæiske lande deres samhandel med resten af verden.
Alene i Danmark er knap en halv million job relateret til det indre marked.
Det er blot det indre marked, som vi kender i dag.
EU's indre marked er nemlig i den grad ved at blive opgraderet, og bl.a. udviklingen af et digitalt indre marked rummer et kæmpe potentiale for den europæiske økonomi på 415 mia. euro.
Som redegørelsen også klart viser, er der gode takter at spore ved de forhandlinger, EU og USA er i gang med om den transatlantiske frihandelsaftale, TTIP.
Det svarer til 14 mia. kr. om året.
Når sankthansbålene den 23. juni er ved at brænde ud langs de danske kyster, vil mange nok være spændte på, hvordan den britiske folkeafstemning om EU-medlemskabet falder ud.
Danmark har et meget stort interessefællesskab med briterne, og vi ser ens på tingene i mange sager i EU-regi.
Danmark har også megen samhandel med briterne, og det er endnu en grund til at håbe på et ja for briterne den 23. juni.
Som afsæt for afstemningen har briterne fået en rigtig, rigtig god aftale
i hus med EU.
Det er en aftale, som imødekommer vigtige punkter for briterne i deres forhold til EU.
Et af punkterne har særlig stor bevågenhed i Danmark, nemlig punktet om at kunne indeksere børnepenge.
Det står klart efter forhandlingerne i Bruxelles, at det ikke kun er briterne, som kan benytte den indeksering, men også Danmark.
Arbejdskraftens frie bevægelighed i Europa er en positiv del af det indre marked, men EU skal ikke være en social union, og derfor skal der være rimelighed og balance i forholdet mellem vandrende arbejdskraft og adgangen til sociale ydelser i de enkelte medlemsstater.
Det er i vores øjne ikke rimeligt, at vandrende arbejdstagere kan sende en stor dansk børnecheck hjem til børn, som er bosiddende i et andet EU-land, hvor leveomkostningerne er på et helt andet niveau end her i Danmark.
Derfor er indekseringen en sejr for den linje, som Venstre har stået for i EU-regi.
En af de store knaster for Danmark i 2016 bliver, om vi kan redde stumperne og fortsat sikre Danmarks tilknytning til Europol.
Venstre tager selvfølgelig resultatet af folkeafstemningen den 3. december til efterretning.
Men jeg vil ikke lægge skjul på, at vi i Venstre ærgrer os meget over, at det blev et nej til den tilvalgsordning, som ville have været et luksus-tag selv-bord for Danmark.
Vi ærgrer os endnu mere over, at Danmark ryger ud af Europol.
Samtidig har vi spillet os alle beslutningskompetencer af hænde i spørgsmålet om, hvorvidt EU alligevel vil lade os få en eller anden form for tilknytning til Europol.
Det er nu op til EU-institutionerne i Bruxelles at bestemme, ikke det danske Folketing. Nejsiden garanterede under kampagnen, at danskerne roligt kunne stemme nej og stadig fortsætte i Europol.
Det er dybt uansvarligt at stikke danskerne blår i øjnene, for det er jo ikke sandt, hvad nejsiden lovede, ja, sågar garanterede.
Faktum er, at vi ryger ud af Europol, når Europol skifter status fra mellemstatsligt til overstatsligt samarbejde.
Det sker meget snart, og så står dansk politi uden et af de allervigtigste redskaber til at opklare kriminalitet.
Vi har ingen krav på at få en parallelaftale med EU om at være med i Europol.
Det er faktisk langt fra sikkert, at vi kan få en aftale.
Det paradoksale ved det hele er, at alle partier nu er enige om, at det er en god ting, at dansk politi er med i Europol, men situationen er jo, som den er.
Vi er nødt til at se fremad.
Derfor ved jeg, at regeringen vil kæmpe med næb og kløer for, at Danmark kan få så god en aftale som muligt med EU om Danmark i Europol.
Vi ser på mange måder tilbage på et 2015, som har været præget af kriser.
2016 ser ikke ud til at være uden udfordringer, men der er også mange grundlæggende ting i EU, som er velfungerende og med til at skabe en tryg og god ramme om det liv, som vi som europæere lever.
Tilbage står, at EU er en del af løsningen på mange af de problemer, vi står over for i fællesskab, og derfor ser vi også frem til fremtiden.