runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nanna Westerby (SF), 2011-04-29:
Indtil nu har man hørt fra regeringen, at den meget gerne vil have solgt mange almene boliger i alle mulige typer af almene boligområder.
Nu fremsætter man et lovforslag, hvor man selv skriver i lovforslaget, at man primært forventer, at det her bliver brugt i udsatte boligområder.
Så det, jeg bare gerne vil høre, er, hvad baggrunden er for, at man nu ikke længere synes, at der skal sælges attraktive almene boliger.
Jeg synes, at det er en rigtig god idé med det skifte, og jeg er glad for, at man er gået væk fra den meget ideologiske tilgang, som man har haft til privatisering af de almene boliger, og over til, at det nu primært skal handle om de udsatte boligområder.
Louise Schack Elholm (V), 2011-04-29:
Som jeg redegjorde for tidligere, har det hele tiden været vores holdning, at det skal være muligt for en lejer at købe sin egen bolig.
Vi vil ikke tvinge lejerne til at skulle købe deres bolig, men vi synes, at det er positivt, at de har muligheden for at gøre det.
Vi synes, at det her kan bruges som et redskab til i højere grad at bløde op på de udsatte boligområder, og vi lægger op til, at det i endnu højere grad skal gøres fremover, fordi det i den grad er fordelagtigt for boligorganisationerne at gå i gang med det her, nemlig at kunne komme i gang med deres helhedsplaner, at kunne finansiere deres helhedsplaner gennem salg.
Det synes jeg er rigtig positivt, for det kan jo sætte gang i udviklingen i f.eks. Gellerup.
Line Barfod (EL), 2011-04-29:
Jeg synes, at man skulle prøve at hjælpe de mennesker, der bor i områderne, i stedet for at eksportere dem til andre områder.
Men det, jeg egentlig gerne vil spørge ordføreren om, er: Ordføreren sagde, at man ønsker at åbne for, at der kan komme almene boliger bag ligusterhækkene, betyder det, at Venstre har ændret holdning og nu gerne vil tillade, at almene boligorganisationer kan gå ud og opkøbe ejendomme andre steder og omdanne dem til almene boliger?
Louise Schack Elholm (V), 2011-04-29:
Der bliver jo allerede i dag bygget almene boliger i ligusterkvarterne.
Jeg bor selv i sådan et kvarter, som er en blanding af private og almene boliger.
Så det findes allerede, og det synes jeg er rigtig positivt.
Jeg synes, det er rigtig positivt, at man ikke bare bygger blokke af den ene type boliger og så blokke af en anden type boliger.
Jeg synes, det er fint, at man blander dem, for det er jo fint, at man ser hinanden og ser de forskellige boligformer.
Det synes jeg er en rigtig positiv måde at gøre det på.
Det, vi lægger op til med det her lovforslag, er jo at gøre det den anden vej ved at sige, at vi også skal blande de udsatte boligområder mere for at skabe en større variation i området.
Line Barfod (EL), 2011-04-29:
Men nu spurgte jeg ikke til, om almene boligselskaber, hvis kommunen vil tillade det, kan få lov til at bygge nyt.
Jeg spurgte, om de kan få lov til at købe ejendomme.
F.eks. stod der, da krisen kom, pludselig en masse tomme boliger her i København.
Der var tusindvis af tomme lejligheder, samtidig med at der var folk, der ikke kunne få et sted at bo.
Enhedslisten har også stillet forslag om det.
Dengang afviste Venstre det.
Er det her udtryk for, at Venstre nu har ændret holdning og gerne vil tillade, at de almene boligorganisationer kan få lov til at opkøbe ejendomme og omdanne dem til almene boliger?
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-29:
Det kunne jeg svare kort og godt på ved at sige nej.
Det er ikke så enkelt, som hr. Frank Aaen fremstiller det.
Jeg vil netop fremhæve Gellerupparken, hvor man kan sige, at det er et område, som i den grad er udsat, nemlig så udsat, at det falder inden for de kriterier, som regeringen har opstillet for at kunne komme ind på det, der hedder ghettolisten.
Der er det, man kunne kalde et dårligt udgangspunkt for at kunne sælge en boligblok, men de arbejder alligevel med, at de gerne vil sælge nogle boligblokke i det her område, ligesom de gerne vil sælge grunde for at kunne finansiere den samlede helhedsplan.
Det vil de, fordi de har en vision for området, fordi de ved, hvad der skal til for at gøre et boligområde mere attraktivt.
Man ved også, fordi man har erfaringer fra andre udsatte boligområder rundtom i Europa, at man bliver nødt til at gøre boligområderne mere varierede, og at man bliver nødt til at have en varieret beboersammensætning og forskellige boligformer for at kunne gøre et boligområde attraktivt.
Det duer ikke at have sådan et område som Gellerupparken, hvor der ikke bliver gjort en kæmpeindsats for at gøre det attraktivt, for så forfalder det.
Det er det, jeg er meget glad for at de har taget fat på i Aarhus.
Louise Schack Elholm (V), 2011-04-29:
Hvis vi nu kigger på Enhedslistens forslag, gik det ud på, at man skulle kunne opkøbe boliger til under markedspris.
Det er jo sådan, at de almene boligorganisationer godt kan købe dem til markedsprisen.
De kan ikke købe dem til under markedsprisen, og vi fastholder, at der ikke skal være en rabat.
Vi skal holde fast i, at man får den rabat, når man bygger husene med kommunalt grundkapital, men det er jo ikke sådan, at de skal kunne sælges til under markedspris, for det er en fuldstændig uigennemsigtig tilskudsstruktur.
Dette lovforslag omhandler først og fremmest en ny salgsordning for salg af almene boliger.
Denne salgsordning adskiller sig på flere punkter fra de tidligere salgsordninger, og lovforslaget indeholder også et element om etablering af dagligvarebutikker i yderområderne.
Ideen bag den nye salgsordning er, at den skal indgå som et aktivt redskab i boligorganisationernes og kommunernes planlægning og styring af den almene sektor.
Vi har oplevet, at boligorganisationerne har ønsket flere handlemuligheder i forhold til salg af almene boliger.
Derfor indeholder salgsordningen også mulighed for, at størstedelen af nettoprovenuet fra salget i udsatte boligområder kan gå til medfinansiering af en helhedsplan som f.eks. i Gellerup.
Boligselskaberne er heller ikke længere forpligtet til at yde et renteog afdragsfrit lån til køber, men kan vælge at give sådan et lån, hvis de ønsker det.
Det vil også være muligt at sælge ledige boliger til en tredjemand i den nye salgsordning, ligesom det bliver muligt at sælge en hel blok til en tredjemand.
På den måde kan boligerne f.eks. omdannes til andelsboliger.
Den nye salgsordning hjælper således med til at sikre et mere varieret boligudbud i de udsatte boligområder.
Det er alt i alt en kraftigt forbedret salgsordning, som særlig kan hjælpe de udsatte boligområder.
Den kan sætte gang i helhedsplanerne i ghettoområderne.
I Venstre glæder vi os over den nye salgsordning, som både giver lejerne mulighed for at eje deres egen bolig og giver de udsatte boligområder mulighed for at sælge boligblokke og bruge nettoprovenuet til at finansiere deres helhedsplaner.
Lovforslaget indeholder desuden et forslag om etablering af dagligvarebutikker i tilknytning til ældreboliger.
For at forbedre etableringen af dagligvarebutikker i forbindelse med ældreboliger i yderområderne kan udlejning ske til under markedsleje.
Venstre støtter lovforslaget.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-29:
Jamen altså, det, som hr. Orla Hav egentlig siger, er, at der skal fremsættes et helt nyt forslag, hvor man skal gå ind og kigge på, hvad der sker med formueophobningen i de tilfælde, hvor der indgås nogle aftaler på forretningsmæssige vilkår.
Det har slet ikke været meningen med og baggrunden for det her forslag.
Det har været møntet på de aftaler, som man indgår på ikkeforretningsmæssige vilkår.
Det er to forskellige ting, og det kan hr. Orla Hav meget gerne stille spørgsmål om under udvalgsbehandlingen, for det har ikke på nogen som helst måde været meningen, at kommunerne skulle gå ind og høre det enkelte sted, hvor man har indgået en aftale på forretningsmæssige vilkår, hvad der skal ske med formueophobningen, overhovedet ikke.
Så det er egentlig noget helt nyt, en helt ny procedure, som hr. Orla Hav beder om at der bliver indført.
Orla Hav (S), 2011-04-29:
Tak for det.
Jeg skal blot læse det første punkt, som man efter forslaget ønsker at fjerne:
»Når en kommune eller en region betaler for at få udført opgaver efter den sociale lovgivning, skal myndigheden tage stilling til, hvorledes der skal forholdes med formue, som kan opstå i denne forbindelse.«
Fra socialdemokratisk side står vi noget undrende over for, at ministeren har anmeldt, at man vil lave en reform af reglerne om godkendelse af og tilsyn for institutioner.
Og så kommer man med et forslag som det her på nuværende tidspunkt.
Vi synes, det ville have været klogere og mere fornuftigt at vente med at få fremsat eventuelle klargørende lovforslag, indtil de ting var blevet afklaret.
Dertil kommer, at det, der i øjeblikket jo er det store samtaleemne i den sociale sektor, er, hvordan vi sikrer faglighed, hvordan vi sikrer kvalitet, hvordan vi sikrer tilstrækkelig specialisering på området.
Vi synes, at det er en forkert vej at gå, altså at flytte fokus væk fra den diskussion over mod at lave mere business på området.
For det lægger regeringen jo ikke skjul på, nemlig at det her forslag er fremsat for at lave mere business, for at lave større muligheder for at trække overskuddet ud af tilbud, som jo oprindelig er etableret for at give mennesker med specielle behov et særligt tilbud.
Det synes vi ikke er særlig kønt.
Vi oplever, at specialiserede tilbud i øjeblikket må lukke på grund af usikkerhed om deres økonomi.
Og så kommer regeringen – i stedet for at komme med en indsats på det område for at være med til at styrke, at vi kan bevare specialiserede institutioner, som i mange år på nonprofit basis har sikret tilbud til mennesker, der har det svært i vores samfund – og vil lave mere forretning på området.
Vi synes ikke, det er det rigtige snit at lægge.
Vi synes faktisk, at det var mere rimeligt, at man satte ind på at sikre, at den kvalitet, som skal være for borgere, der er i klemme, blev hjulpet noget bedre på vej end det, vi ser.
Vi kan bare gøre opmærksom på, at KL’s høringssvar gør opmærksom på, at det her forslag i bedste fald er overflødigt, men at det i værste fald vil skabe endnu større usikkerhed og uklarhed på området.
Det synes vi ikke der er behov for.
Det, der er behov for, er, at der er nogle klare retningslinjer for samfundets indsats for de dårligst stillede, for folk, der er i klemme.
Der må ikke være tvivl om, om det drives med henblik på at hjælpe mennesker, eller om det drives med henblik på at skabe et overskud, skjult eller ikke skjult.
Martin Henriksen (DF), 2011-04-29:
Tak for det.
I Dansk Folkeparti kan vi støtte lovforslaget.
Der har allerede været en gennemgang af, hvad lovforslaget går ud på, men vi ser altså ikke de samme problemstillinger, som Socialdemokraterne ser.
Så vi betragter det her som en meget lille ændring og en fornuftig ændring, som vil gøre op med noget usikkerhed, der har været på området.
Hvis ikke andet nyt og revolutionerende kommer frem under udvalgsbehandlingen, ender det med, at vi støtter det her lille lovforslag, som skaber klarhed på et område, hvor der har været uklarhed, og som giver mulighed for, at nye private kan komme ind på området, hvor de ikke før har haft mulighed for at komme ind.
Så det kan vi støtte.
Meta Fuglsang (SF), 2011-04-29:
Sagen er, at vi har et lille forslag på et område, som faktisk har brug for et stort forslag, nemlig et forslag, hvor man tager udfordringerne på det her socialområde alvorligt.
Det er jo oplyst, at baggrunden for det her lovforslag er, at der er en barriere for private udbydere på det sociale område, fordi den her bestemmelse fortolkes på den måde, at der ikke kan ske en formueophobning hos de private udbydere, der leverer opgaver på det sociale område.
Men høringssvarene peger jo på, at det ikke er nødvendigt at ændre loven, men at brugen skal præciseres, og det gør det jo lidt ubegribeligt, at det, vi nu får, er et lille forslag, der, som det tidligere er nævnt, i bedste fald er overflødigt, i stedet for et egentligt forslag, der forholder sig til udbuddet på det sociale område og mulighederne for at løse opgaverne bedst muligt.
Det er jo ikke så tit, at vi ser, at man lovgiver for at fjerne en fortolkningstvivl, når man kunne fjerne den fortolkningstvivl på andre måder, og jeg tror, at vi under arbejdet med lovforslaget her må kigge lidt på, hvad de nærmere motiver til det her egentlig kunne være,
man får nogle tanker om, at det ikke nødvendigvis bare er at fjerne en fortolkningstvivl på området.
Vi er også nødt til at kigge på og spørge ind til, hvad man mere gør, hvad man mere fjerner, når man fjerner den her bestemmelse, når vi behandler det her forslag.
Helt principielt må vi jo kigge på, hvad der skal til for at give et varieret udbud på det sociale område.
Det gælder både, med hensyn til om der skal være offentlige og private udbud på de forskellige områder, og med hensyn til hvad der inden for den offentlige ramme skulle være af udbud.
Det, vi oplever i øjeblikket, er jo, at der på det specialiserede socialområde simpelt hen mangler tilbud på en række områder.
Jeg stiller mig ikke op og siger, at vi så ikke skal have et privat udbud, men det, vi skal have fokus på, er, at der er et tilstrækkeligt udbud, at de opgaver, der skal løses, for at borgerne får dækket deres behov, bliver løst, og det forslag, der ligger her, tager ikke udgangspunkt i, at borgerne skal have det tilbud, så deres behov bliver dækket.
Så lad os prøve at få en anden indgang til at få løst opgaven.
Så SF kan ikke støtte forslaget, der ligger her.
Vivi Kier (KF), 2011-04-29:
Nogle lovforslag er ganske små, men kan godt få stor betydning, og sådan et lille forslag står vi med i dag.
Forslaget er første trin i arbejdet med at sikre bedre vilkår for private leverandører.
Forslaget lægger op til, at vi ophæver § 43, stk. 1, idet tiden har vist, at der er mange misforståelser knyttet til den her paragraf, for hvad skal der ske med en eventuel formue?
Reglerne fortolkes ofte sådan, at man som privat leverandør ikke må tjene penge på driften.
Det finder jeg ikke er fair.
Der er behov for en generel gennemgang og revision af de nuværende regler for godkendelse af private tilbud.
Derfor er der også et arbejde på vej om det.
Flere private aktører har igennem årene påpeget flere udfordringer i forbindelse med kommunernes indimellem meget rigide godkendelsespraksis.
Så med det her forslag skabes der nu selvstændig hjemmel til, at den enkelte kommune kan indgå aftale med private leverandører på det sociale område, der så også får mulighed for at trække et eventuelt overskud ud af driften. Vi kan fra konservativ side støtte forslaget, der vil skabe bedre vilkår for private leverandører af tilbud efter serviceloven.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-04-29:
Jeg skal sige, at vores socialordfører ikke kan være her, og derfor skal jeg prøve at gøre rede for Radikale Venstres holdning til det her forslag.
Jeg kan da sige, at vi er positive over for at fjerne de barrierer, der har været, for at private aktører kan gå ind og tage opgaver for kommuner og regioner på det her område.
Men vi er, ligesom vi også kan høre, at andre ordførere er, temmelig uforstående over for, at man ikke vil lytte til Kommunernes Landsforenings meget fornuftige indvendinger i deres høringssvar.
For at gøre reglerne mere tydelige ser det ud, som om man fra regeringens side vil fjerne den paragraf i retssikkerhedsloven, som har givet anledning til tvivl, og som dermed har skabt en barriere.
Efter vores opfattelse ville det være en langt bedre løsning at tydeliggøre de her paragraffer med den tilføjelse, som Kommunernes Landsforening foreslår.
Vi er bekymret for, at det, når man bare fjerner paragraffen, vil give anledning til yderligere tvivl.
Men som sagt er vi overordnet positive over for hele formålet med det her lovforslag.
Vi har som sagt lidt svært ved at gennemskue, om der ligger noget under, som vi ikke helt har forstået, men det håber vi så at vi kan blive klogere på under udvalgsarbejdet.
Men vi kan i store træk støtte forslaget, som det ligger her.
Line Barfod (EL), 2011-04-29:
Jeg skal sige, at jeg deler den samme undren, som andre ordførere, herunder den radikale, har givet udtryk for, over, hvorvidt man faktisk får fjernet noget tvivl ved at fjerne paragraffen, men fortsat lade tvivlen om, hvad det så er, der er gældende, stå – eller hvad det egentlig er, der kommer til at være bagefter.
Derefter vil jeg sige, at vi ikke kan støtte forslaget, og det er også af rent principielle grunde.
Det mener vi ikke er noget, der skal gøres til en handelsvare.
Det mener vi faktisk er noget, som skal udføres enten af det offentlige eller af selvejende institutioner, foreninger m.v.
Det har vi en lang, god tradition for i Danmark.
Vi har haft et bredt udbud af forskellige både offentlige og selvejende, foreningsejede institutioner, der har gjort en stor indsats, har sørget for udvikling osv.
, hvorimod det, vi har set det seneste par år efter strukturreformen, hvor man virkelig har åbnet op for, at man i stedet gør det til en markedsplads, hvor man skal handle og ud at se, hvad der er det billigste tilbud osv. – det er det, der er det afgørende – har været, at det er blevet langt dyrere, end det var tidligere på det specialiserede sociale område.
Og der er ikke noget, der umiddelbart tyder på, at det skulle være blevet bedre.
Vi mener altså helt grundlæggende ikke, at det er noget, man skal tjene penge på, og derfor kan vi heller ikke støtte et forslag, der har som formål, at flere skal tjene penge på det.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-29:
Tak for behandlingen af forslaget om bedre vilkår for private leverandører af tilbud efter serviceloven.
Jeg ser frem til at besvare nogle af de specifikke spørgsmål, der kom undervejs, under udvalgsbehandlingen.
De private tilbud har en vigtig funktion på det sociale område som et supplement og et fleksibelt alternativ til offentlige tilbud, både hvad angår personalesammensætning, og hvad angår det socialpædagogiske indhold.
Derfor er det centralt for mig, at vi gør, hvad vi kan, for at fremme mulighederne for at anvende disse steders særlige styrke.
Derfor synes jeg også, det er uheldigt, at nogle regler bliver oplevet som en barriere.
Der kom nogle forslag og kommentarer under behandlingen, bl.a. om, at det her forslag skulle flytte fokus fra at kigge på kvalitet.
Det er jeg på ingen måde uenig i.
Det ene udelukker jo på ingen måde det andet.
Faktisk har vi lige i går haft det første møde i et nedsat ekspertudvalg, der rejser rundt og ser på, hvordan kommunerne gør det, når det gælder udsatte børn og unge.
Derudover er der også blevet etableret eller nedsat en taskforce, som er i gang med at kigge på dagtilbudsområdet og få samlet de gode erfaringer sammen i forhold til f.eks. ledelse og organisering.
Og så ved jeg jo, at LOS, som er sammenslutningen af de her private tilbud til f.eks. udsatte børn og unge, og som jeg har haft samtaler med om kvalitet, faktisk har meget fokus på kvalitet og meget gerne taler om, at der bliver indført en form for akkrediteringsmodel.
Så jeg mener sagtens, man kan tale om kvalitet og have fokus på kvalitet, selv om man går ind og arbejder med at fjerne barrierer, hvor § 43, stk. 1, er blevet betragtet som en barriere, bl.a. fordi der har været nogle uheldige misforståelser af, hvad der egentlig var hensigten med den her paragraf.
Så vil jeg lige også sige, at det jo egentlig står meget klart i selve lovforslaget – i de bemærkninger, der følger i lovforslaget – at der jo vil ske en opfølgning på vedtagelsen af lovforslaget.
Bl.a. vil godkendelsesbekendtgørelsens bestemmelser om stillingtagen til formueophobning blive ændret, så det klart for de tilbud, som den omhandler, fremgår, at man så kan gå ind og arbejde med det her i forhold til aftaler, der ikke er indgået på forretningsmæssige vilkår.
Så indtil videre vil jeg sige tak for en god debat.
Jeg ser frem til en behandling af forslaget i udvalget.
Meta Fuglsang (SF), 2011-04-29:
Det er jo her i ordførertalerne blevet nævnt, at det af høringssvarene fremgår, at det kan være, at det slet ikke er nødvendigt at fjerne den her bestemmelse, altså at man kunne fjerne fortolkningstvivlen på andre måder.
Det synes jeg er lidt interessant at finde ud af om er rigtigt, så jeg vil gerne spørge ministeren, om ministerens opfattelse er, at man kunne fjerne den fortolkningstvivl, der er om den her bestemmelse, på en anden måde end ved at fjerne bestemmelsen – altså om der var mulighed for at gøre det på andre måder, sådan som det er anført i høringssvarene.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-29:
Man kan jo sådan set også opnå det samme ved at fjerne bestemmelsen.
Jeg synes, det er lidt pudsigt, at vi her har en debat om at bevare regler, som egentlig ikke er nødvendige.
Vi har her en regel, som ikke er nødvendig, i forhold til at man godt kan gøre det, som kommunerne beder om via den bekendtgørelse, som vi skal til at præcisere efterfølgende.
Så jeg vil blot sige, at vi her har med en regel, der er blevet misforstået, at gøre, og at vi sagtens kan have de samme forhold efterfølgende, selv om vi fjerner den her regel.
Så vi har faktisk egentlig med regelforenkling at gøre.
Meta Fuglsang (SF), 2011-04-29:
Så må jeg følge lidt op på det ved at spørge, om reglen her så dækker andre ting, altså om man kan sige, at den her regel bliver brugt til andre ting end det at skabe fortolkningstvivl.
For hvis man fjerner den her bestemmelse, står kommunens forpligtelser på det her område så et andet sted?
Altså, fjerner man en forpligtelse for kommunen ved at fjerne den her bestemmelse – ud over fortolkningstvivlen?
For så kan jeg da godt undre mig over, at den her bestemmelse overhovedet nogen sinde har haft eksistensberettigelse, altså hvis den kun er egnet til at skabe tvivl.
Hvad skaber den mere, som vi så mister, ved at den her bestemmelse bliver fjernet?
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-29:
Jamen der har været for mange misforståelser omkring den her regel, og selv om der sker en ophævelse af § 43, stk. 1, ændrer det ikke på, at en kommune eller en region, der indgår en længerevarende driftsaftale på ikke forretningsmæssige vilkår, stadig væk vil kunne indgå de fornødne aftaler om, hvad der skal ske med en eventuel utilsigtet formueophobning.
Det kan man stadig væk.
Det har ikke på nogen måde været meningen, at det skulle ske med aftaler, der indgås på forretningsmæssige vilkår.
Orla Hav (S), 2011-04-29:
Det, der gør os betænkelige, er jo den forskel, der er mellem ministerens, skal vi sige prioritering i fremhævelsen af, hvad der er vigtigt her på det sociale område, og så vores.
Vi synes jo, det er vigtigt, at der er nogle klare regler om, hvad man gør i forhold til de mennesker, der har brug for nogle tilbud.
Ministeren tager alene udgangspunkt i, hvad vi gør, for at der kommer nogle flere ind og laver forretning på det her område.
Synes ministeren ikke, det er rimeligt, at alle kender præmisserne for, hvordan der skal ageres med den formueophobning, der måtte ske som følge af, at man har drevet et tilbud for en gruppe mennesker i det her samfund?
Vi taler jo om, at der på en eller anden måde skal tages stilling til den friværdi, der oparbejdes i sociale institutioner, i privat regi.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-29:
Jeg kan egentlig høre, at hr. Orla Hav vil indføre en ny bestemmelse i forhold til de aftaler, der bliver indgået på forretningsmæssige vilkår.
Det har aldrig nogen sinde været meningen, at § 43, stk. 1, skulle bruges i forbindelse med aftaler, der indgås på forretningsmæssige vilkår, og man kan sagtens gå ind og have kontrol med, hvad det er, pengene går til, for man skal jo også se på, hvad det koster det enkelte sted.
Det skal man jo gøre.
Uanset om det er et kommunalt tilbud, et selvejende tilbud eller et privat tilbud, skal man gå ind og se på, hvad det er for nogle takster, der tages for det enkelte tilbud på det enkelte sted.
Og det er jo baggrunden for, at vi går ind og arbejder med Tilbudsportalen, så det bliver endnu nemmere for kommunerne at kunne sammenligne tilbud på tværs.