Astrid Krag (SF), 2011-04-12:
Man skulle næsten tro, at jeg nu havde siddet og skriblet indledningen til min ordførertale om, efter at have hørt alt hr. Martin Henriksens snak om at stille krav osv., men det har jeg ikke.
Det stod sort på hvidt, også før jeg kom her i salen, og min tale starter nemlig med en konstatering.
Jeg har det sådan med det at stille krav til sine medmennesker, og med det, at vi har forventninger til hinanden, at det faktisk ikke kun er noget, der kan tjene nogle konkrete mål i forhold til samfundets behov.
Vi stiller krav om mange ting i vores samfund, og her i dag behandler vi så regeringens omstridte nye system til ægtefællesammenføring, og nok er det en god idé at møde hinanden med forventninger og krav, men det er jo ikke ligegyldigt, hvad det er, man kræver.
For os er det afgørende, at vi får et system, der virker efter hensigten, og at det ikke er givet i udgangspunktet, er regeringens pointsystem for permanent ophold vist det bedste aktuelle eksempel på.
Her stiller man krav, og man straffer nogle af de mennesker, der bidrager massivt til det danske samfund, og som knokler for at få integrationen til at lykkes.
Her har vi, om noget, eksemplet på, at det ikke er alle krav, der er lige fornuftige at stille.
I det her tilfælde må formålet være at skabe et system, som forbereder folk på livet i Danmark, hvis de skal bo her sammen med deres ægtefælle, og som sikrer, at de mennesker, der vælger at bo i Danmark, også er indstillet på at arbejde, for at integrationen kan lykkes.
Personer i Danmark skal have mulighed for at få deres udenlandske ægtefælle til Danmark, men ikke, uden at vi stiller rimelige og relevante krav.
Det kan man desværre ikke sige at regeringens forslag lever op til.
Det stiller tværtimod nogle ulogiske og urimelige krav, som forhindrer ægtefællesammenføring, og giver staten rollen som smagsdommer over, hvem det er bedst at forelske sig i, og det mener vi ikke hører nogen steder hjemme.
Når vi snakker om smagsdommeri, og når vi snakker om snobberi, så er det, fordi man i regeringens system belønner uddannelse fra eliteuniversiteter, i første hug top 20, nu modereret til top 50, og belønner arbejdsfelter, hvor der mangler arbejdskraft i Danmark.
Men her taler vi altså ikke om en lovgivning, der skal styre rekrutteringen af udenlandsk arbejdskraft, det har vi helt andre lovkomplekser til.
Vi snakker om regler for ægtefællesammenføring.
Det er en sammenkobling, der er helt i skoven
Din ret til at leve i Danmark med din mand eller din kone skal selvfølgelig ikke afgøres af, hvad vi lige for tiden mangler på det danske arbejdsmarked, så det optræder på positivlisten.
Det er også absurd at lægge vægten på de lange uddannelser i den grad, regeringen vil gøre det.
Bare ærgerligt for LO's medlemmer, må man sige.
Jeg er også efter de foregående spørgsmål til ordførerne for regeringspartiet og Dansk Folkeparti noget uforstående over for, hvorfor man vælger med henvisning til den økonomiske krise at hæve sikkerhedsstillelsen til 100.000 kr.
Beløbet er aktuelt på over 63.000 kr., hvilket er rigtig mange penge, og mig bekendt har det været dækkende i de sager, hvor der har været behov for at trække på beløbet.
Så det, der sker med forhøjelsen, er ren chikane og noget snobberi.
Regeringen er i gang med at forbeholde ægtefællesammenføring til personer i Danmark, der har godt med penge på kistebunden eller mulighed for at have en friværdi.
Det er ikke rimeligt for de mange danskere, der ikke har de muligheder.
Det rammer socialt skævt, og der er i virkeligheden ikke nogen angivelig baggrund, der gør det nødvendigt.
På bundlinjen står, at en række danskere, der i mange år har betalt skat og gjort deres pligt i det danske samfund, og som efter de gældende regler kan leve med deres ægtefælle i Danmark, nu med ét slag mister den ret.
Vi kommer til at stille mange spørgsmål til lovforslaget.
Mængden af høringssvar og længen af dem viser, at der er stor tvivl omkring lovforslaget, og man kan endnu en gang ikke lade være med at være bange for lovkvaliteten.
Historien om regeringens pointsystem for permanent ophold skræmmer.
Der var tale om en forhastet lovgivning, som vi hver dag kan føje nye historier til om mennesker, som knokler dag ud og dag ind for integrationen og gør en stor forskel for vores land, og som bliver ramt.
Jeg frygter, vi kan komme til opleve det samme med det her, ikke mindst set i lyset af, at man overfører kravene fra pointsystemet for permanent ophold til krav for dem, der bor her i landet.
SF og Socialdemokraterne har sammen lavet et alternativ til regeringens system, og hermed viser vi, at det kan lade sig gøre at stille relevante og rimelige krav, som kickstarter integrationen.
Vi beder udlændinge, der vil familiesammenføres i Danmark, om at leve op til to ud af fem krav: Krav om at kunne det danske sprog, kunne engelsk, have uddannelse eller arbejde, og endelig om at ville stå til rådighed for det danske arbejdsmarked.
Det er nogle relevante krav, og de er mulige at leve op til.
Vi mener godt, man kan vise vilje til integration i Danmark uden at have gået på et af verdens bedste universiteter, uden at have en stor opsparing i banken eller uden at have et job på positivlisten.
Tilbage står, at med det her pointsystem vil ægtefællesammenføring være fortrinsvis for velhavende danskere, som finder veluddannede ægtefæller i udlandet, og det er imod vores vision for ægtefællesammenføring, og vi forventer at stemme imod lovforslaget.