Lone Dybkjær (RV), 2010-03-02:
Ja, jeg er reserveordfører, om jeg så må sige, da mit partis ordfører ikke kan være til stede.
Jeg må sige, at jeg synes, det er en meget interessant problemstilling, hr. Henrik Rasmussen rejser her ved at sige, at hvis de stillinger nu havde været besat, havde økonomien været helt anderledes styrbar.
Det hænger ligesom ikke sammen ud fra den måde, jeg lærte at regne på, men jeg indrømmer gerne, at det ligger flere år tilbage, end det gør for hr. Henrik Rasmussen.
Det er jo sådan set præcis det, der har været problemet ...
Nu er jeg godt klar over, at der hverken er en minister eller ordførere, der hører efter, hvad man står og siger her.
Jeg har ellers sagt en hel del til hr. Henrik Rasmussen, men det kan være ligegyldigt; jeg kan godt forstå, at han er mere optaget af at tale med ministeren.
Men så vil jeg fortsætte med det, jeg var ved at sige om, at hr. Henrik Rasmussen sagde, at der skulle så mange igennem systemet som muligt.
Hele problemet for Region Hovedstaden har jo været, at de tog flere igennem.
De tog jo netop så mange igennem som muligt, og derved fik de nogle økonomiske problemer, fordi styringsformen er fuldstændig absurd.
Jeg skal ikke gå dybere ind i regnestykker, for jeg tror, det overstiger mine pædagogiske evner at få hr. Henrik Rasmussen til at forstå de der regnestykker, som han selv var ude med, på en måde, så det hænger sammen.
Det er ikke, fordi vi synes, at den her konstruktion er god.
Tværtimod har jeg netop sagt, at vi ikke synes, at økonomistyringen overhovedet er den rigtige.
Vi kan altid diskutere, hvad for en økonomistyring vi så skal have, men den her måde at tildele penge på gør det yderst vanskeligt at styre.
Og det tror jeg sådan set også at den nye minister vil komme ind på, når han nu kommer dybere ind i sundhedsøkonomien og styringen af den, altså at det ikke er måden at få det til at lykkes på.
Det har ikke noget at gøre med en ideologisk diskussion om private hospitaler versus offentlige hospitaler eller sygehuse eller noget som helst med det.
Det kan bare ikke nytte noget, at man tildeler på den facon, for så siger det sig selv, at det stort set er umuligt at styre – selvfølgelig ikke, hvis man bare snakkede om 5 kr., men nu snakker vi om 100 eller 80 mia. kr. eller noget i den størrelsesorden, og der skal der altså være en anden form for system end det, hvorefter man har tildelt pengene på, som det ser ud i øjeblikket.
Så vi er imod regionernes nedlæggelse.
Jeg vil godt sige, at der selvfølgelig er en eller anden form for omkostninger ved, at man har et ekstra led, nemlig regionerne, hvilket Liberal Alliance er meget enig i, men man skal jo ikke bilde sig ind, at det ville blive gratis, bare fordi man lagde det herind.
Og her tænker jeg slet ikke på, hvilke debatter man skulle have herinde, eller hvordan man overhovedet skulle nå det.
For hvis regionerne blev nedlagt, kan jeg love og garantere for, at vi også skulle arbejde lørdag og søndag eller i hvert fald mandag herinde – kontinuerligt – og der var ikke noget med en sommerpause af den varighed, vi har nu.
Med så mange spørgsmål, som der allerede er i dag, hvor vi ikke har en smule direkte ansvar for det, der foregår i regionerne, men kun det overordnede ansvar, kan man jo godt se, hvad det ville føre til, hvis staten, dvs. Folketinget, så oven i købet blev blandet ind i ansvaret.
Så alene af den grund synes jeg godt at man kan afvise det.
Men i øvrigt er det vores opfattelse i Det Radikale Venstre, at vi ikke skal gøre noget for at indskrænke antallet af de mennesker, der er involveret i de demokratiske processer, men tværtimod skal vi gøre noget for at inddrage så mange som muligt.
Vi synes ikke, at vi har fundet den rigtige form med regionerne, men det er i hvert fald heller ikke den rigtige form at nedlægge dem.
Der er i øvrigt også masser af ting, der foregår i staten, som tyder på, at det ikke bare ville gå galt her i Folketinget; her mener jeg, at man kan nævne adskillige statslige styringssystemer.
Nu skal jeg ikke nævne noget om, hvordan det gik med politireformen, og jeg skal i hvert fald ikke afæske ministeren noget svar på det, men det er måske et meget godt eksempel på, at styringsformen ikke nødvendigvis bliver en succes bare ved at blive lagt ind i Folketinget.
Så Det Radikale Venstre er imod, og vi synes ikke, at der er nogen af de argumenter, der er kommet frem her under debatten, der overhovedet kan få os til at ændre opfattelse.
Jeg undrede mig en lille smule over en bemærkning fra hr. Henrik Rasmussen, som gik på, at han syntes, det var skandaløst eller noget i den retning, at antallet af ubesatte stillinger svarede til det antal, man skulle afskedige.
Hvad har det med hinanden at gøre?