runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2013-01-16:
Det er ikke så ofte, at Enhedslisten kan henvise til dagbladet Børsen.
Børsen skriver, at EU giver grønt lys til en vækstpakke, og henviser til EU-kilder og henviser til en lang række bankøkonomer, som vi ikke plejer at være enige med; man siger fra alle sider i virkeligheden, at man kan understøtte den politik, som Enhedslisten står for, nemlig at der skal gøres noget mere for beskæftigelsen.
Det synes vi er jeres, vores, fælles hovedproblem i den aktuelle situation, nemlig at arbejdsløsheden bliver ved med at være megahøj og ikke ser ud til at ville falde.
Vi har forstået, at regeringen er meget optaget af, at EU's regler skal overholdes.
Men når nu Børsen, EU-økonomer og bankøkonomer siger, at vi uden at komme i karambolage med EU's regler i virkeligheden er i stand til at gøre en mere aktiv finanspolitisk indsats for beskæftigelsen, dvs. f.eks. give kommunerne ret til at bruge de penge i 2013, som de ikke brugte i 2011, og som de ikke brugte i 2012, uden at de bliver truet til at spare yderligere, og ophæve det kommunale anlægsloft, altså give mulighed for investeringer og beskæftigelse i kommunerne, noget, som med det samme kan sætte en masse mennesker i arbejde – det er i overensstemmelse med EU-reglerne – hvorfor tøver regeringen så med at sætte gang i mere beskæftigelsen ved bare at give kommunerne ret til at bruge de penge, de faktisk har?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-16:
Først og fremmest vil jeg godt anerkende og give fuld respekt til det arbejde, Enhedslisten har lavet i forbindelse med vores to finanslove.
Det har været fremragende.
Så er der det her spørgsmål, om vi synes, der er råd til at investere yderligere og lægge yderligere investeringer oven i et rekordstort investeringsniveau.
Det er vi så bare ikke enige om.
Når vi kigger på vores tal, synes vi, at vi har presset det til grænsen for, hvad vi kan, i forhold til det, der stadig skal være ansvarligt, og vi mener ikke, at det er ansvarligt at gå ud over det investeringsniveau, vi har på nuværende tidspunkt.
Så stilles spørgsmålet om det her med anlægsloftet.
Vi har jo sagt klokkeklart til kommunerne, at hvis de i det her år, i 2013, ikke agter at bruge så meget, som de kan, på drift – det gjorde de ikke i 2012, og hvis de altså agter at gentage det i 2013 – så er de meget velkomne til at tale med os om, hvordan de i stedet for at bruge pengene på drift kan bruge dem på anlæg.
Det taler vi med kommunerne om, og vi finder forhåbentlig også en løsning på det spørgsmål.
Så det er et spørgsmål om, at hvis kommunerne alligevel ikke har tænkt sig at bruge alt det, de kan, på drift i 2013, hvorfor så ikke allerede nu få vekslet nogle af de penge, så de kan bruge dem på anlæg?
Det er en god idé, og det tilbud står selvfølgelig ved magt i forhold til kommunerne.
Vi vil være bedre end det, vi har vist det første år.
Det kan vi også godt blive.
Vi vil også gerne være bedre end den tidligere regering, det gælder på alle områder, og jeg er i øvrigt sikker på, at ordføreren vil holde os oppe på det her spørgsmål og ivrigt stille spørgsmål om det.
Det skal selvfølgelig være sådan, at de spørgsmål, der bliver stillet fra Folketingets medlemmer, bliver besvaret rettidigt af regeringens medlemmer, og det vil vi bestræbe os på at gøre.
Lars Barfoed (KF), 2013-01-16:
Tak til statsministeren for, at vi får lejlighed til at få en drøftelse med statsministeren i spørgetiden i dag.
Det er jo meget naturligt, at drøftelsen drejer sig en hel del om spørgsmålet om jobskabelse, hvilket statsministeren også var inde på i går på pressemødet.
Jeg vil da gerne starte med at sige, at jeg er glad for, at statsministeren, for en stund i hvert fald, ligesom er kommet op af kulkælderen og trækker lidt frisk luft.
For jeg synes, at statsministerens nytårstale bar præg af, at statsministeren tilsyneladende befandt sig meget nede i kulkælderen, den dag den tale blev holdt; det var en pessimistisk, mørk tale om alle de uhyggelige ting, der ventede forude, der var ikke meget optimisme i den tale.
Derfor er jeg glad for, at statsministeren begynder at tale om jobskabelse.
Jeg kan så også forstå, at statsministeren og regeringen faktisk ikke aner, hvad regeringen skal stille op med det.
Regeringen er tilsyneladende helt uden ideer og visioner om konkrete forslag til, hvordan vi skaber job i Danmark, for det eneste, statsministeren kunne sige i går, også i dag, var, at statsministeren har bedt nogle ministre om at komme med nogle forslag, og så må man se, hvad man kan gøre.
Så vil jeg gerne sige til statsministeren, at grundlæggende er vi jo – på trods af alle udfordringerne og på trods af, at vi er i en svær situation – i en god position i Danmark, ved at vi har mere styr på de offentlige udgifter, end man har i de fleste andre lande.
Vi leverede jo fra VK-regeringens side en økonomi, der var meget bedre i balance end de fleste andre europæiske landes, mindre gældsætning osv.
Vi leverede også en lang række planer om nye investeringer i infrastruktur og sygehuse, planer, der nu er sat i gang konkret.
Derfor er jeg glad for, at statsministeren netop nævner det høje aktivitetsniveau, der er, på investeringsområdet.
Det var jo noget, som vi satte i gang.
Men så vil jeg da gerne inspirere statsministeren lidt, for statsministeren er jo chef for en regering, der har afskaffet boligjobordningen – en ordning, som giver masser af job i små og mellemstore virksomheder.
Vil statsministeren ikke overveje at genindføre boligjobordningen, så vi får flere job blandt håndværkere i små og mellemstore virksomheder, og flere familier kan få håndværkerjob klaret til en billigere penge, så vi dermed får mere aktivitet i vores samfund?
Det ville være ét godt bidrag.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-16:
Ordføreren siger, at jeg har været i kulkælderen – det synes jeg ikke.
Min nytårstale var realistisk.
I modsætning til den tidligere regering tror jeg, det er forkert at afblæse en krise, som ikke er slut.
Altså, den tidligere statsminister, hr. Lars Løkke Rasmussen, sagde: Nu er der sat to streger under facit, og vi er på vej ud af krisen.
Det passede jo ikke.
Jeg har valgt at sige tingene, som de er, selv om det ikke altid er lige populært, nemlig at Danmark stadig er i krise, at regeringen forudser, at 2013 kan blive lidt bedre end 2012, som også har været et hårdt år, men at vi også som nation og som danskere skal huske på, hvor dygtige vi igennem historien egentlig har været til at få det bedste ud af en krise og bruge forandringen til at skabe noget, der er endnu bedre.
Så på den måde opfatter jeg det som en optimistisk tale til danskerne, men selvfølgelig også en tale, som er realistisk, og hvor man holder begge ben på jorden, og det synes jeg også at man skal.
Så jeg vil bare gøre det klart, at jeg ikke har været i kulkælderen.
Så siger ordføreren, at der blev efterladt en fantastisk sund økonomi.
Det var så en økonomi, hvor budgetterne skred år for år.
Men havde ikke styr på budgetterne.
Det skred år for år.
Det hørte til sjældenhederne, at man kunne styre budgetterne.
Er det sundt i længden?
Nej, det tror jeg ikke, så det har vi fået styr på.
Det andet, der bliver sagt, er, at det var en sund økonomi, men er det sundt, at man over 10 år har mistet konkurrenceevne for næsten 20 pct.?
Nej, det synes jeg egentlig ikke at det er.
Så det er jo det, vi er i gang med at råde bod på nu.
Det vil vi meget gerne.
Men noget af opgaven har jo bestået i, at vi skulle feje lidt op fra den tidligere regering.
Vi skulle fjerne den multimedieskat, der var, vi skulle fjerne iværksætterskatten, fedtskatten, nu sidder vi og døjer med en kørselsafgift, som også er opfundet af den tidligere regering.
Så der er en del arbejde med at rydde op, og opgaven er selvfølgelig, at vi kommer videre og får sat styr på vores konkurrenceevne, ligesom vi er i gang med at få styr på den generelle økonomi.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-01-16:
Så kunne man jo overveje, om statsministeren, nu hvor det her med at give et generelt løfte jo ikke er blevet til noget – det er sådan lidt gået den forkerte vej – kunne opstille nogle konkrete målsætninger.
Statsministeren startede med at sige til en af de andre spørgere, at statsministeren er god til at gøre rent.
Det kunne jo også gælde i ministerierne; man kunne ligesom prøve at presse sine ministre noget.
Så det kunne jo være, at man kunne overveje at stille nogle konkrete målsætninger op.
Hvor meget skal det øges i de kommende år?
Kan vi få nogle succeskriterier?
For det danske folkestyre trænger til fornyelse, skriver regeringen i regeringsprogrammet om det her, og den fornyelse skulle jo nødig være, at det blev værre og ikke bedre.
Kan vi få nogle konkrete måltal?
Jeg skal nok lade være med at være efter statsministeren, selv om det ikke bliver hundrede procent det første år, hvis vi bare kan få nogle konkrete måltal for, at det bliver bedre og bedre år for år.
Nu er statsministeren så heldig, at jeg har tallene med.
Der stod også i regeringsprogrammet, at regeringen vil bestræbe sig på at besvare spørgsmål fra Folketinget fyldestgørende og inden for tidsfristen – side 76 i regeringsprogrammet.
Hvis man så ser på § 20-spørgsmålene, kan man se, at i 2008-09 var det 59 pct., der blev besvaret rettidigt, og i 2009-10 var det 65 pct., mens det i 2010-11 steg til 78 pct.
Så i de måneder, hvor statsministeren har været statsminister, er det altså gået baglæns i forhold til den forbedring og den gode stime, man egentlig var inde i.
Så jeg synes, at det måske klinger lidt hult, når man siger, at det ligger regeringen meget på sinde at gøre noget ved det her, for det eneste, man har gjort, er sådan set at få det til at gå den forkerte vej.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-16:
Det, man i hvert fald kan konstatere, er, at der er betydelig plads til forbedring i forhold til at få svaret på spørgsmålene.
Det er noget, som regeringen lægger meget vægt på, og vi vil forsøge at forbedre os.
Jeg har desværre ikke tallene med i dag, men jeg mener at kunne huske, at det sådan nogenlunde ligger på niveau med den tidligere regering både i forhold til høringstidspunkter og besvarelser.
Men det skal gøres bedre, og vi vil lægge os i selen for at besvare spørgsmålene inden for de tidsrammer, der er.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-01-16:
Regeringen sagde selv, at det danske folkestyre trænger til fornyelse, og at man ville komme med konkrete tiltag, der skulle forbedre mulighederne for at kontrollere regeringens embedsførelse.
Det var sådan set noget af det, vi som opposition var mest glade for at høre.
Nu fik vi så før nytår statistikken over, hvordan det egentlig går for regeringen med besvarelserne, når Folketinget gerne vil have noget at vide.
Hvad angår § 20-spørgsmål, er det kun 75 pct. af svarene, der kommer rettidigt.
Og når vi så går over og ser på almindelige spørgsmål, altså på den almindelige del, er det også kun 75 pct., der kommer rettidigt.
Synes statsministeren selv, at man har levet op til de løfter, som man har givet Folketinget og befolkningen med regeringsprogrammet, når man ser, hvor slemt det egentlig står til?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-16:
Vi vil svare på spørgsmålene rettidigt, og regeringen vil lægge sig i selen for at svare rettidigt på de spørgsmål, der bliver stillet.
Lykke Friis (V), 2013-01-17:
Nu har Cameron selv brugt det sidste par dage på at deltage i stort set alle talkshows i Storbritannien, så det er ikke, fordi vi behøver gisne om, hvad manden vil sige.
Men lad mig så spørge på en anden måde.
Hvis man skal være bølgebryder, kræver det jo ligesom, at der er andre, der sejler efter én, når man nu har lavet den her sejlrende.
Har statsministeren fra de møder, som statsministeren har deltaget i for nylig – i Det Europæiske Råd, eller hvor det nu har været henne, ved festligheder, da EU fik Nobelprisen – hørt kolleger sige: Vi kunne altså også godt tænke os at få et nyt medlemskab, hvor vi bliver løsere tilknyttet til Den Europæiske Union.
Har statsministeren kendskab til lande, der er kommet med sådan et udsagn?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-17:
Jeg tror, det er rigtig vigtigt, at vi lader den britiske premierminister holde sin tale, og derefter kan vi så tage bestik af, hvad han sagde, og hvad han mener.
Og så tror jeg også, at det er et spørgsmål, der skal afklares i Storbritannien, inden man i resten af Europa vil give sit besyv med.
Jeg kan sige, at det næste topmøde i europæisk sammenhæng formentlig kommer til at handle om vores flerårsbudget og ikke om det her spørgsmål.
Det er da klart, at vi alle sammen kigger på, hvad det er, briterne vil, og jeg er enig i, at det er en spændende debat, vi har, for for første gang har jeg forstået, at det, Dansk Folkeparti i virkeligheden vil, er den britiske vej i Europa.
Det, vi så mangler svar på – det får vi forhåbentlig på et andet tidspunkt – er: Hvad indebærer det?
Indebærer det, at vi har mindre lønmodtagerbeskyttelse i Europa?
Jeg kunne forestille mig, at det var noget af det, de britiske konservative var optaget af.
Hvad indebærer det for Dansk Folkeparti?
Men lad os nu vente på, at den britiske premierminister har holdt sin tale, og at det britiske folk har taget deres beslutning.
Og så tror jeg, at det er noget, Europa først skal vurdere derefter.
Nej, den diskussion har jeg ikke haft med kollegaer, altså om, at man ønsker en løsere tilknytning.
Der er, synes jeg, i Europa en ret udbredt fornemmelse af, at man kan påvirke tingene, at man går ind til bordet, og at der bliver lyttet, også til ikkeeurolande.
Det er jo netop det, der er spændende, og det er netop derfor, at det, at Danmark kunne sige ja til finanspagten og også kunne gøre det så forholdsvis hurtigt, understreger, at Danmark stadig væk godt kan være en del af kernen i diskussionen i Europa, fordi der er en interesse for det både fra eurolandenes side og fra ikkeeurolandenes side.
Merete Riisager (LA), 2013-01-17:
Statsministeren talte lidt om fairness for et øjeblik siden.
Der kan man så isoleret spørge: Var det helt fair, når statsministeren for et øjeblik siden sagde til fru Pia Adelsteen, at Dansk Folkeparti altid siger nej til alting i Europaudvalget, når statsministeren formentlig godt ved, at det ikke er rigtigt?
Jeg sidder i hvert fald ved siden af fru Pia Adelsteen i Europaudvalget og ved positivt, at de stemmer ja til mere end halvdelen af de ting, der er oppe i udvalget.
Men lad nu det ligge.
Statsministeren vil ind til kernen i EU, og Venstre vil, så vidt jeg husker, ind til hjertet i EU.
Kært barn har mange navne.
Vi andre kalder det euroen, for det er jo omkring euroen, stort set alt integrationsarbejdet foregår i disse år og måneder.
Statsministeren har også for nylig kaldt Danmark for det 18. euroland.
Vil statsministeren ikke lige præcisere, hvad hun mente med den udtalelse?
Lykke Friis (V), 2013-01-17:
Bare som serviceoplysning til fru Adelsteen og for den sags skyld også til statsministeren: Jeg kan i hvert fald komme på et eksempel fremadrettet, hvor vi ikke kommer til at give mandat, og det er i forbindelse med kvindekvoterne og forslaget fra Viviane Reding.
Så er det i hvert fald også lige sagt her.
Så må man også komplimentere hr. Kristian Thulesen Dahl med timingen af den her debat, for nu har vi jo i månedsvis ventet på David Camerons tale – den er blevet udskudt så mange gange, og den er blevet omdøbt til i morgen i morgen-talen.
Men nu kommer den åbenbart i morgen, så det er jo virkelig imponerende timing.
Vi har så i den her debat været uenige om, hvorvidt det er en god start, han kommer til at signalere, en ny start, ved at man så i højere grad kan sammensætte sit eget medlemskab, eller hvorvidt det er en bekymringsværdig udvikling.
Det, jeg synes der kunne være interessant at få statsministerens vurdering af her til sidst, er: Hvad tror statsministeren egentlig der vil ske i Det Europæiske Råd i den kommende tid, hvis og såfremt Cameron i morgen i Amsterdam stiller sig op og siger: Jamen Storbritannien vil gerne bede om at få en løsere tilknytning til Den Europæiske Union og også at komme til at stå uden for områder inden for det indre marked?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-17:
Jamen hvor ved hr. Nikolaj Villumsen fra, at der bliver tale om bindende kontrakter for eurolandene?
Hvor ved han det fra?
Er det ikke noget, man ligesom tager ind og lader som om man ved noget om?
Det ved ordføreren da ikke.
Der tales om kontrakter, men vi har ikke fået udformet, præcis hvordan det skal være.
Det, vi ved, er, at for ikkeeurolande, for Danmark, vil der ikke være tale om bindende kontrakter.
Det er bare, så det står helt klart for den danske befolkning.
Så må jeg sige om det her med henstillinger: Danmark har besluttet, at vi mener, der skabes størst tryghed om den danske økonomiske politik, fordi vi har fastkurspolitikken, ved at binde os selv ind i de henstillinger.
Det kunne vi have ladet være med, men det har vi gjort, fordi det er vigtigt for danske lønmodtagere, for mulighederne for at skabe arbejdspladser i Danmark, at der er ro om og tillid til dansk økonomi.
Og det er derfor, regeringen er så optaget af, at vi lever op til de aftaler, vi har lavet i forhold til henstillingerne.
Det er ikke, fordi der skal sidde en nede i Kommissionen og blive glad og give os et eller andet hak i karakterbogen; det er, fordi vi mener, at det er i danskernes interesse, at vi er et land, man kan regne med, og som lever op til de aftaler, der er, og i det hele taget har en ansvarlig økonomisk politik.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-01-17:
Jamen jeg har skam læst konklusionerne, og jeg takker for statsministerens bekymring.
Men vi oplever jo gang på gang, at vi bindes af EU's økonomiske styring, også selv om vi faktisk måske ikke helt behøvede det.
Da Danmark stadig er et ikkeeuroland og dermed ikke er bundet af det, er der ingen straf til Danmark, hvis vi ikke følger EU-henstillingen.
Alligevel er det argumentet fra regeringen gang på gang, at kommunerne ikke må bruge penge til renovation og nybyggeri lige præcis på grund af EU-henstillingen.
Og derfor har jeg selvfølgelig den bekymring, at hvis eurolandene går i gang med de her kontrakter, som er bindende for dem, vil Danmark alligevel følge med.
Og jeg synes, det er trist, hvis nedskæringspolitikken skal fortsætte, så derfor ville jeg bare gerne have, at regeringen meldte hus forbi og sagde, at det var en dårlig idé, og at vi i stedet for skal have sat gang i arbejdspladser og beskæftigelse.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-17:
Jeg må simpelt hen opfordre hr. Nikolaj Villumsen til at læse konklusionerne fra decembertopmødet, for det er jo der, man kan læse, hvad der egentlig er de næste skridt.
Og der står jo ganske tydeligt, at for ikkeeurolandene er der ikke tale om bindende kontrakter, og derfor er det måske ikke helt fair over for den danske befolkning at blive ved med at tale om bindende kontrakter, når man må være klar over, at for ikkeeurolande er der ikke tale om bindende kontrakter.
Det er i øvrigt et instrument, som skal diskuteres, så der er ikke nogen, der på nuværende tidspunkt er helt klar over, hvad det kommer til at indebære.
Men én ting, vi ved, er, at for ikkeeurolande kan der ikke være tale om bindende kontrakter.
Så der må jeg altså råde hr. Nikolaj Villumsen til at læse det, der står i konklusionerne, sådan at diskussionen kan hvile på et korrekt grundlag.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-01-17:
Tak for det.
Jeg har gået og været lidt spændt, for jeg har glædet mig til at høre statsministeren svare på, hvordan statsministeren ønsker at forstærke eurosamarbejdet.
Jeg efterlyste det også i min ordførertale.
Jeg kan høre på statsministeren, at Danmark vil gøre sin indflydelse gældende i EU, så hvad har statsministeren tænkt sig at sige?
Synes statsministeren, det er en god idé med bindende økonomiske kontrakter og en fælles skatte- og arbejdsmarkedspolitik i EU?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-01-17:
Jeg tror, at ordføreren lige et øjeblik mistede mig i logikken der, men jeg skal prøve at svare alligevel.
Vi har den grundholdning, at vi skal være med i det, som er i dansk interesse, og vi har også den grundholdning, at det, der foregår i kernen i Europa, er godt for Danmark at være med i, fordi det betyder, at vi har indflydelse på forhold, som ligger uden for Danmarks grænser, men som alligevel påvirker Danmark.
Det er vores grundholdning.
Det er vi så heldigvis enige med mange partier i Folketinget om, og det er jo godt.
Man kan så omvendt spørge: Hvorfor siger Dansk Folkeparti pr. automatik nej til ting?
Hvorfor siger Dansk Folkeparti – og jeg har ikke helt forstået, hvad Dansk Folkeparti mener – nej til at have en patentdomstol, når mange virksomheder i Danmark siger, at det ville være rigtig godt, hvis der var ét sted, man skulle søge patent, og som kunne vurdere, om det patent var brugbart, et sted frem for en masse steder rundtomkring i Europa?
Hvorfor siger Dansk Folkeparti nej til det?
Det er mig fuldstændig uforståeligt, og på den måde kan det jo også være rigtig skadeligt pr. automatik at sige nej.
Fru Merete Riisager citerer mig ikke helt korrekt, for jeg sagde ikke, at Dansk Folkeparti altid stemmer nej til det, der drøftes i Europaudvalget, jeg sagde, at der er en tendens til, at man har nejhatten på og er negativ.
Og patentdomstolen er et rigtig godt eksempel.
Så synes jeg ikke, at fru Merete Riisager har noget som helst at belære andre om i forhold til at fejlcitere, når hun som medlem af Folketinget har stået heroppe for kort tid siden og opfundet argumenter for dem, der er positive over for euroen, bl.a. at man skulle have sagt, at hvis man ikke fik euroen, ville der på det nærmeste udbryde krig i Europa.
Det har jeg ikke hørt nogen sige.
Og fru Merete Riisager har ikke på noget tidspunkt kunnet dokumentere det.
Så måske skulle der lidt ro på, hvad angår at lægge andre folk ord i munden.
Så vil jeg i forhold til det her med, om der kan være andre områder, hvor vi har arbejdet fleksibelt sammen, sige: Ja, det er der jo gode eksempler på.
Danmark har Edinburghaftalen, og der er også Schengensamarbejdet, som har været et fleksibelt samarbejde, som startede et sted og blev større og større.
Nu har vi det her med patentdomstolen, som jo også bliver et område, som nogle lande fra starten har sagt at de ikke ønsker at være en del af, mens andre lande går videre.
Så der er flere områder end euroområdet, hvor man beslutter at gå fremad i forskellige hastigheder.
Pia Adelsteen (DF), 2013-01-17:
Det er jo farlig fint, at man bliver inspireret af EU-samarbejdet.
Jeg synes, at det er godt, at man lader sig inspirere af hinanden.
Det er jo altid positivt.
Der kan være nogle gode ting, der kan være nogle dårlige ting.
Jeg er helt sikker på, at f.eks. Venstre synes, at det er inspirerende, at EU vil indføre kvoter, men det kan vi jo så tage senere.
Men når man siger ja til stort set alt, er det så, fordi man siger, at ved at sige ja er vi med til at påvirke udviklingen?
Jens Joel (S), 2013-01-17:
Ja, der er jo faktisk diskussioner om, hvordan man gør det her.
Bl.a. har Kommissionen fremlagt et håndhævelsesdirektiv, men der forstår jeg så der er lidt intern uenighed i Dansk Folkeparti.
Det er f.eks. ikke mit indtryk, at man ønsker det kædeansvar, som jo i nogle sammenhænge, sådan som arbejdsmarkedets parter har lagt op til det, faktisk kunne være et udgangspunkt.
Men lad nu det være.
Jeg synes, at hr. Thulesen Dahl undervurderer sin indflydelse på den tidligere regering en lille smule, hvis han siger, at man ikke kunne stille noget op.
Altså, det lykkedes dog også at få grænsebomme ud over at få halveret dagpengeperioden og mange andre ting.
Hvis man så synes, at man ikke har nogen indflydelse og ikke kan gøre noget, så kan man jo gøre det, at man sender et klart signal.
Og når man i sidste valgperiode fremsætter 98 beslutningsforslag – 98! – og der ikke er ét eneste af dem, der handler om social dumping, og så krydrer det med, at man her efter valget fremsætter et beslutningsforslag, som faktisk handler om social dumping, men som åbner for, at vi kan få lønninger på 30, 40, 50 kr. i timen i Danmark, så synes jeg, det klinger noget hult, at man skulle være lønmodtagernes forsvarer.