runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Andersen (V), 2016-03-17:
Det er da en mærkbar gevinst.
Det er essensen af svaret, for det her handler jo om første del af vores jobreform.
Anden del er sådan set den del, hvor det handler om, at vi sætter skatten ned for de mennesker, der er i arbejde.
Men den kommer vi til.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-03-17:
Det her er interessant.
Det vil sige, at hr. Hans Andersen siger, at hvis det her skal lykkes og det skal kunne betale sig at arbejde, skal man også indføre jobreform 2.
Det vil sige, at jeg jo så skal kigge på Dansk Folkeparti og sige: Er Dansk Folkeparti klar til at skære ned i forhold til handicappede, syge, alle de her mennesker og så give pengene til skattelettelser?
Det er jo det, som hr. Hans Andersen nu siger er hele essensen i det.
Jeg synes, det bliver ret interessant at høre, hvad DF siger til det.
Britt Bager (V), 2016-03-17:
Jeg kan forstå, at hr. Leif Lahn Jensen ikke er for det her forslag, og at han ikke mener, at det løser noget som helst.
Det er jo altid nemt at stå og kritisere andres politik.
Det er langt sværere at komme med løsninger selv, og jeg har ikke hørt et eneste bud på en løsning fra hr. Leif Lahn Jensen.
Så derfor kunne jeg godt tænke mig at vide: Hvad mener Socialdemokraterne er grunden til, at antallet af kontanthjælpsmodtagere kun har været stigende de sidste år, og hvad er hr. Leif Lahn Jensens løsning på det?
Leif Lahn Jensen (S), 2016-03-17:
Fru Britt Bager kunne have været her og lyttet til førstebehandlingen
, og fru Britt Bager kunne have set på, hvad vi gjorde, da vi var i regering; hun kunne bare have set på den kontanthjælpsreform, vi lavede dengang.
Forskellen på den reform og det, man gør nu, er, at hvis du var syg, skulle du sådan set gøres rask.
Hvis du havde nogle problemer med ordblindhed eller noget andet, skulle de barrierer væk.
Vi fjernede folks barrierer for at komme i gang.
Det vil sige, at vi interesserede os for folk, og sammen med dem gjorde vi dem jobparate.
Vi tog ikke penge fra aktivitetsparate, vi tog ikke penge fra dem, som var syge og alle de der ting.
Vi hjalp de mennesker, som havde problemer, og som havde nogle barrierer, og det er det, vi stadig væk mener man skal.
Det jo derfor, vi er imod det her.
Ifølge alle undersøgelser og ifølge det her svar fra finansministeren ved alle nu – det er ikke noget, jeg finder på, det er ordførerens egen finansminister, der kommer med det – at det ikke har nogen virkning.
Men det, som vi gjorde, dengang vi var i regering, havde virkning.
Jeg synes bare, at ordføreren skal gå hen og læse på det, for stort set alle resultater viser jo det.
Vi går ind for de økonomiske incitamenter, der virker.
Og det, vi lavede dengang, vi var i regering, virkede.
Det her virker ikke, fordi man ikke kan sætte syge folk i gang ved at tage penge fra dem.
Det kan simpelt hen ikke lade sig gøre.
Og jeg kan ikke forstå, at Dansk Folkeparti ikke kan forstå, at et menneske, der ikke kan høre, da ikke får hørelsen tilbage, ved at der bliver taget penge fra vedkommende.
Det er det, der er forskellen på de reformer, vi lavede, og det her.
Det er derfor, jeg synes det er så umenneskeligt, og det er derfor, jeg ikke kan forstå, at Dansk Folkeparti kan gå med til det.
Marlene Harpsøe (DF), 2016-03-17:
Altså, nu kan jeg ikke gå direkte ind i fru Heidi Rasmussens konkrete sag, og det vil jeg gerne have at man respekterer.
Men det, jeg kan sige i forhold til bl.a. udsættelser og risikoen for udsættelser, er, at man f.eks. i Helsingør Kommune, som fru Pernille Schnoor henviser til, fra kommunens side faktisk har skabt et samarbejde med de lokale almene boligforeninger for at sikre, at man undgår og forebygger, at mennesker bliver sat på gaden.
Og det er sådan set ikke engang noget, man har gjort, fordi man har vidst, at der ville komme et kontanthjælpsloft – som nogle mener vil have en virkning i forhold til antallet af udsættelser – men det har man jo gjort, fordi man godt har kunnet se, at der var et reelt behov for, at man lavede et styrket samarbejde på det punkt.
Og det er altså et redskab, man f.eks. også har fra kommunens side for at forebygge udsættelser.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-17:
Man kunne jo sige, at man tog udgangspunkt i den kontanthjælp, som den tidligere regering indførte for de under 30-årige.
Man har ligesom sagt – og det har Socialdemokratiet også sagt – at vi har et kontanthjælpsniveau, som gælder for de under 30-årige.
Lad os nu sige, at det niveau også skulle gælde for de over 30-årige.
Altså, forskellen på at være 31 år og 29 år er ikke så stor.
Hvis man nu lod den kontanthjælpsreform, Socialdemokratiet stod i spidsen for, gælde for alle, tror jeg at vismændene sagde, at så ville man øge beskæftigelsen med mellem 4.000 og 5.000 – så vidt jeg lige husker det.
Det tror jeg der står i den rapport.
Det ville altså være cirka ti gange så meget som det, den her justering af kontanthjælpen medfører.
Så er det jo rigtigt, som vismændene skriver, at hvis man sænker overførselsindkomsterne, vil lønningerne alt andet lige følge med ned, men det er jo ikke de mennesker, som er i arbejde i dag, som vil få lavere lønninger.
Det vil betyde, at der vil være nogle, der kommer ind på arbejdsmarkedet, som i dag ikke kan komme ind på arbejdsmarkedet, fordi de ikke er produktive nok til at oppebære den mindsteløn, der er i dag.
Jeppe Bruus (S), 2016-03-17:
Ja, hvis det var logikken på arbejdsmarkedet, men det er det jo ikke.
Vi har et arbejdsmarked, hvor 75 pct. af løndannelsen sker på den enkelte virksomhed.
Det, vi har set under krisen, er jo, at når virksomhederne tjener mindre, er reallønnen for de mennesker, der er i arbejde, også blevet mindre.
Derfor er der en sammenhæng, i forhold til hvad det er for en bund, vi skaber under det lønniveau, for det er jo sådan set også en bund under det at have en anstændig tilværelse.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-17:
Ja, inden for den enkelte branche kan lønnen falde, alt efter om lønnen er tilpasset produktiviteten.
Det er fuldstændig korrekt.
Men det er jo ikke det samme som at sige, at hvis den aftalte mindsteløn på arbejdsmarkedet bliver lavere, så vil lønnen for dem, der arbejder til de mindstelønninger, der er i dag, følge med ned.
For sådan hænger ikke sammen.
De er netop produktive nok til at oppebære den løn, de får i dag.
Der vil så kunne komme nogle nye mennesker ind på arbejdsmarkedet, som ikke er produktive nok til at oppebære den nuværende mindsteløn, som vil kunne få foden indenfor på arbejdsmarkedet.
Det er ikke tilfældigt, at vi er det land med flest mennesker på overførselsindkomst.
Det skyldes – og det kan man spørge hr. Torben Tranæs, som blev citeret for lidt siden, om – at vi har høje mindstelønninger, og det afskærer de mindst produktive fra at deltage på arbejdsmarkedet.
Det synes jeg er en dårlig model.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-03-17:
Jeg synes, det er meget væsentligt, at man forholder sig til konsekvenserne af det her lovforslag, og det vil altså betyde, at der er nogle enlige forsørgere, der bor i en bolig, som de ikke har råd til at bo i i fremtiden.
De kan sætte sig ned og kigge på et budget og se, at de er nødt til at flytte.
Og hvor kan man så flytte hen og få en billigere bolig?
Det kan være, at man kan finde en ringe bolig i det, der er nogle, der kalder Udkantsdanmark, i nogle områder, hvor der er meget ringe mulighed for at finde et job.
Jeg kan ikke rigtig se, at det er den deroute, man skal animere til ved at vedtage et lovforslag i Folketinget.
Jeg vil godt spørge hr. Joachim B. Olsen om, hvor det er, ordføreren forestiller sig, at de mennesker, som rammes af kontanthjælpsloftet, og som ikke lige finder et af de der 650 jobs, som ministeren mener der skabes af det her, skal flytte hen for at have tag over hovedet?
For ellers kommer de jo til at bo på gaden.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-17:
Igen, det er ikke 700 jobs, der skabes af det her.
Det er den strukturelle beskæftigelse, der stiger, og det vil sige, at der vil alt andet lige til hver en tid være 700 flere i beskæftigelse.
Personligt tror jeg, at tallet bliver større, men det er underordnet.
Spørgsmålet afspejler jo, at ordføreren ser på boligmarkedet som noget fuldstændig statisk.
Altså, så vidt jeg husker, er der omkring 860.000 lejeboliger i Danmark med en leje under 7.000 kr. om måneden.
Der er jo folk, der tilflytter og fraflytter hele tiden.
Der er en enorm dynamik i det der.
Det er da rigtigt, at for en enlig mor med to børn på kontanthjælp, som efter det her loft vil få 17.400 kr. udbetalt, hvis hun har sat sig til en husleje til 8.000 eller 9.000 kr., så kan det da godt være, at det bliver for dyrt, og så må hun flytte til noget lidt billigere.
Men der er altså også borgere i lavtlønsjob, som ikke har råd til at sidde i sådan nogle lejligheder, som også flytter til noget, der er lidt billigere, hvis det er nødvendigt.
Man må prioritere sine udgifter, og det er vel rimeligt nok.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-03-17:
Jeg kender udmærket virkeligheden derude.
Jeg har også besøgt et par boligforeninger, som er meget bekymrede, fordi mange af deres nuværende beboere ikke lige kan flytte hen i en af de der billige boliger, som ordføreren omtaler.
De findes i nogle særlige geografiske områder, som også har problemer med beskæftigelse.
Det her drejer sig åbenbart mere om arbejdsmarkedspolitik, og jeg vil godt høre ordføreren, hvad det egentlig er for en ballast, ordføreren har med for at kunne snakke om, at der er alle de her incitamenter på arbejdsmarkedet.
Har ordføreren prøvet at være på arbejdsmarkedet?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-17:
Jeg har været eliteidrætsudøver.
Det er ikke et normalt job, det indrømmer jeg.
Der sidder mange herinde, som er kommet lige fra universitetet.
Jeg tror endda, at ordføreren fra spørgerens eget parti har en meget, meget begrænset erhvervserfaring.
Men jeg har været eliteidrætsudøver, jeg havde et talent, og det forfulgte jeg.
Jeg tjente mine helt egne penge på det.
Jeg kan garantere for, at der hverken var noget, der hed dagpenge, eller noget som helst.
Jeg tjente penge, hvis jeg kunne levere varen.
Hvis jeg ikke kunne levere varen eller var skadet, fik jeg ikke en krone.
Det er et usædvanligt job, jeg har haft, men jeg har tjent mine egne penge.
Kaare Dybvad (S), 2016-03-17:
Jeg tegnede mig egentlig ind her, fordi jeg bemærkede en af de ting, som ordføreren sagde, og det var, at der var stordriftsfordele ved at bo sammen og være på kontanthjælp, og i hvert fald som jeg hørte det, var der en vis forundring hos ordføreren over det forhold, og der kunne jeg egentlig godt tænke mig at vide: Er det Liberal Alliances næste skridt i forhold til kontanthjælpsmodtagerne, at man skal skære yderligere for par, der bor sammen og får kontanthjælp begge to?
Altså, vil man også her tage Dansk Folkeparti i hånden og gå med til at skære yderligere ud over det, der bliver skåret nu, også for par, som bor sammen?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-17:
Vi har jo lagt vores kontanthjælpsudspil frit frem, og som jeg sagde, er der stadig væk par på kontanthjælp, gifte par på kontanthjælp, for hvem incitamentet til at være i arbejde er ganske lille.
Jeg tror stadig væk, at de har en kompensationgrad på omkring 90 pct.
Der er det paradoks i det danske kontanthjælpssystem, at man får dobbelt kontanthjælp.
Det gør man ikke i andre lande.
Der siger man ligesom, at når man bor sammen, har man nogle stordriftsfordele i forhold til, når man bor alene, og derfor sker der en reduktion i nummer tos kontanthjælp.
Det gør vi ikke i Danmark.
Der er der bare dobbelt kontanthjælp, og det synes jeg da godt man kunne adressere.
Kaare Dybvad (S), 2016-03-17:
Jeg siger det også, fordi jeg tidligere har læst en af ordførerens fremtrædende partifæller skrive, at det her med, at det ... Undskyld, jeg ved ikke, men der foregår et eller andet her.
Jeg skal prøve.
En af ordførerens fremtrædende partifæller har tidligere skrevet, at når man gør det lettere at være enlig forælder, er der også flere, der bliver det, men nu kan jeg så forstå, at linjen fra Liberal Alliance er, at man vil gøre det sværere at være kontanthjælpsmodtagere, give mindre tilskud, hvis man bor sammen, og dermed gøre det lettere at være enlig forælder.
Er det rigtigt forstået?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-17:
Jeg hørte ikke lige spørgsmålet.
Kan ordføreren ikke gentage spørgsmålet?
Kaare Dybvad (S), 2016-03-17:
Grunden til, at jeg spurgte, var, at en af ordførerens fremtrædende partifæller tidligere har skrevet i en bog, at hvis man gør det nemmere at være enlig forælder, er der også flere, der bliver enlige forældre.
Det så den pågældende partifælle som en negativ udvikling, og så vil jeg bare høre, om det er Liberal Alliances linje nu, at man vil give færre penge til dem, der bor sammen, og dermed gøre det nemmere at være enlig forælder.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-17:
Jamen det, man støtter, får man jo mere af.
Det er derfor, hr. Kaare Dybvads parti er villig til at bruge 17 mia. kr. om året på vindmøller.
For så bliver der bygget flere vindmøller.
Når man gør det økonomisk attraktivt at være single i stedet for at være gift eller bo sammen som et par, jamen så er der også flere, der vil vælge det – på marginalen.
Der er alle mulige ting, der spiller ind, selvfølgelig er der det, alle mulige ting.
Men alt andet lige
: Gør man noget mere økonomisk attraktivt, vil man få mere af det.
Det har vi jo set i Danmark.
Vi har set, at der har været en stigning i antallet af mennesker, som vælger at få børn alene osv.
Man støtter det at være alene.
Torsten Gejl (ALT), 2016-03-17:
Jeg beklager, hvis min forkølelse gør det svært at høre, hvad jeg siger.
Hvis man i dag trykker på den grønne knap, gør man forældrene til 34.500 børn fattigere.
Man skaber fattigdom og forarmelse og elendighed, og alt det for at skabe 700 job.
Det kunne vist godt have været gjort lidt mere elegant.
Mon ikke vi kunne have fundet en måde at formidle 700 job på uden at presse mindstelønningerne nedad i Danmark, uden at tage hundredvis af millioner kroner fra kontanthjælpsmodtagere, hvoraf nogle formodentlig skal bruges til topskattelettelser?
Dagen i dag er dog en særlig dag, fordi den markerer nedtællingen til, at vi kan få taget kontanthjælpsloftet af bordet igen.
Jeg glæder mig så inderligt til, at jeg selv – hvis ikke jeg, så en anden politiker fra Alternativet – vil få lejlighed til at gå den glade gang op på den her talerstol for at fortælle landets kontanthjælpsmodtagere, at kontanthjælpsloftet er skrottet.
Når debatten har bølget i dag, er der er en enkelt ting, jeg har bidt mærke i, og som jeg lige vil nævne.
Det er ordføreren for Dansk Folkeparti, der synes, at det ikke er rimeligt, at folk, der ikke er i stand til at arbejde, skal være på kontanthjælp, og at regeringen skal lægge sig i selen for at sikre, at det ikke sker.
Det synes vi i Alternativet er rigtig interessant, og det er ikke polemisk ment.
Vi vil meget gerne være med til f.eks. at stoppe, at folk på ressourceforløb, som jeg godt ved er undtaget fra kontanthjælpsloftet, skal være på kontanthjælp, hvis de ikke har nogen nævneværdig arbejdsevne.
Så kan vi senere se på, hvad der skal til, for at man har en nævneværdig arbejdsevne, og hvor mange af de aktivitetsparate der ikke har det.
Men det glæder vi os i hvert fald til at snakke videre om i udvalget.
Til slut vil jeg sige, at hele processen omkring kontanthjælpsloftet har bekræftet os i Alternativet i, at et kontanthjælpssystem med tvang og kontrol og mistillid ikke hører hjemme i det her land, hvor vi er verdensmestre i tillid.
Midt under behandlingen af kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen her i Folketinget har vi i Alternativet afholdt et tillidsparlament, hvor vi har set på den nye rolle, som jobcentre og sagsbehandlere skal spille i et kontanthjælpssystem båret af tillid.
Så lige så meget som det klør i fingrene på os i Alternativet for at begrave kontanthjælpsloftet så dybt, vi kan, lige så meget glæder vi os til at bære tillid ind i kontanthjælpssystemet.
Vi kalder det kontanthjælp uden modkrav.
Jeg vil gerne takke centrum-venstre-partierne for at have kæmpet hårdt og indædt mod det moderne kontanthjælpsloft.
Når så mange dygtige mennesker er klar til at bruge så ufattelig mange ressourcer på at kæmpe for nogle af de mest udsatte borgere i det her land, fattes der håb på sigt – eller måske før vi tror det.
Jeppe Bruus (S), 2016-03-17:
Det er lidt i samme boldgade.
Logikken er jo her, at lavere ydelser vil øge forskellen, så det bedre kan betale sig at tage et arbejde, og det vil så give et incitament til, at flere går ud og tager et arbejde, og så øges beskæftigelsen.
Den logik forudsætter jo, at lønningerne ikke følger med ned.
Nu står jeg her med et diskussionsoplæg, som Det Økonomiske Råd har offentliggjort den 7. oktober 2015, og der hedder det så i sammenfatningen: »En afledt effekt af lavere offentlige ydelser er også, at lønniveauet presses ned.
Hvis ydelsesniveauet reduceres, vil det derfor trække i retning af at reducere de laveste lønninger.«
Det vil sige, at når de laveste lønninger nu følger med ned – det har CEPOS også dokumenteret – minimeres forskellen så igen, og så er spørgsmålet jo helt enkelt: Hvor stor skal den forskel så være?
For jeg antager, at det må følge af logikken her, at så skal ydelserne endnu længere ned.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-17:
Det er ikke kun et spørgsmål om at skære i kontanthjælpen.
Vi har jo også åbent sagt, at vi synes, at for nogle af de her gruppers vedkommende burde man også have taget hul på selve kontanthjælpen.
For vi har den mærkværdighed i det danske kontanthjælpssystem, at hvis man er et ægtepar, får man bare dobbelt kontanthjælp, mens vi i alle andre sammenhænge ligesom siger, at når man er to, er der nogle stordriftsfordele osv., og så burde der sådan set være en reduktion i den ene ægtefælles kontanthjælp.
Det er en mærkværdighed, som kun findes i vores system, men det skal først og fremmest løses, ved at man letter skatten på arbejde.
Der har vi lagt en fuldt finansieret plan frem, gennemregnet af det samme Finansministerium, som hr. Peter Hummelgaard Thomsen henviser til, og her har vi altså fundet finansiering til at lette skatten, sådan at ingen betaler skat af de først 7.000 kr., de tjener.
Det ville løse det problem, som hr. Peter Hummelgaard Thomsen henviser til.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-03-17:
Kan ordføreren så bekræfte det her, som der står i svaret fra finansministeren?
Det er sådan i dag, at der rent faktisk er 14.000, der ved at tage et arbejde får under 0 kr.
Det er der så også, altså 14.000, når det her bliver vedtaget.
Der er 37.000, der i dag får mindre end 1.000 kr. ved at tage et arbejde, og det er der sådan set også, når det her lovforslag bliver vedtaget.
Så hvis grunden er, at der skal være en gevinst ved at være i arbejde, hvorfor stemmer man så for – når der ikke er nogen gevinst ved det?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-17:
Jamen hvis det står til os, er vi da ikke færdige med at lave reformer.
Altså, vi har da fremlagt en plan, som vil gøre det attraktivt for alle at være i arbejde, men det her er da et skridt i den rigtige retning.
For de mennesker, som bliver berørt af det her kontanthjælpsloft – de mennesker, som bliver berørt af det her kontanthjælpsloft – bliver der en gevinst, og det er jo den gruppe, vi taler om her.
Karsten Hønge (SF), 2016-03-17:
Hr. Joachim B. Olsen er altid svært begejstret for alt, hvad der falder ind under sådan økonomiske incitamenter.
Og det, vi så ser her, er, at man har tænkt sig at forringe forholdene for 30.000 mennesker; 14.000 familier kommer i risikozonen i forhold til at blive hældt ud af deres boliger.
Ærgrer det så ikke hr. Joachim B. Olsen, at det ikke virker?
Ministeriets egne tal viser jo en marginal forøgelse på 650 mennesker hen over årene.
Hvorfor så meget hurlumhej for så lidt?
Drejer det sig i virkeligheden ikke om noget andet for hr. Joachim B. Olsen, nemlig det her moralske om, at man simpelt hen bare har det utrolig svært med, at folk går derhjemme med hjælp fra samfundet?
Og handler det ikke om, at Liberal Alliance på den her måde vil være med til at frigøre nogle midler, som man siden hen kan bruge til nogle skattelettelser?
Altså, hvad er der egentlig på spil her?
Må man i virkeligheden ikke ærgre sig over, at det ikke virker i forhold til at få folk i arbejde?
Men til gengæld virker det, i og med at man får krattet 500 mio. kr. ind, som man så kan give ud til efteråret.
Hvad er det i virkeligheden, der er Liberal Alliances plan her?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-17:
Jamen vi er jo fuldstændig ærlige med hensyn til det, der er vores intention, altså hvorfor vi synes, det er rigtigt, at man sætter et samlet loft over, hvor meget folk kan modtage på kontanthjælp.
Jeg har redegjort for det.
Det handler om mange ting.
Det handler om at hæve beskæftigelsen – og det gør det også.
Jeg tror personligt, at effekten bliver større end de 700, som der er lagt op til her.
Det handler, som jeg sagde, også om en helt almindelig politisk prioritering.
Vi har verdens højeste kontanthjælp i Danmark; vi bruger 17 mia. kr.
Kan vi sætte et loft over de samlede ydelser, man kan få på kontanthjælp og – ja – bruge pengene på at sætte skatten ned på arbejde, så synes vi, det er en rigtig prioritering.
Det er vi da fuldstændig ærlige omkring – det synes vi er en rigtig prioritering, altså at bruge mindre på overførsler og bruge nogle af pengene på at sætte skatten ned, også for den enlige mor, som går på arbejde.
Karsten Hønge (SF), 2016-03-17:
På mange måder kan jeg altså virkelig godt lide Liberal Alliance; der er ikke så meget pjat med dem, man skjuler ikke tingene.
Det kan jeg faktisk godt lide.
Jeg håber virkelig på, at man lytter til Joachim B. Olsens udlægning her ovre i Dansk Folkeparti og blandt Dansk Folkepartis vælgere, nemlig det helt korrekte, som jeg også hører ordføreren sige: Det her virker ikke på beskæftigelsen; det er marginalt, hvad det virker.
Det, det handler om her, er, at man kratter 500 mio. kr. ind, som skal bruges til skattelettelser, men det har ikke noget at gøre med at få folk i job, det har noget at gøre med, at man vil have frigjort nogle penge.
Men jeg vil godt lige igen tage fat i det med de økonomiske incitamenter for at få folk i arbejde.
Når vi nu står over for nogle folk, som jo langt hen ad vejen ikke er i stand til at bevæge sig ud på arbejdsmarkedet, skulle man så ikke overveje at bruge de her økonomiske incitamenter, men bruge dem over for kommunerne og over for virksomhederne?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-17:
Men det her virker jo.
Altså, det her øger jo beskæftigelsen.
Så må jeg jo sige, at man får det til at lyde, som om det bliver en helt uoverkommelig opgave for folk helt at undgå at gå ned i rådighedsbeløb.
Det er jo ikke rigtigt.
Det er 5-6 timers arbejde om ugen.
Og det er jo så kommunerne, der skal vurdere, hvem det er, der skal blive berørt af 225-timersreglen.
Pelle Dragsted (EL), 2016-03-17:
Ja, det er jo meget fint, hvis der er et utal af små 6-ugersjob, som kan give arbejde til de her over 100.000 mennesker, som er på de her ydelser, plus til dem, som i dagpengesystemet nu skal finde lignende job.
Det er jo rigtig fint.
Men det, der er sagen her, er jo, at tre ud af fire af de mennesker, som er på kontanthjælp, er vurderet ikkejobparate.
Det er jo mange forskellige grupper.
Det kan f.eks. være personer, som er ramt af en depression.
Det kan være voldsofre, voldtægtsofre, som i en periode ikke er i stand til at yde.
Det kan være folk med arbejdsskader og andre, som ikke kan træde ind på en arbejdsplads.
Det er jo også de mennesker, som ordføreren gør betydelig fattigere med det her.
Så selv hvis man tror på sirenesangen om, at hvis bare vi tager penge fra de fattigste, skal de nok komme i arbejde, selv om der er arbejdsløshed i Danmark, er spørgsmålet: Hvorfor rammer man så de syge, de handicappede?