Ida Auken (S), 2013-04-11:
Mange tak, og også en stor tak til alle ordførerne for den meget positive opbakning til det her forslag.
Jeg synes egentlig, det er rart at se, at det virker med dialog, og at det virker at lytte til folk, fordi det faktisk betyder, at vi kan få et Folketing fra den ene side af salen til den anden på et område, der tidligere også har været meget konfliktfyldt, nemlig naturområdet, til at bakke så entydigt op om en plan.
Det er klart, som flere har peget på, at det er en ny tilgang til det her område, som vi forsøger i Miljøministeriet, og hvor vi netop prøver at inddrage interessenter og befolkning og dem, der bliver berørt, på en helt anden måde.
Lovforslagets hovedformål er netop ud over selvfølgelig at lægge grunden til, at vi får en stærk og spændende natur i Danmark, at sikre en enkel og god proces op til de statslige Natura 2000-planer og for kommunernes efterfølgende indsats.
Og det skal sikre, at alle relevante interessenter bliver inddraget undervejs.
Som flere af ordførerne har peget på, har vi netop ikke grebet de her forslag ud af den blå luft.
De bygger på de erfaringer, vi har haft med de første statslige og kommunale planer, og så bygger de på de drøftelser, vi har haft med en lang række interessenter i forskellige sammenhænge.
F.eks. har vi nedsat Grønt Fremdriftsforum, som skal følge Natura 2000-planlægningen, og de drøftelser, der har været der, har haft stor betydning for udformningen af lovforslaget.
Det samme gælder et stort interessentmøde i oktober sidste år om erfaringerne fra Natura 2000-planlægningen, som jeg også deltog i, og hvor jeg havde en god snak med interessenterne.
Når vi sætter dialog og lokal inddragelse højt, understøtter vi også gennemførelsen af selve den fysiske indsats i Natura 2000-områderne, for jeg er ikke i tvivl om, at en øget dialog med interessenterne undervejs i processen vil betyde en større forståelse for den indsats, som i sidste ende bliver besluttet.
Og det bliver også af samme grund lettere at udføre Natura 2000-planerne og de kommunale planer i virkeligheden.
Jeg er klar over, at Kommunernes Landsforening gerne så, at de statslige planers indsatsprogram helt blev overdraget til kommunerne, men jeg mener faktisk, at vi med forslaget her har lagt det rigtige snit mellem statens opgaver og kommunernes, og det var der faktisk også rigtig mange af ordførerne der i et bredt spektrum var inde på, nemlig hvorfor snittet ligger rigtigt der, hvor det ligger nu.
Tre argumenter fra min side: For det første kan man sige, at dem, der har forpligtelsen, som flere sagde, jo altså er staten.
Det er en national forpligtelse, den er ikke defineret på områdeniveau.
Og derfor er der også behov for en national afvejning og prioritering af den samlede indsats, bl.a. for at sikre alle de arter, som naturdirektiverne forpligter os til at beskytte.
For det andet er 40 pct. af Natura 2000-arealerne faktisk statslige, og hele reguleringen på havet ligger under staten.
Så derfor giver det os et andet argument for, at der er god grund til, at det stadig ligger hos os.
For det tredje har Miljøministeriet brug for at have så meget hånd i hanke med indsatsen, at vi kan fastlægge den økonomiske ramme for indsatsen i de enkelte 6-årige planperioder og netop sikre sammenhængen mellem mål og midler.
Når det så er sagt, lægger jeg stor vægt på, at de statslige planer tager udgangspunkt i en mål- og rammestyring af kommunernes arbejde på dette område, dvs. ikke en detailstyring, men netop en mål- og rammestyring, der giver kommunerne et større råderum til at fastlægge den konkrete indsats inden for de mål og den indsats, som er fastlagt i de statslige planer.
Derfor er det også min holdning, at de statslige Natura 2000-planer fremover skal være mindre detaljerede og give mere albuerum for kommunerne til at udfylde planerne og bruge den lokale viden.
Forenklingen af Natura 2000 betyder, at kommunerne får tid til at planlægge og tilpasse deres indsats i Natura 2000-områder, og det skal sikre, at der kommer en synergi med den øvrige naturforvaltning og eventuelt andre lokale strategier.
Så er jeg tilbage ved det, som jeg lægger allerstørst vægt på i det her lovforslag, nemlig at Natura 2000-planlægningen fremover baserer sig på en øget dialog og inddragelse på nationalt, regionalt og lokalt niveau.
Den skal bygge på en dialog med en bred kreds af interessenter, ikke mindst de private lodsejere.
På den måde er der også en afbureaukratisering i det her.
Man kunne jo godt have fastholdt idéfasen og så have bragt os selv og andre ud i den her øvelse.
Det er altid svært at afskaffe noget, men nu gør vi det faktisk, fordi vi mener, at det, vi sætter i stedet, er bedre i forhold til inddragelsen.
Flere af høringssvarene har peget på, at det ikke fremgik klart af udkastet til lovforslaget, hvem der skulle inddrages hvornår og om hvad, og derfor har vi præciseret det nu i det lovforslag, vi behandler.
Og helt i tråd med det giver forslaget også kommunerne længere tid til dialog med organisationer og lodsejere, så dialogen nu kan strække sig over hele planperioden.
Jeg vil også gerne fremhæve, at lovforslaget indebærer en række forenklinger af den nuværende Natura 2000-planlægning.
Ud over idéfasen betyder det også en kortere planproces, noget, som er ønsket fra mange sider.
Ved at afskaffe idéfasen og forkorte høringsperioden for den statslige plan når vi lige præcis det, uden at vi dermed begrænser interessenternes legitime mulighed for at få indflydelse.
Sagen er jo, at en tidlig dialog i planprocessen sikrer, at interessenterne bliver inddraget på et tidligere tidspunkt og dermed kan få større indflydelse på den statslige plan og dens opfølgning.
Lovforslaget indebærer samtidig en effektivisering af de penge, vi bruger i stat og kommuner, og administrative lettelser for interesseorganisationerne.
Målet er, at den nye regulering kan træde i kraft fra den 1. juni i år, så reglerne kommer til at gælde for Natura 2000-planlægningens anden planperiode.
Med de ord vil jeg gerne ønske forslaget en god viderebehandling i udvalget.