Per Clausen (EL), 2007-03-13:
Det er jo altid fornøjeligt at høre, hvordan der går kludder i udvekslingen af e-mail mellem andre politiske partier.
Jeg synes, at debatten jo også har været meget interessant, selv om jeg synes, at det er lidt ærgerligt, når miljøministeren sådan lader sine fordomme skygge for evnen til at høre og læse.
Miljøministeren gav ligesom indtryk af, at der, hvor Enhedslisten skilte sig ud, var ved, at vi ikke forholdt os til, hvad der skulle være EU’s politik, og at vi ikke forholdt os til, hvad der skulle være globale løsninger.
Vi har faktisk i hele forløbet deltaget ivrigt i debatten om, hvad vi synes der skulle være EU’s linje, og har langt hen ad vejen været enige med resten af oppositionen og forsøgt at udøve det pres, vi nu kan udøve.
Vi har også givet bud på, hvad vi mener der skal være EU’s udspil og EU’s holdning i de globale forhandlinger.
Så jeg må sige, at selv om miljøministeren måske har svært ved at erkende det, så forholder det sig sådan, at Enhedslisten på trods eller måske netop på grund af sin EU-modstand også er i stand til at forholde sig til, hvilken linje vi synes EU skal have.
Og det har vi så gjort i den her sag.
Ellers har jeg jo nok også forstået det udspil, der er kommet fra Socialdemokratiet, SF og Radikale Venstre, på den rigtige måde.
Man kunne næsten ønske sig, at regeringspartierne også havde opfattet det på den måde, for jeg opfattede det også som en klart fremstrakt hånd, hvor man helt bevidst fjernede kravet om, at der skulle være vedvarende energi på 40-50 pct. i 2025, for det vidste man udmærket godt at regeringspartierne og regeringen ikke ønskede at være med til.
Denne udstrakte hånd blev så modtaget, synes jeg, meget klart på den måde, at man fik at vide, at det, man kan starte med, er at tilslutte sig det, som er regeringens udgangspunkt, nemlig kun de 30 pct.
Der må jeg jo sige, at jeg faktisk synes, der er ganske stor forskel på det, og jeg vil da ikke undlade at sige, at jeg syntes, det var et godt initiativ, da oppositionsordførerne i fællesskab skrev en artikel, en kronik i Politiken, hvor det her jo indgik som et væsentligt element i at præsentere et grønt alternativ til den politik, regeringen står for.
Jeg forstår ganske udmærket godt miljøministerens og regeringens ønske om at trække miljø- og energipolitikken og klimapolitikken ud af den politiske debat og gøre det til sådan et konsensusfelt, hvor alle er enige; alle er enige om ikke at tale sammen om fortidens synder, og alle er også enige om ikke at tale om, hvad man stadig væk er uenige om.
Men mit synspunkt vil nu stadig være det, at det får ganske afgørende betydning i fremtiden, om vi i Danmark beslutter os til, at vi vil gøre en indsats for fortsat at gå i spidsen ved at få 50 pct. af vores energiforbrug produceret ved hjælp af vedvarende energikilder i 2025, eller vi ender med at nøjes med 30 pct.
Og selv om den radikale ordfører, hr. Johs. Poulsen, ligesom fik det til at fremstå, som om man sådan set kunne fremsætte en CO2-målsætning og så bare tilpasse den vedvarende energi-målsætning efter den, så tror jeg, man gør klogt i at erkende, at der er en sammenhæng.
Det, der jo er vores situation i dag, er, at der jo næsten ikke er tid til at få klaret den udfordring, vi står over for.
Hvis ikke der nationalt som internationalt hurtigt mobiliseres en markant politisk linje til handling og forandring, så kommer vi for sent.
Og det er jo store resultater, der skal opnås.
Hvis vi kigger på CO2-udslippet i 2050, så er udgangspunktet jo, at den gennemsnitlige verdensborgers udledning kun må være 1,3 t pr. år.
Det skal sammenlignes med, at vores befolkning, vi danskere, nu har et udslip på omkring 10 t pr. år, og amerikanerne har 20 t.
Så det er altså meget, meget omfattende besparelser, meget, meget omfattende omlægninger af den vedvarende energi, der skal igangsættes.
Det er indlysende, at en stor del af det skal opnås gennem en international indsats, gennem internationale forhandlinger og gennem samarbejde.
Efter min opfattelse er det også en klar forudsætning for, at vi når det mål, at Danmark forsøger at være i centrum og i fokus for en indsats, hvor vi hele tiden går foran.
Pointen er jo, at ved at insistere på, at vi skal fremskynde vores overgang til vedvarende energi og fremskynde en omlægning af vores transport, sådan at vi får den lagt om til mere kollektiv trafik og også får godstransporten over på skinner og bådtransport, sikrer vi, at vi får en omlægning til nye driftsmidler, som kan tage udgangspunkt i vedvarende energi.
Ja, forudsætningen er, at Danmark her jo både kan spille en vigtig rolle ved at vise, hvad der kan lade sig gøre, og at vi også kan spille en vigtig rolle ...