Pernille Skipper (EL), 2012-11-08:
Tak for debatten, tak for svaret fra justitsministeren.
Vi har kredset noget om, hvad det er, der er sket siden 2010, hvor den nuværende justitsminister sagde, at forslaget om at undtage ministerbetjening fra aktindsigt, altså den politiske rådgivning af ministre, savnede enhver begrundelse.
Nu kan vi så forstå i dag, at den savnede nok ikke enhver begrundelse, den savnede bare en præcisering, og det var det, den nuværende justitsminister mente.
Vi har også forsøgt at finde ud af, hvad det er, der er den politiske årsag til, at man vil undtage ministerbetjening eller politisk rådgivning af ministre for aktindsigt.
Der er behov for et fortroligt rum, er der blevet sagt fra flere ordføreres side, fra justitsministerens side.
Der er behov for et fortroligt rum, hvor man kan udvikle politik og ideer.
Men der har ikke været en eneste på den her talerstol, der har kunnet komme med et eksempel på, hvornår der ikke har været det rum efter de nugældende regler.
Der er ikke en eneste, der har haft et eksempel på, hvordan aktindsigt eller åbenhed har generet politikudviklingen.
Der tog man nogle skandalesager, nogle sager, hvor der havde været embedsmisbrug eller magtmisbrug, sendte dem ind og spurgte, om man med den her mail, det her stykke papir, der gjorde, at man fik indsigten, ville kunne få aktindsigt i det efter lovforslaget.
De papirer kom tilbage med tykke, sorte streger over alting.
Det er helt tydeligt, at de sager ikke ville have set dagens lys, hvis det forslag fra 2010 havde været virkelighed.
Det er det, der er bekymringen.
Bekymringen er, at sager, hvor ministre og embedsmænd ikke overholder reglerne, forbliver mørklagte, så vi ikke kan stille de ansvarlige til ansvar.
Så får vi at vide, at nu handler det om, at det ikke længere er en blankocheck, det er ikke elastik i metermål, og så vil jeg gerne høre, om vi på et tidspunkt kan få en garanti for, at hvis vi laver den samme test, hvis vi tager de samme sager, når vi ser regeringens lovforslag, sender dem ind og beder om at få dem tilbage i den form, som de ville få efter den nye offentlighedslov, så vil regeringen, Venstre og Konservative genoverveje det lovforslag, hvis de kommer tilbage endnu en gang med tykke, sorte streger henover.
Jeg skal huske at bemærke, at alle forespørgerne jo sådan set er enige i, at der var masser af gode ting i det forslag til offentlighedslov, der lå i 2010.
Der er blevet nævnt f.eks. åbenhed omkring postlister, der er nogle flere ting, der bliver inddraget.
Ja, det er rigtigt, og den nugældende offentlighedslov er også gammel, og der er ting i den, som kan øge åbenheden.
Så er det, at det er så svært at forstå, hvorfor man vil bevare de få torne, som gør, at det reelt bliver en indskrænkning, og som virkelig har potentiale til at skjule embedsmisbrug, fejl, magtmisbrug i den offentlige forvaltning.
Embedsmænd er ikke politikere, og når vi taler om et fortroligt rum til at udvikle politik, og at det rum skal skabes omkring ministre og embedsmænd, så er det vigtigt at holde sig for øje, at embedsmænd er ikke politikere.
Møder mellem embedsmænd og ministre er ikke det samme som møder i Dansk Folkepartis folketingsgruppe.
Det er nogle andre ting, de laver.
Embedsmænd har pligt til en saglig rådgivning og til at hjælpe på sagligt grundlag, ikke til at være politikere, og det er grunden til det politiske rum eller det fortrolighedsrum, som ministrene nu engang har behov for, hvis de vil kaste bolde op og ikke gribe dem alle sammen, for ellers må de gøre det enten i åbenhed, eller også må de gøre det med deres egen folketingsgruppe.
Jeg håber, at ministeren på et tidspunkt vil give os en garanti for, at det forslag til offentlighedslov, der kommer fra regeringen, vil sørge for, at åbenheden reelt vil blive øget, og hvis vi laver testen med de mange skandalesager og sender dem igennem systemet og de ikke holder vand, så vil regeringen genoverveje deres lovforslag.