Erling Bonnesen (V), 2013-12-19:
Tak for det.
Også herfra vil jeg da gerne sige tillykke med jobbet til ministeren endnu en gang.
Vi har jo haft lejlighed til at møde hinanden et par gange, og jeg ser også frem til et godt samarbejde og selvfølgelig også, tror jeg, nogle gode debatter undervejs, men hver ting til sin tid.
Om det her forslag, B 15, vil jeg starte med at sige, at en ordentlig oplysning er baggrunden for forbrugernes frie valg, og god oplysning til forbrugerne er altid en god idé.
Det er fødevarevirksomhederne helt klar over, og de sørger for oplysninger på forskellige måder, afhængigt af hvad kunderne efterspørger ved de forskellige produkter.
Derfor er det vigtigt for Venstre at markere frihed til fødevarevirksomhederne til mærkning, også på dette område.
Et godt eksempel i denne sag er Gråsten Fjerkræ, som er en producent, der ikke slagter kyllinger efter halalmetoden.
De mærker kyllingerne som ikkehalalslagtede, og fødevarevirksomhederne imødekommer altså efterspørgslen, når den er der.
Slagtemetoden er vigtig, fordi den betyder noget for dyrevelfærden, og der skal ikke være nogen som helst tvivl om, at dyrevelfærden skal være på plads og være i orden.
Det er den også på de danske slagterier, og i Danmark bliver alle dyr som det første i slagteprocessen bedøvet.
Det gælder også de dyr, der halalslagtes.
Det er også fælles for alle dyr, at de stikkes i halspulsåren eller får den skåret over og dør, mens de afbløder, som det hedder i slagtersproget, altså efter bedøvelsen.
Det eneste, der adskiller en halalslagtet kylling fra en ikkehalalslagtet kylling er, at en muslimsk medarbejder eller andet overværer slagtningen og fremsiger en bøn, når slagtningen begynder og efter hver pause.
Det eneste, der adskiller de halalslagtede fra ikkehalalslagtede, når vi taler om større dyr, dvs. får, geder og kreaturer, er typen af den boltpistol, der bruges til bedøvelsen, samt afsigelsen af den pågældende bøn.
Hvis der er tale om halalslagtning, bruges en særlig boltpistol med en plade – en såkaldt cashknocker, der ikke penetrerer hjernen, men bedøver dyret.
I udlandet gælder desværre ikke de samme forhold.
For det første bruger man mange steder fortsat en såkaldt kasteboks til rituelle slagtninger, og den medfører en voldsomt stressende og smertefuld død for dyret, der er ved bevidsthed i flere minutter.
Kasteboksene har ikke været brugt i Danmark siden 2005.
For det andet slagter man i lande som Belgien, Spanien, Frankrig og Irland i stor udstrækning uden bedøvelse.
I 2010 slagtede man i Frankrig ca. 40 pct. af kalvene uden bedøvelse.
I f.eks. Irland, hvorfra Danmark importerer meget kød, blev 6 pct. af kvæget og godt en tredjedel af fårene slagtet uden bedøvelse.
Heldigvis er der netop trådt regler i kraft i hele EU om mærkning af alt kød med oprindelsesland, og på den måde får de danske forbrugere altså mulighed for at fravælge kød fra andre lande, hvor der er risiko for, at det er fremstillet ved hjælp af slagtemetoder, der ikke er dyrevelfærdsmæssigt forsvarlige.
Jeg vil også understrege, at for Venstre er den danske madtradition vigtig, og den står vi vagt om.
Vi skal selvfølgelig tage et rimeligt hensyn til f.eks. vegetarer og religiøst betingede madvaner, men den respekt handler ikke om, at vi aflyser danske madtraditioner.
Venstre kan ikke støtte dette forslag om tvungen mærkning om slagtemetoder, som det ser ud nu.
Et ensidigt dansk lovkrav om mærkning vil medføre et stort administrativt bøvl for danske fødevareproducenter og -importører, og vi vil så afklare endeligt i forbindelse med behandlingen af sagen, om vi ender med at stemme såkaldt gult eller rødt.