runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-01-23:
Det er jo et spørgsmål, som vi tidligere har været i dialog om, idet jeg ved besvarelse af hr. Kristen Touborgs folketingsspørgsmål af 14. december 2007 har givet en redegørelse for udlændingelovens regler om ophold som led i en ungdoms- eller grundskoleuddannelse.
Det betyder, at unge udlændinge har mulighed for i en periode at følge en ungdomsuddannelse eller grundskoleuddannelse i Danmark som led i eller som supplement til en uddannelse, som de er i gang med derhjemme.
Samtidig gives der på denne måde de unge mulighed for at udvide deres kulturelle horisont og bidrage til et internationalt studiemiljø i Danmark.
Det er altså ikke meningen med disse midlertidige opholdstilladelser, at man skal kunne gennemgå et fuldt flerårigt uddannelsesforløb som f.eks. den nævnte diplomuddannelse.
Det er ganske enkelt ikke regeringens politik, og derfor finder vi heller ikke grund til at ændre reglerne.
Carina Christensen (KF), 2008-01-23:
Nu skal vi jo generelt i det her forår kigge på en liberalisering af postsektoren, og der skal vi jo ind rigtig mange partier og gå hele området igennem, og der skal vi selvfølgelig også have blik på udviklingen på land og i by.
Jeg kan sige, at min intention i hvert fald er, at vi skal sikre, at der også vil være en god kvalitet i den betjening, man oplever ude i øsamfundene.
Jeg helt enig i det relevante ved spørgsmålet.
Jeg synes måske bare, at det falder lidt langt væk fra det her spørgsmål, som handler om omdeling af biografreklamer fra Læsø Bio, hvor der helt konkret er fundet en løsning.
Den her sag, som der bliver spurgt ind til i dag, handler om adresseløse forsendelser.
Det, vi skal drøfte og forhandle om til foråret, er postbetjeningen, som reguleres under postloven, og der kan vi jo gå ind og drøfte sådan et tema.
Henrik Brodersen (DF), 2008-01-23:
Jeg vil i forlængelse af de to tidligere spørgere rette fokus på yderområderne.
Det er rigtigt, som ministeren sagde før, at der er fundet en midlertidig løsning for småøerne, dog er der stadig væk det hængeparti, at man ikke vil tage imod kontant betaling, og der kører så en forsøgsordning på 1 år.
Men jeg synes, det er bekymrende, at man i den grad måske tilsidesætter de mennesker, som bor i yderkantområderne og i landdistrikterne, og jeg vil gerne høre, om ministeren vil tage et direkte initiativ til, at der bliver en ligestilling mellem, om man bor i byen eller på landet.
Så vil jeg høre, om ministeren tror eller måske kan bekræfte, at det eventuelt kunne skyldes, at Danmark var blevet pålagt af EU at udlicitere deres postvæsen, og at det som sådan kan være et problem, for de er jo pålagt at servicere alle borgere, hvorimod udenlandske postvæsener kan gå ind og kun at tage - hvad skal man sige? - de givtige forretninger.
Og så vil jeg bare høre ministeren, om hun måske direkte vil tage et initiativ til, at man laver en hel udlicitering, således at man, hvis man vinder opgaven, også er forpligtet til at tage de knap så givtige områder.
Bjarne Laustsen (S), 2008-01-23:
Jeg ville jo så gerne, om jeg kunne have rost ministeren i dag.
Man siger, at der skal være en god postbetjening, og så sætter man sådan nogle ting her i værk.
Det er jo det samme som, at der ikke er en god postbetjening på vores småøer.
Det kan godt være, at der er masser af problemer i det her, men det kan simpelt hen ikke passe, at man har startet det her op uden at have vist, at det ville have de her konsekvenser.
At det så er blevet til sådan en molbohistorie, som det er, skal jeg da dybt beklage.
Jeg synes, det er synd for den gamle etat.
Jeg synes, det er synd for ministeren, at man faktisk i dag står og siger, at det er godt, at Post Danmark mister markedsandele, det er godt, at der kommer en privat distributør og leverer de biografreklamer ud.
Det er jo tusindvis af ugeaviser, som Post Danmark har taget med rundt, og det er da noget af det nemmeste i verden.
Tænk engang: De skal hverken sorteres eller noget som helst, de skal bare ind ad samtlige brevsprækker.
På Læsø er det 1.100.
Det er bare at starte fra en ende af, man skal ikke springe nogen over.
De skal bare have alle sammen.
Det er da simpelt hen så nemt.
Det er penge lige ned i kassen, i stedet for at man nu sender pengene ud ad Post Danmark, og det bliver da endnu sværere at drive den butik med de holdninger, som ministeren har.
Jeg tror, at når ministeren skal til at kigge på den her lov igen, bliver man nødt til, hvis man skal have en ordentlig, sund forretning, at have et produkt at tilbyde - også på de små øer.
Kristen Touborg (SF), 2008-01-23:
Det fremgår af regeringsgrundlaget fra november 2007, at regeringen ønsker, at alle »elever på ungdomsuddannelser skal have bedre muligheder for at tage en del af deres uddannelse i udlandet«.
Denne intention bør efter spørgerens mening også gælde for udlændinge, der ønsker at deltage i et uddannelsesforløb i Danmark.
Som det er nu, bremses unge udenlandske studerendes muligheder af en ufleksibel dansk lovgivning, der sjældent giver tilladelse til ophold af mere end ét års varighed.
Spørgeren ønsker derfor ministerens holdning til en mere fleksibel lovgivning på området.
Carina Christensen (KF), 2008-01-23:
Det er ikke reguleret via postlovgivningen, men jeg skal nok bringe det gode råd videre til dem.
Jesper Langballe (DF), 2008-01-24:
Så lad mig, når fru Helle Sjelle ikke kunne forstå hr. Morten Messerschmidts svar, sige til spørgsmålet, om vi hellere vil være uden for EU, end vi vil være i EU, at Lissabontraktatens EU vil vi meget nødig være i.
Jeg synes egentlig, det er mærkeligt, og der adskiller fru Helle Sjelle sig ikke fra alle de andre EU-ordførere, at de ikke kan skelne mellem begrebet samarbejde og begrebet sammenslutning.
Fru Helle Sjelle taler ligesom alle de andre hele tiden om det her samarbejde, der er blevet så nødvendigt, fordi der nu er kommet flere medlemslande osv.
Vi er jo alle sammen tilhængere af et europæisk samarbejde, og derfor er vi også betingede tilhængere af, at vi er i EU.
Men der, hvor der ikke skal være enstemmighed, men flertalsafgørelser, er der tale om en sammenslutning.
Det er ikke samarbejde.
Kan fru Helle Sjelle overhovedet ikke se den principielle forskel på de to ting?
Der er nogle, der klager over, at det, der forbistrer EU-debatten, er, at EU-tilhængerne er så ubegavede.
Altså, så kategorisk og nedladende vil jeg ikke udtale mig.
Men jeg vil alligevel sige, at det er mærkeligt, at man ikke kan få et svar på det principielle spørgsmål: Er der eller er der ikke forskel på et europæisk samarbejde og en europæisk sammenslutning til én stat, hvor man, ligesom vi gør her i Folketinget, træffer afgørelser ved hjælp af flertalsafgørelser?
Den parallel har hr. Svend Auken henvist til tidligere i debatten.
Man ser fuldstændig bort fra, at det jo netop er udtryk for dansk suverænitet, at vi her i Folketinget afgør tingene ved almindeligt flertal.
Er det så svært at forstå?
Helle Sjelle (KF), 2008-01-24:
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at vi jo har haft drøftelsen om suverænitetsafgivelse eller ej i forbindelse med den her traktat - og vi har jo været igennem en meget nøje analyse i forhold til vores grundlov, som opstiller nogle meget klare betingelser - forstået på den måde, at hvis der er tale om suverænitetsafgivelse, så skal vi have en folkeafstemning.
Det har der altså ikke været tale om i forbindelse med den her traktat, og derfor skal vi ikke ud og have en folkeafstemning.
Så vi har jo talt om bl.a. suverænitetsafgivelse.
Lone Dybkjær (RV), 2008-01-24:
Det er jo tredje gang i løbet af 4 måneder, at vi diskuterer den her traktat.
Og derfor er der ikke så meget nyt at sige.
Man kan næsten sige: heldigvis.
Den her debat har jo i så fald karakter af gentagelser, men man kan selvfølgelig roligt sige, at det jo ikke er første gang Folketingets historie, at det sker.
Men lad det nu være, og lad mig alligevel, fordi vi jo altså har den her debat, repetere Det Radikale Venstres holdning.
Det Radikale Venstre er tilhænger af et reguleret internationalt samarbejde.
Vi mener grundlæggende, at det er godt for et land som Danmark, at vi har det, sådan at det ikke blot bliver de store lande, der tryner de små, hvad vi jo sådan set har prøvet i vores historie.
Og vi mener også, at det er godt med det internationale samarbejde - her altså det europæisk samarbejde - fordi det giver en mulighed for at løse en række grænseoverskridende problemer vedrørende klima, miljø, terror osv. Så til traktaten.
Lad mig kort resumere Det Radikale Venstres holdning til den.
Jeg vil med det samme understrege, at der ikke er nye punkter, i forhold til hvad vi har sagt de to andre gange.
Det Radikale Venstre er glad for, at vi nu har en ny traktat.
Den har været længe undervejs - sådan set siden Nicetraktaten i år 2000, hvor det allerede dengang blev besluttet, at vi skulle have en ny traktat.
Vi mener også, at det er en traktat, der på en række områder har nogle forbedringer i forhold til den eksisterende traktat, som jo er Nicetraktaten.
For det første synes vi, det er vigtigt, at værdigrundlaget for det europæiske samarbejde er blevet præciseret.
Vi er meget glade for den værdiparagraf, vi har i artikel 2, og vi synes, at hvis regionalt samarbejde, som der jo her er tale om, kunne foregå på det værdigrundlag alle andre steder i verden, så var vi nået meget langt.
Vi synes også, at det er godt, at målsætningerne i samarbejdet er blevet fornyet og præciseret, og at borgernes grundlæggende rettigheder er blevet juridisk bindende, forstået på den måde, at borgerne kan anlægge en sag ved domstolen, hvis EU ikke overholder de rettigheder, der er udformet ...
Helle Sjelle (KF), 2008-01-24:
Jamen jeg er da glad for, at jeg får et forsøg på et svar på mit spørgsmål før, og det kan man måske tolke i den retning, at Dansk Folkeparti egentlig gerne vil have, at vi er i EU.
Jeg vil gerne slå fast en gang for alle, at vi i Det Konservative Folkeparti synes, Lissabontraktaten er en god traktat, og dermed synes vi også, at måden at samarbejde på i EU fremover bl.a. er via flertalsafgørelser.
Per Clausen (EL), 2008-01-24:
Jeg skal bekræfte, hvad fru Lone Dybkjær siger, nemlig at vi har udvekslet synspunkter om det her mange gange, og også give udtryk for, at jeg er glad for Det Radikale Venstres synspunkter på den her politiske aftale om EU-politikken.
For jeg synes faktisk, at det er en uskik, hvis man meget detaljeret aftaler, hvad der er Danmarks EU-politik blandt et snævert udvalg af de partier, der sidder i Folketinget.
Men jeg vil stille fru Lone Dybkjær et enkelt spørgsmål, som jeg ikke mener har været inde i debatten tidligere:
Mener fru Lone Dybkjær, at der er grund til at undersøge, hvad det nærmere betyder, hvis det forholder sig sådan, at man faktisk i Lissabontraktaten ændrer formuleringerne om, hvordan Kommissionen udpeges, således at der kommer til at stå, at landene foreslår og ikke, som det er i dag, hvor der står, at de indstiller?
Det kunne jo godt betyde noget, om man stiller med en forventning om, at det bliver fulgt, eller om man foreslår, med henblik på at Kommissionens præsident så kan overveje, hvad man skal gøre?
Lone Dybkjær (RV), 2008-01-24:
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at der allerede i dag sådan set foregår en dialog om Kommissionens sammensætning.
Personligt synes jeg, at det kan være en udmærket ting.
Jeg har faktisk været tilhænger af det helt oprindelige traktatforslag - altså før det kom i regeringshænder nemlig at hvert land skulle udpege 3 repræsentanter til Kommissionen.
Derved fik man altså mulighed for måske at sammensætte Kommissionen mere hensigtsmæssigt, og man fik frem for alt mulighed for en mere ligelig kønsmæssig repræsentation.
Per Clausen (EL), 2008-01-24:
Det er jo fint nok, at fru Lone Dybkjær synes, at det måske endda er en fordel, hvis landene bare foreslår kandidaterne, og formanden for Kommissionen så bare kan udpege dem, man vil.
Men er fru Lone Dybkjær ikke enig i, at det godt kunne være udtryk for en ganske alvorlig forandring, og at der i hvert fald er brug for, at vi grundigt får undersøgt, hvad der ligger i den her ændrede formulering?
Lone Dybkjær (RV), 2008-01-24:
Under alle omstændigheder er det min holdning, hvis nogen peger på et problem og mener, at der er et problem, at vi så selvfølgeligt skal undersøge det grundigt.
Det er jo altså også det, som vi har et udvalgsarbejde til, og hvor formanden jo har sagt, at alle sten skal vendes.
Derfor kan man jo håbe på, at Enhedslisten kommer op med rigtig mange sten, om man så må sige, for så får vi rigtig meget undersøgt.
Men lad os undersøge det.
Helle Sjelle (KF), 2008-01-24:
Det passer jo ikke, at vi er fuldstændig ukritiske og ureflekterende over for alle de ting, som kommer fra EU.
Det synes jeg simpelt hen ikke er fair at skyde Det Konservative Folkeparti og mig i skoene.
Jeg synes, at vi har redegjort rimelig fair og nuanceret for de holdninger, vi har.
Jeg havde bare meget svært ved at få halet ud af hr. Morten Messerschmidt, om Dansk Folkeparti egentlig vil have, at vi er i EU, eller at vi ikke er det, og det har jeg stadig væk ikke fået svar på.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-01-24:
Således opfordret vil jeg gerne vende en af stenene.
Jeg konstaterede i januar sidste år, i 2007, at fru Lone Dybkjær til Ritzaus Bureau kaldte det held i uheld, at franskmændene og hollænderne havde sagt nej til traktaten, fordi det ville muliggøre, at man i den nye traktat - det, der så skulle blive Lissabontraktaten - kunne få indføjet nogle bestemmelser, som ville tage højde for den dom, vi her for et år siden alle sammen var meget bestyrtede over, nemlig Festersensagen.
Den handlede om de frie kapitalbevægelser og EU-rettens forrang i forhold til den danske landbrugslov og er ganske vidtgående, fordi den nemlig havde den betydning, at bopælspligten blev ophævet.
Lone Dybkjær (RV), 2008-01-24:
Tak, det kan jeg sådan set bekræfte.
Vi lægger meget vægt på, at der nu i EU-samarbejdet kommer en fælles repræsentant, der inden for udenrigspolitikken skal koordinere de forskellige politikområder.
Og netop i lyset af de debatter, der foregår i øjeblikket, hvor Tyskland, England og Frankrig jo ikke just har samme holdning, så synes vi også, at det kan være godt, hvis man kan forsøge at få en fælles udenrigspolitik.
Vi er udmærket klar over, at det ikke er noget, der lykkes lige med det samme, men nu er der lagt en ramme for, at dette samarbejde på det udenrigspolitiske område kan påbegyndes.
Vi er også tilhængere af, at institutionerne bliver effektiviseret, og herunder at Kommissionen bliver sammensat på en måde, som er i fuld respekt for, at alle er lige, og det vil sige, at små lande får samme repræsentation som store lande.
Samtidig med at vi arbejder her i Folketinget, så foregår der jo også lige nu drøftelser om en politisk aftale, som skal ligge til grund for det videre arbejde inden for Lissabontraktatens rammer.
Det Radikale Venstre er tilhænger af en så minimalistisk aftale som muligt.
Og det er vi, fordi vi mener, at EU grundlæggende er et politisk projekt og ikke på den måde et nationalt projekt, sådan at vi kan sige, at alle er enige, når der er et eller andet tiltag i EU.
Altså, alle politiske partier i Folketinget er jo ikke nødvendigvis enige, når vi skal forholde os til EU's politiske udvikling.
Derfor lægger vi vægt på, at det bliver en så minimalistisk aftale som muligt, men vi respekterer det selvfølgelig, hvis der er et flertal, der ønsker en større ramme.
Men vores lod i vægtskålen er altså for, at vi minimerer den aftale så meget som overhovedet muligt og derved overlader det til de fremtidige politiske diskussioner at definere det politiske indhold.
Helle Sjelle (KF), 2008-01-24:
I Det Konservative Folkeparti er vi glade for, at vi nu endelig står over for en ratifikation af Lissabontraktaten.
Det er vi, fordi vi synes, at det er en god traktat.
Den gør EU mere effektivt, bl.a. fordi vi får flere flertalsafgørelser i Ministerrådet, samtidig med at det såkaldte dobbelte flertal indføres, så både de enkelte lande og hver enkelt befolkningsstørrelse bliver tilgodeset.
Den gør EU mere demokratisk, bl.a. fordi Europa-Parlamentet bliver fast medlovgiver sammen med Ministerrådet, men også fordi de nationale parlamenter får en ny rolle i samarbejdet i EU.
Endelig gør Lissabontraktaten EU parat til at løse de udfordringer, som fremtiden stiller Danmark og EU over for.
Europa får en stærkere udenrigspolitisk rolle og får dermed en bedre mulighed for at præge den globale dagsorden.
EU skal bidrage til fred, sikkerhed, bæredygtig udvikling af jorden, fri og fair handel, udryddelse af fattigdom og beskyttelse af menneskerettigheder.
En indsats ude er med til at skabe en mere tryg hverdag hjemme.
Samtidig er der med effektiviseringen af beslutningsgangene i EU banet vej for et resultaternes Europa.
Lissabontraktaten gør EU bedre i stand til at skabe de forbedringer, som de europæiske borgere efterspørger.
F.eks. skal hensynet til klima og miljø indarbejdes i alle EU's politikker, og charteret for grundlæggende rettigheder bliver nu juridisk bindende.
Det er med til at synliggøre borgernes rettigheder.
Lissabontraktaten giver en række forbedrede instrumenter, der kan bringe EU videre.
Det er nu op til landene at anvende de redskaber på bedst mulig måde, og de arbejdsopgaver ser vi frem til at komme i gang med.
Vi ser frem til at være med til at skabe resultater til gavn og glæde for EU's borgere, resultater, der kan være med til at gøre hverdagen bedre, nemmere og mere tryg for den enkelte borger.
Det handler om, at EU i fremtiden skal kunne gøre en forskel på meget afgørende områder på alt lige fra klima, miljø, sundhed og forbrugerbeskyttelse til et styrket samarbejde om bekæmpelse af terror og anden kriminalitet.
Det er nogle udfordringer, som vi synes vi bør løse i fællesskab i EU, frem for at hvert enkelt land kæmper med de her problemstillinger alene.
Det er udfordringer, som Lissabontraktaten giver bedre mulighed for at løse, og det er udfordringer, som vi fra dansk side naturligvis aktivt skal være med til at præge løsningerne på.
Og det har vi gode forudsætninger for.
Klima er her et godt eksempel.
Vi ser frem til, at Danmark præger fremtidens EU, fordi vi mener, at Danmark hører fuldt og helt hjemme i det samarbejde.
Derfor stemmer vi Konservative også for en ratifikation af Lissabontraktaten.
Lone Dybkjær (RV), 2008-01-24:
Jeg synes da, vi skal benytte lejligheden til at diskutere Domstolen.
Den socialdemokratiske ordfører rejste jo også nogle problemer i den sammenhæng.
Men så synes jeg også, vi skal diskutere Danmarks rolle i den sammenhæng.
Nu har jeg kigget nærmere på også den dom, hvilket vi alle sammen har gjort, også efterfølgende, og også, fordi der har været en lovændring i kraft af den.
Jeg synes godt, man kan spørge sig selv, om vi havde fået en dom, hvis ikke lige præcis arealbestemmelsen var 3 ha, men måske 10 ha.
Derfor synes jeg også, vi er nødt til at spørge os selv, om det i alle sammenhænge er hensigtsmæssigt med de grænser, vi f.eks. i det her tilfælde har, eller om vi skal gå ind og kigge på dem og så ændre dem.
Jeg har ikke noget at have det i, det må jeg indrømme, og jeg kan jo ikke gå ind i en juridisk diskussion med en så entusiastisk eksamensstuderende som hr. Morten Messerschmidt, det kunne jeg slet ikke drømme om, for jeg er jo bare en tekniker.
Men jeg føler mig ret overbevist om, at vi ikke havde fået den dom, hvis der f.eks. havde stået 10 ha eller 15 ha.
Per Clausen (EL), 2008-01-24:
Jeg er selvfølgelig glad for, at SF har argumenteret for en folkeafstemning.
Jeg vil gerne spørge fru Anne Grete Holmsgaard, der nu siger, at vi har tabt den kamp, om erkendelsen af det nederlag ikke er udtryk for, at SF aldrig nogen sinde har tænkt den tanke, at man kunne gøre kravet om en folkeafstemning til en central del af de forhandlinger, man har med de andre EU-venlige partier.
Det kunne man jo godt, hvis man mente det alvorligt.
Mange har jo talt om SF's centrale rolle.
Det andet, som jeg godt vil spørge fru Anne Grete Holmsgaard om,
er: Hvordan føles det for SF at støtte en traktat, der taler om, at landene forpligter sig til at opbygge deres militære kapacitet?
Det er vi nogle, der opfatter som en forpligtelse til at opruste.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-01-24:
Først om folkeafstemningen: Enhedslisten har jo agiteret for, at SF skulle sige, at hvis ikke vi får en folkeafstemning, vil vi sige nej til Lissabontraktaten.
Det mener jeg er at gøre politik til ren taktik.
Vi kan ikke komme og sige, at vi vil ændre vores politiske holdning til, om det her indholdsmæssigt er en bedre traktat end Nicetraktaten, 180 grader, hvis ikke vi får en folkeafstemning.
Det mener jeg er et meget outreret taktisk skridt at tage.
Jeg vil også sige, at jeg tvivler på, at Enhedslisten selv ville sige, at hvis man fik en folkeafstemning, ville man også gå ind for Lissabontraktaten.
Jeg tror ikke, at enhedslisten selv ville være villig til at spise den her medicin, man anbefaler til andre.
Det var det ene.
Så er der spørgsmålet om sikkerhedsdimensionen i EU, hvor hr. Per Clausen spørger om den passus, der hedder at styrke den militære kapacitet.
Den udlægger vi klart sådan, at det ikke handler om en mere aggressiv linje, men derimod om, at man rent faktisk har brug for at styrke nogle ting på det område, for at man også kan bruge den indsatsstyrke, som er en del af det, der hedder Petersbergeropgaverne, altså alt fra konfliktforebyggelse, minerydning til adskillelse af konfliktende parter.
Det er nogle principper, som vi støtter, fordi det kan være nødvendigt.
Men for os er det vigtigt, at man udvikler en sikkerhedspolitik, hvor hele grundlaget er civile virkemidler, og først, hvis ikke det kan lykkes, bruger militæret.
Jeg beklager, men jeg fik tre spørgsmål på en gang.
Per Clausen (EL), 2008-01-24:
Nu synes jeg jo - og det synes Enhedslisten også - at også de demokratiske processer er vigtige i politik, og at man derfor ikke kan løsrive politik fra de demokratiske processer.
Det er så en anderledes opfattelse af, hvilken rolle demokrati spiller i forhold til de politiske processer, og det kan vi jo være uenige om.
Det andet er: Det er jo altid spændende at høre, hvad SF mener, men sagen er jo, at vi her i Folketinget ikke stemmer om, hvad SF mener.
Men der står jo ikke, at FN skal have besluttet det.
Så jeg mener sådan set, at der står to ting her, som SF burde være meget, meget kritisk over for.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-01-24:
Det er klart, at man kan angribe det her på mange forskellige måder.
Man kan sige, at det her åbner op for fortolkning.
Det kan fortolkes på forskellige måder.
Hvis man ser på den rent faktiske udvikling og på, hvad der er sket i EU, og hvad de andre lande i EU mener, så må man sige, at det, der faktisk er sket i EU's lande over de sidste 15 år hvis vi går tilbage til Maastrichttraktaten - er, at forsvarsbudgetterne er blevet mindre, at man er begyndt at forstå sikkerhedspolitik på en anden, mindre militaristisk og mindre aggressiv måde.
Det her var en stor diskussion i tiden omkring Maastrichttraktaten, hvor vi alle sammen - i hvert fald i vores to partier - frygtede, at det, der var på vej, var en form for fælles europæisk forsvar eller en Europahær.
Det er røget fuldstændig i baggrunden, og det vil sige, at fortolkningen af det her jo lægger op til en politisk kamp, og der er det faktisk sådan, at vi i det her spørgsmål er enige med regeringen i, hvordan vi fortolker den her del af traktaten.
Vi går så ind i det og siger, at vi vil være med til at have indflydelse på, hvordan man fortolker det, mens Enhedslistens siger, at det vil de ikke have indflydelse på.