runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Gjerskov (S), 2011-05-10:
Jeg er meget interesseret i at høre nærmere om offentligt-privat samarbejde.
Det er jo rent faktisk også det, der ligger i det her forslag, nemlig en videreudvikling af de muligheder, der ligger i det offentligt-private samarbejde.
Forslaget rummer overhovedet ikke nogen påstand om, at det her forslag redder Danmarks natur.
Nej, det her er et forslag om at tænke nyt om, hvordan vi finansierer Danmarks natur.
For vi har faktisk store ambitioner om, at Danmark skal blive meget grønnere.
Vi mener, at regeringen over de sidste 10 år har gjort Danmark grimmere, og vi har brug for et Danmark, der bliver grønnere.
Og så er det jo mærkeligt at stå og høre miljøministeren tale om, hvor god man er til f.eks. at hive penge ud af EU’s lommer.
Altså, mig bekendt har regeringen lige sendt 80 mio. kr. tilbage – 80 mio. kr., som kunne være brugt på dansk natur, som kunne være brugt på at beskytte birkemusen, hasselmusen og nogle af vores bittesmå hoppemus, som også er truede dyrearter.
Karen Ellemann (V), 2011-05-10:
Nu er det jo meget vigtigt, at man i den her debat husker at holde tungen lige i munden, i forhold til hvordan det lige er med de forskellige finansieringskilder.
For i diskussionen om de 80 mio. kr., der så er røget tilbage, skal man huske på, at det her er 1-årige initiativer.
Det her med det lange, seje træk og netop at sikre finansieringskilder, som også har en fortløbende profil – altså det her med, at vi vedbliver med at kunne have finansieringskilder til forskellige naturinitiativer – er jo sådan set det, der er det afgørende.
Det er jo også lige præcis den greening of the CAP, som det så hedder på internationalt, altså det her med at give hele landbrugsstøtten en grøn profil, som vi jo netop arbejder målrettet for.
Så jeg synes, det er tankevækkende, at Socialdemokraterne her prøver at skabe et billede af, at vi ikke får skabt midler og fundamenter, som jo netop er langsigtede initiativer, og som netop handler om også at sikre finansieringen i årene frem.
Det er jo lige præcis det, regeringen gør.
Det er lige præcis det, regeringen er vedblevet med at gøre, og det er jo også lige præcis det, der gør, at hele »Grøn Vækst«-aftalen altså har så omfattende en naturindsats, som i øvrigt er finansieret.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-05-10:
Jeg må sige, at der, i modsætning til hvad der gælder for så mange andre forslag, ikke er så meget at sige om det her forslag.
For der er jo ikke noget overraskende i, at der kommer sådan et forslag fra Socialdemokratiet om at oprette en kommission for et eller andet, og her er det så en naturøkonomisk kommission, en fin opfindelse.
Og fru Mette Gjerskov sagde for et øjeblik siden, at det her drejer sig om at tænke nyt, og det skal sådan en naturøkonomisk kommission gøre.
Altså, når man læser det her, må man sige, at det jo ikke er den store selvtillid, der springer ud af ærmerne på fru Mette Gjerskov.
For hvis man nu kunne tænke nyt selv, behøvede man jo ikke at samle en hel masse mennesker til at kunne hjælpe en med at tænke nyt.
Men problemet er jo nok lidt, at det her sådan set lidt er et gammeldags forslag med en naturøkonomisk kommission, altså ved det at lave kommissioner og sætte alle de her mennesker sammen, for ofte er det jo ikke dér, det nytænkende kommer fra.
Jeg kunne godt forestille mig, at man kunne gøre det på en anden måde, netop den måde, vi gør det på i øjeblikket, ved at vi som politikere selv tænker nyt og selv er med til at præge det politiske billede, men i en dialog og en vekselvirkning med alle de interessegrupper, som Socialdemokratiet jo her foreslår at få ind i en eller andet kommission, hvor de kan sidde dag ud og dag ind og måned efter måned og lave en eller anden rapport, som så måske ender med ikke at blive til noget, fordi der sidder en masse mennesker, som skal prøve at blive enige om et eller andet, eller også er de uenige, og så kan man heller ikke bruge det.
Så det konstruktive er jo, at man arbejder sammen med de interessegrupper, der er, til daglig og har en dialog med dem og ved, hvad der udspinder sig af nye tanker, og hvilke ideer de har.
Se, det er jo den gode, progressive måde at gøre det på.
Så derfor kan vi simpelt hen ikke støtte, at man skal lave sådan en kommission med det formål at tænke nyt, for jeg tror ikke, det er løsningen; det kan vi godt selv finde ud af.
Vi kan ikke støtte forslaget.
Mette Gjerskov (S), 2011-05-10:
Åh, en kommission – det er godt nok noget støvet noget!
Derfor har jeg faktisk diskuteret det her rigtig meget med andre Socialdemokrater.
Vil vi i et valgår komme med noget så støvet og kedeligt som en naturøkonomisk kommission?
Ja, det vil vi faktisk, for vi mener – modsat ministeren, som jo er ovenud optimistisk på naturens vegne som vanligt – at der er brug for en ganske særlig naturindsats i de kommende år.
Og vi konstaterer – i øvrigt i lighed med regeringen – at vi står i en økonomisk krise, og at vi er nødt til at tænke nyt og tænke anderledes, det, de borgerlige måske ville kalde innovativt.
Vi har brug for nogle nye finansieringsmekanismer, for vi kan jo se derude, hvor mange danskere som egentlig interesserer sig for naturen, hvor mange danskere som glæder sig, når der kommer skov i nærheden af dem, hvor mange danskere som gider at melde sig ind i Danmarks Naturfredningsforening, hvor mange virksomheder der gerne vil være grønne, hvor mange af de grønne organisationer som kæmper hver eneste dag på frivillig basis for mere natur.
Samtidig må vi så konstatere, at hvis vi skal have det her høje, høje ambitionsniveau for naturen, skal vi også tænke nyt og anderledes.
Vi skal have tænkt nogle synergier ind.
Vi skal have tænkt på, hvordan vi i Danmark får udviklet den smarte måde at sikre både business og biodiversitet på, som man taler om på internationalt plan.
Det mener jeg sådan set også at nogle af os gør med jævne mellemrum.
Men en gang imellem kunne det være rart at se, hvad der egentlig kunne ske, hvis vi satte nogle af Danmarks kloge mennesker på de her områder sammen om et bord: Hvad kunne de egentlig finde ud af, hvad kunne de egentlig komme med af gode forslag?
Der er masser af muligheder at lade sig inspirere af.
Briterne udnytter EU's landbrugsstøttemidler meget, meget bedre, end vi gør.
De miljøøkonomiske vismænd peger jo på en lang række ordninger, bl.a. hvor man kan lave pointsystem for støttetiltag og sådan noget, som er rigtig, rigtig spændende.
Så samlet set mener vi faktisk, at det kunne være så sundt efter 10 års skalten og valten med Danmarks natur, at vi fik nogle folk til at sætte sig ned rundt om et bord og tænke kloge tanker om, hvordan vi finansierer en genopretning af Danmarks natur.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-05-10:
Nu skal fru Mette Gjerskov ikke blive overrasket over, at jeg modtager forslaget venligt.
Jeg synes i stedet, at fru Mette Gjerskov skulle blive glad over det.
Jeg konstaterer, at det gør jeg stort set, hver gang der kommer et beslutningsforslag, som vi egentlig er meget enige i.
Så det er ikke så underligt, at vi er venlige, men det er jo ikke altid, vi kan støtte det, fordi der er nogle mistelten i det, som gør, at det ikke lige er vores kop te.
Ved det forrige beslutningsforslag, vi behandlede, blev det også nævnt, at jeg var venlig; det bør man vænne sig til godt kan ske.
Til det med det nationale sekretariat vil jeg sige, at jeg synes, det da er fint at drøfte, men fru Mette Gjerskov glemte lige den anden mistelten, nemlig de der begrænsninger, der ligger i nationalparkforslaget: at man skal have restriktioner.
Jeg kan være enig i, at det umiddelbart kan være svært at få lokal opbakning, hvis det ligger ude på havet, fordi der ikke er så mange mennesker derude, som kan give den lokale opbakning.
Som jeg nævnte, er der vel fiskene og planterne, men det er nok ikke det, fru Mette Gjerskov mener.
Jeg kan se på uret, at tiden er gået, og jeg kan svare, hvis fru Mette Gjerskov har et spørgsmål mere.
Mette Gjerskov (S), 2011-05-10:
Det var da ufattelig mange pæne ord, Venstres ordfører kan komme med om et forslag, som han så alligevel ikke vil støtte.
Så vidt jeg kunne høre, var der to problemstillinger, ud over at det var nemmere at skyde tingene til langt ud i fremtiden.
Det ene var, at Venstre er imod et nationalt sekretariat, fordi det vil skabe bureaukrati.
Det er ikke noget problem for mig.
Det, jeg bare har kunnet konstatere i arbejdet med at forberede det her forslag, er, at der er så mange forskellige interesser til havs, som der er brug for at koordinere.
Vi har en minister for fødevarer, landbrug og fiskeri, som giver tilladelser til fiskeri.
Vi har en miljøminister, som har ansvaret for noget Natura.
Vi har et forsvar og et søfartsovervågningssystem, og vi har alverdens interesser på havet.
Men det, vi ikke har på havet, er et lokalt ejerskab.
Det er vores fælles hav, og det er jo derfor, det er så naturligt at gå ud og sige, at her er der simpelt hen et havområde, som vi ophøjer til status af nationalpark, fordi vi vil beskytte det ganske særligt og bevare det for vores efterkommere.
Hvis nu vi taler lidt om det her nationale sekretariat, kunne Venstre så være med på at støtte forslaget?
Eyvind Vesselbo (V), 2011-05-10:
Det kan jo være nyttigt at diskutere de her ting og se, om der er nogle ting, man kan gøre bedre.
Man kan altid gøre ting bedre.
Men dér, hvor jeg helt fundamentalt har et problem med det her beslutningsforslag, er, at det her arbejde jo er noget, der foregår ude i kommunerne, og skulle vi ikke igen i den her sag, ligesom i andre sager, når kommunerne har myndighedsopgaven på det her område, lade kommunerne klare det, der er deres opgave, så kan vi klare de ting, der er vores opgave herinde.
Men altså, sådan en centralistisk paraply ned over en udmærket måde at få indsamlet tingene på, som det her er, mener jeg er unødvendig, og derfor kan vi ikke støtte det her beslutningsforslag.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-10:
Men bare for at være på den helt sikre side vil jeg spørge – nu var jeg ved at sige ministeren, det skulle naturligvis have været ordføreren, undskyld til hr. Eyvind Vesselbo – om hr. Eyvind Vesselbo faktisk mener, at det kunne være nyttigt at kigge på f.eks. de affaldsindsamlingsorganisationer, der findes, som jo har meget forskellige måder at håndtere indsamlingen på, og som i øvrigt også har meget forskellige måder at håndtere behandlingen af det indsamlede affald.
Det kan måske også være nyttigt at kigge på den praksis, man har i forhold til at opdele noget elskrot i fragmenter, i enkeltdele, og om det er det mest hensigtsmæssige, hvis det alligevel lander i en shredder.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-05-10:
Nu har jeg det jo ikke sådan med her fra talerstolen bare at ville jorde andre partiers forslag.
Jeg var faktisk imødekommende, og jeg mener, at ordføreren skulle være glad for, at vi får en debat, hvor man ikke bare siger, at det vil man ikke stemme for, fordi det er oppositionen, der kommer med det, men hvor man faktisk er åben og siger, at det her kører egentlig meget fornuftigt.
Men jeg vil godt sige, at det da godt kan være, at der er nogle ting, som hen ad vejen skal justeres i det her, og så sagde jeg, at så gør vi det, når tid er, sammen med implementeringen af WEEE-direktivet.
Men selv om man kunne mene, at der var nogle ting heri, som kunne justeres, er det jo ikke sikkert, at man synes, det er en god idé at stemme for et beslutningsforslag, som rummer fire elementer, som der måske ikke er behov for at gå så drastisk til værks med, som det her forslag gør.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-10:
Tillad mig lige at citere ordføreren: Det kører udmærket.
Jeg kunne godt forstå det, der blev sagt, ingen tvivl om det, men så er jeg måske lige en lille smule i tvivl om, om ordføreren så også mener, at der rent faktisk er et behov for at lave en evaluering.
Det var det, jeg hørte komme ud af ordførerens mund hen imod slutningen af ordførertalen.
Det var faktisk også det, jeg hørte komme fra ministeren, som dog var lidt mere imødekommende i forhold til dette.
Er der noget, der skal undersøges nærmere?
Kunne man f.eks. forestille sig, at det er et tegn på, at systemet ikke er så sundt, hvis det viser sig, at der er nogle af de organisationer, som håndterer elaffaldet, elskrotten, som eksempelvis har meget store formuer af indsamlede midler stående passivt hen?
Kunne det være nogle ting, som kunne tyde på, at systemet måske ikke kører helt gnidningsfrit?
Karen Ellemann (V), 2011-05-10:
Men det billede, som hr. Benny Engelbrecht nu maler af, at al elektronikaffald så at sige bare ryger ned i den store kværn, har jeg svært ved at genkende.
For alene hele diskussionen om ressourceudnyttelsen og knappe ressourcer, som vi jo alle sammen ved er indgået i produktionen af elektronikaffald, fordrer jo lige præcis netop den miljømæssigt forsvarlige behandling af elektronikudstyret, når det bliver til affald, således at vi netop opnår de høje genanvendelsesprocenter, som alle alt andet lige har en interesse i.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-10:
I hvert fald må man sige, at uanset om der har været gennemført en evaluering eller ikke har været gennemført en evaluering, er jeg faktisk enig med ministeren i, at der er et behov for at skabe et oplyst grundlag.
Naturligvis skal vi nok følge op på det skriftligt; det er ganske oplagt.
Jeg synes, at ministeren er inde på noget andet meget væsentligt, nemlig incitamentet, og der håber jeg, at ministeren er enig med mig i, at det ikke er hensigtsmæssigt, at man yder en stor indsats, som man gør i i hvert fald en række kommuner, hvor man jo bl.a. er tvunget til at opdele det indsamlede elektronikaffald i en række fraktioner, som så bliver afhentet af forskellige aktører på området, og man ser meget ofte – det er faktisk reglen – at disse fraktioner køres ud til forbehandling, som basalt set er det, man kalder en shredder, altså en maskine, som nærmest makulerer elektronikaffaldet i småbitte stykker.
Det er i hvert fald ikke noget, der er et incitament for kommunerne til at synes, at det er interessant.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-05-10:
Folkeoplysning handler i sin grundtanke om, at alle får mulighed for at søge viden og oplysning, og i Enhedslisten mener vi jo, at der skal skabes så gode rammer som overhovedet muligt, for at mennesker kan tage uddannelse og søge ny viden, når det passer ind i deres liv.
Det er væsentligt for, at vi har et velfungerende demokratisk samfund, og det er væsentligt, fordi ny viden og nye perspektiver kan være med til at forbedre livskvaliteten.
Derfor er vi selvfølgelig klar til at støtte alle tiltag, der forbedrer rammerne for det folkeoplysende arbejde, og vi mener faktisk, at det forslag, som regeringen har fremsat, rummer nogle gode takter og kan være med til at udvikle og forbedre organiseringen af det folkeoplysende arbejde ude i kommunerne.
Vi er enige i, at der er behov for at udvikle den måde, man laver folkeoplysning på.
Det er f.eks. essentielt, at man formår at udvikle arbejdet, så man i højere grad kommer ud til nogle af de grupper, man måske ikke har så godt fat i i dag: unge, indvandrere, mennesker med handicap osv.
Problemet er imidlertid, at de her gode intentioner jo ikke hjælper så meget, når virkeligheden ude i kommunerne er, at folkeoplysningsområdet er blevet nedprioriteret i årevis.
Dansk Folkeoplysnings Samråd har sendt os nogle beregninger, der viser, at aftenskolerne har mistet 46 pct. af deres tilskud siden 2002.
Der er sket et fald fra 625 mio. kr. årligt til 335 mio. kr., og det er jo klart, at med en så dramatisk udsultning af området er der ikke rum for meget udvikling og nytænkning.
Man har nok at gøre med at holde skuden oven vande.
Med de kraftige nedskæringer, vi har set, er der i realiteten tre muligheder: Enten falder kvaliteten, eller også bliver udbuddet mindre, eller også må aftenskolerne hæve brugerbetalingen.
Jeg synes sådan set ikke, at nogen af de muligheder er særlig tiltalende, netop fordi folkeoplysning er et vigtigt demokratisk uddannelsesredskab for den enkelte borger.
Derfor er der behov for en genopretning af folkeoplysningsområdet, for hvis vi mener, at de her fine intentioner, som jeg synes er i loven, skal blive til virkelighed, bliver vi jo også nødt til at sikre, at de økonomiske vilkår er til stede, så det sikres, at kommunerne har tilstrækkelige midler til at kunne prioritere og udvikle det her område.
Det er selvfølgelig fint nok, men hvor skal de penge komme fra?
Det står der jo ikke noget om.
Men altså, hvordan skal den her udviklingspulje, som er en god idé, finansieres?
Så kunne jeg altså også godt tænke mig at vide, hvor langt kommunernes faktiske tilskud til folkeoplysning skal ned, før ministeren erkender, at det ødelægger mulighederne for at gennemføre en bred folkeoplysende voksenundervisning.
Man kunne meget konkret spørge, om ministeren mener, det er tilfredsstillende, at ti af landets kommuner ikke afsætter mere end mellem 7 og 16 kr. pr. borger til folkeoplysende voksenundervisning.
Troels Lund Poulsen (V), 2011-05-10:
Tak for de mange gode ordførertaler, der har været holdt, og som jo handlede om et område, der har fyldt meget, nemlig det folkeoplysende arbejde.
Der har jo også været nedsat et, synes jeg, meget dygtigt arbejdende udvalg, der har set på, hvordan og hvorledes man kan lave en modernisering af folkeoplysningsloven.
Det er jo ikke altid, man kan gøre alle hundrede procent tilfredse
, især ikke, når der er modstridende interesser.
Det er også derfor, det er nødvendigt at prioritere.
Det har været rammen for arbejdet, at det var en øvelse, som gik ud på at fremkomme med forslag, uden at alle forslag nødvendigvis skulle medføre meget store udgifter.
Men når det så er sagt, synes jeg også, det er vigtigt i dag at kvittere for, at et bredt flertal i Folketinget bakker op om det forslag, der er fremsat.
Jeg er med på, at der er stillet en række spørgsmål, hvor partierne har bedt om at få ting præciseret, men når det alligevel er sådan, at jeg ser med glæde på det, der nu er diskuteret, så er det faktisk, fordi jeg synes, at det fortjener anerkendelse, at så mange partier på tværs af salen tager positivt imod det arbejde, der er blevet gjort.
Der er jo heller ingen tvivl om, at foreningslivet er en meget vigtig del af det danske demokrati.
Det er jo ikke alene med til at sikre, at der er en bred, folkelig forankring, men også, at der kan være et foreningsliv lokalt, og det er jo det, der også sikres gennem et samarbejde mellem kommune og foreningsliv.
Det har jo også givet anledning til bekymring, at regeringen har haft nogle ambitioner om at lave om på nogle af de regler, der gælder i forhold til de midler, man kunne få for lokaleleje osv.
, og det er så nogle af de ting, vi har valgt ikke at tage med i det her lovforslag.
Jeg vil dermed sige, at vi har lyttet til det, der er kommet inden for den høringsfrist, der har været.
Der har været en rigtig lang høringsperiode, og der har også, synes jeg, været nogle meget konstruktive bidrag.
Det er sjældent, der har været så mange positive høringssvar i forbindelse med en lovbehandling, og det er jeg sådan set glad for.
Når det så er sagt, er jeg også med på, at der vil komme diskussioner om nogle af de enkelte elementer, og de er jo også rejst i dag.
Man kan også have et ønske om, at der skal tilføres flere midler til området.
Men det er jo også sådan, at der skal være sammenhæng mellem det, man foreslår, og det, man gør.
Så jeg glæder mig til udvalgsarbejdet.
Bente Dahl (RV), 2011-05-10:
Tak for det.
Jeg har et spørgsmål angående den undervisningsform, der hedder fleksible tilrettelæggelsesformer, og som jeg var inde på i min ordførertale.
Jeg vil spørge, om ministeren er positiv over for at udvide muligheden fra de nuværende 40 pct. til 100 pct., sådan at forstå at dem, der gerne vil benytte den undervisningsform som en mulighed, kan gøre det, og dem, der ikke vil, kan lade være.
Der skal altså ikke være nogen tvang, men muligheden kunne være 100 pct., dvs. 90 pct. + 10 pct. Ville ministeren være positiv over for den åbning, den udvidelse af mulighederne?
Troels Lund Poulsen (V), 2011-05-10:
Jeg kan ikke nødvendigvis i dag lige gennemskue, hvad konsekvenserne skulle være af at være positiv, men jeg synes, at man skal være positiv over for at se på ting under udvalgsbehandlingen, og det vil jeg bestemt være.
Benny Engelbrecht (S), 2011-05-10:
Tak til ministeren for nogle meget positive tilkendegivelser.
Det vil jeg gerne skynde mig at understrege, fordi jeg synes langt hen ad vejen, at de tilkendegivelser, der er kommet, har været ret positive, og det giver selvfølgelig også anledning til at få en god debat.
Ministeren peger på behovet for at kigge nærmere på de ordninger, vi har på nuværende tidspunkt, inden direktivet skal implementeres næste gang.
Der vil jeg godt pege på et element, der var i den betænkning, der blev lavet over den nuværende lovgivning, nemlig dette, at ministerens forgængers forgænger – må det blive – skrev: Jeg anser det derfor for hensigtsmæssigt, at der senest 3 år efter ordningens ikrafttræden – dvs. i 2009 – gennemføres en evaluering af, hvordan ordningen har fungeret i Danmark, altså med henvisning til producentansvar som styringsmiddel.
Der vil jeg blot høre, om man i ministeriet har gennemført en sådan evaluering, og i givet fald hvad resultatet har været af det.
Karen Ellemann (V), 2011-05-10:
Jeg kigger hen til embedsmandslogen for at se, om der er nogen, der vil nikke eller ryste på hovedet i forhold til, hvad svaret er på det spørgsmål.
Jeg vil sige til hr. Benny Engelbrecht, at jeg ikke på stående fod kender svaret på, hvad der har været af evalueringer tilbage i 2009, men det vil jeg meget gerne finde svaret på, og jeg vil sørge for, at det tilfalder udvalget.
Karen Ellemann (V), 2011-05-10:
Jeg er sådan set slet ikke i tvivl om fru Mette Gjerskovs ønsker i forhold til en marin nationalpark.
Det er jo også det, der er hele baggrunden for beslutningsforslaget.
Og der er det blot, jeg siger: Vi har vedtaget en nationalparklov her i Folketinget med et bredt flertal, og vi har et godt forlig om lige præcis det at etablere nationalparker i Danmark.
Og det er vi rigtig godt i gang med.
Vi har indviet de tre af dem.
Vi har to yderligere, der skal indvies nu, i forhold til så at sige det, jeg kalder den første omgang.
Og når det så er sagt, og når det er leveret, altså når vi netop har gjort os erfaringer med de her nationalparker, så står jeg ikke i dag og siger, at så kommer der aldrig til at komme flere nationalparker i Danmark.
Der er vi ganske enkelt uenige, for jeg mener jo netop i høj grad, at den udpegning, vi har lavet i forhold til Natura 2000-områderne, lige præcis øger den andel.
Der har vi altså udpeget 18 pct., og dermed ligger der jo lige præcis den her specifikke beskyttelse og specifikke udpegning af områder omkring de danske have, som netop er kendetegnet ved at have nogle særlige naturkvaliteter.
Det er baggrunden for netop at udpege dem som Natura 2000-områder.
Mette Gjerskov (S), 2011-05-10:
Nu hæfter ministeren sig rigtig meget ved de zoner, hvor der kunne tænkes restriktioner i en nationalpark, altså havnationalparkerne, som vi har foreslået her.
Men det er jo vigtigt at holde fast i, at det ikke kun er et spørgsmål om restriktioner.
Zoner handler også om at give mulighed for rekreativ udnyttelse, at give mulighed for jagt, at give mulighed for fiskeri, at give mulighed for badning og sørge for, at det er der også plads til i en nationalpark.
Det synes jeg bare er meget vigtigt at slå fast.
Så vil jeg sige, at forskellen på nationalparker til lands og nationalparker til vands jo er, at vi på havet ikke har den samme, hvad skal man sige, lodsejerbeskyttelse, som vi har på fastlandet.
Det, vi taler om her, er jo vores fælleseje.
Det er jo i forvejen fælleseje.
Der er ikke nogen enkeltperson, som kan gøre krav på Limfjorden eller Kattegat.
Derfor har vi en meget unik mulighed for at lave nogle fælles nationalparker, hvor vi sætter de rekreative værdier og naturværdierne højt.
Vi ved jo i dag, at de beskyttelsesmuligheder, der ligger bl.a. i Natura 2000-områderne, ikke bliver overholdt.
Vi ser jo muslingeskrab, hvor man pløjer hen over havbunden i Natura 2000-områder med fødevareministerens og regeringens tilladelse.
Jeg mener i høj grad, at der er brug for en bedre beskyttelse af vores havområder, og jeg mener, at det her forslag virkelig kunne flytte på noget.