Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2007-01-11:
Næst efter folkeskolen er bibliotekerne den vigtigste kulturinstitution.
Alverdens rigdom er samlet på biblioteker.
Her har alle, uanset om man er rig eller fattig, gratis adgang til al den viden, verden har skabt, al litteratur, alle offentligt publicerede forskningsresultater, næsten al musik og alle film.
Det er fantastisk, det er velfærd, og det er først og fremmest demokrati.
Forudsætningen for det reelle demokrati er nemlig, at alle borgere kan få del i den viden, som er nødvendig for at kunne træffe rigtige beslutninger.
En af de vigtigste kulturkampe har derfor tidligere været kampen mod brugerbetaling på biblioteket.
Gratis og lige adgang til erkendelse er garanten for reel lighed, og det er uafhængig af, om erkendelses medium er en bog, en cd, en dvd eller en søgemaskine.
Musik, litteratur og billeder giver mulighed for erkendelse og adgang til at udvikle det enkelte menneskes fulde potentiale.
For nogle mennesker er musik en vigtigere adgang til erkendelse end f.eks. ord.
Erkendelsen går gennem mange sprog.
Derfor er det så vigtigt, at et bibliotek ikke bare er bøger, men også musik og også film og også mulighed for at fungere som ramme for et kulturcenter.
I 2007 har landets biblioteker desværre 150 mio. kr. mindre til rådighed end i 2006.
Samtidig ser det ud til, at ca. 84 biblioteker og biblioteksafdelinger lukker.
Det svarer til hvert ottende bibliotek.
Den udvikling er beklagelig.
I de sidste 100 år har biblioteksvæsenet været i konstant vækst.
Den stopper netop, som alle er enige om, at vi fremover skal leve af viden.
Regeringen styrer kommunerne benhårdt på næsten alle områder.
Det gælder dog ikke kulturområdet.
Her kan kommunerne i det store og hele gøre, som det passer dem.
På folkeskoleområdet og på det sociale område indføres der konstant nye centralt fastsatte regler for, hvordan kommunerne skal gebærde sig.
Samtidig er der skattestop.
Det går selvfølgelig hårdt ud over de områder, hvorpå der ikke er statslige bindinger.
Bibliotekerne er således et af de få steder, hvor man kan skære ned uden de store problemer, altså ud over dem, der består i, at kilden til vækst og viden udtørres, og at mange små lokalsamfund kommer til at stå uden bibliotek som kultur- og mødested.
På den baggrund opfordrer Det Radikale Venstre til, at regeringen snarest udarbejder en samlet national strategi for bibliotekernes rolle i vidensamfundet, og det samme bør kommunerne gøre.
Endelig er regeringen også nødt til at overveje, hvordan man løser den skævvridning, der for øjeblikket foregår af kommunernes økonomi.
Det er sådan, at på en række områder er der stadig flere centrale bindinger for kommunerne.
Her kan kommunerne ikke gøre, som de har lyst til.
De kan ikke bruge bloktilskuddet, som de vil.
Det eneste sted, de har frihed til at gøre, som de vil, bliver i stigende grad på kulturområdet.
Det er et problem.
Kommunerne er nødt til at skal have større frihed på alle de øvrige områder, hvis kommunale besparelser ikke altid skal gå ud over kulturområdet.
Det Radikale Venstre opfordrer endvidere til, at de landdistriktmidler, som Danmark modtager fra EU, bruges til bl.a. at sikre, at der fortsat er biblioteksafdelinger i landdistrikterne.
Lokale mødesteder er fuldstændig afgørende for at imødegå affolkningen i landdistrikterne.
Samtidig er det selvfølgelig vigtigt, at man ude i den enkelte kommune er kreativ og overvejer, hvordan man skaber de rammer, der gør, at der er et fysisk sted, hvor mange mennesker har deres gang, og som de føler som deres sted.
Det kan f.eks. være fornuftigt at samle forskellige funktioner såsom posthus, turistinformation og eventuelt folkeskolebibliotek på samme matrikel, først og fremmest for at få volumen og for at sikre, at der er et sted i kommunen, som er åben det meste af tiden.
Bibliotekerne er også i det 21. århundrede en af Danmarks vigtigste kulturinstitutioner.