runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Gade (V), 2010-02-03:
Jeg vil gerne sige til hr. Holger K. Nielsen, at nu har jeg haft et møde med formanden for Udenrigspolitisk Nævn.
Der har siden 1970'erne været utallige læk fra Udenrigspolitisk Nævn.
Der har aldrig været indgivet en politianmeldelse, fordi man ikke har skønnet, at man kunne finde lækken.
Man har af forskellige vurderinger af forskellige regeringer aldrig indgivet en politianmeldelse.
Jeg noterer mig, at der i 2007 stort set var enighed om, at personkredsen var så stor og chancen for at finde lækken var så minimal, at man ikke ville iværksætte en undersøgelse.
Så noterer jeg mig, at man 2 ½ år efter, af alle læk, der overhovedet har fundet sted i Udenrigspolitisk Nævn, kaster sig over lige præcis den her læk.
Jeg vil sige det på den måde, at forsvaret og den daværende forsvarschef i hvert fald ingen interesse havde i ikke at finde den her læk.
Havde der på nogen måde været en mulighed for og en tro på, at man kunne finde den, havde man forfulgt det spor. Derfor vil jeg bare blankt afvise, at der tilbage i 2007 skulle være den slags motiver, som hr. Holger K. Nielsen lægger mig i munden.
Vi kunne jo gennemløbe samtlige læk siden 1970'erne for at se, hvilke argumenter daværende regeringer brugte for ikke at gå ind og politianmelde den læk, der nu var tale om.
Der er simpelt hen tale om, at personkredsen har været for stor.
Der har været folk fra forsvaret, alle mulige myndigheder og et antal politikere, som har kendt til den her sag.
Holger K. Nielsen (SF), 2010-02-03:
Hvorfor vil ministeren ikke undersøge, hvem der i april 2007 lækkede til TV 2 før mødet i Det Udenrigspolitiske Nævn, at der skulle sendes danske specialstyrker til Irak?
Søren Gade (V), 2010-02-03:
Nu har jeg i mit svar på det tidligere spørgsmål redegjort for, hvorfor man dengang vurderede, at det ikke gav mening at forfølge den her læk.
Men så vil jeg sige, at Forsvarsministeriet den 29. januar i år tog kontakt til Københavns Politi og meddelte, at Forsvarsministeriet selvsagt ville være politiet behjælpelig i den sag, som nu er blevet rejst af Socialistisk Folkeparti, i og med at Socialistisk Folkeparti har meldt sagen til politiet.
Den liste, som jeg før fortalte hr. Holger K. Nielsen om, med de personer og de personkredse, er selvfølgelig overdraget til politiet den 29. januar.
Som jeg sagde, var det hverken ministeriets eller forsvarets vurdering tilbage i 2007, at der var grundlag for at iværksætte den her undersøgelse, og som sagt var man også enig med næstformanden i Udenrigspolitisk Nævn om dette.
Se, hvorvidt der i dag er grundlag for en egentlig efterforskning af sagen, og om Forsvarets Auditørkorps i den forbindelse skal involveres, vil politiet nu vurdere.
Nu vil jeg komme til at gentage mig selv i forhold til de to foregående besvarelser, for det er sådan, at vi jo den 29. tog kontakt til Københavns Politi, og vi meddelte, at vi ville være behjælpelig i sagen, og vi afleverede de her lister.
Hvorvidt Forsvarets Auditørkorps i den forbindelse skal involveres, er jo bl.a. noget, som politiet også vurderer for nærværende.
Bertel Haarder (V), 2010-02-03:
Der er jo mange ting, man skal svare på, og somme tider ville jeg ønske, at det var mig, der skulle spørge, så kunne jeg virkelig finde på nogle gode spørgsmål.
Jeg synes, at jeg har redegjort for, at der er færre og færre, som vælger sen skolestart.
Jeg går ud fra, at de, der gør det, har en god grund til det.
Der er jo altså især nogle drenge, som er totalt umodne i 7-års-alderen, og der kan det være en god idé at have en ventil, så de kan komme lidt senere i skole, og det vil jeg faktisk nødig lave om på.
Jeg fortalte jo, at den tidligere regering Anders Fogh Rasmussen havde overvejelser om, om vi skulle gribe ind over for tendensen til senere skolestart.
Det gjorde vi heldigvis ikke.
Det viste sig, at forældrene af sig selv lod være, og derfor har jeg ingen forslag til, hvad man kan gøre ved det.
Frank Aaen (EL), 2010-02-03:
Men lad os så lige vende lidt tilbage til det forrige spørgsmål.
Vi har ikke noget ønske om, at ministeren skal erklære en bestemt person skyldig.
Men vi har en forventning om, at ministeren er sikker på, at man kan stole på dem, der er nærmest ministeren i systemet, og at man kan man være sikre på dem, og at man derfor foretager en undersøgelse, når der rejses tvivl om, om det er sådan.
Det er derfor, at jeg synes, at det er meget lidt betryggende, når vi har en minister, der står her og ikke kan give en garanti, fordi det ikke er undersøgt.
Jeg kan forstå, at der er stillet spørgsmål under private former, men det er spørgsmål, der ikke er undersøgt.
Det er derfor, at ministeren i dag er bange for at sige: Det er far her, der har ansvaret.
Det er jo derfor, vi har klemmen, for vi ved, at der lækker oplysninger fra et system.
Meget tyder jo på, at det sker fra toppen af systemet.
Det er den top i systemet, der dagligt rådgiver ministeren.
Det er den top i systemet, der dagligt får tophemmelige oplysninger, som, hvis de slipper ud, kan koste menneskeliv, kan koste danske soldater livet.
Og så har ministeren ikke iværksat en undersøgelse.
Jeg siger ikke, det skal være af mange hundrede, men i det mindste en undersøgelse af sine nærmeste medarbejdere, toppen i systemet.
Det kunne man vel have igangsat, og det kunne man have brugt auditørerne til.
Kristian Jensen (V), 2010-02-03:
Jeg havde gerne set, at vi havde fået nogle endnu bedre aftaler på plads.
Altså, det er sådan, at der ligesom er et hierarki af skatteaftaler, der kan indgås.
Der er skatteaftaler med fuld og uopfordret informationsudveksling, og det er sådan set vores ønskesituation at få det, dernæst er der skatteaftaler, hvor man på opfordring kan få oplysninger, og så er der skatteaftaler, hvor man på opfordring kan få oplysninger, men kun fremadrettet.
Det, der er kernen her, er, at vi indtil for ganske få år siden ingen skatteoplysninger fik, der fik vi ingenting, for vi havde ingen aftaler, og at det alene er på grundlag af et dansk pres, at vi i samarbejde med de øvrige nordiske lande er kommet så langt, at vi nu kan fjerne en stribe lande fra listen over nationer, som vi ingen oplysninger kan få fra, og derfor står meget bedre rustet i forhold til at få stoppet skattesvindel.
Derfor er jeg meget glad for den indsats, der er blevet gjort, og det har rent faktisk vist sig, at den her regering kan levere resultatet på området.
Jesper Petersen (SF), 2010-02-03:
Som sagt synes jeg, det er glimrende, at vi har fået de her aftaler.
De er bare kun et allerførste skridt til at få ordnede forhold med de her lande.
Der ligger utrolig mange penge der, som vi ikke kommer til at få fat i.
Nogle, indrømmer skatteministeren, af de aftaler kan kun bruges fremadrettet, og med hensyn til andre kan vi jo kun spørge, når der er noget at komme efter.
Og konceptet med skattely i alle de år, hvor pengene har ligget der, er jo præcis, at der er bankhemmelighed, at der ikke har nogen, der ved noget om de sager.
Vi får ikke ret mange penge ud af det.
Vi har åbenbart ikke fået nogen penge ud af Isle of Man-aftalen, siden skatteministeren ikke vil svare på det.
USA har haft lignende aftaler, hvor de har haft meget få forespørgsler.
Der ligger penge, som vi nu ikke får fat i, hvis vi ikke vil købe informationerne.
I Italien har man fundet 4 mia. euro til den italienske statskasse, i Frankrig har man fundet for 500 mio. euro skatteunddragne formuer, men regeringen i Danmark vil hellere beskytte de mennesker, som har skjult formuerne, end at få fat i pengene til den danske statskasse og til de danske skatteydere.
Det forstår jeg ingenting af.
Kristian Jensen (V), 2010-02-03:
Det skyldes også, at det er noget værre vås.
For vi har naturligvis ingen interesse i at beskytte folk, der har snydt det danske skattevæsen.
Men det, der er vigtigt at gøre, er at sikre, at vi fremadrettet får nogle dobbeltbeskatningsaftaler, hvor vi får oplysningerne.
Jeg har jo tilkendegivet hele vejen igennem – og det ved hr. Jesper Petersen også, fordi hr. Jesper Petersen har været i Folketingssalen, hver eneste gang vi har diskuteret det her – at når vi har accepteret en dårligere aftale end den optimale, så er det kun, fordi alternativet var ingen aftale.
Og selv om jeg gerne så, at vi havde alle skatteaftaler, således at vi uopfordret fik alle oplysninger tilsendt, så er en lille skatteaftale trods alt bedre end slet ingen.
De aftaler, vi har fået gennemført, har vi alene fået gennemført, fordi der har været et massivt dansk pres, og hvor vi faktisk har set, at det danske pres har gjort, at vi i forhold til mange andre europæiske lande er kommet langt længere med hensyn til at få afskaffet skattely.
Derfor virker den taktik, som regeringen har, godt og langt bedre end det, vi så i 1990'erne.
Niels Helveg Petersen (RV), 2010-02-03:
I Det Radikale Venstre har vi altid anset multimedieskatten for at være en dum skat.
Der er sådan set meget store interesser knyttet til, at medarbejderne kan have deres pc med hjem og udføre arbejdet hjemmefra.
Det kan være en fordel både for medarbejderen og for virksomheden i en lang række tilfælde.
Det gælder, både når det er privatansatte og offentligt ansatte, at de generes af multimedieskatten, og det gælder både private arbejdsgivere og offentlige arbejdsgivere, at de føler sig generet af multimedieskatten.
Den har nu været i kraft i lige godt en måned, og det, man kan konstatere, er, at skatten, ud over at være en urimelig skat, der samfundsmæssigt er helt uhensigtsmæssig, også er årsag til utrolig meget bøvl i virksomhederne.
Virksomhederne ved ikke rigtig, hvordan de skal håndtere den der multimedieskat.
Nu har skatteministeren kunnet sidde og se eksempel efter eksempel på mærkelige og uhensigtsmæssige virkninger af skatten, og derfor vil jeg gerne spørge som mit første spørgsmål: Hvordan vurderer skatteministeren selv multimedieskatten nu, når vi har set så mange uheldige virkninger af den?
Kristian Jensen (V), 2010-02-03:
Hvis man får stillet en bil til rådighed, man kan bruge privat og dermed spare de private udgifter til at have bil, så kommer der en beskatning.
Det har været sådan i lige knap 20 år, og det er helt normalt og indarbejdet.
Hvorfor er det så unormalt, at det, hvis man får stillet noget andet til rådighed for privat benyttelse, så udløser en beskatning?
Sagen er jo, at det ikke er et spørgsmål om at have en telefon, og at det ikke er et spørgsmål om, at man på sin arbejdsplads har en computer, det er et spørgsmål om, hvorvidt man privat har mulighed for at benytte den, for i så tilfælde udløser det en faktisk meget lav beskatning i forhold til de sparede private udgifter, der er.
Bare for at tage et enkelt konkret eksempel: Jeg sad i går for sjov og kiggede på tilbuddene på bredbåndsforbindelser, vel vidende at den typiske skatteyder, som betaler multimedieskat, ville skulle betale 100 kr. om måneden og, hvis man er topskatteyder, 140 kr. om måneden i multimedieskat.
Ja, det billigste tilbud, jeg kunne finde på nettet i går, var 160 kr.
Det er altså en bedre forretning for lønmodtageren at lade sig multimediebeskatte, hvis arbejdsgiveren vil betale bredbåndsforbindelsen, end selv at betale for den.
Og hvad kan vi så se nu og her?
Ja, vi kan se, at vores vurderinger fra Skatteministeriets side vil være, at ca. 25 pct. af de, der potentielt kunne blive multimediebeskattet, ville lade multimedierne blive på arbejdspladsen.
Det betyder sådan set, at vi har en situation, hvor det er en mindre del – hvis den undersøgelse er repræsentativ – end forventet, der lader sig påvirke af, at de fremadrettet bliver beskattet af multimedier.
Niels Helveg Petersen (RV), 2010-02-03:
Ministerens oplysninger her undrer mig meget, for ifølge DJØF's egne oplysninger er det 16 pct. af alle f.eks. jurister og økonomer, der siger, at de har fået forringet mulighederne for at arbejde hjemme med arbejdsgiverbetalte mobiltelefoner og bærbare computere.
Folk leverer udstyr tilbage eller får det deponeret på deres arbejdsplads, og det siges fra DJØF's side, at utilfredsheden med multimedieskatten kun vil stige og stige, fordi den forekommer så urimelig.
Den hæmmer den fleksibilitet ved arbejdstilrettelæggelsen, som både arbejdsgivere og ansatte i virkeligheden er interesseret i.
Gør det slet ikke noget indtryk på ministeren, at der er denne vidt udbredte utilfredshed med, at fleksibiliteten i arbejdstilrettelæggelsen bliver mindre på grund af den skat?
Den bliver jo ikke mindre på grund af en bilskat.
Kristian Jensen (V), 2010-02-03:
Da var der stor diskussion om, hvorvidt fleksibiliteten for de ansatte nu blev mindre, når bilerne skulle til at beskattes.
Hvis man går tilbage og læser, er debatterne faktisk meget parallelle, og i dag er der ikke nogen, der løfter et øjenbryn over, at der er en beskatning.
Måske synes de, at beskatningen er for høj, men de har ikke noget imod, at der er en beskatning af fri bil.
Når jeg refererede til DJØF, må jeg blankt sige, at jeg ikke selv har læst undersøgelsen.
Jeg refererer til tal, jeg har fået forelagt af en journalist, der bad mig om at forholde mig til dem, og hvis hr. Niels Helveg Petersen står med den konkrete undersøgelse, må jeg have fået oplyst forkerte tal, for så er det naturligvis de tal, der er rigtige.
Jeg er ikke enig i, at utilfredsheden vil stige.
Først og fremmest skal man holde det op imod, at multimedieskatten er en del af en skattereform, der markant sænker beskatningen af arbejde, og som sikrer, at man, uanset om man er lavtlønsmodtager eller funktionær, faktisk får en stor fremgang i sin personlige indkomst, også efter beskatning af multimedier.
Jeg tror på, at alle de jobaftaler, der er blevet indgået fra nytår og fremefter, vil indeholde en passus om, hvilke multimedier der stilles til rådighed for medarbejderen, og derefter også, hvilken aflønning der skal være, således at multimedierne bliver en del af den samlede ansættelsesaftale, der vil være mellem lønmodtager og arbejdsgiver.
Niels Helveg Petersen (RV), 2010-02-03:
Erkender ministeren, at multimedieskatten har givet anledning til utrolig meget bøvl for virksomhederne?
Fra de samtaler, jeg har ført med virksomhedsledere og ansatte, kan jeg kun sige, at multimedieskatten har givet anledning til utrolig meget bøvl og stadig væk gør det på grund af usikkerhed om fortolkningen af reglerne og besværet med at indrette sig efter de nye regler.
Jeg synes, at regeringen kunne gøre sig selv en god tjeneste ved, når man taler om at ville bekæmpe bøvl, at anlægge et andet syn på denne multimediebeskatning.
Kristian Jensen (V), 2010-02-03:
Igen skal man holde det op imod, at medarbejderne har fået en ganske markant skattelettelse, og hvis man går ind og læser i f.eks. dagens udgave af Berlingske Tidende, kan man se, at de danske virksomheder generelt set er yderst tilfredse med skattereformen i sin helhed.
Det er klart, at i en skattereform, der er så stor og omfattende som den, regeringen har lagt frem – og når man tager i betragtning, at vi hele vejen igennem har sagt, at den skal være fuldt finansieret, så der ikke går en krone fra velfærd til skattelettelser – så må der også være nogle finansieringselementer som f.eks. multimedieskatten.
Det er rigtigt, at der er en række virksomheder, der har sagt, at det her er bøvlet og gerne helt præcist vil vide, hvad det er for nogle regler, der gælder.
Det er også derfor, vi har udskudt fristen for indberetning til den 1. april, således at Skatterådet har mulighed for at træffe nogle klare afgørelser om, hvorledes multimedieskatten skal afgrænses og defineres, og således at virksomhederne får et klart blik for, hvilke medarbejdere der skal indberettes til multimediebeskatning, og hvilke der ikke skal.
Derfor har vi faktisk været imødekommende over for de ønsker, der har været om at sikre en klarhed, inden der skal ske en indberetning.
Anders Samuelsen (LA), 2010-02-03:
Mit spørgsmål går i retning af den nye, fuldstændig urimelige såkaldte udligningsskat, ekstraskatten, som er en del af skattereformen.
For det første: Er det helt principielle ikke, at skattereformen, som jeg har forstået det, fra regeringens side er en fuldt finansieret skattereform?
Det nikker skatteministeren til.
For det andet: Hvis det nu er en fuldt finansieret skattereform, hvordan kan det så være, at der er nogle, der skal betale en ekstraskat?
De er jo med til at finansiere skattereformen.
De skal jo betale grønne afgifter, de skal betale alle de andre ting, som er lagt ind som en del af finansieringen, men ud over det er der altså en gruppe, som skal betale en ekstraskat, nemlig pensionisterne.
Hvordan kan det på nogen måde forsvares, når man bryster sig af, at det her er en fuldt finansieret skattereform?
Hvis det nu var skattelettelser, vi talte om, kunne man jo forstå det.
Så ville man muligvis kunne sige, at der er en gruppe her, som har haft nogle helt specielle fordele på et tidspunkt, og så skal de betale lidt ekstra.
Hvordan kan man så forsvare at gå ind og pålægge denne gruppe en ekstraskat?
Samtidig vil jeg godt her i første omgang høre skatteministerens holdning til, at De Konservative har nedlagt veto mod den model, der tilsyneladende ligger på bordet på nuværende tidspunkt.
Bakker skatteministeren op om det veto, som De Konservative har nedlagt her, og hvad vil skatteministeren foretage sig i forhold til Dansk Folkeparti i den forbindelse?
Kristian Jensen (V), 2010-02-03:
Allerførst må jeg rette en misforståelse.
Hvis vi kigger historisk på det, kan vi se, at der, i tiden før den her regering kom til, var en endog endnu højere marginalskat.
Der har faktisk været en tendens til, at marginalskatten har været faldende over tid, og det betyder omvendt, at den fradragsværdi, der har været, for dem, der sparede meget store pensionsformuer op, har været meget høje.
Der er udligningsskatten ikke en ekstraskat, men et udtryk for, at helt så stor en skattelettelse på det, som man har fået et stort fradrag for, får man ikke.
Så er det sådan, at vi har skrevet i aftalen fra marts måned 2009, at vi er enige om, at der med henblik på at sikre, at den utilsigtede skattelettelse, der ellers ville komme ved, at man har haft et stort fradrag og nu får en lav beskatning, ikke kommer fuldt ud, men at der vil komme en midlertidig udligningsskat.
Jeg er ikke bekendt med – og eftersom det er mig, der er skatteminister, ville det være meget overraskende, hvis andre var det – at regeringen skulle have truffet en beslutning om en konkret model, og derfor kan jeg ikke forholde mig til, at nogle skulle nedlægge veto mod en model, jeg ikke selv kender.
Og jeg undrer mig over, at andre kan nedlægge veto mod en model, som de heller ikke kender.
Anders Samuelsen (LA), 2010-02-03:
Det lykkedes mig ikke at få skatteministeren til at forholde sig til det rent principielle – sådan hørte jeg det i hvert fald ikke – at der er tale om skatteomlægninger, og her er så en gruppe, som kommer til at betale en ekstraskat, selv om de er med til at finansiere omlægningerne.
Det er jo en ekstraskat, eftersom udgangspunktet for den her type pensioner altid har været, at de beskattes på samme måde som arbejdsindkomst.
Kan skatteministeren så omvendt udstede en fuldstændig klokkeklar garanti for, at ingen kan komme i den situation, at de i gennemsnit har fået mindre fradrag for indbetalinger end den skat, de vil blive ramt af ved udbetalingen af pensionerne?
Kristian Jensen (V), 2010-02-03:
Så må jeg bede hr. Anders Samuelsen om at høre efter: Der er ikke tale om en ekstraskat.
Der er tale om, at nogle, der har haft et højt fradrag, da de betalte ind på deres pensioner, ikke får en lige så stor skattelettelse som andre, der bliver beskattet af deres lønindkomst.
Der bliver ikke tale om en ekstraskat, der bliver tale om en mindre skattelettelse for en gruppe mennesker.
Det, vi hele vejen igennem fra regeringens side har sagt, er, at den model, vi vil komme frem til, vil sikre, at ingen bliver beskattet mere af deres udbetalinger fremadrettet, end de ville være blevet efter de gældende regler i 2009.
Det løfte står regeringen naturligvis ved.
Anders Samuelsen (LA), 2010-02-03:
Jeg vil godt bede skatteministeren om her i sidste omgang at vende tilbage til det helt specifikke spørgsmål, som jeg stillede, nemlig om han kan udstede en klokkeklar garanti for, at der ikke er nogen, der kan komme i den situation, at de i gennemsnit får mindre i fradrag for indbetalingerne end den skat, som de vil blive ramt af ved udbetalingen af pensionerne.
Det må der kunne svares ja eller nej til.
Kan man udstede den garanti, ja eller nej?
Hvis der ikke kommer et klart svar, går jeg ud fra, at det er ensbetydende med, at ministeren ikke kan udstede den garanti, og så er de her mennesker jo hensat i en dyb usikkerhed om, hvad situationen er.
Det sidste spørgsmål for mit vedkommende er så: Der findes eksempler på folk, som har været gift og har haft hver sin pension, og så dør den ene ægtefælle.
Den anden ægtefælle får så pensionsdepotet og pensionerne lagt over på sin indkomst og kommer over den grænse, som der er lagt op til, og kommer så til at betale den her udligningsskat.
Er det ikke fuldstændig urimeligt, at man egentlig har en situation, hvor den ene dør – og tilsammen kunne man have undgået det – og den anden sidder tilbage med det samme hus, de samme udgifter sådan set, og kommer så pludselig til at skulle betale den her ekstraskat?
Og det er jo en ekstraskat i forhold til alle andre.
Er det ikke en urimelig situation at bringe folk i?
Jesper Petersen (SF), 2010-02-03:
Jeg er selvfølgelig fuldstændig bekendt med, at Danmark har fået sådan en aftale med Schweiz, hvis den ellers går igennem i Schweiz.
Hele den her stribe aftaler, som jo er aftaler, der virker fremadrettet, er det ganske udmærket vi har fået med forskellige lande, men det er jo langtfra godt nok, det er nogle aftaler, som man kan bruge fremadrettet.
Jeg kan spørge om den aftale, vi i sin tid i 2008 lavede med Isle of Man: Hvor mange gange har vi brugt den aftale?
Hvor mange penge har vi indtil nu fået ud af den aftale med Isle of Man?
Kan ministeren oplyse det nu?
Vores aftaler bliver kritiseret.
F.eks. er Herbert Prantl fra Süddeutsche Zeitung refereret i Politiken i dag, og han er eksperten i Tyskland på det her område, i hvert fald i de journalistiske kredse.
Her omtales Danmarks aftale som alt for dårlig, man får ikke de penge ud af det, som man skal.
Pointen er, at det godt kan være, at vi fremadrettet kan gøre noget med de her aftaler, men at vi kun får fat i alle de penge, der ligger der nu, hvis vi får fat i informanterne og tilbyder dem penge for at få informationerne, og så får vi pengene hjem til de danske skatteydere.
Men regeringen vil fortsat ingenting gøre, kan jeg høre.
Kristian Jensen (V), 2010-02-03:
Jamen det er sådan set af den klare årsag, at vi allerede har fået en aftale med Schweiz, der gør, at man kan udveksle informationer uden at skulle ud at være hælere af stjålne varer.
Der er indgået en dobbeltbeskatningsaftale mellem Danmark og Schweiz, der gør, at vi på dansk opfordring kan bede om oplysninger vedrørende konkrete personer og få de oplysninger til brug for den danske skatteligning.
Det, der så gør, at det kun er næsten rigtigt, er, at hr. Jesper Petersen kom med den påstand, at Danmark ikke har gjort noget.
Danmark har faktisk været frontløber i det her arbejde med at få afskaffet skattely.
Hvad angår de oplysninger, som f.eks. de tyske skattemyndigheder måtte være kommet frem til, uanset hvordan de er kommet frem til dem, har vi fra dansk side en skatteaftale med Tyskland, der gør, at hvis de på deres oplysninger finder noget, som de kan se har interesse for de danske skattemyndigheder, er de uden opfordring forpligtet til at videresende de oplysninger til Danmark.