runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2009-10-08:
Jeg ved ikke, hvordan fru Pia Kjærsgaard regner.
Sådan som jeg har lært at lave ansvarlig regning i forhold til et statsbudget og et offentligt budget, så kan man ikke give de samme penge to gange.
Så kan man ikke både give pengene i skattelettelser til direktøren og give dem til de ældre, der har brug for hjemmehjælp.
Det er vel derfor, vi oplever, at rigtig mange kommuner er nødt til at skære.
Ifølge den seneste undersøgelse er der omkring 66 pct. af kommunerne, der forventer at skære på ældreplejen næste år.
Så hvad er det, fru Pia Kjærsgaard vil sige til de ældre, der oplever, at der bliver skåret på deres hjemmehjælp, og at de altså kunne have fået mange timers ekstra hjemmehjælp, hvis ikke Dansk Folkeparti havde valgt, at pengene skulle gå til skattelettelser til direktørerne?
Pernille Frahm (SF), 2009-10-08:
Det var i hvert fald ikke det, hun svarede på.
Vi står i en situation, hvor hver tredje kommune fortæller, at de vil spare på specialundervisningen næste år, og hvor over halvdelen af de kommuner, der har indberettet til den her undersøgelse, siger, at de vil spare på folkeskolen.
Så spørger jeg, om det er et godt svar at give dem, at der aldrig har været så mange penge som nu derude.
Eller har fru Pia Kjærsgaard nogle andre forslag til, hvad vi skal stille op?
Vil fru Pia Kjærsgaard f.eks. være med til at kræve, at de får det, de har ret til?
Vil fru Pia Kjærsgaard bruge sin enorme indflydelse på den her regering til at prøve at få den til f.eks. at overholde loven?
Eller skal vi endnu en gang bare have en svada om, at der masser af penge ude i kommunerne?
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Jeg synes, det er anerkendelsesværdigt, at fru Pia Kjærsgaard er mere handlekraftig og mere klar til at få dansk økonomi til at fungere end nationalbankdirektøren.
For jeg må forstå på fru Pia Kjærsgaards svar, at nationalbankdirektøren er alt for ydmyg og slet ikke bruger de redskaber, der skal til, når han vurderer, at Danmark ville være sluppet billigere igennem krisen med euroen, og når han siger, at de højere danske omkostninger med kronen illustreres ved, at vi har en rente, der er lige knap to procentpoint højere end renten i de 16 eurolande.
Jeg synes, det er fantastisk, at fru Pia Kjærsgaard på den måde er mere kompetent og mere indsigtsfuld end nationalbankdirektøren og klart kan afvise, at det har nogen betydning.
For det har i vores opfattelse betydning for lige præcis det, der ligger os alle sammen allermest på sinde i øjeblikket – det synspunkt håber jeg da vi deler med Dansk Folkeparti – nemlig at dansk økonomi kommer på ret kurs igen.
Afslutningsvis vil jeg spørge, om fru Pia Kjærsgaard kan bekræfte det indtryk, som fru Pia Kjærsgaard gav i sin tale, nemlig at Dansk Folkeparti har fået et løfte af statsministeren om, at der ikke kommer nogen euroafstemning.
Det kunne jeg forstå på den meget, meget klare kvittering i ordførerens tale.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Først og fremmest må jeg sige, at i forhold til Eurostats forventninger til BNP-væksten i 2009 ser det jo meget tåleligt ud for Danmark – det ser ikke godt nok ud, men godt nok i forhold til de andre lande.
Så vil jeg til det med et løfte fra statsministeren sige, at hvis man lyttede til, hvad statsministeren sagde i åbningstalen, synes jeg da, at man klart kunne høre det, hvis altså man ville lytte.
Jeg ved godt, at fru Margrethe Vestager med sit synspunkt omkring EU og euroen og de andre forbehold helst ikke vil høre det samme, som jeg hørte, men jeg hørte i hvert fald, at på den her side af et folketingsvalg forventes der ikke nogen afstemning.
Jeg ved ikke, hvor meget statsministeren i sin afslutningstale her senere på dagen kan provokeres til at komme mere ind på det, men i hvert fald forventer jeg da en klar gentagelse af, hvad der blev sagt under åbningsdebatten, og det var egentlig godt nok for mig.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-10-08:
Fru Pia Kjærsgaard brugte en del tid i sin ordførertale på de ældre.
Det er jo ikke første gang, at vi hører fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti tale om de ældres forhold.
Jeg må indrømme, at jeg har meget svært ved at finde sammenhængen mellem det, der kommer ud af fru Pia Kjærsgaards mund, og de handlinger, som fru Pia Kjærsgaard rent faktisk udfører, for næste år får en bankdirektør, der har en løn på 2,5 mio. kr., en skattelettelse på 151.000 kr.
For bare én bankdirektørs skattelettelse kunne man få 490 ekstra hjemmebesøg til ældre, der har brug for hjælp – 490 ekstra hjemmebesøg til ældre, der har brug for hjælp.
Og dem er der mange af.
Der er rigtig mange ældre i Danmark, som ville have rigtig godt af og har brug for, at der lidt oftere kom en hjemmehjælper på besøg, måske oven i købet en hjemmehjælper, som har tid til lige at spørge: Hvordan har du det i dag?
Hvordan kan det være, at fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti mener, at det er vigtigere at give skattelettelser til bankdirektøren end at sikre ordentlige forhold for de ældre?
For vi skal jo huske på, at den skattereform ikke var blevet til noget, hvis fru Pia Kjærsgaard ikke havde lagt stemmer til den.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Jeg synes bestemt heller ikke, det er vigtigt at give skattelettelser til bankdirektører eller for den sags skyld til direktøren fra Vestas, som under en eller en form jo også er en offentligt støttet mand, men vi hører jo aldrig fra Socialdemokratiet eller fra SF eller fra Enhedslisten, at der også skal loft over hans løn, nej, det drejer sig om de fæle bankdirektørers lønninger.
Sådan er det.
Men lad mig bare sige i forhold til skatteomlægningen, som vi lavede sammen med regeringen, at jeg under alle omstændigheder tror, at det er noget af det, som vil være med til at sætte det skub i dansk økonomi, som vi også har brug for nu.
Det synes jeg også man skal tænke på i forbindelse med, at der også skal være til at pleje vores ældre, vores udsatte, alle de områder, som vi gerne vil give noget til.
Det er altså en forudsætning.
Jeg tror, der var et spørgsmål til fra fru Johanne Schmidt-Nielsen, men det har jeg nok lige svedt ud.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-10-08:
Fru Pia Kjærsgaard valgte at lade være.
Fru Pia Kjærsgaard havde muligheden for at sige: Nej, vi mener faktisk, det er vigtigere med en ordentlig velfærd, med en ordentlig ældrepleje, med nogle ordentlige forhold på skoler og på vores sygehuse, end at de, der i forvejen har rigtig meget, får endnu mere.
Den skattereform ville ikke være blevet til noget, hvis ikke det var for fru Pia Kjærsgaards stemmer.
Hvordan kan fru Pia Kjærsgaard på den ene side stå og tale om ældres forhold i dag på talerstolen i Folketinget og samtidig lægge stemmer til en skattereform, der som sagt betyder, at bankdirektøren med 2,5 mio. kr. i løn får en lettelse på 151.000 kr.?
490 ekstra hjemmebesøg kunne man have fået for den skattelettelse, som fru Pia Kjærsgaards parti har lagt mandater til.
Hvordan hænger det sammen med Dansk Folkepartis politik?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Jeg må sige, at man altså ikke kan sætte en skattelettelse til en eller anden person eller flere i det her samfund op mod så og så mange hjemmebesøg.
Det er simpelt hen vrøvl.
Men lad mig bare spørge i forhold til, at vi kunne have blokeret for en skatteomlægning: Hvorfor skulle vi egentlig det, når det, vi fik ud af det, var langt mere end det, som S og SF lagde op til, da de lagde op til forhandlingerne?
Så kunne jeg egentlig stille et modspørgsmål til Enhedslistens fru Johanne Schmidt-Nielsen og hr. Frank Aaen, og hvem der ellers repræsenterer Enhedslisten: Hvis nu S og SF skulle komme til magten, vil man så blokere for, at der kommer en fuldstændig skæv skattereform?
Jeg tror, at fru Margrethe Vestager vil gøre sit, men Enhedslisten vil måske gøre det med modsat fortegn, sådan at der bliver indførsel af kørselsafgifter, at der bliver pendlerafgifter osv., at man indfører afgifter på landbruget, at man straffer kassedamen, der bor på landet og er nødt til at køre på motorvej for at komme på arbejde, for det er jo under alle omstændigheder det, man gør.
Det kunne jeg omvendt spørge fru Johanne Schmidt-Nielsen om.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-10-08:
Jeg kan nu godt forstå, at fru Pia Kjærsgaard får lyst til at stille mange spørgsmål, når hun skal diskutere skattepolitik med Enhedslisten; jeg tror, vi er mange, der har det på den måde.
Jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti vil gøre meget for de ældre, det har vi hørt igen i dag, og det har vi hørt ved flere lejligheder, og det har jeg sådan set stor respekt for.
Det, jeg bare godt kunne tænke mig at spørge lidt ind til, er: Hvad med børnebørnene?
Skal vi ikke også gøre noget for dem i forhold til også fremadrettet at have et samfund, der er sikkert og trygt?
Det er jo sådan, at man kan se, hvordan Danmark begynder at rasle lidt nedad, f.eks. på OECD's liste, ranglisten over de rigeste lande, og det er noget, der bør bekymre os alle, hvis vi også skal have velstand i fremtiden.
En af de måder, hvorpå man kunne gøre noget ved det, var ved måske at sænke skattetrykket, som jo er verdens højeste.
Vi vil i Liberal Alliance gerne sænke topskatten, men vi er sådan set åbne over for, at der kan være andre forslag til, hvordan man sænker det generelle skattetryk.
Så spørgsmålet er: Var det ikke bedre at lade folk disponere over en større del af deres indkomst og selv finde ud af, hvad de kan bruge pengene på, i stedet for at det offentlige skal tage så stor en andel, som man gør i dag?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Det er da selvfølgelig et mål for et politisk parti, for en regering, for en politiker at begrænse ledigheden mest muligt.
Det siger sig selv, også i en alvorlig finanskrise, som vi er ude i nu.
Og det er præcis derfor, vi har foretaget de mange ting, som vi har foretaget os, siden finanskrisen trådte i kraft.
Nogle gange har det været med opbakning fra flere partier, andre gange har det så været isoleret regeringen og Dansk Folkeparti, men selvfølgelig har det været for at begrænse ledigheden.
Jeg har sagt før, at det at blive ledig altså er noget, der i den grad berører ens personlige hverdag, og det er den ene side af sagen, samtidig med at Danmark jo ikke er tjent med at have en høj ledighed.
Jeg forstår ikke helt spørgsmålet, for selvfølgelig er det da et mål.
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Jeg er enig i den grundbetragtning om, at folk, der er direktører, advokater – som Ny Alliance tiltrækker i stor grad som vælgersegment – helt suverænt selv bestemmer, hvornår de slutter.
De har så mange penge, at de ikke behøver at have forskellige ordninger for at beslutte, hvornår de holder op på arbejdsmarkedet.
Men den nedslidte 3F'er, den nedslidte murer, de, der har haft de hårde, slidsomme job, havde ingen mulighed, hvis efterlønnen ikke var der.
Det er derfor, vi slås så ihærdigt.
Det er ikke for at forringe , ikke for at afskaffe, men for at forbedre efterlønsordningen.
Men det er jo klart.
Vi repræsenterer forskellige sociale grupper i det her samfund, og derfor er der også meget logik i, at Ny Alliance har de synspunkter, man har.
Undskyld, Borgerligt Centrum er det.
Undskyld.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-10-08:
Nu tror jeg nok, det kan siges om mange af os, at vi går ind for, at man skal have et væsentlig lavere skattetryk og væsentlig færre offentlige udgifter, fru Pia Kjærsgaard gik jo også engang ind for det, hvis det endelig er det.
Det, jeg bare ikke forstår, er, at man vil parkere den her skattepolitik og reformpolitik.
Jeg har jo egentlig forstået på fru Pia Kjærsgaards partifælle, hr. Kristian Thulesen Dahl, at Dansk Folkeparti, når krisen er overstået, vil være parat til at se på reformer igen.
Jeg synes måske, det er lidt sent, i stedet for at være i god tid og forberede sig og sikre, at vi er forberedt til den situation, hvor vi kommer til at mangle arbejdskraft, for det kommer vi til.
Man skal gøre noget nu, gøre det sammen og gøre det i god tid.
Det nytter jo ikke noget, at man siger: Jamen inde på Christiansborg i osteklokken har vi lavet en reform, der gælder 10 år ud i fremtiden.
Dansk økonomi sætter jo ikke sig selv på pause 10 år ud i fremtiden, bare fordi man har lavet en aftale.
Det handler jo om at komme i gang nu for at sikre, at der også er velfærd i fremtiden.
Og det er de ældre, som jeg startede med at tale om, der kommer til at lide, når der ikke er velstand nok til at have hospitaler i topklasse eller hjemmehjælp i topklasse, eller hvad ved jeg.
Man må da være interesseret i at sikre økonomisk vækst og velstand, også 10-15 år ud i fremtiden.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Jo, men det er jo netop det, vi har været
Jeg anerkender Liberal Alliances ildhu, men Liberal Alliance må altså også forstå, at der ikke er politisk opbakning til de synspunkter, heller ikke fra Dansk Folkepartis side, overhovedet ikke.
Nick Hækkerup (S), 2009-10-08:
Ordføreren var i sin tale inde på og talte varmt om pleje og omsorg, om en bedre folkeskole, om hjælp til de psykisk syge; man kan sige helt traditionelle offentlige kernefunktioner.
Dansk Folkeparti har tidligere argumenteret for en bedre løn til de offentligt ansatte, navnlig nogle af dem, som bærer de her kernefunktioner, og samtidig har man bakket op om Socialdemokratiets ønske om at begrænse bankdirektørernes lønninger.
Det er, hvad der er sagt i dag, og hvad der er sagt i løbet af det sidste års tid.
Når man så ser på de faktiske forhold, må man sige, at så er der et spænd mellem det, der er sagt, og det, der er gjort, for det, der er gjort, er, at man har lavet en skattereform, som gør præcis det modsatte, nemlig giver massive skattelettelser til bankdirektørerne – hvis lønninger man ellers ville begrænse – og stort set ingenting til de offentligt ansatte, som knokler i de kernefunktioner, som blev nævnt før.
Kunne man forestille sig, at når den offentlige service halter på nogle af de her omsorgsområder, på nogle af de her plejeområder, på nogle af de her områder, hvor det er de allersvageste borgere, der kommer i klemme, så er det, fordi der er langt mellem det, man siger, og det, man gør?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Nej, det kunne man overhovedet ikke forestille sig, vil jeg sige til hr. Nick Hækkerup.
Og jeg må så bare sige, at det udspil, der er kommet fra Socialdemokratiet sammen med SF, ville betyde, at skatter og afgifter ville stige i det her land, og det ser vi faktisk ikke som et mål fra Dansk Folkepartis side.
Når vi snakker om de ældre, de handicappede, de psykiatriske patienter og alle dem, som jeg egentlig tror at der er en ærlig vilje fra Folketingets politikere til at gøre noget for – vi har så hver vores måde at ville gøre det på, og så er det jo op til vælgerne at bedømme, hvem der er mest troværdig med hensyn til at få det hele til at hænge sammen – så er det jo sådan, at hver evig eneste gang vi sidder med ved finanslovforhandlinger eller andre forhandlinger, sørger vi jo netop for at få de grupper med ind som en del af aftalen.
Det er sådan set det, vi gør fra Dansk Folkeparti side, og det vil vi gøre igen også i forbindelse med de kommende finanslovforhandlinger.
Nick Hækkerup (S), 2009-10-08:
Det, man så bare skal notere sig, er, at den gruppe, som Dansk Folkeparti for alvor sørgede for at få med ind sidste gang, præcis var bankdirektørerne; det var præcis dem, der fik den langt, langt største del af kagen, og det illustrerer jo fuldstændig, hvad det er for en fordelingspolitik, der lægges for dagen, og hvad det er for nogle interesser, man i virkeligheden kerer sig om – og som ligger noget fra det, man siger.
Så vil jeg bare sige, at med det skatteforslag, vi har lagt frem, går vi jo til millionærerne og beder dem om at betale lidt mere for at prioritere pengene til nogle af dem, som yder omsorg, til nogle af dem, som yder pleje, til nogle af dem, som er rygraden i de offentlige kernefunktioner.
Der var tidligere et ønske om at begrænse bankdirektørernes lønninger, og det støttede Dansk Folkeparti også op om, men er det ikke korrekt, at det alene er fulgt op af massive skattelettelser til bankdirektørerne?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Altså, jeg synes faktisk ikke, det er fair i forhold til begge bankpakker – for det er jo det, debatten har drejet sig om – som Socialdemokratiet er en del af, som Dansk Folkeparti og regeringen er en del af, og SF er så også kommet med, at man drager det her ind.
Jeg synes, det er forkert set af hr. Nick Hækkerup.
Jeg må så bare sige, at når der bliver sagt millionærskat – det er sådan en løsen fra Socialdemokratiets side – lyder det jo flot, men man kan jo altså ikke isoleret hive noget ud fra et oplæg, det ved hr. Nick Hækkerup også godt, og skal man følge det, så er det hele Socialdemokratiet og SF's skatteplan, som man skal følge.
Der vil være underskud på budgettet.
Beregningerne holder ikke.
Det er floskler, det er ord, det er retorik.
Og det tror jeg faktisk at vælgerne, når det kommer dertil, godt kan gennemskue.
Det er ikke sådan, at jeg i og for sig tvivler på, at man har de bedste intentioner.
Hvorfor skulle man være politiker, hvis ikke man havde det?
Men jeg tror bare, at det er op til vælgerne at vurdere – det er det jo heldigvis altid – hvem der er mest troværdige i det her spil, hvem der kan holde sammen på Danmarks økonomi, samtidig med at man forsøger at nå ind til de områder, til de mennesker, som har behov.
Og der tror jeg altså at danskerne har mest tillid til regeringen og Dansk Folkeparti, som de har haft det siden 2001.
Det er bare min tro.
Men lad det være op til vælgerne igen ved næste valg.
Jesper Petersen (SF), 2009-10-08:
Tak for det.
Fru Pia Kjærsgaard talte i sin tale om den ulykke, det er for de mennesker, der bliver ramt af arbejdsløshed, og hun talte om den frygt, der må være rundtomkring i mange hjem, for at blive arbejdsløs, hvor man tænker: Hvad skal der ske med min økonomi, hvis jeg skulle blive ramt af arbejdsløshed?
Vurderingen af den bekymring og det store problem, det er, er vi fuldstændig enige i.
Men jeg vil gerne spørge fru Pia Kjærsgaard, om hun mener, at når man står i en økonomisk krise, og man er blandt de ansvarlige politikere, som fru Pia Kjærsgaard er, at det så er et mål for de politiske initiativer, man laver, at de begrænser ledigheden mest muligt.
Altså, er det et mål, når man står i en krisetid, at de initiativer, man så laver, skal begrænse ledigheden mest muligt?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Men nu kender jeg jo altså – tror jeg nok – Liberal Alliances synspunkter på det her område.
Og der må jeg sige, at Dansk Folkeparti i modsætning til Liberal Alliance altså har indgået en aftale med regeringen, som rækker mange år ud i fremtiden, og her tror jeg ikke, at skat bliver det aktuelle emne, uanset hvor mange forhåbninger man så kan have fra Liberal Alliances side om at sætte den ned, omlægge den, eller hvad man vil.
Der har vi indgået en aftale, og som jeg har udtrykt før, synes jeg, at det var en socialt afbalanceret aftale, som jeg da er ked af at Socialdemokratiet ikke ville være med i, men det ville man altså ikke.
Jeg var godt klar over, at Liberal Alliances mandater – det var 1 mandat på det tidspunkt, nu er det lidt flere – overhovedet ikke ville være med.
Men vi ser altså bare forskelligt på de her ting.
Vi har en aftale med regeringen, som vi selvfølgelig står ved.
Det har jeg stadig væk ikke sagt – det vil jeg bare lige pointere.
Men det allerbedste svar og det allerbedste råd, man jo kan give, er, at der er kommunalvalg den 17. november, og der kunne det jo altså godt være at danskerne skulle vælge nogle andre repræsentanter end dem, der sidder i øjeblikket.
For mange af de kommuner – det kan jeg sådan høre at fru Pernille Frahm henviser til – er altså socialdemokratisk styrede kommuner.
Jeg vil bare henvise til Københavns Kommune, hvor det kører ad Pommern til.
Der kunne man måske godt trænge til en ændring; jeg håber, den kommer.
Men jeg synes bare, at det eneste, vi kan gøre, er at sige til borgerne, at det er deres valg, og at det kunne være, at der skulle prioriteres anderledes; det kunne være, at man lige skulle give det en tanke, om man i den kommune, man er borger i, og hvor man virker og har stemt på politikerne ved sidste valg, skulle stemme anderledes.
Det tror jeg faktisk at der er et stort behov for, for præcis de socialdemokratisk styrede kommuner
er der, hvor man meget, meget ofte ser og hører, at det går dårligt; det er der, folkeskolen ikke fungerer; det er der, lukkedagene bliver flere, til trods for at de har fået flere penge; det er der, daginstitutionerne ikke fungerer, og det er der, specialundervisningen heller ikke gør det.
Det er en sandhed, vil jeg sige til fru Pernille Frahm.
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Men igen: Præmissen er forkert, der er ikke skrevet under på køb af nye kampfly.
Der var nogen, der havde et ønske om, at der blev skrevet under på køb af nye kampfly, men det blev der ikke.
Det var måske en af fortjenesterne, ved at SF indgik, at der netop ikke blev skrevet under.
Men det er rigtigt, at det, der skete, var, at man fik nedbragt antallet, og dermed kan man måske – det ved jeg ikke, jeg er ikke forsvarsordfører – i højere grad levetidsforlænge de nuværende F-16-fly, vi faktisk har.
Men det er klart, at vi ikke har et ønske om at bidrage til gigantisk oprustning – det er jo en kendt sag, hvor SF står i det her.
Henriette Kjær (KF), 2009-10-08:
Det var spændende at høre om, at Danmark har fået en ny venstrefløj.
Vi må også sige, at det har betydet, at SF for at nå dertil har foretaget så mange kovendinger, at vi snart bliver nødt til at melde partiet til dyreværnet.
Men inden vi når dertil, kunne jeg godt tænke mig at høre, om man også er gået fuldstændig væk fra at have en holdning til klimaog miljøpolitik.
Der var ikke meget af det i talen, og det er også forsvundet lidt i den nye skatteplan, man har lavet sammen med Socialdemokraterne.
Op til lanceringen af den skatteplan, som S og SF har lanceret, talte man meget om, at det skulle være en grøn skattereform.
Så viser det sig nu, at man med lidt held kan kalde den vissengrøn, for ifølge de beregninger, der er kommet, viser det sig, at skattereformen ikke i sig selv vil give nogen betydelig reduktion af Danmarks CO2-udledning; den vil nærmere medføre en stigning som følge af den almindelige økonomiske vækst.
Det synes jeg egentlig slet ikke harmonerer med det, SF tidligere sagt.
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Til det første, nemlig diskussionen om SF som en ny og stærkere venstrefløj, end vi har set før, vil jeg simpelt hen bare sige, at det tror jeg også fru Henriette Kjær selv er opmærksom på.
Jeg husker fru Henriette Kjærs udmelding efter det konservative landsråd sådan, at der var en helt anden, stærk modstander, end der var for 1 år siden.
Jeg synes egentlig, at det er ærligt, at man anerkender: Ja, den alliance, Socialdemokratiet og SF har lavet – og også De Radikale har meldt ud, at de ønsker fru Helle Thorning-Schmidt som statsminister, ønsker at være en del af alternativet i Danmark – stiller selvfølgelig alternativet langt, langt stærkere, end det stod før, så det tror jeg at vi er enige om.
Jeg er villig til at strække mig utrolig langt for at sikre, at vi efter næste valg har en regering, der igen er i stand til at skabe håb om en bedre fremtid, at skabe forandring i det her samfund.
Så det er ikke nogen anklage, at vi forsøger at nå hinanden, det er en nødvendig del af politik.
Henriette Kjær (KF), 2009-10-08:
Der snød hr. Villy Søvndal mig altså, for jeg spurgte, om jeg ikke kunne få en kommentar til, at den skattereform, man har fremlagt sammen med Socialdemokraterne, overhovedet ikke er grøn, mens man har sagt , at man vil føre en grøn politik – og det er der altså ikke tale om.
Men nu, hvor vi er ved alle de her kovendinger, man har måttet foretage for at nå dertil, hvor man er i dag, kunne jeg faktisk godt tænke mig, at man foretog endnu en.
Det er jo at lægge gift ud for de virksomheder, hr. Villy Søvndal taler så rørende om.