runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Møller (S), 2007-04-24:
Jeg vil gerne spørge fru Karin Nødgaard, om det, Dansk Folkeparti lægger op til, er, at vi nu skal etablere en helt ny uddannelse.
Sådan lød det nærmest for mig.
Så vil jeg gerne spørge, om ikke fru Karin Nødgaard kender indholdet af social- og sundhedsassistentuddannelsen, og hvilke kompetencer man har på nuværende tidspunkt.
For jeg tror ikke på, at vi løser problemerne ved bare at lave en helt ny uddannelse.
Uddannelsen fejler ikke noget.
Problemet er, at man ikke bruger de kompetencer, som de allerede får i den bestående uddannelse.
Karin Nødgaard (DF), 2007-04-24:
Uddannelsen til social- og sundhedsassistent er jo forholdsvis ny.
Den blev etableret i 1990 og varer godt 2½ år.
Gennem årene er der blevet ændret på opgavefordelingen i sundhedsvæsenet og dermed også på de arbejdsfelter, som social- og sundhedsassistenterne varetager.
Dette sker som en konsekvens af, at der er rekrutteringsproblemer på flere omsorgsområder, hvor der opleves en mangel på kvalificeret personale.
Med beslutningsforslaget i dag lægges der op til, at denne uddannelsesgruppe skal opnå autorisation.
En autorisation vil ifølge forslaget kunne hjælpe med at ændre på den anseelse eller rettere mangel på samme, som der opleves at være i forhold til andre personer inden for sundhedsvæsenet.
I Dansk Folkeparti er vi enige i, at der bør rettes fokus mod at ændre denne opfattelse.
For mange SOSU-assistenter er det ikke tilfredsstillende, at de blot kan erstattes med personale, som kommer ind lige fra gaden.
Dansk Folkeparti er af den overbevisning, at der skal fokus på så mange felter inden for pleje og omsorg som muligt, og er selvfølgelig også bekendt med, at der i dag sker en hyppigere kontakt mellem social- og sundhedsassistenterne og patienterne, i takt med at der er mangel på uddannede læger og sygeplejersker.
Ofte er social- og sundhedsassistenten den første kontaktperson, patienten får, når sundhedsvæsenet benyttes.
Dansk Folkeparti er enig i, at der er et samfundsmæssigt behov for at sikre kvaliteten i de sundhedsfaglige ydelser, og at de offentligt ansattes kompetencer skal udnyttes.
Det er meget vigtigt, at der sikres en så høj grad af patientsikkerhed som overhovedet muligt.
Dansk Folkeparti er af den opfattelse, at der ikke bør herske tvivl hos den enkelte patient om, hvilken person man er i kontakt med, og at man som patient kan forvente at få den bedst kvalificerede hjælp.
Der er ingen tvivl om, at patientens sikkerhed skal være i højsædet.
Dansk Folkeparti synes, at det er fint at få en debat om og at der rettes fokus mod SOSU-assistenterne som erhvervsgruppe i dag.
Beslutningsforslaget lægger op til, at der udelukkende skal tages stilling til autorisationen.
Dansk Folkeparti vil gerne have, at der i fremtiden ses på flere elementer i forbindelse med social- og sundhedsassistenterne, heriblandt på uddannelsens indhold og længde, jobbets omdømme generelt, og på de arbejdsvilkår, som der bydes også i forhold til de øvrige faggrupper, som social- og sundhedsassistenterne samarbejder med.
De er væsentlige at få belyst, da vi ved, at social- og sundhedsassistenterne ofte har svære arbejdsbetingelser, både hvad angår tid, og hvad angår problemer med at få lov til at bruge de kompetencer, som uddannelsen berettiger dem til.
Disse områder synes vi i Dansk Folkeparti at det vil være oplagt at tage op under de kommende drøftelser om en kvalitetsreform, hvor vi forhåbentlig kan komme frem til en bedring af arbejdsbetingelserne for social- og sundhedsassistenter og andre sundhedsfaglige grupper og dermed øge den anseelse, som assistenterne og andre offentligt ansatte rettelig fortjener.
Birgitte Josefsen (V), 2007-04-24:
Og det er faktisk det, vi er optaget af.
Derfor vil vi meget gerne kigge på hele det arbejdsfelt, der dækker alle sundhedsfaglige personer i sundhedssektoren.
Og der handler det ikke om autorisation, der handler det om ens daglige virke.
Dorrit Knudsen (S), 2007-04-24:
Jeg skal gøre det kort.
Jeg kunne godt tænke mig, om fru Birgitte Josefsen ville afdække de her elementer, som gør det så vanskeligt at få den autorisation.
Jeg har et kort spørgsmål eller en kommentar til det, der blev nævnt om selvstændigheden.
Men jeg håber på, at jeg hører rigtigt, når jeg hører, at fru Charlotte Fischer vil støtte op om det.
Charlotte Fischer (RV), 2007-04-24:
Ja, og det synes jeg også er vigtigt.
Men det er jo også rigtigt, som ministeren var inde på, at sige, at social- og sundhedsassistenter formentlig varetager meget forskellige typer opgaver bredt i sundhedsvæsenet, og der kan også være meget stor forskel fra sygehus til sygehus, fra afdeling til afdeling, fra område til område på, i hvor høj grad social- og sundhedsassistenter har den her selvstændighed i deres virke.
Det siger jeg egentlig også for at komme ind og få belyst det område lidt mere, for jeg tror, at udviklingen i og for sig vil gå i retning af mere og mere ansvar, også til social- og sundhedsassistenter, for det har vi brug for.
Så det er jo også noget med at finde ud af, om vi er nået til det punkt, hvor det nu måske er berettiget at tale om det, eller om det stadig er sådan, at det måske mere er undtagelsen end reglen, at social- og sundhedsassistenter har sådan et større selvstændigt ansvar.
Men det synes jeg simpelt hen bare at vi skal gøre noget ud af under udvalgsbehandlingen.
Preben Rudiengaard (V), 2007-04-24:
Jeg vil gerne medgive fru Charlotte Fischer en ting: Vi snakker om den brugerbetalingspulje, der er, og der skal ikke mere i brugerbetaling.
Jeg vil gerne spørge om en ting, nemlig det, der får mine nakkehår til at krølle lidt: den der indkomstafhængige brugerbetaling.
For fru Charlotte Fischer lægger jo op til, at der ikke skal betales for lægehjælpen og heller ikke på sygehusene, det var kun en af modellerne.
Jamen er der ikke en skjult dagsorden i det her?
Er det ikke det, som Det Radikale Venstre ønsker, og så skal de have nogle eksperter til bare lige at sige god for det?
Anne Baastrup (SF), 2007-04-24:
I lighed med, hvad den radikale ordfører sagde, synes vi, vi nok lige principielt skal tage spørgsmålet op om, hvorvidt det er Folketingets arbejde at gå ned i specialeplanlægning på den måde, som Enhedslisten foreslår.
Når det så er sagt, har vi jo også vores eget bagland, og det har i hvert fald hos os med interesse set på det her forslag.
Spørgsmålet om speciale til børne- og ungdomstandplejen synes vi i og for sig lyder som en o.k. idé, fordi man også derved måske kan tiltrække nogle flere folk til den kommunale tandpleje, i og med at de får muligheden for det her speciale.
Men når det drejer sig om ældretandplejen, har vi lidt svært ved at se, at det skulle være nødvendigt med et egentlig speciale der.
Det, som Enhedslisten jo også selv skriver i sine bemærkninger, er sådan et eller andet med, at der mangler fokus og den slags.
Skal det så løses via et speciale, eller kunne man ikke forestille sig, at det simpelt hen bare kunne løses ved, at man begyndte at fokusere på det?
Med hensyn til det sidste er vi også noget i tvivl om, hvorvidt det er nødvendigt med et ekstra speciale dér.
Men alt i alt er det jo vigtigt, at vi hele tiden har den der åbne diskussion.
Vi kan måske bidrage med ideer og diskussioner i retning af at sikre, at der er en tilstrækkelig tiltrækning af folk, der ønsker sundhedsuddannelser, og også at vi selvfølgelig er opmærksomme på den udvikling, der er i de andre lande i retning af større specialisering end her i Danmark.
Men vi skal passe på, at vi ikke derved i virkeligheden kommer til at starte en udgiftsdrivende effekt, uden at vi får det ud af det, som er projektet, nemlig bedre tandbehandling.
Charlotte Fischer (RV), 2007-04-24:
Enhedslistens forslag handler om at oprette yderligere tre specialer på tandlægeområdet: et for ældre, et for børn og unge og et på kæbe- og bidområdet.
Vi har den grundlæggende holdning, at det jo i virkeligheden er et tandlægefagligt spørgsmål, som rettelig skal ligge i Sundhedsstyrelsen.
Vi forventer jo, at Sundhedsstyrelsen forholder sig til det her, og hvis der er brug for at oprette flere specialer, er det noget, som Sundhedsstyrelsen tager stilling til.
På mange områder går udviklingen jo i retning af mere og mere specialisering.
De øvrige nordiske lande har flere specialer på tandlægeområdet, end vi har her i Danmark, og på mange måder kunne man jo godt sige, at der måske med tiden – og måske er vi allerede der i dag – vil være god grund til at oprette yderligere specialer for at sikre, at der er den nødvendige specialisering på de forskellige områder.
Men som sagt mener vi, at den beslutning først og fremmest skal ligge i Sundhedsstyrelsen, og kan Sundhedsstyrelsen melde ud og sige, at der er et behov for yderligere specialer, og at det faktisk vil komme de danske patienter til gode med nogle flere specialer, så er vi absolut åbne over for det.
Derfor ser vi også med åbent sind på det her beslutningsforslag, men vi vil først og fremmest høre, hvad Sundhedsstyrelsen siger i den her sag, og så vil vi læne os op ad det.
Helle Sjelle (KF), 2007-04-24:
Det Konservative Folkeparti kan ikke på nuværende tidspunkt bakke op om Enhedslistens forslag om at oprette tre specialer frem for de to, vi har i dag.
Det har hidtil været Sundhedsstyrelsens vurdering, at der ikke er behov for flere tandlægefaglige specialer i Danmark, og det henholder vi os umiddelbart til.
Men vi er af den opfattelse, at det er noget, der på sigt kan blive aktuelt på grund af den rivende udvikling, der er på området.
Så selv om vi ikke p.t. kan støtte oprettelsen af flere specialer, vil vi følge udviklingen meget nøje på det her område, og vi vil derfor ikke afvise, at det på sigt kan blive nødvendigt med tre specialer.
Karin Nødgaard (DF), 2007-04-24:
Beslutningsforslaget fra Enhedslisten, som vi skal forholde os til i dag, drejer sig om, at der bør tages initiativ til, at der oprettes tre specialer inden for tandbehandling.
Generelt må man sige, at det fungerer godt med hensyn til muligheder for tandbehandling af alle aldersgrupper i Danmark, og at der er meget stor ekspertise blandt landets tandlæger til at behandle mange forskelligartede tandsygdomme og til at tage et tandeftersyn.
Et af de tre områder, som det nævnes at der skal laves specialer på, er børne- og ungetandplejen.
I Danmark er der igennem de seneste godt 30 år sket en stor udvikling inden for den kommunale børne- og ungdomstandpleje, hvor der inden for den enkelte kommune er en fin fordeling af opgaver, så man ved, at barnet er i de rette hænder, alt efter om det er et almindeligt tandeftersyn med hvad deraf følger eller det er bøjletandplejen, der er brug for.
I dag findes der mulighed for, at man kan fravælge den kommunale skoletandpleje og vælge en privat tandlæge i stedet.
Dette er en fin ordning, men det viser sig, at meget få egentlig vælger dette, og det må jo være et signal om, at der er tilfredshed med den kommunale skoletandpleje og de fagfolk, der er ansat.
Vi har i dag et sundhedsvæsen med stor mangel på speciallæger inden for de forskellige specialeområder, der allerede findes, og dette er et stort problem.
I tandlægeuddannelsen er der ikke specialer på samme måde, og det er muligt, at der skal kigges på, om der egentlig er et behov derfor.
Dansk Folkeparti noterer sig, at Sundhedsstyrelsen løbende har fokus rettet mod at vurdere, om der er behov for flere tandlægefaglige specialer i Danmark, og at styrelsen er i gang med at drøfte et eventuelt indhold.
Resultatet af dette bør vel snart foreligge, og det ser vi frem til at høre nærmere om.
Dansk Folkeparti er optaget af, om der er brug for videreuddannelse og kurser inden for tandlægefaget og synes, at der konstant også bør rettes et fokus mod dette område.
Enhedslisten har i forslaget ikke skitseret, hvilken økonomi der vil være tale om, såfremt forslaget skulle blive vedtaget, og som altid er det jo et af de vigtigste punkter for Dansk Folkeparti: at vide noget om økonomien og have den afklaret, inden der afgives nogen løfter.
Birgitte Josefsen (V), 2007-04-24:
For det første vil jeg sige, at jeg ikke er en del af regeringen, jeg er en del af Venstres folketingsgruppe.
Derfor taler jeg på vegne af Venstres folketingsgruppe, og derfor står jeg faktisk her på talerstolen og appellerer til, at regeringen skal tage nogle elementer med ind i kvalitetsreformarbejdet.
For det andet lytter vi gerne til de udsagn, der kommer fra social- og sundhedsassistenterne.
Dem var vi meget optaget af, bl.a. i forbindelse med at vi behandlede loven om autorisation.
Og en autorisation er jo ikke nødvendigvis det, der måske giver nogle bedre arbejdsforhold og nogle bedre arbejdsbetingelser og nogle bredere arbejdsfelter.
Derfor synes vi, at det er en anden dagsorden, der bør sættes.
Preben Rudiengaard (V), 2007-04-24:
Jeg skal på Venstres vegne meddele, at Venstre ikke kan tilslutte sig det af Enhedslisten fremsatte beslutningsforslag.
Vi gør det ud fra, at vi gerne vil se helhedsorienteret på mennesket.
Det er jo således, at en rask person inden for lægesektoren er en, der ikke er undersøgt grundigt nok af en speciallæge, og hvis vi nu begynder at udvide specialerne på tandlægeområdet, kan man sige, at en tandsund person er en, der ikke er undersøgt nok af en specialist inden for visse tandlægeområder.
Derfor må vi sige, at der umiddelbart ikke er brug for flere specialer på ældreområdet.
Det kan godt være, at der er det på børne- og ungeområdet, men jeg synes i øvrigt, vores kommunale tandpleje gør det godt, og derfor er der ingen grund til, at vi bruger yderligere ressourcer på at udvikle nye specialer.
Dorrit Knudsen (S), 2007-04-24:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, hvordan regeringen havde tænkt sig at løse problemerne, når den ikke vil lytte til social- og sundhedsassistenternes gentagne anmodninger om en autori sation.
Social- og sundhedsassistenterne ser autorisationen som et redskab til at gøre krav på deres kompetencer, og uden det redskab har de ingenting.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvilket redskab man så vil mene assistenterne skal tage i brug.
Karen J. Klint (S), 2007-04-24:
Vi er ret enige i, at opgaverne skal løses dér, hvor de ligger bedst, og mange gange sker det jo i det personlige møde mellem behandleren, altså den ansatte, og patienten.
Men netop for at fordele de opgaver kan der godt være nogle arbejdsværktøjer, som er foranderlige, og som ser anderledes ud i morgen, end de gjorde i forgårs.
Vi tror faktisk, at autorisation vil fremme den opgavefordeling, som fru Birgitte Josefsen appellerer til skal ske decentralt.
Så hvad vil Venstre gøre for at få den rigtige opgavefordeling og for at sikre, at man regionalt har de rigtige og tilstrækkelige værktøjer til, at der er kvalitet i det møde, som jo aktuelt sker?
Jeg spørger, fordi der jo også er fravær inden for mange andre faggrupper, og så er det nødvendigt, at patientsikkerheden er i højsædet.
Charlotte Fischer (RV), 2007-04-24:
Jeg må sige, at man i den debat kan diskutere, hvor mange penge der er.
Hvis man er et par, der har fået lagt æg på køl og skal have dem i anvendelse, er der så egentlig særlig mange penge at hente ved at indlægge en brugerbetaling på det?
Det ved jeg ikke, men jeg kunne godt have mine tvivl.
Men jeg vil faktisk sige, at hvis der skal laves prioriteringer, så har jeg det udmærket med, at man siger: Vi vil hjælpe forældre til det første barn, og kan det virkelig skæppe noget, jamen så må vi bede folk om at betale for barn nummer to og tre, hvis det batter noget økonomisk.
Det tror jeg såmænd ikke det gør.
Men i en benhård prioritering kan det da godt være, at det rigtige at gøre er, at vi koncentrerer os om at hjælpe dem, der virkelig er barnløse, som slet ikke har nogen børn, hvis vi skal ind og prioritere.
Det er i hvert fald det allervigtigste for mig.
Jeg vil allerhelst hjælpe dem, der ikke har nogen børn i forvejen.
Så kan man sige, at det ved nummer to og tre kan være, at folk må spæde til selv.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-04-24:
Socialdemokraterne har jo allerede tilsluttet sig forslaget i dag, og jeg synes jo også, det er tankevækkende, at vi har en indenrigs- og sundhedsminister, som på talerstolen siger, at han ønsker social retfærdighed i forhold til nedbringelse af ventelister, altså arbejder for at nedbringe ventelisterne, fordi det er socialt retfærdigt, men altså ikke ønsker at nedbringe brugerbetaling eller analysere den nærmere med henvisning til den her sociale retfærdighed.
Det er jo noget, vi kan få undersøgt lidt mere i udvalget ved at stille nogle spørgsmål til ministeren.
Det, jeg egentlig ville spørge om, var imidlertid i forhold til graden af brugerbetaling.
Et flertal i Folketinget har jo tidligere vedtaget, at der skal være brugerbetaling for forældrepar, der ønsker at få barn nummer to, hvis de har behov for kunstig befrugtning, altså hjælp til at få barn nummer to.
Hvordan stiller fru Charlotte Fischer sig i den debat?
For det har jo medført, at f.eks. par, der ønsker at leve op til familieministerens vision om, at alle danskere skal få tre børn, nu skal ud og betale op imod 50.000 kr. eller mere for at få de her ønskebørn nummer to og tre.
Charlotte Fischer (RV), 2007-04-24:
Den konservative ordfører har jo adskillige gange vist, at hun overhovedet ikke har noget seriøst ønske om at tage en diskussion om 19 mia. kr. i brugerbetaling.
Den konservative ordfører må jo bare gå ud og sige til sine vælgere: I betaler 19 mia. kr. i brugerbetaling, men jeg gider ikke en diskussion om det, ikke nogen seriøs diskussion i hvert fald.
Det er bare for at sige en gang til, at øvelsen her ikke er, at folk skal betale mere, men at vi skal kigge på, om det kan lægges om, og om vi kan gøre det lidt bedre, end vi gør i dag.
Der er masser af muligheder for at lave det om, og man kan lave det lidt om, eller man kan revolutionere det.
Der er sådan set alle muligheder.
Jeg har ikke.
Helle Sjelle (KF), 2007-04-24:
Jeg synes, det er ganske interessant, at man faktisk lægger op til, at der er nogle mennesker i det her land, som måske – de betaler i forvejen en høj skat – også skal til at betale for at komme på sygehuset, de skal måske betale det over skattebilletten, eller de skal måske betale det, når de henvender sig til sundhedsvæsenet, fordi de er syge.
Og så er der andre, som måske fejler det samme, men kommer gratis til.
Er det sådan nogen tanker, fru Charlotte Fischer går med?
Jeg synes jo, det er meget relevant at vide, når man går til valg næste gang, om man stemmer på nogle mennesker, som faktisk mener, at det ikke skal være gratis f.eks. at gå til lægen.
Jeg ved godt, at det er et spørgsmål, som bliver udelukket her, men det er jo stadig væk de diskussioner, som er der.
Charlotte Fischer (RV), 2007-04-24:
Mit budskab her i dag har jo været, at ja, der er én diskussion, der handler om, at man skal sprede brugerbetalingen.
Man kunne diskutere frit valg.
Er det et sted, man skal kigge på brugerbetaling?
Jeg har ikke bestemt mig.
Jeg vil gerne have nogle til at kigge på det.
Men en anden diskussion er jo, om vi skal have andre typer modeller, og om vi skal lave brugerbetalingen på tandplejeområdet helt om, så den minder om medicinområdet.
Og en tredje diskussion handler om den sociale profil og indkomstafhængighed.
Så det er bare for at sige, at jeg synes, der er så mange andre diskussioner end bare det der med, hvilke andre ydelser man skal indføre brugerbetaling på.
Det er også en vigtig del af diskussionen, men der er altså også en hel masse andre aspekter i den diskussion.
Helle Sjelle (KF), 2007-04-24:
Nu er der blevet talt rigtig meget om brugerbetaling i dag, men jeg synes stadig væk, det er svært at finde ud af, hvor det egentlig er, fru Charlotte Fischer har nogen ideer om, at man kan få mere brugerbetaling.
Vi kan holde tandlægeområdet ude.
På tandlægeområdet er der nedsat en arbejdsgruppe, så er der resten af sundhedsområdet tilbage, og der skal vi undersøge det område.
Men fru Charlotte Fischer må have en idé om, hvad det så er, man eventuelt kunne forestille sig; hvor er det, man kunne forestille sig, at der kunne være mere brugerbetaling?
Charlotte Fischer (RV), 2007-04-24:
Det er da en rigtig god idé med influenzavaccinationer, men hvorfor skal det tilbydes alle ældre?
Der er i stigende grad ældre i det her land, der har masser af penge, friværdier og opsparinger og alt muligt, og jeg har flere i min egen familie, der synes, det er mærkeligt, at de skal tilbydes en gratis vaccination.
Den kunne de da fint betale for selv.
Hvis det var sådan, at vi flød i penge i det her land og det ikke var noget problem at finansiere alt muligt, så kunne vi jo være ligeglade, men jeg synes, at det er et godt eksempel.
Hvorfor skal det være sådan, at man i det øjeblik, man fylder 65 år, er et socialt tilfælde, der skal have et offentligt tilskud?
Sådan ser vi ikke på tingene.
I forhold til lesbiske vil jeg sige, at kendsgerningen med heteroseksuelle par jo er, at der er masser af heteroseksuelle par, der kommer i behandling og får kunstig befrugtning uden at være syge.
De er uforklarligt barnløse.
Og der er ikke nogen, der tjekker, om de har været energiske nok hjemme på lagnerne, eller om de har gjort det, de skulle.
Man siger bare: O.k., de er ikke syge, men de får en behandling alligevel.
Og kommer der en enlig kvinde og faktisk er syg, skal vi så afvise hende, fordi hun ikke har en mand?
Birthe Skaarup (DF), 2007-04-24:
Det var netop for at finansiere nogle ting, at de tog de her brugerbetalinger ind i det, og nu har fru Charlotte Fischer forklaret, hvad hun mener med det.
Så kunne jeg godt tænke mig at tage en anden ting op.
En af de ting var netop det, hr. Jørgen Winther sagde før, og så siger fru Charlotte Fi scher: Jamen det er kun, fordi vi skal have ligestilling i det danske samfund med hensyn til lesbiske, der skal kunstigt befrugtes.
Men det er jo ikke en sygdom.
Det har aldrig været en sygdom, at man ikke har en mand.
Skal vi ikke ind og prioritere der?
Så vil jeg godt høre om gratis influenzavaccinationer, der har vundet stor tilslutning mange steder i befolkningen, fordi det er en forebyggende foranstaltning.
Jeg ved, at mange amter – nu hedder det regioner – har sendt meddelelser ud til deres befolkninger: Husk nu at blive influenzavaccineret.
Det gør de, fordi de netop kan se, at der er besparelser, at det er en god forebyggende foranstaltning, at de ældre ikke bliver indlagt i den udstrækning som førhen på hospitalerne på baggrund af, at de havde pådraget sig en influenza med de følgevirkninger, det kan have.
Charlotte Fischer (RV), 2007-04-24:
Tænk, jeg har det sådan, at når jeg læser et beslutningsforslag, så tror jeg faktisk på det, der står i teksten.
Det gør jeg faktisk.
Det kan godt være, at jeg skal blive klogere eller ligesom afvikle min naivitet, men det gør jeg.
Hvis fru Birthe Skaarup har læst det her beslutningsforslag, så står det sort på gult, at vi ønsker ikke at øge brugerbetalingen.
Jeg ved godt, at Velfærdskommissionen havde det ønske, men dengang Velfærdskommissionen kom med sin rapport, tog vi afstand fra at øge brugerbetaling, men vi syntes, at modellen med indkomstafhængig brugerbetaling var en god idé, og det er den, vi har taget op.
Men fordi man tager en idé, behøver man jo ikke at tage hele pakken, og vi har heller ikke taget hele Velfærdskommissionens rapport og gjort den til vores, selv om store dele faktisk mindede om vores politik.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-04-24:
Dilemmaet er selvfølgelig, når man blander de her diskussioner med f.eks. årsagerne til, at folk ikke kan få børn.
Så bliver det jo pludselig interessant at diskutere, hvorfor der så skal være brugerbetaling på barn nummer to og barn nummer tre osv., i og med at mange danske unge par jo egentlig er uforskyldte med hensyn til, hvorfor de ikke kan få børn ved egen hjælp.
Vi har også sagt, at vi ønsker, at vi skal øge forskningen inden for stamcelleområdet.
Og der er det jo meget sjovt, at mens de her par altså skal ud at betale 50.000 kr. for at få taget tre æg ud eller få dem hevet op af fryseren, ja, så kommer vi bagefter fra samfundets side og siger: Kan du ikke lige donere nogle gratis æg efterfølgende til nogle andre nødlidende kvinder eller til den danske forskning?
Kan man ikke også si ge, at brugerbetaling her i virkeligheden bliver et meget underligt dilemma?