runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (LA), 2010-01-29:
Ganske kort: Det er jo ikke noget stort forslag, men det er et skridt i den rigtige retning i forhold til at få moderniseret vores klagesystem.
Der er ting, som bør rejses i udvalgsarbejdet, og som vi vil prøve at få fokus på.
Det er bl.a., om vi kan få noget overblik over, hvor de forskellige sager skal hen, altså hvilke klageorganer de skal gå til, og om vi kan sikre, at der er en gennemskuelighed i den måde, tingene foregår på.
Det er de få bemærkninger, som jeg vil gøre.
Der er masser af arbejde, der ligger til udvalget i forbindelse med det her forslag, men der er trods alt taget initiativ til nogle skridt i den rigtige retning.
Michael Aastrup Jensen (V), 2010-01-29:
Så alt i alt er det kun godt.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-01-29:
Nu gik det ellers så godt i fru Mette Gjerskovs, synes jeg, meget konstruktive tilgang, som for en gangs skyld var præget af saglighed, men det er jo rart, at det så kan gå tilbage til en mere polemisk diskussion.
Hvis fru Mette Gjerskov læser lovforslaget, kan hun se, at det er fuldstændig klart beskrevet, hvad konsekvenserne er.
Men når det så er sagt, vil jeg sige til fru Mette Gjerskov, at jeg her tillader mig at være venlig og kvitterer for det, som fru Mette Gjerskov beder om, nemlig en teknisk gennemgang, ved at sige, jeg gerne vil gå mere i dybden med det.
Og frem for at fremføre standardsvar her fra talerstolen tillader jeg mig at lytte til det, fru Mette Gjerskov siger, hvilket så skal blive brugt imod mig til at sige, at ministeren møder op og ingenting ved.
Jeg ved særdeles godt, hvad det her handler om.
Jeg tillader mig bare at sige, at vi kan have en teknisk gennemgang, hvor det her også kan diskuteres, for alt er jo ikke sort-hvidt i forhold til klager.
Det er sådan set bare den diskussion, jeg også gerne vil have i et – om man så må sige – mere oplyst rum end i Folketingssalen.
Mette Gjerskov (S), 2010-01-29:
Så fik vi pulsen op hos miljøministeren, det var godt at se, også på en fredag.
Hvis tingene står i lovforslaget, kunne ministeren så ikke bare lige remse op for mig, hvor mange åbenlyst grundløse sager vi slipper for med det her gebyr, som er foreslået i lovforslaget?
Hvis det står et eller andet sted, så kan man vel lige slå op og se det.
Jeg har ikke kunnet finde det.
Og hvor meget vil det komme til at koste i administration og alt muligt andet bøvl, i forhold til hvad man sparer?
Så hvis ministeren har dem, kunne han så ikke lige blade op på den rigtige side og give mig dem?
Per Clausen (EL), 2010-01-29:
Jeg vil godt spørge hr. Henrik Høegh, om han ikke kan bekræfte, at den beskæftigelse, der er i Danmark i forhold til svineproduktionen, systematisk er blevet reduceret i de senere år, og at vi dagligt kan læse udtalelser fra svineproducenterne, som går ud på, at hvis de danske medarbejdere på slagterierne ikke accepterer en lønnedgang, vil man flytte den sidste del af produktionen ud af Danmark.
Per Clausen (EL), 2010-01-29:
Jeg vil godt spørge miljøministeren, om ikke han er enig med mig i, at det, der karakteriserer svineproduktionen i Danmark, er, at der år for år produceres flere svin, at vi kan konstatere, at økonomien i svinebruget bliver dårligere og dårligere, i dag er de fleste svinebønder jo betydelig mindre afhængige af prisen på grisekød, end de er afhængige af renten og den udvikling, der sker der, at vi samtidig også oplever, at arbejdspladser inden for fødevaresektoren flyttes ud af Danmark, fordi de svin, der produceres i Danmark, jo ikke bearbejdes og slagtes i Danmark, og at vi stadig har en massiv negativ påvirkning af natur og miljø.
Altså, er miljøministeren ikke enig med mig i, at hvis man skulle finde noget rigtig ikkebæredygtigt at satse på i fremtiden, er det bare sådan en fortsættelse af det industrilandbrug, vi ser inden for svineproduktionsområdet?
Troels Lund Poulsen (V), 2010-01-29:
Jeg synes først og fremmest, det er bæredygtigt, at vi producerer fødevarer i Danmark.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at det synes jeg er en rigtig sund og god ting.
Det er det specielt, når man også ser på, hvilke fødevarer man ellers kan være afhængig af at importere.
Vi lægger jo meget vægt på i den måde, vi producerer fødevarer på, at man skal tage hensyn til dyrevelfærd.
Danmark er et af de lande, der ligger højt på listen, hvad angår dyrevelfærd.
Når det så er sagt, mener jeg sådan set, at det forslag, der ligger her, er plankommunistisk regulering af værste skuffe.
Det er jo fair nok, at man tror, man kan regulere ud fra den præmis, men jeg mener bare ikke, det er intelligent.
Hvis vi ser på, hvordan udviklingen faktisk p.t. er, så oplever vi jo en meget, meget voldsom udvikling, i og med at mange landbrug får en ny miljøgodkendelse.
Selv om jeg vil medgive, at vi har haft udfordringer, altså at det har været svært at få en miljøgodkendelse, nåede vi ca. 1.900 miljøgodkendelser i 2009.
Vi er langt foran den plan, der var lagt i forhold til husdyrloven, om, hvornår vi vurderede, at landbruget ville være igennem for at få en miljøgodkendelse.
Og med den meget voldsomme strukturudvikling, der sker i dansk landbrug i dag, ser jeg netop, at husdyrloven er et vigtigt instrument til at få en bedre regulering af landbruget, plus at den også tager sigte på, at landbruget bliver mere bæredygtigt.
Så jeg må sige nej, nej og nej til de påstande, hr. Per Clausen kommer med.
Per Clausen (EL), 2010-01-29:
Nu sagde jeg sådan set ikke meget andet end, hvad enhver kan læse på Jyllands-Postens erhvervssider næsten dagligt, nemlig at svineproduktionen stiger, der er ingen indtjening på den, og svinebøndernes eneste overlevelseschance er, at renten ikke begynder at stige, for hvis den stiger, går de fallit.
Altså, miljøministeren kan jo snakke alt det, han vil, men det ændrer ikke noget ved, at den svineproduktion, vi har i dagens Danmark, er en miljøbelastning, og ud fra en økonomisk betragtning, ja, så kan vi i hvert fald konstatere, at den i de sidste efterhånden mange år har givet underskud.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-01-29:
Man må sige, at der var en fejl 40 i det, som hr. Per Clausen nævner.
Der er i hvert fald to ting, der ikke kan hænge sammen: Man kan ikke tale om en stigende produktion af grise i Danmark, med den forudsætning at alle grise også køres ud af Danmark.
Det kan jo altså trods alt ikke hænge sammen.
Der er jo forskel på, hvor den store miljøbelastning ligger.
Dermed ikke være sagt, at der ikke er nogen miljøbelastning i dansk landbrug.
Det er der bestemt; det skal der gøres noget ved, og der skal også gøres mere ved det.
Jeg vil bare sige, at med det forslag, der ligger her fra hr. Per Clausen, er der kun én ting, der står tilbage, og det er en massiv udflytning af hele fødevareindustrien lige fra den enkelte landmand til den enkelte NNF’er, der er beskæftiget.
Eksport af det, som vi er gode til, er selvfølgelig også et bud på at klare den økonomiske krise, som vi befinder os i; væk fra Danmark med det hele.
Det er vi bare uenige i.
Mette Gjerskov (S), 2010-01-29:
Jeg sidder faktisk herovre og bliver en lille smule knotten, for vi behandler et lovforslag, hvor vi alle sammen rejser spørgsmålet om gebyrer – det kan jo ikke komme bag på ministeren, at det mest kontroversielle i det her lovforslag er spørgsmålet om gebyrer – og så kan ministeren ikke svare på noget som helst.
Altså, jeg havde da i det mindste en forventning om, at ministeren vidste, præcis hvor mange åbenlyst grundløse sager det her koster, altså hvor mange vi kan slippe for, hvis man lægger et gebyr på så og så mange kroner på.
Jeg havde da også regnet med, at ministeren havde en beregning på, hvad man egentlig sparer i administration og den slags ved at sætte et gebyr på.
Men skal jeg forstå det sådan, at ministeren kommer til Folketinget med et lovforslag, hvor han ikke engang selv har svaret på de mest åbenlyse spørgsmål til den mest kontroversielle del af lovforslaget?
Ida Auken (SF), 2010-01-29:
Jeg er jo sådan set helt enig med ministeren i, at vi ikke vil have grundløse klager, men efter at man indførte gebyrer for klager i Naturklagenævnet, er antallet af klager mig bekendt ikke ligefrem gået ned, så det er jo ikke sådan, at der så er færre, der klager, og at vi så slipper for de grundløse.
Det synes jeg i hvert fald at vi må have undersøgt.
Så vil jeg høre: Er det væltet ind med grundløse klager i Miljøklagenævnet, siden man ser sig nødsaget til det her?
Det er det første spørgsmål.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-01-29:
De beregninger, der ligger bag, er selvfølgelig noget, som hr. Per Clausen kan få.
Det, jeg har holdt fast i hele tiden, er, at det her jo ikke er opfindelsen af en ny skatteskrue, og det var også det, jeg sagde til fru Ida Auken.
Men der var jo to ting, jeg nævnte, nemlig først og fremmest at jeg mener, at de vilkår, som gælder i Naturklagenævnet, også skal gælde i Miljøklagenævnet, når man laver en sammenlægning i et nyt nævn, for at man, om man så må sige, stiller alle lige.
Derudover synes jeg også, der er et godt signal i, at vi vil de åbenbart grundløse sager til livs.
Det hørte jeg sådan set også alle partier sige fra talerstolen her for kort tid siden.
Alle var enige om, at man selvfølgelig også skal se på at begrænse de åbenbart grundløse sager, for de ressourcer går jo fra dem, der skal gå til, om man så må sige, de klager, der skal have et meget, meget grundigt gennemarbejdet beslutningsgrundlag.
Så jeg tror sådan set ikke, at hr. Per Clausen og jeg er så uenige, men jeg forstår da godt interessen for det.
Det her er ikke tænkt som en mulighed for, at den enkelte ikke skal have mulighed for at klage.
Jeg ved jo, at SF nærmest er blevet lige så optaget af at bevare et lavt skattetryk i Danmark, som regeringen er, så jeg kan i hvert fald svare i forhold til det sidste spørgsmål: Nej, det er ikke for at lave en ny skatteskrue, som skal gøre, at vi får flere penge ind.
Det skal være jo være for at reflektere de udgifter, der måtte være.
Og så vil jeg sige, at jeg jo ikke vil stå og gøre mig til dommer over, om en klage ikke er god nok, eller hvordan klagen er, men det er rigtigt, at der selvfølgelig kommer sager ind i Miljøklagenævnet, som man kan diskutere om er åbenbart grundløse eller ej.
Det er ikke mig som miljøminister, der skal beslutte det, det er Miljøklagenævnet, og det gør de jo gennem de afgørelser, de træffer.
Det er jo en diskussion, som vi kan tage.
Jeg har heller ikke talmaterialet med i dag, så jeg kan gå ned i detaljerne omkring det, men jeg kan bekræfte i forbindelse med det, som fru Ida Auken nævner, at der var en nedgang i sagerne til Naturklagenævnet, men at det tal også har rettet sig igen.
Det afhænger jo så også af den konstruktion, der kom, da man lavede om på husdyrloven, hvor nogle sager gik fra et nævn til et andet.
Så inden vi kan svare klart på det, skal vi se på, at vi ikke bliver ramt af det, man nogle steder ville kalde databrud, men det kan vi jo diskutere.
Ida Auken (SF), 2010-01-29:
Nu var det ikke, fordi jeg så det som nogen skatteskrue.
Jeg så det egentlig bare som noget mere problematisk, at man begynder at trække 500 kr. eller 750 kr. ind fra folk, når de skal klage, hvis de penge ikke engang dækker, at man så skal have en til at sidde og administrere gebyrerne.
Det vil sige, at det faktisk vil koste staten penge at have den her gebyrordning, fordi det måske er så få af klagerne, der ikke bliver efterkommet, og at de penge så ikke engang kan dække udgifterne til den person, der er ansat til at varetage gebyrerne.
Og så kan det vel ikke være så svært at finde ud af, hvor mange klager der er åbenlyst grundløse.
Man kan starte med alle dem, der er tabt, og så kan man jo så ret hurtigt kigge på dem.
Det tror jeg er et juridisk skøn som det vil være ret let at foretage.
Så vi må jo have at vide, om der virkelig er en stor del, eller om vi kan sige, at det her er et sted, som danskerne nok godt kan styre, så mange kværulanter er der heller ikke i det her land.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-01-29:
Men jeg tror da, at vi deler det første synspunkt, nemlig at det ikke skal være en skatteskrue.
Deri er vi jo helt enige.
Og jeg vil så sige, at hvad angår det andet, er jeg ikke i stand til i dag at lave den vurdering.
det vil jeg selvfølgelig også give udvalget svar på, når vi kommer til den videre behandling.
Jeg har noteret, at det er noget, som fru Ida Auken gerne vil vide.
Johs. Poulsen (RV), 2010-01-29:
Tak for det.
Da vi i sin tid diskuterede grundlaget for husdyrloven, var en del af det, der skulle ske, at man flyttede nogle sagsområder fra Naturklagenævnet til Miljøklagenævnet.
Jeg kan godt forstå, og det er egentlig derfor, at jeg tager ordet, at miljøministeren nu siger, at der ikke var så mange, der havde bemærkninger om det.
Det vil jeg råde bod på ved at sige, at der er grund til at kvittere for det.
Vi synes, at det er et fremskridt, at de grønne organisationer på samme måde som en række erhvervsorganisationer får mulighed for at pege på særlige sagkyndige til behandlingen af de sager, der finder sted i Miljøklagenævnet.
Det er nøjagtig derfor, at vi har den pointe, som jeg i hvert fald forsøgte at udtrykke fra talerstolen, at man måske har brug for at give sig selv lidt mere tid til at se på, om det er den rette måde og den rette struktur, man er nået frem til.
For som flere har været inde på, ændres der ikke ret meget med hensyn til sagsopdelingen: Det ene sted er det særlige sagkyndige, og det andet sted er det lægfolk.
Er ministeren sikker på, at man ved at lægge snittet, hvor man gør, lægger det det rigtige sted?
Jeg vil blot takke for åbenheden i ministerens tilgang.
Efter vores opfattelse er det fremskridt, der nu sker, ved at de grønne organisationer kan være med til at udpege sagkyndige, med til at kvalificere arbejdet i Miljøklagenævnet.
Man kan derfor godt diskutere, om den snitflade, der er mellem de to sagsområder, hvor det ene ligger i en slags lægmandssystem og det andet er en slags ekspertsystem, er den rigtige.
Det er også en af grundene til, at vi synes, at miljøministeren skulle have indkaldt forligspartnerne bag husdyrloven, når man ville diskutere ændringer af klagesystemet, for den lovgivning er jo omfattet af de ændringer, der lægges op til her.
Jeg hørte også miljøministeren i sin tidligere bemærkning sige, at der inden det her burde have været et møde i forligskredsen.
Det får vi nu.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-01-29:
Jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg ikke mener, at det her er decideret forligsbundet i detaljen i forhold til husdyrloven.
Det vil jeg gerne sige.
Jeg vil også gerne sige, at man plejer at behandle hinanden med respekt, og det plejer jeg også gøre i mit forhold til hr. Johs. Poulsen, så derfor vil jeg selvfølgelig også som en del af husdyrforliget fortælle om det.
Det vil hr. Johs. Poulsen selvfølgelig også få lejlighed til at høre om, men jeg har nu ikke tænkt mig at tage den diskussion her i dag.
Jeg vil bare sige, at det, vi lægger op til, er en reform af klagesystemet.
Det er ikke nødvendigvis en reform af husdyrloven, men det er klart, at der selvfølgelig kan være ting, hvor hr. Johs. Poulsen mener at der er sammenfald, og det må vi diskutere.
Per Clausen (EL), 2010-01-29:
Jeg tror, ministeren er enig med mig i, at når man fra statens side pålægger borgerne øgede udgifter, hvad enten det er i form af gebyrer, skatter eller afgifter, skal man både være klar over, hvorfor man gør det, og være sikker på, hvad der sker.
Jeg kan forstå på ministeren, at det her ikke handler om at skaffe penge til staten.
Alligevel kan man jo konstatere, når man læser i forslagene, at man regner med øgede gebyrindtægter for staten, og samtidig regner man med meget begrænsede øgede udgifter til at administrere de gebyrer.
Det må vel føre til den konklusion, at miljøministeren i virkeligheden regner med, at det her med ekstra gebyrer bliver en overskudsforretning for staten.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-01-29:
Nej, jeg mener ikke, at man på den baggrund kan konkludere, at det skulle blive en overskudsforretning for staten.
Det er rigtigt, at der har været en grundig diskussion af det her.
Jeg har også læst de papirer, fra før jeg blev miljøminister, fra høringen og om hele det grundige arbejde, der ligger forud for den diskussion, der var på det tidspunkt, hvor man ikke nødvendigvis kunne blive enig om, hvordan man skulle forstå resultatet.
Jeg vil efter bedste evne både under den tekniske gennemgang og gennem udvalgsarbejdet forsøge at sikre, at vi får forklaret, hvordan det er tænkt.
Jeg vil da ikke udelukke, at der er ting, der måske kan præciseres eller gøres bedre.
Det er der også i forbindelse med det lovforberedende arbejde.
Det vil jeg stille mig helt åben over for.
Det er ikke sådan, at jeg pr. definition har besluttet, at alt er perfekt, men det er klart, at jeg mener, at det, vi fremlægger her, er et klart fremskridt i forhold til i dag.
Per Clausen (EL), 2010-01-29:
Det skal vi selvfølgelig have nogle beregninger på, for jeg går ud fra, at der bag disse formuleringer i lovforslaget ligger nogle beregninger, så det ikke bare er et slag på tasken.
Det kan vi selvfølgelig få i udvalget, men tilbage står jo så, at hvis der ikke er tale om ekstraindtægter, og der formentlig ikke er tale om at det vil reducere antallet af klager, hvad er så begrundelsen for at indføre det?
Line Barfod (EL), 2010-02-02:
Jeg kan forstå, at ministeren som sin forgænger siger, at der overhovedet ikke er nogen problemer på det her område.
Offentligt ansatte kan bruge deres ytringsfrihed, og hvis de er i tvivl, kan de bare gå til deres fagforening.
Men vi ser jo gang på gang, at offentligt ansatte bruger deres ytringsfrihed og bliver fyret eller mødt af andre sanktioner, og vi ser, at offentligt ansatte er bange for at bruge deres ytringsfrihed.
Senest har Dansk Magisterforening i sommeren 2009 lavet en undersøgelse, hvor 27 pct., altså over en fjerdedel, fortæller, at de helt har undladt at ytre sig af frygt for, at det ville føre til konsekvenser over for dem.
Påvirker det overhovedet ikke ministeren, at mange offentligt ansatte ikke tør bruge den højt besungne ytringsfrihed, fordi de er bange for, at det får konsekvenser?
Brian Mikkelsen (KF), 2010-02-02:
Derfor har man jo også diskuteret det her i den offentlige sektor i mange år, og derfor var der også nedsat et udvalg, som ikke mente, at der var behov for, at man f.eks. lavede omvendt bevisbyrde, og heller ikke selv foreslog, at der skulle være et sådant uafhængigt nævn.
Og det er altså en højesteretsdommer og repræsentanter for alle aktørerne på området, som ikke har følt, at der var behov for at foreslå et sådant uafhængigt nævn.
Samtidig har der jo været forskellige vejledninger ude fra Finansministeriet, hvori det præciseres, at der skal være en bred ramme for ytringsfriheden.
Der er en beskrivelse af grundlæggende værdier og principper for offentlig forvaltning, så man sikrer sig, at alle får deres ytringsfrihed.
Nej, det er ikke konklusionen.
Jeg konstaterer blot, at de lovgivningsmæssige rammer er til stede for, at der er en fuldstændig ytringsfrihed, og at der er sendt en vejledning ud om det.
Altså, hvad kan man gøre mere?
Man kunne måske forestille sig, at man havde en sådan mere decentral debat om de her ting.
Man kunne gennemføre en mere målrettet lokal oplysningsindsats om rammerne for offentligt ansattes ytringsfrihed – og den bør forankres lokalt som et led i den løbende debat – til de ansatte på alle niveauer om deres rettigheder.
Man kunne afholde informationsmøder og indarbejde elementer fra den udsendte vejledning om offentligt ansattes ytringsfrihed i de lokale politikker, man har, personalehåndbøger osv. I øvrigt er det sådan set min opfattelse, at det må være overladt til den lokale ledelse og de ansatte på de enkelte offentlige arbejdspladser at tage stilling til, hvilken form for informationsindsats der vil skabe den kultur, der sikrer, at det er velset og legitimt, at man debatterer arbejdspladsens forhold.
Line Barfod (EL), 2010-02-02:
Så ministeren mener altså slet ikke, at der er nogen problemer i forhold til offentligt ansatte og ytringsfrihed, kan jeg forstå.
Ministeren mener, at man alle steder i det offentlige følger vejledningen, at alle offentligt ansatte har kendskab til den vejledning, der er, og at de lystigt bruger deres ytringsfrihed uden at være bange.
Så Dansk Magisterforenings undersøgelse og de mange andre undersøgelser, der er lavet på området, må være helt forkert på den, og når de offentligt ansattes faglige organisationer, bl.a. FTF, den store hovedorganisation, der organiserer en meget stor del af de offentligt ansatte, går ind og støtter det her forslag, er de ifølge ministeren også helt forkert på den og ved slet ikke noget om de problemer, der er blandt offentligt ansatte.
Er det det, der må være konklusionen på ministerens svar?
Anne Baastrup (SF), 2010-02-02:
For efterhånden en 10-15 år siden havde vi Peter Brixtofte i Farum Kommune.
Til en helt almindelig julefrokost var der en, der havde holdt en tale om kong Peter.
Det fandt borgmesteren ud af, og hun blev fyret.
Efter et par år, hvor ombudsmanden havde været inde og kritisere det, blev hun genansat, og den pågældende er nu ude af arbejdsmarkedet, fordi det simpelt hen var for hårdt.
Tror ministeren ikke, at en omvendt bevisbyrde kunne have forhindret, at Peter Brixtofte på den måde lod et menneske fyre, bare fordi hun holdt en munter tale om ham som person?
Jørgen Poulsen (RV), 2010-02-02:
Selv om udviklingslandene jo ikke er skyld i verdens klimaproblemer, er der ingen tvivl om, at der også er klimagevinster at hente i den tredje verden.
Og de fleste udviklingslande vil faktisk gerne deltage.
Problemet er så, at de har svært ved at finde pengene eller midlerne til at erstatte deres forældede teknologi med en mere miljøvenlig teknologi.
De er ofte af rent likviditetsmæssige grunde tvunget til at slække på miljøkravene, når de investerer, uanset at de udmærket ved, at det på længere sigt kunne være en ganske god økonomisk forretning at investere i en måske dyrere, men mere klimavenlig teknologi.
Derfor finder vi også, at der er stort behov for en sådan særlig investeringsfond som den, Socialdemokraterne foreslår her, og som kan stille risikovillig kapital til rådighed og dermed sikre mere klimarigtige investeringer i udviklingslandene.
Vi er også helt enige med forslagsstillerne i, at beløbet i en sådan fond skal være af en anselig størrelse.
I forslaget nævnes 300-400 mio. kr.
For vores skyld må man såmænd godt lægge både 100 og 200 mio. kr. oveni.
Lad mig i den forbindelse nævne, at man regner med, at finansieringsbehovet for klimaforbedringer i verdens fattigste lande løber op i mindst 100 mia. dollar – mindst 100 mia. dollar.
Så er vi også helt enige i, at det skal være nye penge.
For os er det helt afgørende, at pengene ikke skal hentes fra den nuværende udviklingsbistand, som hr. Per Dalgaard mener man skal gøre det.
Det er helt afgørende for os, at den nuværende bistand ikke berøres.
Der skal findes penge ved siden af, altså ekstra penge.
Vi kan også tilslutte os, at fonden bliver placeret under IFU, Industrialiseringsfonden for Udviklingslandene, som jo har de nødvendige erfaringer.
Samtidig finder vi det ganske interessant at undersøge, om det er muligt at finansiere dele af startkapitalen med de midler, som er frigjort ved udlodningen af investeringsfonden.
Lad mig bare lige slutte med at sige, at i det hele taget skal forslagsstillerne have ros.
De har skruet et forslag sammen, som jeg mener er et rent win-win-forslag, det tilgodeser ikke bare de globale klimaproblemer, det tilgodeser også hårdt tiltrængte investeringer i udviklingslandene, og samtidig giver det danske virksomheder mulighed for at producere mere klimarigtige produkter og tilmed måske – forhåbentlig – skaffe danske arbejdspladser.
Helle Sjelle (KF), 2010-02-02:
Vi er først og fremmest afvisende, fordi vi mener, at man på nuværende tidspunkt har de rette og de nødvendige instrumenter.
Vi må så se, om vi kan udnytte dem bedre, end vi gør på nuværende tidspunkt.
Vi er enige med hr. Jeppe Kofod og resten af Socialdemokratiet i det overordnede formål; det er nødvendigt og vigtigt, at vi sikrer, at der sker nogle klimainvesteringer.