runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-06-01:
Det var den dag, Dansk Folkepartis partiformand ville belære Folketingets øvrige partier om at være konstruktive i udlændingedebatten.
Så har man hørt det med.
Jeg synes, man er nødt til at forholde sig til realiteterne, og realiteterne er faktisk, at Det Radikale Venstre konstruktivt har fremlagt forslag til, hvordan man kan løse problemerne omkring afviste asylansøgere.
Det er faktisk forslag, som der har været stor sympati for hos en lang række fremtrædende borgerlige personligheder, offentligt kendte mennesker.
Det tror jeg sådan set er meget sigende for det her, for mens fru Pia Kjærsgaard har siddet inden for døren og forhandlet og bestemt, hvad Venstre og Konservative skulle finde frem til, har vi andre faktisk stået uden for døren og kommet med konstruktive forslag til, hvordan man kan løse det her.
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-06-01:
Nu må vi se.
Det tager vi helt afslappet.
Jeg må bare stadig væk sige til Det Radikale Venstre, at Det Radikale Venstre jo aldrig nogen sinde har været konstruktiv, når det gælder asyllovgivningen, aldrig nogen sinde, aldrig.
Man kan ikke gøre det på den måde, som Det Radikale Venstre ønsker det skal gøres på.
Alt bliver banket tilbage.
Og jeg synes faktisk, det er for dårligt, at på et meget, meget tidligt tidspunkt i hele den her debat var Det Radikale Venstre jo ude at sige, at det var fuldstændig håbløst, selv om man ikke anede, hvad det ville ende med.
Man motiverer jo ikke irakiske asylansøgere til at vende hjem.
Tværtimod motiverer man dem til at blive i Danmark, for det er det, man vil have, og så kan man snakke om midlertidig opholdstilladelse, eller hvad man vil.
Det, Det Radikale Venstre vil, er, at de irakiske afviste asylansøgere skal blive i Danmark.
Det her er en lovgivning, som der har været forlig om imellem Venstre, Dansk Folkeparti og De Konservative, og det er konstruktivt.
Det er ikke konstruktivt, det, Det Radikale Venstre foretager sig.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-06-01:
Det var jo tydeligt at høre, at det ikke var en fagordfører, der var på talerstolen, for det er jo ikke rigtigt, når der bliver sagt, at Det Radikale Venstre vil have særlove, og det ville fru Pia Kjærsgaard jo have vidst, hvis hun havde fulgt debatten lidt nærmere.
Vi har været med til at stille forslag til, hvordan man kunne ændre udlændingelovgivningen, sådan at vi kunne give en midlertidig opholdstilladelse, indtil der bliver fred i Irak.
Vi har været med til at komme med et forslag til, hvordan man kunne hjælpe de familier, der har børn.
Vi har faktisk bedt om at blive inviteret til forhandlinger og få lov til at komme i konstruktiv dialog om, hvordan vi kunne løse problemerne omkring de afviste asylansøgere, men ikke så meget som en invitation til at drøfte de her spørgsmål har vi fået, og det er jo simpelt hen, fordi fru Pia Kjærsgaards parti, Dansk Folkeparti, har godt fat om regeringspartierne og simpelt hen fuldstændig bestemmer udlændingepolitikken i det her land.
Det er jo også derfor, den politiske situation er blevet så spændende, og at næste valg er så spændende, for nu har vi muligheden for – er vi mange der håber – at bryde fru Pia Kjærsgaards indflydelse i dansk udlændingepolitik.
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-06-01:
Jeg kan godt forstå, fru Henriette Kjær spørger, og jeg tror godt, at jeg kan give svaret, som hr. Simon Emil Ammitzbøll ikke giver.
De Radikale vil under ingen omstændigheder hjælpe til med noget som helst omkring asyllovgivningen.
De Radikale har fra første færd banket det her ned, uanset hvad det kom til.
Der har ikke været nogen velvilje på noget som helst tidspunkt.
Det Radikale Venstre vil have en særlov, sådan at de irakiske asylansøgere får lov at blive i Danmark.
Sådan er det.
Jeg synes, det er trist, at man netop ikke giver dem det valg, som fru Henriette Kjær har påpeget.
Hvorfor i alverden gør man ikke det frivilligt?
Det er bare et ekstra tilbud, et ekstra godt tilbud, men ikke engang det må man efter Det Radikale Venstres mening have ret til at modtage.
Nej, for Det Radikale Venstre ønsker simpelt hen at beholde de her mennesker i Danmark uanset hvad, de ønsker på ingen måde at sende dem tilbage til Irak.
Det er en besynderlig forestilling, men sig dog svaret ærligt.
Ja tak.
Det er da godt, vi er i sommerhumør.
Netop den her lov er jo ganske god, fordi den også kan udvides til andre, hvis det her viser sig at være en succes, og lad os da håbe det.
Altså, jeg fatter simpelt hen ikke, at man ikke fra alle Folketingets partiers side er interesserede i at være behjælpelig med at få afviste asylansøgere hjem.
Det er jo det, der er meningen.
Når de først har været igennem instanserne, når de er afvist, jamen så skal de da hjem.
Det kan udvides til andre, og det ved hr. Arbo-Bæhr jo også godt, hvis det viser sig at være en god foranstaltning, hvad vi tror det vil være, for vi tror faktisk, at der er temmelig mange, som vil tage imod det her tilbud – og det er jo godt – stadig væk ud fra frivillighedens princip.
Jeg forstår slet ikke, når de er afvist, at man så ikke fra alle Folketingets partiers side siger: Jamen fint, vi gør, hvad vi kan for at få dem tilbage igen.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-06-01:
Nu har vi brugt et år på at høre om Det Konservative Folkepartis såkaldte menneskelige ansigt.
Hvis det menneskelige ansigt er at sætte afviste asylansøgere i et umenneskeligt valg mellem fortsat at sidde i et asylcenter efter at have siddet der i årevis og at tage tilbage til et land, når Forsvarets Efterretningstjeneste siger, at der i store dele af landet er en borgerkrigslignende situation, så giver jeg ikke meget for det menneskelige ansigt.
Det er simpelt hen det, der er baggrunden for, at Det Radikale Venstre stemmer, som vi gør.
Vi synes, at det er et helt urimeligt dilemma at sætte de mennesker i.
Det vil jeg sådan set gerne oplyse fru Henriette Kjær om.
Der er jo tale om mennesker, der har fået et lignende tilbud allerede et par gange, og som har sagt nej.
Siden de har sagt nej sidst, er den sikkerhedsmæssige situation i Irak blevet værre, siden de har sagt nej sidst, er FN gået ud og sagt, at afviste asylansøgere, som tager hjem, risikerer at blive asylansøgere og asylberettigede, hvis de vender tilbage til Syd- og Mellemirak.
Jeg synes simpelt hen, der er så meget, der tilsiger, at vi ikke kan stemme for denne her aftale.
Henriette Kjær (KF), 2007-06-01:
Nu kender jeg jo De Radikales politik, og derfor undrer det mig selvfølgelig ikke, at man synes, at det her forslag ikke er tilstrækkeligt.
Det har jeg stadig væk ikke forstået, og der kunne jeg godt tænke mig at høre den radikale ordførers forklaring på, hvorfor man ikke synes, at det her er et skridt i den rigtige retning i forhold til de afviste asylansøgere fra Nordirak, hvor det bestemt er et godt tilbud om en god start på et liv i det nye hjemland.
Så det er mig meget uforståeligt, hvad det er, der harmer De Radikale så meget, at man ikke kan sige ja til det her.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-06-01:
Man kan jo ærgre sig over, at der ikke er fire behandlinger af sager i Folketinget, når jeg får svarene på spørgsmål, jeg stiller under andenbehandlingen, ved tredjebehandlingen.
Men sådan er det.
Hr. Eyvind Vesselbo gik meget op i, hvad tidligere medlemmer af Det Radikale Venstre skulle mene, men den dialog overlader jeg trygt til hr. Naser Khader og hr. Eyvind Vesselbo.
Jeg vil sige det på den måde, at det, jeg citerede hr. Eyvind Vesselbo for, jo lige præcis er den kritik af det her forslag – nemlig at man sætter de afviste asylansøgere i et umenneskeligt dilemma – som er vores pointe og grunden til, at vi ikke stemmer for.
Det, jeg citerede hr. Eyvind Vesselbo for, var pointen om, at de irakiske og andre afviste asylansøgere nu kommer til at sidde et år til i de centre.
Den opgave er ikke løst, hvad enten man er i tvivl eller ej.
Eyvind Vesselbo (V), 2007-06-01:
Jeg må sige, at der har været en voldsom interesse for min person her de sidste par dage.
For et par dage siden lå hr. Naser Khader jo næsten på knæ for, at jeg skulle melde mig ind i hans parti, og under andenbehandlingen ville hr. Simon Emil Ammitzbøll gerne vide, hvordan jeg stemte i denne her sag.
Jeg skal give hr. Simon Emil Ammitzbøll et klart svar: Jeg stemmer selvfølgelig for det her lovforslag.
Det er ganske rigtigt, at jeg har udtrykt skepsis med hensyn til, om jeg tror, det her bliver et tilløbsstykke.
Det har jeg bl.a. gjort på baggrund af, at de irakere, der er blevet spurgt, har sagt, at det nok ikke lige var et tilbud, de ville tage imod.
Men jeg vil gerne sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll, at jeg har det, som man ikke har i Det Radikale Venstre og heller hos dem, der har været medlem af Det Radikale Venstre, nemlig tvivlens nådegave.
Jeg kan godt have den holdning, den skepsis, jeg har, men det kunne jo være, at jeg tager fejl, og derfor synes jeg, at man skal have lov at give irakerne det tilbud, der nu ligger her.
Derfor stemmer jeg ja.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-06-01:
Det Radikale Venstre stemmer jo imod det her forslag om en ny ændring af udlændingelovgivningen, som giver en kontraktordning for afviste asylansøgere, der samarbejder om udrejsen.
Jeg har ikke tænkt mig at tage hele debatten en gang til, for det når vi nok, og det er sådan set det, der er pointen.
Pointen er nemlig, at vi med det her forslag slet ikke løser det essentielle problem om de afviste asylansøgere, der sidder i danske asylcentre.
Vi får ikke løst problemet om, at folk kan sidde i danske asylcentre i 5, 8, 10 år.
Vi får ikke løst problemet om, at der sidder folk fra især Irak i de danske asylcentre, på trods af at vi har den største flygtningekatastrofe i Mellemøsten siden 1948; på trods af at FN’s Flygtningehøjkommissariat anbefaler, at vi ikke sender dem hjem; på trods af at Forsvarets Efterretningstjeneste siger, at der er store dele af Irak, hvor der er borgerkrigslignende tilstande.
Den diskussion har vi haft en del gange, og den diskussion får vi også igen i det nye folketingsår, når vi mødes efter sommerferien.
Pointen er jo, at man med det her forslag overhovedet ikke har løst de relevante problemstillinger om, hvad vi skal gøre for de afviste irakiske asylansøgere.
Jeg vil faktisk sige det på en anden måde.
Jeg vil gøre Venstres medlem af Folketingets Integrationsudvalg, hr. Eyvind Vesselbos ord til mine egne: »Jeg mener, at det er et problem, at vi har irakerne siddende i de centre, og at der nu har siddet mennesker i centre i 6 til 10 år, og jeg mener ikke, at den lov, som der nu kommer for at aktivere dem, på nogen måde ændrer ved det forhold.«
Jeg kunne ikke være mere enig i det, hr. Eyvind Vesselbo har udtrykt.
Der vil komme fornyet pres på, for den danske befolkning vil ikke finde sig i, at vi ikke opfører os så anstændigt, at vi finder en løsning for de afviste asylansøgere.
Jeg glemte jo nærmest hovedpointen fra hr. Eyvind Vesselbo.
For han tilføjede jo faktisk endnu en pointe.
Efter at han havde kritiseret, at det ikke ændrede forholdene, siger han: »Nu kommer de jo til at sidde der et år mere.«
Og det er jo lige præcis det, der er resultatet.
Hvordan fik vi lavet en løsning, så disse mennesker ikke skal sidde i centrene?
Den bundne opgave er løst til, er det minus 2, det hedder på den nye karakterskala?
For den opgave er slet ikke løst.
Det er meget ærgerligt, og det er meget skammeligt, men der er ikke noget at gøre ved det.
Rikke Hvilshøj (V), 2007-06-01:
Ligger der informationer og viden, som er relevant for asylsagsbehandlingen, så er jeg ikke i tvivl om, at Udlændingeservice, som jo også i andre sammenhænge er inde over det her, selvfølgelig vil benytte det i de konkrete vurderinger, når de giver asyl, vurderer asylsager.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Lovforslaget vedtoges enstemmigt med 104 stemmer.
Morten Østergaard (RV), 2007-06-01:
Jeg vil gerne kvittere for ministerens tilsagn om at lade det indgå i evalueringen, men jeg vil bare gerne lige have præciseret, at det, vi er ude efter her, jo ikke bare er at evaluere hjemsendelsen og samarbejdet med ngo’erne.
Det, vi er ude efter her, er, at den vurdering så også bliver gjort tilgængelig for Udlændingeservice i forhold til behandlingen af eventuelle ansøgninger om asyl fra kvinder fra samme steder, hvor det måske har vist sig, at hvad man troede myndighederne kunne beskytte dem mod, ja, det kunne de så i virkeligheden ikke.
Vi har behandlet sagen om Nigeria, hvor vi ved at korruption er udbredt, vi har udenrigsministerens ord for det.
Der er altså en tvivl, og der kan man sige: Får man i forbindelse med en evaluering noget viden, som er relevant at inddrage i asylsagsbehandlingen, vil jeg bare bede ministeren om at bekræfte, at man selvfølgelig så også vil stille den evaluering og den viden til rådighed for fremtidige sager.
Rikke Hvilshøj (V), 2007-06-01:
Jeg deler den interesse, der er for de kvinder, vi taler om her.
Den tror jeg vi deler alle sammen.
Jeg deler hr. Morten Østergaards indgang om, at det skal være inden for rimelighedens grænser, og jeg er nødt til at sige her, at det er klart, at der er grænser for, hvilke muligheder vi har for at følge enkeltpersoner, når de er vendt hjem.
Men i forlængelse af det, der nu i endnu højere grad bliver sat i værk i samarbejde med ngo’er i hjemlandene, og hvor der i den handlingsplan, som regeringen har fremlagt, også ligger en evaluering, finder jeg det naturligt, at vi selvfølgelig også skal have den viden, som er hos de ngo’er, vi samarbejder med i hjemlandet, om, hvordan det går med de her kvinder – i det omfang de overhovedet har den viden, og så længe de har kontakt med kvinderne – med som en del af evalueringen.
Så hvis det kan understrege det svar tilfredsstillende, tror jeg sådan set, vi er enige.
Henriette Kjær (KF), 2007-06-01:
Jamen jeg forstår det altså stadig væk ikke, for de har ikke fået tilbuddet før.
Det er jo et nyt tilbud, det er jo helt nye muligheder, der bliver givet de afviste asylansøgere.
Så det er ikke noget med, at det har de før fået og sagt nej.
Det er muligheder for en ny start for de her mennesker.
Der undrer det mig altså såre, at De Radikale ikke kan gå ind og lade det være op til den enkelte afviste asylansøger at sige ja eller nej til det her.
Hvis vi nu siger, at De Radikale havde magt, som man har agt, ville de jo sætte en blokering for, at det her forslag kunne blive vedtaget.
Nu er der så et flertal, der siger ja til det, men De Radikale stemmer nej, og det nej må jo indikere, at man ikke vil give de afviste asylansøgere det her tilbud, selv om det er fuldstændig frivilligt; man vil ikke selv lade dem vælge.
Det forstår jeg ikke.
Ole Sohn (SF), 2007-06-01:
Det spørgsmål synes jeg godt jeg vil have et svar på – fra hjertet.
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-06-01:
Nu synes jeg jo endnu en gang, at folketingspolitikere og mennesker i al almindelighed bliver delt op i de onde og de gode.
Altså, de, der er gode, er dem, der stemmer imod det her forslag, og de, der er onde, er dem, der stemmer for.
Sådan har det været igennem hele udlændingedebatten.
Jeg har fulgt den i så mange år, og jeg ved bare, at det ender på den måde.
Men der er jo altså ikke tale om tvang i det her forslag, vi tvinger ikke nogen hjem overhovedet.
Det er frivilligt.
Der er ikke tale om tvang.
Så det er forkert, vil jeg sige til hr. Ole Sohn.
Og så må jeg sige, at det altså er det danske Folketing, der bestemmer; det er ikke FN eller UNHCR eller andre, det er danske folketingspolitikere, og det skal vi nok stå til ansvar for over for vores vælgere.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
Nu nævnte ministeren op til flere gange heroppefra ordet tilbud, så derfor kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren, om det ikke er rigtigt, at betingelsen for, at der overhovedet bliver givet noget som helst tilbud, er, at hver eneste af de afviste irakiske asylansøgere, der siger ja til det, vender hjem til Irak.
Og i forlængelse af det vil jeg spørge, om det ikke også er rigtigt, at UNHCR og i øvrigt flere andre anbefaler bl.a. den danske regering, at der ikke bliver sendt irakiske asylansøgere tilbage til Midt- og Centralirak.
Så derfor: Er der tale om et tilbud, eller er det bare en fuldstændig pervers udgave af regeringens noget for noget-politik?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
En gang imellem har vi nogle debatter herinde i Folketinget, som for udenforstående mildt sagt må virke underlige.
For det, vi debatterer her, er et forslag om, hvordan man på den smarteste måde kan få de 565 afviste asylansøgere fra Irak overbevist om, at de skal vende tilbage til Irak; hvordan man kan få tvunget dem til at vende tilbage til et Irak, som er i opløsning.
Når jeg siger det på den måde, at det kan være svært at forstå, er det jo, fordi der rundtomkring i befolkningen mere og mere er en opfattelse af, at det her problem ikke er så stort, at det er et, som vi bør løse, og at det er et, som vi især bør løse, fordi situationen i Irak også er Danmarks ansvar.
Derfor opstår der jo et utal af initiativer for at prøve at give de afviste irakiske asylansøgere mulighed for et liv i Danmark.
Et af de initiativer hedder »Amnesti Nu«, som allerede på nuværende tidspunkt har indsamlet over 58.000 underskrifter for et generelt amnesti.
Og det er jo ikke noget, der er opstået ud af ingenting.
Det er jo, fordi bl.a. UNHCR har sagt til Danmark: Tag nu og giv de afviste irakiske asylansøgere enten asyl eller en anden form for opholdsgrundlag i Danmark.
565 mennesker, giv dem en chance i Danmark, i en situation, hvor mere end 4 millioner irakere er på flugt, langt de fleste af dem enten internt fordrevne i Irak eller i de fattige nabolande, først og fremmest Syrien.
Det er der, de har de alvorlige problemer.
I Danmark har vi 565.
Ikke så meget som at give dem en chance for at få genoptaget deres sager er der lagt op til fra regeringens side, på baggrund af at situationen i Irak bliver værre og værre.
Og når man nogle gange ser de afgørelser, må man sige til sig selv: Er det en bananstat?
Og for at det ikke skal være løgn, så er det her område det eneste område, hvor man ikke har mulighed for at indklage en afgørelse til en højere instans; der findes kun én såkaldt retsinstans på området.
Så hvis vi tog det her virkelig alvorligt, hvis vi gerne ville løse problemet, hvis vi ikke bare vil give folk et siciliansk tilbud, så sørgede vi for, at de 565 afviste irakiske asylansøgere fik et opholdsgrundlag i Danmark.
Ole Sohn (SF), 2007-06-01:
Jo, men det ændrer jo ikke ved det faktum, at vi har afviste asylansøgere fra Irak siddende i asylcentre i årevis.
De kan, når forholdene tillader det, vende tilbage.
Nu kommer det til at ske på et tidspunkt med traumatiserede folk, ødelagte familier, ødelagte børn, hvor det måske havde været lidt bedre for dem og i øvrigt også for det danske samfund, som har mangel på arbejdskraft, at de fik en uddannelse, at de fik mulighed for at udfolde sig, så de blev nogle bedre og stærkere mennesker både til gavn for os, mens de er her, og til gavn for Irak, når forholdene tillader, at de kan rejse tilbage igen.
Henriette Kjær (KF), 2007-06-01:
I Det Konservative Folkeparti synes vi bestemt også, man skal tage menneskelige hensyn, men det skal være ud fra nogle objektive regler, så alle bliver behandlet ens.
Jeg ser altså store problemer med, at man i SF og i øvrige dele af oppositionen stiller forslag om, at man vil give de afviste asylansøgere midlertidig opholdstilladelse.
Der kører lige nu en sag, som alle de udlændingepolitiske ordførere er indblandet i.
Det er en sag fra Svendborg, hvor et par fra Kosovo har haft en midlertidig opholdstilladelse.
Så har man vurderet, at der nu er fred i Kosovo.
Det, hele flygtningebegrebet bygger på, er jo, at når der er fred i et land, skal man tilbage til det.
Derfor bliver de sendt tilbage.
Men levestandarden i Kosovo er jo ikke den samme, som den er i Danmark, så det giver selvfølgelig nogle problemer for dem, efter at de har levet en årrække i Danmark.
Ole Sohn (SF), 2007-06-01:
Det sidste vil jeg medgive.
Det er en meget ubehagelig tone, der har været i den danske udlændingedebat igennem år, og det er også en tone, som jeg er ret overbevist om at vælgerne i stigende grad har det meget skidt med.
I al beskedenhed tror jeg faktisk, at det er en af grundene til, at der på den ene fløj i det politiske spektrum er opstået et nyt parti, som synes, at nu er nok nok.
Derfor synes jeg, at vi skal bestræbe os på at få en debat, hvor man bliver mere konstruktiv, finder løsninger.
Men man må bare have den forståelse med hensyn til de løsninger, man finder – jeg er ret overbevist om, at fru Henriette Kjær inderst inde har lidt den samme opfattelse – at man også en gang imellem skal tage nogle menneskelige hensyn.
Det er derfor, vi har sagt: Det her er ikke løsningen.
Hvis de siger nej til at rejse tilbage til et land, som er kastet ud i et ragnarok uden lige – det går jeg ud fra at vi er enige om – og vi siger til dem, at alternativet til at rejse tilbage til ragnarok er at blive siddende i centeret, så synes jeg altså ikke, det er en fair måde at behandle folk på.
Henriette Kjær (KF), 2007-06-01:
Ligesom hr. Morten Østergaard synes jeg også, at hr. Ole Sohn er en kløgtig og erfaren politiker, en politiker, jeg har respekt for.
Men jeg kan ikke forstå den unuancerede retorik, hr. Ole Sohn bruger nu.
Vil hr. Ole Sohn ikke anerkende, at Irak er et meget, meget stort land, og at der er stor forskel på sikkerhedsniveauet i de forskellige egne?
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke den forsimplede debatform, man har valgt fra SF’s side.
Jeg synes, det er nødvendigt, at man forholder sig til det fra SF’s side i stedet for at køre den tarvelige retorik, som fru Pia Kjærsgaard også har sat sig imod heroppefra.
Det fører jo ikke til nogen frugtbar debat.
Den bliver ufrugtbar, og vi kommer ikke nogen vegne, men har to meget skarpe fronter, og det synes jeg er ærgerligt.
Ole Sohn (SF), 2007-06-01:
Jeg har ikke i debatten, hverken i dag eller tidligere, registreret, at der er partier i Folketinget, som mener, at afviste asylansøgere ikke skal tilbage.
Jeg har registreret, at der er nogle, herunder SF, der har den opfattelse, at forholdene skal gøre det muligt.
De afviste asylansøgere skal selvfølgelig tilbage, når muligheden foreligger, men den foreligger bare ikke nu.
Derfor mener jeg sådan set, at det at lave politik ikke kun er et spørgsmål om, at flertallet bestemmer.
Sådan er det, og det må vi jo acceptere.
Men det er altså ikke altid, flertallet har ret, og derfor forbeholder vi os retten til at rejse debatten igen.
Vi mener, det er en forkert beslutning, der bliver truffet, fordi vi ikke mener, den er fair eller rimelig over for de mennesker, som er bragt i den situation, at de nu igennem mange år har siddet i asylcentre og ikke har en mulighed for at komme tilbage til det land, som FN fraråder at sende flygtninge tilbage til.
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-06-01:
Jeg ved godt, at det er skrevet ufattelig mange steder, og at det er sagt ufattelig mange gange, men derfor føler jeg alligevel anledning til at sige: Kan man ikke respektere, at der sidder et Flygtningenævn med en dommer for bordenden?
Det er en retstilstand, som folketingspolitikere forsøger at ændre på.
Kunne man forestille sig andre sager i det danske samfund, som man tog op i Folketinget, efter at retsinstansen faktisk havde talt?
Men det sker altid i forhold til udlændingelovgivningen, fordi venstrefløjen – desværre med Socialdemokratiet, som er en meget stor del af venstrefløjen i det her spørgsmål – ikke vil acceptere, at sådan er det.
Det er en dommer, der sidder for bordenden i Flygtningenævnet, hver enkelt sag er blevet afprøvet, og man har, som jeg sagde før, gentagne muligheder, efter min mening for mange.
Der er jo masser af bjærgsomme advokater, som gerne vil hjælpe de her afviste asylansøgere og får sagerne genoptaget igen og igen og igen.