runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2009-02-27:
Jeg har fornøjelsen af at være ordfører på et par områder, hvor man har gennemført privatisering og liberalisering af noget, der tidligere var statsligt og offentligt styret, og jeg har dermed både på energiområdet og på det her område kunnet konstatere, hvilke fantastiske mængder af forenklinger der er gennemført i forlængelse af de her liberaliseringer - alenlange tekster, som på lange stræk er komplet uforståelige, formentlig både for forligspartierne og for alle andre mennesker.
Derfor kommer der i behandlingen af disse lovforslag jo også tit sådan nogle erklæringer om, at det her er fremtidsorienteret og fremtidssikret og gør, at vi kommer foran.
Foran hvem og hvornår, fremgår ganske vist ikke særlig klart, men ikke desto mindre bliver det sagt.
Det, at det her er et led i teleforliget, er jo i sig selv en grund til at være skeptisk over for elementer i det.
Når lovforslaget så i bemærkningerne beskriver velsignelsen ved, at det bliver markedet frem for IT- og Telestyrelsen, der får den afgørende rolle i afgørelsen af, hvem der anvender radiofrekvenser og til hvilket formål, kunne man jo godt opfatte det her som endnu et liberalistisk felttog fra regeringens side, hvor det er lykkedes at få Socialdemokraterne, SF og Det Radikale Venstre med.
Når man så kommer lidt længere hen i teksten - og den her indledning gjorde, at jeg blev nødt til at læse resten ret grundigt, og det er derfor, jeg måske er lidt irriteret over, at forslaget er så langt og så bureaukratisk og i visse passager uforståeligt - må man konstatere, at det bare er de sædvanlige fraser og floskler om markedsgørelse, der i det her tilfælde ikke har noget som helst reelt indhold, for det er forligspartierne, der efterfølgende afgør, hvordan tingene skal foregå.
Så det kan godt være, at man nogle gange vil lade markedet bestemme i stedet for IT- og Telestyrelsen, men når alt kommer til alt, har politikerne solidt fat i det her.
Så hvis man skulle stemme imod det her lovforslag, skulle det ikke være, fordi man var nervøs for markedet, så skulle det være, fordi man var nervøs for politikerne.
Det er der god grund til at være med det politiske flertal, der er i Folketinget i dag, men det er jo ikke nogen grund til at afvise det grundsynspunkt, som er vores, nemlig at når det handler om fordeling af radiofrekvenser osv., bør udgangspunktet være, hvordan man sikrer demokrati, og at mange mennesker får adgang til både at lytte og sende osv.
Og det er jo en politisk afgørelse, som man ikke kan overlade til markedet, for hvis man overlader det til markedet, er man sikker på, at det fører til monopoldannelse og ensretning.
Men det er der taget højde for i forslaget, så på trods af at ministeren og Venstre har fået lidt liberalistiske besværgelser ind i indledningen, kan Enhedslisten godt støtte forslaget.
Helge Sander (V), 2009-02-27:
Jeg vil blot konstatere, at der er en bred tilslutning til lovforslaget, og selvfølgelig takke for den.
Skulle der være anledning til at gå i dybden med nogle af de meget tekniske dele af forslaget under udvalgsbehandlingen, er vi selvfølgelig altid rede til at svare på de spørgsmål, der måtte være.
Jeg vil gerne sige til hr. Morten Helveg Petersen, at selvfølgelig følger vi også i den her sammenhæng den gode tradition, der er i forligskredsen, med, at vi også følger tingene tæt, efter at vi har haft behandlingen i Folketingssalen.
Så har jeg lyst til at sige til hr. Per Clausen, at han jo har ganske ret i, at det er meget teknisk, men det er altså også et forslag, som har en meget vidtrækkende betydning i en situation, hvor der jo bliver større og større efterspørgsel efter radiofrekvenser.
Og jeg synes, at det, fru Hanne Agersnap fra SF sagde, var meget væsentligt, nemlig at uanset hvor stort og dybt et kendskab, vi har til teknikken, er det jo glædeligt at se den entusiasme, der fremgik af høringssvarene, og vi har også lyttet til det, og det genspejler sig i det lovforslag, vi har til behandling her i dag.
Så jeg er trods den megen teknik tryg ved at kunne sige, at jeg håber, at vi kan få ekspederet det her lovforslag igennem Folketinget, således at det kan træde i kraft ved årsskiftet 2009/10.
Jeg ved ikke, om jeg var profetisk, men jeg forsøgte i hvert fald at tilkendegive min holdning, ud fra hvordan jeg oplever det klagesystem, vi har, nemlig at der er en masse muligheder.
Men i forlængelse af det her spørgsmål er det jo væsentligt at sige, at hvis det er sådan, at man ikke kan finde ud af det på universiteterne, hvor man trods alt har de bedste muligheder, den største indsigt og er tættest på både de studerende og underviserne, så er der jo ankemuligheder.
Der er jo klare ankemuligheder, man kan i sidste ende anke til ministeriet og ministeren.
Så derfor er der jo muligheder, hvis man kommer i den situation, som spørgeren skitserer.
Yildiz Akdogan (S), 2009-02-27:
Tak for det.
Jeg blev lidt overrasket over ministerens fremførelse af, hvorfor han ikke mener at det er et godt forslag.
Han var også meget profetisk, da han sagde: Jamen studenterne vil ikke få noget ud af den her model.
Det blev jeg lidt overrasket over.
For hvordan kan ministeren egentlig sige det, når det ikke er blevet prøvet?
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Nu ved vi jo, at universitetsmiljøerne også er forholdsvis lukkede miljøer.
Og derfor vil jeg også godt høre, om man ved at have en neutral person, som en ombudsmand jo er, egentlig ikke gør det nemmere for studenterne og underviserne, så de her komplekse ting, de her vanskeligheder, som ministeren selv var inde på, måske kan løses lidt nemmere.
Helge Sander (V), 2009-02-27:
Jeg synes, fru Kirsten Brosbøl rammer det helt centrale, da hun selv siger, at det er uigennemskueligt.
Det er lige akkurat det, jeg også har oplevet, når jeg har diskuteret med de studerende, også de liberale, nemlig at de føler, det er uigennemskueligt.
Og derfor handler det om og det synes jeg må være det klare signal her i dag til alle, også dem, der sidder på de centrale poster i det her system på de enkelte universiteter - at vi må sikre, at det fremgår meget mere klart, hvordan og hvorledes reglerne er for, hvordan man skal håndtere en klagesituation.
Det vil jeg gerne stå i spidsen for.
Derfor sagde jeg også i min besvarelse, at jeg i forlængelse af behandlingen her i dag og af den debat, der har været de seneste måneder, vil tage det op, når jeg mødes med universiteternes ledelser.
Det er selvfølgelig en forudsætning, at man kender til, hvordan og hvorledes systemet fungerer, og det system, vi har, mener jeg som sagt er ganske godt, og jeg synes også, at jeg i min besvarelse tilkendegav, at inden for hvert enkelt område er der meget, meget klare klageregler.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-02-27:
Jeg synes, det er ærgerligt, at ministeren ikke lytter mere til dem, nemlig de studerende, som jo står i de her situationer, og som oplever, at systemet er meget, meget uigennemskueligt, og at det er meget, meget vanskeligt at komme igennem med en klagesag.
Men det er jo ikke kun de socialdemokratiske studerende, der går ind for det her, det er også de liberale studerende, så jeg vil gerne citere noget, de har sagt i forbindelse med ønsket om en studenterombudsmand:
De studerendes rettigheder i forbindelse med det enkelte studium er dårligt beskyttede, og særlig grelt er det, når de studerende gang på gang oplever, at sagsbehandlingen på universiteterne går i næsten den stik modsatte retning af, hvad både ledelse og regering signalerer.
Under alle omstændigheder bør de studerende have en uvildig instans, f.eks. en studenterombudsmand, som de kan gå til, før de bliver begravet i bureaukrati og dårlige undskyldninger.
Burde ministeren ikke lytte til sit eget studenterbagland, de liberale studerende i det her tilfælde, og anerkende, at de faktisk ikke synes, at det her er noget ekstra bureaukrati, men at de ser det som en stor hjælp for de studerende?
Helge Sander (V), 2009-02-27:
Jeg kan bekræfte, at der er nogle studenterorganisationer, der har talt for indholdet af dette forslag, og jeg vil sige, at alt andet også ville være overraskende.
Men jeg må også sige, at på det møde, som jeg havde forleden dag, og ved de samtaler, jeg har haft derudover, er det jo også blevet understreget, at der nok er behov for, at det fremgår lidt mere klart, hvilke rettigheder og muligheder man har for at dyrke lige akkurat de spørgsmål, som knytter sig til forslaget.
Det mener jeg også er noget, vi virkelig bør fokusere på, det har jeg sagt tidligere, og det har jeg gentaget i min besvarelse her i dag.
Derfor tror jeg, det primært handler om, at vi får det gjort så synligt og klart som muligt, hvordan klageadgangen er, på hvilken måde man håndterer det, og at vi så sikrer, at det foregår ude på universiteterne, hvor de studerende befinder sig.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-02-27:
Det ærgrer mig jo meget, at regeringen ikke er indstillet på at imødekomme det her meget stærke ønske fra en række studenterorganisationers side om en national studenterombudsmand.
De ønsker en national studenterombudsmand, som kan varetage interesserne for alle landets studerende, frem for at det skal være en instans på selve universitetet, der skal gøre det, hvilket jeg kan forstå ministeren synes er bedst, men det sikrer netop ikke den uvildighed og uafhængighed af universiteterne, som de studerende rent faktisk ønsker.
Kan ministeren bekræfte det?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2009-02-27:
Ministeren sagde i sin indledende tale, at retssikkerheden for de studerende ligger regeringen på sinde.
Det synes jeg ikke rigtig at vi oplever for tiden og da slet ikke fra videnskabsministerens side i forhold til de studerende.
Jeg vil sige, at forløbet omkring Erasmus Mundus, der er blevet diskuteret en del i salen i dag, i den grad viser, at vi har en videnskabsminister, som er fuldstændig ligeglad med de studerendes retssikkerhed.
Hvis ministeren rent faktisk interesserede sig for de studerendes retssikkerhed, havde han vel taget sig af de studerende, som allerede i 2005 klagede, frem for at se igennem fingrene med, at der er blevet opkrævet ulovlig brugerbetaling af studerende i Danmark.
Derudover siger ministeren, at der ikke foregår en central styring af universiteterne.
Hvad er så afskaffelsen af gruppeeksamen?
Hvis ikke ideen om, at vi her på Christiansborg skal sidde og mene, hvordan man bedst går til eksamen rundtomkring på vores uddannelsesinstitutioner, skulle være central styring, så ved jeg ikke, hvad central styring er.
Til det konkrete forslag:
I Enhedslisten er vi positive over for forslaget om en ombudsmand for de studerende.
Det handler ikke bare om at kunne klage, hvis man har fået dårlige karakterer.
I de seneste år har der været en meget lang række sager, hvor man som studerende faktisk har været nødt til at klage, for at de helt grundlæggende rettigheder blev overholdt.
Det gælder især sagen om Erasmus Mundus-uddannelser, hvor vi ser, at de studerende er blevet fanget i sådan et retsligt tomrum mellem ministeriet og universiteterne.
Vi har også oplevet, hvordan det er blevet meget svært at få lov til at starte på et universitet, efter at man har gennemført en professionsbachelor, uden at blive opkrævet rigtig, rigtig mange penge for at tage en masse suppleringskurser.
Det vil sige, at der er sket en masse ting i vores uddannelsessystem, der gør, at der er opstået de her retslige tomrum, der ikke mindst gør en uafhængig instans til en rigtig, rigtig god idé.
I Erasmus Mundus har vi f.eks. oplevet det her med, at der er en gråzone mellem at være indskrevet på et dansk universitet og et udenlandsk universitet.
Vi mener kort sagt, at der er behov for at styrke de studerendes retssikkerhed, og det kan det her forslag være med til, for faktum er, at uanset om Socialdemokraternes forslag er den eneste løsning eller ej - det er det sikkert ikke; man kunne sikkert også gøre mange andre ting - så peger de med det her forslag på et meget centralt problem, nemlig at de studerende ikke har en ordentlig retssikkerhed i dag, og at vi altså har en regering, som ikke er interesseret i at sikre de studerendes retssikkerhed.
Og helt centralt i forslaget fra Socialdemokraterne er det forhold, at de vil have en uafhængig instans, som ikke er knyttet til det enkelte universitet.
Så uanset hvad vi kalder det, så synes jeg, at det her forslag er et skridt i den rigtige retning, og derfor kan vi i Enhedslisten selvfølgelig støtte det.
Bente Dahl (RV), 2009-02-27:
Da De Radikales ordfører ikke kan være til stede, er det mig, der skal fremføre Det Radikale Venstres synspunkter om forslaget om en ombudsmand for studerende.
Det Radikale Venstre vil gerne understrege, at vi finder det uheldigt at udbrede betegnelsen ombudsmand til en lang række områder.
På den måde kan der nemt gå inflation i begrebet, og det kan den egentlige ombudsmandsfunktion ikke være tjent med.
Det kan ikke afvises, at der kan være to ombudsmandsinstitutioner, der på eget initiativ vil tage en studerendes konkrete klage op, og hvem har så mest ret i sin stillingtagen?
Er det studenterombudsmanden eller Ombudsmanden?
Men det betyder ikke, at vi ikke har forståelse for Socialdemokraternes forslag.
Det Radikale Venstre bidrager gerne med at se på reglerne for klager over forskellige forhold, som studerende kan komme i uoverensstemmelse med på deres studier og på deres universitet.
Vi vil gerne se på forenklinger af klageveje og klageadgange og sætte fokus på de studerendes retssikkerhed.
Vi vil gerne se på behovet for en studenterrådgiver, der kan lodse den studerende igennem klagesystemerne, og som kan bidrage med forslag til forenklinger af de gældende systemer.
Det Radikale Venstre vil foretrække, at der er en studenterrådgiver på hvert universitet og større uddannelsessted, for vi finder ikke, at klageadgang skal bruges til »eventuelt harmonisering af procedurer og regler vedrørende studier, studieforvaltning og studieinformation« - for at bringe et citat fra forslaget, der peger på en central harmonisering og ensretning af forhold, som det bør være op til de enkelte universiteter at administrere under respekt for de studerendes retssikkerhed.
Vi vil ikke gå hele vejen i dette forslag, men tage de centrale behov op for at finde løsninger på dem.
Yildiz Akdogan (S), 2009-02-27:
Nu ved jeg ikke, hvad ordføreren mener med, at en ombudsmand er en ombudsmand.
Jeg kan afsløre, at vi i Socialdemokratiet også ønsker en ligestillingsombudsmand, for det er også en kæmpestor mangel, at vi ikke har det, og det er i øvrigt noget, vi er pålagt ifølge EU-direktivet, men det er en helt anden sag.
Men hvad vil ordføreren gøre konkret?
Hvad er Det Konservative Folkepartis forslag til, at det netop bliver nemmere og mere smidigt og gennemsigtigt, hvis det ikke bliver en ombudsmand?
Det kommer heller ikke rigtig tydeligt frem.
Men igen kan det være, at det er mig, der ikke forstår det.
Charlotte Dyremose (KF), 2009-02-27:
Meget gerne.
For det første fremgår det af beslutningsforslaget, at der er tale om både vejledning, rådgivning og klagemulighed.
Det mener jeg ikke at der skal være.
Jeg mener, at det er et spørgsmål om den rette vejledning eller den rette dirigeren hen i den rigtige retning, noget, som f.eks. studievejledningen på det enkelte universitet ville kunne stå for.
Så det er simpelt hen et spørgsmål om, at jeg for det første ikke ønsker at bygge endnu en instans oven på og dermed øge bureaukratiet, som den tidligere ordfører også har været inde på, og at jeg for det andet mener, at vi skal fastholde, at en ombudsmand er en ombudsmand og ikke en vejleder.
Yildiz Akdogan (S), 2009-02-27:
Så jeg kan egentlig ikke rigtig forstå, at ordføreren forklarer det på den måde og samtidig afviser vores forslag.
Charlotte Dyremose (KF), 2009-02-27:
Jeg prøver ganske kort: En ombudsmand er defineret i lovgivningen, så hvad det er, kan vi læse der.
Det, vi foreslår, er helt konkret, at man på det enkelte universitet sørger for, at den enkelte studerende ved, hvor den enkelte studerende helt nøjagtig skal gå hen, så der kun er ét sted, man behøver at gå hen for at blive ledt i den rigtige retning, når man har en klage, uanset hvilket af de eksisterende klageorganer man skal klage til.
Troels Christensen (V), 2009-02-27:
Vi er helt enige i, at livet flytter sig, og vi følger også nøje med i, hvad der sker her.
Vi har nu lagt os fast på det her beløb og sikrer det, og det synes jeg faktisk er rigtig godt.
Så er der jo et hav af andre ordninger vedrørende musikernes vilkår, som vi er parat til at kigge på, og som vi løbende følger.
Martin Henriksen (DF), 2009-02-27:
Som det er i dag, er der jo, som ministeren og Venstres ordfører også har redegjort for, muligheder for, at man kan klage over eksempelvis den faglige bedømmelse, afgørelser om merit, retlige forhold osv.
Der er også faglige udvalg og studienævn, hvor de studerende jo i høj grad er repræsenteret, og hvor man også har mulighed for at klage.
Så der er jo klagemuligheder i dag, og jeg synes, at det socialdemokratiske forslag måske mere bærer præg af symbolpolitik.
Man kan også sige, at i de globaliseringsaftaler, der er lavet, giver man jo store milliardbeløb ud til uddannelse.
Heraf går en del til universiteterne, og det ville da være underligt, hvis de ikke ud af det budget kunne få råd til at lave en hjemmeside, der kunne vejlede de studerende om, hvor de kan klage.
Hvis der er brug for hjælp til at oprette noget sådant, synes jeg, det er fint, at ministeren vil tage det op med universiteterne, men der burde mildest talt være mulighed for at gøre det i dag.
Socialdemokraterne nævner i deres beslutningsforslag nogle forskellige ting og nogle problematikker.
Bl.a. nævner man Erasmus Mundus-uddannelsernes problematikker og det forhold, at der har været tilfælde af opkrævning af ulovlig brugerbetaling fra danske studerende på danske universiteter, men vi behøver jo sådan set ikke en studenterombudsmand for at finde ud af, hvad problemet har været.
EU har jo blandet sig, det ved regeringen godt, det ved Socialdemokraterne også udmærket godt, og det er jo det, der er det væsentligste, når nu Socialdemokraterne selv bringer det frem i bemærkningerne til deres forslag.
Socialdemokraterne siger også, at det er et ønske med forslaget at gøre området mere overskueligt, men Socialdemokraterne foreslår jo ikke at gøre systemet mere overskueligt, men blot at oprette endnu en klageadgang.
Det fremgår af bemærkningerne til forslaget, og jeg ved ikke, om det vil være med til at gøre området mere overskueligt for de studerende.
Man vurderer også, at forslaget vil koste mellem 12 og 16 mio. kr., og man vil tage pengene fra generelle reserver og trække på Videnskabsministeriets, Undervisningsministeriets og Kulturministeriets bevillinger.
Det er selvfølgelig også noget, der gør, at vi ikke synes, forslaget trækker i den rigtige retning.
Jeg synes, det er mere væsentligt, at man bruger mere tid på at diskutere nogle reelle forbedringer for de studerende i f.eks. SU-systemet osv.
Her har vi jo fra Dansk Folkepartis side været med til at skabe nogle forbedringer for de studerende, som de studerende rent faktisk kommer til at mærke ude i deres hverdag.
Bl.a. får de lov til at tjene mere ved siden af SU'en, og vi fik også taget SU-forringelserne i Skattekommissionens forslag af bordet.
Jeg synes, det mere er sådan nogle ting, vi som politikere skal beskæftige os med herinde, og så synes jeg, vi skal sørge for, at universiteterne bliver bedre til at gøre de studerende opmærksomme på de klagemuligheder, som rent faktisk eksisterer i dag.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Pernille Frahm (SF), 2009-02-27:
Der er et eller andet, der ikke virker i kommunikationen.
Det er helt tydeligt.
Der er nogle ting, som ordføreren helt tydeligt er tonedøv over for.
Der er ikke det der udbud af nye muligheder - jo, det er der for en ganske lille gruppe - men for langt de fleste musikere er livet utrolig svært nu, meget sværere, end det var, før den her regering trådte til, skulle jeg hilse og sige.
Med hensyn til det der med at stå fast på sine holdninger vil jeg sige, at vi da ikke skal stå fast på et beløb, der var rigtigt i 2005.
Kan vi ikke blive enige om det?
Livet flytter sig vel.
Troels Christensen (V), 2009-02-27:
Som sagt er det jo slet ikke det, der er diskussionen i forbindelse med det her lovforslag.
Det her lovforslag handler dybest set bare om, at vi cementerer, at det, der blev sagt i 2006, står vi ved.
Vi fastholder det, vi lægger det sågar ind i selve loven nu, og vi giver en garanti for, at de 18 mio. kr. står til rådighed for markedet.
Så vil jeg da godt sige endnu en gang: Jo, vi følger selvfølgelig med i den udvikling, der er i digitaliseringen.
Det giver nye vilkår for musikere med hensyn til at tjene penge.
Nogle skal ud at spille noget mere, fordi det er sværere at tjene penge på det digitaliserede marked.
Nogle engagerer sig meget i at finde nicheløsninger inden for det digitale marked.
Man kan jo nå ud til meget, meget små målgrupper i Japan og Brasilien, og hvad ved jeg, hvis man har et smalt musikprodukt, på en helt anden måde, end man kunne tidligere.
Per Clausen (EL), 2009-02-27:
Jeg synes jo, at det var lidt sjovt, at hr. Troels Christensen ligesom fik beskrevet det her forslag som noget, der skulle få det indre marked til at fungere, hvad angår tjenesteydelser.
I virkeligheden handler det her lovforslag jo om at forhindre, at det indre marked ødelægger de systemer, vi har i Danmark.
Men det er jeg helt med på, så det støtter vi.
Men der er en enkelt ting, og det er det andet element.
Det er det om blankbåndsordningen.
Det fremgår af bemærkningerne, at ministeren ikke denne gang foreslår nogen egentlige ændringer af blankbåndsordningen, for det må afvente bredere politiske forhandlinger, står der i bemærkningerne.
Jeg vil gerne spørge hr. Troels Christensen, om Venstre er indstillet på at indgå i brede politiske forhandlinger med henblik på at forbedre blankbåndsordningen, der jo systematisk er blevet udhulet af den teknologiske udvikling i de sidste 6-7 år.
Troels Christensen (V), 2009-02-27:
Jeg kan love Enhedslistens ordfører, at vi følger det ganske nøje, men det, vi siger herfra, er, at på nuværende tidspunkt skal vi ikke ind i en kæmpestor ny forhandling om de her ting.
Men vi følger det nøje, og hvis vi føler, der er behov for det, tager vi selvfølgelig fat i det.
Vi synes, det er godt for hele markedet, at vi nu sikrer, at vi får det ind i lovgivningen, sådan at der er garanti for, at vi sikrer dem kompensation for det provenutab, de har haft siden 2006.
Per Clausen (EL), 2009-02-27:
Nu forstod jeg sådan set bemærkningerne i lovforslaget sådan, at ministeren - fordi vi jo ikke i særlig stor udstrækning bruger cd'er og dvd'er og den slags til at kopiere med mere, og fordi der er kommet nye teknologiske løsninger til, der jo ikke er belagt med nogen afgift havde erkendt, at medmindre den her ordning skulle blive fuldstændig tømt for penge, hvad den jo er i færd med at blive, så var man nødt til at igangsætte brede forhandlinger for at få den revideret.
Derfor opfattede jeg faktisk det, der står i lovforslaget, som en positiv tilkendegivelse fra regeringens side, men jeg kan forstå på Venstres ordfører, at det har jeg misforstået.
Regeringen har ikke tænkt sig at gøre noget for at sikre, at der fortsat kommer penge til kunstnerne som kompensation for den kopiering, der foregår fuldstændig lovligt og i overensstemmelse med den lovgivning, vi har vedtaget herinde i Folketinget.
Troels Christensen (V), 2009-02-27:
Vi synes, at vi fik landet den sag godt for et par år siden, hvor vi fik sat afgiften ned, vi fik en sikkerhed for, at der ikke var så mange, der tog over grænserne for at købe disse her dvd'er, og vi fik en god aftale.
Den aftale, der ligger nu, er jo bare den, vi godt vil have cementeret og lagt ind.
Jeg er enig med ministeren i, at tiden ikke er inde til at åbne op for store forhandlinger om det her.
Vi synes umiddelbart, som det ser ud nu, at det fungerer efter hensigten.