Jesper Petersen (SF), 2010-06-03:
Uden ret meget engagement eller indlevelse starter skatteministeren sin tale med at fortsætte diskussionen om, hvorvidt skattelettelserne, regeringen har givet, er finansierede eller ej.
Jeg tror ikke, at vi behøver at gentage diskussionen her; det er vist ikke det, der er tanken.
Jeg vil ikke lægge skjul på, at det er jeg meget uenig i.
Lettelserne fra 2004 og 2007 er ufinansierede, hvad også en økonomiprofessor i går gav oppositionen ret i under den diskussion, der var der.
Med nogenlunde lige så lidt engagement fra skatteministerens side blev der sagt noget om, hvor velfungerende vores skattevæsen i Danmark er, og det er klart, at det er væsentlig bedre end mange andre steder, men stadig væk er der jo ret store mangler i det.
Den strategi, som regeringen og SKAT har, har absolut sine meget store mangler og giver meget store problemer inden for vores skattevæsen, og jeg forstår godt, at ministeren ikke sådan svang sig op til et større engagementsniveau.
Det berettiger resultaterne simpelt hen ikke til.
Diskussionen om skattetrykket, som jo egentlig er det, der er på dagsordenen, er en lidt teoretisk, akademisk debat.
Der er forskellige måder at opgøre det på, og skattetekniske forskelle kan få ens lande til at se forskellige ud.
Når bruttonationalproduktet ændrer sig, ændrer det også, hvordan skattetrykket ser ud, uanset om skatterne er ændret eller ej.
I sidste ende er det jo et spørgsmål om, hvilken værdi borgerne tillægger den offentlige sektor, altså hvilken værdi borgerne tillægger det, som de penge, der bliver opkrævet i skat, bliver brugt til.
Det kan målet for skattetrykket slet ikke sige noget om.
Danmark har faktisk gjort en historisk bedrift.
Især ved arbejderbevægelsens store indsats og politiske kraft har vi opbygget en solidarisk velfærdsmodel.
Der er frihed til den enkelte, uanset om man er født med en guldske i munden eller ej.
Det, der er målet, er, at vi får brudt med den sociale arv for i virkelighedens verden og i realiteten at give lige muligheder til alle, og at vi sørger for, at alle har adgang til sundhedsbehandling, skolegang, ældrepleje, social understøttelse osv., hvis man bliver syg eller arbejdsløs eller skal uddannes.
Vi kan stadig blive langt bedre, men det er det, der er et grundlæggende princip.
Desværre angriber regeringen det jo til tider, men det er ikke desto mindre det, der er kernen i historien om det danske velfærdssamfund.
At have sådan et kræver til gengæld også en større skattebetaling end i lande, hvor man i højere grad lader den stærkestes ret gælde, og hvor ikke alle bliver sikret velfærd.
Derfor betaler vi i Danmark højere skatter, end man gør i USA, i New Zealand, i Storbritannien eller andre lande, som jeg er glad for ikke at være vokset op i eller bo i.
Hvor stor forskellen er, er overvurderet, og som også hr. Klaus Hækkerup var inde på, er det nogle andre procenter, vi taler om, end dem, der nogle gange bliver bragt frem i den politiske debat.
Vores model i Danmark indebærer også et velordnet arbejdsmarked, og både fleksibilitet og sikkerhed, at lønmodtagere og arbejdsgivere er godt organiserede, giver os nogle klare fordele.
Det er også noget, som regeringen angriber nu.
Relativt højere skatteindtægter har været en væsentlig grund til Danmarks succes, fordi pengene netop er blevet brugt til produktive investeringer, til uddannelse, til infrastruktur, til energiudvikling, til sundhed, og fordi der er blevet skabt lighed og dermed også sammenhængskraft og stor tillid mellem mennesker, så vi kan bruge langt færre ressourcer på sikkerhed end andre lande.
Mange ting fungerer langt bedre og mere smidigt i Danmark, fordi vi har den sociale tillid, og det handler også om den lighed mellem mennesker, som ligger i vores velfærdssystem og dermed også i vores skattepolitik.
Tilsammen har vi jo så skabt en stor succes, som man misunder os over hele verden, og som Danmark kan være stolt af.
Jeg vil godt understrege, at det også for os naturligvis er en målsætning at have en god balance.
Vi vil ikke bare hæve skatterne bevidstløst; det handler ikke om, at jo mere skat, jo bedre.
Der skal være en god balance mellem den offentlige og den private sektor, og vi har fra SF's side i samarbejde med Socialdemokraterne klart lagt frem, hvad det er for nogle skatter, vi gerne vil være med til at lade stige efter næste valg, hvor især de velstillede kommer til at skulle betale noget mere i skat, og at der i øvrigt ikke kommer andre skatter end dem, der er lagt op til, hvorved danskere, der tjener under 1 mio. kr. om året, faktisk kommer til at skulle betale mindre i indkomstskat.
Det er vigtigt for os, at folk ved, hvad de har at gøre med, og derfor har vi i så god tid før valget lagt det klart frem for danskerne.