runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johs. Poulsen (RV), 2010-06-01:
Tak for det.
I lighed med andre ordførere er det jo også sådan, når man ser forslaget i sine overskrifter, at vi også oplever, at forslagets indfaldsvinkel jo i høj grad er i tråd med vores egen indfaldsvinkel til det her område, nemlig at man bør arbejde med, hvor man kan komme til det, at afskaffe regler og overflødig regulering, og at det faktisk er et meget væsentligt formål også at føre noget sådant ud i livet.
Men også i lighed med andre ordførere er det vores opfattelse, at det at udforme det på den her måde, hvor man taler om et regelstop ligesom skattestoppet, måske bliver noget rigidt eller ufleksibelt i sin udformning, for hvad er virkeligheden bag, hvis man rent faktisk førte det ud i livet?
Man kan tage sammenligningen før skattestoppet, og jeg tror sådan set, at der er mange, der i dag erkender, at det måske ikke har været så hensigtsmæssigt at gøre det på den måde, selv om det er nemt kommunikerbart.
Her kan man jo også sige, at et regelstop, om end det lyder meget sympatisk og er nemt kommunikerbart, også har de problemer i sig, som mange ordførere allerede har påpeget, at det ikke kan vurderes uden at ses sammen med indholdet af de enkelte forslag og områder.
Lad mig bare tage et eksempel.
Liberal Alliance og Det Radikale Venstre er i høj grad enige om, at vi har brug for at gennemføre en række langsigtede reformer i vores samfund med henblik på at styrke samfundsøkonomien også på langt sigt.
Forestillede man sig, at vi kunne få et flertal i Folketinget med på det nu, ville det jo naturligvis medføre, at man også på en række områder skulle lave regelændringer og også nye regler i en række sammenhænge.
Det var jo så nødvendigt at gøre det, og det ville betyde, at havde man samtidig vedtaget et forslag som det, der ligger her, ville man rent faktisk ikke kunne føre det ud i livet.
Så derfor må man nok sige, at forslaget i sin udformning bliver lidt mere til retorik, end det bliver til indhold, og jeg tror også, at det ender med, at vi i udvalgsbehandlingen vil bedømme det derefter.
Carina Christensen (KF), 2010-06-01:
Liberal Alliance ønsker med det her beslutningsforslag at indføre et regelstop udmøntet på samme måde som skattestoppet.
Formålet er jo i sig selv meget prisværdigt, nemlig at minimere unødvendig central styring og regulering, fremme borgernes frihed og virksomhedernes effektivitet og konkurrenceevne.
Det lyder jo sådan set alt sammen meget godt, og det kan umiddelbart være svært at være uenig i.
I Det Konservative Folkeparti betragter vi dog mest af alt det her forslag som signalpolitik snarere end noget, der kan bruges realpolitisk.
Vi ønsker jo heller ikke unødvendigt mange nye regler.
Vi ønsker i høj grad også at reducere virksomhedernes administrative byrder, men antallet af regler er jo ikke altid proportionalt med mængden af byrder.
Få regler kan indeholde rigtig mange byrder, og nogle gange kan nogle nye, anderledes regler være med til at sikre mindre regulering og mindre detailstyring.
Det er jo netop indholdet af reglerne, som flere har sagt, det handler om.
Derfor giver det her beslutningsforslag ikke meget mening i sig selv, selv om vi bestemt er enige i de gode intentioner.
I Det Konservative Folkeparti er vi også meget optaget af, at der skal være stor personlig frihed, få administrative byrder, mindre regulering osv., og det arbejder regeringen jo heldigvis også meget aktivt med, og det gør de rigtig godt.
Vi mener altså ikke, at vi med det her forslag får ret meget.
Det løfter ikke særlig meget ekstra, og vi kan således ikke støtte beslutningsforslaget, selv om intentionerne selvfølgelig er sympatiske.
Karsten Hønge (SF), 2010-06-01:
Jeg har lagt mærke til, at især ordet frihed vist bliver brugt en del gange, eller hvad med en sætning, som at man ifølge forslagsstillerne »ønsker et samfund, som er præget af frisind og plads til mange forskellige holdninger«?
Der tror jeg da næsten vi alle sammen – eller måske knap nok Dansk Folkeparti, men de fleste af os andre – kan høre violinerne.
Jeg synes, at forslaget er præget af mange overskrifter og af ikke så få banaliteter.
Så synes jeg også, der er noget, jeg vil sige.
Når man kommer til at beskrive, hvad der skal til for at have et konkurrencedygtigt erhvervsliv, og man skriver, at »reduktion og forenkling af virksomhedernes administrative byrder er en væsentlig forudsætning for et effektivt og konkurrencedygtigt erhvervsliv«, vil jeg sige, at det kan være noget af det, men at der dog er andre meget tungtvejende forhold, som at vi skal have et ordentligt uddannelsesniveau, en ordentlig infrastruktur, og at vi skal have et lige og et trygt samfund, som faktisk kan give den rigtige baggrund for et effektivt erhvervsliv.
Jeg synes måske også, at det, når man skriver, at man skal have tilliden tilbage til virksomhederne, jo lyder meget godt, men at vi også må spørge: Gælder det så også tilliden til, at virksomhederne kan håndtere et dårligt arbejdsmiljø, der i øvrigt koster samfundet milliarder af kroner hvert år?
Er det også tilliden til, at de multinationale selskaber får lyst til at betale skat?
Sådan er det, man kan jo ikke bare sådan sige, at man har tillid til det, for jeg synes måske også, at finanssektoren har vist, at det måske var bedre med nogle regler og noget regulering frem for, at det sådan bare er tillid.
Vi vil også gerne se på mulighederne for at beskytte firmaerne mod at blive bestormet af arbejdsløse, som i et kontrol- og regeltyranni er tvunget til at søge en masse job, som ikke er der, og på den måde spilder virksomhedernes tid.
Jeg synes også, vi skal se på – og det vil SF meget gerne – hvordan vi kan komme lidt af den kontrol- og regelepidemi til livs, der er i det offentlige over for f.eks. lærere, pædagoger og socialrådgivere og nu oven i købet med 100.000 flere samtaler årligt ved langtidssygdom.
Vi synes samlet set, at det her forslag lægger op til en noget ufleksibel og rigid ordning, som kan forhindre moderniseringer.
Det med regler er jo ikke først og fremmest et spørgsmål om tal, men et spørgsmål om indhold i reglerne.
Colette L. Brix (DF), 2010-06-01:
Vi synes heller ikke, at der gøres nok for at lette de administrative byrder.
Kernen i arbejdet med at lette bøvlet er den såkaldte AMVAB-metode.
Navnet minder mest om navnet på et søuhyre, men det står faktisk for Aktivitetsbaseret Måling af Virksomhedernes Administrative Byrder.
Der er endda oprettet en hel hjemmeside, og masser af konsulentfirmaer og embedsmænd bruger tusindvis af timer og millioner af kroner på at lave beregninger, som viser, at bøvlet indtil videre er lettet med 15 pct. svarende til en lettelse på 6 mia. kr.
Problemet er bare, at virksomhederne ikke oplever disse lettelser.
Som vi selv har nævnt i vores beslutningsforslag, B 245, om en effektiv lettelse af erhvervslivets administrative byrder, viser bl.a. undersøgelser fra Greens Analyseinstitut ligesom undersøgelser fra de store erhvervsorganisationer, at der er flere virksomheder, der oplever flere byrder, end virksomheder, der oplever lettelser.
Jeg stoler mere på, hvad virksomhederne svarer og oplever i dagligdagen, end hvad embedsmænd og konsulentfirmaer kan udregne.
Vi vil derfor måle bøvlet ud fra, hvad virksomhederne oplever i dagligdagen.
Indsatsen med at reducere bøvlet skal tage udgangspunkt i sådanne målinger.
Vi er ikke i tvivl om, at regeringen kommer i mål med de 25 pct.s reduktion af bøvlet, og så kan vi altid råbe et trefoldigt hurra.
Men det hjælper jo ikke en pind, hvis ikke virksomhederne i dagligdagen oplever lettelserne.
For bare at give et eksempel blandt mange har vi netop i salen behandlet L 131 om afskaffelse af ni bekendtgørelser om faktureringspligten, og her blev udvalgsbehandlingen afsluttet for 2 uger siden.
Det skulle give 250 mio. kr. i AMVAB-lettelser, selv om forbrugerne kan bede om de samme oplysninger, som er beskrevet i de bekendtgørelser, der afskaffes.
De 250 mio. kr. er rene matadorpenge, som ikke kan bruges i den virkelige verden.
Vi har derfor sympati for forslaget fra Liberal Alliance, som vi synes man kan se på, og måske kan vi arbejde lidt med nogle af tingene.
Men vi tror ikke på, at man skal have et forbud mod lovgivning.
Lovgivning kan jo f.eks. også skabe regelforenklinger og afskaffe administrative byrder.
Vi afviser forslaget.
Orla Hav (S), 2010-06-01:
Tak for det.
Mon der sidder blot et enkelt medlem af Folketinget, der ikke ønsker at forenkle og effektivisere den offentlige kontrol eller det, vi kalder bøvlet, i Danmark?
Jeg tror det næppe.
I den forstand kan man måske sige, at forslaget er overflødigt, om end sympatisk.
Sandheden er vel, at et samfund er sikret den bedste udvikling gennem en kombination af vilje til at sikre gode rammer, forudseenhed og vilje til at sikre borgerne og hele samfundet.
Mon ikke de mange, der kom i klemme i Roskilde Bank og EBH Bank, kunne have ønsket sig et bedre regelsæt, der kunne have afbødet de ganske alvorlige gener, som man nu sidder tilbage med?
Mon ikke en del borgere havde ønsket sig rettidig omhu og bedre regler end dem, man så praktiseret i Stein Bagger-sagen?
Når der dukker produkter op, som både kan anvendes som fredeligt legetøj og samtidig bruges som komponent i forfærdelige indretninger, der kan skabe død og ødelæggelse, er det nødvendigt med rettidig omhu og ikke smukke hensigtserklæringer, om end de er båret af de flotteste motiver.
Når usikkerheden om genmodificerede produkter kan skabe frygt for, at andre erhverv skades på deres afsætningsmuligheder, er der også behov for handling båret af rettidig omhu.
Af disse årsager kan Socialdemokraterne ikke støtte beslutningsforslaget, selv om vi sikkert vil høre rigtig mange ideologisk smukt motiverede hensigtserklæringer.
Vi mener nu, at gode rammer for det enkelte menneske, for virksomheder og for samfundet skabes gennem rammer præget af de fire dyder, som kan ses nede fra medlemmernes pladser i salen: klogskab, årvågenhed, retfærdighed og sandhed.
Det er den blanding, der er forudsætningen for at demonstrere visdom og handlekraft i en verden, der udvikler sig med stor hast og i stadig tættere forbindelse mellem virksomheder og nationer.
Britta Schall Holberg (V), 2010-06-01:
Da Venstres ordfører i dag er blevet far – det er anden gang – og nu følger barselreglerne, er det mig, der har overtaget hans ordførertale.
Bureaukrati og unødvendige regler vil vi alle sammen gerne bekæmpe, og derfor er det sådan set et sympatisk forslag, Ny Alliance kommer med.
Men regeringen har på en lang række områder allerede taget forskellige initiativer for at begrænse bøvl, bureaukrati og administrative byrder.
Det er en sej kamp, som kræver et konstant fokus.
Det ved alle dem, der har arbejdet med de her ting.
Regeringen satte sig tilbage i 2001 den ambitiøse målsætning at reducere det administrative bøvl med op mod 25 pct.
Tallet er nu omkring 20 pct., og regeringen forventer, at man kan indfri målet i løbet af i år.
Det er afgørende for danske iværksættere og erhvervsfolk, at de kan fokusere deres kræfter og deres indsats på at drive deres virksomheder og kan skabe udvikling, vækst og beskæftigelse.
Derfor skal de administrative byrder naturligvis begrænses, så det nødvendige papirarbejde begrænses mest muligt.
Så Liberal Alliances forslag indeholder altså en række intentioner, som ligger i forlængelse af regeringens politik på erhvervsområdet.
Liberal Alliances forslag indeholder forslag om et regelstop.
Som sagt er regeringens ambition dog betydelig mere ambitiøs end blot et regelstop.
Målet er som sagt at reducere de administrative byrder med en fjerdedel.
Så regeringen er, jeg havde nær sagt mere ambitiøs end Liberal Alliance.
Det er heller ikke antallet af regler, der er den store udfordring.
Det er i højere grad belastningen som følge af de enkelte regler, der er central.
Og der er jo ikke meget lettelse i de administrative byrder, hvis man fjerner 10 regler, der ikke belaster virksomhederne, og i stedet tilfører to nye regler, som giver virksomhederne mere administrativt bøvl.
Det er derfor ikke nødvendigvis antallet af regler, der giver problemerne, men snarere indholdet af de regler, som gennemføres.
Det er altså det medfølgende besvær og effekt af reglerne, der er det afgørende.
Derfor opgøres regeringens indsats også i forhold til de byrder og de omkostninger, som regler og bureaukrati pålægger erhvervslivet, og ikke i antallet af reglerne og lovene.
Forslaget fra Liberal Alliance indeholder altså en række gode intentioner, men regeringen er allerede i fuld gang med initiativer inden for afbureaukratisering som styringsmiddel, havde jeg nær sagt.
Derfor kan Venstre ikke støtte forslaget, selv om vi har stor forståelse for, at det i og for sig er et skridt i den rigtige retning.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-06-01:
Vi skal i dag behandle beslutningsforslaget her om gennemførelsen af et regelstop.
Formålet med forslaget er sympatisk.
Det er vigtigt, at vi ikke overdynger virksomheder, borgere og offentlige institutioner med nye administrative krav.
Afbureaukratisering på alle tre områder er derfor også en stadig prioritet for regeringen.
Når det er sagt, mener jeg ikke, at et regelstop er vejen frem i forhold til at lette bureaukratiet.
Først og fremmest er der løbende behov for at ændre i lovgivningen eller indføre nye regler.
Derfor nytter det ikke, at vi ikke kan gennemføre ny og nødvendig lovgivning, før vi har afskaffet eksisterende love.
Mange nye regler indeholder derfor også lettelser af virksomheders, offentlige myndigheders og borgeres administration.
Det skyldes ikke mindst regeringens mange afbureaukratiseringstiltag.
Nye regler har altså ofte en positiv effekt for borgere, virksomheder m.v.
Derudover siger antallet af regler ikke nødvendigvis noget om størrelsen af administrative byrder.
Vi ved f.eks., at ca. 60 pct. af de samlede administrative byrder for virksomhederne stammer fra kun 10 love og bekendtgørelser.
Endelig er regeringens målsætning om at reducere de administrative byrder med op til 25 pct. et nettomål, og derfor er et byrdestop indbygget, blot mere ambitiøst.
Jeg er ikke enig og tror, at vi når de 25 pct. inden årets udgang.
Der arbejdes hårdt i alle ministerier for at nå denne målsætning, og status ifølge endnu ikke offentliggjorte tal er, at byrderne er faldet med ca. 20 pct. svarende til, at vi har frigjort 6 mia. kr. årligt i dansk erhvervsliv.
Vi har også allerede iværksat en stor indsats for at begrænse bøvlet på det offentliges område.
Som et vigtigt element heri har vi indgået en aftale med KL, hvor vi gensidigt har forpligtet os til hver at finde 2,5 mia. kr. løbende frem til 2013.
Samtidig har de enkelte institutioner gennem udfordringsretten fået mulighed for at blive fritaget for snærende regler og afprøve mere hensigtsmæssige og effektive måder at gøre tingene på.
Derudover fremlagde vi i januar 2010 en plan, der skal lette administrationen i staten.
Endelig har vi i vores arbejdsprogram annonceret, at vi vil fremlægge en »Væk med bøvlet-plan« for, hvordan vi får minimeret bureaukratiet for borgerne.
Regeringen kan således ikke tilslutte sig et regelstop og dermed heller ikke beslutningsforslaget.
Men jeg vil gerne understrege, at regeringen er enig i, at det er vigtigt at lette de administrative byrder og bureaukratiet.
Det er afgørende for at forbedre effektiviteten og produktiviteten i samfundet, hvilket ikke mindst er vigtigt i den nuværende økonomiske situation.
Carina Christensen (KF), 2010-06-01:
Da den konservative ordfører ikke kan være til stede i salen, skal jeg på hans vegne sige følgende: Med det her beslutningsforslag vil man pålægge regeringen at udforme en langsigtet og bæredygtig skovpolitik.
Det synes vi jo allerede at regeringen har.
I Det Konservative Folkeparti er vi meget bevidste om, at skovene spiller en afgørende rolle, når det gælder om at nå fremtidige mål om begrænsning af atmosfærens indhold af CO2.
Vi er glade for, at der i 2004 blev vedtaget en ny skovlov, som skal sikre den fremtidige skovpolitik.
Vi er også tilfredse med, at regeringen med iværksættelsen af »Grøn Vækst« har afsat 42 mio. kr. til at beskytte skovene i Natura 2000-områder.
For en måned siden blev det vedtaget i Folketinget, at grundskyldspromillen for skovbrug skal sænkes, og efter stormfaldet i 2005 blev der gennemført tiltag, som resulterede i skattemæssige fordele for private skovejere.
Endelig er det så nu besluttet at nedsætte et skovpolitisk udvalg, som skal udrede mulighederne for den fremtidige anvendelse af de danske skove.
Det udvalgsarbejde glæder vi os meget til at følge og selvfølgelig også til at se resultaterne af.
Det Konservative Folkeparti afviser således forslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-06-01:
Som jeg siger, er det jo mange ting, der skal indgå i det arbejde, og derfor er det jo vigtigt, at man ikke ligesom siger, at der kun er nogle få ting, der skal være, man kan sige hjørnesten i det her skovpolitiske udvalg.
Det er bl.a., hvordan vi tager hensyn til – som jeg sagde for lidt siden – adgangen til skovene, hvordan vi sikrer, at dyrene har gode forhold at leve under, og hvordan vi sikrer, at vi f.eks. har de rigtige træer i skovene.
Sådan kan man jo blive ved hele vejen rundt.
Der tror jeg, det er vigtigt, at vi sammen med ministeren får lagt en plan for, hvad det er, de egentlig skal diskutere fremadrettet.
Derfor er det jo ikke noget, der kan stå alene her.
Vi vil gerne arbejde med mange forskellige ting og få det her udvalg til at arbejde seriøst og grundigt og selvfølgelig også bredtfavnende, sådan at vi får det bedste resultat og grundlag for, at vi kan træffe nogle beslutninger fremadrettet.
Ida Auken (SF), 2010-06-01:
Vi kan godt blive enige om, at sådan et udvalg her skal løse mange opgaver på en gang.
Nu vil jeg bare spørge Dansk Folkeparti: Er en af de opgaver – og er det en af Dansk Folkepartis prioriteter i de her kommende forhandlinger, som jeg kan høre at Dansk Folkeparti også ønsker – at de mange, mange dyr og planter, som er under et enormt hårdt pres, og hvoraf over halvdelen findes i vores skove, bliver en del af det her skovpolitiske arbejde?
Ja eller nej?
Er biodiversitet en af de ting, som Dansk Folkeparti vil arbejde for?
Karen Ellemann (V), 2010-06-01:
Det eneste, der har været fremført her i debatten, er, at man er bekymret for, at biodiversitet ikke er en del af udvalgets arbejde.
Jeg har netop redegjort for, at det er en del af arbejdet, og at der derfor ikke er nogen grund til bekymring.
Jeg synes sådan set, at der burde være grund til glæde, for man har efterlyst det i meget lang tid.
Diskussionen om, at skovpolitikken hele tiden udvikler sig, gør jo, at dette skovpolitiske udvalg skal nedsættes, og det har man rykket for længe.
Det er så nedsat og er i gang, og det skal sætte fokus på nutidens problemstillinger.
Jeg synes, at man i stedet for at ærgre sig over, at der nu er et kommissorium, at der er udpeget en formand for udvalget og man ved, hvem der skal være med, skal glæde sig over det og glæde sig over, at der altså sidder et kompetent hold, som vil kunne give os en masse gode og vigtige anbefalinger.
Ida Auken (SF), 2010-06-01:
Er det sådan, at det arbejdende folkestyre, der repræsenterer hele Danmark, som tager en sag alvorligt, som sætter den på dagsordenen, som også får ministeriet til at rykke, faktisk kan ændre på det kommissorium?
Kunne det være, at der var nogle fornuftige bemærkninger i dag, som man ikke har fået med i kommissoriet?
Er der faktisk mulighed for, at debatten i dag kan få lov at flytte noget som helst, så det gav mening ikke at komme med det nu, men i stedet lige at vente, til vi har fået debatten med?
Mette Gjerskov (S), 2010-06-01:
Jeg vil gerne understrege, at der ikke i forslaget ligger et spørgsmål om at skulle gøre den leje, der skal betales for en kolonihave, indtægtsafhængig.
Det er et spørgsmål om, at man på nuværende tidspunkt har muligheden for i kommunerne at udleje til under markedsprisen, men at der sker en nyfortolkning i 2009, hvilket kan betyde, at lejen på kolonihaver stiger fremover.
Vi vil gerne fastholde, at kommunerne skal have mulighed for at udleje kolonihaverne billigere, hvis de i deres kommune føler, at der er et særligt behov for det.
Kan Det Radikale Venstre ikke støtte det?
Johs. Poulsen (RV), 2010-06-01:
Kolonihaverne udgør et historisk væsentligt bidrag til at løse en række af de udfordringer, det danske samfund har stået med og også står med i fremtiden med hensyn til det at skabe en varieret mulighed for boformer, fordi man som oftest i sit afsæt – i hvert fald har det jo været historien – bor i etageejendom uden mulighed for have og således har haft mulighed for så at kunne erhverve sig, hvis man ønskede det, en kolonihave, hvor man i sommerhalvåret har kunnet anvende den til haveformål af forskellig karakter.
Det har været overordentlig positivt, og det er overordentlig positivt.
Derfor er det jo også sådan, at man i dag rent faktisk lovgivningsmæssigt har en beskyttelse af kolonihaver, og der er vide muligheder for, at man også i kommunerne, såfremt der er ønske om det, kan udlægge yderligere kolonihaver på baggrund af deres vurdering af behovet herfor.
Vi synes, at som det ligger i dag, er det et udmærket grundlag for kolonihaver, og derfor er det også sådan, at selv om vi ikke er i tvivl om de gode intentioner bag det forslag, som er fremsat her, vil vi ikke kunne støtte forslaget af et par grunde.
Den ene er, som flere ordførere også har været inde på, at man lægger op til, at man også skal gøre spørgsmålet om leje af kolonihaver til noget, der er indkomstafhængigt.
Det tror vi ganske enkelt i sin form ikke står mål med det apparat, der skal til for så også at foretage den vurdering.
Det er jo sådan, at alle steder, hvor der skal foretages en indkomstvurdering af eventuelle priser for forskellige ting, er der altså folk, der skal sidde med det.
Vi mener ikke, at det her har en sådan karakter, at det kan danne baggrund for, at man skal opbygge et apparat til at foretage den vurdering, som altså naturligvis skal foretages, hvis man skal graduere lejen på baggrund af indtægter.
Så derfor har vi ikke specielle problemer med, at man har en udlejningssituation i dag, hvor det er markedslejen, der er afsættet.
Vi mener faktisk, at det er muligt i de allerfleste kommuner at erhverve sig kolonihaver, såfremt man ønsker det, også på nogle vilkår, der er overkommelige, og er der ikke det, synes vi, at der er god grobund for en diskussion med den lokale kommunalbestyrelse om, hvorvidt man i givet fald så skal finde nye arealer at udlægge, som man så kan etablere nye kolonihaver på baggrund af.
Carina Christensen (KF), 2010-06-01:
Da den konservative ordfører, hr. Tage Leegaard, ikke kan være til stede her i salen i dag, skal jeg på hans vegne sige følgende: I generationer har danskerne haft glæde af at kunne slappe af i kolonihaver, samtidig med at de har kunnet bidrage til husholdningen ved at dyrke grøntsager, bær og frugt.
Med dette forslag lægges der så op til, at der skal ske en lempeligere tilgang til at råde over en kolonihave.
Der lægges endvidere op til, at lejen skal holdes nede til gavn for den svageste del af befolkningen.
Der er allerede i dag ca. 62.000 kolonihaver i Danmark, og der er yderligere opkøbt, så der er mulighed for yderligere at etablere 6.000 lodder.
Der lægges i forslaget op til, at lejen på parceller skal holdes under markedspris.
Det nævnes så, at det ikke er muligt for kommunerne at gøre det, da det vil være i strid med kommunalfuldmagten.
I Det Konservative Folkeparti synes vi sådan set, at det er udmærket, at det skal ske på markedsvilkår, og vi tror godt, at kommunerne kan styre det i forhold til deres udlægning af kolonihaver.
I forslaget lægges der op til, at der skal være samme støjgrænser for kolonihaveområder som for sommerhusområder.
Kolonihaver ligger som oftest i byerne eller i hvert fald i bynære områder, og da der allerede i disse områder er begrænsning på støjniveau, er der således allerede beskyttelse mod for meget støj.
I Det Konservative Folkeparti har vi grundlæggende meget sympati for forslaget, men på baggrund af ovennævnte kan vi således ikke støtte beslutningsforslaget.