Per Clausen (EL), 2010-04-13:
Jeg tror, at fru Henriette Kjær har meget ret i, at den transportform, de selv benytter sig af, godt kan påvirke politikeres holdning til, hvilke transportproblemer der absolut skal løses her og nu.
Lige så vel som de mennesker, der er afhængige af beslutninger i Folketinget, må leve med, at i hvert fald en stor del af Folketingets medlemmer mest kender til de transportudfordringer, der kan være forbundet med at køre i bil, er det jo sådan, hvis man kommer ud i kommunalpolitikken, at der er ganske få af de kommunal- og regionalpolitikere, som lægger rammerne for den kollektive trafik, der selv benytter sig af den.
Derfor har man selvfølgelig en klar oplevelse af, at de store, alvorlige trængselsproblemer, de store, alvorlige problemer i transporten er dem, der bliver påført bilister.
Det er den opfattelse, man får.
Det kommer jo meget godt til udtryk i beslutningen her om motorvejen fra Odense til Middelfart, at man er i den situation, at i hvert fald nogle partier i grunden synes, at man skal afvente investeringer i milliardklassen, indtil man har en samlet plan for udbygningen af transporten – man kan sige, at man sådan set godt kunne have haft den plan tidligere, end man får den, hvis man var startet noget før, men det er en anden side af sagen – men mens man venter på den, må man løse de problemer, som man opfatter som de mest akutte og mest vigtige.
Det viser sig så, at det mest vigtige er problemstillinger for personbilstransporten, problemstillinger omkring motorveje, mens man venter med at løse de helt åbenlyse trængselsproblemer, der er på banestrækningen fra Odense til Middelfart, indtil man har den samlede plan.
Måske er der nogle, der alligevel indimellem undrer sig lidt over sammenhængen.
Når man tager diskussionen om trafikforholdene i Odense, synes jeg faktisk, at det er et af de steder, hvor det er mest åbenlyst, at man har nogle meget store og meget alvorlige problemer og udfordringer i forhold til den kollektive trafik og også i forhold til jernbanetrafikken, som fører til, at det at bruge den kollektive trafik, togdriften, på området mellem Odense og Middelfart bliver mere og mere vanskeligt at opfatte som noget som helst, der er attraktivt.
Jeg tror nok, at de fleste, hvis de har et tidsmæssigt perspektiv på deres transport – også selv om der er køer på motorvejen – vil sige, at der desværre ikke er nogen tvivl om, at den mest fornuftige løsning altså er at vælge trafikken på vejen.
Man kan så sige, at der jo findes alternative modeller, og det er jeg sådan set helt enig i.
Der er en række forskellige forslag til, hvordan man ved at lave overskæringer, broer eller lignende andre steder på Fyn og i forhold til Jylland måske også kan komme over nogle af de meget store flaskehalse, der er i trekantsområdet, på en bekvem måde.
Det er jeg sådan set meget enig i.
Når Dansk Folkepartis ordfører nævner Kattegatforbindelsen, er det da klart, at den også indgår i diskussionen, men det interessante er, at den indgår i diskussionen som et argument for, at man skal vente med at investere i togdriften, men ikke som et argument for, at man skal vente med at investere i motorvejene.
Det synes jeg nok er ret paradoksalt.
Det, Enhedslisten har forsøgt at gøre ved at fremsætte de her beslutningsforslag, er at pege på, at der efter vores opfattelse er et alternativ til at fokusere på mere asfalt og udvidelse af motorvejene.
Det handler om at have det politiske mod til at træffe de politiske beslutninger, som er i overensstemmelse med det, man siger er den politiske målsætning, nemlig at flytte transport fra den individuelle biltrafik over i den kollektive trafik og sikre, at vi fremover får en transport, hvor vi er i stand til at reducere CO2-udslippet med de 20 pct., som vi sådan set har lovet internationalt, vi vil gøre inden for transportsektoren – altså leve op til de forpligtelser, vi har.
Med den politik, som flertallet lægger for dagen nu, er der ikke meget håb om, at vi når det, og det synes jeg er rigtig ærgerligt.
Jeg kan jo ikke sådan helt lade være med at sige, at behandlingen af vores beslutningsforslag i dag var fuldstændig forudsigelig, for den svarer jo meget godt til den debat, vi havde, da vi diskuterede de motorveje, der skulle etableres, og hvor flertallet så desværre var det modsatte af den opbakning, der er til forslaget her i dag.