Per Clausen (EL), 2009-11-26:
Jeg synes, der er nogle ting, som er lidt besynderlige, her i Folketinget, for når man har nogle rigtig gode forslag, altså hvis der f.eks. skal gøres noget for mennesker, som er psykisk syge, så tager man penge fra satspuljen, sådan at kontanthjælpsmodtagere og pensionister og arbejdsløse skal betale for det.
Os, der har en god indtægt, må ikke have lov til at betale til sådanne gode formål.
Når man så kommer med et tilsvarende rigtig, rigtig godt formål, nemlig spørgsmålet om at få etableret nogle flere praktikpladser, der jo af mange grunde er indlysende rigtigt, kan man ikke finde andre steder at tage pengene fra end fra Feriefonden, og så tænker man: Det er der nok ikke nogen der tænker over, for folk tænker, at det bare er sådan en fond, og der ligger pengene jo nok bare og skvulper rundt.
Men realiteten er jo, at man tager pengene fra økonomisk dårligt stillede familiers ferier.
Det må alligevel, synes jeg, give anledning til lidt eftertænksomhed, når det eneste sted man kan finde pengene til et forslag, som har afgørende betydning for unge menneskers fremtid, som har afgørende betydning for erhvervslivets mulighed for at få arbejdskraft i fremtiden, er Feriefonden; man går ind og tager pengene i Feriefonden, som bl.a. er til økonomisk dårligt stillede familier, så de har mulighed for at holde ferie.
Det synes jeg er besynderligt, når man nu tænker på, at der jo også er et flertal i Folketinget, som godt kan finde penge til skattelettelser, ikke mindst til de rigeste, i en situation, hvor der er et kæmpestort underskud på statens finanser.
Der er altså et eller andet, som jeg må indrømme jeg ikke forstår.
Pointen er, at Enhedslisten selvfølgelig med stor fornøjelse stemmer for den del af den her sag, der handler om at skaffe praktikpladser, men jeg må indrømme, at her er man altså blevet en anelse for smålig i finansieringen.
For det første kan man jo stille spørgsmålet, om det overhovedet er lønmodtagernes feriepenge, der skal gå til at finansiere uddannelse i erhvervslivet.
Et eller andet sted var det vel rimeligt, hvis det var erhvervslivet selv, der betalte.
Og man har jo allerede et system, hvor alle erhvervsvirksomheder indbetaler penge, og så får man en kompensation, hvis man har lærlinge, det vil sige, at man er med til at betale, og hvis man kun vil nyde og ikke yde, kommer man i hvert fald til at betale, så man betaler til de virksomheder, der påtager sig det ansvar.
Hvis det er sådan, at det så ikke kan lade sig gøre på grund af krisen og alle mulige andre ting, der kan bekymre, ville Enhedslisten sådan set godt være med til at overveje, om der i en situation som den nuværende skulle findes statslig finansiering af ekstra praktikpladser.
Hr. Bent Bøgsted undrede sig over, at jeg ikke havde stillet spørgsmål til Venstre og Socialdemokraterne.
Og som jeg allerede dengang sagde: Det undrer mig ikke, at Venstre og De Konservative hellere ser praktikpladser finansieret af de fattigste i vores land end af erhvervslivet.
Det undrer mig ikke.
Hr. Bent Bøgsted har ret i, at det heller ikke burde undre mig, at Dansk Folkeparti har den holdning, men jeg tillader mig dog alligevel at tænke, at det kunne være, der var et godt argument for det.
Og Socialdemokraternes argumenter for det fremgår jo af den tale, som den vikarierende ordfører læste op.
Jeg vil bare sige, at den ikke overbeviste mig.