runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (LA), 2009-05-26:
Skatteministeren er ikke enig med mig i, at marginalskatten på arbejde før den her reform var ca. 60 pct. og efter reformen også er ca. 60 pct., men det er jo et faktum.
Altså, 63 pct. før og 56-57 pct. efterfølgende er i omegnen af de 60 pct. Jeg kan også spørge på en anden måde: Er skatteministeren ikke enig med mig i, at målet for, hvor meget man skal arbejde for at kunne give en håndværker 100 kr. i hånden, havde været markant anderledes, hvis det i stedet for havde heddet maks. 42 pct. efter den her reform?
Ville det ikke virkelig have gjort en forskel, hvorimod det der med, om den er 63 pct. eller 57 pct., i den sidste ende ikke har den store indvirkning på, hvor meget man skal arbejde for at kunne give en håndværker 100 kr. i hånden?
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Jeg er glad for, at hr. Anders Samuelsen nu anerkender, at der er et historisk stort fald i marginalskatten fra de 63 pct. til 56 pct., og uanset hvilke afrundingsformer hr. Anders Samuelsen bruger, er det ikke noget, man kan løbe fra.
Sådan er det.
Så ser hr. Anders Samuelsen bort fra, at ud over ændringerne i marginalskatten ændrer vi også grænsen for, hvornår man skal betale topskat.
Det betyder, at vi fremadrettet netop giver en chance for, at den håndværker, man betaler for at arbejde en time ekstra, får lov til at beholde meget mere.
For som det er i dag, vil der være en marginalskat på 63 pct., hvis man f.eks. har en indkomst på 380.000 kr., hvorimod marginalskatten vil falde til de 42 pct., hvis man fremover har en indkomst på 380.000 kr.
Så ud over det, at skatten bliver sat ned, både gennem lavere bundskat og gennem fjernelse af mellemskatten, rykker vi også grænsen for topskat sådan, at kernetropperne i arbejdsstyrken, herunder en typisk flittig håndværker, vil få en markant lavere marginalskat - faktisk ned til de 42 pct., som hr. Anders Samuelsen snakker om.
Anders Samuelsen (LA), 2009-05-26:
Jeg takker meget for svaret, for det er jo lige præcis det svar, som jeg havde håbet på at få, altså et svar, hvor vi hører en skatteminister, der passioneret går ind og forklarer, hvorfor det er så fantastisk godt, at der nu er flere mennesker, som kan nøjes med at betale 42 pct. i skat på arbejde.
Men det ændrer jo bare ikke ved, at der stadig væk er en urimelig stor gruppe, flere, end efter at hr. Mogens Lykketoft havde lavet sin første skattereform i starten af 1990'erne, som er oppe at betale topskatten, marginalskatten.
Jeg vil spørge på en anden måde: Når nu vi kan konstatere, at det er en begejstret skatteminister, som tænker på, hvor mange flere - i citationstegn - der kan nøjes med at betale maks. 42 pct. i skat, kan jeg så ikke få skatteministeren til at forklare, hvorfor man ikke vil bruge de sidste penge på at fjerne den der topskat fuldstændig?
Altså, hvad er det, der forhindrer skatteministeren i at gå hele vejen, når det netto koster omkring 5-6 mia. kr. ud af de samlede skatteindtægter på 850 mia. kr. at fjerne resten?
Er det, fordi Venstre er så bange for den der indre misundelseshund og den retorik, som vi har hørt fra venstrefløjen i dag?
Frank Aaen (EL), 2009-05-26:
Jeg skal bare takke for erkendelsen af, at hvordan de her penge bruges, er en politisk beslutning.
Det er ikke mekanik eller teknik.
Hvis det var sådan, at vi lod være med at give så store lettelser til topskatteyderne, ville der være flere penge til velfærd.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Så håber jeg også, at hr. Frank Aaen vil anerkende, og det tror jeg sagtens at hr. Frank Aaen vil, at det ville være i klar modstrid med det, der har været regeringens politik, og det, der har været accepteret af et klart flertal - jeg tror godt, at jeg kan bruge udtrykket et klart flertal her - af partier i Folketinget, nemlig at vi skulle holde fast i et skattestop, og at det ville være et brud med skattestoppet, hvis man ikke gennemførte de sænkninger, der også ligger i skattereformen her.
Så ville man få en højere beskatning, så ville man give det danske erhvervsliv en dårligere konkurrenceevne, så ville det stille os dårligere i forhold til at skabe vækst og velstand, og den velstandsstigning, som der er lagt op til i skattereformen, ville blive afløst af det stik modsatte.
Det kan godt være, at det er hr. Frank Aaens politik, men det er heldigvis ikke regeringens.
Jesper Petersen (SF), 2009-05-26:
Tak for det.
Når ingen af regeringspartiernes ordførere vil indtage talerstolen, er det godt, at vi får så begejstret og engageret en skatteminister til at stå for forsvaret af det.
I den afrunding, som skatteministeren lagde op til her, kom vi ud i en diskussion om ærlighed, altså om man nu kunne tro på og stole på, at oppositionen ville fremlægge en ærlig skattepolitik.
Så vil jeg bare bede skatteministeren om at bekræfte, at man ikke før sidste valg fra regeringens side fortalte, at man ville nedsætte en skattekommission; at man ikke fortalte vælgerne, at man ville lave en skattereform; at man ikke fortalte de 40 pct. af lejerne, at de ville få stigende huslejer; at man ikke fortalte kunstnerne, at de skulle betale flere penge i skat af deres royalties; at man ikke fortalte de lavtlønnede, at de, hvis de afgifter, som man forøger nu, slår igennem, faktisk mister penge på skattereformen; at man ikke fortalte vælgerne, at man ville drive Danmark i retning af en kraftigt øget ulighed på baggrund af den økonomiske politik, den skattepolitik, som regeringen har ført.
Den bekræftelse burde være klar nok at sige ja eller nej til: Var det et ærligt oplæg til valgkamp, som man lavede dengang, når man ikke fortalte vælgerne de her ting?
Frank Aaen (EL), 2009-05-26:
Ja tak.
Først en lille fortalelse: Lige før sagde skatteministeren, at det var et stort flertal i Folketinget, der har stået bag den her skattereform.
Det er vist, hvad man kan kalde en usædvanlig anvendelse af ordet stort.
Men mit egentlige ærinde var at spørge til den bemærkning, ministeren nu er kommet med utallige gange i den her diskussion, nemlig at de penge, der bliver brugt til skattelettelser her, ikke kunne være brugt til noget andet.
Det er jo lige så forsludret, som det lyder.
Altså, vil skatteministeren ikke erkende, at hvis man nu beholdt alle indtægtsforslagene, der ligger i den her pakke, og så droppede alle lettelser af topskatten, så var der ganske mange milliarder at bruge til mere velfærd?
Jesper Petersen (SF), 2009-05-26:
Nej, jeg havde ikke betænkningen med mig på talerstolen, så det var godt, at vi med lidt gestik kunne sørge for, at det så blev læst op.
Jeg har ikke noget imod, at linjerne bliver læst op af hr. Torsten Schack Pedersen i stedet for af mig.
Jeg vil bare sige, at det, at han læser de linjer op, jo ikke ændrer på det samlede billede af, at vi har fået en skattereform, som er pilskæv, som giver 1.000 kr. i lettelse til de lavest lønnede, hvis man er heldig, hvor meget af det kan være spist op af stigende afgifter.
De velstillede får derimod meget store skattelettelser.
De 10 pct. rigeste får over 16.000 kr. pr. person, og der er givet andre eksempler på meget vellønnede, bankdirektører og andre, som har fået endda meget, meget store skattelettelser.
Nej, det er ikke en socialt afbalanceret reform, og derfor kan vi ikke støtte den
, selv om vi, som hr. Torsten Schack Pedersen også refererer til, i udgangspunktet faktisk meget gerne ville have været med til at lave en skattereform, fordi det er så vigtigt.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-05-26:
Jeg er glad for, at hr. Jesper Petersen kan bekræfte, at den reference, som hr. Jesper Petersen kom med til skatteministerens svar på spørgsmål 3, jo slet ikke var fyldestgørende for, hvad det samlede svar på spørgsmål 3 var.
Jeg er da glad for, at vi fik det præciseret.
Nu skal vi så igen høre på den her kroner og øre-diskussion.
Jesper Petersen (SF), 2009-05-26:
Lige så forventeligt, som spørgsmålet er, lige så forventeligt må svaret være for hr. Torsten Schack Pedersen.
Det er nemlig, at der vil komme et fuldstændig samlet udspil.
Vi vil i god tid før næste valg lægge frem for vælgerne, hvad det er for en skattepolitik, en ny regering vil føre.
Det er jo i modsætning til den her regering, der inden valget advarede alle imod at stemme på nogen som helst, der kunne finde på at nedsætte en skattekommission, for det ville jo føre til kraftigt stigende skatter, og jeg ved ikke hvad.
Der blev advaret imod bål og brand, og jeg ved ikke hvad.
Det mener man så er den rigtige måde at gøre det på.
Nej, vi lægger det frem i god tid før valget, og så får vi en åben, redelig og ærlig diskussion om, hvad skattepolitikken skal være i det her land.
Vi fik refereret svaret på spørgsmål 3, og jeg vil gerne gentage: De 20 pct. rigeste af danskerne får knap 50 pct. af lettelserne.
Jeg kan sådan set ikke se, at det er så urimeligt, at de allermest velstillede i det her land, som tjener utrolig mange penge, også er med til at bidrage, altså at de brede skuldre bærer et tungere læs.
Det synes jeg sådan set er fuldstændig rimeligt, for at vi kan finansiere vores velfærdssamfund.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-05-26:
Det er jo også sådan, at hvis man skal have en skattelettelse, så kræver det sådan set, at man betaler skat, og derfor er det jo meget enkelt, at dem, der tjener mest, også får den største lettelse.
Er det ikke et stort bluffnummer, at man gør det her til en lighedsdiskussion i stedet for at koncentrere sig om det væsentlige, nemlig at sørge for at skaffe flere hænder og flere hoveder?
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-05-26:
Nu har jeg aldrig været talsmand for, at den måde, man har gjort det på, er den perfekte model.
Så jeg synes, der skulle være sket mere.
Men jeg synes stadig væk, at hr. Jesper Petersen fordrejer diskussionen lidt.
Ja, selvfølgelig kan skattesystemet bruges til at skabe lighed med osv., og det må man jo sige at det danske skattesystem om noget gør, både før, under og efter den her skattereform.
Det, der er det interessante, er, at vi står i en situation, hvor vi, hvis man ser det i et lidt større perspektiv, mangler hænder og hoveder til, at vi kan få vores velfærdssamfund til at køre rundt.
Der synes jeg, vi mangler svar fra SF på, hvad det er, man vil gøre, udover at plukke skindet af de folk, som er flittige og gerne vil gøre en ekstra indsats.
Jesper Petersen (SF), 2009-05-26:
Det er korrekt, at vi i Danmark har haft en situation, hvor skattesystemet har været brugt til at mindske uligheden, især fordi man har finansieret en række velfærdsydelser, som har været gratis og af relativt høj kvalitet, hvilket man desværre er ved at lave om på.
Faktum er jo, at man med den her reform øger uligheden og slet ikke lever op til målsætningen om at gennemføre en socialt afbalanceret reform.
Skattepolitikken alene kan ikke gøre det.
Nogle vil arbejde mere, andre vil ikke; nogle vil sige, at det er herligt, at de får mere ud af deres arbejdsindsats, så de kan tillade sig at holde mere fri.
Vi bliver også nødt til at blive langt dygtigere til at forebygge med hensyn til de mange, der på grund af livsstilssygdomme, arbejdsskader og andre ting desværre er nødt til at forlade arbejdsmarkedet tidligere, end de måske burde.
Der er en lang række tiltag, som der skal tages fat på ud over skattesystemet.
Det vil jeg medgive hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Jesper Petersen (SF), 2009-05-26:
Skattepolitik er da også en lighedsdiskussion.
Med skattepolitikken finansierer vi vores velfærdssamfund, der er med til at give en høj grad af lighed, men det at omfordele mellem folk ved hjælp af skattesystemet er da en lighedsdiskussion.
Jeg mener, det er sundt, at vi har et samfund, hvor der er en relativt lille forskel på folk, selv om den desværre bliver langt større i de her år, hvor uligheden vokser kraftigt, og antallet af fattige er steget.
På den måde hænger skattepolitikken da sammen med en lighedsdiskussion.
Jeg kan slet ikke se, at det ikke skulle hænge sådan sammen.
Til det første, hr. Simon Emil Ammitzbøll siger, vil jeg godt sige, at det jo er rigtigt nok, at man kan øge arbejdsudbuddet på den her måde.
Der kan være meget tvivl om, hvordan de her eventuelle dynamiske effekter præcis måtte være.
Men hvis man ville gøre det på den allermest effektive måde, så skulle man i højere grad hæve nogle af grænserne for, hvornår man skulle betale topskat, i stedet for at sænke procenterne.
Det var jo ikke det, der lå i regeringens udspil.
I det lå der i højere grad, at man ville have mere ulighed, større gevinst til de rigeste, og ikke så meget, at man alene fokuserede på arbejdsudbuddet.
Det var faktisk tilfældet i de forslag, der blev lagt frem.
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Det er korrekt, at vi efter valget egentlig rakte hånden ud til et bredt samarbejde, og at vi efter drøftelser med partierne accepterede ting i regeringsgrundlaget, som ikke havde været på vores dagsorden i valgkampen; det er korrekt.
Jeg troede egentlig, at det var det, som man havde efterspurgt fra oppositionens side, hvor man hele valgkampen igennem efterlyste en åbning imod et bredt samarbejde.
Når åbningen så kommer, kan vi se, at vi får kritik for det.
Det, der er sagen, er, at jeg undrede mig over, at SF klager over, at der er for lidt miljø i den her forårspakke, og at Socialdemokratiets ordførere siger, at der er alt for meget miljø, at der er for høje miljøafgifter.
Hvordan er det så, man vil være enig, når Socialdemokratiet indtil videre har sagt, at man støtter et skattestop, og SF siger, at det vil man aldrig nogen sinde støtte?
Så undrer jeg mig bare over, hvordan det er, at man er blevet enige.
Og det kan godt være, at forventningens glæde er størst i det her tilfælde, og sådan har jeg det egentlig, det tror jeg på, men jeg glæder mig til at se, hvad der egentlig kommer ud af drøftelserne mellem S og SF.
Jesper Petersen (SF), 2009-05-26:
Jo, men hele den snak tager jeg så som en bekræftelse af, at man inden sidste valg undlod at fortælle vælgerne, at man ville gøre alle de her ting, altså at man ville ramme en masse af dem på pengepungen, at man ville skævvride Danmark yderligere og skabe mere ulighed, noget, som jeg tror ret mange vælgere mener er en ret væsentlig ting.
Men det undlod man altså at fortælle, og nu skal bortforklaringen så være, at oppositionen havde sagt noget om, at de gerne ville have en skattekommission, som man så selv dunkede ned i valgkampen.
Jeg synes, den er noget søgt, og hvis man nu ville være så venlig ved oppositionen, kunne man jo prøve at lave noget, som det rent faktisk var til at finde et fælles flertal om, og ikke noget, der er så socialt pilskævt som det, vi har fået.
Vi kommer så tilbage til det med ærligheden.
Man lovede, at man ligesom ville lave en socialt afbalanceret skattereform.
Mener skatteministeren virkelig, at den massive skævvridning, som er i skattereformens forslag, at den enorme begunstigelse af de velstillede frem for af de lavestlønnede, hvor mange kommer til at miste penge, er udtryk for en socialt afbalanceret og ærlig skattereform på den måde?
Frank Aaen (EL), 2009-05-26:
Jeg skal gøre det ganske kort.
Men jeg vil sige, at der faktisk i de her forslag, som vi behandler her, er mange elementer, som vi godt kunne støtte, fordi det giver et fornuftigt finansieringselement betalt af de rigtige mennesker.
Hvis det havde været en diskussion om, hvordan vi skulle finansiere bedre velfærd, så tror jeg faktisk godt, at vi kunne have fundet frem til nogle fælles holdninger til flere af de her forslag.
Det var sådan en generel betragtning.
Så vil jeg sige, at vi under ingen omstændigheder kan stemme for L 203, fordi det indeholder huslejestigninger til lejerne, som vi også hørte det lige før.
Det er simpelt hen helt horribelt.
Det andet er, at jeg vil sige, at det ikke er så tit, man taber næse og mund, når man læser lovforslag, for man har vænnet sig til meget fra den her regerings side, men når man læser, at lovforslaget går ud på at halvere genbruget af flasker, og at det i øvrigt koster mellem 100 og 125 arbejdspladser, må jeg sige tak for ærligheden.
Det er fint, for så er der ikke nogen diskussion om, at det er det, der er virkningen.
Men at man har foreslået det, er simpelt hen ufatteligt.
Så vil jeg til allersidst sige, at vi har tænkt os at stemme for lovforslag nr. 205, for det betyder en grøn omlægning af bilbeskatningen.
Klaus Hækkerup (S), 2009-05-26:
Det er med hensyn til ministerens besvarelse af spørgsmålet om Færdselsstyrelsens kompetence i forbindelse med partikelfiltre.
Ministeren siger, at legalitetskontrollen ligger hos transportministeren.
Det vil sige, at kontrollen af, om der foregår noget, der er lovligt eller ej, er ministerens område.
Men spørgsmålet om, om det, der foregår, er hensigtsmæssigt, hører ikke under ministerens kontrol, og det vil sige, at spørgsmålet om den afvejning, der skal foregå mellem, hvor meget et partikelfilter må forurene, og den pris, der er på det, altså ikke hører ind under ministerens kompetenceområde.
Det har Færdselsstyrelsen kompetence til.
Så er mit spørgsmål til skatteministeren med hensyn til den her lov: Hvor er Folketingets muligheder for at følge op på det spørgsmål, hvis vi vil følge op på det til sin tid, når transportministerens kompetence alene dækker legalitetskontrol?
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Jeg kan i hvert fald love hr. Klaus Hækkerup, at jeg vil stille mig til rådighed til Folketingets drøftelser om det, herunder også spørgsmålet om, hvorvidt den måde, som tingene er indrettet på, er hensigtsmæssig i forhold til de målsætninger, som vi har om at nedbringe partikeludledningen i Danmark, for jeg mener, uanset hvor legalitetskontrollen måtte ligge, at det for det første er rigtigt at placere området der, hvor den faglige kompetence er højest, og det mener jeg den er i Færdselsstyrelsen, og for det andet vil jeg gerne påtage mig det politiske ansvar for, hvorledes den her lov udmøntes, fordi jeg mener, at det er et forslag, som jeg har haft en ikke uvæsentlig andel i udformningen af.
Klaus Hækkerup (S), 2009-05-26:
Det er meget venligt af ministeren, at han gerne vil påtage sig det politiske ansvar for udmøntningen af det her, men nu bliver kompetencen jo med loven lagt hos Færdselsstyrelsen, og så har skatteministeren ingen kompetence til at gribe ind.
Det kan godt være, at vi kan få en rigtig god debat i Folketinget om partikelfiltre og betalingen for dem, men kompetencen er jo ikke skatteministerens, den er Færdselsstyrelsens.
Og hvordan regulerer vi det i forhold, hvis vi gerne vil påvirke den beslutning, den afvejning, der skal foregå mellem, hvor meget en bil må forurene, hvilke krav der kan stilles til partikelfiltre, og hvad det må koste?
Kristian Jensen (V), 2009-05-26:
Jeg må indrømme, at jeg ikke helt forstår rækkevidden af den bekymring, som hr. Klaus Hækkerup har, for
sådan som jeg først forstod det på hr. Klaus Hækkerup, spurgte han om, hvem man politisk kunne holde ansvarlig for, hvorvidt det indhold, der kommer i bekendtgørelserne, lever op til det politiske formål.
Og der tilbød jeg sådan set at stille mig til rådighed for den politiske ansvarliggørelse, for det første svar, jeg gav, var på et spørgsmål om legalitetskontrollen, altså hvem der formelt står inde for de beslutninger, der tages.
Men hvis det er muligt i løbet af den tid, der er mellem andenbehandlingen her og tredjebehandlingen, skal jeg gerne tilbyde at uddybe besvarelsen skriftligt.
Jeg tror ikke, jeg har mulighed for at komme det ret meget nærmere på nuværende tidspunkt.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-05-26:
Det, vi skal diskutere her, og som er blevet diskuteret meget i de sidste uger, er jo rent faktisk et forholdsvis nyt begreb i dansk politik.
Det er sundhedsafgifter.
Det klinger jo rigtig godt, og vi tænker også på, at vi har miljøafgifter, så vi har nok en eller anden forforståelse af, hvilken ramme vi skal sætte det ind i.
Hos Socialdemokraterne har det i hvert fald en god klangbund, og det drejer sig jo om, at man skal sørge for at lave afgifter, som kan være med til at fremme sundheden.
Forebyggelsespolitik, som det her jo drejer sig om, er for Socialdemokraterne helt klart et spørgsmål om at lave langsigtet politik.
Langsigtet politik kræver, at man også får den lavet med et stort flertal.
Der hersker ingen tvivl om, at jo bredere flertal man får lavet politik med, jo mere langsigtet og levedygtig bliver den.
Derfor er det rent faktisk også bedrøveligt, at Venstre og De Konservative nu atter en gang sikrer sin politik med det absolut snævreste flertal.
Socialdemokraterne havde meget gerne været med i en forhandling på det her område.
Vi ville gerne have været med for at give yderligere perspektivering, men vi ville med sikkerhed også have kunnet være med til at give en øget kvalificering af lovforslaget.
Det er både på den ideologiske og den faglige tekniske front.
Skatteministeren har nu allerede vedkendt sig dårligt lovarbejde set i forhold til manglende differentiering af sukkerindholdet på visse produkter.
Socialdemokraterne mener, som det også er blevet præciseret af Forebyggelseskommissionen og mange udenlandske undersøgelser, at afgifter på eksempelvis tobak og usunde fødevarer har betydning for den sociale ulighed i sundhed.
Stigende ulighed i sundhed er fuldstændig uacceptabelt i et velfærdssamfund som det danske – set med socialdemokratiske øjne.
Men også økonomisk er det af afgørende betydning, at der fokuseres på alle elementer i forhold til forebyggelse.
I 2020 skønnes det, at 60 pct. af sundhedsudgifterne i Danmark går til sygdomme, som ville have kunnet være forebygget.
Det er en dybt alvorlig situation for de mange danskere, som vil blive syge, men det er også en dybt alvorlig situation set i forhold til samfundsøkonomien.
Men vi kan fra socialdemokratisk side jo ikke bakke det her forslag op, fordi det indgår i det samlede lovkompleks i skattereformen.
Og som hr. Nick Hækkerup med meget stor tydelighed i dag også har forklaret og sagt, synes vi, at skattereformen har så mange skæve vinkler på sig rent socialt, at det her er et stort problem – om end vi synes, at sundhedsafgifter har noget rigtig fornuftigt og mange rigtige perspektiver over sig.
Morten Østergaard (RV), 2009-05-26:
Den har en økonomisk 2015-plan, som den ikke rigtig kan leve op til.
Jeg ved, at De Konservative tidligere har stået for økonomisk ansvarlighed og har gået op i, at der ligesom skal være balance i regnskaberne.
Som det ser ud lige nu, er der et kæmpe hul, fordi der ikke er skabt tilstrækkelig med arbejdsmarkedsreformer til at sørge for, at der er den arbejdskraft, der skal bruges, så indtægter og udgifter hænger sammen med år 2015-planen.
Vil hr. Knud Kristensen anerkende, at med det her forslag bliver den udfordring større, for adskillige uafhængige eksperter har fastslået, at det her vil føre til en større strukturledighed i Danmark, og dermed bliver udfordringerne for regeringen større med det her lovforslags vedtagelse, bl.a. fordi man ikke har sikret sig, at der er ordentlige incitamenter i forhold til indsatsen for de forsikrede ledige?
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-05-26:
Jeg undrede mig lidt over den socialdemokratiske ordførers sidste bemærkning om, at man ikke kunne være med, fordi det var en del af den samlede skattereform.
Men hvis man nu gør sig den ulejlighed at læse, hvad Socialdemokratiet har skrevet i betænkningsbidragene til en række af de andre forslag, bl.a. L 198, så kan man se, at Socialdemokratiet stemmer for dem.
Men fordi det her forslag er en del af skattereformen, kan man ikke stemme for.
Kunne hr. Flemming Møller Mortensen ikke gøre os den tjeneste at forklare os noget om det indholdsmæssige?
Vi havde en spændende diskussion under førstebehandlingen om, hvad en pakke cigaretter skulle koste, og nu har hr. Flemming Møller Mortensen jo så haft omkring en måneds tid til at finde ud af, hvad Socialdemokratiet mener en pakke cigaretter skal koste.
Det ville da være befriende, hvis vi så kunne få svar på det i dag.