Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-12-15:
Da jeg hørte hr. Martin Henriksens ordførertale, blev jeg så lidt klogere på, hvad den her forespørgselsdebat går ud på.
Jeg kan forstå, at Dansk Folkepartis bekymring for de såkaldte multikulturelle strømninger bl.a. bunder i, at det ikke er alle folketingsmedlemmer, der går til gudstjeneste.
Som en af de gudløse, må jeg jo tilstå, at jeg heller ikke går til gudstjeneste.
Det er jeg nu ikke så bekymret for; jeg er ikke så bekymret for os gudløse.
Jeg ville være meget bekymret, hvis folketingsmedlemmer blev tvunget til at gå i kirke.
Det ville jeg synes var virkelig, virkelig problematisk.
For mig er frihed og frie samfund bl.a. kendetegnet ved, at man må vælge at lade være med at gå i kirke.
Det bekymrer ikke mig, hvis de ikke sidder ude i børnehaverne og taler om Jesus i december måned.
Jeg ville til gengæld være meget bekymret, hvis man fra Folketingets side besluttede, at de i børnehaverne skulle tale om Jesus i december måned.
Jeg synes i virkeligheden, at den her debat kan betegnes lidt som en alt godt fra DF-kassen-debat.
Jeg er så glad for at leve i et samfund, hvor mennesker ikke tvinges til at leve på en bestemt måde, et samfund, hvor man altså stort set kan få lov til selv at indrette sit liv.
Man skal selvfølgelig lige holde sig inden for lovens rammer, og det man gør, må ikke gå ud over andre mennesker, men man kan selv bestemme, hvordan man vil leve.
Jeg synes, at der i Danmark er en sund skepsis imod tankepoliti, imod fundamentalisme, hvor man vil tvinge andre til at være præcis som en selv.
Kære Dansk Folkeparti, jeg synes jo, at Dansk Folkeparti kan tage det helt roligt, for der er ikke nogen, der vil tvinge Dansk Folkeparti til at leve på en bestemt måde.
Til gengæld synes jeg også, at Dansk Folkeparti må finde sig i, at Dansk Folkeparti heller ikke kan tvinge andre til at leve på en bestemt måde.
Jeg synes, de sidste 10 år har været præget af en meget voldsom mistillid til alle dem, som er en lillebitte smule anderledes, og jeg synes, at det er så dejligt, vi har fået et nyt flertal og kan trække vejret lidt friere.
Det synes jeg er rigtig dejligt.
Det sidste, jeg vil sige, handler om ligestilling, for jeg kan forstå, at det er noget af det, som Dansk Folkeparti betegner som en særlig dansk værdi.
Jeg synes nu, at det lige er at gå langt nok at betegne ligestilling som særlig dansk og tage dansk patent på ligestilling.
Jeg tror nok, der ville være nogle mennesker rundtomkring i verden, som ville synes, at det var lidt underligt, men o.k. Med hensyn til ligestilling: Jeg synes jo, det er mærkeligt, at Dansk Folkeparti har haft 10 år som støtteparti til en regering, og jeg kan ikke huske, at Dansk Folkeparti nogen sinde har foretaget sig noget for at øge ligestillingen i det danske samfund.
Det synes jeg faktisk er et meget, meget stort ligestillingsproblem i det danske samfund.
Der kom nye tal i går, der viser, at lønforskellen stiger.
Det synes jeg er meget alvorligt.
Det andet, jeg må sige, er, at jeg kan forstå, Dansk Folkeparti interesserer sig særlig meget for ligestilling for kvinder med anden etnisk baggrund.
Jeg kan så bare konstatere, at det, der hedder timereglen, der også er blevet kaldt 450-timers-reglen, i særlig grad er gået ud over kvinder med anden etnisk baggrund end dansk.
Det er i meget høj grad dem, der har fået frataget kontanthjælpen, med det resultat at de har været et hundrede procent økonomisk afhængige af deres mænd.