runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2007-01-09:
Hvis den første pind i forslaget til vedtagelse skal være en tung pind, skal det godt nok være en meget, meget tung pind, for den fylder lidt over 2 linjer, mens resten fylder 17 linjer.
Så jeg må sige, at det skal være en meget tung pind, hvis den ligesom skal opveje resten.
Det, som hr. Simon Emil Ammitzbøll også er inde på, er, at den her debat er rejst af Dansk Folkeparti som et led i den hetz, som Dansk Folkeparti førte mod de mennesker, som var taget til Libanon.
Er det ikke lidt pinligt også for Det Konservative Folkeparti, at man nu danser efter Dansk Folkepartis pibe og hopper med på et forslag til vedtagelse, som er så negativt over for de mennesker, som måtte flygte på grund af Israels angrebskrig?
Er det ikke lidt pinligt, at Det Konservative Folkeparti på den måde danser efter Dansk Folkepartis pibe?
Lars Barfoed (KF), 2007-01-09:
Vi synes, at det er en god vedtagelse.
Der er intet i dette forslag til vedtagelse, som bare ligner hetz imod mennesker, der er rejst til Libanon i sommeren 2006.
Der er overhovedet intet af den art i det forslag.
Det, der er nævnt i forslaget til vedtagelse, er en række punkter, hvor vi altså har lært, at vi kan optimere og gøre tingene lidt bedre.
Jeg er egentlig ganske forundret over, at der er så mange ordførere her i salen, som er bekymrede over, at vi tager ved lære og – for at citere en tidligere statsminister – prøver at gøre det lidt bedre næste gang, selv om det var rigtig godt gået første gang.
Rune Lund (EL), 2007-01-09:
Men det, som alligevel står tilbage, er, at vi i dag har en debat på baggrund af nogle synspunkter fra Dansk Folkeparti, som f.eks. helt klart skelner mellem, hvem der er turister i Thailand i forbindelse med en tsunamikatastrofe, og hvem der er turister i Libanon.
Det er jo det, der er på dagsordenen i forbindelse med den her debat.
Derfor synes jeg også, at man, i og med at man går med på et forslag til vedtagelse sammen med Dansk Folkeparti, danser efter Dansk Folkepartis pibe, hvor man nu sammen med Dansk Folkeparti, Venstre og også Socialdemokraterne, desværre, laver en vedtagelse, som ligger lige i forlængelse af det, som Dansk Folkeparti har villet hele tiden, nemlig føre en hetz mod de mennesker, som blev bombet sønder og sammen i Libanon.
Er det ikke at danse efter Dansk Folkepartis pibe?
Lars Barfoed (KF), 2007-01-09:
Nej, jeg synes, det er helt forvrøvlet af hr. Rune Lund at gøre en vedtagelse til noget, der bare ligner en hetz mod nogen som helst.
Der er tale om, at vi anerkender den danske indsats i forbindelse med evakueringen fra Libanon sidste år, og så siger vi, at der er noget, vi kan lære af den.
Der bliver fremsat en række forslag.
De kunne for så vidt have været nævnt under en pind.
Så ville der være en pind til de gode ting og en pind til det, vi kan lære af.
Men sådan kan man jo ikke gøre tingene op.
Vi nævner de områder, hvor vi kan optimere tingene, gøre tingene lidt bedre, og det har intet som helst med en hetz at gøre.
Søren Espersen (DF), 2007-01-09:
Det var bare lige for at gøre opmærksom på, at jeg aldrig har sagt, at jeg ikke forstår, at folk gerne vil til Libanon.
Det er jo et dejligt land, når der ikke er krig.
Jeg har selv været der og kunne sagtens finde på at tage af sted igen.
Man må altså gerne tage til Libanon, hvis man som kontanthjælpsmodtager eller som arbejdsløshedsunderstøttelsesmodtager har fået lov at tage af sted.
Hvis man som kontanthjælpsmodtager spørger, om man må have lov til at tage på ferie, får man sikkert lov til at tage på ferie i en kortere periode.
Vil hr. Simon Emil Ammitzbøll ikke bekræfte, at det er det, det her drejer sig om, og ikke er et forsøg på at mistænkeliggøre dem, der tager til Libanon, og at de, hvis de har forholdene i orden, gerne må?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-01-09:
Jeg vil på ingen måde være med til at legitimere den mistænkeliggørelse, som Dansk Folkeparti har lagt for dagen, lige siden vi første gang drøftede det her spørgsmål, allerede mens krigen stadig var i gang.
Men jeg bryder mig ikke om den mistænkeliggørelse, der ligger i det, fordi der tilfældigvis var krig i et område, hvor der bor nogle mennesker, som Dansk Folkeparti åbenbart ikke bryder sig særlig meget om.
Det får hr. Espersen mig ikke til at sige.
Søren Espersen (DF), 2007-01-09:
Vi spurgte faktisk på et tidspunkt regeringen, nemlig i spørgsmål nr. S 6271, hvorfor der ikke blev tilbudt vederlagsfri evakuering af danske statsborgere, der befandt sig i krigszonen i det nordlige Israel, som blev udsat for bombardement af hen ved 1.500 libanesiske raketter.
Og der blev svaret, at det klarede israelerne jo nok selv.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-01-09:
Nu er jeg jo et rimeligt menneske, så der vil jeg sige, at jeg overhovedet ikke vil afvise, at det kunne være kommet på tale, tværtimod.
Men alene spørgsmålet understreger vel også lige præcis den manglende balance, der er i Dansk Folkepartis syn på den her sag.
Jeg synes sådan set, at vi skal behandle folk ordentligt, lige meget hvilken baggrund de har, og hvor de kommer fra, og at den danske stat selvfølgelig skal hjælpe folk, hvis de er i krigslignende situationer.
Morten Bødskov (S), 2007-01-09:
Der er et eller andet, der siger mig, at Socialdemokratiet har ramt rigtigt med den her formulering, ikke mindst i lyset af at hr. Søren Espersen sagde, at vi tog afstand fra det, og hr. Rune Lund siger, at vi tilslutter os det ved den her formulering.
Vi noterer os, at regeringen har tilkendegivet, at man vil komme med det her forslag, og som hr. Rune Lund ved, er det sådan, at når lovforslag bliver fremsat, forholder man sig kritisk til dem, og det vil vi også gøre med de her forslag; der er ikke nogen som helst stillingtagen til de tilkendegivelser, der er her fra integrationsministeren – der er jo ikke engang kommet et lovforslag endnu, så vi aner ikke, hvad det er.
Vi noterer os bare, at integrationsministeren har tilkendegivet det, og der ligger ingen holdningstilkendegivelse med hensyn til det.
Det kommer, når vi ser lovforslaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-09:
Jeg kan bare konstatere, at hr. Søren Espersen gætter på nogle tal.
Ifølge de tal, der er for evakueringen, var det sådan, at der var 838, som ikke var med i dagpengesystemet.
Det kan være folk, der har arbejde; det kan være folk, der er på førtidspension; det kan være folk, der er på kontanthjælp; det kan være folk, der står helt uden for arbejdsmarkedet, og hr. Søren Espersen ved lige så lidt som jeg, om der er en eneste af de her personer, der er social bedrager.
Konsekvensen af det her fordomsfulde gætteri er jo i virkeligheden, at hvis vi skal føre kontrol, handler det om, at alle mennesker, der rejser ud og ind af det her land, skal kontrolleres, for om du tager på ferie i Libanon eller du tager på ferie på Gran Canaria, er fuldstændig ligegyldigt.
Er det det, hr. Søren Espersen vil?
For så har hr. Søren Espersen lige præcis misforstået og misbrugt det her Lenincitat på præcis samme måde, som Stalin gjorde det til at indføre kontrolsamfundet i hans lykkesamfund.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-01-09:
Nu konstaterede hr. Søren Espersen jo en hel masse ting om sociale bedragere, og den fik jo ikke for lidt med det her billede af de mange mennesker, som var taget til Libanon, mens de hævede ved kasse et.
Med de udsagn om de her sociale bedragere kunne jeg godt tænke mig at få at vide, hvor mange kontanthjælpsmodtagere hr. Søren Espersen har kendskab til af dem, som han nu vil have kontrolleret, som har begået bare en eneste form for socialt bedrageri.
Kim Mortensen (S), 2007-01-09:
Det er rigtigt, at det normalt foregår sådan, at der kommer et konkret udspil, og så bliver det sendt til forligspartiernes ordfører, og så får vi en diskussion af det.
Men når nu vi har sådan en spørgetime som den her, og vi under de foregående to spørgere sådan var inde omkring, at ministeren jo har ret til at give sin mening til kende og fortælle, hvad ministeren mener, kunne det jo også være, at ministeren her i spørgetiden så ville bidrage med, hvad det var for nogle tanker, ministeren gik med lige præcis omkring et udspil, der er varslet i dagspressen.
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Jeg tror, jeg er enig med spørgeren i den holdning, han her har antydet, nemlig at det måske ikke er lovgivning og kontrol, der er løsningen på problemet, men udbredelse af bedste praksis, og jeg gav jo bolden op ved selv at nævne et rigtig godt eksempel på god praksis, som jeg lige har belønnet med en undervisningsmiljøpris før jul.
Kim Mortensen (S), 2007-01-09:
Man kan sige, at skolerne jo allerede i dag skal lave en antimobbepolitik.
Det er der, så vidt jeg lige husker, omkring 40 pct. af skolerne der har gjort, og det vil sige, at der mangler et antal skoler.
Der kunne jo måske være en idé i, at der fra ministerens side blev taget initiativ for at motivere de sidste skoler, der ikke har lavet en antimobbepolitik.
Det kan så i parentes siges, at det nok ikke vil blive stærkt motiveret ved, at endnu flere forældre lægger sag an mod skolerne på baggrund af en konkret politik, der er vedtaget af skolerne, og at det måske endda vil kunne betyde det modsatte, men man kunne jo forestille sig, at der kom initiativer for at få de sidste skoler med i det udspil, der bliver varslet fra ministeren.
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Jeg håber ligesom spørgeren, at vejen via det retslige system ikke bliver nødvendig at betræde.
Jeg har jo også bemærket, at alt for mange skoler ikke har opfyldt deres pligt ifølge undervisningsmiljøloven til at udarbejde en redegørelse.
Jeg har rykket for den redegørelse og går ud fra, at vi nu får den fra alle skoler og alle kommuner.
Og jeg går ud fra, at en af de ting, som vi skal drøfte med hensyn til, hvad vi kan gøre ved mobning, når vi mødes, er, om man i forbindelse med netop den lovgivning kan understrege forpligtelsen, når det gælder forebyggelse af mobning.
Kim Mortensen (S), 2007-01-09:
Så ministeren kunne jo passende i sit sidste svar give en tilkendegivelse til de skoler om, hvorvidt det er tænkningen, at man vil lægge noget ressourcemæssigt bag sådan et udspil.
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Jeg kan ikke forhindre hr. Kim Mortensen i at fremsætte forslag om ekstra penge – det ligger jo i hans gener og i hans partis gener – men det er nu ikke det første, jeg vil komme med.
Jeg vil hellere sige, som den fornemste skoleordfører for Socialdemokratiet gjorde i et fremragende tiltrædelsesinterview: Send ikke flere penge.
Det synes jeg egentlig var et frisk budskab.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kim Mortensen (S), 2007-01-09:
Mit spørgsmål er så i en lidt anden boldgade, nu vi kan konstatere, at meningstyranniet udelukkende repræsenteres af Dansk Folkeparti og ikke deles af undervisningsministeren, som man ellers fejlagtigt kunne have opfattet det, hvis man læste dagspressen.
Det handler sådan set om en lidt kedelig sag om et forældrepar, der har rejst en sag om mobning mod Taastrup Privatskole, hvor deres søn er blevet udsat for mobning og derfor har måttet forlade skolen.
I den forbindelse har ministeren varslet, at ministeren vil komme med et konkret udspil for at begrænse eller komme mobningen i folkeskolen til livs.
Spørgsmålet er mere præcist: Hvad er det for et udspil, ministeren planlægger at komme med i den forbindelse?
Bente Dahl (RV), 2007-01-09:
Ministeren affærdigede det med begrundelsen, at spørgsmålet baserede sig på et enkelt eksempel – jeg tror, det var et fra Skive, men det er sådan set underordnet, om det var fra Skive eller andre steder i landet.
Jeg vil på den baggrund gerne høre ministerens redegørelse for hans politik på SFO-området.
Må jeg forstå det sådan, at ministerens svar går ud på, at når blot tingene er udgiftsneutrale, så er det lige meget, hvordan man får pengene ind; det må bare ikke koste ekstra?
Jeg spurgte jo, om ministeren ville gøre rede for sin politik på området; om ministeren har en politik for SFO-området.
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Hvad angår skolefritidsordninger, har vi FOA's udmærkede analyse, som ganske vist fortier, at vuggestuer også er blevet gjort billigere, og som fortier, at børnefamilieydelsen bliver sat i vejret, men den er dog redelig, når det gælder beskrivelsen af skolefritidsordningerne, fordi den jo altså vedstår, at taksten på skolefritidsordninger her i 2007 i gennemsnit i forhold til 2006 bliver sat op med 0,9 pct., altså under 1 pct., og det skal sammenholdes med, at taksten sidste år blev sat ned i de fleste kommuner.
Det tror jeg er en redelig og afbalanceret beskrivelse af, hvordan takstpolitikken har været på skolefritidsordningernes område.
Hvad angår skolefritidsordningerne i øvrigt, er det sådan, at jeg med glæde har godkendt flere heldagsskoler, som inddrager skolefritidsordningerne på en helt ny måde.
Jeg er også med på, at vi skal beskæftige os med indholdet i skolefritidsordningerne.
Det er vigtigt, at skolefritidsordningerne bliver stedet, hvor børn fra ikkeboglige hjem eller fra fremmedsprogede hjem kan få lektiehjælp osv.
Bente Dahl (RV), 2007-01-09:
Det kommunale selvstyre er vi jo glade for alle sammen, og i øjeblikket synes jeg, det er under pres – sådan ser det ud med regeringens meget stramme styring af kommunernes økonomi.
Altså, man kan jo have sin mistanke.
Regeringen har et skattestop, og samtidig med at der er et skattestop, bliver priserne i SFO'erne sat voldsomt op. Jeg vil spørge ministeren, om det ikke er uforeneligt med regeringens politik på områ det, idet man kan sige, at det er en ekstra skat, der bliver lagt på børnepasningen i SFO?
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Man må undre sig over det sidste spørgsmål, eftersom jeg jo lige har oplyst i alle detaljer, at der ikke er tale om, at SFO-taksterne er blevet sat voldsomt op.
De er blevet sat op med, hvad der svarer til priser og lønninger plus 0,9 pct., mindre end 1 pct., ekstra, og det skal, som jeg sagde før, sammenholdes med, at de året før blev sat ned i 188 kommuner, mens de kun blev sat op i 53 kommuner – jeg kan oven i købet tallene udenad.
Så der er overhovedet ingen baggrund for at sige, at SFO-taksterne er blevet sat op.
De er hverken blevet sat voldsomt op eller er blevet sat op, hvis man ser det over bare en lille årrække.
Så der er overhovedet ikke baggrund for at stille det spørgsmål.
Det har ikke en pind at gøre med skattestoppet, for kommunerne betaler ikke skattestoppet, det gør staten.
Staten har givet kommunerne alt, hvad de skal bruge til at skabe den lettelse i børnefamiliernes økonomi, som fra næste år vil betyde 13.000 kr. ekstra for en lille familie med to børn.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bente Dahl (RV), 2007-01-09:
Hen over jul – måske var det lige før jul – kom ministeren med et forslag, der gik ud på, at ældre, der visiteres til ydelser i hjemmet, skal have pengene, sådan at de ældre selv kan ansætte deres hjælp; de skal altså være arbejdsgivere.
Hvordan vil ministeren sikre, at den enkelte kan overskue sin situation med alle de krav, der er om at udfylde papirer som dokumentation for arbejdsgiverfunktionens udførelse?
Det, jeg gerne vil begrunde spørgsmålet med, er, at der jo er nogle grunde til, at de ældre er blevet visiteret.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-01-09:
Ja, de ældre er blevet visiteret, fordi der er nogle funktioner, de ikke længere selv magter og derfor har brug for hjælp til.
Men derfor synes jeg, man er nødt til at respektere de ønsker og behov, som den enkelte ældre selv har, og der er nogle, der gerne vil være arbejdsgivere og selv administrere, selv bestemme, hvem der skal udføre servicen for dem.
Samtidig gælder det selvfølgelig om at se på, hvor nemt vi kan gøre det at forvalte arbejdsgiveransvaret.
Den diskussion har vi bl.a. haft, fordi mange handicappede selv ønsker at ansætte den medhjælper, som de har brug for, og vi er faktisk ved at indhente oplysninger fra andre lande for at se, om vi kan gøre det på en nemmere måde, end tilfældet er i dag.
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Det pågældende indslag i Tv-avisen var efter min mening særdeles tendentiøst og useriøst, for ikke at sige propagandistisk, og den borgmester fra Struer, som blev interviewet, har da også erklæret, efter hvad jeg har hørt, at han var blevet beklippet og ikke refereret ordentligt.
Jeg kan også forstå, at Kommunernes Landsforening blev spurgt, men ikke kom med i interviewet, fordi de ikke støttede den tendens, der var i indslaget.
Og sådan er der så meget i det dybt beklagelige indslag, som der var god grund til at jeg korrigerede.
Jeg vil godt oplyse om, at hvis borgmesteren i Struer har sagt, at han var nødt til at sætte betalingen i skolefritidsordninger op for at finansiere den lavere forældrebetaling i daginstitutioner, så har han talt mod bedre vidende, for den lavere betaling i daginstitutioner er finansieret fuldt ud af staten med 0,5 mia. kr. i 2006 og næsten 1.100 mio. kr. i 2007 og 2008, og derudover kommer så i øvrigt den forhøjede børnefamilieydelse med 2.000 kr. pr. barn fra næste år.
Det så ud, som om han gjorde det, og det vil jeg så gerne påtale, men han siger, at han ikke er blevet refereret rigtigt, og det tror jeg gerne – meget gerne – efter at have været igennem den oplevelse forleden.
Nu er jeg jo så englelig tålmodig, at jeg går med til at besvare de samme spørgsmål fem gange i træk, og derfor skal jeg da gerne gentage det: Jeg har fået et spørgsmål igennem Folketingets spørgeinstitut, som jeg har givet et meget kort svar på: Jeg vil opretholde den nuværende ordning, jeg vil ikke gribe ind, jeg vil ikke udøve kontrol – og så er jeg blevet spurgt om min personlige mening, og den kan jeg jo så godt antyde.
Og jeg har kun antydet det i de svar, jeg har givet.
Min sjæl, hvad vil du mer? skrev Thomas Kingo.
Jeg forstår slet ikke, at hr. Troels Ravn kan se noget problem.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Troels Ravn (S), 2007-01-09:
Vi er jo helt enige om, at vi skal have lov til at sige vores mening – det er også det, vi er i gang med nu – men når undervisningsministeren i skarpe vendinger kritiserer flere bøger, der bruges til undervisning, er det så ikke også en tangering af censur og dermed altså også et spørgsmål om ytringsfrihed for de her involverede lærebogsforfattere?
Søren Espersen (DF), 2007-01-09:
Det er jo vanskeligt at vide, i det øjeblik vi ikke har de tjekmuligheder, som vi nu får.
Christine Antorini (S), 2007-01-09:
Tak for ordet.
En af de debatter, som jeg nok mindst havde forestillet mig ville blive rejst her hen over julen, var sådan en censur af skolebøger-debat.
Det er noget, som jeg egentlig troede for længst var forpasset i løbet af 1970'erne, selv om jeg har lagt mærke til, at der er nogle, der en gang imellem pipper om røde lejesvende hist og her.
Jeg ville egentlig gerne til en start åbent spørge ministeren, fordi jeg har været lidt i tvivl om, hvad ministeren mente om det, nemlig om han på den ene side skal have en personlig mening, om ministeren godt kan give nogle kommentarer, om det er nogle skolebogsytringer, ministeren bryder sig om eller ikke bryder sig om, eller om ministeren på den anden side synes, det er en god idé, hvad Dansk Folkeparti har foreslået, at der skal være sådan en slags censurnævn.
Hvad er det egentlig, ministeren mener, når mi nisteren har sagt, at det ikke er særlig heldigt, at der kan være personlige meninger i skolebøger?
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Nu skal jeg sige til spørgeren, hvad frisind er.
Frisind er, når man siger: Jeg er uenig med dig, men jeg vil slås for din ret til at sige og skrive, hvad du mener.
Det er det, jeg har praktiseret, da jeg fik forelagt forskellige formuleringer fra diverse skolebøger, som jeg i hvert fald ikke var enig i.
Jeg sagde: Jeg vil ikke blande mig.
Der skal ikke være censur.
Jeg holder fast ved den ordning, at ministeren ikke kan blande sig i, hvad der står i skolebøger.
Det er skolebestyrelser og rektorer, som har ansvaret.
Til gengæld har jeg friheden til at sige, hvad jeg mener, og den frihed har jeg benyttet mig af.
Hvis ikke en minister i sager, hvor han overhovedet ikke har nogen som helst indflydelse, har lov at udtrykke en mening, hvor er vi så henne?
Det er nemlig ikke frisind.
Frisind er, at man siger: Sådan mener jeg, men jeg vil slås for din ret til at mene noget andet.
Det er frisind.
Christine Antorini (S), 2007-01-09:
Så vil jeg gerne spørge, om det er ministerens intention, at hver gang nogen finder en sætning, som vedkommende ikke er enig i, vil ministeren give sin mening til kende.
Jeg har en hel konkret tekst, som jeg gerne vil bede om ministerens mening om.
Det er nemlig sådan, at jeg går til engelsk her i Folketinget, og der har vi en udmærket bog, der hedder Britain In Close-up – jeg har den her, hvis ministeren ikke skulle kende den.
Jeg har oversat en lille passage, for i mandags handlede min lektie om immigrationspolitikken i England.
Det, der står – og jeg har oversat det, så kan jeg blive bedømt for min oversættelse – er: Mange briter tror, de bor på en overfyldt ø.
Regeringen har sjældent fortalt vælgerne, at indvandrere tager vigtige job, som briterne ikke vil tage.
I stedet har regeringen haft en tendens til at tale til enøjede populistiske fordomme om, at immigration er et problem frem for en fordel.
Det må man jo sige er en klar personlig holdning til immigration, og jeg vil gerne høre ministerens mening om, hvorvidt det er tilstedeligt med den slags personlige holdninger i undervisningsmateriale til os folketingsmedlemmer.
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Jeg vil ikke indføre kontrol, hverken på den ene eller den anden måde.
Jeg vil holde fast i den gode model, vi har, fordi den befrier ministeren og befrier skolerne for at blive udsat for pression f.eks. fra ambassadører eller fra politiske partier.
Den vil jeg holde fast i.
Men hvis fru Christine Antorini i begrundelsen for spørgsmålet har nævnt et eller andet, som ikke bør stå i en skolebog, vil jeg da have lov til at tilføje, at jeg i øvrigt ikke synes, det er en heldig formulering.
Christine Antorini (S), 2007-01-09:
Tak for opfordringen til at få en skriftlig vurdering fra ministeren af, om den her personlige holdning er egnet for folketingsmedlemmer eller ej.
Men jeg er så nødt til at spørge, om det er sådan, at alle kan bruge ministeren som sådan en slags, kan man sige, uformel bedømmelsesinstans, så hver gang nogle er uenig i en eller anden skolebog, kan de stille et spørgsmål til ministeren, og så vil ministeren komme med sin personlige vurdering.
Eller vurderer ministeren, at man måske også nogle gange bare kan sige – hvis jeg skal tage ministerens ord om ytringsfrihed for pålydende – at de nok selv kan finde ud af det lokalt.
Kan vi forvente en kommentar, hver gang man beder om det, eller er det en selektiv vurdering, der kommer fra ministeren?
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Ja, hvis fru Antorini i lighed med hr. Martin Henriksen beder mig om min personlige mening, vil jeg da ikke udelukke, at jeg vil udtrykke min personlige mening.
Men jeg skrev faktisk i et af svarene til hr. Martin Henriksen, at jeg synes, Folketingets spørgeinstitut er et dårligt sted at føre debatter i.
Det sagde jeg nemlig.
Christine Antorini (S), 2007-01-09:
Jeg vil bare spørge, om ministeren måske så har gjort sig den overvejelse, at det ikke er noget en minister skal uddele sin personlige mening om, men netop sige, at det her må den enkelte skole selv tage ansvar for – den lokale skolebestyrelse, skoleledelse, lærerne, de faglige udvalg, forældrene – i stedet for alligevel at være en halv smagsdommer over, hvad der er godt og skidt.
Bertel Haarder (V), 2007-01-09:
Det sidste, som fru Christine Antorini her har sagt, er jeg jo fuldstændig enig i.
Vi skal fastholde den ordning: ingen kontrol, jeg blander mig ikke.
Derfor er jeg heller ikke smagsdommer.
Men hvis et medlem af Folketinget beder mig om min personlige mening, vil jeg da ikke udelukke, at jeg giver udtryk for min personlige mening.
Når jeg tænker på, hvad vi skal høre på, har vi så ikke lov at sige noget?
Det vil jeg sandelig forbeholde mig ret til at gøre.
Hermed sluttede spørgsmålet.