Jan E. Jørgensen (V), 2011-11-17:
Det er altid de voksnes skyld, siger Lars Brygmann i den danske film »Rembrandt«, hvor han spiller den dybt kriminelle familiefar Mick.
Jeg kom til at tænke på filmen, da jeg læste lovforslag nr. L 9, for her lægges der nemlig op til, at det fremover skal gøres mere vanskeligt for en far eller en mor at have sit barn under 3 år med sig i fængsel.
På den ene side er det problematisk og potentielt skadeligt for små børn at opholde sig i et fængsel, men på den anden side er det mindst lige så problematisk og potentielt skadeligt for et lille barn at blive fjernet fra sin far eller mor.
Og det er helt sikkert de voksnes skyld, at dilemmaet opstår, men det er barnet, det går ud over.
Venstre er enig i de mange høringssvar, der er indkommet, hvor det fastslås, at det skal være barnets tarv, der afgør, om en indsat kan have sit barn med sig under et fængselsophold, men vi vil under udvalgsbehandlingen have undersøgt, om det er muligt at etablere afsoning under forhold, hvor hensynet til barnets tarv kan blive varetaget, sådan som Kriminalforsorgsforeningen, Landsforeningen af Forsvarsadvokater, Institut for Menneskerettigheder, Red Barnet og Børnerådet påpeger i deres høringssvar.
Det drejer sig om ganske få børn årligt, så det burde være muligt for justitsministeren at finde en løsning på problemet.
Derudover lægger lovforslaget op til følgende: udvidet mulighed for at fravige nærhedsprincippet, der går ud på, at man som udgangspunkt skal sættes i fængsel tæt på sin bopæl; mulighed for at give udgangskarantæne i alle tilfælde, hvor en tilladelse til udgang nægtes eller tilbagekaldes; indførelse af en regel om, at tvangsmæssig udelukkelse fra fællesskabet som udgangspunkt ikke kan vare mere end 3 måneder, samt adgang til undtagelsesvis at udelukke en indsat fra fællesskabet i op til 5 dage, hvis det er nødvendigt for at beskytte den indsatte selv mod overgreb fra andre indsatte; udvidet adgang til at modregne i lønnen, når den indsatte har udøvet hærværk eller lignende; erstatning til dømte, der ved en fejl har udført for meget samfundstjeneste; og afgiftsfri domstolsprøvelse af visse af Kriminalforsorgens afgørelser.
Endelig er der en bestemmelse, som må vække misundelse blandt de fleste af landets præster.
Det er nemlig et decideret problem i fængslerne, at der kommer så mange til gudstjeneste, at det ligefrem udgør et sikkerhedsproblem.
Venstre er umiddelbart enig med Landsforeningen af Forsvarsadvokater, Kriminalforsorgsforeningen og Institut for Menneskerettigheder i, at problemet som udgangspunkt bør løses ved at holde flere gudstjenester, men vi vil under udvalgsbehandlingen forsøge at komme i dybden med baggrunden for, at så mange indsatte i de danske fængsler gerne vil i kirke.
Der er tale om fornuftige forslag, som vil give Kriminalforsorgen bedre mulighed for at sikre, at afsoningen foregår på en måde, der tager hensyn til både medarbejdernes og de indsattes sikkerhed.
Straffuldbyrdelsesloven er blevet ændret i flere omgange de seneste år, og der har generelt været bred opbakning i Folketinget til løbende at justere loven, så vi sikrer de bedst mulige forhold i landets fængsler.
Så selv om regeringens parlamentariske grundlag, Enhedslisten, hidtil har nægtet at tage ansvar for at sikre en ordentlig hverdag for de ansatte i Kriminalforsorgen ved tidligere revisioner af straffuldbyrdelsesloven, træder Venstre gerne til og hjælper regeringen med at få flertallet på plads i denne sag, og vi ser frem til udvalgsbehandlingen.