runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Camilla Hersom (RV), 2012-03-29:
Nu er det jo svært at forhindre folk i at forsikre sig, og det har vi heller ikke noget imod.
Vi mener ikke, at det skal være fællesskabet, der understøtter den udvikling, men om folk vil forsikre sig eller ikke vil forsikre sig, står dem jo frit for, vi lever i et frit land.
Det, vi har imod 1-måneds-behandlingsgarantien, er, at den favoriserer en lille gruppe, nemlig en gruppe, som er forholdsvis nem at diagnosticere, hvor operationerne er forholdsvis ukomplicerede, og for hvem det selvfølgelig i de fleste tilfælde er en fordel at komme til før end senere.
Men der er en lang række andre patientgrupper i det danske sundhedsvæsen, som også har behov for behandling, og som også har behov for hurtig udredning, og det er dem, vi vil tilgodese ved at sige, at det må være et fagligt helhedsskøn, der gælder her.
Vi må se på det ud fra en helhedsbetragtning og sikre, at vi bruger ressourcerne bedst muligt.
Så kan det godt være, at det ikke er rart at have ondt i sit knæ en måned længere, men man dør ikke af det.
Jane Heitmann (V), 2012-03-29:
Jeg er fuldstændig målløs over at høre ordføreren stå fra talerstolen og sige, at læger nærmest pr. automatik sender patienter til operation – samtidig med at ordføreren står og taler om faglighed.
Vil ordføreren bekræfte en gang til, at ordføreren faktisk mener, at lægerne pr. automatik har sendt patienter til operation?
I min verden er det faktisk det samme som at sige, at lægerne bryder deres lægeløfte, og at det ikke er på et fagligt forsvarligt grundlag, at patienterne er sendt til operation.
Camilla Hersom (RV), 2012-03-29:
Jeg er da glad for spørgsmålet, for det er ikke det, jeg har sagt.
Det, der er essensen i behandlingsgarantien, er jo, at hvis man har en diagnose, som kan klares med en operation, men også med andet, så har man haft en mulighed for at gå til et privathospital, hvis der ikke var kapacitet i det offentlige sygehusvæsen.
Det har kostet nogle penge; det er ikke gratis.
Det har været gratis for den enkelte, bevares, eller det har føltes som gratis, men det er ikke gratis.
Og de ressourcer mener vi man kan bruge bedre ved at lave en helhedsvurdering af: Hvem skal behandles hvornår?
Det vil heller ikke være sådan, at det vil stå mejslet i sten, at det er den ene eller den anden sygdom, der skal til, på det ene eller på det andet tidspunkt, for det kan jo være fuldstændig individuelt også inden for de forskellige diagnoser, hvornår man har behov for en operation, og hvor hurtigt det skal gå.
Og det mener vi skal være en lægefaglig vurdering.
Og når vi laver det her, er det jo på baggrund af de reaktioner, som er kommet fra den lægefaglige verden.
Jane Heitmann (V), 2012-03-29:
På den ene side har vi hørt ordføreren sige, at den cirka halve million danskere, der har benyttet behandlingsgarantien, er en stor gruppe, på den anden side har vi også hørt ordføreren sige, at ifølge ordføreren favoriserer den nuværende behandlingsgaranti en lille patientgruppe.
Jeg er fuldstændig i vildrede med, hvad det egentlig er, ordføreren mener med hensyn til det antal mennesker, som faktisk har gjort brug af behandlingsgarantien.
På det grundlag synes jeg lige, jeg bliver nødt til at spørge ordføreren: Når vi nu taler om lige i omegnen af en halv million danskere, som har gjort brug af behandlingsgarantien, mener ordføreren så, at man med en behandlingsgaranti sætter patienten i centrum, eller mener ordføreren, at man faktisk fjerner patienten fra centrum med det her prioriteringssystem, som ordføreren taler så varmt for?
Camilla Hersom (RV), 2012-03-29:
Vi har privathospitaler i Danmark, og Det Radikale Venstre har ikke noget imod privathospitaler.
Vi har noget imod, at man har overbetalt privathospitaler.
Vi har noget imod, at man har favoriseret det, at private arbejdsgivere kunne få fradrag for at give deres medarbejdere en sygeforsikring til behandling på privathospital.
Dét har vi noget imod.
Men vi har ikke noget imod, at privathospitaler eksisterer, og jeg kan da sagtens forestille mig, at der kan samarbejdes mellem det private og det offentlige.
Der skal bare ikke finde overbehandling sted, og det, der er hovedessensen her, er, at de mest syge bliver behandlet først.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-03-29:
Den 24. februar 2011 var Lægeforeningen ude at sige, at behandlingsgarantien skævvrider, og det lægger sig op ad nogle udtalelser, der også er kommet fra Dansk Sygeplejeråd og andre faggrupper i vores danske sundhedsvæsen.
Her havde man været ude spørge de mange, mange lægevidenskabelige selskaber, der findes, hvad man syntes, og hvad man havde oplevet.
Og 71 pct. af de lægevidenskabelige selskaber var enige i, at en af konsekvenserne af behandlingsgarantien er, at patienter med størst behov for behandling ikke nødvendigvis kommer først i behandling.
72 pct. af selskaberne er enige i, at medicinske patienter tilsidesættes til fordel for kirurgiske patienter.
Nu er de medicinske patienter og særlig de ældre ofte nogle af dem, som Dansk Folkeparti har udtalt sig meget om og gerne vil lave indsatser for.
Er det så ikke lidt mærkværdigt, at man ikke også er villig til at prøve at kigge på, hvordan vi kunne fordele ressourcerne lidt bedre i det danske sundhedsvæsen, sådan at vi netop kunne bruge nogle af ressourcerne på vores ældre mennesker?
Liselott Blixt (DF), 2012-03-29:
Vi har jo kæmpet med en VK-regering, og vi har skubbet på og fået nogle penge sat af til netop de ældre, sundhedstiltag, de handicappede osv.
Nu skal vi så kæmpe videre med en ny regering og få den til at komme med nogle af de ting, som man har lovet.
Her ville vi have sagt: De her penge kan vi bruge på de kræftpatienter, der står på vores ventelister, på dem, der er syge og mangler at få udredt deres sygdomme.
Kunne de penge ikke gøre mere gavn herhjemme i Danmark?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-03-29:
Jamen det er jo fantastisk, men det er jo ikke sådan, at penge og manna sådan falder ned fra himlen.
Vi er klar over, at i det danske sundhedsvæsen skal vi prioritere meget, meget skarpt for at kunne få enderne til at nå sammen.
Og de ældre medicinske patienter, smertepatienterne som et andet område og de psykisk syge er jo alle patientgrupper, vi synes skal have mere gavn af det danske sundhedsvæsen.
Der bliver mange steder påpeget, at der er uacceptable vilkår, hvor folk venter 1-2 år på at komme ind på en specialiseret smerteklinik efter et kræftforløb, eller fordi man har haft nogle smerter i meget lang tid.
Men det kommer jo ikke af sig selv.
Hvorfor er det, at vi skal prioritere, at nogle patienter skal så hurtigt på privathospital, at nogle taler om decideret overbehandling, hvis vi kunne bruge ressourcerne lidt bedre og sikre os, at nogle af de her patientgrupper, der lever med smerter eller psykisk sygdom, eller ældre svagelige kunne få nogle bedre vilkår i det danske sundhedsvæsen?
Liselott Blixt (DF), 2012-03-29:
Vi skal jo gøre det meget bedre, og vi har gjort det meget bedre.
460.000 har brugt det udvidede frie sygehusvalg, og samtidig er der sygehuse, der har effektiviseret, fordi der har været en konkurrence i det.
Det er immer væk en utrolig stor procentdel af den danske befolkning, der har fået hjælp.
Jeg så gerne, at vi havde en smertebehandlingsplan, så vi sikrer, at de praktiserende læger har et redskab til at kunne lave en hurtigere udredning for smertepatienter, sende dem hurtigere til en smerteklinik eller bruge de private smerteklinikker lidt bedre, end man gør i dag, fordi man glemmer at fortælle, at der også er en garanti på det område.
Det er synd, at de psykisk syge unge mennesker specielt i Jylland står i kø på en venteliste, når vi ved, at der er tomme sengepladser på privathospitalerne.
Og ja, vi ved også, at der er nogle, der siger, at ressourcerne er ulige fordelt, fordi de mangler økonomi, fordi de ved, at når man herindefra sætter fokus på en ting, går der penge fra et andet sted.
Derfor så jeg gerne, at vi brugte de penge, vi uddeler andre steder enten til udlandet eller til øget starthjælp – så man nu skal have 30.000 kr., før det kan betale sig at arbejde – på vores syge og svage i samfundet og på at lave nogle handlingsplaner på smerteområdet, for de psykisk syge, de medicinske patienter osv.
Camilla Hersom (RV), 2012-03-29:
I Det Radikale Venstre er vi rigtig glade for lejligheden til at diskutere behandlingsgarantien på 1 måned, som har eksisteret hidtil, og det, som er regeringens forslag til at differentiere den og indføre en egentlig udredningsgaranti.
Vi bakker selvsagt helt op om indholdet i ministerens tale og også i det, som fru Sophie Hæstorp Andersen har sagt på Socialdemokratiets vegne indtil nu.
Fru Sophie Løhde fra Venstre påstod i sit indlæg, at regeringens forslag om at fokusere på hurtig udredning og derefter åbne op for differentieret ventetid skulle være et udtryk for et ideologisk felttog.
Tværtimod er det et opgør med et paradigme, der med garantier for de få og økonomisk understøttelse af privathospitalerne har skævvredet sundhedsvæsenet, brugt ressourcerne uhensigtsmæssigt og gjort politiske prioriteter frem for de faglige til styringsværktøjer på detailniveau i sundhedsvæsenet.
Vi lytter til det sundhedsfaglige personale, og vi lytter til regionerne, der har ansvaret for driften af sygehusvæsenet.
Regeringspartierne vil sikre, at det langt hurtigere afdækkes, hvad man fejler, og at de mest syge behandles først.
Det er gentaget mange gange i dag.
Jeg siger det igen, for for os er der er tale om et ægte paradigmeskifte.
Behandlingsgarantien på 1 måned, som vi har haft hidtil, lyder jo godt, men sandheden er, at det har været en garanti for de få, nemlig de forholdsvis ukomplicerede operationer, hvor privathospitalerne succesfuldt har kunnet høste stordriftsfordele.
Derudover har der nærmest været tale om falsk markedsføring.
For det andet er der meget, der tyder på, at den hidtidige garanti har ført til overbehandling, således at en række patienter er blevet opereret, selv om de med fordel måske kunne have trænet deres tilstand væk.
Det gælder f.eks. for rygoperationer.
For det tredje, og det er næsten det værste, har behandlingsgarantien efterladt store patientgrupper på perronen.
Det gælder de ældre medicinske patienter, og det gælder de mange tusinde mennesker, der har psykiske sygdomme.
Det er derfor, at behandlingsgarantien har skævvredet sundhedsvæsenet i forhold til, hvad der er den bedste faglige løsning, og også, hvad der er den mest retfærdige løsning.
Vi vil sikre, at mennesker med symptomer, uanset hvad det er for symptomer, udredes hurtigst muligt, så det bliver klart, hvad de skal behandles for.
Det er fuldstændig afgørende at finde ud af, om der er tale om kræft eller gigt eller andre fysiske sygdomme, eller om ens symptomer måske er en stressreaktion.
Det vil medføre et kvalitetsløft i sundhed, og herefter skal det være et fagligt funderet valg foretaget af læger at tilrettelægge en behandlingsplan.
Paradigmeskiftet i sundhedspolitikken vil sikre, at de sygeste bliver behandlet først, at vi bruger ressourcerne bedst muligt, at den faglige vurdering bliver den afgørende, og at der opnås større retfærdighed, og det er en god nyhed for borgerne i Danmark.
Sophie Løhde (V), 2012-03-29:
Der var flere ting, jeg egentlig undrede mig over i den radikale ordførers indlæg.
En af dem var, at nu måtte vi forstå, at udvidet frit sygehusvalg, som vi kender det i dag, havde været en behandlingsgaranti for de få.
Kan ordføreren så definere, hvornår noget er for de mange, når mere end 460.000 patienter, altså en halv million danskere, har benyttet sig af det udvidede frie sygehusvalg?
I betragtning af at en meget, meget stor del at danskerne – og heldigvis for det – overhovedet ikke har behov for sygehusbehandling, fordi de er sunde og raske, synes ordføreren så stadig væk, at det er en meget lille andel, og at det er for de få, når vi taler om en halv million?
Camilla Hersom (RV), 2012-03-29:
Der bor 5,5 millioner mennesker i Danmark, og godt nok er der nogle, der dør af en ulykke eller meget pludseligt i deres seng eller sover stille ind, men de fleste af os ender med at dø af en eller anden form for sygdom.
Mange, der ikke er syge i dag, bliver det på et eller andet tidspunkt, og det, der er pointen med hele den her diskussion, er jo, at der ikke er nogen, der anfægter, at det for den enkelte patient, der fejler et eller andet – uanset hvad det måtte være – er en fordel at komme til før end senere.
Men vi er nødt til at prioritere ressourcerne samlet set, og det, at man har sat nogle – de lette, ukomplicerede operationer – foran i køen, har jo gjort, at der har været mindre ressourcer til de svære og komplicerede tilfælde.
Så det at en halv million mennesker har kunnet benytte den her garanti, har jo været godt for den halve million, men det har været dårligt for nogle andre, og vi mener i regeringen og i Det Radikale Venstre, at den prioritering, som nødvendigvis må foregå i sundhedsvæsenet – og som jeg går ud fra at også den tidligere regering er enig i er nødvendig – skal foretages på et fagligt grundlag.
Sophie Løhde (V), 2012-03-29:
Det var et meget langt svar på et meget simpelt spørgsmål, nemlig om man synes, at en halv million danskere – det er heldigvis kun en mindre andel af de i alt 5,5 millioner danskere, der har behov for behandling – er udtryk for få.
Men o.k.
Det, ordføreren i hvert fald havde ret i, var, at på et eller andet tidspunkt ender vi alle sammen med at dø.
Den del kan jeg også godt være enig i.
Ordføreren gør meget ud af, at der ikke er noget lægefagligt, der tilsiger, at det er godt for patienterne at have en ret til og mulighed for at blive behandlet inden for en måned, hvis det offentlige ikke selv kan levere behandling.
Men lægerne skal jo heller ikke i dag henvise til operation, når det ikke er nødvendigt.
Mener De Radikales ordfører, at det er det, de danske læger i sundhedsvæsenet gør i dag?
Alternativt vil jeg da gerne bede ordføreren om at bekræfte, om det ikke er korrekt, at det allerede i dag er sådan, at hvis en lægefaglig vurdering siger, at fysisk træning, fysioterapi, kostomlægning eller en eller anden anden form for ikkeoperativ behandling kan overflødiggøre en operation, så skal patienten naturligvis ikke henvises til en operation.
Er det ikke sådan, det allerede er i dag,
eller sidder den radikale ordfører og siger, at lægerne i det danske sundhedsvæsen bare sender dem alle sammen til operation, selv om de skulle have haft noget andet?
Camilla Hersom (RV), 2012-03-29:
De patienter, der skal behandles, herunder opereres, skal selvfølgelig fortsat det.
Der er da ingen, der på noget tidspunkt har hævdet noget andet, tværtimod.
Det, vi siger, er, at vi faktisk lytter til, hvad lægerne siger, nemlig at det første vigtige skridt er at blive udredt hurtigt.
Når vi så ved, hvad folk fejler, er der nogle, der skal behandles med det samme, og der er nogle, der kan vente 1 måned.
Der er også nogle, der kan vente i 2 måneder.
Er det sjovt at vente i 2 måneder?
Nej, den enkelte patient ville måske foretrække kun at vente 1 måned, men det, der er pointen her, er jo, at man er nødt til at se på det ud fra en samlet vurdering af, hvordan vi får prioriteret ressourcerne bedst muligt, og den skævvridning, der er sket med den her garanti, er jo, at man har sat en operationsmaskine i gang på privathospitalerne, som har høstet stordriftsfordelene og i visse tilfælde overopereret, altså opereret patienter, som egentlig godt kunne have ventet, hvor tilstanden ville være gået væk af sig selv, eller hvor man kunne have trænet den væk eller andet.
Det er den respons, vi får fra lægerne og fra regionerne.
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-03-29:
Jeg synes stadig væk, at vi i Venstre mangler at få et svar på, om den halve million mennesker, som har brugt det udvidede frie sygehusvalg, er mange eller få.
Camilla Hersom (RV), 2012-03-29:
En halv million mennesker er mange mennesker, men der bor 5,5 millioner mennesker i Danmark.
Det sygehusvæsen, vi har i Danmark,
skal være for alle danskere.
Sundheden er en af hjørnestenene.
Sundheden og sygehusvæsenet er en af hjørnestenene i velfærdsstaten, og vi skal sikre, at de ressourcer, vi bruger, bliver brugt bedst muligt.
Der er ikke tale om, at de, der er blevet opereret på et privathospital, ikke skal opereres fremover.
Nogle af dem skal oven i købet opereres på et privathospital, og jeg kan sagtens forestille mig, at man kan lave gode aftaler med privathospitaler om det, men vi skal sørge for, at de mest syge bliver behandlet først, og det er det, der er essensen her.
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-03-29:
Det var interessant, at vi nu fik det med privathospitalerne på banen.
Der kunne jeg da godt tænke mig at få noget mere at vide.
Jeg forstod det nu sådan, at De Radikale i hvert fald synes, at det er helt fantastisk, at man også fremadrettet kan bruge privathospitalerne.
Det er jo en ret stor divergens i forhold til, hvad SF's formand har sagt.
Er det så SF's formand, der tegner, hvad regeringspartierne mener, eller er det Radikale, der, som ordføreren tilkendegav lige før, mener, at det er et spørgsmål om, at man selvfølgelig også skal bruge privathospitaler fremadrettet?
Camilla Hersom (RV), 2012-03-29:
Jeg synes, at det afgørende, når vi taler om behandling i det danske sundhedsvæsen, er, at der skal ligge en faglig vurdering til grund for det.
Folk kan trods alt ikke diagnosticere, medicinere eller operere sig selv.
Det må være en lægefaglig vurdering.
Den halve million er mange mennesker.
Det er over de år, hvor der har været en behandlingsgaranti, men det svarer altså i procent til 4-5 pct. af alle de patienter, som er gået igennem sundhedsvæsenet i den samme periode, nemlig fra 2002 til 2011.
Så en halv million er mange, men det er 4-5 pct. af dem, som har været igennem sundhedsvæsenet i den pågældende periode.
De 4-5 pct. er blevet favoriseret på bekostning af resten.
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-03-29:
Jo tak.
Det var spændende både at høre ministerens indledning og så sandelig også Socialdemokratiets ordførers ordførertale.
Jeg vil sådan set bare bede fru Sophie Hæstorp Andersen om at bekræfte, at de alvorligt syge også bliver behandlet først i dag.
Liselott Blixt (DF), 2012-03-29:
Det, der bekymrer Dansk Folkeparti, er netop tilsynet med plejehjemmene.
Vi har været ude tidligere og sikret, at kommunerne kunne nøjes med ét besøg, hvis det gik godt, men det var i betragtning af, at embedslægen kommer ud på besøg.
Ved embedslægetilsynet i 2010 viste det sig, at der på 63 pct. af plejehjemmene var fejl og mangler med risiko for patientsikkerheden.
Jeg vil godt høre Socialdemokraternes ordfører, hvordan man fra Socialdemokratiets side vil sikre, at vi ikke ser en stigning i det her med patientsikkerheden.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-03-29:
En af de ting, som jeg godt kunne tænke mig at vi på længere sigt arbejdede med, er, at flere kommuner skal tilslutte sig den danske kvalitetsmodel.
Det er jo i dag obligatorisk for alle regioner og dermed alle hospitaler at være akkrediteret efter et kvalitetssystem, hvor man hele tiden går ind og arbejder målrettet med kvalitet og kvalitetssikring.
I dag er det stadig væk frivilligt for kommunerne.
Det er ikke noget, vi har på tapetet lige nu og her, men jeg mener, at vi på længere sigt skal ud og diskutere med kommunerne, om det ikke også kunne være en god idé, at de ude på de enkelte institutioner lod sig akkreditere efter nogle kvaliteter, der gjorde, at vi sikrede os, at der var nogle ordentlige ting sat i værk, således at der hele tiden blev arbejdet med kvaliteten.
Som jeg hele tiden har holdt fast i, skal vi selvfølgelig også sikre, at embedslægerne er til rådighed, hvis der er tvivlstilfælde rundtomkring.
Rigtig mange plejehjem får i dag besøg, uanmeldt tilsyn, af embedslægerne og nogle gange midt i julefrokosten, påskefrokosten eller grillfesten.
Ude på Plejebo har vi hvert fald rigtig mange fester og hygger.
Der kommer de på uanmeldt tilsyn midt i det hele, og der kommer meget få bemærkninger om f.eks. dokumentation eller lignende.
Mange af de ressourcer kunne godt være brugt til at gå meget mere håndfast ind på de steder, hvor vi kan se, at der er massive problemer, frem for at man slavisk år efter år bliver ved med at komme de steder, hvor der er knap så store problemer.
Liselott Blixt (DF), 2012-03-29:
Jeg synes jo, det er lidt kedeligt, at vi ikke kan tage den her debat om hygiejnestandarder ude i kommunerne nu, så vi sikrer, at vi har nogle standarder implementeret i kommunen, inden vi skærer et tilsyn fra.
Vi står i den situation, at vi får flere og flere ældre, og vi bygger flere og flere plejehjem til de ældre.
Alligevel skærer vi ned på en institution, der skal sikre patientsikkerheden ude på vores plejecentre.
Derfor vil jeg se frem til, at vi får en diskussion om hygiejnestandarder, for Socialdemokratiet om nogen har da netop sat fokus på, at man gerne vil have hygiejnen.
Hvordan kan man så være med til at skære ned på et tilsyn uden at have sat noget andet i stedet?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-03-29:
Det er ikke mit indtryk, at embedslægernes største fokus, når de er ude på besøg, nødvendigvis er hygiejnen.
Det er typisk medicinhåndtering, og det, som ofte er i fokus, er dokumentationen af, hvordan man plejer og passer de ældre.
Jeg tror, at vi langt hen ad vejen selvfølgelig er enige om, at vi skal sørge for, at tilsynene er der.
Det er ikke sådan, at man skal blive væk.
Der er en målsætning om, at man skal besøge alle institutioner inden for 3 år.
Det betyder, synes jeg, at man også på de plejehjem, hvor de faktisk er rigtig gode til i dag både at lave dokumentation og medicinhåndtering og ellers forhører sig, hvis de er i tvivl om noget, nogle gange skal give dem noget arbejdsro.