Tom Behnke (KF), 2009-05-26:
Hvis vi ser lidt tilbage i tiden, vil vi jo kunne se, at domstolene blev mere og mere pressede, at den måde, domstolssystemet var bygget op på, kaldte på forandringer, og at der var et udtalt behov for, at der blev lavet en reform af domstolene, således at domstolene kunne følge med også i de sagstyper og sagsmængder, der er i vore dage, og som vi kan forudse vil komme i fremtiden.
Derfor var det godt, at vi fik en meget stor og omfattende domstolsreform, som jo også fik en meget, meget bred opbakning her i Folketinget, en domstolsreform, som jo bl.a. betød, at alle sager fra nu af starter i byretten, således at Højesteret kun tager sig af de principielle afgørelser, og således at man som udgangspunkt har både byret og landsret som mulighed, og det vil sige, at vi har en reel toinstansprøvelse af alle sager.
Domstolsreformen betød også en smidigere sagsgang, og vi sørgede også for, at byretterne blev større med en meget god, faglig bredde; dommerne har mulighed for at specialisere sig og tale sammen om større og komplekse sager, og det har givet en meget, meget større faglig bredde på domstolsområdet.
Domstolene har kæmpet meget hårdt og loyalt med implementeringen af domstolsreformen, og jeg synes, at domstolene skal have al mulig ros for, at de virkelig har gjort alt, hvad de kunne.
Det er gået forrygende godt, vil jeg endda sige.
I dag ekspederer domstolene flere sager end før reformen, og det tyder jo på, at domstolene har været gode til at få implementeret domstolsreformen.
Og oven i, at de har været gode til det, ser vi, at man allerede nu nyder meget, meget stor gavn og glæde af reformen, for vi ser også resultatet af noget af det, der er indeholdt i reformen, og det vil sige nemmere og smidigere at kunne behandle flere sager hurtigere.
Men med implementeringen af domstolsreformen opstod der naturligvis nogle sagspukler - alt andet ville jo være illusorisk.
Og jeg tror ikke, at der er nogen, der havde forestillet sig, at man kunne implementere så stor en reform, den første reform af domstolene i mere end 90 år og ikke noget, man sådan bare lige gør, uden at det selvfølgelig kunne ses, og uden at der opstod nogle sagspunkler, og dem var alle godt klar over ville komme.
Disse sagspukler forventede man så, når domstolsreformen var blevet implementeret, kunne blive høvlet af, og så ville vi gå lysere tider i møde.
Det, der så er sket, er, at selv om domstolene er blevet hurtigere og bedre til at behandle sagerne, er der stadig væk en stigende sagstilgang, altså flere sager ved domstolene, og det betyder, at domstolsreformen i sig selv ikke er nok til at kunne hamle op med det stigende antal sager.
Derfor har man jo også allerede nu i to omgange tilført domstolene yderligere ressourcer, i første omgang 88 mio. kr. og i anden omgang 110 mio. kr., dvs. næsten 200 mio. kr. ekstra til domstolene, netop fordi man har erkendt, at her var et område, hvor der var behov for at lave en yderligere og styrket indsats.
Men det er jo ikke nok med det, og jeg tror slet ikke, at diskussionen slutter der.
Vi har i hvert fald fra Konservatives side ikke tænkt os at læne os tilbage og sige: Det var så det.
Næh, tværtimod.
Vi følger domstolsområdet meget, meget nøje, og vi er meget bevidste om, at domstolsområdet har behov for, at vi på et senere tidspunkt kigger området godt efter i sømmene, ser på den finansielle situation og økonomien og på, hvordan den hænger sammen med sagspuklerne og sagsbehandlingen.
Og derfor er vi meget tilfredse med, at justitsministeren til efteråret vil sikre en flerårig aftale om domstolenes økonomi.
Dermed burde der så være blevet taget hånd om også alt det, som fru Karen Hækkerup var inde på i sine indlæg, nemlig at en ting er, hvad man har gjort, og en anden ting er, hvad der kommer til at ske fremover.
Og der kan jeg jo høre på alle ordførerne, at man er indstillet på også fremadrettet at lave en flerårig aftale, hvormed vi får styrket domstolene, i erkendelse af at der er kommet og kommer flere og mere komplicerede sager ved domstolene og at der derfor er behov for, at vi styrker domstolene.
Det er med den holdning, vi vil gå til forhandlingerne til efteråret.