Annette Vilhelmsen (SF), 2014-04-04:
Tak for det.
Også her vil jeg gerne sige tak til ordføreren for Dansk Folkeparti for, at vi få den her drøftelse.
Det er ganske vigtige sager, vi drøfter lige nu.
Jeg vil også sige, at SF ikke støtter forslaget, og det gælder både beslutningsforslag B 46 og B 47.
Men jeg vil gerne alligevel have mulighed for at redegøre for vores synspunkter på det her område.
Det, der er helt særligt, når man rejser igennem det ganske land, er, at man jo overalt kan se fredede bygninger, som er flere hundrede år gamle.
Det kan man, fordi vi politisk har valgt, at bygninger med historisk værdi skal bevares.
Der er 9.000 fredede bygninger, og det er sådan set noget af det mest synlige af vores fælles kulturarv.
De fortæller danmarkshistorie, og de er også en del af den danske identitet.
Jeg mener, at samfundet ville blive fattigere uden denne kulturarv.
Vi ser desværre lande som f.eks. Grækenland og Italien, der de seneste år har været nødsaget til at skære ganske kraftigt på vedligeholdelsen af deres kulturarv.
Det betyder, at historiske bygninger tilbage fra civilisationens vugge er forfaldne, og det er ikke et scenarie, vi ønsker skal brede sig i Danmark.
Jeg vil meget gerne understrege, at vi i SF ikke er imod intentionen i forslaget.
Der er mange ejere af bevaringsværdige bygninger, som har svært ved at få økonomien til at hænge sammen på grund af de ganske krævende renovationer og høje forsikringspræmier, og hvad der ellers er af udgifter.
Men det, man skal være opmærksom på, og som også fru Marlene Borst Hansen nævnte, er, at der allerede findes flere ordninger, som tilgodeser ejerne af fredede bygninger.
Det sker bl.a., som det er blevet nævnt tidligere i dag, gennem fritagelse af grundskyld, direkte tilskud fra det offentlige og fradragsmuligheder for de penge, som indbetales til husforsikringspolicen.
Med Dansk Folkepartis forslag vil man flytte penge fra den samlede gruppe af forsikringstagere til gruppen, som ejer fredede bygninger, så de kan få endnu billigere forsikringer.
Det synes vi ikke er en god idé, bl.a. fordi det er en særlig finansieringsform.
Hvis man vil øge støtten til fredede bygninger, synes jeg, at man bør gøre det gennem direkte tilskud med offentlige midler og ikke ved indirekte at lade andre almindelige forsikringstagere betale mere i husstandsforsikring, fordi man på den måde vil risikere at forfordele mange andre ejere af gamle huse med f.eks. stråtag og bindingsværk, som jo ikke alle vil kunne få del i den pulje, selv om de også har meget høje forsikringsudgifter.
Derfor kan vi ikke støtte B 46, men vi er faktisk villige til at diskutere andre muligheder for at øge indsatsen mod forfaldet af fredede bygninger, så vi kan sikre vores kulturarv, så den ikke forsvinder.
Bl.a. kunne det være værd at overveje det tilsyn, som der bør være med de fredede bygninger.
Vi kan se, at når tilsynet tager rundt, er der jo bygninger, der bliver affredet i dag.
Det sker ikke nødvendigvis, fordi de ikke udgør en betydning for kulturarven, men fordi de er meget misligholdte eller oven i købet nogle steder revet ned.
Så det er en statslig opgave og ikke en kommunal opgave, og jeg ser frem til status.
Angående B 47 er der her et forslag om indførelse af beskyttelseszoner for fredede bygninger.
Vi er sådan set også meget enige i, at man skal tage hensyn til den samlede planlægning, og at omgivelserne også kan være værd at bevare.
Det er også positivt, at der gennem den kommunale bevaringsplanlægning allerede i dag er rigtig gode muligheder for at beskytte bygninger, som indgår i et værdifuldt bebyggelsesmiljø.
Men jeg synes ikke, at en lovændring om indførelse af beskyttelseszoner er den rigtige løsning.
Som ordføreren for forslagsstillerne selv nævner, blev den model jo netop afvist af flertallet i udvalget vedrørende bygningsbevaring tilbage i 2009.
Vi ønsker fra SF's side ikke at detailregulere kommunerne på det her område.
Det er dem, der kender lokalområderne og de lokale forhold bedst.
Vi skal også lige tænke på, at der jo med kommunalreformen også blev en ny måde for museerne at have en central placering i kommunerne på, og nogle museer har den ekspertise, der skal til for at kunne udgøre et bedre fundament for kommunerne i forbindelse med planlægning af opgaverne.
Man kunne også risikere at låse byplanlægningen for meget fast, hvis man f.eks. begyndte at indføre beskyttelseszoner for hele pladser frem for at lade byrådene lokalt tage hensyn til dem som en del af lokalplanerne og den kommunale bevaringsplanlægning.
Det er ikke alt, man løser med mere og mere detaljeret lovgivning her fra Christiansborgs side.
Samtidig mener vi faktisk også, at man skal være varsom med at udvide fredningsinstrumentet.
Det bør fortsat forbeholdes bygninger, hvis arkitektoniske eller kulturhistoriske værdi er på et nationalt niveau.
Derfor kan vi ikke støtte B 47.
Når det er sagt, vil jeg også sige, at vi fra SF's side altid er parate til at drøfte, hvordan man bedre kan opmuntre og støtte kommunerne til i højere grad at beskytte samlinger, bygninger og deres omgivelser, som har særlig kulturhistorisk og arkitektonisk betydning.
Vi skal passe rigtig godt på vores fredede bygninger og kulturhistoriske miljøer, fordi de er symboler på vores fælles kulturarv.
Selv om jeg ikke er enig i det redskab, der er blevet foreslået, er jeg glad for, at forslagsstillerne har sat fokus på emnet med drøftelsen i dag.