Margrethe Vestager (RV), 2012-05-31:
Jeg vil gerne sige tak til den konservative ordfører for en egentlig indholdsmæssig behandling af spørgsmålet om udligning.
For det er jo en politisk sag, det er en politisk holdning, hvordan man synes udligningen skal være mellem vores kommuner.
Jeg synes til fulde, at den konservative ordfører har levet op til det, man må forvente under førstebehandlingen af et lovforslag, nemlig at tilkendegive sin holdning til lovforslaget.
Dette er jo i en meget – hvad skal man sige? – direkte modsætning til de første 5 kvarter af lovforslagsbehandlingen, som vi har brugt på at diskutere christianborgske procedurer, endda efter et timelangt samråd om præcis det samme spørgsmål.
Jeg vil sige, at jeg faktisk er i tvivl om Venstres, Dansk Folkepartis og Liberal Alliances holdning til det lovforslag, som er til første behandling i salen i dag.
Jeg kender efterhånden grundigt, indgående og i detaljen holdningen til og vurderingen af processen, der har ledt frem til lovforslaget, men hvis jeg var en kommune og sad og overvejede, hvordan mit budget ville se ud i fremtiden, ville jeg nok være lidt i vildrede.
Det er på ingen måde en reform, det er en fagligt, sagligt baseret ændring af den måde, som vores udligning fungerer på, fordi der fra kommunal side har været rejst en berettiget kritik af en række af kriterierne.
Det er jo det, der gør, at regeringen har taget udgangspunkt i den rapport, som er blevet fremlagt og forhandlet med henblik på at finde et flertal, for at sørge for, at nogle af de kriterier, som er blevet vejet og fundet for lette, er blevet ændret, at et er udgået, for at komme tættere på at kunne forklare kommunernes udgifter.
For vi har et system, og vi har ikke rørt ved nogen af de grundlæggende mekanismer i det system, hverken udligningen på 58 pct., grænsen for overudligning på 92 pct., den specielle udligning for de særlig vanskeligt stillede kommuner eller i hovedstaden for den sags skyld, for de procentgrænser syntes vi sådan set var en del af selve udligningssystemet, og vi har formået at lave en justering – en socialt afbalanceret, ordentlig justering.
Der vil jeg meget gerne kvittere for Enhedslistens vilje til at gå ind i forhandlingerne på et sent tidspunkt og sørge for, at det her kan blive bragt på plads, så kommunerne ved, hvad de har med at gøre.
Det er sådan, det skal være, for der er brug for handling, og det, at kommunerne får sikkerhed for deres budgetter, for så vidt angår udligningssystemet, gør, at de kan træffe langtrækkende, fornuftige, velovervejede beslutninger i stedet for at handle i hast.
Dermed også sagt, at jeg synes, det ville have været afklarende, at kommunerne – og vælgerne som sådan – vidste, hvad der var holdningen til lovforslaget.
Det, jeg sådan kan høre i debatten, er jo, at Det Konservative Folkeparti ønsker et andet udligningssystem, et udligningssystem, som er baseret på disponibel indkomst hos borgeren i stedet for på kommunens udgifter.
Det er et helt andet udligningssystem end det, man har i dag.
Der er i øvrigt ingen af Finansieringsudvalgets forskellige modeller, der repræsenterer det udligningssystem.
Man kan så undre sig lidt over, at man fra konservativ side ikke bad Finansieringsudvalget om at se på det i sin tid, så det kunne være blevet en model, men det er så en anden sag.
De Konservative vil have et helt andet udligningssystem.
Dansk Folkeparti, hvor ordføreren faktisk også – i en bisætning – var inde på, hvad der var Dansk Folkepartis ønsker til udligning, ønsker meget, meget mere udligning.
Ikke nu ganske vist, først efter næste valg, men man ønsker meget mere udligning.
Jeg er faktisk ikke helt klar over, hvor Venstre står mellem de to synspunkter, altså om man ønsker en markant øget udligning, som Dansk Folkeparti står for, eller om man ønsker en helt anden udligning, som er det, Det Konservative Folkeparti står for.
Det, der i hvert fald er svært at se, er, hvor der tegner sig et flertal for at lave det nuværende udligningssystem grundlæggende om.
Så man kan jo diskutere langt og bredt, om det er dristigt at sørge for, at kommunerne får vished om deres budgetter pr. den 1. januar, for så vidt angår udligningssystemet, ved at sørge for, at forhandlingerne kan føres til ende efter særdeles langstrakte forhandlinger med de partier, som var involveret i Finansieringsudvalgets kommissorium.
Jeg synes, det er helt rimeligt at give den sikkerhed, og jeg må indrømme, at jeg i hvert fald efter dagens behandling har svært ved at se, hvor det flertal, der vil noget andet, skulle komme fra.
Derfor synes jeg, jeg med sindsro kan gentage de ord, som er skrevet i den skriftlige fremsættelsestale: Jeg anbefaler Tingets velvillige behandling af forslaget.