Liselott Blixt (DF), 2013-05-08:
Jeg takker alle ordførerne for behandlingen.
Jeg er klar over, at det er et meget sympatisk forslag med gode intentioner.
Det er da altid dejligt med noget positivt.
I Dansk Folkeparti ønsker vi, at man sikrer den her forebyggelse og behandling af mænd med prostatakræft.
Vi havde håbet på, at man havde kunnet være flere om at sige, at man godt ville være med til det med at indkalde mænd i det kalenderår, hvor de fylder 50 år – også hr. Flemming Møller Mortensen, for det kunne jo være, at det kunne give noget viden om, hvordan hr. Flemming Møller Mortensens helbred så ud.
Prostatakræft er den mest udbredte kræftform blandt danske mænd.
I dag dør der flere mænd af prostatakræft, end der er kvinder, der dør af brystkræft.
Det kan være en meget alvorlig sygdom, som man ikke bare kan lære at leve med, men som man også kan dø af.
Ca. 23.000 mænd i Danmark menes at leve med sygdommen.
I de aggressive tilfælde er behandlingen oftest livsvarig, og den giver patienterne ubehagelige bivirkninger og en forringet livskvalitet.
Men det her forslag skulle netop gøre, at man fik fat i alle mænd, mænd fra alle sociale lag og uanset hvor de boede – alle dem, der havde lyst til at komme op til lægen.
Man kunne så tale om, om man havde nogle arvelige anlæg, nogle gener, der gjorde, at man måske burde undersøges.
For hvorfor er det lige præcis de mænd, der går op i deres sundhed, som kommer til lægen og bliver undersøgt?
Jeg vil da sige, at jeg rådgiver dem, jeg kender i min omgangskreds, der er over 50 år, og siger til dem: Gå op og få lavet en PSA-test.
En person, der er meget nært beslægtet med mig, fik det faktisk gjort her for et par måneder siden og fandt ud af, at der var et højt PSA-tal.
Og så kan man gå ind og lave en biopsi og finde ud af, at de kan komme til kontrol hver tredje eller fjerde måned, og så holder man det under observation.
Jeg tænker: Hvorfor skal alle ikke have den samme mulighed?
Der er klinikker, som jeg har fået e-mail fra, og som fortæller det samme, nemlig at de, når der kommer mænd op på deres klinik, som er over 50 år, tilbyder dem at få lavet en PSA-test.
Men der mener jeg, at det er ulighed i sundhed, altså når der er nogle, der får det tilbudt, mens andre ikke gør.
Derfor mener jeg, at man ved at lave et forslag som det her kunne gå ind og få lavet en bred undersøgelse om, hvordan man kunne sikre de her mænd en mere ensartet og systematisk behandling, frem for at det, som det er i dag – som ministeren også siger – sker meget usystematisk, for i nogle klinikker siger de det til alle, mens man i andre nærmest skal slå i bordet for at få lov til at få lavet en test.
Her kunne vi i stedet for have lavet et program, som gjaldt alle på det her tidspunkt, og hvor det ikke kun handlede om, at man skulle have lavet en PSA-test.
Og der findes faktisk mange andre former for test, som man kan bruge.
Det hele skulle så gerne ende ud i en lægefaglig vurdering af, hvad man gør ved problemet.
Jeg har også modtaget flere e-mails fra mænd, som har været glade for enten at få lavet en PSA-test eller en gentest.
Og jeg kan da se på de breve, jeg har fået, at man i andre lande selvfølgelig diskuterer det samme.
En mand fra Sverige skriver, at han er glad for, at han kom til Sverige, for der får alle mænd over 50 år det tilbudt.
Det koster ikke noget i Sverige at få foretaget blodprøven, men man kan efterfølgende for 150 kr. få lavet en helbredskontrol.
En anden, der bor i Frankrig, fortæller også om, hvordan man – det var faktisk ved en fejl – opdagede, at der var et højt PSA-tal.
Men det resulterede så i, at man fandt ud af, at manden havde kræft.
Han blev opereret, og han lever i dag godt og har det fint.
Det er jo ligesom på det grundlag, jeg synes, at vi bør gøre noget.
Jeg var glad for, at der var nogle af ordførerne – det var specielt den konservative ordfører og fru Stine Brix – der sagde, at det kunne være, at man skulle kigge på, om man kunne bruge det her til noget andet.
Det her er et forslag, som skulle beløbe sig til ca. 13 mio. kr.
Andre har også været inde på det her med – ministeren var også inde på det – at selv om der var flere, der blev undersøgt, så vi alligevel ikke færre, der døde.
Nej, men det er jo klart, for det er jo alt efter, hvilket procenttal eller antal, man går efter.
Så vidt jeg ved, ligger antallet af mænd, der dør af det, på de her 1.100-1.200, men samtidig er der jo flere, der bliver undersøgt.
Så derfor er jeg da ked af, at man ikke kan gøre noget ved det her problem, for mændene er jo netop nogle af dem, der ikke så tit kommer til lægen, og det er lige meget, hvilke mænd vi nu taler om.
For vi ved, når det gælder kvinder, at de tidligt starter med at komme op til lægen.
Mænd får ikke tilbudt noget.
Og får man ikke et tilbud om at komme op og blive undersøgt, jamen så er der måske nogle mænd, der ikke kommer til lægen i mange år.
Det synes jeg ellers vi kunne have gjort noget meget godt ved på den her måde, men det skulle ikke være den her gang.
Tak for debatten.