Rune Lund (EL), 2007-03-29:
Jeg beklager, at jeg ikke opdagede, at mødet hernede i Folketingssalen skred hurtigere frem, end jeg havde forventet, og at jeg derfor først er kommet lidt senere i debatten.
Det er sådan, at i Enhedslisten er vi faktisk også enige i intentionerne i det her lovforslag.
Og man kan selvfølgelig ikke have, at folk kører rundt og er berusede, skæve, høje eller på anden måde er påvirkede, så de udgør en sikkerhedsrisiko i trafikken.
Derfor vil vi selvfølgelig gerne være med til at nedbringe antallet af ulykker, som skyldes påvirkede trafikanter, og vi har stor forståelse for det, som er formålet med det her lovforslag.
Nu har jeg haft lejlighed til at høre, hvad ministeren har sagt, men jeg vil alligevel sige, at der er nogle ting, som vi synes skal undersøges nærmere i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
En af de ting, som vi i Enhedslisten i hvert fald har kigget på, er det her med nulgrænsen.
Men når man så læser betænkningen fra Waageudvalget, må man jo se på, at når der indføres en nulgrænse og man så siger, at folk har et aktivt stof i blodet, siger det jo ikke nødvendigvis noget om, hvor godt eller hvor dårligt folk måtte køre bil eller cykel eller motorcykel eller knallert, eller hvad det nu kan være.
Der står jo decideret, at udvalget ikke har et tilstrækkeligt medicinsk-videnskabeligt grundlag for at sammenkæde en bestemt koncentration af et stof i blodet med en forringelse af evnen til at føre motordrevet køretøj på fuldt betryggende måde.
Det siger jo noget om, at der godt kan være en vis mængde stof i blodet af en bestemt karakter, men det siger faktisk ikke noget om, hvorvidt man er god til at føre et køretøj eller ej.
Og det synes jeg da er noget vi bliver nødt til at gå længere med i udvalgsarbejdet, hvis vi skal lave en nulgrænse og straffe nogle mennesker for at have en bestemt mængde stof i blodet uden at vide, om det rent faktisk påvirker deres evne til at køre, f.eks. føre et motordrevet køretøj, sådan som det står her i Waageudvalgets betænkning.
Udvalget har anført, at »en opstilling af kvantitative grænser for alle stoffer, der kan påvirke føreevnen negativt, ville ... være helt uoverskuelig og dermed særdeles uhensigtsmæssig set fra en retsinformatorisk synsvinkel og endvidere uegnet som målestok for, om der foreligger et strafbart forhold.«
Det synes jeg også er noget, som vi bør dykke ned i i udvalgsarbejdet.
Man kan altså ikke opstille den slags måling af kvantitative grænser på en enkel måde og præsentere det på en enkel måde.
Det, som man kan sige, er, at der faktisk råder en usikkerhed i forhold til at opstille præcise grænser for, hvornår og i hvilket omfang trafikanterne er påvirket af stoffer, og derfor kan sådan en nultolerancegrænse jo faktisk være problematisk ud fra en retspolitisk vinkel.
Den sidste ting, jeg ville nævne, og som ministeren jo også nævnte, er det med at begrænse brugen af domsmænd i de her sager.
Det synes jeg også vi bliver nødt til at diskutere noget nærmere, for det her er jo et nyt område, kan man sige, altså nultolerance i forhold til de her stoffer, hvis det skulle blive indført, og det er der jo meget der tyder på.
Men det er jo også en ny praksis, som så skal udvikles hos domstolene.
Og i den forbindelse er det jo vi har domsmænd, for domsmænd har en anden vinkel på sagen, end de professionelle dommere har.
Og når vi sådan går ind på et nyt område, hvor der også kan være nogle retssikkerhedsmæssige problemer, eller hvor de i hvert fald kan opstå, og som vi så skal diskutere nærmere i udvalgsarbejdet, må man jo sige, at der kunne det jo være en god idé at have domsmænd inde.
Det er i hvert fald klart vores udgangspunkt i Enhedslisten.
Så vi er altså enige i intentionen.
Det er klart, at folk ikke kan køre stive og skæve og høje rundt på cykel, knallert, motorcykel eller i bil, eller hvad det måtte være, men vi skal selvfølgelig sikre os, at vi bruger de rigtige værktøjer, og vi skal sikre os, at vi ikke undergraver retssikkerheden.
Men det må vi se nærmere på i udvalgsarbejdet.