Tina Nedergaard (V), 2011-02-08:
Det er utrolig vanskeligt at skulle sige det, for jeg sætter egentlig også stor pris på samarbejdet med fru Marianne Jelved, men det er jo faktuelt forkert, at lærer/elev-ratioen falder igen.
Den er overhovedet ikke faldet under den her regering.
Den har ligget stabilt på 11,1, 11,2, 11,1, 11,1, 11,2, så den har varieret omkring 11,1 og 11,2 i hele perioden, og det er et faktum.
Det er altså at snyde på vægten, og vi kan jo aldrig nogen sinde drøfte tingene ud fra kendsgerningerne, når man siger, at den falder igen.
Det er simpelt hen faktuelt forkert.
Vi har ikke varslet nogen fagkonsulenter afskediget.
Og jeg finder faktisk, det er at gå en anelse over grænsen at antyde det, for jeg er naturligvis øverste leder af ministeriet, men fru Marianne Jelved af alle ved også, hvordan sådanne processer kører internt i et ministerium, og at det er for at sikre, at organisationen er beredt til at modtage en hvilken som helst minister af en hvilken som helst kulør.
Den tredje ting er, at jeg ikke ønsker at snakke udenom, men situationen er den, at regeringen altså fastholder, at vi ikke vil betale for medgået tid.
Det, der hele tiden vil være udfordringen, er, at vi aldrig kan komme til at prioritere noget på folkeskoleområdet, hvis kommunerne, hver eneste gang de skal løse en opgave – og det følger jo sådan set med det at have ansvaret for skolen – siger til mig, når jeg siger, at vi gerne vil give efteruddannelsesområdet et boost: Glimrende, men så skal I betale det hele, vi vil slet ikke bidrage selv.
Det går altså ikke, og det gik heller ikke i fru Marianne Jelveds tid som økonomiminister.
Det ved jeg.
Nu fortryder jeg sådan set, at jeg opfordrede hr. Morten Bødskov til at gå ind i den økonomiske politik, som de to partier lægger, i en mere detaljeret grad, for der er jo himmelvid forskel på at øge de offentlige udgifter ved hjælp af skatter, man henter ude i erhvervslivet, og så at bruge dem til at skabe arbejdspladser i en anden del af erhvervslivet.
Hvis det er landbrugspolitik, man gerne vil drøfte, så er det fint med mig.
Situationen er jo, at vi har omkring 150.000 private arbejdspladser inden for fødevaresektoren, og fred være med det, hvis man har frygtelig ondt ved, at de bliver understøttet i en krisetid.
Men det, der jo er en udfordring for enhver økonom, er at sikre, at det ikke er den offentlige vækst, som sker på bekostning af den private vækst, for det er faktisk alt andet lige den private vækst, som skaber arbejdspladserne, der skaber velstanden, som skaber velfærden.
Og så må jeg bare konstatere, at ikke alene er det udspil, der er kommet fra S-SF, underfinansieret med 3 mia. kr. Derudover skal man også opleve, når man sidder i samråd og i andre sammenhænge, at der lige kommer andre ting op.
Senest var det hr. Leif Lahn Jensen, som foreslog, at vi også lige kiggede lidt på det med musikundervisning.
Det havde man også foreslået ville blive finansieret, men det er ikke med i udspillet.
Derfor vil man aldrig nogen sinde kunne indfri alt det, man går og giver af gyldne løfter til folkeskolen, til forældrene, til eleverne.
Det er ikke godt for den politiske debat, og det er i hvert fald heller ikke godt for den danske befolkning.