Karsten Lauritzen (V), 2013-04-23:
Tak, formand.
Som justitsministeren jo har redegjort for, er det her ikke en ny sag, vi diskuterer i Folketingssalen.
Det er en genfremsættelse af et beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti, og jeg kan sige, hvis man nu ikke kan erindre, hvad Venstres holdning var til beslutningsforslaget, sidste gang vi diskuterede det, at det ikke har ændret sig synderligt.
Det var, at vi er af den opfattelse, at der på den ene side skal være en forældelsesfrist for pædofilisager, men på den anden side synes vi heller ikke, at den lovgivning, der er gældende i dag, hvor forældelsesfristen altså indtræder ved det fyldte 18. år +10 år, er tilstrækkelig.
Det mener vi ikke, bl.a. fordi man kan komme i den situation, som man jo har set ved nogle sager, at der er en person, der bliver tiltalt og også dømt for en lang række overgreb, der ligger lang tid tilbage, hvor man i virkeligheden slipper for straf for nogle af de tidlige overgreb, fordi forældelsesfristen er indtrådt.
Man kunne egentlig godt løfte en bevisbyrde, og derfor er der god ræson – sund fornuft – i at se på at diskutere forældelsesfrister.
Derfor er vi også glade for, at Dansk Folkeparti har genfremsat det her beslutningsforslag.
Det er jo en diskussion om hensynet på den ene side til den person, der har været udsat for et overgreb, og når det handler om overgreb på børn, skal man jo både som barn og senere som voksen leve med det overgreb resten af livet.
Det er en meget, meget alvorlig forbrydelse, en forbrydelse, som vi i Venstre synes at man skulle straffe hårdere, end man straffer i dag, og også en forbrydelse, hvor der kan være sund fornuft i at se på det her med forældelsesfrister.
Vi er også tidligere, for et års tid siden, kommet med vores eget udspil til en række ting, man skal se på i forhold til overgreb på børn, og stramme op på lovgivningen, bl.a. mulighed for prøveløsladelse, som vi også tidligere har diskuteret her i Folketingssalen i dag.
Men på den anden side er det hensyn, der er at tage, jo spørgsmålet om muligheden for rent faktisk at løfte en bevisbyrde.
Derfor kan det være problematisk fuldstændig at fjerne forældelsesfristen, for når der er en dato, er det jo også et pres for, at man skal melde det.
Når man ved, at forældelsen er ved at løbe ud, kan man måske føle et vist pres for at sige: O.k., nu er det min sidste chance, hvis forældelsen ikke skal indtræffe,
så bliver jeg nødt til at melde det.
Vi synes, at enkelte dele af Dansk Folkepartis forslag måske lige er en tak for vidt i forhold til helt at afskaffe den.
Så siger justitsministeren, at man har fremsat et lovforslag her i salen, og det er fuldstændig rigtigt, det følger af Straffelovrådets betænkning, hvor man rykker en lille smule på det her med forældelsesfristen.
Det synes vi i Venstre ikke er nok, og vi vil godt være med til at gå videre.
Vi håber da – det ligger så lidt ud over det her beslutningsforslag – at de partier, der ønsker at gå videre end det, justitsministeren lægger op til, vil fremsætte et ændringsforslag i forbindelse med den sag.
I forhold til det konkrete her vil jeg sige, at hvis det kommer til afstemning, må vi tage stilling til, hvor vi står, men hvis vi skal vælge mellem at bibeholde de nuværende regler og helt afskaffe forældelsesfristerne, vælger vi at afskaffe forældelsesfristerne, men vi vil egentlig helst lægge os et sted midtimellem.