Nick Hækkerup (S), 2009-12-01:
Det lovforslag, der er til behandling her, er et lovforslag, som efter sin egen ordlyd retter op på en række af de fejl, der er lavet med skattereformen, rødvinsreformen, fra foråret.
Man kan sige, at selve navnet konsolideringsfradrag selvfølgelig kan fremstå lidt kønsløs, men kernen i det her er, at det er et fradrag, som er indført for at forhindre, at der sker en reel udhulning af foreningsformuer, herunder de formuer, der ligger i fagbevægelsens strejkekasser, altså penge, som medlemmerne har sparet sammen til den kamp for løn- og arbejdsvilkår, som er en del af den så højt roste danske model.
Regeringen og Dansk Folkeparti har med rødvinsreformen fjernet konsolideringsfradraget til næste år, altså i 2010.
Det fjernede fradrag giver så staten en ekstra indtægt i omegnen af 0,5 mia. kr., heraf kommer de omkring 200 mio. kr. fra fagbevægelsen.
Derfor har vi sammen med SF og den øvrige opposition stillet det ændringsforslag, at konsolideringsfradraget også skal bestå i 2010.
Jeg kan godt forstå, da Folketinget behandlede rødvinsreformen i forsommeren, at regeringen ikke var stolt af at fjerne konsolideringsfradraget.
Derfor stod der heller ikke noget om det.
Ikke et eneste sted i de flere tusind sider, som skattereformen samlet består af, er ordet konsolideringsfradrag nævnt.
Socialdemokratiet stillede spørgsmål til skatteministeren, helt præcis spørgsmål 17 til L 195, om de provenueffekter, der ville være ved at fastholde de enkelte beløbsgrænser.
Det var nemlig uklart, hvilke beløb, hvilke satser der blev reguleret.
Skatteministeren svarede, og jeg citerer: »En liste over de beløbsgrænser, der reguleres, findes på Skatteministeriets hjemmeside. Der er tale om mere end 70 forskellige beløbsgrænser.«
Der var med andre ord i ministerens svar en henvisning til en udtømmende opremsning.
Konsolideringsfradraget var ikke med i den opremsning.
Det var det heller ikke den 13. oktober i år på Skatteministeriets hjemmeside, men så lige pludselig var det med på oversigten den 21. oktober, pudsigt nok præcis samme dag, som der skulle være samråd i Skatteudvalget om netop det spørgsmål.
Men det var, og det er det centrale her, ikke med i papirerne, der lå i sagen, i debatten, der var her i salen, eller i den henvisning, som der var til Skatteministeriets hjemmeside.
Der var med andre ord ikke mulighed for at vide, at konsolideringsfradraget var omfattet af den regulering, som Folketinget vedtog.
Det vil sige, at vi står i en situation, hvor Folketinget er blevet misinformeret, hvis ministeriet vidste, at konsolideringsfradraget var omfattet af den manglende regulering, og ikke fortalte Folketinget om det.
Det er i givet fald et brud på ministeransvarlighedsloven.
Eller også er den manglende regulering af konsolideringsfradraget i virkeligheden først kommet til bagefter.
Det er noget, man har opdaget efterfølgende.
Hvis det er tilfældet, kræver det jo, som vi alle sammen ved, efter grundloven en specifik, særskilt hjemmel for at udskrive skat, en hjemmel, der så ikke var til stede.
Vi kan forudse, at et flertal, bestående af Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti ganske imod al anstændighed og i øvrigt imod de spilleregler, der er for, hvordan vi vedtager love her i Tinget, vil nedstemme det ændringsforslag, som oppositionen har stillet.
Mit håb er, at der er nogen uden for den her sal, som vil gribe den bold, vil give det her et retsligt efterspil, for vurderingen må være, at hvis det her bliver prøvet, vil man kunne konstatere, at der så er et fradrag, der er fjernet uden hjemmel, altså en skat, der er opkrævet uden lov, og det må man ikke.