runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2010-04-16:
Det var nemlig et uskønt forløb, vi var vidne til i efteråret efter kommunal- og regionsrådsvalgene, og derfor vil jeg sige til forslagsstillerne, at regeringen er åben over for forslag til forbedring af konstitueringsreglerne.
Men vi kan ikke sige hverken ja eller nej til noget i dag, for det er så heldigt, at der i forvejen er en arbejdsgruppe, som regeringen har nedsat sammen med Kommunernes Landsforening, og som skal se på kommunalpolitikernes rolle og arbejdsvilkår, og denne arbejdsgruppe skal nu også se på konstitueringsproblematikken.
Forslaget om, at konstituering skal finde sted senest 10 hverdage efter valgdagen, er uden tvivl velment, og det er selvfølgelig én model, man kan vælge, men den er ikke problemfri.
10-dages-fristen udløber jo kun 4-5 dage efter fristen for indgivelse af valgklager; valgklager skal jo som bekendt indgives senest ugedagen efter valget.
Det kan derfor i praksis vise sig at være vanskeligt at afholde det konstituerende møde inden for 10 dage efter valgdagen.
Man kan selvfølgelig også sætte spørgsmålstegn ved, om en afkortning af konstitueringsperioden virkelig vil føre til en mere ansvarlig adfærd i forbindelse med konstitueringerne.
På den ene side vil det føre til, at der er kortere tid til at indgå alternative aftaler – sandt nok – og det fremhæves også i bemærkningerne, men på den anden side vil det jo medføre et mere hektisk forløb, der kan føre til indgåelse af flere aftaler i hurtig rækkefølge, som brydes inden den endelige konstituering.
Problemet er, hvis fristen gør processen endnu mere anspændt og hektisk, end den er i dag.
Man risikerer altså at komme til at bryde med nogle grundlæggende principper, herunder også at en kommunalpolitiker jo alene er bundet af sin egen overbevisning, og man kan også se af forslaget, at det er forslagsstillerne med på.
Så regeringen er enig med forslagsstillerne i, at her ligger der et problem, en udfordring, og det ville være godt, hvis vi i god tid før næste kommunal- og regionsrådsvalg kunne finde frem til en model, som reducerede muligheden for uskønne forløb.
Den enkle løsning på problemet er jo, at valgte kandidater i kommuner og regioner respekterer vælgernes stemmeafgivning, og at de tager hensyn til lokalstyrets gode rygte ved at respektere det, som vælgerne troede de stemte på.
Det tror jeg vi alle sammen er enige om, og forslaget går ud på at fremkalde dette ved en ændret procedure.
Jeg svarer: Det er en af mulighederne; den er ikke problemfri, men nu kommer der et oplæg fra en arbejdsgruppe, som regeringen og Kommunernes Landsforening er fælles om, og det oplæg vil forhåbentlig give os et grundlag for drøftelser og overvejelser, som jeg med glæde vil indbyde partierne til.
Maja Panduro (S), 2010-04-16:
Jeg ville egentlig også rose ordføreren for at forholde sig til forslaget frem for at forholde sig til x antal meter eller centimeter og billedestørrelse osv.
Så er det også netop nu, jeg synes, at det bliver interessant, fordi ordføreren oven i købet også forholder sig til, hvorvidt man skal hjælpe dem, som har bedt om det her, dem, som har vanskeligt ved at læse og afkode stemmesedlen i dag.
Når vi nu f.eks. ved fra ordblindeforeningen, Dysleksiforeningen tror jeg den hedder, at de estimerer, at det er 5 pct. af befolkningen, som er i den gruppe – måske er det endda flere – og der er i hvert fald flere, når vi så tillægger nogle af dem, som har andre vanskeligheder, så synes jeg ærlig talt ikke, at det er for lille en del af befolkningen at tage hensyn til, når vi har valg.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-04-16:
Jamen jeg synes også, at man kan gøre for meget for de få.
Hvis det er sådan, at det her kun er for dem, som ikke kan se, og dem, der ikke kan høre, at man tager de her initiativer, så synes jeg, at man går for vidt.
Det må jeg ærligt erkende, for jeg synes, at vi har et system i dag, hvor man har en vælgerbistand, som fungerer fuldstændig optimalt.
Det fungerer jo sådan, at er der nogen, som måske er lidt i tvivl, måske er ældre eller er svagsynet, så har de jo ofte en, de har tillid til, med på valgstedet.
Det ser vi jo tit på valgstederne.
De er jo i deres gode ret til at have en af deres gode venner med til at vejlede dem.
Man har tillid til det, og så foregår resten i valglokalet sammen med den tilforordnede vælger, som er den fortrolige.
Men så har man snakket tingene igennem inden.
Jeg synes da, at det system, vi har, er helt fint.
Jeg kan ikke se andet, end at billeder skulle være en del af en markedsføring af den enkelte kandidat, og det synes jeg ville være uheldigt.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-16:
Jeg har altså virkelig svært ved at se, hvordan det skulle blive mere subjektivt at have et standardbillede eller have et partilogo i forhold til at have et kandidatnavn og et partinavn.
Jeg har altså virkelig svært ved at se, hvad forskellen der skulle være.
Det er da stadig væk et udtryk for, hvem det er man kan vælge at stemme på.
Det har jo ikke noget med reklameindslag eller andet at gøre.
Der er jo ikke lagt op til her, at der skal være valgplakater eller andet til stede i afstemningslokalet.
I dag er det sådan, at man som kandidat jo kan være valgtilforordnet, så man kan sidde som kandidat og være en levende reklamesøjle.
Skulle man så også gå væk fra det?
Hvad er i øvrigt Det Konservative Folkepartis politik for at inddrage nogle af de her mennesker, som har læsevanskeligheder, og som ønsker billeder og partilogoer for at navigere?
Henrik Rasmussen (KF), 2010-04-16:
Det er jo ikke mere neutralt, end at selve valglisten jo netop også hænger ude i valglokalerne, og der hænger så lige pludselig billeder af alle kandidaterne, og det vil sige: Hvor er grænsen så?
Det er den diskussion, jeg synes er meget interessant i forhold til det her.
Det, som jeg synes er det vigtige, er simpelt hen at skabe det her tryghedsbillede af, at når man kommer ind, er der ingen tvivl.
I dag er det sådan, at hvis en vælger sætter noget ud over et kryds – den mindste hieroglyf – på en stemmeseddel, er den ugyldig, for så har den fået et særligt kendetegn.
Det er vel noget af det, som rent faktisk også styrker vores demokrati, nemlig at det er ét kryds – no more, no less – som gør, at her har vælgerne taget stilling til, hvad det er, og det har været på et neutralt grundlag.
Jeg kan da sagtens forestille mig, at det med billeder, logoer og ting og sager lige pludselig bliver subjektivt, i forhold til hvor man sætter sit kryds.
Det skal det ikke være.
Det skal være et hundrede procent neutralt område, når man går ind i stemmeboksen.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-16:
Lad mig starte med at rose den konservative ordfører for ligesom at bevæge sig væk fra den – synes jeg – lidt skamløse hån, vi har hørt fra nogle af de andre ordførere, hvor de gør det til et spørgsmål om, hvor lange stemmesedlerne bliver og sådan noget ud fra nogle fuldstændig vanvittige betragtninger om, hvor store de her billeder skal være.
De har også fuldstændig ignoreret det forhold, at vi foreslår, at det skal være digitalt.
Jeg hører, at man ikke er meget for det med billeder og det med partilogoer, men man forholder sig i det mindste til selve forslaget og ikke til nogle fuldstændig urealistiske scenarier.
Så vil jeg høre: Hvad er det, der adskiller et partinavn eller et kandidatnavn?
Det må i så fald jo også være et valgcirkus.
Altså, hvordan skulle det, at der er et logo, eller det, at der er et kandidatfoto, medvirke mere til, at det bliver et cirkus?
Der er jo en standard for, hvordan det fremstår i den her digitale fremstilling, så alle har samme størrelse billede, alle har et logo, og så kan man søge ud fra det.
Hvordan skulle det give mere cirkus?
Det er jo ikke sådan, at der bliver hængt valgplakater op inde på valgstedet, eller at der på anden måde bliver festivitas.
Det er helt almindelige neutrale ting, hvor alle har samme muligheder.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-04-16:
Det Konservative Folkeparti er også imod dette beslutningsforslag, men jeg vil prøve at vinkle det anderledes.
Vi mener, at det her beslutningsforslag vil få nogle uheldige konsekvenser, og det vil det, om disse ting kommer på en liste eller er digitalt, hvis det skulle gå hen og blive det.
Dette forslag vil åbne mulighed for, at valglokalet bliver omdannet til en stor valgkampagne for den enkelte, og det vil faktisk ikke være det, som vi kender til i dag.
I dag er hele valglokalet et neutralt område.
Hvad bliver det næste i forhold til genkendelighed, i forhold til de tilforordnede, i forhold til at man lige skal smile til vælgerne, inden de kommer ind, fordi der altså nu også er et billede af kandidaten på valglisten eller på computeren, hvis det er det?
Noget, der nemlig lige præcis er så utrolig vigtigt ved et valg, er, at man har et neutralt område.
Det blev sagt tidligere, at hele det her er foregået forud for valget, hvor man er blevet bombarderet med partimateriale, med plakater med billeder og med alle mulige ting med logoer og sådan nogle ting, men lige præcis valghandlingen skal foregå fuldstændig sobert og neutralt, og det lægger vi meget, meget vægt på at den gør, når folk skal tage den vigtige beslutning, det er, at sætte krydset lige præcis det rigtige sted.
Vi ved jo også, at farver, billeder og alle mulige andre ting kan være med til at give en psykologisk effekt, i forhold til hvordan og hvorledes man kan sætte sit kryds, og lige pludselig kan det måske også være sådan nogle ting, som er med til at præparere valgbilledet.
Det skal de ikke.
Vores valg må man på ingen måde skulle kunne sætte spørgsmålstegn ved, de skal være sobre og hundrede procent anstændige og trygge, når man går dertil.
Jeg tror heller ikke, at det at have, hvad jeg vil vove at påstå kan kaldes lidt af et valgcirkus, vil opfordre vælgerne til at komme, snarere tværtimod.
Det vil også smitte af på de tilforordnede, og det mener jeg simpelt hen ikke hører hjemme i vores demokrati.
Flemming Bonne (SF), 2010-04-16:
Forud for stemmeafgivelsen har vælgerne været vidne til et sandt mareridt af plakater og valgmateriale med billeder og underlige tekster og med – ja – mange forskellige logoer osv., som de skal forholde sig til, inden de afgiver deres stemme.
Det vil klart være en fordel for mennesker med læsevanskeligheder, hvis de på stemmesedlen kan gå ind og se og genkende et logo, som de har set ude på elmasten eller på valgreklamen, eller hvor de har set det, så det kan jeg ikke se der er nogen problemer i.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-16:
Lad os tænke os, at der blev flertal for beslutningsforslaget, og at det meget mirakuløst lykkedes for forslagsstillerne at få det ned på en anstændig størrelse stemmeseddel, hvilket faktisk er umuligt, hvad så med hele hensynet til ønsket om, at stemmesedler skal udtrykke neutralitet og objektivitet?
Er det nogen tillægsord, som SF bare vil gå på kompromis med og sige: Pyt med neutraliteten, pyt med objektiviteten, vi skal bare forvirre vælgerne ved at indsætte billeder og logoer med høstblomster og røde roser?
Mener ordføreren virkelig, at det er en farbar vej?
Flemming Bonne (SF), 2010-04-16:
Når jeg sidder og hører på debatten her, synes jeg, at det virker en anelse uklædeligt, at nogle ordførere forsøger at latterliggøre, at der nu er nogle mennesker, der har prøvet at tænke nogle tanker om, hvordan man kan skabe en bedre valghandling for nogle folk, der har problemer med det nuværende system.
Jeg synes i stedet, at man skulle gå ind og anlægge den holdning: Lad os dog kigge på det, lad os prøve at se, hvordan vi løser de her problemer, der er nævnt.
Hvordan løser de dem i de lande, som har afprøvet det her?
Og så vil det vel være således, at hvis det ikke umiddelbart kan overføres til vores måde at afgive stemme på, jamen så må det her forslag naturligvis afvente, at vi går over til elektronisk afstemning.
Når jeg har sagt det, vil jeg ellers gøre det kort.
SF er med på det her forslag, fordi det har en god intention, og fordi det hjælper folk med læsevanskeligheder, hvis man udstyrer stemmesedlerne med billeder af kandidaterne og partilogoer.
Men naturligvis skal det kunne lade sig gøre.
For SF er valghandlingen noget af det ypperste ved vores demokrati.
For SF er det vigtigt, at alle har lige adgang til at udnytte deres demokratiske ret til at deltage i valg til folkevalgte forsamlinger og til folkeafstemninger.
Den fortsatte tendens til faldende valgdeltagelse ved kommunalvalg bør vel betyde, at vi gør os anstrengelser for at forfine vores valglove og vores systemer på alle måder, således at vi kan styrke valgdeltagelsen.
Vælgere med læsevanskeligheder kan have det svært med det nuværende system med lange stemmesedler og mange kandidatnavne at navigere rundt i, og ingen kan vel være i tvivl om, at hvis der kunne komme nogle tydelige kendetegn yderligere på stemmesedlen, ville det være nemmere.
Så når vi er med i det her forslag, er det, fordi det fjerner nogle barrierer i det nuværende system, og fordi det bidrager til at hjælpe vælgere med læsehandicap bedre igennem valghandlingen.
Sophie Løhde (V), 2010-04-16:
Nu brugte ordføreren for Socialistisk Folkeparti ordet latterliggøre, og jeg vil gerne bede ordføreren om at forklare mig, hvorfor det er udtryk for at latterliggøre læsesvage mennesker, at vi tillader os at tænke konsekvenserne af beslutningsforslaget ud i den virkelige verden, nemlig ved at sige, at vi må formode, at billederne skal op i en størrelse, hvor mennesker rent faktisk også kan se, hvem der er på billederne, dvs. typisk en pasfotostørrelse; vi kan vel næppe komme længere ned.
For borgerne i Københavns Kommune er konsekvensen for den læsesvage såvel som for den læsestærke, at stemmesedlen sammenholdt med, at der ved sidste valg var 291 kandidater, ville blive 13 m lang.
Hvordan er det udtryk for at det bliver mere overskueligt for mennesker at orientere sig på en stemmeseddel?
Flemming Bonne (SF), 2010-04-16:
Det er at latterliggøre problemstillingen, hvis spørgeren i fuld alvor tror, at forslagsstillerne her ville kunne acceptere stemmesedler på 13 m.
Jeg pegede på, at man i et par europæiske lande har afprøvet det her med succes, og så lad os dog for pokker prøve at få kigget på, hvordan de stemmesedler ser ud, og hvordan det fungerer, og få kigget på, om det er noget, der kan overføres.
Kan det ikke overføres, må vi finde andre veje, og så må vi afvente det her, til vi går over til elektronisk stemmeafgivning.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-04-16:
Nej, men det nytter jo ikke noget, at man laver tiltag for 5 pct.
De kan jo have et problem med at afgive den, og det er fair nok, men konsekvensen af det her kan blive, at mange andre synes, at valgstedet bliver lavet om til et valgcirkus i forhold til, at lige pludselig kan folk stå i en kandidattrøje, for det kan man jo lige så godt, fordi man alligevel hænger som en halvlille plakat.
Uanset hvor stort billedet nu måtte være, er man trods alt afbilledet et eller andet sted i lokalet, og så er neutraliteten jo væk.
Flemming Bonne (SF), 2010-04-16:
Jeg kan konstatere, at spørgeren fortsætter i samme skure med at tale om urealistisk store stemmesedler, og det er ikke det, der ligger bag det her forslag.
Så jeg har ikke yderligere bemærkninger til det.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-16:
Jeg synes, det kunne være interessant at følge lidt op på det.
Nu er jeg jo ikke selv offsettrykker eller noget i den stil, men det kunne da være interessant at lægge en opgave ud til et trykkeri og sige: God dag, vi ringer fra Folketinget, og vi vil gerne have lavet en stemmeseddel, som skal indeholde 291 navne, 291 læsevenlige og sebare portrætbilleder i farver, og den skal også indeholde 29 partilogoer osv.; hvor meget vil det fylde?
Det kunne da være interessant, for der skal også være plads til alle navnene, hvor de kommer fra osv.
Ordføreren må da kunne erkende, at det er uigennemtænkt at komme med den slags forslag, hvor man pålægger regeringen noget og skrive ordet skal, når man ikke engang har overvejet, hvad det rent praktisk vil betyde for trykkeopgaven.
Flemming Bonne (SF), 2010-04-16:
Jeg kunne jo godt forestille mig, at man ringede til et trykkeri eller til de mennesker, der laver stemmesedler for os, og spørger dem, om det giver mening at forestille sig, at vi på de stemmesedler, som vi har i dag, kan tydeliggøre det med både logo og billede, som kan bruges, så vælgerne får gavn af det; altså spørge: Kan det overhovedet lade sig gøre?
Sådan ville man jo nok starte den dialog.
Man vil da ikke starte med at spørge: Hvor stor bliver en sådan stemmeseddel?
Man ville formentlig tage udgangspunkt i, at vi har nogle stemmesedler af en vis størrelse, og de fylder allerede i dag pænt, og spørge: Kan det lade sig gøre, og hvordan vil det komme til at se ud?
Sophie Løhde (V), 2010-04-16:
Det glæder mig da i hvert fald, at ordføreren for Socialistisk Folkeparti ikke vil acceptere en stemmeseddel på 13 m; det er jo en opfattelse, vi til fulde deler i Venstre.
Men selv hvis vi nu antog, at vi cuttede det ned og sagde, at der som minimum skulle være to kandidater på hver sin side, så vi kunne spare lidt plads i længden, er vi nede på 6,5 m, medmindre ordføreren for Socialistisk Folkeparti mener, at billederne skal være mindre end et pasfoto.
Hvad er for ordføreren for Socialistisk Folkeparti den maksimumstørrelse, som man vil acceptere at en stemmeseddels længe kommer op på?
Maja Panduro (S), 2010-04-16:
Nu står der altså ingen steder i vores forslag, at man skal kunne stå med plakattrøjer eller balloner, eller hvad der ellers måtte være af det, som ordføreren kalder for valgcirkus, inde i valglokalet, tværtimod.
Vi er stadig væk tilhængere af, at valglokalet skal være objektivt, og netop derfor er det jo også, at vi foreslår, at alle kandidaternes billeder skal fremgå af stemmesedlen, således at der ikke er nogen forskel på kandidaternes vilkår, og på den måde de bliver fremstillet.
Så jeg synes ikke, at det giver mening at kalde det for valgcirkus.
Jeg vil gerne lige nå at vende tilbage til spørgsmålet om dem, som har bedt om det her som en hjælp.
Gør det slet ikke noget indtryk på den konservative ordfører, at de siger til os: Det er flovt at skulle bede om hjælp, jeg føler, at det er ydmygende, og for mig ville det rent faktisk være en hjælp, hvis jeg kunne få det her logo på, få det her billede på.
Så ville jeg kunne klare det selv, og det vil jeg så gerne.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-16:
Det er fuldstændig rigtigt, at jeg trak på smilebåndet, for det er en fuldstændig vanvittig tanke med 13 m lange stemmesedler.
Det er der ingen der kan holde ud.
Og derfor havde jeg heller ikke fantasi til at forestille mig, at medlemmer af Folketinget kunne sidde her og i ramme alvor tale imod digitale valg, tale imod fremskridt.
Nu skulle vi have digitale valghandlinger, hvor man netop kunne have de her faciliteter, sådan at man kunne hjælpe de her grupper.
Jeg var helt overbevist om, at alle var med på at bringe valgene ind i det nye årtusinde og få de her nye digitale afstemningsmetoder, hvor man simpelt hen har en skærm nogenlunde på størrelse med den, vi har her ved siden af talerstolen, hvor man så kan trykke sig frem.
Så der bliver ikke nogen monsterlange stemmesedler.
Det er ikke det, der lægges op til.
Og hvis man endelig skulle lave dem i papir, måtte man jo, som også SF's ordfører var inde på, kigge på, hvordan man kunne gøre det, så det gav mening, og så kunne det jo være, at det skulle gøres på en anden måde end den måde, vi laver stemmesedler på i dag.
Det er det, vi tror på fra socialdemokratisk side.
Sophie Løhde (V), 2010-04-16:
Vi tager den endnu en gang for hr. Rasmus Prehn: Det her forslag omhandler jo ikke digitale valg.
Det er utroligt, at vi er nødt til at citere et forslag, som den socialdemokratiske ordfører – går jeg ud fra – selv har skrevet: Folketinget pålægger regeringen at fremsætte lovforslag om, at der skal påføres partilogoer og billeder af kandidaterne på stemmesedlerne, eventuelt elektronisk.
Altså, vi forholder os til, hvordan situationen ser ud i dag, og dermed forholder vi os også til, hvor lang den stemmeseddel bliver til næste valg, hvor vi måske ikke er klar med digitale valg.
Er det at latterliggøre?
Det synes jeg er en lille smule underligt at vi nu skal beskyldes for, efter at vi nu har siddet og tænkt konsekvenserne af det her beslutningsforslag, som den socialdemokratiske ordfører selv har siddet og tænkt igennem, ud i praksis, og hvor konsekvensen er, at vi kan få stemmesedler i Københavns Kommune med en længde på 13 meter.
Derfor er jeg bare nødt til at spørge: Hvor lang må en stemmeseddel være efter Socialdemokraternes mening?
Rasmus Prehn (S), 2010-04-16:
På samme måde, som ordføreren gjorde sig morsom med det her om, at ministeren skulle sidde og forholde sig til et partilogo, synes jeg også, det er lidt morsomt, at jeg skal forholde mig til en helt eksakt længde på en stemmeseddel.
Altså, den diskussion vil jeg slet ikke gå ind i.
Der er selvfølgelig nogle, der ved, hvordan det her skal være, før det giver mening, og hvordan skal det gøres, før det kan lade sig gøre overhovedet.
Hvis man skal have billeder, og hvis man skal have logoer, så er det langt det mest optimale.
Jeg siger ikke, at det ikke kan lade sig gøre med konventionelle stemmesedler.
Jeg tror bare, at det er langt det mest optimale at have digitale valg.
Det er derfor, at vi også i dag, samtidig med at vi fremsætter det her forslag, fremsætter et konkret beslutningsforslag her i salen om at få digitale valg.
Det vil være bedre på mange måder, men det vil ikke mindst være bedre, fordi det vil imødekomme den store gruppe, som føler det uoverskueligt med de store konventionelle stemmesedler, hvor man kun kan læse sig frem til tingene.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-04-16:
Jamen se, det er jo lige præcis det, der er interessant, for så er det, at vi flytter valgkampen ind i stemmeboksen, og så er det lige pludselig dér, man finder den genkendelighed.
Så er jeg nødt til at spørge Socialdemokratiet: Er det ikke meningen, at det er i de 3 uger eller i de 4 år op til valget, at den person skal gøre sig så kendt, så man ved, at man i lige præcis de 2 minutter, man står inde i sin valgboks, er neutral, for så ved man godt, at der er en person, der hedder xyz, som er i den lokale idrætsforening, og så er det ud for den person, man sætter sit kryds?
Rasmus Prehn (S), 2010-04-16:
Altså, tanken er jo den: Hvis vi antager, at man bor i Vallensbæk, at man er konservativ, og at man har tendens i den retning, at man har lyst til at stemme på den nyslåede borgmester i Vallensbæk, så ved man, at det er hr. Henrik Rasmussen.
Men pludselig, når man står med stemmesedlen, er der altså tre, der hedder Henrik Rasmussen, og så er det da meget rart at kunne vide sig helt sikker på, at det er den Henrik Rasmussen, man gerne vil stemme på, som man rent faktisk stemmer på.
Det giver da god mening, det er da vejledende.
Det er jo det, som mange med læsevanskeligheder efterspørger.
De kan godt føle sig usikre: Stemmer jeg nu det rigtige?
Jeg kan ikke læse, om det er den rigtige.
Men så er der altså et billede, og så kan man være helt sikker på det.
Er det nu den ene eller den anden?
Det giver da god mening.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-04-16:
Det håber jeg virkelig at jeg har fået slået fast, og det tror jeg da også at andre, der stiller op til noget, har fået gjort.
Så det er blot en kommentar herfra.
Men jeg synes ikke, det hænger sammen.
Jeg synes, det ville være klædeligt, hvis det er sådan, at man siger, at det her lige præcis hænger sammen med det digitale, at man så sagde, at man så måtte trække forslaget.
Så synes jeg, at tingene ville hænge fint sammen.