Hans Kristian Skibby (DF), 2015-01-29:
Det er jo også en meget bred skare af politiske partier med forskellige politiske ideologier, som trods alt kan finde sammen om en beskrivelse af, hvad det egentlig er, vi ser som det, der skal være fokus på, i forhold til den deleøkonomi, som til stadighed er under udvikling.
Vi har jo igennem de senere år set, at den har kunnet udbrede sig med ganske stor hastighed.
Det er ikke bare tøj, man låner og bytter, det er ikke bare biler, det er nyttehaver, det er crowdfunding, sådan som ministeren også var inde på i sin redegørelse, hvor man jo kan støtte ud fra forskellige parametre.
Det kan være en bogudgivelse, det kan være musik, man ønsker at udgive, eller det kan være et produkt, som man ønsker at opnå ejerskab af ved at støtte enten direkte eller indirekte.
Så der er mange aspekter i det her, og det er noget, som vi selvfølgelig skal forstå at håndtere på en intelligent måde i et samfund som det danske, hvor vi jo selvfølgelig også har en interesse i, at de her ting foregår ud fra den gældende lovgivning.
Hvis vi kigger på Uber – en form for legaliserede pirattaxier – kan man sige, at det i hvert fald nogle steder er noget, som det har vist sig at være meget svært at styre for et land som Danmark, hvor vi jo har de her tilladelser til hyrevognskørsel osv.
og vi synes, det skal foregå i nogle præcise rammer under hensyntagen til almenvellet.
Så vi støtter også i Dansk Folkeparti, at deleøkonomien bringes i anvendelse og stiger på områder, hvor man kan bruge det, men vi må også anerkende, at der skal være nogle forudsætninger for den måde, det skal virke på.
En af dem er, at det er vigtigt, at de forskellige initiativer ikke må stride imod gældende lovgivning, og en anden vigtig forudsætning synes jeg er at få sikret, at det ikke øger omfanget af sort arbejde eller udbredelsen af sort økonomi, altså hvor man ikke får det ind på den rigtige måde sådan rent økonomisk.
Andre steder, hvor man også har nogle problemer, som man skal tage hånd om, er i visse situationer spørgsmålet om ejerskab.
Hvem er den formelle ejer af et produkt, og hvem er f.eks. den reelle ejer?
En formel ejer og en reel ejer er to forskellige juridiske personer eller virksomheder.
Der kan også være nogle, der har panthaverdeklarationer, hvis det drejer sig om produkter f.eks., og derfor skal man selvfølgelig også have en sikring af, at ejerskabsforholdene til enhver tid er korrekt lovformeligt beskrevet.
Endelig er der ikke mindst forsikringsspørgsmålet.
I sager, hvor der opstår skader på varer, har vi selvfølgelig i dag en meget detaljeret forsikringslovgivning med hensyn til at varetage forbrugernes interesser, men også for selvfølgelig til enhver tid at kunne foretage ansvarsplacering i forbindelse med en eventuel skade.
Hvis nogen eller noget er skyld i en forsikringsmæssig sag, skal man selvfølgelig også vide, hvor man skal gå hen med den pågældende regning.
Ligeledes hvis der f.eks. er nogen, der har forsikringspolicer med trinregulering, er det vigtigt, man ved, hvordan man skal håndtere det rent lovgivningsmæssigt.
Men det ændrer ikke på, at vi i Dansk Folkeparti synes, at udbredelsen af deleøkonomi er fornuftig og forstandig.
Jeg nævnte Uber lige før, men det kan også være Airbnb, som også er en af de helt store aktører på markedet, og som er vokset meget.
Der skal vi også have for øje, at det selvfølgelig også nogle steder kan være en tilskyndelse til at køre økonomien på en lidt mere, hvad skal man sige, uautoriseret måde.
Vi har et område, der hedder www.denlilletjeneste.dk – og det er ikke, fordi jeg skal reklamere for hjemmesider – men Den Lille Tjeneste kan jo godt være stor for den enkelte.
Og jeg skal ikke sige, at det, der foregår der, ikke er fuldstændig efter lovens bogstav, men det, jeg bare godt i mindelighed vil påpege, er, at vi jo i hvert fald skal være sikre på, at vi også har styr på den lovgivning, som ligger til grund for den måde, vi bliver beskattet på i Danmark.
For hvis ikke vi får vores skatter ind, kan vi ikke bibeholde vores velfærd på det niveau, som vi er forvænt med, og derfor vil vi jo komme ud i en prioriteringssituation.
Det positive er selvfølgelig, at her bruger man eksempelvis internettet til at formidle behov og udbud, og det er sådan set fornuftigt nok.
Vi skal bare fra politisk side have alle aspekterne med og sikre os, at opstår der konflikter og situationer, hvor det ikke er hensigtsmæssigt, så skal vi selvfølgelig også kunne agere lovmæssigt derudfra.