runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2016-02-25:
Tak for det.
Som hr. Hans Kristian Skibby sagde, kan vi jo kvittere for den grundige gennemgang af lovforslaget fra Socialdemokraternes ordfører, så jeg vil indskrænke min tale lidt og ikke nødvendigvis gå så detaljeret til værks, blot konstatere, at lovforslaget gennemfører ILO-konventioner omkring søfarendes arbejdsforhold.
Som der er nævnt, sikrer vi altså en bedre dækning i tilfælde af enten en reders konkurs, eller at en søfarende i 2 måneder ikke har fået udbetalt sin løn, og der går vi så ind og laver en ordning, som sikrer en bedre dækning.
På nogle områder går konventionen lidt videre end Lønmodtagernes Garantifond, og så er det så en forsikringsordning, der skal tegnes, således at de søfarende er sikret ordentlige forhold.
Som sagt er det jo noget, vi kender herhjemme i forvejen, så derfor er det faktisk et forslag, som vil være med til at forbedre danske rederiers konkurrencevilkår, for det betyder, at også udenlandske selskaber skal leve op til nogle af de krav, som vi har tradition for at have herhjemme, så det faktisk er en mere ligelig konkurrencesituation, der kommer til at gælde fremover.
Det tror jeg også er et af de steder, hvor Det Blå Danmark vil vise, at det er et erhverv, der er i stand til at levere vækst og arbejdspladser, og de vilkår forbedres yderligere med det her forslag.
Der er som sagt også en styrkelse af sikkerheden til søs i forbindelse med maritime anlægsprojekter.
Der er ændringer i forhold til skibsofficerers fratrædelsesordninger.
Det er noget, vi allerede tidligere har ændret i forbindelse med funktionærloven, og nu ligestiller vi så også på dette område.
En sidste ting, jeg lige vil bruge lidt tid på, er også det, som hr. Hans Kristian Skibby fra Dansk Folkeparti sagde, nemlig den problemstilling, der blev rejst i, jeg tror det var Fyens Stiftstidende eller Fyns Amts Avis i sidste uge omkring det, der egentlig er en lempelse i lovforslaget om reglerne for bugsering og forsikringsforhold.
Det var også meldingen, jeg kom med i den pågældende artikel i sidste uge.
Ambitionen er jo selvfølgelig, at vi får lempet vilkårene, og derfor vil vi selvfølgelig konstruktivt kigge på det i det videre arbejde fra Venstres side.
Det skal der ikke herske nogen tvivl om.
Vi plejer herinde at være gode til at bakke Det Blå Danmark, det maritime Danmark, op.
Det er en dansk styrkeposition, som sikrer mange arbejdspladser, stor valutaindtjening til landet.
Det er noget, vi skal værne om, og i mine øjne er det her også et forslag, der understreger vigtigheden af, at det fortsætter vi med, så vi fortsat kan have en stærk dansk styrkeposition til gavn for os alle.
Derfor støtter vi selvfølgelig fra Venstres side lovforslaget, og jeg har lovet at meddele, at det gør Det Konservative Folkeparti også.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-02-25:
Tak for det.
Jeg vil heller ikke gennemgå lovforslaget.
Det er allerede blevet gjort af tidligere ordførere.
Vi er forholdsvis positive over for dette lovforslag.
Vi har de samme betænkeligheder, som hr. Hans Kristian Skibby også havde, i forhold til de her bugserrederier og de omkostninger, de rent forsikringsmæssigt kan blive påført.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-02-25:
Jeg prøver igen: Hvis ministeren bliver stemt ned på onsdag af et flertal i Folketinget, går ministeren så af, eller vælger ministeren så også at blive siddende og overhøre et flertal i Folketinget?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-02-25:
Tak for det.
Jeg vil starte med at sige, at jeg fik en mail fra formanden for LGBT Danmark i går, som fortalte mig: Vi ønsker at få fjernet koden fra kapitel 5. Så det er sådan set meget klart, hvad LGBT Danmark ønsker.
Kapitel 5 er kapitlet om de psykiske lidelser.
Men jeg må indrømme, at jeg altså også er forvirret på et højere plan, i forhold til hvad det egentlig er, Socialdemokraternes ordfører ønsker.
Selvfølgelig kan vi beslutte, hvordan vi lovgiver i Danmark.
Vi beslutter Danmarks lovgivning.
Det kan godt være, at vi følger et internationalt klassifikationssystem, men i det omfang, vi vurderer at det er krænkende og diskriminerende, kan vi godt tage et skridt, der betyder, at vi står et andet sted.
Ordføreren sagde til mig i går: Det er jo heller ikke bare sådan lige med WHO, fordi der er 193 medlemslande, der skal blive enige, når man laver ændringer i ICD-10.
Så jeg vil gerne spørge ordføreren, om han mener, det er realistisk, at de her ændringer, som WHO lægger op til, træder i kraft i 2018, og hvorfra har han i givet fald den oplysning?
Flemming Møller Mortensen (S), 2016-02-25:
Jeg er nu ikke så sikker på, at fru Stine Brix har helt ret i, at det bare er så enkelt.
Men her synes jeg vi skal have Sundhedsdatastyrelsen til at sidde sammen med udvalget, sådan at det bliver klarlagt, hvilke muligheder vi har.
Det er bare et spørgsmål om, hvilke manøvremuligheder vi har.
Jeg synes, vi skal afsøge alle muligheder.
Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-25:
Jeg ved ikke, om jeg forstod det spørgsmål.
Beklager.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-02-25:
Tak for det, hr. formand.
Nu har vi ellers lige været i valgkamp sammen i samme storkreds, så det kunne godt være, at formanden havde lagt mærke til mit navn der.
Jeg hedder Jeppe Jakobsen.
Så er det bare tilføjet.
Dagligt hører vi i medierne om mennesker med demens, som er blevet væk, og vi kan alle forestille os, hvor forfærdeligt det må være, når nogle, vi holder af, og som er nære pårørende, har fået en sygdom, der gør, at de ikke selv kan finde hjem.
Derfor har vi også flere gange ændret loven, sådan at mennesker med demens i kommunerne kan få en gps, så de kan lokaliseres og hentes hjem igen.
Men for et par år siden opstod der et problem på et af vores sygehuse, da en borger pludselig blev væk.
Hospitalet søgte ministeriet om at få lov til at bruge gps på patienter, der har demens, men desværre tillod loven det ikke.
Derefter har vi arbejdet på, at vi herindefra kunne ændre loven, så det blev tilladt.
Derfor er vi i Dansk Folkeparti rigtig glade for, at ministeren nu har fremsat dette forslag.
Vi er også rigtig glade for, at ministeren var lydhør og ændrede lovforslaget til også at omhandle midlertidigt inhabile, for vi ved jo, hvordan det er med loven – det vidner det tidligere eksempel om – nemlig at den skal følges, og det vil sige, at bliver man indlagt med apopleksi, mulig demens eller en anden hjerneskade eller, som en tredjedel af de ældre, med organisk delir, vil loven ikke gælde for dem.
Dette problem tog vi op med ministeren, da det ville være rigtig ærgerligt, hvis man endnu en gang skulle vente 2 år for at få en lov, der kan hjælpe den her gruppe udsatte mennesker.
Så tak til ministeren for at have inddraget det i dette lovforslag.
Så vi er rigtig glade for ændringen, og vi er sikre på, at det vil blive godt modtaget, for vi er alle sammen bekymrede, når nogle af vores pårørende bliver indlagt og vi ikke selv kan være til stede.
Tak for ordet.
Stine Brix (EL), 2016-02-25:
Lovforslaget her handler, som flere allerede har nævnt, om at give en mulighed for, at man kan bruge gps i forhold til eksempelvis demente på et hospital.
Det er et forslag, som griber ind i den enkelte patients selvbestemmelse med det formål at yde en omsorg for patienten.
I dag kender vi jo primært sådanne indgreb fra psykiatrien, og derfor er det selvfølgelig et principielt spørgsmål og et etisk spørgsmål, som vi skal tage stilling til.
For os i Enhedslisten er det helt, helt afgørende, at det er understreget i lovforslaget, at den her form for indgreb alene kan finde anvendelse med patientens bedste for øje, og at det aldrig kan finde anvendelse med henvisning til ressourcemæssige, personalemæssige eller økonomiske forhold, lige så vel som det også er fremhævet, at det er en sidste udvej eller et mindstemiddel, og at andre metoder skal være prøvet først.
Det er nyt efter høringsfasen, at gruppen af midlertidigt inhabile også er omfattet af lovforslaget, og det er jeg måske en lille smule mere skeptisk over for, end det ses af det, som andre ordførere har fremhævet.
Det er for det første, fordi det er en gruppe, som er væsentlig sværere at afgrænse.
For det andet er det, fordi der jo kan være tvivl om, hvornår man er midlertidigt inhabil, på en helt anden måde, end det gælder for en gruppe, der er varigt inhabile.
Jeg synes også, at det egentlig viser sig meget godt i høringsnotatet, hvor bl.a. Danske Handicaporganisationer og Det Etiske Råd efterlyser, at man i lovforslaget arbejder med en eller anden form for habilitetsudredning eller demensudredning, hvortil ministeriet svarer, at det er der ikke behov for, i og med at lovforslaget omhandler de varigt inhabile. Men det er jo netop det, der er ændret.
Dermed er ikke sagt, at vi ikke kan støtte, at man går den vej, men dermed er sagt, at vi har en række spørgsmål og en række betænkeligheder ved lige netop det.
Et andet spørgsmål handler om opbevaring af de data, som genereres.
Det fremgår af lovforslaget, at det er regionerne, der er dataansvarlige, og at det dermed også er dem, der har det ansvar.
Jeg synes alligevel, at det er rigtig vigtigt, at vi er helt enige om, at det jo må indebære, at de data, man opbevarer, ikke er positionsdata for patienten tilbage i tid.
Det, der er relevant i den her sammenhæng, er, hvor patienten er i det øjeblik, man ikke kan finde vedkommende.
Men hvor patienten har været,
er sådan set fuldstændig underordnet.
Derfor skal de data selvfølgelig ikke opbevares. Men konklusionen er, at vi er positive over for det her lovforslag.
Vi ser et behov.
Vi synes, det er meget vigtigt at finde den rette balance.
Den synes jeg også langt hen ad vejen der er i det her forslag.
Lotte Rod (RV), 2016-02-25:
Mener ministeren, at den til enhver tid siddende regering skal følge et flertal i Folketinget?
Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-25:
Der er mange dage til onsdag.
Jacob Jensen (V), 2016-02-25:
Jeg vil så bare bruge anledningen til at takke ministeren for den indsats, der har været gjort i den her sag.
Vi har indgået en politisk aftale på baggrund af det, som et borgerligt flertal har ønsket.
Det bliver forhåbentlig stemt igennem om lidt til gavn for landbrugserhvervet, følgeindustrierne og miljøet og med eksportindtægter til vores velfærdssamfund og tusindvis af arbejdspladser til følge.
Tak for den indsats.
Jeg vil bare spørge: Hvordan oplever ministeren den seance, vi har haft, hvor man i går i et eller andet mediestunt indkaldte ministeren i samråd, motiverede samrådsspørgsmålet og lod ministeren svare for derefter at bruge argumentet om, at der var mistillid til ministeren, til at afbryde samrådet?
Nu vil man åbenbart gerne diskutere både proces, men også det indholdsmæssige i den pakke, vi her debatterer, med ministeren.
Hvad er ministerens vurdering af den opførsel?
Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-25:
Altså, man kan jo kun undre sig over den der optræden i går.
I øvrigt gennemførte vi det lukkede samråd med forelæggelse af den kommende EU-rådsmødedagsorden.
Den ville man åbenbart gerne have forelagt, og det kan jo undre lidt, at det lukkede samråd var interessant.
Det mærkværdige i det åbne samråd var jo, at spørgeren, som er socialdemokrat, begrundede spørgsmålet og først valgte at afbryde, efter at jeg havde besvaret det.
Det synes jeg er et underligt forløb i et folketingsudvalg.
Det er jeg rigtig glad for.
Stine Brix (EL), 2016-02-25:
Er det, som ministeren siger til Folketinget nu, at ministeren trækker sig umiddelbart efter den her tredjebehandling?
Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-25:
Jeg kan simpelt hen ikke forestille mig, hvordan det er, fru Stine Brix har fået den opfattelse.
Stine Brix (EL), 2016-02-25:
Så må det jo være sådan, at fru Eva Kjer Hansen siger, at hun først trækker sig, når Folketinget har stemt om en mistillidsdagsorden på onsdag.
Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-25:
Jeg tror, at jeg, da jeg fik det spørgsmål her tidligere, sagde, at jeg ikke har yderligere kommentarer til det spørgsmål.
Jonas Dahl (SF), 2016-02-25:
Der er meget uklarhed i det, ministeren svarer.
Jeg vil egentlig bare høre: Forventer ministeren at være minister næste torsdag?
Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-25:
Her og nu glæder jeg mig over, at der er et flertal bag L 68, som vi nu har tredjebehandlet i dag og fået en rigtig god drøftelse af.
Jeg synes, det er en rigtig vigtig beslutning, der bliver taget, og jeg er glad for, at jeg er en del af det.
Jonas Dahl (SF), 2016-02-25:
Jamen det var ikke det, der blev spurgt om.
Der blev spurgt, om ministeren forventer at være minister om en uge.
For der har været så meget polemik om det her og ikke mindst indholdet af den aftale, vi behandler her i dag, og derfor er det selvfølgelig også interessant at vide, om ministeren også har tænkt sig at være den minister, der i sidste ende skal føre lovforslaget ud i livet.
Det er jo det, der er det centrale, og det er det, der har været diskussionen i dag, i går, i forgårs.
Og ministeren må vel også have observeret, at der er et flertal imod hende.
Der er en mistillid til ministeren.
Anerkender ministeren ikke det?
Eva Kjer Hansen (V), 2016-02-25:
Nu har jeg meget beredvilligt svaret på alle de spørgsmål, der har været.
Jeg må bare sige, at det, vi diskuterer lige nu, er tredjebehandlingen af L 68, og i den sammenhæng synes jeg faktisk ikke at de spørgsmål er så relevante.
Det afgørende er jo indholdet af L 68 og den store betydning, det lovforslag kan få.
May-Britt Kattrup (LA), 2016-02-25:
Tak for det.
Som vi allerede har hørt, er formålet med det her forslag at øge patientsikkerheden for demente og andre personer, som er varigt eller midlertidigt inhabile og ikke kan tage vare på sig selv.
Sundhedspersonalet får mulighed for at tage vare på disse patienter ved at anvende f.eks. en gps, så man kan reagere, hvis patienten er ved at forlade afdelingen og udsætte sig selv for fare, hvilket der desværre er set mange eksempler på.
Sundhedspersonalet kan tilbageholde eller tilbageføre varigt eller midlertidigt inhabile patienter, men må hverken fastspænde patienterne eller låse dem inde.
Og personlige pejlesystemer må aldrig erstatte personlig omsorg.
Da forslaget udelukkende har til hensigt at sikre inhabile patienters ve og vel, støtter Liberal Alliance forslaget.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-02-25:
Og tak til ministeren.
I det ordførernotat, som der er blevet sendt over, beskriver ministeren, at en ændring uafhængigt af WHO's klassifikation besværliggør international sundhedsfaglig kommunikation om transkønnede.
Er der ikke i forbindelse med hensynet til det internationale arbejde en vægtning her, hvor vi må sige, at der altså er en minoritetsgruppe i Danmark, som har udtrykt ønske om en flytning af den her diagnose?
Det er blevet udskudt så mange gange, og jeg hørte en god kollega her i Folketinget, der sagde, at hun mente, at hun har fremsat noget lignende i 2001.
Altså, det vil sige, at det ikke er en ny sag; det her er en gammel sag, og det ved ministeren jo også som tidligere ordfører for sit parti på sundhedsområdet.
Så skal vi ikke snart vægte minoritetsgruppen højere end det internationale samarbejde på det her område?
Sophie Løhde (V), 2016-02-25:
Jo, der er et hensyn, der er langt vigtigere end statistik, og det er hensynet til at sikre en god behandling af høj sundhedsfaglig kvalitet til netop den minoritetsgruppe, som ordføreren omtaler.
Det er også derfor, jeg siger, at vi ikke bare kan slette en diagnose, som jo stadig væk reelt er en indikation for behandling, eller bare flytte den rundt, så vi dermed vel vil være det eneste land, der så ikke følger WHO's klassifikationssystem.
Frem for alt er en diagnosekode jo et arbejdsredskab, som skal sikre, at de behandlinger, vi tilbyder i det danske sundhedsvæsen, leveres fagligt forsvarligt.
Så hvis vi i morgen siger, at nu ændrer vi bare koden for transseksualitet, betyder det jo på sigt, at transkønnede reelt ikke får en behandling i sundhedsvæsenet, som er lige så sikker som andre behandlingstilbud.
Og jeg mener også, at vi har en interesse i det, som ordføreren bare kalder statistik, men som jo er mere end det, nemlig at man som borger, som patient flytter sig mellem landegrænserne.
Det er jo ikke helt unormalt, at der sker behandling på tværs af landene, og derfor kræver det også, at vi har et sammenligneligt grundlag.
Men hensynet til en behandling af den højeste kvalitet må være det, der er det afgørende her.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-02-25:
Jo, men en flytning af diagnosen gør jo ikke, at vi ikke kan tilbyde en ordentlig behandling i Danmark.
Og når der nu er en minoritetsgruppe, som føler sig stigmatiseret på grund af den placering af den her diagnosekode, skulle man så ikke tage det alvorligt og sige: Nej, nu har vi ventet længe nok på det her internationale arbejde; der sker ikke noget, og det er blevet rykket år for år?
Vi kan så håbe på, at der sker noget i 2018, men der går rygter om, at det heller ikke kommer til at ske i 2018, fra folk, der sidder i de forhandlinger.
Så skulle man ikke tage minoritetsgruppens udtalte ønske alvorligt og sige: Så gør vi noget ved det, så vi ikke stigmatiserer en gruppe på den måde, som vi gør det i dag?
Sophie Løhde (V), 2016-02-25:
Hvis det var så simpelt, at vi bare i morgen kunne gøre det, som mig bekendt ingen andre har gjort, og det ingen betydning havde i forhold til dem, det hele handler om, så var jeg helt med på det.
Men altså, når den vejledning, vi modtager – og det fremgår jo også af det ordførernotat i forhold til de danske sundhedsmyndigheder – klart siger, at der altså også er nogle andre hensyn, som vedrører den behandling, man modtager, altså at vi ikke skal sætte den til side i forhold til kvaliteten i behandlingen, så synes jeg også, at det er et vægtigt argument, som vi ikke bare kan feje til side.
Men jeg har jo sagt, at det fuldstændig afgørende for mig også er, at vi klart fra dansk side demonstrerer, at det her har stor betydning for os.
Det er derfor, vi skal arbejde hårdt i forhold til WHO-sporet, og det er derfor, vi samtidig også skal gøre noget fra national side.
Det inviterer jeg jo til fortsatte drøftelser med ordførerne om, og jo længere vi kan komme, jo bedre.
Men vi må sørge for, at de forskellige hensyn kan tilgodeses, så vi ikke sætter kvaliteten og sikkerheden af en behandling over styr.
Det er det, der må være det afgørende hensyn i sidste ende, netop på vegne af den gruppe, som ordføreren også selv omtaler.
Jeg tror, vi er enige om målet, og jeg er meget optaget af, at vi finder nogle løsninger, som forhåbentlig kan bringe os derhen.
Stine Brix (EL), 2016-02-25:
Jeg vil gerne høre, hvordan jeg skal forstå Socialdemokraternes ordførers tale i forhold til den præcisering, som fru Carolina Magdalene Maier kom med før.
Hvis det, vi ønsker med forslaget, er, at Danmark træffer en beslutning om ikke at fjerne, men at flytte de relevante diagnosekoder til et andet sted i det danske klassifikationssystem,
hvordan stiller Socialdemokraterne sig så?
For jeg synes faktisk, det er lidt vanskeligt at forstå, fordi ordføreren samtidig taler om, at det er meget, meget vigtigt for ordføreren ikke at komme i konflikt med WHO's ramme.
Så hvordan skal vi egentlig forstå det?
Er man fra Socialdemokraternes side villig til at træffe en beslutning om at flytte de relevante koder til et andet kapitel, selv om det endnu ikke er blevet gjort i en WHO-sammenhæng, eller er man ikke?
Flemming Møller Mortensen (S), 2016-02-25:
Mange tak for spørgsmålet.
Det, jeg håber er en mulighed, er at se på den kode, som vi har i dag – for det er den, vi er bundet til internationalt, det er den, der gør, at man kan udveksle på tværs af landegrænser – og hvis det er muligt at flytte den kode til et nyt kapitel, så skal vi gøre det.
Hvis det viser sig, at den mulighed ikke eksisterer, så mener jeg, vi skal have tålmodighed og vente til 2018.
Men så skal vi, mener jeg, gøre det, som jeg ved Sverige har gjort, og som kom frem på det lukkede samråd i tirsdags, nemlig at vi laver en note ud for den kodning, der er i klassifikationssystemet i dag, hvor vi præciser den politiske holdning, at vi ikke anser det her for at være en sygdom.
Jeg tror, at i det udvalgsarbejde, der kommer, skal vi arbejde på begge dele, og tage de drøftelser med sundhedsministeren, vi alle sammen kan få.
Stine Brix (EL), 2016-02-25:
Jamen det er jo muligt, for det er os, der træffer beslutning om, hvad vi vil.
Så enkelt er det.
Hvis vi i Folketinget beslutter, at vi mener, at de relevante diagnosekoder skal flyttes, så kan vi jo gøre det.
Så enkelt er det jo.
Og så har vi efter min mening ikke løst noget.
Vil Socialdemokraterne være med til en flytning til et kapitel, så det her får en anden kode, f.eks. en af Z-koderne, som vi har i kapitel 11 – bare for at blive rigtig teknisk?
For det er sådan, vi kan løse problemerne i overensstemmelse med de ønsker, der er fra det danske LBGT-miljø, om at gøre noget ved det her problem.
Sophie Løhde (V), 2016-02-25:
Det kan ministeren fuldstændig bekræfte.
Og hvis ministerens hukommelse ellers er korrekt, tror jeg oven i købet, at jeg selv som ordfører var med til at lave den beretning.
Så det vil jeg meget gerne bekræfte.
I forhold til det næstsidste var det, jeg oplyste i min tale, at det er vi sådan set enige om, nemlig at diagnosekoder, der ikke er relevante, fordi det ikke er noget, man skal have behandling for, har vi ikke brug for.
Men dem, vi har brug for, kan vi ikke bare slette, og det er det, jeg glæder mig over at ordførerne for forslagsstillerne også er kommet frem til, på trods af at man foreslår det i sit eget beslutningsforslag, for jeg synes, det er et skridt frem, at man er kommet til den erkendelse.
Så er jeg ikke bekendt med, at der er andre lande, som har slettet eller fuldstændig flyttet tingene hen til andre afsnit eller andet, sådan som ordføreren var inde på.
Men det er jo noget, vi kan få boret ud i den videre udvalgsbehandling og dermed få det nærmere belyst.
Jeg kan i hvert fald hverken af- eller bekræfte, at det gør sig gældende.
Men sidst, da vi spurgte Frankrig, var diagnosekoden for transseksualisme stadig væk placeret i det psykiatriske diagnoseafsnit.
Det fik vi at vide af Frankrig så sent som i november måned sidste år, så det er trods alt ikke så længe siden.
En flytning af diagnosen til en ny placering bør jo ske internationalt.
Stine Brix (EL), 2016-02-25:
Jeg kan i hvert fald høre, at der så er en mulighed for, at vi ret hurtigt kan blive enige om at slette F65.1, som handler om transvestisme, som i øvrigt er en kode, der overhovedet ikke bruges i Danmark i dag, og som jeg mener fuldt ud kan sammenlignes med homoseksualitet og sadomasochisme, som allerede er slettet.
Så det er måske en mulighed.
Jeg forstår simpelt hen ikke sundhedsministerens argument om, at vi ikke kan gøre det.
Selvfølgelig kan vi da det.
Vi kan træffe en beslutning om, at det er sådan, vi mener at vores klassifikationssystem skal se ud i Danmark – at det eksempelvis skal fremgå af kapitel 11 eller kapitel 12 eller af et tredje kapitel, hvor vi synes det kunne være relevant at der kan være koder for f.eks. kønsidentitetsforstyrrelser eller andre ting, som vi synes kunne være navnet på det, som kan udgøre en indikation for, at man får behandling i sundhedsvæsenet.
Mig bekendt er det i øvrigt også noget, man har truffet beslutning om andre steder.
Jeg har i hvert fald læst en artikel om, at man har besluttet det i Frankrig og i Malta.
Men vi kan jo undersøge, hvordan de har gjort det der.
Så jeg har to spørgsmål: Kunne vi træffe en beslutning om at slette 651?
Og kunne vi ikke, hvis vi ville, flytte koden til et andet kapitel?