runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Jamen nu har jeg sådan set ikke tænkt mig at skulle botanisere, i forhold til hvad der skete på det møde, vistnok den 4. marts.
Det kan vi jo gøre bagefter.
Det tror jeg fortjener en dyberegående snak.
Men hvis det var sådan, at jeg ikke mente, at der var en udfordring, så var der jo ikke nogen grund til at nedsætte det her ekspertudvalg.
Hvis alt kørte efter en snor, var der jo ikke nogen grund til at lade nogle mennesker analysere, om gennemsigtigheden er god nok; om god skik-bekendtgørelsen er klar nok; om konkurrencesituationen er god nok.
Der er en lang række udfordringer, men hvis det var sådan, at jeg allerede i dag kunne fastslå, hvordan de udfordringer skulle løftes, så var der jo, synes jeg, heller ikke nogen grund til at have den her debat eller for den sags skyld afvente udvalgets arbejde.
Og jeg er ikke i stand til at diagnosticere det fuldstændig lige så klart som fru Lisbeth Bech Poulsen, det må jeg sige.
Der er jeg nok desværre ikke så godt begavet, at jeg lige fuldstændig kan gennemskue, hvordan man skal gøre det.
Rune Lund (EL), 2016-05-13:
Det, som er baggrunden for det her forslag, er jo, at der ikke er en reel konkurrence på det her område, og at bidragssatserne er blevet en decideret pengemaskine for realkreditinstitutterne.
Realkreditinstitutterne er gået fra at være noget, som var kundeejet og tog udgangspunkt i princippet om at hvile i sig selv, til i dag at være noget, som er ejet af aktionærer og banker, og som derfor i de nye ejerskabsformer bruger bidragssatserne til at øge indtjeningen, ja, som en pengemaskine.
Et af forslagene i det her beslutningsforslag går ud på at sige, at når man har indgået en aftale, så er en aftale en aftale.
Man skal ikke bare efterfølgende fra realkreditinstituttets side kunne sige: Nu hæver vi så bare bidragssatsen, for at vi kan skabe et større overskud.
Samtidig placerer man kunden i en situation, hvor kunden reelt er låst, fordi det er så dyrt at flytte realkreditinstitut, at der i realiteten ikke er nogen mulighed for at vælge noget andet.
Så hvordan har ministeren det med princippet om, at en aftale er en aftale?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-05-13:
Først vil jeg sige tak til både ministeren og til de forskellige ordførere.
Jeg synes, at udtrykket: det er et sympatisk forslag, er så morsomt, for så ved man jo godt, hvad der kommer bagefter, ikke?
Man ved med det samme, at det betyder tak, men nej tak.
Men alligevel er det dog en tilkendegivelse af en forståelse.
Det er jeg selvfølgelig glad for at høre.
I Alternativet arbejder vi jo som bekendt ud fra tre bundlinjer; den økonomiske, den sociale og den miljømæssige bundlinje.
Mens den typiske virksomhed ofte bliver set at have et primært fokus på den økonomiske bundlinje, så er der jo nogle virksomheder og iværksættere, som inddrager den sociale bundlinje som et ligeværdigt formål.
Det er nemlig de socialøkonomiske virksomheder og iværksættere, som varetager bredere interesser end kun det her økonomiske udviklingspotentiale.
I Alternativet ønsker vi virkelig at understøtte socialøkonomisk iværksætteri og virksomhed mest muligt, og derfor har vi fremsat det her forslag.
Vi har selvfølgelig også fremsat det, fordi vi mener, at der er et stort hul og et behov, efter at man har lukket det tidligere Vækstcenter for socialøkonomiske virksomheder.
Vi ønsker i Alternativet at understøtte de socialøkonomiske initiativer, fordi mange af de socialøkonomiske virksomheder allerede i dag tager et meget stort ansvar for den sociale bæredygtighed, vi har i vores samfund.
Det gør de ved at skabe arbejdspladser og meningsfulde fællesskaber eksempelvis for dem, der ikke kan arbejde på fuld tid på grund af et handicap eller en psykisk eller fysisk sygdom.
Med andre ord bidrager virksomhederne ofte til både at skabe arbejdspladser og fremme den sociale bæredygtighed.
Det ønsker vi mere af, for som samfund skal vi kunne rumme alle, både de, der har let ved at tage et arbejde, og de, der af forskellige årsager kan have svært ved det.
De har mere fokus på at skabe det end på at skabe den økonomiske værdi i sig selv.
Vi har i den her iværksætterpakke, som jeg omtalte før, da vi behandlede de tidligere forslag, en række forskellige forslag til, hvordan vi kan styrke det sociale iværksætteri.
Og når vi har valgt at fremsætte det her forslag, er det, fordi vi mener, at det virkelig er første skridt, nemlig at vi bliver nødt til at have et center, der kan rådgive og hjælpe iværksættere, der ønsker at starte op med det her, eller de virksomheder, som allerede er i gang.
Vi foreslår jo også, at det skal have et nordisk fokus, som de jo ikke havde i det tidligere center, som man har valgt at lukke nu.
Det gør vi ud fra, at vi jo har nogle velfærdssamfund, som minder meget om hinanden i Norden, og vi mener, at det er fuldstændig oplagt at bruge det forum til også at se, hvordan vi kan erfaringsudveksle om, hvad netop de socialøkonomiske virksomheder kan gøre og bidrage positivt med til samfundet.
Det håber jeg også er noget, som ministeren vil tage med videre, altså det her med, at vi både lærer af hinanden på tværs af landet, men også at vi ser til de gode samarbejdspartnere, vi har, som virker i samfund, der minder om vores, og som også arbejder meget på at udvikle den socialøkonomiske virksomhedsform.
Så tak for behandlingen.
Rune Lund (EL), 2016-05-13:
Det er også fint at gå ind i det, men det, som jo danner baggrund for det her forslag, er, at vi igennem flere år efterhånden har set, hvordan realkreditinstitutterne har udnyttet bidragssatsen til at trække penge ud af forbrugerne og komme dem i aktionærernes og bankernes lommer.
Det er jo rigtigt, at renten er faldet, men når vi stadig væk har en bidragssats, som bliver brugt til det her, så har vi en regulær omfordeling fra kunder til banker og aktionærer, som vi synes er unfair, fordi der ikke er en reel konkurrencesituation.
Det er vores opfattelse, at vi i lyset af den manglende konkurrence, der er, så simpelt hen bliver nødt til at lave nogle skrappere regler for, hvordan man kan hæve bidragssatsen.
Det er dér, hvor vi siger, at udgangspunktet må være, at man ikke kan hæve bidragssatsen, hvis der er indgået en aftale.
Det er et princip, som vi mener er nødvendigt for simpelt hen at beskytte forbrugerne.
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Det her er altså bare en model, som jeg synes er fuldstændig forkert.
Det er jo helt fair.
Det er også derfor, vi står her i Folketinget.
Vi skulle jo på nogle punkter gerne være uenige.
Det er jo meningen med demokratiet.
Det her er bare en model, som jeg synes er fuldstændig forkert.
Altså at lave sådan en dogmatisk prisloftsmodel, hvor vogternes råd i Finanstilsynet nærmest skal sidde og godkende det, mener jeg simpelt hen ikke overhovedet er i de danske boligejeres interesse.
Det kommer til at betyde, at ratingen bliver dårligere, og det kommer ikke mindst til at betyde, tror jeg, at renten kommer til at stige, som jeg også sagde i mit indlæg, og så er vi jo lige vidt.
For så kan det være, at man prøver at fastlåse bidragssatserne, men hvis renteudviklingen så går den anden vej, bliver resultatet måske det samme, eller måske bliver det endnu dyrere.
Josephine Fock (ALT), 2016-05-13:
Jeg skal lige høre, om ministeren virkelig mener, at Finanstilsynet eller Konkurrencestyrelsen er vogternes råd.
Det, vi har foreslået her, er jo lige præcis, at realkreditinstitutterne godt kan hæve bidragssatserne, hvis de kan dokumentere, at der er et reelt kapitalbehov.
Og jeg har svært ved at forstå, hvorfor ministeren ikke er interesseret i at beskytte boligejerne mod de her pludselige ændringer af bidragssatserne.
Man kan altid i forhold til de lånetyper, man tager, diskutere, om der skal være den samme sikkerhed, hvis man tager et flekslån, for der er man på en eller anden måde forberedt på, at der kan ske ændringer.
Men det er anderledes for en kunde, en boligejer, der tager et 30-årigt fast forrentet lån, fordi kunden så præcis ved, hvad husholdningen kan holde til, og hvor mange penge der er til de faste udgifter.
Mener ministeren virkelig, at realkreditinstitutterne alt efter forgodtbefindende bare skal have lov til at hæve bidragssatsen?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Jeg skal så starte med at læse op fra beslutningsforslaget, for det er rigtigt nok, at der står i beslutningsforslaget, at der skal være en tilsynsmyndighed.
Det blev i min verden udlagt til, at det måtte være Finanstilsynet.
Det kan selvfølgelig også være en helt anden tilsynsmyndighed.
Det skal jeg da ikke lægge skjul på.
Og når jeg sagde vogternes råd, var det trods alt nok også ment i anførselstegn.
Det, spørgsmålet går på, er jo udtryk for, at der her er en politisk uenighed.
Jeg køber ikke præmissen om, at man ikke skal lade markedet råde her.
Jeg mener ikke, at det vil gavne de boligejere, der er, hvis man indfører den her prisloftsmodel, som der jo er lagt op til både i forslaget, men ikke mindst i bemærkningerne.
Jeg har meget pædagogisk, synes jeg, redegjort for, hvorfor jeg synes at det går den anden vej ved at skabe utryghed og ustabilitet omkring den danske realkreditmodel, nemlig fordi man har en markedsmekanisme, der er sat ud af kraft.
Josephine Fock (ALT), 2016-05-13:
Men sådan som jeg også hørte ministerens tale, sammenligner ministeren jo realkreditinstitutterne med almindelige finansielle institutioner.
Der vil jeg bare minde om, at den gamle realkreditinstituttanke jo var, at det var ejet af borgerne, at det var ejet af låntagerne.
Vil ministeren bakke op om vores danske realkreditinstitution, eller er den fremadrettet at sidestille med almindelige finansielle institutioner?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-05-13:
Jeg bakker op om den danske realkreditmodel.
Jeg laver sådan set ikke andet i øjeblikket end at rejse rundt i Europa for at forklare, hvilke rigtig gode egenskaber den model har i sig, og hvordan den har overlevet igennem flere hundrede år.
Men spørgsmålet er jo, og det synes jeg er meget relevant at diskutere, og det er også derfor, jeg synes, at det er en lidt ærgerlig diskussion – vi er selvfølgelig politisk uenige – om bidragssatserne, som vi jo diskuterer meget.
Hvis bidragssatserne stiger, hvilket argument bruger man så for, at bidragssatserne kan stige?
Det er jo lige præcis det, jeg nu har bedt om at få analyseret, for det kan sagtens være – og det kan der være gode argumenter for – at vi bliver nødt til at skærpe bekendtgørelsen, i forhold til hvilke argumenter man skal give for det, men der kan også være gode argumenter for, at man kan hæve bidragssatsen uden problemer.
Hvis der er nogen, der følger med i den her debat – og det kan man jo ikke udelukke at der er – så må man vel først og fremmest blot sige, at bidragssatserne er én side af de her drøftelser.
Den anden side er jo renteudviklingen.
Hvis vi ser på, hvordan renteudviklingen har været over de seneste år, kan vi se, at renten heldigvis – kan man sige, hvis man skal låne penge – er faldet, og derfor ligger Danmark, hvis vi ser på det aftryk, der er fra andre bidrag, stadig væk rigtig, rigtig godt placeret.
Vi er et af de billigste lande i Europa, når det gælder om at skaffe boligfinansiering.
Det siger jeg sådan set bare for at fortælle dem, der ikke lige måtte være klar over det, at vi er i en, synes jeg, meget, meget gunstig situation i forhold til belåning.
Det med, at en aftale er en aftale, havde vi også en drøftelse af under samrådet, og der sagde jeg, tror jeg, at det jo er sådan, at når man laver en aftale med et realkreditinstitut, skriver man også under på, at der kan komme bidragssatsstigninger.
Men så er spørgsmålet jo – og det synes jeg er meget relevant, og der er ikke nødvendigvis nogen grund til på sådan en eftermiddag her at tale os væk fra hinanden desangående – hvordan man giver de begrundelser, og om de regler, vi i dag har, for, hvordan man skal give de begrundelser, er klare nok og gode nok.
Det synes jeg absolut er en god diskussion at tage, og det er lige præcis også derfor, jeg synes, at vi skal få det gennemanalyseret.
Det kan da godt være, at der er ting, der skal præciseres.
Det vil jeg bestemt ikke udelukke.
Brian Mikkelsen (KF), 2016-05-13:
Det er et meget sympatisk forslag, som Alternativet her fremsætter, altså at man skal gøre noget for socialøkonomiske virksomheder.
Jeg tror bare ikke, at vejen frem er at oprette et center, som en gang før er blevet etableret og nedlagt, men at man i stedet for bør fokusere på, hvad man kan gøre for at give plads og mulighed for at skabe nogle flere innovative løsninger, noget mere samarbejde, noget mere mobilisering af de ressourcer, der er til rådighed i det danske samfund, og som ikke bliver brugt.
Det bør ske både af hensyn til samfundsøkonomien, så vi ikke ligesom parkerer nogle folk ude i et hjørne, hvis man ellers kunne bruge dem til noget fornuftigt, men ikke mindst af hensyn til dem selv, altså at de får lov til at lave noget, der har værdi, som gør en forskel, og som kan gøre livet lettere for andre mennesker.
Flere af talerne har jo været inde på nogle af de virksomheder, som beskæftiger sig med det, som jeg for øvrigt også selv har besøgt, og som jeg har stor respekt for og meget veneration for.
Sådan en situation bliver jo ikke løst af, at man får genetableret et videncenter på området.
Det, der skal til, er at skabe nogle vilkår, en situation og en stemning, som gør, at man også selv tager de initiativer.
Og så synes jeg selvfølgelig, at staten skal hjælpe alt det, den overhovedet kan med at sikre, at lovgivningen er åben for det, så der ikke er nogen unødige bump på vejen for det.
Men det er altså ikke nødvendigt, at man skal lave et nyt bureaukrati, et nyt center, for at tage fat på så vigtigt et emne, som jeg tror alle har sympati for, altså at der bliver plads og mulighed for alle, og så man også kan hjælpe nogle andre mennesker.
Vi er så også imod finansieringen af forslaget, som jo betyder, at det bliver dyrere at være bilejer.
De har brug for mobilitet.
De har brug for at komme til og fra arbejde, købe ind, være familie osv.
Så derfor vil vi ikke kunne acceptere finansieringen under nogen omstændigheder, og det gør så også, at vi bliver nødt til at sige nej til forslaget.
Men ideen om at gøre noget er sympatisk.
Vi er bare imod, at man ligesom bureaukratiserer det ved at oprette et center, som man en gang for alle har nedlagt.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-05-13:
Jeg vil blot kvittere over for ordføreren for både det arbejde, Dansk Folkeparti tidligere har været med til at gøre for de socialøkonomiske virksomheder, og også for ordførertalen her.
Jeg ser meget frem til, at vi prøver at komme frem til noget.
Så er der måske den her finansiering, som står i vejen for, at Dansk Folkeparti støtter fuldt ud, men jeg er sikker på, at med de trods alt begrænsede midler, vi skal finde, i forhold til den store pengekasse kan vi komme frem til noget, om ikke andet nogle intentioner, for at arbejde videre for at få styrket det her område.
Vi tror virkelig på, at det er afgørende for udviklingen i hele Danmark og ude i kommunerne, at vi har stærke socialøkonomiske virksomheder.
Der skal bruges rådgivning.
Så tak til ordføreren.
Hans Kristian Skibby (DF), 2016-05-13:
Jeg kan kun kvittere for det samme og sige, at vi nok skal finde ud af det.
Torsten Schack Pedersen (V), 2016-05-13:
Tak for det.
Ligesom jeg indledte mit indlæg i debatten om de to foregående forslag, vil jeg sådan set
også her igen sige, at det er et vigtigt tema, som Alternativet berører.
Socialøkonomiske virksomheder er et værktøj, som kan bruges til at sikre rigtig mange gode resultater, være med til at få folk på kanten af arbejdsmarkedet i gang, få noget op at stå, som ellers ikke ville virke, og være med til at sikre et arbejdsmarked, der også er lidt bredere.
Så det er et vigtigt tema.
Jeg skal sådan set ikke gentage mange af de argumenter, som erhvervs- og vækstministeren er kommet med.
Jeg kan blot konstatere, at nogle af de ting, der er udløbet, er afløst af andre ting, hvor de her opgaver fortsat ligger og er forankret, og hvor man kan søge vejledning, inspiration og sparring for at være sikker på, at man har den fornødne viden og indsigt for at understøtte udviklingen.
Derfor vil jeg igen sige, og jeg var måske også lidt inde på det i diskussionen af de tidligere forslag, at det måske ikke er den optimale vej at etablere yderligere initiativer, der ligger parallelt med andet, således at der bliver flere veje til samme formål.
Der er en relativt klar arbejdsdeling i dag.
Tingene er forankret.
Laver man noget, der ligger ved siden af, bliver det ikke nødvendigvis mere overskueligt.
Der er selvfølgelig også et økonomisk spørgsmål i det her.
Det var der også i de øvrige.
Alternativet skriver jo ikke i de enkelte beslutningsforslag, hvor pengene skal komme fra.
Jeg ved godt, at det er bilisterne, der skal holde for, når man ser på det som et samlet initiativ.
Det synes vi ikke er nogen god finansieringskilde.
Det er noget, regeringen har taget hånd om for at sikre en klar forankring, en klar ansvarsfordeling.
Man ved, hvor man skal henvende sig, og det er noget, som er vigtigt at understøtte, men det konkrete forslag fra Alternativet kan vi ikke støtte fra Venstres side.
Rune Lund (EL), 2016-05-13:
I Enhedslisten er vi meget positive over for Alternativets forslag om at finde penge til et offentligt vækstcenter for socialøkonomiske virksomheder.
Det var ærgerligt, for vi er enige med Alternativet i, at de socialøkonomiske virksomheder er et vigtigt område at understøtte, fordi man her kan sikre beskæftigelse til grupper, der typisk er marginaliserede på det danske arbejdsmarked.
De socialøkonomiske virksomheder er et af de redskaber, der bedst sikrer disse marginaliserede grupper en chance på arbejdsmarkedet.
Og derfor var det også uforståeligt set fra Enhedslistens side, at regeringen, der har så travlt med at jage de ledige for at få dem i job, ikke kunne finde det her relativt beskedne beløb til at fortsætte vækstcenteret, der jo faktisk var med til at understøtte udviklingen af virksomheder, som netop sørger for at hjælpe svage grupper i beskæftigelse – noget, som diverse kontanthjælpsreformer har haft meget begrænset held med.
Der har altså været masser af fokus på, hvordan man med straf og kontrol med udsatte mennesker i Danmark kan svinge pisken over dem, for at få dem til at finde et arbejde, og det har haft en meget ringe effekt.
Og samtidig har man ikke villet prioritere det område med de få midler, det egentlig kræver, netop for at skabe en gulerodseffekt og positive incitamenter og en, hvad skal man sige, positiv tilgang til at kigge på den lyst, som mennesker i samfundet har til at ville bidrage.
Så der har været et helt skævt fokus fra regeringens side her, som vi i Enhedslisten er meget uenige i.
Efter Enhedslistens opfattelse var det tidligere vækstcenter en ret pæn succes, og vi har også kunnet konstatere, at SFI i hvert fald mener, at centeret har hjulpet de sociale entreprenører, som var involveret, og dermed udfyldt sin funktion.
Og derfor kunne man jo også stille spørgsmålet – og det vil vi også gøre heroppefra – om man ikke simpelt hen skulle starte med at starte det center op igen og køre det videre, sådan som det kørte, inden det blev lukket, frem for måske at oprette et helt nyt center, som Alternativet foreslår.
Det er muligt, at vi taler om nuancer her, men det er vi i hvert fald meget indstillet på at diskutere i det videre udvalgsarbejde.
Der er i hvert fald helt tydeligt noget her, hvor der er mulighed for at lave nogle fornuftige tiltag.
Jeg bygger det f.eks. på, at i forbindelse med den kontanthjælpsreform, som den nuværende regering står for, kan vi jo se, at tallene dokumenterer, at den har en meget ringe beskæftigelseseffekt.
Så er det bare, at jeg undrer mig over, at man – når der her er et initiativ, hvor man kan støtte socialøkonomiske virksomheder – ikke vil give et lillebitte beløb til at se, om man ikke kan gøre noget positivt.
Der må jeg bare konstatere: Der vil regeringen, Liberal Alliance og blå blok en helt anden vej, end Enhedslisten vil.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-05-13:
Hr. Rune Lund stod på Folketingets talerstol og sagde, at reformerne ikke virkede, at det ikke var noget, der øgede beskæftigelsen.
Det er jo faktuelt forkert.
Der er jo lavet utallige analyser, hvor man har kigget ud i den virkelige verden og set på, hvilken betydning forskellige reformer har haft for beskæftigelsen, for rigtige, virkelige mennesker i den virkelige verden.
Og de virker.
De virker.
De har øget beskæftigelsen.
Det er utroligt, at Enhedslisten og i det her tilfælde hr. Rune Lund kan stå og sige den ene usandhed efter den anden om de reformer, som et bredt flertal i Folketinget har vedtaget, og som har haft en effekt i den virkelige verden.
De har øget beskæftigelsen.
I fraværet af de reformer havde der været flere mennesker på overførsel – med lavere indkomster, end de har nu, altså fordi vi har lavet reformer.
Så lad være med at stå og sige ting, som man ikke kan dokumentere.
Det er ikke værdigt, for at være helt ærlig.
Rune Lund (EL), 2016-05-13:
Jeg kan dokumentere, og det er fastslået, at den kontanthjælpsreform, som Liberal Alliance står bag, og som regeringen står bag, skaber meget få jobs, men kaster tusindvis af mennesker ud i fattigdom.
Og den kontanthjælpsreform er superrelevant her, for det her forslag handler jo netop om at se på, hvordan marginaliserede på arbejdsmarkedet kan få en mulighed for at spille en rolle og komme ind og blive en del af samfundet.
Der må jeg bare konstatere at hr. Joachim B. Olsen er meget villig til at svinge pisken, men når der skal laves nogle positive incitamenter og gøres noget, som kan gøre en reel forskel, sådan som Socialforskningsinstituttet f.eks. også mener, så vil hr. Joachim B. Olsen ikke være med.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-05-13:
Tak for det.
Som flere andre ordførere har været inde på, er der jo igangsat nogle initiativer i forhold til socialøkonomiske virksomheder, som ministeren var inde på.
Og vi synes sådan set, at det er vigtigt, at de initiativer, der er blevet taget, får lov til at udvikle sig, om man vil, og blive evalueret, inden man tager nye initiativer på præcis det samme område.
Derfor kan vi ikke støtte det her beslutningsforslag, som Alternativet har fremsat.
Til hr. Rune Lund vil jeg så sige, at vi alle sammen herinde kerer os om dem, der er på kanten af arbejdsmarkedet.
Det gør vi også i Liberal Alliance, og vi har fremsat forslag til, hvordan man kan få nogle af de allermest udsatte ind på arbejdsmarkedet igen.
Og det er nogle forslag, som jeg håber Enhedslisten vil støtte.
Det er det simpelt hen ikke.
Det er en retorik, som jeg ikke synes man bør bruge.
Vi kan være uenige om, hvilke initiativer man skal tage.
Enhedslisten er aldrig med til at lave reformer af noget i overførselsindkomstsystemet.
Der er blevet lavet mange af dem, og som jeg sagde i mit spørgsmål til hr. Rune Lund, da han stod på talerstolen, så har de virket.
De har øget beskæftigelsen.
De har flyttet mennesker, som levede et liv på overførselsindkomst og under kontrol af kommunen og alt muligt andet, ind på arbejdsmarkedet og gjort dem til herre over deres eget liv.
Det er for mig at se en meget, meget ansvarlig socialpolitik.
Rune Lund (EL), 2016-05-13:
Jeg vil bare kommentere det faktum, at da kontanthjælpsreformen i november blev fremlagt af regeringen, fremlagde man en reform, som ville ramme omkring 150.000 mennesker, men som ifølge regeringen selv ville skabe få hundrede jobs.
Og så er det bare, jeg spørger: Er det en fornuftig måde at lave reformer på?
Det synes vi ikke i Enhedslisten.
Vi vil gerne lave reformer, der forbedrer forholdene for kontanthjælpsmodtagere.
Vi ved også, hvor vi gerne vil tage pengene fra, for vi vil gerne beskatte nogle af de mennesker, som Liberal Alliance aldrig vil beskatte.
Vi vil gerne lave en skattereform, hvor vi sænker skatten for de mennesker, som tjener 300.000 kr. eller mindre.
Og vi vil gerne hæve skatten for dem, der tjener mest i det her samfund.
Vi vil lave en omfordeling.
Generelt vil vi også rigtig gerne se på, hvordan man kan lave en gulerod og se på de gode ønsker, muligheder og gode intentioner, som mennesker har for at være en del af det her samfund og deltage, frem for at der altid skal tages udgangspunkt i, at den eneste måde at få folk, der har det svært, til at lave noget på, er ved at straffe dem og give dem pisk og tage pengene fra dem.