Eigil Andersen (SF), 2009-05-12:
På grund af den økonomiske krise er der over 10.000 lønmodtagere i Danmark, som er på arbejdsfordeling, hvor de, som det er nævnt, f.eks. arbejder hver anden uge og så er på dagpenge hver anden uge.
Jeg er overbevist om, at med de meget dystre forudsigelser, der er for arbejdsløshedens udvikling, så vil der komme endnu flere på arbejdsfordeling i den kommende tid.
Uanset hvad der ellers bliver sagt, så er og bliver det absurd, at man, når man er på arbejdsfordeling, så skal søge arbejde andre steder i dagpengeugerne.
De pågældende har jo en arbejdsgiver i forvejen, nemlig hver anden uge, og håbet er, som det også blev nævnt fra Enhedslistens ordfører, at de pågældende kommer tilbage på fuld tid på jobbet.
Derfor er det, vi foreslår, at man skal være fritaget for at være aktivt arbejdssøgende, men dog således, at man har pligt til at tage imod et ordinært job.
Jeg kan sige, at der - jeg slog det op her under debatten - p.t. er 11.000 ledige stillinger på Jobnet.dk.
Det er halvdelen af det antal job, der var slået op på Jobnet for et år siden, og det siger noget meget karakteristisk, at antallet af ledige job er faldet til det halve, og at antallet af arbejdsløse så er steget med omkring 30.000.
Det er realiteterne i det her, og så giver det overhovedet ingen mening, at man, hvis man er på arbejdsfordeling, også skal søge et af de her ganske få job, når der er 70.000-80.000 andre, som er fuldtidsarbejdsløse.
Så er der det andet punkt i forslaget, som er vigtigt, og som også er blevet diskuteret noget.
Det er selvfølgelig meget beklageligt, at vi har en krise, som ingen ved hvor lang bliver, men når vi har fyringer i massevis og arbejdsløsheden er kommet op på over 80.000, så er det meget vigtigt, at vi gør alt, hvad vi kan, for at bruge denne krise konstruktivt, fremadrettet, positivt.
Og en væsentlig del af det er, som det er nævnt, at satse på uddannelse og efteruddannelse.
Det er ikke sikkert, der har været tid til det, mens ordrebøgerne var fulde.
Nu er ordrebøgerne tomme nogle steder eller i hvert fald alt for tynde, og så er muligheden der for at bruge det konstruktivt.
Det er årsagen til, at vi mener, at når der aftales nye arbejdsfordelinger, så skal arbejdsgiveren og tillidsrepræsentanten/fagforeningen altid tage stilling til, om man vil benytte en del af tiden med arbejdsfordeling til efteruddannelse i op til 6 uger.
Jeg forstod på ministeren, at det generer hende, at det skal være en pligt at tage stilling til.
Jeg forstår simpelt hen ikke problemet, for hvis man arbejdstagere og arbejdsgivere imellem finder ud af, at man ikke vil bruge denne uddannelsesmulighed, selv om jeg synes, det er en god idé, så kan man jo lade være med at bruge den, men tage stilling til det kan man da i hvert fald gøre.
Danskerne er jo i virkeligheden kloge mennesker.
Meningen er så, at man kan få 125 pct. af den maksimale dagpengesats i op til 6 uger, hvis efteruddannelse eller uddannelse indgår i sådan en arbejdsfordelingsaftale.
Og det er fuldstændig rigtigt, som det blev nævnt af hr. Bjarne Laustsen, at denne 125-procents-kompensation også er en, man har haft i tidligere tider under uddannelse.
Vores mening er så, at den her arbejdsdeling skal kunne forlænges også med 6 uger, når man bruger nogle af ugerne til uddannelse.
Når vi gerne vil inspirere ekstra til at bruge uddannelse, skyldes det, at Danmarks fremtid simpelt hen afhænger af, at vi har en veluddannet, en kreativ, en initiativrig, en selvstændig og en ansvarlig arbejdskraft, og det er jo også det, der bliver talt om ved de officielle lejligheder.
Det bliver nævnt i alle skåltalerne, men - vi kommer til det igen - det skal følges op af handling, for ellers er de fine ord jo ingenting værd.
Vi har også sagt i vores forslag fra SF, at skulle det ende med, at man efter arbejdsfordeling alligevel bliver fyret og bliver fuldtidsarbejdsløs, så skal en eventuel efteruddannelse heller ikke trækkes fra i de uddannelsesrettigheder, man har senere som fuldtidsledig, og som vi for øvrigt også mener skal udvides, som det også er blevet nævnt i diskussionen.
Så er det sådan, at der i dag, som vi har nævnt, er mulighed for en arbejdsfordeling i op til 26 uger, hvor man så skal søge om at få den forlænget efter de første 13 uger.
Der støtter vi altså en afbureaukratisering, ved at man springer den der ansøgning over.
Det er en formssag for de regionale råd at tage stilling til det, som det er i dag, for sagens kerne er jo: Hvad er alternativet?
Alternativet til, om man vil bevilge en forlængelse af arbejdsfordelingen, er, at de pågældende medarbejdere skal fyres og være fuldtidsarbejdsløse imod arbejdsgiverens ønsker.
Og med den kæmpe arbejdsløshed, vi er ved at få, så er der ikke noget regionalt råd, som vil sige nej til en ansøgning om en forlængelse.
Der er mange lønmodtagere, som bliver meget overraskede senere, hvis de bliver fuldtidsarbejdsløse, efter at de har deltaget i en arbejdsfordeling, for det viser sig så, at perioden på arbejdsfordeling skal trækkes fra i den 4-årige dagpengeperiode.
Det er ikke rimeligt, for man er jo i virkeligheden som medarbejder fleksibel og imødekommende over for arbejdsgiveren, når man siger ja til, at man godt vil deltage i en arbejdsfordeling, hvor perspektivet så er, at virksomheden kan køre videre med den samme arbejdskraft, selv om der er nedgang i produktionen, en nedgang, som man håber på er midlertidig.
Det er en stor fleksibilitet fra de ansattes side at gøre det, men så skal det jo ikke straffes ved, at man som eventuel fuldtidsarbejdsløs senere bliver frataget en del af sin dagpengeperiode på 4 år.
Sådan er det i dag.
Og det er årsagen til, at vi siger, at en periode på arbejdsfordeling skal betragtes som en død periode i forhold til de 4 års dagpengeret og også i forhold til de 30 uger, hvor man kan få supplerende dagpenge.
Jeg må sige, at vi i SF glæder os meget over, at fagforbundet 3F kalder vores forslag for knaldgodt, og at LO også støtter det.
Så har jeg et par kommentarer til noget af det, der er blevet sagt i debatten.
For treholdsdriftsvirksomheder er det blevet muligt, at man f.eks. kan arbejde 2 uger og så være på dagpenge i 1 uge og på den måde få afskaffet natholdet.
Det er da udmærket, at man har gjort det, men det kan ikke på nogen måde fremstilles som et kæmpe fremskridt i forhold til det, der i virkeligheden er behov for.
Jeg tror, Enhedslisten har ret i, at man må se på, hvordan man kan fremskaffe flere arbejdspladser.
Hvilken form det skal have, kan man så overveje nærmere.
Jeg er meget glad for de positive kommentarer, som Socialdemokratiet er kommet med, og jeg er med på, at det godt kan være, at vi skal se på, hvilken model man kan lave det her under.
Det var en stor omgang træden vande, og dermed er der altså ikke noget konkret.
De vælgere og borgere i Danmark, som følger med i det her, har ikke fået noget som helst konkret at vide om, hvad Dansk Folkeparti mener og vil gøre ved de her ting.
Det Radikale Venstre er enig i uddannelsessigtet.
Om man her skal bruge en model med en pulje eller man skal bruge den model, SF har foreslået, er selvfølgelig noget, vi kan finde ud af.
Det afgørende er ikke, hvilken form det får, men det, som bliver resultatet af det.
Afrundende vil jeg sige, at jeg er meget rystet over, hvor langsomt det går med regeringens forståelse af den her krise og den store arbejdsløshed, der er, og hvad det kræver af handling.
Det er simpelt hen ikke efter min opfattelse trængt ordentligt ind hos regeringen, at det her er dybt, dybt alvorligt, at det kræver masser af handling, og at det kræver handling nu.
Og jeg er meget ked af, at taberne i det her, når regeringen er så passiv, er de arbejdsløse og lønmodtagerne og også de mennesker, der stadig væk er i arbejde på virksomhederne, og som deltager i en arbejdsfordeling.