runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Det er ligesom lidt vanskeligt at diskutere med nogen, som ikke vil reflektere.
Jeg citerer direkte – og det gør jeg: Regeringen finansierer skattelettelsen ved at sænke niveauet for væksten i det offentlige til 0,7 pct. i 2004 og 0,5 pct. i 2005.
Man laver sådan en plan og bruger nogle penge under forudsætning af, at budgettet holder.
Hvis det nu havde været en privat virksomhed, der året efter konstater, at man godt nok har udloddet noget overskud, men man er kommet til at bruge 1 pct. mere, hvad vil den virksomhed så gøre?
Skyndsomt rette op på det.
Men hvad har den her regering gjort?
Lukket øjnene og sagt som ordføreren: Vi har besluttet, at det er finansieret, og derfor er det finansieret.
Der skal tingene hænge sammen.
Der skal tingene hænge sammen.
Det kan man jo kun gøre i en regering, som er ligeglad med, at underskuddet vokser og vokser.
At den her regering, som siden 2001 har sagt, at der er skattestop, mens man hæver skatten den ene gang efter den anden, skulle gøre sig til dommere over andre, er da lidt komisk!
Statsministeren sagde, da man fremlagde skattestigningerne her i forbindelse med genopretningsplanen, at der ikke er tale om skattestigninger, for der havde man stadig en skattetæller kørende på Venstres hjemmeside, så pillede man den ned, for det var alligevel for komisk at sige, at man gik ind for et skattestop, når man hævede skatten den ene gang efter den anden.
Det er på samme måde, som regeringen har gjort med skattestoppet, som man ikke har kunnet holde og så har måttet hæve skatterne, efter man har givet ufinansierede skattelettelser.
Vores finanslovudspil er tilrettelagt ud fra, at regeringen overholder sine egne planer.
Det gør de ikke, det kan vi godt se, og derfor bliver situationen da langt værre, det tør jeg godt sige her.
Det bliver da langt værre for en kommende regering at tage fat på en økonomisk genopretning for hver eneste måned, der går inden valget, fordi hullet i statskassen jo bliver større og større, fordi der ikke er styr på økonomien.
Det viser tallene jo.
Forbruget er langt større end de planer, regeringen har lavet, der er ikke finansiering til det, og den virkelighed overtager vi, så det bliver en enorm opgave med den økonomiske genopretning, en kommende regering kommer til at stå over for.
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Det er min påstand og min oprigtige mening, at vi ikke gav skattelettelser nok.
Vi skulle have givet endnu flere, og det er det, vi arbejder på.
For vi tror, at det giver værdi.
Vi tror, at det er til gavn for velstand osv.
Og jeg kan jo høre, at oppositionen kun har en ting, nemlig den der bakspejlsfilosoferen.
Bagefter kan vi sidde og kigge på tallene og det ene med det andet.
Sagen er, at på det tidspunkt, hvor tingene er besluttet, har de været finansieret krone til krone.
Diskussion slut.
Sådan forholder det sig.
Så har vi kommunernes økonomi, der også bliver rejst spørgsmål om.
Der har vi jo nulvækst, og det har vi også i dag hørt om.
Det er jo kongeargumentet fra oppositionen mod regeringen og dens støttepartier, altså at der er sket en forbrugsstigning på 0,6 pct.
Det er det, det hele handler om.
Det er det vægtigste argument i oppositionen mod finanslov 2011 og den politik, vi har ført.
Det er ubegribeligt.
Samtidig får vi skældud for, at der er sparet på det hele, minimeret, det er en rygende ruin, det er et forarmet samfund, vi har skabt.
Vi har ødelagt alt.
Så har kommunerne altså brugt flere penge, end de var stillet i udsigt.
Det hænger jo ikke sammen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-09-07:
Egentlig havde jeg ikke meldt mig som spørger til hr. Ole Sohn, men så blev der pludselig sagt i et svar til hr. Mads Rørvig, at de økonomiske problemer er langt dybere, end den her debat umiddelbart afslører – jeg tror, det var noget i den stil, der blev sagt.
Det er jeg sådan set enig i, men så er det, det undrer mig, at det virker, som om SF ikke er parat til så at tage de der dybe spadestik, som der er brug for.
Fra Liberal Alliances side er vi jo kommet med nogle ret klare reformforslag, f.eks. fjernelse af topskatten, hvilket sandsynligvis vil give 20.000 nye arbejdspladser, og en lang række velfærdsreformer, herunder efterlønnen, som man kan se at alle førende økonomer, herunder vismændene, har taget op.
Der er jo børn, der vokser op hos arbejdsløse i fattige kår, fordi man ikke fører en reel vækstpolitik, og der må man altså komme dybere ned, end alle de her fair planer, eller hvad de nu kaldes, siger, og fortælle, hvordan man vil skabe vækst, for det har man ikke givet svar på; man afviser de her gode forslag, som helt sikkert vil skabe vækst i det danske samfund.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Vi annekterer i hvert fald ikke den del af Liberal Alliances politik, som siger, at man skal fyre 40.000 offentligt ansatte; der kan jeg lige så godt sige, at det ikke er vores politik.
Når jeg sagde det der med, at Danmarks økonomiske udfordringer er langt større, end debatten her giver indtryk af – og i øvrigt også den offentlige debat – så var det ud fra en erkendelse af, at vismændene har peget på, at der er en ubalance i dansk økonomi.
Det har der været igennem de sidste 8 år, og den vokser bare år for år.
Vi mister 250.000 på arbejdsmarkedet i løbet af de næste 5-10 år, og der kommer kun 100.000 ind i den anden ende.
Vi er simpelt hen nødt til at få lavet nogle markante reformer – også af arbejdsmarkedet.
Det har vi sagt åbent, og efter at vi havde sagt det åbent, gik der valgkamp i det, for det er et upopulært synspunkt at have, at vi skal arbejde det, der svarer til 12 minutter mere, men det bliver jo virkeligheden, og det ved regeringen godt; regeringen nedsatte en Arbejdsmarkedskommission, som kom til den samme konklusion.
Det er selvfølgelig bare en udfordring, det ikke er sjovt at tale om, men vi har faktisk taget hul på den debat.
Vi bliver nødt til at tage den før eller siden, hvis ikke vi i endnu større udstrækning skal sende regninger videre til kommende generationer.
Det bliver ikke med os.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-09-07:
Det sidste er en ting, vi forhåbentlig aldrig får afklaret.
Jeg vil sige det på den måde, at man hører om, at der skal skabes vækst, der skal laves reformer, 12 minutter, og hvad ved jeg, men der er jo ingen svar under overskrifterne.
Tænk, at man af alle skal høre SF's ordfører bruge vismændene og Arbejdsmarkedskommissionen som sandhedsvidner.
Det svarer jo altså til, at Liberal Alliance brugte Karl Marx som ideologi.
Det giver simpelt hen ingen mening.
SF er nødt til at give svar på: Hvordan skal den vækst komme?
Jeg synes, det er fair, man er uenig i de løsningsforslag, vi kommer med, men jeg har i hvert fald ikke set andre økonomer end måske nogle fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, der påstår, at vores økonomiske politik ikke vil skabe vækst og arbejdspladser i Danmark.
Vores økonomiske politik vil sørge for minimum at fordoble væksten i det danske samfund, det er der ingen der har betvivlet, men man må da vel godt have lov til at sige, at der da er en del, der har betvivlet og spurgt ind til: Hvad er indholdet af SF's økonomiske politik?
Det er en gåde, og man vil åbenbart ikke give svaret på den her side af valgdagen.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Jeg er da lidt ked af, at hr. Simon Emil Ammitzbøll ikke har været her hele dagen, for både hr. Morten Bødskov og jeg har jo løbende redegjort for det.
Vi har faktisk også skrevet om det tidligere i »Fair Forandring« ...
Vi har f.eks. sagt, at vi synes, det er tåbeligt – hvad de fleste landmænd i Jylland i øvrigt er enige i – at man har givet skattelettelser, så de jyske landmænd betaler til de sjællandske landmænd, mens der er behov for arbejdspladser i Jylland.
Hvorfor har den her regering ikke fra starten sat meget mere ind på at sikre, at der kunne bygges nogle biogasanlæg i Jylland, som kunne skabe en indtjening, så landmændene kunne få mulighed for direkte at tjene nogle penge, sådan at deres børn kunne få et arbejde og en uddannelse?
Det ville også kunne gavne klimaet.
Det er jo én måde at gøre det på.
En anden måde at gøre det på er at investere i uddannelse, i forskning, som jo er en forudsætning for, at erhvervslivet bliver tiltrukket.
Jeg gav faktisk et meget konkret eksempel på det.
Vi gjorde det sidst i 1990'erne – selv med en meget højere selskabsskat; det kommer jo ikke på tale nu, men det er jo ligegyldigt.
Det er ikke det, der har været hindringen for at kunne skabe vækst; det er et spørgsmål om at tænke klogt og investere i forudsætningerne, for at erhvervslivet synes, det er interessant.
Anders Samuelsen (LA), 2010-09-07:
Jeg kan forstå på hr. Ole Sohn, at han aldeles ikke er tilhænger af Liberal Alliances politik med 40.000 færre offentligt ansatte.
Vi har nu ikke talt om at fyre nogen; vi har bare sagt, at man i 8 år kan nøjes med at ansætte syv, hver gang der er otte, der går på pension.
Så er vi jo tilbage ved det ultraliberalistiske natvægtersamfund, som Poul Nyrup stod for.
For det er jo sandheden: Da var der 40.000 færre ansatte i den offentlige sektor.
Det må være noget af et mareridt at komme tilbage til.
O.k., hvis det ikke bliver værre, overlever Danmark såmænd nok endda.
I forhold til den diskussion, som har fyldt rigtig meget i dag, om de her banker og hvor forfærdeligt det er, og nu skal vi jagte dem osv. – og det er fint nok – kunne jeg egentlig godt tænke mig at spørge hr. Ole Sohn, hvordan det er gået indtil nu med de bankpakker, som vi har vedtaget.
Har staten sat penge til, eller har staten tjent på de bankpakker?
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Som jeg lidt tidligere svarede hr. Frank Aaen – men da var hr. Anders Samuelsen sikkert ikke i salen – har finansministeren, når vi runder den 30. september, sandsynligvis tjent et sted mellem 7 og 8 mia. kr. på den sikkerhed, som staten stillede, som var nødvendig, og som både hr. Anders Samuelsen og SF var en del af.
Så det har vist sig at være en rigtig og en klog investering.
Anders Samuelsen (LA), 2010-09-07:
Hvordan kan man så køre med overskrifter, som bygger på en eller anden forestilling, som man forsøger at bygge op i befolkningen, om, at de banker nu også bare har tjent kassen – overskrifter, der lyder: Fra banker til børn.
Det er en overskrift, som har kørt rundt i landet.
Altså, hvis sandheden er, at bankerne i øjeblikket faktisk betaler ekstraordinært ind – og det er ikke 7-8 mia., det rigtige tal er på over 10 mia. kr. – hvorfor er det så, man kører det der spil og den der retorik?
Er det egentlig ikke bare et forsøg på at tale ned til danskerne og forsøge at skabe nogle billeder, som man så kan bygge en forargelse op på, hvorefter man så tror, at man kan tiltrække vælgere på den konto og så komme ind i regeringskontorerne, hvor man så i øvrigt ikke rigtig ved, hvad man vil?
For enten hedder det »En Fair Løsning« eller »Fair Forandring« eller fair justering af »En Fair Løsning« og »Fair Forandring«.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Jeg er en lille smule forundret over den der sammenblanding af æbler og pærer.
Staten har stillet garantier til rådighed for den finansielle sektor, på nøjagtig den samme måde som den finansielle sektor indimellem stiller garantier for andre virksomheder.
Hvis en bank laver den øvelse over for en tredjepart, tager den en provision.
Når staten stiller en garanti for den finansielle sektor, tager vi en provision.
Det er en fuldstændig almindelig bankforretning, staten har lavet med bankerne.
Vi gjorde det, fordi de havde brug for det, og fordi ingen andre ville stille den garanti.
Det var et konkret erhvervsudspil.
Men når vi så ser, at den finansielle sektor er begyndt at tjene penge igen og dermed også er kommet oven på, er det, vi bare siger: I har fået så store lettelser, at vi faktisk mener, at det også er fornuftigt og forsvarligt, at I er med til at investere i fremtidens arbejdskraft, som skal ud på de arbejdspladser eller virksomheder, som skal have kreditter fra den finansielle sektor.
Så det er et spørgsmål om at skabe en cyklus, hvor bankerne også finansierer fremtidens vækst.
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-09-07:
Det var diskussionen om de offentligt ansatte, der fik mig på talerstolen, for hr. Ole Sohn glemmer jo lidt at fortælle sandheden om sit partis og Socialdemokratiets udspil med hensyn til de famøse 12 minutter ekstra.
Kan hr. Ole Sohn ikke bekræfte, at hvis arbejdstiden for de offentligt ansatte øges med de her famøse 12 minutter, vil det betyde, at der skal fyres mellem 20.000 og 25.000 offentligt ansatte, for at regnestykket går op?
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Nej, men det er jo en ny manipulation, for det har selvfølgelig intet på sig.
Der ringer en journalist fra Jyllands-Posten ved navn Lene Andersen, der spørger mig om Danske Bank, der har lavet en analyse, der viser, at danskerne fra 2010 til 2011 eller fra 2011 til 2012 – det husker jeg ikke – fordi der kommer et nyt finansieringselement via fedtskatten vil opleve, at man betaler mere skat også som en konsekvens af genopretningspakken.
Så siger jeg: Men prøv at høre her.
Jeg kunne da ikke drømme om som konservativ at fritage dem, der tjener mest i at bidrage.
Så selvfølgelig medvirker vi da til at udskyde i de 3 år.
Det ville da være totalt asocialt, hvis vi ikke havde medvirket i sådan en konstruktion.
Men det var altså en manipulation, og jeg vil også gerne senere nærmere definere manipulationen med hensyn til udligningsskatten.
Jeg kan forstå på hr. Simon Emil Ammitzbøll – og det gælder formentlig også hr. Anders Samuelsen – at det er lidt træls, at der er andre, der også taler om deres partis mærkesager.
Der er for mig ikke nogen tvivl om, at der findes ét skattelettelsesparti nr. 1 i den her verden, og det er Det Konservative Folkeparti.
Så det forbeholder jeg mig altså ret til at blive ved med at tale om.
Hvis vi lige skal dvæle lidt ved det, der hedder udligningsskatten, så har den et provenu på 35 mio. kr., og det er lykkedes hr. Samuelsen og hr. Ammitzbøll at bilde befolkningen ind, at den borgerlige regering har ramt de borgerlige vælgere i nakken med en udligningsskat, hvilket er spin, forvirring, misinformation.
For sagen er, at det eneste, man ikke får, er den 6 pct.s lettelse, altså mellemskatten, som er fjernet, og som er en lettelse, der pr. definition tildeles alle i det nye skattesystem, uanset hvor indtægten kommer fra.
Skattereformen
lettede skatten på arbejde med 7,5 pct. – 1,5 pct. via bundskatten og 6 pct. via mellemskatten.
Så når man får udbetalinger fra tidligere pensionsindbetalinger, får man ikke de 6 pct.
Det vil sige, at man ikke får del i den skattelettelse, der er givet på arbejde, og det er egentlig fair nok – siger jeg – når man skal indgå i et kompromis.
Som jeg sagde før: Hvis De Konservative havde 90 mandater, havde den skat ikke været der, men det var en af de ting, vi accepterede i helheden, og vi har altså kun undladt at give en skattelettelse, vi har ikke ramt nogen med en ekstraskat.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-09-07:
Det er et langt forsvar for en skat, som ens egen politiske ordfører offentligt har meddelt, at hun fortryder – men fair nok.
Jeg har sådan set ikke tænkt mig at indgå i en eller anden blærekonkurrence om, hvem der skulle være mest kælen for erhvervslivet, eller hvad det nu er, De Konservative bruger af udtryk.
Jeg vil sådan set hellere bevise det via de forslag, som Liberal Alliance fremsætter i Folketinget og kommer med til finansloven, nemlig at afskaffe iværksætterskatten, som jeg forstår De Konservative har indført, at afskaffe udligningsskatten, som jeg forstår De Konservative har indført, og forhåbentlig, hvis vi kunne komme igennem med det, ville vi også gerne sørge for, at den her topskattelettelse, vi skulle have haft, blev gennemført.
Vi har OECD's ord for, at den er væksthæmmende, vi har statsministerens ord for, at den er væksthæmmende, og vi har i øvrigt fru Henriette Kjærs ord for, at den er væksthæmmende.
Men hr. Mike Legarth har jo sagt til Jyllands-Posten, at nogle vil opleve at betale lidt mere i skat, men det tror jeg godt folk kan forstå.
Det tror jeg at især dem, der ikke skal betale lidt mere i skat, kan forstå.
Vi kan i hvert fald ikke forstå det i Liberal Alliance.
Rasmus Prehn (S), 2010-09-07:
Nu når vi er ved manipulation og det at sige et og gøre noget andet, vil jeg gerne samle op på det, som min gode kollega, hr. Orla Hav, var inde på før, netop det, at De Konservative igen og igen har sagt, at man skal satse på vækst og på uddannelse, men så gør man faktisk det modsatte.
Hvis det er sådan, at man tager et lille kik på hjemmesiden www.konservativ.dk, vil man se her, at der er et udspil, der hedder »En grundskole i topform«, og partiet skriver så her længe og engageret om, at partiet har en ambition om, at Danmark skal have et uddannelsesniveau i international topklasse, en ambition, som partiet skriver, at de har efterstræbt med stor entusiasme siden regeringsskiftet i 2001.
Nu er det altså bare sådan, at folkeskolen, lige siden Det Konservative Folkeparti i 2001 kom til magten, har været underlagt et massivt økonomisk pres og en lang række besparelser.
Det er f.eks. sådan, at udgiften pr. elev til den almene uddannelse er blevet mere end 3.000 kr. mindre pr. år i perioden 2002-2009, og der er altså lukket et hav af folkeskoler.
Der er i alt blevet i hvert fald 171 færre skoler, mens De Konservative har haft magten.
Nu har regeringen så igangsat det, de selv kalder for et 360-graders-eftersyn, men det ser mere ud til at være en 360-graders-rundbarbering af folkeskolen.
Skolerne skal altså stadig væk spare, og nu er der udsigt til – ser det ud til – at ekstra 126 skoler skal lukkes.
F.eks. lige det sidste, så lægger den konservative kommune Høje Taastrup op til at lukke 25 pct. af deres folkeskoler.
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Vi skal have en folkeskole i topform, og vi tilfører jo også år efter år flere midler til den.
Vi er meget optaget af, at vi får det bedste ud af hver eneste krone i den kamp for at forbedre folkeskolen.
Så drejer vi debatten over på kommunernes økonomi, og her kan vi også konstatere og dokumentere, at vi tilfører flere og flere penge til kommunerne.
Nu beder vi så om nulvækst.
Man kan altså bevare det samme aktivitetsniveau, og vi fremskriver endda med løn- og prisfremskrivning.
Det vil altså sige, at man kan købe de samme varer og man kan have det samme antal medarbejdere ansat til at løse opgaverne som hidtil.
Vi hylder jo det kommunale selvstyre i Det Konservative Folkeparti, og det vil sige, at vi ikke går ind og udstikker detailstyring til de enkelte kommuner, men vi giver dem rammevilkår, og så må de så disponere.
Det er jo det, man gør ude i byrådene.
Vi hørte tidligere hr. Kristian Thulesen Dahl redegøre for sit byrådsarbejde i Vejle, og på samme måde kan jeg tale om Vamdrup, hvor jeg også har været i 10 år.
Det er selvfølgelig en svær opgave at skulle disponere og prioritere, men det er jo det, der er opgaven, nemlig at prioritere de ting, man synes skal forbedres, og samtidig er man jo også nødt til at nedprioritere nogle andre ting.
Vi kan mange ting på Christiansborg, men pengetræet har vi alligevel ikke opfundet.
Rasmus Prehn (S), 2010-09-07:
Der er ikke nogen her, der efterspørger et pengetræ.
Der er nogle her, der efterspørger redelig snak.
Lad mig bare citere den konservative borgmester Erik Lund fra Allerød, som den 6. juni i Newspaq giver udtryk for: Jamen altså, når vi siger, det vil betyde serviceforringelser, så gider jeg altså ikke høre på, at ministre og folketingsmedlemmer siger, at vi bare kan arbejde smartere.
Man oplever i landets kommuner, og ikke mindst i de konservative kommuner, at man er utrolig presset.
I den konservative kommune Høje Taastrup, som jeg var inde på før, er det sådan, at Det Konservative Folkepartis unge håb, borgmester Michael Ziegler, står i en situation, hvor man har et underskud på op mod 100 mio. kr., og man ansøger om at hæve skatten, og alligevel er man nødt til at lukke tre folkeskoler, hvilket svarer til 25 pct. af kommunens folkeskoler.
Man er presset i bund, og hvis det er sådan, at man fra Konservativ Folkepartis side siger, at man ønsker en grundskole i topform, er man så ikke nødt til at prioritere det mere, end man gør her?
Selv konservative kommuner sparer på folkeskolen, hæver skatten og føler, at de er i knæ.
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Jeg synes specielt, at Allerød og Høje Taastrup er gode eksempler på kommuner, der er meget veldrevet; meget dygtige borgmestre, og de gør det glimrende.
Når vi taler om rammevilkår for kommunerne, er det jo set under et, og det er jo sådan, kommunerne har ønsket det, nemlig at vi tilfører midler til det kommunale selvstyre, og så er det dem, der disponerer midlerne.
Jeg anerkender da fuldstændig, at der kan være nogle kommuner, der er i en vanskeligere situation end andre, fordi de har nogle andre udfordringer.
Men hvis man vil imødegå det problem, er man jo også nødt til at give køb på det kommunale selvstyre og KL's rolle i det her spil.
Det, der må være vigtigt, er, at vi som Folketing sørger for at tilføre de penge, vi nu som stat har råd til at give til kommunal service, og så ved jeg godt, at det både er en taknemlig og utaknemlig opgave at skulle prioritere dem.
Jeg anerkender fuldt ud, at det er vanskeligt at skulle sidde og foretage den disposition som byrådsmedlem.
Det er da vanskeligt at skulle vælge en service fra nogle steder for at kunne give mere et andet sted.
Men det er altså kun det, vi beder om, fordi vi siger, at under et er det nulvækst, der får man de samme penge til rådighed, endda pris- og lønfremskrevet, og derfor er der de samme penge til rådighed, men det betyder selvfølgelig, at de skal prioriteres.
Og det er vanskeligt.
Maja Panduro (S), 2010-09-07:
Den konservative ordfører sagde i et svar før, at det jo er vigtigt, at man som folketingsmedlem kommer op i helikopteren og sådan ser de lange perspektiver, og jeg skal love for, at den konservative ordfører er kommet op i helikopteren; jeg er bange for, at han er kommet så langt op, at han er havnet helt oppe på månen.
Når jeg lytter til ordførertalen fra hr. Mike Legarth, kan jeg jo være i tvivl om, om det overhovedet er den samme finanslov, som vi snakker om.
Der bliver sagt, at kommunerne er blevet skånet for krisen.
Så det vil altså sige, at det bare er for sjov, at man sidder ude i landets kommuner nu og sveder over spareforslag på mange hundrede millioner kroner.
Der bliver også sagt, at den her regering vil investere i forskning og uddannelse.
Som sagt kan jeg være i tvivl om, om det overhovedet er den samme finanslov, vi taler om.
Men i stedet for at spørge ordføreren om det, for det kommer vi nok ingen vegne med, vil jeg i stedet sige: Lad os komme op i den her helikopter, og lad os få de langsynede briller på.
Vi er jo som regel enige om, at det, vi skal leve af i fremtiden, er børn og uddannelse og det, vi har mellem ørerne.
Vil ordføreren i det perspektiv svare på: Bliver vi klogere eller dummere med den her finanslov?
Mike Legarth (KF), 2010-09-07:
Indledningsvis vil jeg bare pointere, at vi bruger 50 pct. flere midler på forskning og udvikling, end vi gjorde i 2001; det er de altså steget med i den periode, vi har været der, så det går vist rigtig godt med det.
Og det er jo først og fremmest globaliseringsmidlerne, der har trukket det læs.
Når jeg så siger, at vi har friholdt kommunerne, er det jo, fordi vi har givet statsgaranti for de budgetter, de havde.
De er altså ikke blevet ramt af, at personskatterne er faldet, og at selskabsskatten er faldet.
Derfor har vi jo friholdt kommunerne, og derfor har vi holdt hånden under dem, og selv om vi skal igennem en genopretningsplan, er der altså ingen besparelser til kommunerne; de må bare ikke lade deres forbrug vokse.
Det synes jeg er en ansvarsfuld og ordentlig måde at gøre det på.