Ida Auken (RV), 2015-01-27:
Jeg kan huske, at jeg, sidst oppositionen spillede ud med et landbrugsudspil, tændte for mit fjernsyn.
Så var det TV 2, der var ude i landet, og den første, de fik fat på, var en landmand, som sagde: Ja, det lyder alt sammen meget godt.
Men han troede ikke rigtig på det – og i øvrigt så havde den nuværende regering gjort langt mere for landbruget end den tidligere regering.
Det var en tilfældig landmand fundet af TV 2, og jeg tror faktisk, at det efterhånden også er indtrykket derude, altså at der er en regering her, som faktisk er i gang med de ting, der kan lade sig gøre, og i et tempo, så vi ikke laver noget lovgivning, man bagefter skal fjerne og rulle tilbage, sådan som vi har måttet gøre det med den tidligere regerings vandmiljøplaner, som var alt for forhastede og nærmest sjuskede, og hvor vi overtog noget af et rod, som forskellige af os har forsøgt at rydde op i.
Så skal vi ikke lade være med at begå samme fejl igen?
Skal vi ikke lade være med at tvinge noget ned over landbruget, som de ikke er klar til endnu, som målemetoderne ikke er klar til, som teknologierne ikke er klar til?
Når jeg lytter til debatten i dag, vil vi jo i virkeligheden gerne alle sammen samme sted hen.
Vi vil gerne have et land, hvor der er plads til natur, hvor der er rent grundvand, hvor der er levende fjorde, og hvor der er vandløb, der er klare.
Vi vil gerne have et landbrug, som er kendt ude i verden for kvalitetsfødevarer, og som kan sælge 1 l mælk for 30 kr. i Kina, fordi den er produceret under ordentlige forhold og under stor sikkerhed.
Vi vil gerne have et landbrug, der kan konkurrere med deres kollegaer og vores nabolande.
Men vi vil jo gerne have det på en måde, hvor vi bliver nødt til at kigge på de forhold, der er i Danmark.
Det vil sige, det er rigtig meget areal.
Men det er jo, fordi man glemmer, at Danmark er et land, som er enormt tæt og intensivt dyrket.
Det vil sige, at hvis det bare var den enkelte landmand her og der ikke lå nogen landbrug ved siden af, så kunne man måske godt gøde noget mere alle steder, sådan at det ville være rigtig godt.
Men når der ligger landbrug på landbrug på landbrug, bliver vi jo nødt til at se på, hvad den samlede belastning, der kommer ud til vandmiljøet, er.
Det er jo det, vi gerne vil prøve at komme skridtet længere ned til og sige: Kan vi komme tættere på og så belønne de landmænd, der gør det rigtig godt, der tager de nyeste teknologier i brug, der er smartest til at lave jordbrug og bruge de planter, der kan suge mest kvælstof osv.?
Men det er ikke nogen let opgave; det er ikke noget, man bare gør med et knips med fingrene.
Jeg kan godt forstå drømmen, som ligger bag Liberal Alliances forslag, altså at man kan stå derude i vandet og måle: Her er kvælstof, lad os regne tilbage og op i vandløbet, det kommer nok fra den her mark, så går vi ind og regulerer ham lidt hårdere end naboen, der er rigtig dygtig.
Sådan fungerer det bare ikke ude i naturen.
Og det har ærgret mig helt vildt meget, dengang jeg var miljøminister, at vi ikke kunne det her, for det var da det, snusfornuften fortalte os.
Men når man så lærer lidt om udvaskning, finder man ud af, at det kan godt være, at man kan stå og tage en drænvandsprøve og sige, at der ikke kommer noget kvælstof ud der, men så er det måske enten løbet ned til grundvandet eller ind på naboens mark og ud i hans dræn, og så bliver det lige pludselig rigtig kompliceret.
Så det er jo derfor, målrettet regulering er svært; det er derfor, at de stakkels embedsmænd, der sidder hernede og har fået en opgave, sveder; det er derfor, det tager flere år at få lavet det her.
Så hvis man vil haste det her lovforslag igennem nu, på et tidspunkt hvor fagkundskaben ikke er med os, hvor målemetoderne ikke er klar, hvor de teknologier, vi skal sætte i stedet for de lavere gødningsnormer, ikke er klar, spiller vi jo hasard, både med vores natur, som skal tage belastningen, men også med det landbrug, der skal lave om igen lige om lidt, når EU kommer og siger, at det må man ikke.
Det er jo det, vi har set de sidste 10-15 år.
Skulle vi ikke gør det ordentligt nu?
Det var jo derfor, vi nedsatte en Natur- og Landbrugskommission til at se på det her, til at et samlet Folketing, som faktisk er enige om intentionerne, kunne gøre det her rigtigt.
Så ved vi jo godt, at når de regler, vi laver, som skal balancere i det her land, kommer ud og er målrettet, så er der nogle landmænd, som faktisk ikke er helt lige så gode som naboen, der skal betale en regning, og der er nogle, der får en stor gevinst.
Og hvad sker så?
Det er da klart, at landbruget siger: Nå ja, men gevinsten tager vi, regningen må samfundet betale.
Det vil vi fra radikal side ikke være med til.
Vi vil ikke være med til, at samfundet skal samle regningen op.
Så må vi sørge for at dele de gevinster, der kommer, og være med til at dele det, at der er nogle, der så skal gøde mindre, hvis man laver målrettet regulering.
Det er jo den debat, vi burde have i dag – ikke at prøve at presse nogle teknologier eller nogle målemetoder igennem, som ikke er klar derude.
Jeg siger: Fint, vis mig de forskere, der kan fortælle os, at det kan lade sig gøre, at man kan stå derude og måle og så kan regulere og regne tilbage.
De er der jo ikke.
Når vi så kigger ned i forslagets bemærkninger, er det en rapport fra Instituttet for Fremtidsforskning, man henviser til.
Jamen i metodeafsnittet, som ministeren læste op fra, står der, at solen skinner, og det er godt vejr, og vi er i år 2020.
Altså, er det sådan, vi skal lave lovgivning i Danmark?
Er det sagligt?
Er det det?
Vi skal presse dem; vi skal finde ud af, når der er faglige uenigheder, at få dem til at tale sammen.
Det er jo det, regeringen har gjort, når vi forsøger at få Videncentret for Landbrug til at tale sammen med Aarhus Universitet.
Det er jo for, at vi kan gøre det her fornuftigt og rigtigt.
Ja tak, dem vil jeg da også gerne have.
Men det kan vi jo ikke gøre, hvis det er fiktion, hvis det ikke findes, hvis der ikke er nogen som helst, der har gjort det økonomisk og naturvidenskabeligt plausibelt, at det her kan lade sig gøre.
Derfor synes jeg, vi i dag skal diskutere, hvordan vi kan få det her til at ske på en måde, så vi godt ved, der er nogle, der skal betale en regning, og nogle, der får en gevinst, og hvordan vi får det fordelt rigtigt.
Det synes jeg er den diskussion, vi er nået til på det her tidspunkt, og Det Radikale Venstre kan ikke støtte forslaget.