runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-01-21:
Tak for det.
Og tak for svaret – eller holdningen – fra ministeren.
Jeg ærgrer mig over, at regeringen ikke har tænkt sig at støtte det, men det må jeg leve med.
Jeg vil spørge ministeren om noget.
Mener ministeren ikke, at det er en erhvervsrisiko, hvis man som røver eller tyveknægt risikerer at blive filmet, optaget og som følge af det genkendt og måske, hvis vi er rigtig heldige, også dømt?
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-01-21:
Ligesom vi har mulighed for i dag at sektionere rocker-bande-kriminelle, giver det jo rigtig god mening at kunne gøre det samme, når vi taler om radikaliserede og ekstreme personer.
Igen vil jeg sige, som jeg sagde ved behandlingen af det forrige forslag, at vi skal tage det her dybt, dybt alvorligt, og vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at undgå, at de her mennesker kommer til at påvirke andre, når de sidder der.
Så er jeg med på, at der kan være grænsetilfælde, men hvis vi nu lige prøver at fokusere på, hvad det vigtigste er, netop at man ikke påvirker andre, og at vi kan sektionere de her mennesker, så må jeg sige, at da jeg læste høringssvaret fra KL, var det lige før, jeg skulle have ekstra luft.
For vi taler altså om folk, der er radikaliserede, som er ekstremister, og som kan påvirke andre, og så er KL af den opfattelse, at hvis fangerne skal afsone langt fra deres nærmiljø, bliver det vanskeligt at få besøg af venner og familie, og det vil påvirke den indsattes motivation til samarbejde og måske direkte motivere til at finde andre fællesskaber.
Det er selvfølgelig et høringssvar, som KL skriver.
Jeg er glad for, at KL ikke driver retspolitik i Danmark.
Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-01-21:
Danske fængsler skal ikke være radikaliseringscentraler for kriminelle, det skal vi have stoppet.
Vi vil gerne være med til at forebygge terrorisme i Danmark.
Vi vil gerne hjælpe ministeren med at finde nye værktøjer.
Men som Institut for Menneskerettigheder og Advokatsamfundet nævner i deres høringssvar, finder vi det – som også tidligere ordførere har været inde på – problematisk, at forslaget ikke nærmere specificerer, hvad der udgør en radikaliseret eller en ekstremist.
Derfor vil vi gerne i lighed med de tidligere ordførere diskutere, om de her definitioner ikke kan blive nærmere specificeret.
I bemærkningerne til lovforslaget skriver ministeren og ministeriet jo også netop, at det er svært at definere den her gruppe, men vi må henstille til, at det ikke skal være op til den enkelte, som har kontakt med de her fanger, at vurdere, om en fange er radikaliseret eller ekstremist.
Jeg tror, vi alle sammen har det samme mål, som vi gerne vil nå, men der er behov for en yderligere diskussion af det her forslag.
Så vil jeg gerne kvittere for den fine gennemgang, jeg trods alt synes der har været, af konventionerne og de problematikker og udfordringer, der kan være, og hvor ministeren i lovforslagets bemærkninger og på en sober måde diskuterer, hvordan det her kan ligge inden for konventionerne.
Det er også noget, vi i SF er meget optaget af.
Vi vil gerne diskutere, om man i specifikke situationer kan komme på grænsen af konventionerne, for det tror jeg heller ikke er det, ministeren ønsker.
Emrah Tuncer (RV), 2016-01-21:
Vi er meget enige i, at der i de danske fængsler kan være en risiko for rekruttering af indsatte til voldelige og ekstremistiske miljøer.
Derfor skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at forebygge radikalisering og ekstremisme, og derfor kan den foreslåede ordning med sektionering efter min mening være et effektivt og brugbart middel.
Vi anerkender også, at der er behov for en central koordinering af placeringen af radikaliserede og ekstremistiske indsatte for at sikre en hensigtsmæssig fordeling og spredning af disse indsatte i forskellige institutioner og afdelinger.
Og fordi de foreslåede bestemmelser har til formål at forebygge påvirkning af medindsatte til voldelig ekstremisme, hvorimod bestemmelserne ikke tilsigter at begrænse adgangen til lovlig religionsudøvelse eller lovlig udnyttelse af ytringsfriheden i Kriminalforsorgens institutioner, kan Radikale Venstre stemme for lovforslag L 79.
Henrik Dahl (LA), 2016-01-21:
I Jyllands-Posten fra den 9. januar kunne man læse følgende, og jeg citerer:
»De vestlige lande, herunder Danmark, står over for et voksende problem med såkaldte crossovers, dvs. unge, der bevæger sig fra almindelige kriminelle miljøer til militante radikaliserede grupperinger.
En undersøgelse fra Dansk Institut for Internationale Studier, DIIS, viser, at tre af fire gerningsmænd bag terroraktioner i Vesten forud for terrorhandlingen havde begået anden, ofte alvorlig kriminalitet.«
I et strategisk perspektiv er det her jo en indsigt, som der for det første ikke er umiddelbar grund til at betvivle, og som for det andet tilsiger, at der bør ofres både tid og penge på at forhindre, at unge mennesker i det hele taget bevæger sig ind i kriminalitet.
Med det kendskab til kriminologi, jeg har erhvervet både gennem min uddannelse og en lang erhvervserfaring, så er jeg dog nødt til at være pessimistisk.
Det er et vanskeligt projekt helt at forhindre, at folk bevæger sig ind i kriminalitet, og derfor er det noget, der har meget lange udsigter.
På kortere sigt er det derfor tilrådeligt, at ekstremistiske og radikaliserede indsatte forhindres i at sprede deres ideologi til ubefæstede sjæle og derved forøge truslen mod det omgivende samfund.
Derfor støtter Liberal Alliance lovforslaget.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-01-21:
Jeg er interesseret i, om ministeren vil forholde sig til nogle af de sager, der har været fremme i efteråret, hvor helt almindelige mennesker har måttet finde sig i, at enten deres idrætsforening, så vidt jeg husker, eller deres forretninger er blevet tømt af røvere.
Det er blevet fanget på et kamera.
Man har ikke følt, at noget som helst skete i den sag hos politiet.
Man har ventet i lang tid, man har haft tålmodighed med systemet og håbet på, at der ville komme en afklaring.
Så griber man til den sidste mulighed og bliver straffet for det.
Hvad vil ministeren sige til de personer?
Søren Pind (V), 2016-01-21:
Jeg vil sige, at jeg ikke skal gå ind i konkrete sager i Folketingssalen.
Det vil kunne skabe nogle rimelig uheldige forhold, skulle jeg umiddelbart mene.
Men dernæst må jeg sige, at så må man jo klage, herunder også til ministeren over de forhold, som man mener sig udsat for, hvis politiet ikke efterforsker tingene grundigt.
Det er sådan, vi gør det.
De andre ting – at vi slipper hadefuldheden løs på den måde i det offentlige rum –
vil medføre nogle ting, som jeg simpelt hen mener på sigt er uoverskuelige og farlige for vores demokrati.
Nikolaj Amstrup (ALT), 2016-01-21:
Mange tak.
Et sundt demokrati harmonerer hverken med masseovervågning eller selvtægt, og kampen for beskyttelsen af borgernes frihedsrettigheder og rettigheder i det hele taget er en vigtig kamp for os i Alternativet.
Det her forslag handler ikke om traditionel masseovervågning foretaget af staten, men det handler om borgernes overvågning af hinanden, og den udvikling er vi i Alternativet grundlæggende kede af.
Sagen har for os en principiel karakter, og mistænkeliggørelse mellem borgere og det, vi opfatter som en opfordring til selvtægt, er et væsentligt skridt i en forkert retning.
Det fremgår klart i persondataloven, at man som borger ikke har ret til at dele hvad som helst om andre mennesker, og sådan mener vi at det skal blive ved med at være.
Vi har også tillid til, at vores politi er de bedste til at efterforske, og at det fortsat er politiet, der skal stå for den del, og ikke private borgere.
Det skal altid være politiets afgørelse, hvad der skal offentliggøres i forbindelse med en efterforskning.
Med forslaget her risikerer vi at krænke uskyldige personer.
Vi risikerer at miste kontrollen over, hvem der udstilles, og når først materialet er delt på de sociale medier, er det praktisk taget umuligt at fjerne det igen.
Altså, risikoen for, at uskyldige hænges ud, er for stor, og det anser vi i Alternativet for at være yderst problematisk.
Vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Henrik Dahl (LA), 2016-01-21:
Det beslutningsforslag, som Folketinget diskuterer, B 29, er et klassisk eksempel på et demokratisk dilemma.
For der er jo ikke tale om et beslutningsforslag, hvor det er absolut fornuftigt at mene det ene og absolut ufornuftigt at mene det andet.
Det er fornuftigt både at være pro og kontra.
Det fornuftige i at være pro er jo, at der er noget ulogisk ved, at man ikke må offentliggøre en video, der er taget i ens eget hjem.
Det kan også forekomme ulogisk, at der skal tages så vidtgående hensyn til kriminelle personer.
Derfor kan vi sådan set
Kontra må man jo så også sige, at der er en meget stor risiko for misbrug involveret her.
Man kan finde mange eksempler på mennesker, som har fået deres liv forpestet af grundløse anklager, og skal man have tilladelse til at offentliggøre en video af kriminalitet, må der nødvendigvis også være nogle sikringsmekanismer, som beskytter imod misbrug og imod almindelige forviklinger.
I værste fald kan en borger jo komme i den situation, at borgeren skal bevise, at hun eller han er uskyldig, og det ville være et helt afgørende brud med gængse retsprincipper i Danmark.
Man kan således fornuftigvis både mene, at det er et godt forslag, og mene, at det er et dårligt forslag, og derfor har vi i Liberal Alliance ikke taget endelig stilling til det endnu, men glæder os til at høre forslagsstillernes tanker om, hvordan man kan undgå misbrug.
Pernille Skipper (EL), 2016-01-21:
Jeg ser også frem til, at Dansk Folkepartis ordfører går på talerstolen.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-01-21:
Men jeg ser frem til at gå på talerstolen og fremlægge tankerne for Enhedslistens ordfører og andre interesserede.
Pernille Skipper (EL), 2016-01-21:
Jeg skal starte med at rette mig selv og sige, at jeg selvfølgelig mente persondataloven.
Men derudover er det jo fuldstændig korrekt, at det både er en krænkelse af ejendomsretten, og at det også kan være en krænkelse af privatlivets fred, hvis man går ind i andre menneskers hjem.
Det, der er så mystisk ved hr. Peter Kofod Poulsens argumentation, er, at du jo ikke forhindrer indbrud ved det her.
Du forhindrer ikke indbrud, ved at mennesker, som ikke er dømt for noget, bliver hængt ud på internettet.
Og hvad har hr. Peter Kofod Poulsen så tænkt sig at gøre, hvis det endelig lykkes via Facebook at finde gerningsmanden?
Altså, skal politiet så heller ikke være med der i situationen?
Eller hvordan skal det her overhovedet ende godt?
Har man tænkt tanken til ende: Hvorfor er det egentlig en god idé at lade folk blive hængt ud på nettet?
Der er faktisk ikke en logisk sammenhæng.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-01-21:
Tak til ordføreren.
Jeg kan forstå, at vi desværre ikke bliver enige i den her sag, men altså, fred være med det.
Jeg har et enkelt spørgsmål, jeg gerne vil stille Enhedslistens ordfører, og det drejer sig om privatlivets fred, som ordføreren jo nævnte i starten af sin ordførertale – hensynet til, forstod jeg, den potentielle gerningsmands fred.
Preben Bang Henriksen (V), 2016-01-21:
Vi har i Venstre fuld forståelse for forslagets baggrund, for offerets situation – om det er en butiksejer, eller det er en villaejer.
Det skal der ikke herske tvivl om.
Når Venstre alligevel ikke kan støtte forslaget, skyldes det forskellige forhold.
Efterforskningen må nødvendigvis ligge hos politiet.
Sådan har vi det nu engang her i Danmark.
Det er ikke rart at ligne ham på billedet – lad mig sige det på den måde.
vil det at få sit billede hængt op i lokalsamfundet eller blive udstillet på internettet etc. i mange tilfælde slet ikke stå mål med den forbrydelse, der i givet fald måtte være begået.
Det gælder også den 15-årige, der har stjålet en Yankiebar henne i Brugsen.
Det er svært senere at få vedkommende resocialiseret, når vedkommende er blevet udstillet på billeder, måske ikke bare i Brugsen, men også på internettet, på plakater og lignende.
For så vidt angår indbrud, gælder jo egentlig nøjagtig de samme betragtninger, som jeg har gjort gældende før.
Jeg synes, vi skal benytte lejligheden til at glæde os over, at antallet af indbrud er faldende og har været konstant faldende siden 2009 – det er faldet med 32 pct., og det er også faldet her inden for det seneste år – og konstatere, at vi i det netop indgåede politiforlig jo faktisk har opprioriteret politiets indsats på det her område.
Forslaget vil desværre heller ikke have den store virkning på rigtig mange af indbruddene, som jo udføres af udlændinge, der er kommet her til landet og af gode grunde jo ikke er kendt i lokalområdet.
Trine Bramsen (S), 2016-01-21:
Forslagsstillerne ønsker med forslaget her, at privatoptagede fotos og videoer fra overvågningskameraer skal kunne offentliggøres af private personer og virksomheder.
Konkret skal der i forbindelse med tyveri eller indbrud kunne offentliggøres de her billeder eller videoer, når der foreligger en politianmeldelse.
Forslagsstillerne skriver konkret i forslaget, at billeddokumentationen skal kunne deles på sociale medier, på hjemmesider og i fysisk form.
Jeg vil starte med at slå fast, at vi Socialdemokrater ønsker at bekæmpe kriminelle med alle tænkelige midler, der ligger inden for et retssamfunds værdighed.
Det betyder også, at vi gerne ser på, hvordan vi kan begrænse antallet af indbrud.
Vi ser gerne på, hvordan politiet arbejder, og om politiet har ressourcer nok.
Men fordi vi er tilhængere af et retssamfund, tager vi kraftigt afstand fra selvtægt.
Det betyder altså, at det er politiet, der på vegne af os som borgere efterforsker kriminalitet.
Og det betyder, at det er domstolene, der i sidste ende dømmer, ikke os selv som borgere.
Når Dansk Folkeparti ønsker, at vi som borgere skal begynde at eftersøge hinanden via de sociale medier, så er det et grundlæggende brud på retssamfundets vigtige principper.
Sådan er det også i dag.
Men det er og skal fortsat være politiet, der vurderer, om denne dokumentation skal offentliggøres, om personer skal eftersøges.
Det handler ikke om at beskytte forbryderne.
På ingen måde.
Men problemet med Dansk Folkepartis forslag er, at uskyldige risikerer at blive hængt ud for kriminalitet, de ikke har begået.
Det var justitsministeren også inde på.
Jeg vil egentlig gerne høre Dansk Folkeparti, hvordan de har tænkt sig at håndtere den situation, hvor eksempelvis en ekskæreste hænges ud på de sociale medier, og måske bliver der indrykket annoncer i den lokale avis, hvor personen uretmæssigt beskyldes for kriminalitet.
Mener Dansk Folkeparti, at det er rimeligt at stille uskyldige borgere til ansvar i denne situation, uagtet at der kan være straf forbundet med at hænge uskyldige ud?
Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget her.
Vi mener, at billeddokumentation skal videregives til politiet, og så kan politiet vurdere, om der er belæg for at offentliggøre dokumentationen i forbindelse med efterforskningen.
Vi diskuterer gerne, hvordan man kan begrænse tyveri og indbrud yderligere set i forhold til i dag, men forslaget her kan vi ikke støtte.
Emrah Tuncer (RV), 2016-01-21:
Vi er ikke uenige med forslagsstillerne i, at indbrud i private hjem, virksomheder og foreninger osv. er en alvorlig krænkelse af den private ejendomsret.
Vi er heller ikke uenige i, at man skal gøre alt, hvad man kan, for at forhindre indbrud og tyverier, og at der skal gøres en indsats for at opklare sagerne og finde gerningsmændene.
Som andre har været inde på, er det i dag sådan, at persondataloven forhindrer, at fotos og optagelser fra private overvågningskameraer lægges ud på f.eks. sociale medier og hjemmesider, og man må heller ikke i fysisk form hænge dem op i lokalområdet; i Brugsen eller Netto osv.
Det er alene politiet, der må bruge fotos og videoer fra private overvågningskameraer i efterforskningen af en anmeldelse af et indbrud eller et tyveri, og sådan mener Radikale Venstre at det fortsat skal være.
At politiet har sparsomme ressourcer, og derfor kun i begrænset omfang efterforsker indbrud og tyverier, er ikke et argument for, at private fotos og optagelser skal kunne lægges ud på de sociale medier eller hænges op i Kvickly eller Fakta.
Mig bekendt er der fra politiets side heller ikke kommet et ønske om denne løsning.
Vi stemmer nej til forslaget, fordi vi frygter, at en formodet gerningsmand faktisk kan være den forkerte, altså at kvaliteten af de her optagelser og billeder kan være så dårlig, at en gerningsmand faktisk kunne ligne mig, og så ville der måske hænge et billede, der kunne ligne mig, i den Netto, der er i nærheden af hvor jeg bor.
En anden ting, vi frygter, er misbrug af de her oplysninger, for når de først er ude på de sociale medier, er de svære at få til at forsvinde.
Når de først er kommet ind i folks indbokse, er det, at man kan misbruge oplysningerne mange år fremover.
Sidst, men ikke mindst, er der selvfølgelig den her fristelse til at begå selvtægt, når man står med et foto.
Det synes vi helt klart man skal prøve at undgå, og derfor er det alene politiet, der skal bruge fotos og videoer fra private overvågningskameraer.
Derfor stemmer Radikale Venstre nej til forslaget.
Trine Bramsen (S), 2016-01-21:
Tak for det.
Med lovforslaget her foreslås det at styrke myndighedssamarbejdet mellem kriminalforsorgen, de sociale myndigheder og politiet i forhold til udveksling af oplysninger om tegn på radikalisering og ekstremisme hos indsatte i landets fængsler.
Lad mig slå fast, så det ikke er til at misforstå: Vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at bekæmpe den ondskab og ødelæggelse, som radikalisering kan føre til og desværre har ført til, og derfor støtter vi forslaget her i dag. Konkret betyder forslaget, at den gældende bestemmelse i retsplejelovens § 115 udvides, så der skabes hjemmel til, at myndighederne også kan udveksle oplysninger om varetægtsfængslede personer, som skønnes at være radikaliserede eller i risiko for at blive det.
Det er nødvendigt at sikre, at disse oplysninger udveksles, hvis vi skal forhindre, at radikaliseredes had tager fart og udvikler sig.
Derfor er udveksling af oplysninger mellem myndigheder nødvendigt, og det er nødvendigt at udvide udvekslingen af oplysninger.
Vi mener, at vi hellere skal udveksle for mange oplysninger end for få, og med dette forslag styrker vi altså myndighedernes muligheder for at dele viden, og det kan vi bakke op om, og vi støtter forslaget her i dag.
Og vi støtter også yderligere initiativer, der kan forhindre radikalisering.
Med lovforslaget her foreslås det at styrke myndighedssamarbejdet ...
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-01-21:
Vi skal nu andenbehandle lovforslaget, som fortsat giver mulighed for at tage smykker og værdier fra flygtninge og udsætter familiesammenføringen til 3 år for en gruppe.
Grunden til, at jeg stiller mig op nu, er sådan set, at vi alligevel, selv om vi er lodret imod alle de ændringer, som det her lovforslag medfører, har sat vores lid til, at der dog var et flertal i Folketinget, der ville se på en lillebitte del af det, nemlig det, der handler om, at man i dag jo fortsat – heldigvis, og tak for det – giver mulighed for, at asylansøgere kan indkvarteres privat hos familie eller bekendte, bl.a. fordi det er billigere og bedre for flygtninge, hvis de har mulighed for det.
Men det er fortsat sådan, at uledsagede mindreårige flygtninge skal blive på asylcenteret de første 6 måneder, også selv om de børn faktisk har mulighed for at blive indkvarteret privat hos en onkel, tante eller andet.
Men det vil man ikke tillade i dag.
I dag skal børn, uledsagede flygtningebørn, blive på asylcenteret i seks måneder, før de kan indkvarteres privat.
Det giver da ingen mening, hvis de har en onkel udenfor, der gerne vil tage imod.
Jeg ville sådan håbe, at der var et flertal i Folketinget, der kunne se, at lige den her del ikke giver mening for nogen af os.
I kan argumentere med alt det andet, men det her er børn, der er kommet her, de sidder på asylcenteret, de har mulighed for at blive indkvarteret privat hos familie, og det vil vi ikke tillade.
Skulle vi ikke bare tage lige præcis det lille ændringsforslag i hånden og vise, at nogen mening kan vi godt finde ud af at få det til at give, også her i Folketinget?
Henrik Dahl (LA), 2016-01-21:
Som alle de tidligere ordførere har været inde på, er det selvfølgelig meget vigtigt, at der sættes kraftigt ind for at forhindre, at voldtægter sker.
Og hvis det ulykkelige skulle ske alligevel, er det også meget vigtigt, at man gør alt, hvad man kan, for at opklare forbrydelsen.
Der er heller ikke nogen tvivl om, at det kan gøres bedre, end det bliver gjort i dag, og det er også derfor, både den tidligere og den nuværende regering har taget initiativer i samme retning.
Så udgangspunktet kan der altså overhovedet ikke være nogen form for tvivl om.
Så er der nogle enkelte elementer, som vi i Liberal Alliance gerne vil høre noget mere om og blive klogere på.
Det, at man kræver en særlig uddannelse af politifolk og bistandsadvokater, er et stort og kompliceret skridt, og det kan bestemt ikke afvises, at det er på sin plads.
Men hvordan systemet nærmere skal komme til at fungere, mener vi i hvert fald kræver nogle mere supplerende overvejelser.
I forhold til at revidere 72-timersreglen kan man også sige, at der både kan være argumenter for og argumenter imod.
Det er rimeligt at dispensere fra 72-timersreglen i voldtægtssager.
Ofre, og det er der også flere ordførere der har sagt, kan have svært ved at bearbejde oplevelsen, kan føle skyld og lignende, og derfor er det nødvendigt, at man har en lempelig praksis i forhold til erstatning til voldtægtsofre. Det, der taler imod, har også været nævnt af flere ordførere, og det vil jeg også nævne.
Det er jo sådan set rimeligt nok, at man anmelder kriminalitet inden for 72 timer, hvis man ønsker erstatning.
Det sikrer, at kriminaliteten bliver anmeldt hurtigt, så man har mulighed for at pågribe den skyldige, og så erstatningssagen kan blive afklaret bedst muligt.
Men da der altså både er argumenter for og imod, er det også noget, vi gerne vil se nærmere på.
Så vi vil altså ikke på forhånd afvise at støtte forslaget, for der er mange både fornuftige og nødvendige tanker i det, men vi har også den opfattelse, at der også er en række elementer i forslaget, som bør undersøges grundigere.
Britt Bager (V), 2016-01-21:
Vi har netop behandlet L 78, lovforslaget om udveksling af oplysninger om tegn på radikalisering og ekstremisme.
Nu førstebehandler vi lovforslaget om sektionering af radikaliserede og ekstremistiske indsatte.
Ud over det styrkede myndighedssamarbejde, som der lægges op til i L 78, er det nemlig afgørende, at vi samtidig mindsker radikaliserede indsattes mulighed for at påvirke andre til at udføre de her ekstremistiske handlinger.
Der er store udfordringer i de danske fængsler og arresthuse, hvor radikalisering finder sted i et alarmerende omfang.
Det var også den konklusion, man kom frem til, da man i kølvandet på terrorangrebet i februar lavede en rundspørge blandt Fængselsforbundets tillidsfolk.
Det er helt og aldeles uacceptabelt, at radikaliserede indsatte i de danske fængsler og arresthuse rekrutterer medindsatte til de ekstremistiske miljøer.
Lovforslaget åbner derfor op for anvendelse af sektionering over for radikaliserede indsatte – en praksis, som vi i forvejen benytter, når det gælder indsatte fra rockermiljøet.
Ved at adskille de radikaliserede indsatte fra andre indsatte, kan vi nemlig i langt højere grad komme det stigende problem med radikalisering i de danske fængsler til livs og helt grundlæggende bidrage til den samlede indsats over for truslen fra religiøse radikaliserede og ekstremisme.
På den baggrund støtter Venstre naturligvis op om det her forslag.