Bertel Haarder (V), 2010-04-06:
Jeg forstår, at debatten ikke blot handler om, hvorvidt Hansen og Jensen har den samme sundhedstilstand, men også om, hvorvidt de har de samme rettigheder og muligheder i sundhedsvæsenet – med andre ord, om der er lighed eller ulighed i adgangen til sundhedsydelser.
Det er et faktum, at sundhedstilstanden varierer blandt danskerne.
De senere årtier har der heldigvis været en positiv udvikling, hvor flere er holdt op med at ryge, hvor flere er fysisk aktive – og det gælder heldigvis både kortuddannede og danskere med længere uddannelse.
Min forgænger har tidligere gjort rede for regeringens initiativer til at undgå ulighed i sundheden, men jeg skal naturligvis gerne gentage dem.
Jeg vil først nævne satspuljeprojekterne.
Sammen med de øvrige satspuljepartier har regeringen gennem en længere årrække afsat midler til forskellige projekter, der skal hjælpe udsatte grupper til et bedre helbred.
Jeg skal nok skåne Tinget for hele den lange liste, men jeg vil gerne nævne projektet »Lighed i sundhed«, hvor seks modelkommuner i flere år har arbejdet på at skabe indblik i, hvordan kommunerne kan understøtte socialt udsatte borgere – her taler vi om førtidspensionister, kontanthjælpsmodtagere, arbejdsløse faglærte og ufaglærte – og hjælpe dem til en sundere livsstil.
Hvordan når sundhedsbudskaberne ud til borgerne, som er svære at nå?
Og hvordan motiveres de til aktivt selv at gøre en indsats?
Det er hovedproblemet, og vi mangler viden om det.
Projektet er sluttet for nylig, og jeg glæder mig til, at de gode resultater breder sig rundt i kommunerne.
Et andet initiativ er en pulje med det formål at styrke sundhedsindsatsen for socialt udsatte og sårbare.
Puljen skal medvirke til at bryde negativ social arv og mindske uligheden i sundheden.
I forbindelse med det seneste satspuljeforlig blev der også afsat 95 mio. kr. til, at et antal forsøgskommuner kan etablere forebyggende tilbud til kommunens mindre ressourcestærke borgere.
Formålet er at hjælpe borgerne til at spise mere sundt og til at være mere fysisk aktive.
Der blev afsat flere midler til børn og deres forældre.
Der blev i alt afsat 46 mio. kr. til en særlig indsats for børn i udsatte familier med overvægt og andre sundhedsrisici og til at støtte deres forældre i at få en sundere livsstil.
Nøglepersoner i projektet er sundhedsplejersker, kommunelæger og det pædagogiske personale.
I regeringens forårspakke 2.0 forhøjes afgifterne på tobak, is, chokolade, sukkervarer og sukkerholdige sodavand, og der er med virkning fra den 1. januar introduceret en særskilt afgift på mættet fedt.
Når vi taler om kommunernes rolle, er der mange aktører på banen.
Kommunerne fik med kommunalreformen en ny og vigtig opgave.
De fik ansvaret for borgerrettet forebyggelse og sundhedsfremme.
Meldingerne fra kommunerne tyder på, at de aktivt er gået ind i arbejdet, og at mange har vedtaget en sundhedspolitik, som også omfatter initiativer mod social ulighed i sundhed.
Som jeg indledningsvis var inde på, er der også en anden problemstilling, som handler om ulighed i adgangen til sundhedsydelser.
Når det kommer til sundhedsydelser betalt af det offentlige, er der gennemført store forbedringer.
Det udvidede frie valg sikrer, at alle patienter får adgang til betaling i det private sundhedsvæsen, når der er lange ventetider i det offentlige, uanset om de er direktører, enlige mødre, kontanthjælpsmodtagere eller pensionister.
Det udvidede frie valg er udbygget flere gange.
I oktober 2007 blev rettigheden ændret, sådan at det træder i kraft allerede ved 1 måneds ventetid i det offentlige.
Dernæst sikrede vi, at patienterne også fik ret til udvidet valg ved aflyste operationer.
I 2009 indførte vi en udvidet undersøgelses- og behandlingsret i børne- og ungdomspsykiatrien, og fra i år omfatter den også de voksne psykiatriske patienter.
Og pr. 1. januar i år har vi indført udvidet frit valg til diagnostiske undersøgelser.
Lad mig så gå til det uddybende spørgsmål, nemlig hvilken betydning skattefritagelsen af sundhedsforsikringer har i forhold til indsatsen for at undgå ulighed i sundhed.
Det har været drøftet mange gange, og regeringens synspunkt er velkendt.
Med indførelsen af skattefritagelse af arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer har langt flere danskere og ikke kun medarbejdere på direktionsgangene fået adgang til en sundhedsforsikring.
Private sundhedsforsikringer er jo fritaget for beskatning, hvis alle ansatte på arbejdspladsen tilbydes en forsikring.
Dermed medvirker ordningen til, at arbejdsgiverne i stadig højere grad tager et socialt ansvar for deres medarbejdere, og til, at sundhed for alvor tænkes ind i hverdagen.
Det er hensigten med ordningen, at patienterne får en hurtigere behandling og kommer hurtigere tilbage på arbejdsmarkedet.
Det kan aflaste arbejdsgiverne i form af mindre sygefravær, og mindre sygefravær er også godt for samfundsøkonomien.
For da skattefritagelsen som udgangspunkt kun dækker lægefagligt begrundet behandling, kunne patienten i langt de fleste tilfælde kræve at få udført samme behandling i det offentlige sygehusvæsen på skatteydernes regning.
Jeg har forstået, at der er nogle, der gerne vil afskaffe fradraget på sundhedsforsikringer.
Hvad ville der så ske?
Ja, det ville jo sandsynligvis ramme de lavtlønnede medarbejdere, fordi arbejdsgiverne derefter ville vende tilbage til det gamle, nemlig kun at forsikre medarbejdere, som arbejder på direktionsgangen, eller som på anden måde har tegnebogen i orden.
Man fremmer efter min mening ikke ligheden ved at forringe borgernes ret til et frit valg og heller ikke ved at returnere sundhedsforsikringerne til at være en ordning for de velstillede.
Det er fortsat regeringens synspunkt, som det også var, da sagen sidst blev drøftet her i Tinget. Tak. Forhandling