runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-03-10:
Jeg vil godt starte med at sige, at hr. Søren Espersens fornemmelse for sne og min fornemmelse for sne harmonerer uendelig dårligt med hinanden.
Den fornemmelse, som hr. Søren Espersen synes han kunne høre i det, jeg sagde, ved jeg ikke hvor han har fra, men det er i hvert fald ikke kommet ud af min mund.
Nej, EU er ikke en samling af stater, hvor man bare siger, at der er lutter fred og fordragelighed, men det, der sådan set er vores relativ enkle argument, er, at vi i øjeblikket ikke har nogen indflydelse på den politik, og den vil vi gerne have indflydelse på.
Og vi mener, at hvis man kigger hen over verden, er det mest sandsynlige sted, hvor man kan få en sikkerhedspolitik, der er tonet lidt anderledes og har stærkere vægt på konfliktløsning, faktisk EU. Jeg synes, at Petersbergopgaverne som hr. Søren Espersen udmærket kender - altså fra konfliktforebyggelse over konfliktløsning til konfliktstyring - også peger udmærket i den retning, hvis man skal indsætte et antal styrker.
Det er da i hvert fald i sin egen beskedenhed det mest fremsynede, som vi endnu har set noget sted.
Bendt Bendtsen (KF), 2009-03-10:
Jeg vil starte med at sige til Dansk Folkeparti, at Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte forslaget.
Når man læser lidt i forslaget - nu kan jeg jo ikke citere hele forslaget, som hr. Morten Messerschmidt har skrevet, men kun et par enkelte linjer - står der noget om, at det er en grundlæggende syg struktur, der præger EU, at politikerne står tilbage som umælende får uden indflydelse, og at der er tale om statskup mod landenes befolkninger gennemført af deres egne regeringer.
Jeg må sige, at underholdningsværdien er god, men det er jo ikke rigtigt.
Dansk Folkeparti valgte jo sidste år sammen med Enhedslisten at stå uden for den brede europapolitiske aftale, som resten af Folketinget stod bag.
Ligeledes stemte Dansk Folkeparti imod, da et bredt flertal her i salen sidste år ratificerede traktaten, og det undrer derfor ikke, at Dansk Folkeparti endnu en gang går imod den brede enighed om en konstruktiv tilgang til EU.
For det første er Lissabontraktaten et stort skridt fremad, fordi den styrker både demokratiet og åbenheden i EU.
Traktaten øger Europa-Parlamentets indflydelse, fordi den fælles beslutningsprocedure kommer til at gælde på langt flere områder end i dag.
Det betyder, at parlamentet, der jo er direkte valgt, får indflydelse på en større del af EU's politikområder, og dertil vil Lissabontraktaten også øge de nationale parlamenters indflydelse, ligesom flere møder vil være åbne for offentligheden.
For det andet vil Lissabontraktaten også være en gevinst for det europæiske samarbejde, fordi den vil gøre det mere effektivt og mere smidigt.
Der vil blive truffet flere flertalsafgørelser i Ministerrådet, det vil gøre EU mere beslutningsdygtigt, og samtidig sikrer det dobbelte flertal, at et klart flertal af både medlemslandene og deres befolkninger står bag de beslutninger, der træffes.
For det tredje vil Lissabontraktaten styrke EU’s evne til at håndtere grænseoverskridende problemer som klima, energi og organiseret kriminalitet, herunder terror.
Det er problemer, som vi her i Danmark helt indlysende ikke kan håndtere alene, så her spiller EU en helt central rolle og har også allerede vist sit værd.
Det giver god mening at effektivisere samarbejdet såvel indadtil som udadtil.
Det er vi Konservative tilhængere af, så vi siger nej tak til beslutningsforslaget, men ja tak til Lissabontraktaten.
Den vil gøre EU endnu bedre til gavn for os alle sammen.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Tak, formand.
Jeg vil bare spørge, som jeg har gjort tidligere, om det overhovedet ikke gør noget indtryk på hr. Bendt Bendtsen, at det samarbejde, man har bygget op - jeg antager med det formål at sprede lykke og gavn i Europa - møder en så bred modstand blandt europæerne.
Masser af målinger rundtomkring i EU viser en udbredt skepsis i befolkningerne over for projektet, og gør det overhovedet ikke noget indtryk på hr. Bendt Bendtsen, som hele tiden sidder og trykker på knappen, der hedder mere EU, mere EU?
Bendt Bendtsen (KF), 2009-03-10:
Jeg kan sige, at det jo er befolkningerne i Europa, der sammensætter de nationale parlamenter.
De fleste lande har jo allerede ratificeret traktaten, og jeg synes, at den irske løsning, der er fundet, også tager hensyn til bl.a. det, hr. Morten Messerschmidt taler om.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Jamen det svar tager jo overhovedet ikke højde for det helt grundlæggende problem, der er i, at i flere lande er hovedparten af befolkningen faktisk enig med mig og Dansk Folkeparti i, at EU’s struktur er syg.
Det er ikke mere end en måned siden, at en meningsmåling i Tyskland viste, at omkring 70 pct. af tyskerne ønsker en fuldstændig afskaffelse af Europa-Parlamentet.
Det er fuldstændig åbenlyst, at det spild af penge, der finder sted i EU’s budgetter, er mere skadeligt end gavnligt, og det er også fuldstændig klart, at det, at man har en lovgivende domstol, er fuldstændig uønskeligt i et demokrati, så EU’s struktur er jo syg.
Den hviler på nogle fuldstændig falske præmisser, i hvert fald hvis man ønsker en demokratisk styreform, og det er ikke bare mine ord, hr. Bendt Bendtsen kan tage som stående til troende for det her.
Hver gang man skrider til afstemning, kan man jo se den store mistillid til den model, og giver det overhovedet ikke anledning til nogen eftertanke i Det Konservative Folkeparti?
Lone Dybkjær (RV), 2009-03-10:
Man oplever jo tit i politik nogle, der siger, at man skal sige et budskab mange gange, før det går op for folk, hvad det egentlig er, man mener med det, og så kan man jo i hvert fald sige, at det er en teori, hr. Morten Messerschmidt hylder.
Jeg føler ikke, det helt er første gang, vi her bruger tiden på at diskutere Lissabontraktaten og dens velsignelser eller det modsatte, og om vi skal opfordre regeringen til at sige, at man skal respektere det irske nej og erklære Lissabontraktaten for død.
Jeg tror blot, at jeg til den her debat vil sige, at Det Radikale Venstre ikke er enig med forslagsstillerne i det her.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at Det Radikale Venstre ikke er tilhængere af det kup, som V og K har lavet sammen med O i de sidste 7 år, men det gør jo alligevel ikke, at vi helt kalder det et statskup.
Vi mener sådan set, det er et udtryk for, at et flertal finder sammen.
Vi er imod det flertal; vi synes, de regerer forkert, men vi vil ikke kalde det et statskup og udemokratisk.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Glæder fru Lone Dybkjær sig så i det mindste ikke over lejligheden til mindst hvert fjerde år at kunne overbevise danskerne om, at hendes syn på tingene er rigtigt?
Lone Dybkjær (RV), 2009-03-10:
Det gør jeg naturligvis, vil jeg sige til hr. Morten Messerschmidt, for jeg mener, at demokratiet og valgene og alt det der er utrolig vigtigt for det danske samfund.
Bendt Bendtsen (KF), 2009-03-10:
Jeg kan sige, at i Det Konservative Folkeparti er vi stærke tilhængere af det repræsentative demokrati, og hvis hr. Morten Messerschmidt også er det, er det jo netop det, der afgør tingene.
Med hensyn til den meningsmåling, som viste, at et stort flertal af tyskerne ønsker at afskaffe Europa-Parlamentet, har hr. Morten Messerschmidt lagt mærke til det, og det kan jeg egentlig godt forstå, for hr. Morten Messerschmidt ønsker jo at afskaffe Europa-Parlamentet.
Der er altså flere, der er enige i den politik, hr. Morten Messerschmidt står for, i Tyskland, end der er i Danmark.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Begræder fru Lone Dybkjær så ikke tilsvarende de mange mennesker, som måtte føle over for EU, hvad fru Lone Dybkjær føler over for undertegnede og Dansk Folkeparti - at de ikke bliver spurgt, ligesom fru Lone Dybkjær gør det?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-03-10:
Men man kan jo ikke tvinge statsministeren længere, end han rent faktisk kan tælle stemmer til, at han har opbakning til, og det var det længste, vi i hvert fald kunne presse ham - og som Enhedslisten i øvrigt også selv kunne presse ham
Per Clausen (EL), 2009-03-10:
Det er jo rigtigt, at da vi fik den der bruttoliste over, hvad den irske regering mente, der skulle gøres noget ved, så var SF et af de partier, der sagde, at det med lønmodtagernes rettigheder skulle man være positiv over for.
Men alligevel slap statsministeren jo af sted med at komme ned til EU med et mandat, som accepterede det udspil, der lå fra EU, som handlede om, at man ville komme med nogle uforpligtende hensigtserklæringer.
Det, man så ville give, var den ekstra kommissær.
Yildiz Akdogan (S), 2009-03-10:
Igen vil jeg sige, at jeg synes, det er lidt langt at gå at kalde 22 demokratiske, velfungerende lande og deres regeringer for kupmagere.
Det synes jeg måske er at strække den lige lidt for meget og ikke mindst at være meget, meget respektløs over for de her lande.
Jeg synes, når man snakker om demokrati, at spørgsmålet om demokrati også er det at kunne forholde sig til og respektere andre landes situation.
Jeg synes, det er meget, meget frækt, at man på vegne af en afstemning i Irland, et andet land, pludselig tager det privilegium at sige: Nu har irerne sagt nej, så nu vil vi gerne bestemme over irerne, og så vil vi gerne erklære Lissabontraktaten død.
Undskyld, men hvori ligger den demokratiske opfattelse?
Jeg kan ikke se noget demokrati i den måde, hr. Morten Messerschmidt har fremsat det her beslutningsforslag på.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-03-10:
SF kan ikke støtte Dansk Folkepartis beslutningsforslag om, at den danske regering skal meddele EU, at vi betragter Lissabontraktaten som død.
Jeg synes også, det går helt galt, når Dansk Folkeparti og hr. Morten Messerschmidt så inde i teksten skriver: »Den er ganske vist« - altså Lissabontraktaten - »ratificeret i 22 lande, men reelt er der tale om statskup mod landenes befolkninger gennemført af deres egne regeringer under massivt pres fra EU-systemet.«
Det er fair nok at være imod Lissabontraktaten.
Det er også fair nok, at Dansk Folkeparti var imod forfatningstraktaten, men det er altså virkelig hård kost, når man kalder det statskup, det, der er foregået her.
Interessant er det jo også, at der i to af landene var folkeafstemning om forfatningstraktaten, nemlig i Spanien og i Luxembourg, hvor det begge steder blev et ja.
Det er så to folkeafstemninger, som hr. Morten Messerschmidt altså også må mene er statskup.
Eller hvad er det?
Vildførte befolkninger?
Her står der statskup.
Så vil jeg gerne tage fat i noget andet, som hr. Morten Messerschmidt skriver i det her forslag.
Han vil gerne væk med Lissabontraktaten, så han vil altså hellere have Nicetraktaten i stedet for.
Men faktisk vil han - vistnok tror jeg - en gang længere tilbage, for der står i beslutningsforslaget: »Der er tværtimod adskillige gode grunde til at rulle EU's indflydelse tilbage til det, som er nødvendigt for at få frihandelsområdet til at fungere.« Jeg ved ikke rigtig, hvor langt hr. Morten Messerschmidt vil tilbage, men det er lidt tankevækkende, i betragtning af at hr. Morten Messerschmidt selv herinde har været meget aktiv med og meget engageret i - vil jeg sige - at få lavet en fælles holdning til reguleringen af kapitalmarkederne, som det endelig for nogle måneder siden lykkedes at få igennem og også få regeringen presset til at gå ind for.
Så kan man faktisk ikke lave den slags.
Derfor synes jeg, at hr. Morten Messerschmidt giver udtryk for to forskellige ting.
På den ene side vil han tilsyneladende gerne have sådan et rent frihandelsområde, hvor der ikke er nogen politisk kontrol, og på den anden side vil han så alligevel have politisk kontrol.
Det sidste er jeg jo enig i er fuldstændig nødvendigt, for vi kan selvfølgelig ikke acceptere det, der foregår på kapitalmarkederne med uregulerede hedgefonde, dårligt tilsyn og banker, der opfører sig helt vanvittigt.
Så et eller andet sted hopper hr. Messerschmidt altså fra den ene fod til den anden.
På den ene side et rent frihandelsområde med ingen regulering og på den anden side regulering.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Lad mig komme med et lille eksempel, som jeg tror vil være anskueliggørende for fru Anne Grete Holmsgaard.
Fru Anne Grete Holmsgaard vil gerne have en anden regering i Danmark.
Dansk Folkeparti vil gerne have en grundlæggende ændring af EU-samarbejdet, men det afskærer os ikke fra at bruge de redskaber, vi har i det eksisterende samarbejde.
Så der er ikke mere flip-flap fra det ene ben til det andet i Dansk Folkeparti, end der er af fru Anne Grete Holmsgaard i det danske Folketing.
Men det, der selvfølgelig er særlig interessant med det her beslutningsforslag i forhold til socialisterne, er, at de jo i et ganske særligt omfang skiller sig ud ved rent faktisk at have illuderet - i hvert fald - at være tilhængere af en folkeafstemning i Danmark.
Det er, som jeg husker det.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om ikke fru Anne Grete Holmsgaard i virkeligheden ærgrer sig over, at det ikke lykkedes socialisterne over for regeringen at gennemtvinge en sådan folkeafstemning.
Det ville jo have givet alle tiders mulighed for, at man kunne have gennemført de ting, man gerne ville.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-03-10:
Jo, det er da ingen hemmelighed, at vi gerne ville have haft en folkeafstemning.
Vi tabte, for der var simpelt hen ikke flertal for det i Folketinget, så det kan vel egentlig siges meget kort.
Jeg vil godt gå tilbage til det, hr. Messerschmidt gik uden om.
Det kan godt være, at hr. Messerschmidt bare siger, at rent pragmatisk gik man bare ind og lavede et arbejde om regulering af kapitalfonde.
Men det er jo ikke desto mindre fuldstændig rigtigt, at hvis ikke der er en erkendelse af, at man også politisk skal regulere i EU - og det er jo det, hr. Messerschmidt gerne vil have - så ville det ikke være muligt at få en politik igennem på fælleseuropæisk plan i et område, hvor der er bevægelse af arbejdskraft og kapital hen over grænserne, som rent faktisk kan lave en modvægt til det frie marked.
Det er altså det frie marked, hr. Morten Messerschmidt gerne vil have som sit ideal, og det udelukker jo, at man har en effektiv politisk regulering af markedskræfterne.
Nej, forskellen ligger i, at hr. Morten Messerschmidt og hans parti gerne vil have et EU, som er et rent frihandelsområde uden nogen politisk regulering.
Og det synes vi er en elendig model, for vi har simpelt hen brug for den økonomiske og politiske regulering for at sikre, at der er en beskyttelse af arbejdstagerne, og at der er en ordentlig regulering af kapitalmarkederne, så man ikke oplever det, som man har oplevet i de seneste par år.
Det er det, vi arbejder for.
Per Clausen (EL), 2009-03-10:
Men jeg vil nu gå lidt tilbage til det, som beslutningsforslaget delvist handlede om, nemlig hvordan man reagerer på irernes nej.
Ville det ikke i den situation have været meget mere alvorligt og seriøst at se på, hvad det var for nogle begrundelser, irerne brugte for deres nej, og så have sagt, at vi er positive over for reelt at genforhandle dem, også med udgangspunkt i, hvad der kunne være af interesser i Danmark?
Der har jeg tidligere over for den socialdemokratiske ordfører nævnt et ikke tilfældigt emne, nemlig spørgsmålet om konfliktretten, hvor vi jo nu i EU ser den sociale dumping som et stort problem.
Det er et problem i Irland, et problem i Danmark, og et problem, hvor en fælles indsats fra venstrefløjen og fagbevægelsen i Europa måske kunne have gjort en forskel.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2009-03-10:
Det er ikke korrekt, at vi reagerede på den måde, at vi gik videre, som om intet var hændt.
Det, vi sagde, var, at nu er det tiden til, at irerne siger, hvordan de selv forstår deres nej, fuldstændig som EU sagde til os i 1992, da et flertal af danskerne stemte nej.
Så er der spørgsmålet om beskyttelse af lønmodtagerne.
Det er en del af det, som irerne har sagt er vigtigt for dem, og der har vi arbejdet for - og det har hr. Per Clausen også siddet og hørt mig sige i Europaudvalget mange gange - at det er vigtigt, at Danmark understøtter irerne på det her område, så vi får en bedre sikring af det, vi vel lidt bredt kan kalde den danske model, som også gælder langt uden for det skandinaviske område, nemlig at man bevarer konfliktretten.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-03-10:
Ja, vi vil meget gerne have en begrænsning af den indflydelse, som EU har i dag.
Hele den iboende mekanik, at man skal udvikle sig til en stadig snævrere union, hele det forhold, at det er en EF-Domstol med 27 dommere og ikke politikere, som træffer vidtrækkende politiske afgørelser, er vi inderligt imod.
Fru Anne Grete Holmsgaard var til stede under den tidligere debat, hvor jeg som et svar til hr. Michael Aastrup Jensen redegjorde for bare et par af de ændringer, som vi gerne ser inden for det indre marked.
Det, der bare her tror jeg fuldstændig adskiller Dansk Folkeparti fra Socialistisk Folkeparti, er, at Socialistisk Folkeparti, når det handler om EU, kun er i stand til at tænke inden for den på forhånd givne ramme; det vil sige, at man kan starte med Romtraktaten i 1957, måske også gå helt tilbage til Kul- og Stålunionen, det skal jeg ikke kunne sige, og så kan man derfra tænke til Fællesmarkedet, Amsterdamtraktaten over Maastrichttraktaten, Edinburgh osv. Der er kun tænkt inden for det, der på forhånd er udstukket fra Bruxelles, og der må jeg bare medgive - uden skam eller noget som helst, nok snarere tværtimod - at vi i Dansk Folkeparti altså ser noget anderledes på det.
Vi kan faktisk godt forestille os elementer og et europæisk samarbejde, som går ud over det, vi får påduttet oven fra, fra Bruxelles.
Og dér ligger jo hele forskellen, fordi vi sådan set ønsker, at det samarbejde, som i dag er blevet underkendt af irerne, skal være underkendt; det er dødt.
Per Stig Møller (KF), 2009-03-10:
Hr. Morten Messerschmidt burde så vide, at han har klaget over samtlige domme, der stort set er faldet, også før traktaten.
Jeg har striben her, og jeg kan godt remse dem op: 2004, 2003, 2002, 2001.
Hr. Morten Messerschmidt er konstant utilfreds.
Så det er jo igen forkert, for det er jo ikke kun dommen den 12. november, det er en kolossal mængde domme, som jo også nævnes i forslaget, som hr. Morten Messerschmidt ikke kan lide.
Så man kunne have tænkt sig om, før vi afleverede ratifikationsinstrumentet, før vi havde tredjebehandlingen her i april 2008, for der er masse domme, der er blevet klaget over fra hr. Morten Messerschmidts side inden.
Så det er jo ikke rigtigt, at det først er den 12. november, hr. Morten Messerschmidt vågner op.
Han har været meget vågen hele tiden, og vi er da glade for, at hr. Morten Messerschmidt har været vågen hele tiden.
Til sommerhusreglen: Det er jo misbrug af debatten.
Det skete jo præcis i forbindelse med en traktat, at vi fik sommerhusreglen, og der er ikke flere, der får den slags regler, for EU vil ikke have den slags regler mere, for så kunne vi få et Europa a la carte, og det ved jeg godt at hr. Morten Messerschmidt gerne vil have, det er en ærlig sag, men det er hr. Morten Messerschmidt alene om, og det vil Europa ikke have.
Det er Malta, der har fået en sommerhusregel, ja, på grund af de specielle forhold, der er på Malta.
Men efter at vi har afleveret Lissabontraktaten og altså har sagt, at vi støtter den, er der jo ikke nogen grund til pludselig at komme nu og sige, at man fik øjnene op for domstolsproblemet den 12. november, og bede om en ændring omkring domstolene, når hr. Morten Messerschmidt jo har været opmærksom på domstolsproblemet i årevis, hvad jeg kan komplimentere hr. Morten Messerschmidt for at han har været.
Søren Krarup (DF), 2009-03-10:
Jeg hører jo, udenrigsministeren med megen sarkasme i stemmen skose Dansk Folkeparti, fordi vi er kritiske over for det, udenrigsministeren kalder for den europæiske proces - den europæiske proces, som altså består i, at det danske folkestyre ikke længere respekteres.
Realiteten i den tale om EF-Domstolen, der har været ført, er jo som bekendt, at EF-Domstolen omstøder den danske lovgivning, som er vedtaget af Folketinget.
Det er det, der sker med EF-Domstolen.
Er udenrigsministeren dog ikke trods alt betænkelig?
Per Stig Møller (KF), 2009-03-10:
Man rejser det så i Folketinget.
Derfor har vi jo også et samarbejde med Kommissionen for at se på, hvor risiciene ligger for misbrug af Metockdommen, og hr. Søren Krarups parti er sammen med regeringen med til at holde øje med det.
Det kan man jo kun være glad for.
Så det at gå imod en domstol som sådan, fordi der er nogle domme, men ikke er tilfreds med, forekommer mig helt forkert, fordi den sikrer de lige vilkår - de lige vilkår, som de svage har brug for.
Hr. Søren Krarup går ind for nationen; det er godt, det er vi enige om.
Hr. Søren Krarup går også ind for retssamfundet; det er vi åbenbart ikke enige om.
Men når man har et indre marked, så er en domstol nødvendig.
Søren Krarup (DF), 2009-03-10:
Det handler jo ikke om, at man ikke er enig i Domstolens afsigelse af domme.
Det handler om, at man er uenig i, at Domstolen overhovedet skal kunne afsige domme, der sætter det danske folkestyre ud af kraft.
Det jo det, sagen handler om, og det vil sige, at det er selve Domstolens eksistens, vi er modstandere af.
Det er vi, fordi vi er tilhængere af, at det danske folkestyre, og det vil sige, det danske folk og den danske nation består som en suveræn størrelse.
Det er jo det, der er realiteten.
Nu siger udenrigsministeren meget smukt, at det jo altså er hensyn til det indre marked.
Javist, det er da udmærket med et indre marked, men hvis det skal betyde, at den danske selvstændighed bliver ophævet, så er det ikke tilstrækkeligt, så er det ikke noget, der er ønskværdigt.
Derfor vil jeg sige, og det burde ikke komme bag på et medlem af et dansk konservativt parti, at dette slet og ret handler om Danmarks eksistens som en selvstændig nation, og at det, der er blevet dokumenteret med Metockdommen, er, at det ikke længere eksisterer.
Det er vi nogle stykker der protesterer imod, også selv om vi har en fælles fortid.
Per Clausen (EL), 2009-03-10:
Jeg er jo sådan lidt bekymret over at forstyrre den debat, der åbenbart har stået på i 40 år mellem udenrigsministeren og hr. Søren Krarup, for den har mange interessante elementer i sig, ikke mindst af historisk karakter.
Men jeg er blevet en anelse forvirret, så det, jeg gerne vil spørge udenrigsministeren om, er: Er det ikke sådan, at regeringen har en aftale med Dansk Folkeparti om, hvordan man håndterer Metockdommen?
Og er det ikke rigtigt, at den aftale er baseret på to ting; for det første på, at man anerkender det indre marked, og for det andet på, at man anerkender, at Domstolen har ret til at træffe afgørelser for at sikre, at det indre marked kan fungere - og så er man så uenige i dommen oven på det?
Jeg synes, at det er lidt interessant at få afklaret, om den enighed ikke eksisterer mellem regeringen og Dansk Folkeparti, for det har jeg sådan set troet indtil i dag at den gjorde.
Per Stig Møller (KF), 2009-03-10:
Jamen jeg kan bekræfte, at der er et glimrende samarbejde mellem integrationsministeren og hr. Peter Skaarup.
Jeg er også lidt forundret over debatten i dag, hvor der er nogle medlemmer af Dansk Folkeparti, der går længere i deres anti-EU-holdninger, end jeg har hørt Dansk Folkeparti gøre tidligere.
Men det er jo ikke et spørgsmål, man skal stille til mig, det skal man egentlig stille til Dansk Folkeparti.
Per Clausen (EL), 2009-03-10:
Jamen når jeg spørger udenrigsministeren, er det ikke, fordi udenrigsministeren skal forklare, hvad der kan få Dansk Folkeparti til at indtage lidt forskellige standpunkter, alt afhængig af hvem det er, der taler hvorhenne – sådan noget må de enkelte partier selv klare.
Det, jeg gerne vil have, er, at udenrigsministeren skal bekræfte, at den aftale, man har med Dansk Folkeparti, har det meget præcise indhold, at man anerkender det indre marked, at man anerkender, at EF-Domstolen træffer afgørelser for at sikre, at det indre marked kan fungere, og at Metockdommen er baseret på det, men at man er uenig i den konkrete dom.
For der er meget stor forskel på, som udenrigsministeren også har antydet, om man er uenig i en konkret dom, eller om man er imod systemet.
Det interessante er jo, hvis Dansk Folkeparti den ene dag kan lave en aftale med udenrigsministeren, der er baseret på at man anerkender systemet, og den næste dag kan tordne imod systemet.
Det har man jo ord for i den politiske debat.