Thomas Jensen (S), 2010-02-03:
Nu er det kun tilsagnstal, der er givet.
I de prognoser, som ministeren selv lagde frem, da reformen blev vedtaget, var tallene jo højere i forhold til, hvor mange boliger der skulle opføres i 2009 og 2010, så på den måde er man endnu længere bagefter med hensyn til at leve op til de prognoser, man selv har fremsat i Socialministeriet tilbage i 2006.
Vi kan altså igen konstatere, at boligpolitikken er noget, man bliver nødt til at tale om.
Jeg kan høre, at det er lidt besværligt for ministeren.
Ministeren kan ikke rigtig lide, at vi fra Socialdemokratiets side stiller så mange spørgsmål, men det er, fordi vi lægger meget stor vægt på boligpolitikken.
Socialdemokratiet ved, at boligpolitikken er en hjørnesten, hvis vi skal have sammenhængskraft i det danske samfund.
Vi skal sørge for at renovere vores nedslidte boligområder.
Det er der jo midler til, men dem tyvstjæler regeringen og bruger til noget andet, nemlig til nybyggeri.
Man kan selvfølgelig så være glad for, at der ikke er blevet bygget så meget i de seneste år, fordi der så ikke er blevet stjålet så mange penge på den konto.
Men man kanaliserer i hvert fald pengene derover.
Spørgsmålet kunne også være: Hvor er regeringens strategi for at få renoveret en masse almene boliger henne?
Der ligger jo ansøgninger for 3,2 mia. kr. i forbindelse med boliger, som venter på at blive renoveret.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at der er bygget tilstrækkelig mange almene boliger siden 2005 til at sikre, at der er boliger nok til det stigende behov, som ministerens eget ministerium selv har fastslået i rapporten »Den almene boligsektors fremtid« fra 2006, hvor det fastslås, at der i gennemsnit skal bygges 6.000 almene boliger om året frem til 2030?
Nu remser ministeren en hel masse ting op, som er Socialdemokraternes skyld, men jeg vil bare minde ministeren om, at Venstre har haft regeringsmagten siden 2001.
Det første, man gjorde, var at nedlægge Boligministeriet.
Dernæst har boligområdet fået en stedmoderlig behandling.
Der har været skiftende ministre, ikke nogen sammenhæng i politikken og, som ministeren også selv nævner her, meget lave tilsagnstal.
Der bliver med andre ord opført meget, meget få almene boliger.
Så laver man en stor, flot rapport.
Dem har man lavet mange af i Velfærdsministeriet og i Socialministeriet; tykke rapporter på 400-500 sider, hvor der kommer en masse fine anbefalinger, som bliver ignoreret af ministeren.
Og når vi så står og har nogle anbefalinger af og prognoser for, at der skal bygges så og så mange almene boliger, bliver der sagt, at vi skal tage det med et gran salt.
Men lad os lige slå fast, at der også er kommet en ny befolkningsprognose, at den viser, at vi bliver flere danskere i 2030 og 2040, og at der derfor er et større behov for at få opført almene boliger.
Det vil sige, at de 6.000, som er det, der blev anslået tilbage i 2005, er et alt for lavt sat tal.
Og med den manko, som regeringen allerede har leveret ved at opføre alt for få boliger, er vi langt, langt bagefter.
Vi kommer til at stå med et stort boligbehov, især omkring de store byer, hvor folk gerne vil bo.
Så mit spørgsmål er: Med de her ting in mente var det så ikke en god idé for ministeren og regeringen at se på, om man kan gøre noget mere for at sætte gang i byggeriet, f.eks. i noget klimavenligt byggeri?
Det har vi endnu ikke set om kommer ud af den reform, der blev vedtaget sidste år, og et af de argumenter, jeg brugte for at stige af den aftale, var jo, at det overhovedet ikke hang sammen.
Ministeren har selv på et skriftligt spørgsmål fra mig svaret, at det ikke hænger sammen, men det ignorerer ministeren jo i dag.
Så hvad vil ministeren gøre, for at vi kan få opført nogle flere almene boliger, så vi sikrer os, at der er det boligudbud, der er behov for?
Jeg kan forstå, at ministeren kæmper med ikke at stå og grine.
Jeg tror ikke, at de folk, der bor i nedslidte boligområder, og som gerne vil have deres boligområder renoveret, griner ret meget.
Jeg tror faktisk, de er ret bekymrede for, hvordan udviklingen i deres boligområde vil blive, for vi ved, at når man starter en negativ spiral i et sådant udsat boligområde og ikke renoverer, så går det kun én vej, og det er derfor, vi bl.a. har set diverse symptomer med bandeoptøjer og masser af ballade rundtomkring i nogle boligområder.
Det er simpelt hen, fordi regeringen efter 9 år har svigtet på det boligsociale område.
Man har ikke renoveret, man har ikke bygget nok, og jeg kan nævne en lang række tiltag, som man kunne have igangsat, men som regeringen bare har siddet overhørig.
Det lever den model overhovedet ikke op til, og det var bl.a. derfor, Socialdemokraterne sagde fra og ikke ville være med, for modellen løser ikke de problemer, der er i fremtiden.
Modellen er ikke fremtidssikret.
Nu kan vi så køre det over på det energipolitiske: Er der en garanti for, at det, der bliver bygget i de kommende år, også er sammenhængende i forhold til energiregnskabet?