Per Bisgaard (V), 2010-04-08:
Nu er jeg jo, selv om det måske ikke er så let at se det, ældre end spørgeren, og jeg er nødt til at sige, at det ikke bare er i de seneste 9 år, det har set dårligt ud på det her område.
I al den tid jeg har været i folkeskolen, har det faktisk være et område, som vi ikke har kunnet være bekendt.
Derfor er jeg nødt til at sige, at det initiativ, der kommer fra undervisningsministeren, om at kigge på det her og komme med nogle forslag til os synes jeg at jeg vil tage imod med kyshånd, og så vil jeg selvfølgelig øve den indflydelse, jeg nu har ude i folkeskoleverdenen.
Jeg vil sådan set godt indlede med at rose forslagsstillerne for at sætte fokus på seksualundervisning i folkeskolen.
Det er et fantastisk vigtigt emne, og med det materiale, der er lagt ud som baggrundsmateriale, er der også ganske gode muligheder for at finde nogle tiltag, der kan være med til at forbedre undervisningen – og det er endda helt uden ny lovgivning.
Og for at det ikke skal være løgn, roser jeg også lige den nuværende undervisningsminister for de konklusioner og forslag til løsninger, hun er kommet med, for dem er jeg nemlig hundrede procent enig i.
Det er min vurdering ud fra både en teoretisk og en praktisk erfaring, at målene, trin- og slutmålene, er fuldt dækkende for det, vi ønsker skal komme ud af undervisningen i grundskolen.
Men hvad er så årsagen til de her dårlige projekter, som bliver beskrevet i de mange rapporter, der ligger?
Ja, fra referatet af stormødet findes der jo flere initiativer og tiltag, som, hvis de blev anvendt i alle landets folkeskoler, kunne være med til at give undervisningen et gevaldigt kvalitetsmæssigt løft.
Men jeg undrer mig over en enkelt problemstilling, som synes at være udeladt.
Da man vedtog den seneste revision af læreruddannelsen, besluttede man, at alle seminarer og professionshøjskoler skulle udbyde kurser i seksualundervisning.
Så langt, så godt.
Men hvorfor er det så ikke obligatorisk for de studerende at følge undervisningen?
Jeg er ikke vidende om de overvejelser, partierne bag loven gjorde sig, da man diskuterede obligatorisk eller frivillig deltagelse i undervisningen, men måske kan jeg få en forklaring af nogle af de ordførere, der er til stede i dag.
Jeg tror personligt ikke på at fastsætte et vejledende undervisningstimetal for folkeskolens seksualundervisning, men jeg tror til gengæld, at man kan komme et skridt videre, hvis man på alle niveauer øger oplysningsniveauet startende som sagt på professionshøjskolerne, hvor de studerende tilsyneladende ikke helt har forstået betydningen af at have en god faglig og didaktisk ballast om emnet.
Jeg er endvidere overbevist om, bl.a. på baggrund af de rapporter, som er omtalt i baggrundsmaterialet, at man ude på den enkelte skole har god grund til at revurdere sin indsats på netop det her område.
Det er et obs-område, det er et fokusområde, hvor man med fordel kunne bruge mere fælles tid.
Jeg synes, at forslagsstillerne med deres argumentation i bemærkningerne og ikke mindst de oplistede punkter fra stormødet i januar forærer alle danske skoleledere et godt punkt til den agenda til nogle af de mange pædagogiske møder, de holder.
Der er jo nemlig ikke nogen nemme løsninger på at lave en perfekt undervisning, men da indsatsen både kan, bør og skal fordeles ud over nogle flere af skolens fag, er det her jo en opgave, som kan laves i fællesskab.
I Venstre kan vi ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag, men vi bakker som sagt hundrede procent op om de initiativer og de løsningsforslag, som undervisningsministeren nævnte i sin tale.