runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-11-16:
Det har jeg lyst til at sige, for det, vi oplever i dag, er, at oppositionen i en situation, hvor vi er i gang med en gigantisk oprydning efter 10 års borgerligt styre, hvor vi er i gang med at skabe balance i økonomien, skabe vækst og job, synes, at den vigtigste hastesag er noget, der ligger 20 år tilbage.
Man stiller så mig et spørgsmål om, hvad jeg kan oplyse om erhvervs- og vækstministerens kendskab til, at DKP modtog valuta fra Sovjetunionen.
Således lyder spørgsmålet, og det er jo et fuldstændig meningsløst spørgsmål, at de fire oppositionspartier vil vide, hvad en af mine ministre måtte have vidst for 20 år siden, og jeg synes sådan set ikke rigtig, det giver mening.
Ud over det, som det også er blevet belyst i debatten her i dag, og det synes jeg så er en enkelt positiv ting, der er kommet frem, er det her en sag, som har været belyst historisk på mange forskellige måder.
Der har været adgang til de arkiver, som kunne belyse det yderligere, og i den situation må jeg sige, at jeg ikke opfatter, at der er kommet noget nyt frem.
Og det eneste, jeg kan sige i dag, og som jeg så også er blevet spurgt om en del gange, er selvfølgelig, at jeg har fuld tillid til, at erhvervs- og vækstministeren kan bestride sit ministerembede, og at han vil yde en stor og værdifuld indsats for regeringen.
Jeg er blevet spurgt i dag, om jeg har tillid til erhvervs- og vækstministeren, og svaret er, at selvfølgelig har jeg det.
Søren Pind (V), 2011-11-16:
Formanden må endelig ikke tro, at det er, fordi jeg ikke holder af at høre mig selv tale – jeg tror nu heller ikke, at formanden lider under den vankundighed –
men nu er statsministeren på talerstolen, og spørgsmålet til statsministeren er sådan set meget enkelt: På hvilken vis har statsministeren i den her sag varetaget sin tilsynsforpligtelse?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-11-16:
Jeg tror, det er rigtig vigtigt, at vi bruger vores egne myndigheder i sager som den her, og det har jeg naturligvis også gjort.
Og jeg synes egentlig ikke, der er kommet noget nyt frem – det er der ikke i medierne og slet ikke i debatten her i dag – som tilsiger, at jeg skulle ændre den holdning.
Jeg er blevet spurgt, om jeg har tillid til erhvervs- og vækstministeren, og svaret er ja.
Søren Pind (V), 2011-11-16:
En højtstående embedsmand i det russiske udenrigsministerium, Anatolij Smirnov, har i Ekstra Bladet den 4. oktober udtalt: »Det er et faktum, at Ole Sohn modtog penge fra Sovjet.«
I forlængelse af det og af, at f.eks. Thomas Wegener Friis, der er efterretningshistoriker ved Center for Koldkrigsstudier på Syddansk Universitet, har sagt: »... hvis der ligger kvitteringer og venter derude, så er Ole Sohn fuldstændig afhængig af, at dokumenterne eller sandheden om pengene fra Moskva ikke kommer frem, og det kan russerne udnytte i en forhandlingssituation«, vil jeg spørge – og jeg kunne sådan set blive ved med alle de andre kilder, der har udtalt sig: Har disse informationer ikke givet statsministeren anledning til at foretage sig noget?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-11-16:
Som jeg ser den her sag, er den jo fuldstændig belyst.
Det er ikke en ny sag, det er ikke noget, vi pludselig er begyndt at diskutere i det seneste par uger.
Det er noget, der har været diskuteret i ganske mange år, og erhvervs- og vækstministeren har mange gange sagt, at han ikke har modtaget sorte kontanter fra Sovjetunionen.
Blev der overdraget penge til DKP i sin tid?
Ja, det gjorde der, og erhvervs- og vækstministeren har også forklaret, hvorledes det skete.
Jeg synes ikke, der er kommet noget som helst frem, som tilsiger nye undersøgelser, og jeg undrer mig egentlig lidt over, at en sag, som er så klart belyst, skal gøres til genstand for en hasteforespørgsel i dag.
Det er oven i købet en sag, som ligger 20 år tilbage.
Karina Adsbøl (DF), 2011-11-16:
Statsministeren fremlagde klare budskaber i sit tidligere oplæg til Folketinget.
Mit klare spørgsmål til statsministeren er: Hvornår vil statsministeren give Folketinget åbne, ærlige og klare svar, ikke bare i den her konkrete sag, men også i andre henseender?
Per Stig Møller (KF), 2011-11-16:
Jamen det kan jeg sige seriøst på denne måde: Jeg sagde ikke, at han var en sikkerhedsrisiko, for det ved jeg ikke noget som helst om.
Den eneste, der ved det, er jo statsministeren – formentlig, altså hvis hun har stillet de rigtige spørgsmål under jobsamtalen, hvilket hun formentlig har.
Så det, der er tale om her, er, at vi – med det, der hele tiden kommer frem – ved, hvad DKP stod for.
Det stod jo for ud af NATO, for at gøre Østersøen til et fredens hav og alt det der; ja, vi var jo selv med i debatterne sammen i sin tid, så det behøver jeg ikke at minde om, det ved vi begge to godt.
Vi ved jo ikke, hvad der stadig væk kommer frem – der kom noget i Jyllands-Posten så sent som i dag – altså om der ligger noget, og derfor ved vi ikke, om nogen har noget, som end ikke statsministeren ved, for der er jo ikke spillet ud.
Erhvervs- og vækstministeren siger jo bare, at det arkiv er lukket.
Kurt Jacobsen siger så: Jamen så åbn det dog.
Han har jo skrevet en fremragende bog om Aksel Larsen, det er vi også enige om.
Så til det om arkivet vil jeg sige: Ja, jeg synes også, det trænger til en god debat, for jeg ønsker også en så god og maksimal åbning af arkiverne som overhovedet muligt.
Der ville vi så konstatere, at det, vi ville se, var venstrefløjens aktiviteter fra 1980'erne, for det er jo den periode, man så får åbnet op for, men det er vi så enige om.
Holger K. Nielsen (SF), 2011-11-16:
Hr. Per Stig Møller går jo ind i en masse betragtninger om arkivlovgivning, åbne arkiver, og det synes jeg i og for sig er en diskussion, vi godt kan tage, men så synes jeg, at vi skal tage den ordentligt, altså, i stedet for at bruge det som en anledning til en enkeltsag, for der er mange ting, der kan diskuteres der, og der er også ting, der taler for og imod – det er faktisk ganske komplekst med hele arkivlovgivningen.
Men det skal jo ikke blandes sammen med det, som er ærindet med forespørgslen i dag, og som også hr. Per Stig Møller – det skuffede mig lidt – hævder, nemlig at erhvervs- og vækstministeren er en sikkerhedsrisiko.
Det er jo dér, jeg synes at kæden hopper fuldstændig af.
Der er behov for en interessant historisk forskning om DKP, om kommunismen, også sådan set om erhvervs- og vækstministeren, og den er jo blevet foretaget – det er jeg med på.
Men det er noget helt, helt andet end det der politiske korstog, der kører, hvor den uudtalte og også den udtalte præmis er, at erhvervs- og vækstministeren er en sikkerhedsrisiko.
Hvordan kan hr. Per Stig Møller med seriøsitet sige det?
Per Clausen (EL), 2011-11-16:
Nej, det, der lå i det, var en konkret opfordring til regeringen og Folketinget om at tage sig sammen og vedtage en lovgivning på arkivområdet, som modsvarer det ønske, hr. Peter Skaarup har til lovgivningen i Rusland.
Det synes jeg vi skulle starte med.
Det andet, vi kunne gøre, var at stille os selv det spørgsmål, om vi synes, det er rimeligt, at et rigtig godt argument for, at man ikke kan få en seriøs undersøgelse af CIA's ulovlige flyvninger med fanger til torturfængsler rundtomkring i verden, er, at vi må forvente, at USA ikke vil give os svar på det, vi spørger om.
I den sammenhæng – i den sammenhæng – kunne det da godt være, vi på et eller anden tidspunkt ville nå ned i den sag, vi snakker om i dag, og som handler om en sag, hvorom en tidligere PET-chef siger, at der ingen sag er, og hvorom Bent Jensen, kendt historiker, siger, at der ikke er nogen sag.
Vi skal have klaret rigtig mange rigtige sager, før vi kommer til det, der ikke er nogen sag, vil jeg sige til hr. Peter Skaarup.
Peter Skaarup (DF), 2011-11-16:
Men det er udenomssnak, vil jeg sige til hr. Per Clausen, sådan at begynde at snakke om CIA og de danske arkiver og sådan noget.
Det kan man godt have nogle synspunkter om, men nu står vi over for den her meget specifikke sag, hvor det må være træls for en minister, som også nogle af regeringspartiernes ordførere er inde på, hele tiden at skulle svare på spørgsmål, og hvor Folketinget interesserer sig for spørgsmål om den her sag.
Der synes jeg jo så at Enhedslisten som støtteparti for den regering skulle række dem en hjælpende hånd og sammen med os andre komme med en opfordring til, at den danske regering retter henvendelse til den russiske med henblik på at starte et sted, nemlig ved at få åbnet de russiske arkiver i forhold til den her sag.
Det vil være godt for ministeren, det vil være godt for regeringen, og det vil være godt for hele den tanke, regeringen har om at svare Folketinget fyldestgørende, hvad jeg ved Enhedslisten lægger meget vægt på.
Per Clausen (EL), 2011-11-16:
Nu synes jeg faktisk, statsministeren svarede ganske fyldestgørende.
Når jeg synes det, kan det skyldes, at jeg har siddet i Folketinget i så mange år under en borgerlig regering, så jeg er blevet meget nøjsom; det erkender jeg.
Men lad mig så bare sige det en gang mere for at gøre det helt klart: Jeg synes, en dårlig arkivlovgivning i Danmark er et større problem end en dårlig arkivlovgivning i Rusland.
Jeg er overbevist om, at det danske Folketing har større mulighed for at gøre noget ved en dårlig arkivlovgivning i Danmark end en i Rusland.
For det andet: Skal vi begynde at diskutere med store lande om deres arkivlovgivning, synes jeg, vi skulle starte med væsentlige spørgsmål.
Jeg synes, at gentagne krænkelser af det danske luftrum, ulovlige overflyvninger for at flyve mennesker til torturfængsler er en betydelig større udfordring end den sag, der handler om, hvorvidt erhvervs- og vækstministeren var vidende om, at DKP modtog penge fra Moskva, eller han selv har fået en pose i hånden.
Søren Espersen (DF), 2011-11-16:
Ja, der er bare lige en enkelt ting.
Jeg synes, det her er interessant.
Først siger hr. Per Clausen egentlig, at man er åben over for at skabe åbenhed og måske vil være med i den beslutning.
Det kan vi måske afprøve, hvis vi går videre med den her sag senere.
Men jeg vil bare lige sige, at Moskva jo er interesseret i et rigtig godt forhold til Danmark.
Er vi ikke enige om det?
Der har aldrig været så varme forbindelser mellem Danmark og Rusland siden Peter den Stores dage, hvor han gik nede på Holmen for at lære skibsbyggeri, som der er i dag.
Der er en mulighed for, at vi bare ved en henvendelse fra regeringen til Moskva kunne få den her sag belyst og få lagt den væk, så vi kunne slippe for den her mistillid, der suser rundt ikke alene herinde, men også ude i samfundet.
Var det ikke et brev fra statsministeren til Putin, eller hvem der nu skal have brevet, værd?
Per Clausen (EL), 2011-11-16:
Jeg synes jo, at det var mere end et brev værd at sikre sig, at Danmark kan få adgang til informationer om bare to ting, som jeg synes er vigtigere end den sag, hr. Søren Espersen synes er så vigtig.
Den første har jeg nævnt en gang: spørgsmålet om CIA's misbrug af dansk luftrum til at transportere folk ulovligt til torturcentre.
Det synes jeg faktisk ville være rigtig godt at få et svar på.
Desværre er hr. Søren Espersen jo enig med den nuværende udenrigsminister om, at det skal vi passe på med, for det kunne være uhøfligt, hvis vi spurgte om det, selv om jeg da går ud fra, at hr. Søren Espersen mener, at vi også har et godt forhold til Washington og USA, og at USA vel også har en eller anden slags interesse i at have et godt forhold til os.
Det håber jeg da hr. Søren Espersen mener.
Den anden sag har jeg også nævnt her tidligere i dag.
Jeg synes, det kunne være meget, meget interessant at få undersøgt til bunds, hvordan det forholder sig med den danske efterretningstjeneste PET's samarbejde med den israelske efterretningstjeneste og med CIA, og hvilke konsekvenser det har haft for mennesker i tredjeverdenslande.
Det synes jeg kunne være uhyre interessant, og hvis hr. Søren Espersen vil være med til det, kan vi godt tilføje et »m.v.«, som måske engang kan komme til at omfatte den nuværende erhvervs- og vækstminister.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-11-16:
Jeg har lidt svært ved at se, hvad der ikke skulle være åbent i mit svar.
Jeg har sagt, at der har været oplysninger fremme over de sidste mange år.
Det her er et emne, der er blevet forsket i på kryds og tværs.
Der har været adgang til de relevante arkiver.
Så jeg har lidt svært ved at se, hvad det er, ordføreren hentyder til.
Det er mit ansvar at stå på mål for regeringen.
Jeg har sagt ganske tydeligt, at jeg har fuld tillid til erhvervs- og vækstministeren, og der er intet – intet – nyt kommet frem, hverken i denne debat eller i avisskriverier, som giver mig anledning til at ændre den opfattelse.
Nu har jeg lejlighed til at konkludere på debatten, så jeg vil igen sige, at det har været rigtig hyggeligt at være sammen med folketingsmedlemmerne.
Jeg synes, at det har været spændende at have sådan en debat, men der er jo ikke kommet noget som helst ud af den.
Der er intet nyt kommet frem i dag.
Per Clausen (EL), 2011-11-16:
Jeg er jo helt enig med hr. Søren Espersen i, at det er rigtig, rigtig trist, at der skal så få og så små forbedringer til, som vi indtil nu har set med den nuværende regering, for at kunne konstatere, at det alligevel er rigtig dejligt, at vi har fået en ny regering.
Det er selvfølgelig ærgerligt, men hr. Søren Espersen har gjort det nemt for Socialdemokraterne at gøre Enhedslisten tilfreds i kraft af det misregime, han har været en del af.
Vi synes ikke, det er nogen god idé, hvis man virkelig ønsker større åbenhed i arkiverne, at starte med at rejse en ikkesag, når der er så mange vigtige, betydningsfulde sager, man kunne tage op og rejse.
Jeg tror faktisk, at hvis hr. Søren Espersen ville gøre sig den ulejlighed at tale med Bent Jensen, kunne han sikkert få nogle gode råd til væsentligere sager i forhold til de russiske arkiver, som det var værd at tage sig af.
Per Stig Møller (KF), 2011-11-16:
I 1970'erne og i 1980'erne bredte dissidentbevægelsen sig over hele østblokken.
Modige mænd og kvinder demonstrerede og skrev for at få det kvælende kommunistiske diktatur afskaffet og frie selvstændige nationer tilbage.
Danmarks Radio bragte samtaler med russiske dissidenter, og Danmark fik besøg af blandt andre Solsjenitsyn, og så sent som i 1989 holdtes der på Louisiana en konference med fremtrædende russiske dissidenter.
Som fru Mette Bock sagde var der jo ikke ret meget, man ikke vidste, hvis man ønskede at vide noget.
Vi var ganske velinformeret.
I 1989 faldt så Muren, og Stasis forbrydelser mod den østtyske befolkning blev afsløret.
I 1991 brød Sovjetunionen sammen, og Rusland blev genfundet.
Jo, munden åbnede han en enkelt gang, og det var for at kysse Honecker.
Manden var Ole Sohn.
Han kunne læse, han kunne rejse, men han kunne hverken høre eller se.
Han var formand for DKP og blev på posten til det sidste.
Han var en af Sovjetunionen og kommunismens sidste og mest trofaste venner.
Han blev klogere, han blev medlem af SF, endda formand for folketingsgruppen, og han skrev gode bøger om kommunismen og dens forbrydelser.
Han sidder nu i en regering, der holdes oppe af Enhedslisten, hvor andre gamle DKP'ere har fundet husly.
Herfra vil han granske Danmarks engagement i Afghanistan, Irak og samarbejdet med USA, men han vil ikke have gransket sig selv.
Men DKP, Land og Folk og ham selv blev holdt oppe af Moskva.
Herfra flød pengene på forskellig vis til DKP, og engang blev der ligefrem fundet mange kontanter i en skunk hos en ledende DKP'er kaldet Laksko Wagner.
Men hvad gemmer erhvervs- og vækstministers mentale skunk?
Vidste han intet om de kontanter og sorte penge, der flød ind?
Var han blot en af Moskvas såkaldte nyttige idioter?
Og hvor ledte han de penge hen, partiet fik fra Moskva?
Hvad var det for en virksomhed, han stod for, og hvis ærinde jo var at trække Danmark ud af NATO og ind i den sovjetiske indflydelsessfære, endda i en tid, hvor alle ordentlige mennesker med livet som indsats forsøgte at komme ud af denne sfære?
Det har statsministeren naturligvis sørget for at få besked om, og det er denne besked, vi i dag har bedt statsministeren om at give videre til Folketinget, fordi det i et parlamentarisk demokrati er Folketinget, der er sat til at holde øje med regeringen.
Og statsministeren har skuffet mig meget ved sit meget, meget dårlige svar, som nærmest var udtryk for hendes fornærmelse i stedet for en besvarelse.
Holger K. Nielsen (SF), 2011-11-16:
Jeg synes sådan set, at hr. Per Stig Møller stiller nogle relevante spørgsmål op, men vil han ikke medgive, at det var spørgsmål, der blev stillet, da man lavede den store koldkrigsrapport – det var spørgsmål, der blev stillet, da PET-rapporten blev lavet – og at den form for spørgsmål jo er mere egnet som et forskningsprojekt end som et politisk debatemne her i Folketinget?
Per Stig Møller (KF), 2011-11-16:
Jamen det er jo fuldstændig rigtigt.
Vi sidder jo også og venter på Bent Jensens afhandling om den kolde krig, hvor der måske også kommer noget frem; men her står vi jo en situation, hvor en mand er blevet minister med en sådan bagage.
Det er noget andet, hvis der ligger ting, vi har fået at vide.
Og der kan vi jo konstatere, uanset den debat, der har været i dag, at Kurt Jacobsen, som jo er en velanskreven historiker, siger, at nu må det altså være på tide, at DKP ændrer den gamle aftale og gør materialet almindelig tilgængeligt.
Det har erhvervs- og vækstministeren jo ikke medvirket til.
Vi kan jo konstatere i dag, at selv om vi hele tiden får at vide, at bogen »Guldet fra Moskva« er udtømmende, så er den jo ikke udtømmende, for hr. Morten Thing siger, så vidt jeg husker fra avisen i dag, at det her nye om, at man den 3. april modtog 150.000 dollar, kendte han ikke noget til.
Det vil sige, at der hele tiden kommer nye ting frem, som betyder, at der sidder en mand her i regeringen, som har været med til at støtte et regime, som ønskede Danmark kastreret.
Søren Espersen (DF), 2011-11-16:
Hr. Per Clausen er jo tydeligvis rigtig flov over, at hans eget parti, Enhedslisten, fuldstændig er faldet til patten i den her sag omkring de CIA-flyvninger og har ladet sig nøje med en lille discountmodel, som ingen tror på vil føre til noget som helst.
Jeg kan godt forstå, at hr. Per Clausen er flov.
Nu smiler han også; han ved det jo godt selv.
Så det er den regering, som han støtter, som han skal tale med om den sag.
Enhedslisten har sagt noget andet, som vi også venter på forskelligt udkomme af.
Man har sagt, at man kun vil stemme for de ting, der betyder forbedringer, og at man aldrig vil stemme for det, som betyder forringelser.
Er det ikke en lille forbedring, hvis vi nu kunne få den her sag belyst?
Ville det ikke være det værd i hvert fald bare at prøve, om statsministeren kunne tilskyndes til at sende et brev til Moskva for at få den her sag belyst?
Kunne det ikke være en lille forbedring, som Enhedslisten måske så kunne gå med til?
Esben Lunde Larsen (V), 2011-11-16:
Det ligger jo i regeringens opfattelse, at bare der bliver lagt tilstrækkelig mange afgifter på dansk landbrug, udvikles der ud af det blå de grønneste teknologier, der giver Danmark en førerposition.
Det er sådan, regeringen tænker på mange områder.
Men hvad med den mellemliggende tid?
Hvad med den mellemliggende periode, fra at danske landmænd får pålagt byrder, som andre EU-lande ikke pålægger deres landmænd, byrder, der risikerer at tage livet af landbruget, til at verdensmarkedet får forståelse for, at de skal betale desto mere for danskproducerede varer?
Hvad vil ministeren gøre for de danske landmænds økonomi i den mellemliggende periode i forhold til konkurrenceevnen over for de øvrige EU-lande?
Mette Gjerskov (S), 2011-11-16:
Jeg kan overhovedet ikke genkende det dystre billede af regeringens politik, som hr. Esben Lunde Larsen maler.
Jeg kan på ingen måde genkende det, at vi fra regeringens side skulle være ude efter landbruget på ondeste vis.
Jeg konstaterer, at landbruget bruger alt for meget sprøjtegift.
Det må vi pålægge en afgift, nøjagtig som den tidligere regering havde planer om.
Det er det, vi har tænkt os at gøre.
Det har vi også på almindelig god vis tænkt os at fremlægge konsekvenserne af, når lovforslaget fremsættes.
Meget mere kan der vist ikke siges om den sag.
Astrid Krag (S), 2011-11-16:
Men det er jo meget rigtigt, som spørgeren siger, at det er svært at give et samlet svar, fordi elforsyningen ikke er mit ressort.
Som jeg har kunnet forstå på Sundhedsstyrelsen, som jo så i tilgift også har kontaktet andre organer, så kan det, som spørgeren også beskriver i forhold til de 50 Hz, enten være en kortvarig utilsigtet forekomst eller noget, som elselskabet kan måle, altså, hvis der mere permanent ledes strøm ud i jorden.
Er det tilfældet, kan elselskabet måle det, og så må man sige, at spørgsmålet jo har en noget forvaltningsmæssig karakter frem for sundhedsmæssig karakter, i forhold til at der altså er en klageadgang, hvis man er utilfreds med, at elselskabet ikke handler, i første omgang til Energitilsynet og i anden omgang til Energiklagenævnet.
Men jeg er glad for at have fået sagen.
Det gør det lettere at forholde sig til den anden del af spørgsmålet med embedslægen, altså, når det er noget konkret.
Bent Bøgsted (DF), 2011-11-16:
Jamen nu er det jo en sag, som for de her familiers vedkommende har stået på siden 2005, og de har forsøgt sig med forskellige måder.
Resultatet er blevet, at de ude ved vejen kunne få opsat et filter, der skulle filtrere den overharmoniske, ukontrollerede strøm, der løber i jorden, fra.
Men problemet er bare, at det energiselskab, der står for det, ikke vil sætte det op, fordi selskabet ikke mener, at det er det, der er problemet.
Så har de talt med kommunen og har fået sat et filter op, troede de, der kunne tage det her, men det viste sig så, at det kun var en spændingsregulator, der ikke har nogen filtreringseffekt.
Men de har stadig væk det problem, at de ikke kan være i husene, fordi der er en overharmonisk jordtrøm, der går i deres elanlæg i husene og påvirker dem, så de ikke kan sove i deres huse.
Det er et kæmpeproblem, og det er, som om der ikke er nogen, der vil tage ansvaret for det her.
Astrid Krag (S), 2011-11-16:
Jeg tror ikke, jeg kommer det så meget nærmere, fordi jeg hverken har haft lejlighed til eller mulighed for at kigge på den konkrete sag, og jeg vil så sige, at selv når jeg får lejlighed til at kigge på den konkrete sag, er det meget muligt, at det ikke er mig, der kan sige noget om det.
For det spor, der handler om de sundhedsmæssige forhold, ja, det vil jeg kunne sige noget om, når jeg får lejlighed til at kigge på sagen, men det, der vedrører det forvaltningsmæssige, hvis det her handler om en klage over et elselskab, der ikke retter op på nogle problematiske installationer, der skaber det her, ligger simpelt hen uden for mit ressort.
Men nu kigger jeg på sagen.
Bent Bøgsted (DF), 2011-11-16:
Jeg kan godt høre, at det er svært for minsteren at komme nærmere ind på problemerne her, men jeg er glad for, at ministeren alligevel erkender, at når vi snakker om det lægelige, er det ministeren, der har ansvaret vedrørende embedslægen.
Og jeg håber, at vi kan komme så langt med den her sag, at ministeren i hvert fald kan påvirke embedslægen til at træffe en beslutning, når ministeren har studeret hele sagen.
For som jeg har forstået det, kunne en embedslæges udsagn tvinge dem, der har ansvaret for strømforsyningen, til at iværksætte nogle foranstaltninger, der fjerner de gener, der er.
Jeg glæder mig til, at ministeren får læst sagen igennem, og til, at vi måske ad den vej kunne få en afgørelse.