Morten Bødskov (S), 2013-04-23:
Tak for det, formand.
Vi skal behandle et beslutningsforslag om at afskaffe forældelsesfristen i sager vedrørende seksuelle overgreb mod børn og unge og i sager om incest.
Beslutningsforslaget pålægger regeringen at fremsætte lovforslag om ændring af straffeloven, sådan at forældelsesfristen i sager vedrørende seksuelle overgreb mod børn og unge og i incestsager afskaffes.
Jeg kan oplyse, at regeringen ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Det her spørgsmål om forældelse af strafansvar for seksuelt misbrug af børn har jo gentagne gange været behandlet her i Folketinget.
Som det også fremgår af bemærkningerne til beslutningsforslaget, har forslagsstillerne fire gange tidligere fremsat beslutningsforslag om afskaffelse af forældelsesfristen i sager om seksuelt misbrug af børn.
Ved behandlingen af de to seneste beslutningsforslag i samlingen 2010-11 og i samlingen 2011-12 var der bred enighed om at afvente Straffelovrådets arbejde, som på det tidspunkt jo var i gang.
Som bekendt blev Straffelovrådets betænkning om seksualforbrydelser sendt i høring i november sidste år, og jeg fremsatte her i år, den 6. februar, et lovforslag om en modernisering af straffelovens regler om seksualforbrydelser.
Spørgsmålet om forældelse af strafansvar for seksuelt misbrug af børn indgår i det lovforslag, der, som alle jo ved, her i salen i hvert fald, i øjeblikket behandles her i Folketinget, og regeringens holdning til spørgsmålet fremgår selvfølgelig også af lovforslaget.
Lovforslaget er omtalt i bemærkningerne til beslutningsforslaget, men jeg vil da lige kort redegøre for regeringens forslag.
Der gælder allerede i dag en helt særlig ordning i sager om forældelse af strafansvaret for seksuelt misbrug af børn, som går ud på, at forældelsesfristen først begynder at løbe fra den dag, hvor offeret fylder 18 år.
Den almindelige regel, som gælder i alle andre sager, er ellers, at forældelsesfristen begynder at løbe fra den dag, hvor forbrydelsen er ophørt.
I dag gælder den almindelige regel også i sager om seksuelle krænkelser i modsætning til sager om seksuelt misbrug af børn.
Jeg har i lovforslaget om seksualforbrydelser foreslået en række væsentlige ændringer af de gældende regler om forældelse af strafansvaret for seksuelt misbrug og seksuel krænkelse af børn.
For det første har jeg foreslået at ændre den gældende 18-årsregel til en 21-årsregel, sådan at forældelsen alt andet lige vil indtræde 3 år senere end i dag.
Begrundelsen for det forslag er jo, at børn i almindelighed ikke flytter hjemmefra, straks de fylder 18 år, men at de fleste børn vil være flyttet hjemmefra, før de fylder 21 år.
Selv om barnet er myndigt som 18-årig, vil en 21-årsgrænse på den baggrund efter min opfattelse bedre afspejle, hvornår et barn, der har været udsat for seksuelt misbrug i familien, i praksis typisk vil kunne frigøre sig fra sin afhængighed af forældrene.
For det andet har jeg foreslået at supplere 21-årsreglen med en regel om yderligere udskydelse af begyndelsestidspunktet for forældelse, hvis gerningsmanden på strafbar måde har tvunget offeret til ikke at anmelde forbrydelsen til politiet.
Dermed sikres, at gerningsmanden ikke ved på strafbar måde at tvinge et offer til ikke at anmelde seksuelt misbrug til politiet kan slippe for straf på grund af forældelsen.
For det tredje har jeg foreslået at udvide anvendelsesområdet for 21-årsreglen til også at omfatte blufærdighedskrænkelse af børn under den seksuelle lavalder på 15 år.
Efter lovforslaget vil det derfor som noget nyt blive sådan, at forældelsesfristen for blufærdighedskrænkelse af børn tidligst vil begynde at løbe fra den dag, hvor offeret altså fylder 21 år.
Da forældelsesfristen for blufærdighedskrænkelse er 5 år, vil forældelsen for blufærdighedskrænkelse af børn under 15 år dermed som noget helt nyt nu tidligst kunne ske, når offeret fylder 26 år.
Det er vigtigt at være opmærksom på, at det er et almindeligt princip, at strafansvaret for en forbrydelse forældes efter en vis tid.
Det gælder i Danmark, og det gælder i øvrigt i andre lande, herunder andre nordiske lande.
Også på det punkt er der, hvad man kan kalde for nordisk retsenhed.
Det er som udgangspunkt kun forbrydelser med fængsel indtil livstid i strafferammen, som ikke forældes.
Det er f.eks. forbrydelser som forsætligt drab, terrorisme og mordbrand.
Der er ingen tvivl om, at vi her taler om alvorlige forbrydelser, og det er også derfor, regeringen har skærpet indsatsen over for seksuelt misbrug af børn med det forslag, som jeg før omtalte.