Villum Christensen (LA), 2014-05-07:
Tak for det.
I formiddags var vi nogle, der deltog i den faglige høring, der blev afholdt med deltagelse af forskere og interesseorganisationer for at få kastet lys over vandmiljøets tilstand.
Jeg bemærkede i den forbindelse, at til den over 2½ time lange høring kunne de røde partier i dette høje Ting ikke mønstre, hvad der sammenlagt svarer til et medlem.
Jeg ved naturligvis ikke hvorfor.
Det er vel formentlig ikke, fordi man ikke er interesseret i miljøet, for det er jeg helt sikker man er, men et gæt kunne jo være, at den videnskabelige rapport, hvor alene den faglige sammenfatning er på 86 sider, var sendt ud i forvejen.
Den viste på alle afgørende parametre, at det kun går en vej, nemlig fremad, for vandmiljøet med markant mindre kvælstof, mindre fosfor, færre alger, mindre med pesticider i grundvandet, øget sigtedybde, og som der står helt præcist »Det usædvanligt klare vand...«, det er et citat fra rapporten.
Men det er der jo ikke mange stemmer i, og det er jo ikke en rar viden at have, når man er ved at sende et monster af dræbende reguleringer ud over landbruget, reguleringer, hvor det eneste, vi er sikre på, er, at vi giver landbruget forringede produktionsmuligheder med udpint jord, lavere protein i afgrøderne og eksport af arbejdspladser.
Når der blev spurgt ind til effekterne af nogle af de centrale tiltag, som er forslået i vandplanerne, kunne vi lægge øre til, at der var betydelig usikkerhed omkring årsag-virknings-forholdene, og at man derfor måtte regne i modeller, hvor alt andet er lige, som man siger.
Og det betyder med andre ord, at det, der kommer udefra af skadelige stoffer, låser vi fast, således at vi vælger at se bort fra virkeligheden i vandmiljøets tilstand.
Det var det, vi fik at vide.
Det ser vi også i klimadebatten, hvor CO2-emissioner er ligesom gift, selv om rigtig meget andet kan påvirke klimaet, og vi ser det i denne debat, hvor kvælstofudvaskningen fra landbruget er den store synder.
Så gør det ikke så meget, at der stort set ikke er sammenhæng mellem det, landmændene gødsker, og det, man kan måle ude i recipienten.
Antallet af høringssvar skriver jo danmarkshistorie, altså titusinder af sider er der skrevet, det har man aldrig nogen sinde før oplevet, og jeg tror altså ikke, det er gjort for sjov.
Jeg tror, landmanden hellere vil dyrke sin jord.
Hertil kan føjes, at Naturstyrelsen oven i købet har fået Rigsrevisionens ord for, at overblik og styring reelt er kollapset eller ikkeeksisterende.
Man har ikke overblik over kompleksiteten i denne opgave.
Derfor er der rigtig ræson i, at man en gang for alle sikrer sig fagligt og slår de to planperioder sammen.
Andengenerationsplaner har efter min opfattelse et langt bedre procesforløb, fordi der her er tale om en bottom up-proces, hvor de mange interessenter i vandrådene sammen skal blive enige om status, behov og indsats –
og i virkeligheden tak for det til fru Ida Auken, for nu nærmer vi os noget, der minder om sund fornuft, frem for det, vi har set i første runde.
Man siger som bekendt, at man godt kan begå en enkelt fejl, og jeg synes, vi skal spare Naturstyrelsen for at begå en tredje af slagsen, som jeg vil kalde en kæmpe bommert, hvis man igangsætter dette enorme indsatsprogram uden at kende til hverken de faglige miljømæssige virkninger eller de erhvervsøkonomiske virkninger for den enkelte ejendom, også selv om det fremgår af vandrammedirektivet, at disse ting skal inddrages og belyses forud for vedtagelsen.
Så alle vil således få det bedre, hvis vi kører det i én proces, og det er derfor, vi står bag forslaget.