runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Brosbøl (S), 2010-05-28:
Så i stedet for at slås om, hvem der nu kom først, synes jeg, at vi skal glæde os over, at der er samlet et flertal uden om regeringen her.
Men modsat Dansk Folkeparti er vi som sagt ikke imod, at der er udenlandske studerende, der får reserveret nogle boliger.
Vores begrundelse for, at vi ville ønske at fjerne Landsbyggefondens andel af finansieringen, var, at vi ikke ønsker, at Landsbyggefonden skal bidrage til nybyggeri.
8-10 mia. kr. er der forsvundet fra Landsbyggefonden.
De penge ønsker vi hellere skal bruges til renovering af de eksisterende boliger.
Jeg synes sådan set, at man i stedet for skulle tage at glæde sig over, at vi på den måde får sikret, at vi får bygget de her boliger.
Modsat Dansk Folkeparti er Socialdemokraterne ikke imod, at der er reserveret boliger til udenlandske studerende.
Det tror vi vil give et langt bedre studiemiljø og langt bedre mulighed for, at vi kan tiltrække dygtige studerende fra udlandet.
Anita Knakkergaard (DF), 2010-05-28:
Jeg vil godt spørge Socialdemokraternes ordfører, om det ikke er korrekt, at der på side 7 i det forslag, der er blevet fremlagt, højt og tydeligt står, at det var med støtte fra Landsbyggefonden – ellers kunne vi jo heller ikke have vidst det.
Er det rigtigt, at Socialdemokraterne på den måde har sovet i timen?
Og så er det jo 50 pct. udenlandske studerende og 50 pct. danske, og det står der også.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Jeg er nødt til at sige til hr. Jeppe Kofod, at jeg tvivler kraftigt på, at man nede i Ghana, i Tanzania og i Kenya læser regeringsgrundlaget og har siddet og kalkuleret med, at der kommer flere bistandsmidler som følge af noget, der har stået i et arbejdsprogram eller et regeringsgrundlag for den danske regering.
Det, de regner med, er de tilsagn, som vi giver dem, og det er jo ikke sådan, at vi giver et tilsagn, at vi fortæller et land: Om 4 år har vi 2 mia. kr. mere til udviklingsbistand; dem kan I få.
Altså, det er jo sådan, at når pengene kommer ind, bruger vi dem, og hvis pengene ikke kommer ind, jamen så bruger vi dem ikke.
Og vi står bare i en situation, hvor vi skal lave et langsigtet partnerskab, ja, og det gør vi; det gør vi for 15,3 mia. kr., altså med det beløb, der bliver fastfrosset.
Men vi bliver også bare nødt til at være økonomisk ansvarlige, og det er altså den overligger, der er for dansk politik, og som der bør være for et politisk parti, og der er jeg da ked af, at Socialdemokratiet ikke ønsker at bidrage til, at vi får genoprettet økonomien og får balance i nogle indtægter og udgifter, men det må man bare tage ad notam.
Men økonomisk ansvarlighed ligger os meget på sinde i Venstre, og derfor har man fastfrosset udviklingsbistanden.
Line Barfod (EL), 2010-05-28:
Jeg har stillet adskillige spørgsmål både til sundhedsministeren og til socialministeren, og som det er kommet frem i svarene der, er det rigtigt, at man kan søge om at få hjælp til receptpligtig medicin.
Så kan hr. Preben Rudiengaard sige nok så meget, at det ikke burde være sådan, men jeg synes, at hr. Preben Rudiengaard skulle komme ud og snakke med nogle af de familier, der faktisk står i situationen,
eller også skal hr. Preben Rudiengaard tale med sundhedsministeren og sørge for, at det bliver indført på apotekerne, at apotekerne udleverer receptpligtig medicin, også selv om folk ikke har råd til at betale.
Preben Rudiengaard (V), 2010-05-28:
Nu må jeg nok sige, at jeg oplever, at fru Line Barfod driver det her for vidt, for kan fru Line Barfod ikke bekræfte over for mig, at man sammenligner mad og medicin og siger, folk skal vælge mellem dem?
Jeg har dog aldrig hørt noget lignende, og jeg vil bare spørge fru Line Barfod, om fru Line Barfod ikke kan erindre, at vi herinde havde en anden sag, hvor det fra SF’s side blev anført, at man ikke kunne få medicin, hvis man ikke havde penge.
Det snakkede fru Line Barfod og jeg om, og da blev det jo bekræftet, at man, uanset om man har penge eller ej, altid kan få den medikamentelle behandling, der skal til.
Sådan er reglerne i Danmark, og jeg synes, det er groft at postulere, at det skulle være på en anden måde.
Mette Frederiksen (S), 2010-05-28:
Altså, jeg taler jo ikke for, at man skal lave undtagelsesbestemmelser i dansk lovgivning.
Jeg taler for, at hvis der er folk, der begår socialt bedrageri – og det er der desværre – så skal man selvfølgelig i den enkelte kommune målrettet lave en ordentlig indsats, så man finder ud af det, afdækker det og efterfølgende om nødvendigt kan strafforfølge de pågældende.
Men ærlig talt, at vi har nogle enkelte borgere i det her samfund, der ikke kan finde ud af at overholde de fælles spilleregler, finder vi selvfølgelig en måde at håndtere på.
Det kan da ikke legitimt betyde, at det danske Folketing kan vælge at mistænkeliggøre samtlige borgere over 65 år, som ønsker at leve aktive liv.
Man kan jo ikke kalde sig selv for en liberal regering, når man indfører regler, der i den grad er umyndiggørende for mennesker, blot fordi de har nået en vis alder.
Jeg synes, det er noget pjat, og jeg synes, man skal sende det klare signal herfra, at vi ønsker, at ældre lever aktive liv, og de skal selvfølgelig ikke have meddelelsespligt, fordi de rejser til Australien.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-05-28:
Det er jo en meget typisk retorik fra Socialdemokraternes side, at man nu gør det her til et forslag, som handler om de pensionister, som selvfølgelig skal have mulighed for at leve et aktivt ældreliv, for det er jo ikke det, det handler om.
Derfor er jeg bare nødt til igen at spørge fru Mette Frederiksen: Går Socialdemokraterne ind for diskrimination?
For det er jo det, man har stået heroppe og sagt, nemlig at man gerne vil have, det skal gælde de irakere, vi har set eksempler på, og som har hævet både førtidspension og pension i Danmark og samtidig fået en hyre, bl.a. af det irakiske parlament.
Dem vil man gerne ramme, men man vil ikke kigge på det generelt.
Det betyder jo, at man diskriminerer, og derfor vil jeg blot spørge Socialdemokraterne: Hvem er det så ud over irakerne, der skal have sådan en undtagelsesbestemmelse, når man nu ikke vil have et generelt lovforslag, men kun vil have et diskriminationslovforslag?
Mette Frederiksen (S), 2010-05-28:
Jeg vil gerne have lov til at slå fast, at hvad enten vi bekæmper kriminalitet eller socialt bedrageri i vores samfund, gør vi det selvfølgelig målrettet i forhold til de mennesker, der forbryder sig mod reglerne.
Det skal jo ikke være sådan, at fordi vi fra politisk hold har et ønske om at bekæmpe socialt bedrageri, skal vi lægge hele befolkningsgrupper det til last og mistænkeliggøre alle mennesker, fordi de har nået en vis alder.
Jeg synes tværtimod, man skal sende det klare signal her fra Christiansborg, at vi ønsker, at vores ældre medborgere lever så aktive liv som overhovedet muligt.
Vi lever i en global verden, og vi har masser af friske pensionister, som ønsker at rejse ud i verden.
Og tænk sig, nu skal de mennesker, blot fordi de har nået en vis alder, melde sig hos deres kommune, fordi de ønsker at rejse ud i verden og opleve den og bruge deres alderdom aktivt.
Det her er at skyde langt over målet.
Hvis der er enkelte mennesker, der forbryder sig mod reglerne – og det er der – så bekæmp den forbrydelse og de problemer, som det medfører, men lad være med at ramme alle landets pensionister, for det er ikke rimeligt.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Jeg må ærligt indrømme, at jeg synes, det er beskæmmende at høre fru Mette Frederiksen.
Man vil være med til at løse problemet, og der ligger en løsning på bordet, og så stemmer man ikke for, så er man modstander.
Jeg bliver nødt til at spørge fru Mette Frederiksen, om hun virkelig ønsker at diskriminere, for sådan hører jeg fru Mette Frederiksen.
Hun siger, at der et problem, bl.a. med irakere, som modtager social service, førtidspension og andre velfærdsydelser i Danmark og hæver en fed hyre i parlamentet i Irak, og det vil hun godt være med til at løse.
Men hvis vi finder en løsning med regler, der gælder for alle, vil man ikke være med, så skal der laves noget, der kun rammer irakerne.
Jeg har bare svært ved at se, hvordan vi kan gøre det, og jeg kunne godt tænke mig at høre fru Mette Frederiksen forklare, hvordan vi så skal løse problemet.
Det, fru Mette Frederiksen lægger op til, er jo umiddelbart en diskriminering, hvis man kun skal ramme én gruppe.
Vi har lavet nogle regler her, som virker, og som ikke lægger unødige hindringer i vejen for danske pensionister.
Det handler om en simpel meldepligt, hvis man er ude at rejse i mere end 2 måneder uden for EU.
Mette Frederiksen (S), 2010-05-28:
Jeg synes da absolut, at regeringen skal løse problemet.
Det problem kan man da bare gøre noget ved.
Men det her lovforslag rammer alle pensionister i Danmark.
Nu bliver det sådan, at alle førtidspensionister, alle pensionister, som af forskellige årsager har lyst til at rejse ud i verden igennem en længere periode, skal melde sig hos deres kommune.
Ud over at jeg synes, det er et indgreb i den personlige frihed, at det er en mistænkeliggørelse af vores ældre medborgere, så er det da også et fuldstændig vanvittigt bureaukrati at indføre i kommunerne, at alle landets pensionister skal meddele deres kommune, når de ønsker at rejse ud i verden.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Baggrunden for forslaget, som ligger her, er jo, at man har set nogle kedelige eksempler, bl.a. irakere, som har permanent dansk opholdstilladelse, og som har hævet social pension og andre velfærdsydelser i Danmark og hævet de samme ydelser i Irak.
Det var en lang historie, som bl.a. Ekstra Bladet gravede ned i, og jeg erindrer, at også Socialdemokratiet var ude at råbe vagt i gevær og sige: Vi skal have en løsning, det er uacceptabelt, det er social svindel.
Nu er der en løsning, og så ser man Socialdemokratiets sande ansigt: Man ønsker ikke at gøre noget ved problemet.
Kan fru Mette Frederiksen forklare, hvordan det kan forholde sig sådan?
Tina Petersen (DF), 2010-05-28:
Det kan jo gå hen at blive en rigtig interessant debat i dag, og det var da meget rart at høre Socialdemokratiet ytre deres ønske om 1 pct. i udviklingsbistand.
Vi fik afviklet det så meget, at vi kan vente måske 10, 15, 20, 30, 50 år, inden vi ser den stigning i udviklingsbistanden.
Først vil jeg sige tak til ministeren for den her redegørelse for den danske udviklingsbistand.
Vi står utvivlsomt i en helt ny situation, hvor ministeren bliver nødt til at målrette den danske udviklingsbistand langt bedre og mere effektivt end tidligere set.
Man kan ved at kigge i pjecen »Regeringens Udviklingspolitiske Prioriteter, Plan til udgiftsrammer for udviklingssamarbejdet for 2011-2015«, som jeg har her,
se, at der ikke hersker nogen tvivl om, at ministeren – gerne i samarbejde med Dansk Folkeparti – bør revurdere nogle af de fremtidige initiativer, som fremgår af pjecen.
Intentionerne i 2015-målene er Dansk Folkeparti ganske enige i.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Dansk Folkeparti har fokus på bl.a. indsatsen i Afrika.
Selvfølgelig skal vi bekæmpe fattigdom, dog kan fattigdom bekæmpes på rigtig mange måder, bl.a. ved at fremme frihed og sætte yderligere fokus på at fremme en bæredygtig udvikling.
Regeringen sætter fokus på de her fem prioriteter, og jeg er helt enig i de her fem punkter.
De vil skabe frihed, vækst, demokrati og langt bedre menneskerettigheder, beskæftigelse og ikke mindst ligestilling, skabe stabilitet og bedre miljø og klima.
Udviklingsarbejdet skal være baseret på et effektivt og målrettet samarbejde, hvor målene i sig selv bliver langt mere mærkbare.
Det skal ske ved bl.a. at øge den sektormæssige koncentration af den givne bistand og ved at styrke dialogen med andre lande, bl.a. i EU, om at nå 2010-målene.
Når jeg nævner det, er det, fordi vi for mindre end en uge siden havde en debat her i salen, hvor vi netop snakkede om EU og andre EU-lande, som langtfra efterlever kravene, de selv har skrevet under på, i forbindelse med FN's mål, og som bl.a. Danmark for længst har efterlevet.
Det er også derfor, vi kan bryste os af fortsat at være blandt de her fem førende lande i verden, når det drejer sig om hjælp til udviklingslandene.
I Dansk Folkeparti lægger vi stor vægt på, at målene bliver mærkbare som nævnt tidligere.
Vi sætter selvfølgelig vores lid til, at ministeren i højere grad forsøger at undgå lande, som misbruger danske midler, og ikke mindst til, at vi sammen forsøger at undgå lande, hvor der er korruption.
Sidst, men ikke mindst, ser vi i Dansk Folkeparti frem til, at vi alle kan få et konstruktivt samarbejde om udviklingsbistanden.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-05-28:
Fra Venstres side glæder vi os meget over de mange aktiviteter, der er for ældre mennesker i det her land, og over de mange aktive ældre, som lever et aktivt ældreliv, og det er jo heller ikke det, det her forslag går på.
Fru Mette Frederiksen siger, at hun gerne vil være med til at håndtere det konkrete problem, men vi har endnu ikke én eneste gang hørt her fra talerstolen, hvordan Socialdemokraterne så vil håndtere det.
Det er altid sådan, at man går ud og siger: Ja, vi synes også, det er et problem, og det vil vi gerne løse.
Og når det så kommer til den konkrete lovgivning her i Folketinget, vil man ikke stemme for, og man vil heller ikke komme med alternative forslag til, hvordan man mener det skal håndteres.
Det synes jeg sådan set er ærgerligt, men vi kan jo så forstå, at der skal være forskelsbehandling, hvis det står til Socialdemokraterne.
Mette Frederiksen (S), 2010-05-28:
Nu er vi heldigvis i den situation, at man ude i den enkelte kommune jo er i stand til at handle og agere uafhængigt af Folketinget, og derfor har vi igennem de senere år set, hvordan stadig flere kommuner optrapper indsatsen over for socialt bedrageri og endda med rigtig, rigtig stor succes.
En af vores gode kollegaer her i Folketinget – fru Marianne Jelved – har lige gjort mig opmærksom på, at hun nu har nået den magiske aldersgrænse på 65 år, og det betyder, at hvis hun ønsker at rejse på et tidspunkt i mere end 2 måneder, skal hun meddele Københavns Kommune, tror jeg det er, at fru Marianne Jelved forlader landet.
Og så skal fru Marianne Jelved huske, når hun kommer tilbage efter rejsen, at meddele sin kommune, at hun nu er tilbage igen.
Det er jo simpelt hen en forkert måde både at drive et land på og at drive socialpolitik på.
Mennesker skal leve deres liv.
Vi har tillid til, at langt, langt de fleste danske statsborgere respekterer reglerne.
Dem, der ikke gør det, skal selvfølgelig straffes derfor, men at mistænkeliggøre en hel gruppe af borgere, blot fordi de er blevet ældre og er over 65 år, er simpelt hen ikke en rimelig måde at føre politik på.
Line Barfod (EL), 2010-05-28:
Når man hører mennesker fortælle om, at de nu står og skal til at fortælle deres børn, at de ikke længere kan gå til fodbold, eller at de ikke kan regne med, at de kan holde fødselsdag, er det altså svært.
Vi har efterhånden i flere år hørt forældre fortælle om, hvor svært det er, hvis et af børnene bliver syge og de så skal vælge mellem aftensmaden og den nødvendige penicillin.
Vi hører flere og flere historier om familier, der bliver sat ud af deres bolig, fordi de ikke har råd til at betale huslejen.
Vi ser flere og flere mennesker, der falder fuldstændig ud af systemet og slet ikke får noget socialhjælp eller dagpenge eller andet.
Det er altså et kæmpeproblem, at man under denne regering og med stærk støtte fra Dansk Folkeparti har fået skabt en situation, hvor så mange mennesker lever i fattigdom.
Og med de planer, som man nu vil gennemføre, vil man forværre den fattigdom og skubbe endnu flere mennesker ud i fattigdom.
Jeg synes, at regeringen og Dansk Folkeparti skylder en forklaring på, hvorfor man ønsker, at så mange lever i fattigdom.
Er forklaringen den, at man faktisk ønsker at være med til at skabe social dumping, at man ønsker, at så mange mennesker er i en desperat situation, så de er parat til at acceptere langt dårligere løn- og arbejdsvilkår end det, der ellers er opnået på arbejdsmarkedet, og at det faktisk er for at presse lønningerne, at man indfører denne øgede fattigdom, altså fordi man dermed håber at opnå det, som arbejdsgiverne ikke selv har kunnet opnå i forhold til fagbevægelsen?
Det synes jeg at man skylder at tone rent flag om og komme op og fortælle heroppefra.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-05-28:
Det virker faktisk helt surrealistisk at skulle stå her på Danmarks stolteste talerstol og adressere en tale til det samlede Folketing om afskaffelse af noget så fjernt fra dansk tankegang og tradition som fattigdomsydelser.
Men ikke desto mindre er det virkeligheden efter 10 års borgerligt styre med V og K i regeringen og med Dansk Folkeparti som kedeligt vedhæng.
Regeringen ønsker ikke at diskutere fattigdomsgrænser og ønsker ikke at diskutere, hvordan man sikrer borgere i Danmark et værdigt og meningsfyldt liv, men fokuserer i stedet på at give skattelettelser til de allermest velbjærgede, godt hjulpet af det såkaldt sociale parti, Dansk Folkeparti.
For hvad er det lige, der er sket det sidste par dage?
Bedst som vi mente at have styr på, hvem der ville tage fra de fattige og give til de rige, nemlig V og K, så meldte Dansk Folkeparti sig ind i klubben og står nu klar som medvirkende til, at der kommer endnu flere med i den uhyggelige statistik over borgere i Danmark, der er fattige.
Jeg nævner bare i flæng: halvering af dagpengeperioden for alle, der er blevet ledige på grund af regeringens fejlslagne politik, forlængelse af optjeningsperioden for sygedagpenge, nedsættelse af betalingen til unge på produktionsskoler, loft over børnechecken.
Jeg kunne blive ved.
Og hvem er det, der støtter og lægger ryg og stemmer til?
Det er Dansk Folkeparti, de svages beskyttere.
Nu har jeg efterhånden været medlem af Folketinget i 2½ år og har endnu ikke en eneste gang – ikke en eneste gang – oplevet, at det er tilfældet.
Tværtimod stemmer Dansk Folkeparti hver eneste gang sammen med regeringen, V og K, og gør hverdagen sværere for de svageste grupper i Danmark.
Men hvis der skulle være blot en smule anstændighed tilbage her ovre i højre side af salen, ser vi jo om lidt et hav af grønne lamper, der viser, at der er et oprigtigt ønske blandt alle partier i Folketinget om at sikre et ordentligt liv for alle borgere i Danmark.
Mette Frederiksen (S), 2010-05-28:
Jeg beder om ordet igen, fordi det selvfølgelig undrer mig og sikkert også mange andre, hvorfor Dansk Folkeparti ikke blander sig i den her debat.
Jeg synes selvfølgelig, det er rigtig fint og godt, at ordførerne for de regeringsbærende partier går ind i debatten, når vi sætter spørgsmålstegn ved et lovforslag, som kommer til at have store konsekvenser for rigtig, rigtig mange mennesker.
Men normalt er det jo sådan, at Dansk Folkeparti, når vi har en socialpolitisk diskussion i Folketinget, som også vedrører folkepensionisterne, sådan set ikke plejer at holde sig tilbage, og derfor ville det jo i hvert fald i mine øjne være naturligt, at Dansk Folkeparti også indgik i diskussionen i dag.
Det vælger partiet så at afstå fra, og det skyldes måske, at man nok skal lede rigtig – rigtig – længe for at finde en medborger i Danmark på over 65 år, som synes, at det her forslag er godt.
Jeg har talt med en del pensionister, som undrer sig over, at man, fordi man er blevet 65 år og ønsker at rejse ud i verden, så skal mistænkeliggøres, altså at det så skal ligge i kortene, at man måske kunne finde på at lave socialt bedrageri, og at man ikke har tænkt sig at efterleve reglerne.
Jeg bliver bare nødt til at sige, også til Dansk Folkeparti, at det er min klare opfattelse, at langt, langt hovedparten af vores pensionister i Danmark er aldeles lovlydige borgere, som ikke kunne drømme om at omgå den danske lovgivning, og derfor er der selvfølgelig rigtig, rigtig mange, både af vores førtidspensionister og vores folkepensionister, der synes, det er mærkeligt, og som også synes, det er lidt nedsættende, at man, fordi man skal rejse og vil bruge sin alderdom på det, så skal meddele sig ved kommunen.
Derfor tager jeg ordet her i anden runde, for jeg synes selvfølgelig, at Dansk Folkeparti som regeringens parlamentariske grundlag og som det eneste parti i øvrigt, der stemmer for forslaget her, skulle bidrage til debatten, indgå i debatten og forklare os andre i Folketinget, hvorfor Dansk Folkeparti synes, det er en god idé at indføre meldepligt for landets pensionister.
Når vi fra Socialdemokratiets side, også efter debatten i dag, er fuldstændig overbeviste om, at vi skal stemme imod lovforslaget, er det altså, fordi det kort fortalt nu bliver sådan i Danmark, at man, hvis man er førtidspensionist eller folkepensionist og i et helt lovligt og legitimt ærinde ønsker at rejse uden for Danmarks grænser, så, hvis rejsemålet går uden for EU, herfra skal meddele sin kommune, at man rejser.
Og hvis rejsen bliver forlænget undervejs, skal man melde det til kommunen igen, og ved hjemkomsten skal man så give en tredje meddelelse til sin kommune.
Det bliver altså lovgrundlaget for førtidspensionister og folkepensionister i Danmark.
Det er en aldeles tvivlsom lov, og forklaringen på, hvorfor Dansk Folkeparti ikke har ønsket den her debat i Folketingssalen, ligger nok også deri.
Line Barfod (EL), 2010-05-28:
Jeg tror, at hr. Karsten Lauritzen skal se lidt nærmere på reglerne for folketingsmedlemmer.
Der er intet krav om, at man skal møde op for at stemme.
Det er partiernes egne indre krav, og det er op til hvert enkelt parti, hvilke krav de vil stille.
Hvis man er uden for parti, er der slet ikke noget krav, så er det op til andre at prøve at sikre, at man laver noget som helst.
Men ellers er det vælgerne, der afgør, om man bliver valgt igen.
Selvfølgelig er der nogle betingelser, man skal leve op til, når man får sociale ydelser, og de betingelser er afhængige af, hvad det er for en social ydelse, man får.
Hvis man får en social ydelse, fordi man er arbejdsløs, skal man tage imod det arbejde, man får tilbudt, ellers mister man sin arbejdsløshedsunderstøttelse.
Hvis man derimod er blevet pensionist, får man sin pension, fordi man har nået en bestemt alder.
Det har der ikke ellers været nogen betingelser knyttet til, men jeg kan forstå, at Venstre, Dansk Folkeparti og Konservative nu ønsker at indføre nogle forpligtelser for pensionister, der går ud på at medvirke til at holde bureaukrater i live i kommunerne.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Jeg bliver nødt til at korrekse fru Line Barfod.
Der er jo faktisk en række betingelser knyttet til det at være folketingsmedlem.
Ud over at man skal overholde grundloven, er der også en form for meldepligt, som man ser i fuldt flor i øjeblikket, og den går ud på, at man skal stemme i Folketingssalen.
Det handler jo grundlæggende om, at der, hvis man modtager en velfærdsydelse, er nogle betingelser knyttet til det.
Når man modtager et folketingsvederlag, er der også en forpligtelse til at møde op i Folketingssalen og gøre sin indflydelse gældende.
Det vil jeg i hvert fald mene.
Men det er jo klassisk, at fru Line Barfod ønsker et samfund, hvor folk bare skal modtage sociale ydelser, der skal ingen kontrol være af det, og der skal ingen betingelser stilles.
Det ønsker vi ikke i Venstre.