Stine Brix (EL), 2012-05-15:
Det her forslag, kan jeg vist roligt konstatere, har vi ventet rigtig, rigtig længe på, alt for længe.
Det har kostet menneskeliv, og det har betydet en unødig stor sundhedsrisiko for en gruppe af vores allermest udsatte borgere, nemlig stofbrugerne.
Men bedre sent end aldrig
, siger man jo, og fra Enhedslistens side kan jeg melde om en klar opbakning til, at det nu bliver muligt for kommuner at oprette stofindtagelsesrum til glæde og til gavn for stofmisbrugere og for de lokalområder og beboere, som bor i nærheden af, hvor stofbrugerne færdes.
Vi har desuden i et tillæg til lovforslaget sammen med regeringen indgået en aftale, som sikrer en pulje på 17 mio. kr., som kan søges af de kommuner, som opretter et stofindtagelsesrum, og hjælpe med etablering af drift.
Og der er hårdt brug for det.
I 2010 døde 273 stofbrugere af deres misbrug.
Heraf var det for en meget stor del af dem, 75 pct., forgiftninger af overdosis.
Et stofindtagelsesrum med mulighed for at træde til med førstehjælp, f.eks. ved hjertestop eller vejrtrækningsstop, vil kunne redde liv.
I dag er stofbrugerne, som vi har hørt flere gange i dag, henvist til trappeopgange, telefonbokse eller baggårde, når de skal indtage deres stof.
Det er ikke bare farligt, fordi hygiejnen er for dårlig, det er også uværdigt og usikkert.
Den dårlige hygiejne betyder, at stofbrugerne er særdeles udsatte for at få infektionssygdomme som leverbetændelse, hiv, blodforgiftning eller hjerteklapbetændelse.
Et stofindtagelsesrum, hvor den enkelte kan indtage sit stof i rolige omgivelser, og hvor hygiejnen er i orden, vil nedbringe antallet af alvorlige sygdomme.
Færre dødsfald og færre sygdomme er i sig selv grunde nok til at etablere et stofindtagelsesrum.
Dertil kommer de åbenlyse fordele for de lokalsamfund og beboere, der bor i nærheden.
Mange af borgerne melder om, at de dagligt finder kanyler i gader og i opgange, også hvor børn færdes.
Stofmisbrug er hverken ønskeligt for den enkelte eller for vores samfund, og derfor skal vi gøre, hvad vi kan, for at forebygge misbrug, hvad enten det gælder alkohol, hash eller hårde stoffer, og vi skal gøre, hvad vi kan, for at de mennesker, som er havnet i et misbrug, kan få hjælp til at komme ud på den anden side.
Jeg tror også, vi skal blive bedre til at forstå og se den enkelte og historien bag et misbrug.
Et misbrug har stort set altid en årsag, og det er oftest komplekse historier med svære sociale problemer, psykisk sygdom eller traumer, og derfor er en effektiv indsats mod misbrug en bred sundhedsfaglig og socialfaglig opgave.
Jeg tror ikke, stofmisbrug forsvinder af, at vi træffer en beslutning om, at det skal forsvinde.
Det forsvinder heller ikke, ved at vi byder stofmisbrugerne endnu mere usle og endnu mere uværdige forhold, end de har i dag.
Det forsvinder heller ikke, ved at vi sætter politi til at jagte eller stresse den enkelte stofmisbruger overalt, det har vi set mange gange før.
Tværtimod fører det til mere desperation.
Ud over færre dødsfald, sygdomme og skader viser de internationale erfaringer, som vi har været inde på før, at stofindtagelsesrum faktisk kan blive det afgørende for, at nogle stofmisbrugere tager imod behandling, fordi vi rækker hånden ud.
Så derfor er vi rigtig, rigtig glade for, at forslaget egentlig foreligger, og vi stemmer naturligvis for.