Inger Støjberg (V), 2016-05-03:
Tak for det.
Først og fremmest vil jeg gerne takke spørgerne mange gange for denne forespørgsel om netop – som det også blev sagt – udviklingen i andelen af befolkningen med indvandrerbaggrund og konsekvenserne heraf, kulturelt og økonomisk set.
Forespørgslen er yderst relevant set i lyset af de integrationsudfordringer, som det danske samfund står over for.
Spørgeren henviser til Danmarks Statistiks befolkningsfremskrivning for 2015.
Befolkningsfremskrivningen viser, at der i 2050 vil være over 1,1 million indvandrere eller efterkommere i Danmark.
Det svarer til knap en femtedel af befolkningen.
I dag er der til sammenligning over 700.000 indvandrere og efterkommere i Danmark.
Det svarer til omkring 12 pct. af befolkningen.
Det er dog vigtigt at skelne imellem forskellige typer af indvandrere.
Mange velkvalificerede indvandrere arbejder og tjener penge her i Danmark.
De bidrager til den danske økonomi.
Men det er ikke godt nok, at det i dag kun er hver anden indvandrer fra ikkevestlige lande, der er i job, sammenlignet med tre ud af fire danskere.
Det er vel at mærke også indvandrere, som har boet i Danmark i 10 år og for nogles vedkommende 20 år.
Og det er slet ikke godt nok, at kun tre ud af ti flygtninge er i arbejde efter 3 år.
Det er derfor vigtigt, at vi stiller krav til flygtninge og indvandrere.
Kravet må være, at alle borgere i Danmark – uanset baggrund – der kan, skal forsørge sig selv og også skal kunne sproget.
Et andet vigtigt krav må være, at de flygtninge og indvandrere, der kommer hertil, respekterer danske grundlæggende værdier.
Det er værdier, som betyder, at vi i Danmark har fuldstændig ligestilling imellem kønnene; at piger og drenge, kvinder og mænd er lige meget værd, at vi lever i et demokrati, og at vi alle nyder godt af retten til både at kunne tænke og tale frit.
Vi kan også tegne, hvad vi ønsker, uanset politisk eller religiøs overbevisning.
Men de fælles værdier udfordres i disse år, hvor vi oplever nogle voldsomme kultursammenstød.
Jeg er bevidst om, at den bedste måde at undgå kultursammenstød på, er, at man sikrer, at de flygtninge og indvandrere, der kommer til Danmark, får Danmark ind under huden fra dag et.
Hvis man vil bo her i landet, må det indebære, at man lægger middelalderlige holdninger til f.eks. ligestilling på hylden, uanset hvor man kommer fra, og uanset hvad ens religion ellers dikterer.
Regeringen fører derfor en konsekvent udlændingepolitik, der skal sikre at åbne Danmark for dem, der kan og vil, og lukke dørene for dem, der ikke vil.
Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti har sammen med Venstre indført integrationsydelsen, og det gør det mindre attraktivt at komme til Danmark.
Og det gør det mere attraktivt at få et arbejde og også langt mere attraktivt at lære sproget.
Med de samme partier – tillagt Socialdemokratiet – har vi også gennemført en række andre væsentlige ændringer på udlændingeområdet.
For det første fik vi i november 2015 vedtaget asylpakke 1, der giver myndighederne en række nye redskaber til at håndtere en stigning i antallet af flygtninge og migranter, som indrejser og opholder sig i Danmark, og sikre opretholdelsen af ro og orden.
Med asylpakke 1 blev der således indført mulighed for at fravige bl.a. planlovgivningen i særlige tilfælde i forhold til asylindkvartering, at øge adgangen til at frihedsberøve afviste asylansøgere, og der blev samtidig indført kortere udrejsefrister og en mere konsekvent brug af melde- og opholdspligt.
Og for det tredje fik vi i januar her i år gennemført asylpakke 2, som indeholder nogle meget betydelige stramninger på asyl- og migrantområdet, med henblik på at gøre det markant mindre attraktivt at komme til Danmark.
Et af elementerne i asylpakke 2 er bl.a., at adgangen til familiesammenføring til udlændinge med midlertidig beskyttelsesstatus som udgangspunkt udskydes i 3 år, herunder skal udlændinge nu som udgangspunkt betale gebyr for bl.a. indgivelse af ansøgninger om familiesammenføring.
Endvidere er reglerne om opnåelse af tidsubegrænset opholdstilladelse blevet skærpet, hvilket også har en indirekte betydning for muligheden for at få familiesammenføring i Danmark.
Asylpakke 2 indebærer ligeledes, at børnefamilier i udsendelsesposition ikke længere kan indkvarteres i særlige boliger i tilknytning til eller uden for asylcentre, og at asylansøgere ikke kan flytte i selvstændige boliger tilknyttet et asylcenter.
Herudover er reglerne om inddragelse af flygtninges opholdstilladelse blevet skærpet, og i tillæg til de dele af asylpakke 2, der kræver lovændringer, har regeringen taget en række initiativer, der ikke kræver lovændring.
Således har regeringen gennemført bl.a. en begrænsning af varigheden af opholdstilladelser til flygtninge og afskaffet den ekstraordinære asylrådgivning.
Og da regeringen finder det rimeligt, at udlændinge, som ønsker familiesammenføring i Danmark, selv betaler for rejsen hertil, er ordningen med statens betalinger for transporten af familiesammenførte til herboende flygtninge også blevet afskaffet.
Jeg mener, at disse stramninger alt andet lige må have en betydning for antallet af udlændinge, der søger til Danmark, men antallet hænger naturligvis også sammen med den situation, vi er i i verden omkring os.
Samtidig med det har regeringen på indfødsretsområdet skærpet kravene til erhvervelse af dansk statsborgerskab.
Vi har strammet reglerne for selvforsørgelse og karensperioden for ansøgere, der har begået noget strafbart.
Endvidere medfører den nye aftale om statsborgerskab, at ansøgere fremover skal dokumentere et kendskab til danske samfundsforhold, dansk kultur og historie med bevis for at have bestået den nye indfødsretsprøve.
Herudover indeholder aftalen skærpede krav i forhold til indholdet af lægeerklæringer, der kan danne grundlag for dispensation.
Stramningerne indebærer bl.a., at ansøgere med psykiske lidelser, herunder ptsd, fremover skal indhente en erklæring fra en speciallæge i psykiatri eller en anden person med lægefaglig baggrund baseret på forudgående psykiatrisk udredning af patienten.
Regeringen vil samtidig sikre en bedre integration – en integration, der gør, at langt flere flygtninge og indvandrere kommer i arbejde og færre kommer til at leve i parallelsamfund.
Lad mig begynde med nogle af vores tiltag på beskæftigelsesområdet.
Vi skal være meget bedre til at få nye flygtninge og familiesammenførte hurtigere ud i virksomhederne, både fordi flygtningene skal give et bidrag til det danske samfund, mens de er her, men også fordi vi ved, at det er helt afgørende for flygtningenes integration i det danske samfund, at de kommer ud på arbejdsmarkedet, hvor de netop møder danskere, de danske værdier og det danske sprog.
Jeg vil derfor gerne anerkende, at arbejdsmarkedets parter og også Kommunernes Landsforening har indgået to meget ambitiøse aftaler med regeringen, der gør integrationsindsatsen meget mere beskæftigelsesrettet.
Vi har aftalt, at alle nye flygtninge og familiesammenførte skal mødes som jobparate, og samtidig er kommunerne forpligtet til at give nye flygtninge en virksomhedsrettet indsats, allersenest 1 måned efter de er kommet til en kommune.
Det vil være til stor gavn for den enkelte og for lokalsamfundet.
Vi har også aftalt, at danskundervisningen skal være mere jobrettet, sprogcentrene får stærkere incitamenter til at få flygtninge ud på virksomheder, og undervisningen skal tilrettelægges mere smidigt, så den aldrig kommer til at stå i vejen for kursistens mulighed for at passe et arbejde.
Endelig lægger vi op til, at langt mere danskundervisning skal foregå ude på arbejdspladserne, hvor virksomhederne selv vil kunne organisere selve undervisningen.
Alt for mange indvandrere og efterkommere bor i dag i ghettoområder.
Det er uacceptabelt for regeringen, og det er uacceptabelt for Danmark – efter min mening.
Danmark skal ikke blive et samfund, hvor folk bor opdelt efter, hvilken etnisk baggrund de har, eller hvilken religiøs baggrund de har.
Der er mange indsatser i gang, og det går den rigtige vej flere steder.
Opgørelser over ghettoområder fra december viser godt nok et fald fra 31 til 25 ghettoområder, men der er fortsat store problemer.
Vi ser nye boligområder, der bliver til ghettoer, og andre områder, der slet ikke flytter sig i forhold til de parametre, som vi måler på.
Derfor vil regeringen udarbejde en plan for at forbedre de sociale og de fysiske indsatser i ghettoområderne og bryde med den uhyggelige tendens, det jo er, når der er parallelsamfund, og det ser vi desværre flere steder.
Vi vil ikke have lukkede ghettoområder, hvor parabolerne vender væk fra det danske samfund, og hvor religiøse forkyndere og andre mørkemænd tordner imod det danske samfund.
Danmark er et frit og demokratisk samfund, og bryder man sig ikke om det, har man jo rent faktisk også friheden til at forlade landet.
Der er ingen, der holder på disse mennesker.
Regeringen er derfor i dialog med Folketingets partier om, hvordan vi får en mere effektiv indsats mod radikale religiøse forkyndere og antidemokratiske trossamfund.
Vi skal bl.a. se på mulighederne for at fratage religiøse forkyndere den offentlige anerkendelse, og vi skal også kigge på, hvad vi kan gøre for at forhindre, at hadprædikanter rejser hertil, og vi skal kriminalisere ytringer, som er uforenelige med dansk lovgivning.
Regeringen ønsker, at vi også i fremtiden kan genkende Danmark for de ting, som vi værner om, nemlig ytringsfrihed, demokrati, ligestilling og ansvar for fællesskabet, og vi skal gøre ganske klart, at når man kommer til Danmark, er man netop kommet til et land bygget på et fundament af frihedsrettigheder – et fundament, som generationer før os har lagt, netop et fundament af religionsfrihed, af ytringsfrihed; man kan sige, hvad man vil, man kan tegne, hvad man vil, have fuldstændig ligestilling.
Og oven på det fundament kan man så bygge sit eget liv.
Man kan bare ikke slå hul på fundamentet, og det skal vi være uhyre præcise omkring.
Regeringen fører derfor en konsekvent udlændingepolitik og vil sikre en bedre integration, hvor langt færre flygtninge og indvandrere står uden for arbejdsmarkedet, og hvor færre lever i parallelsamfund.
Men det betyder også, at vi skal have viljen til det.
Jeg hilser på den baggrund denne forespørgsel velkommen, og som jeg sagde i min indledning, synes jeg, den er yderst relevant.
Tak for ordet.