runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2014-12-02:
Det her forslag skal sikre risikovillig kapital indbetalt af medarbejderne, men det sikrer ikke, at indbetalerne har kontrollen med selskabet.
Det sikrer heller ikke, at det kun kan finde sted i reelt kriseramte virksomheder, og det sikrer ikke engang, at medarbejdernes valgte repræsentanter sikres en beskyttelse og rettigheder på samme måde som tillidsrepræsentanter.
Arbejdere, der afskediges, sikres heller ikke tilbagebetaling af deres indbetalte kapital.
Og går det helt galt, så virksomheden lukker, er indskuddet ikke sikret af Lønmodtagernes Garantifond, altså så det dækker dem.
Det ligner kort sagt et overdådigt tag selv-bord for alle arbejdsgivere, der med fyringstrusler kan presse deres ansatte til at acceptere en reel lønnedgang.
Derfor mener Enhedslisten, at ordningen som prøveordning kun skal gælde reelt kriseramte virksomheder med mindst 35 ansatte.
Derfor har vi stillet en række ændringsforslag, og da forslaget jo bl.a. stammer fra en debat, man havde på Bornholm, hvor et slagteri var lukningstruet, vil jeg gøre opmærksom på, at man der lavede en frivillig aftale, der på væsentlige områder sikrede de ting, som vi har stillet som ændringsforslag.
Derfor er det jo beskæmmende, at en socialdemokratisk minister ikke engang kan tage de forbedringer, de gode ting med, som arbejdsgiveren og fagforeningen forhandlede på Bornholm.
Det burde dog være mindstemålet af erhvervs- og vækstministerens arbejde, når han laver et sådant forslag.
Vi stiller en række ændringsforslag for at forbedre det her og for at bedre arbejdernes sikkerhed i den situation, hvor de skulle finde på at lave sådan en fond, og i den situation, hvor den fond skal være med til at redde deres virksomhed.
Hans Andersen (V), 2014-12-02:
Tak for det.
Lovforslaget, L 80, er led i udmøntningen af aftalen om satspuljen for 2015 på beskæftigelsesområdet.
I lovforslaget foreslås det, at en enlig forsørger under 30 år med barn anbragt uden for hjemmet fremover skal kunne modtage uddannelses- eller kontanthjælp eller et enlig forsørger-tillæg i SU-systemet.
Med andre ord vil der ske ændringer i uddannelses- og kontanthjælpsreglernes definition af en enlig forsørger, således at de fremover opfylder kravene.
Med forslaget indføres en undtagelse om, at unge enlige forsørgere fremover ikke behøver at erhverve sig ret til ekstra børnetilskud for at kunne modtage uddannelses- og kontanthjælp med satsen som enlig forsørger.
Ydermere foreslås det i lovforslaget, at unge, som deltager i en særligt tilrettelagt ungdomsuddannelse, også kaldet STU, fremover skal have mulighed for at tjene op til 24.000 kr. før skat pr. år, uden at der foretages fradrag i den unges uddannelseshjælp.
Det giver et større incitament for de unge til at gøre en ekstra indsats, og det her forslag vil koste 5 mio. kr. årligt.
Det foreslås, at det her lovforslag træder i kraft den 1. januar 2015.
I Venstre støtter vi lovforslaget.
Særlig er jeg tilfreds med, at unge mennesker på en særligt tilrettelagt uddannelse nu vil kunne tage et fritidsjob, uden at de oplever, at der sker voldsom modregning i det, de tjener.
Jeg er overbevist om, at det kan være med til at give tilskyndelse til, at flere unge får en fod ind på arbejdsmarkedet.
Det er jo utrolig vigtigt, at vi skaber incitamenter for, at de unge kommer i beskæftigelse, hvad enten det er i uddannelse eller på arbejdsmarkedet.
På den baggrund støtter Venstre det her lovforslag.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-12-02:
Vi behandler i dag et lovforslag, der er en del af den satspuljeaftale, som alle Folketingets partier undtagen Enhedslisten er blevet enige om.
Med den aftale er vi enige om at støtte de borgere i vores samfund, som har det allersværest og er mest udsatte.
Det er borgere, som står uden for arbejdsfællesskabet, men som vi ikke må opgive.
Derfor er det overordnet nogle gode initiativer, vi skal behandle i salen her i dag.
Vi afsætter penge, så unge på STU får mulighed for at have fritidsjob uden modregning, og så sikrer vi en økonomisk ligestilling af enlige forsørgere, der har et barn, som er anbragt uden for hjemmet.
Det giver god mening, og det ligger i tråd med intentionerne i kontanthjælpsreformen, nemlig at det først og fremmest handler om at sikre, at kontanthjælpen aldrig bliver en varig tilstand, men blot en midlertidig hjælp, når alle andre muligheder er udtømt, og naturligvis også at få folk i varig beskæftigelse eller uddannelse så hurtigt som muligt.
Med kontanthjælpsreformen ønsker vi at møde forskellige mennesker med forskellige krav.
Det gør vi, fordi vi tror på, at det er den bedste løsning og den bedste vej til at få folk i arbejde.
Unge kontanthjælpsmodtagere bliver mødt med et krav om uddannelse, mens voksne kontanthjælpsmodtagere mødes med et krav om at finde arbejde.
Det betyder, at unge uddannelsesparate i stedet for nu får en ydelse, den såkaldte uddannelseshjælp, som er det samme som en SU.
For at nå disse målsætninger bedst muligt er der et par småting, som det er vigtigt at få justeret.
For Socialdemokraterne er arbejde og uddannelse begge vigtige elementer i et meningsfyldt liv.
Det fungerer naturligvis særlig godt, når de to supplerer hinanden.
Hos Socialdemokratiet synes vi, at de særligt tilrettelagte ungdomsuddannelser er et rigtig godt tiltag, hvor unge mennesker med et handicap eller andre vanskeligheder får mulighed for at gennemføre en ungdomsuddannelse og deltage i voksenlivet.
Det giver et større råderum, samtidig med at det fastholder de unge på det rigtige spor.
Socialdemokraterne vil også gerne være med til at sikre, at unge enlige forsørgere under 30 år med et anbragt barn i fremtiden vil opnå ret til enlig forsørger-tillæg, hvad enten der er tale om en uddannelseshjælp eller SU.
Vi tror helt grundlæggende på, at uddannelse er en af de vigtigste kilder til et godt og stabilt arbejdsliv, og at alle som udgangspunkt skal have mulighed for at gennemføre en uddannelse.
Også unge mennesker med et barn, hvad enten det er anbragt eller ej, fortjener at få den mulighed.
Socialdemokraterne kan derfor støtte forslaget.
Finn Sørensen (EL), 2014-12-02:
Og det er selvfølgelig glædeligt, at man retter op på nogle af fejl og forsømmelser, der var i kontanthjælpsreformen.
Hvordan kan det være, at finansieringen skal hentes i satspuljen?
Det vil altså sige, at alle overførselsindkomsterne bliver alene om at finansiere det her.
Hvordan kan man overhovedet få den tanke?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-12-02:
Det, der ligger bag det her forslag, er jo et ønske om, som spørgeren også siger, at sætte en lap på de steder, hvor det måske kunne have været gjort lidt bedre.
Det vil jeg godt indrømme.
Det er også det, der har været drivkraften i de forhandlinger, der har været om det her.
Og for at sikre, at det kunne lade sig gøre, var der enighed blandt partierne i forligskredsen om, at det her var en måde at gøre det på.
Finn Sørensen (EL), 2014-12-02:
Ja, det har jeg jo kunnet se i lovforslaget.
Det er den måde, man har fundet frem til at det skal gøres på.
Jeg efterlyser bare begrundelsen – og vil lige gøre opmærksom på, at hverken ordføreren eller regeringen jo har henvendt sig til Enhedslisten i forbindelse med finanslovsforhandlingerne, hvor der ellers nok havde været mulighed for at løse det her problem også, ligesom de andre gode ting, vi lige om lidt skal tale om.
Og det er da alt andet lige – det håber jeg ordføreren er enig i – en langt mere solidarisk finansiering.
Jeg ved godt, det ikke er mange penge, vi taler om, og hvis man skal til at regne ud, hvor meget den enkelte kommer til at betale ved den ene model og den anden model, er der nok ikke mange basører til forskel.
Men det handler da om principper.
Hvorfor er det de grupper i samfundet, der har mindst, nemlig dem, der er på overførselsindkomst, der alene skal bære finansieringen af de her gode forslag?
Altså, hvad er begrundelsen for det?
Det er den, jeg efterlyser.
Og det har jeg så ikke fået noget svar på endnu; jeg håber, det kommer i anden runde så.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-12-02:
Jamen jeg tror næsten kun, jeg kan gentage det, jeg sagde før.
Her sagde jeg, at da vi i forligskredsen kiggede hinanden i øjnene, åbnede der sig en mulighed for at få ordnet det her på en god og hurtig måde, og derfor var vi enige om, at det skulle foregå på den måde.
Bent Bøgsted (DF), 2014-12-02:
Det her lovforslag udmønter dele af satspuljen, og i den forbindelse er vi blevet enige om, at vi skal se på, hvordan vi kan hjælpe unge, der er på ungdomsuddannelsen STU, særligt tilrettelagt uddannelse.
De har igennem lang tid, når de har været på uddannelse, ikke haft mulighed for at tjene noget ved siden af, hvad andre SU-modtagere, der er i gang med en uddannelse, har haft.
For at hjælpe unge, der har lidt problemer, har vi lavet det sådan i en aftale i satspuljen, at man kan tjene op til 24.000 kr. før skat om året, uden at der foretages fradrag i personens uddannelseshjælp.
Det er en rigtig god ordning, og vi må selvfølgelig håbe, at der er en hel del af de unge, der kan få et lille job, så de kan tjene lidt mere.
Der er i hvert fald lagt op til, at nu er det ikke det, at de bliver modregnet, der er til hinder for, at de tager et job.
De skal have ret til at få enlig forsørger-satsen på uddannelses- eller kontanthjælp eller i SU-systemet.
Der kan være mange årsager til, at man har et barn, der er anbragt uden for hjemmet.
Det er jo ikke ensbetydende med, at man er helt afskåret fra at have noget med barnet at gøre.
Så det er en god ordning.
Det er vi blevet enige om i satspuljen, og som vi ser det i Dansk Folkeparti, var det et stort ønske fra regeringen, at det problem skulle løses.
Men Dansk Folkeparti støtter selvfølgelig lovforslaget, da vi er en del af aftalen om satspuljen.
Finn Sørensen (EL), 2014-12-02:
Nu kan jeg forstå, at ordføreren foregreb mit spørgsmål og kom ind på spørgsmålet om den her satspulje.
Altså, jeg kan forstå på det, at Dansk Folkeparti har stået stejlt, men åbenbart helt alene, i kampen for, at det skulle finansieres på en mere solidarisk og ordentlig måde, end det, som er blevet resultatet, nemlig at det er de fattige selv, der får lov at betale det her.
Er det rigtigt forstået?
Bent Bøgsted (DF), 2014-12-02:
Jamen det kan man godt sige.
Jeg skal ikke gøre mig klog på, hvor regeringen kan finde pengene.
Det ved hr. Finn Sørensen sikkert mere om end mig, da hr. Finn Sørensen har været med til at forhandle om finansloven, hvor der kunne have været mulighed for at finde nogle penge i den forbindelse.
Det skal jeg ikke gøre mig klog på.
Men når man sidder i satspuljeforhandlinger og der kommer et ønske om, at noget skal igennem, og det bliver fremlagt, at det kan finansieres på en bestemt måde, og vi ikke lige umiddelbart kan blive enige om at finde finansiering et andet sted, så accepterer Dansk Folkeparti selvfølgelig det.
Det er ikke sådan, at man helt kan blokere for de ting, der foregår i satspuljen.
Men vi står klart bag den aftale, som vi har indgået.
Finn Sørensen (EL), 2014-12-02:
Men skal jeg forstå det sådan, at Dansk Folkeparti bekræfter, at man er det eneste parti, der har sloges for en mere solidarisk finansiering, og at det er på den baggrund, at man så har opgivet sin principielle holdning om, at sådan nogle ting ikke bør finansieres via satspuljen?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-12-02:
Som min kollega fra Enhedslisten lige sagde, har vi fra SF og Enhedslistens side stillet nogle ændringsforslag sammen.
Da vi i SF første gang hørte, at de her medarbejderinvesteringsselskaber var undervejs, så jublede vi nærmest.
Det er jo en rigtig gammel idé, at man kan få indflydelse på eget arbejdsliv ved at indgå et kompromis, hvor man faktisk stiller noget af sin egen løn til rådighed for en lukningstruet virksomhed, og på den måde får indflydelse på sit eget arbejdsliv og imødegår nogle af de trusler, der kommer fra globaliseringen i forhold til lukning af arbejdspladser.
Men som hr. Christian Juhl også var inde på, mener vi, at der er nogle konkrete ting i det her lovforslag, som bør forbedres, før vi kan stemme for det, og derfor afventer vi i SF tredjebehandlingen, før vi tager stilling.
L 40 er udmøntningen af en delaftale fra vækstpakken fra juni i år, som SF ikke er med i.
Men vi har en service til det ærede Ting: Vi har et ændringsforslag, som vi synes vil gøre det rigtig meget bedre, specielt i de her tider med Lux Leaks og skattelydiskussioner osv.
Og ændringsforslaget lyder: »1. pkt. finder kun anvendelse på skattefri porteføljeaktier, der er udstedt af selskaber, der skattemæssigt er hjemmehørende i en fremmed stat, der er medlem af EU eller EØS, på Færøerne, i Grønland eller i en stat, som har en dobbeltbeskatningsoverenskomst med Danmark, der omfatter udbyttebeskatning.
« Vi synes, det er fuldstændig rimeligt, at vi kun laver de her aftaler med lande, der ikke er skattelylande, som enten er medlem af EU eller EØS, eller som vi har en dobbeltbeskatningsaftale med.
Det er jo derfor, vi indgår et hav af dobbeltbeskatningsoverenskomster med andre lande.
Det er, fordi vi synes, det ellers ville være fuldstændig urimeligt.
Vi er grundlæggende principielt imod den her skattelettelse, hvor man dækker sig ind under, at det er en hjælp til små iværksættere.
Det er også en reel skattelettelse til meget store virksomheder.
Men vi synes, at det her ændringsforslag i det mindste kunne sikre, at den skattelettelse ikke går til virksomheder i skattely.
Frank Aaen (EL), 2014-12-02:
Vi er faktisk inde i en meget god periode med regeringen i øjeblikket, hvor vi går imod forskellige former for skattely.
I eftermiddag har vi møde over hos erhvervs- og vækstministeren, i morgen har vi det hos skatteministeren, og vi regner med at forstærke indsatsen mod skattely.
Så har vi desværre set, at regeringen altså i den ene afdeling går imod skattely, og så vedtager man ovre i Finansministeriet at sælge aktier i DONG til Goldman Sachs i skattely.
Vi har også haft en diskussion om en dobbeltbeskatningsaftale med Ghana, som heller ikke på samme måde rigtig lever op til de krav, som regeringen ellers siger at den har.
Derfor synes jeg i virkeligheden, at en fra regeringen bør gå op og tage ordet og fortælle, hvorfor man ikke kan støtte et ændringsforslag, der simpelt hen siger nej til brug af skattely, når man skal udnytte en skattefidus.
Det kalder vi det jo, f.eks. forskerskatten, som også bruges af sportsfolk og alt muligt andet godtfolk, der tjener rigtig mange penge, så de kan slippe billigt i skat.
Men hvorfor kan den skat ... Nu undskylder jeg, jeg kom lige til at rode det sammen med et andet lovforslag, men hvorfor kan man ikke beslutte at stemme for, at dem, der vil bruge skattely, ikke kan få den skattefordel, der er lagt op til her.
Det kan jeg ikke forstå.
Benny Engelbrecht (S), 2014-12-02:
Jeg vil bare for en god ordens skyld henvise til svarene på spørgsmål nr. 1 og 2, som er kommet frem under lovbehandlingen, og som jeg har besvaret.
Det er det, der handler om EU-reglerne, som jeg også henviser til i min besvarelse, altså dette, at den frie kapitalbevægelse jo selvfølgelig er en forudsætning, som vi skal opfylde.
Derfor afviser jeg selvfølgelig også dette ændringsforslag, jævnfør dette, at det er der gjort opmærksom på undervejs i lovbehandlingen.
Så synes jeg måske, at det for en god ordens skyld skal understreges over for SF's ordfører, at Luxembourg jo er et EU-land.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-12-02:
Ministeren henviser i sit svar til kapitalens frie bevægelighed, også i forhold til lande, der ikke er EU-lande.
Der må jeg bare sige, at der lige nu foregår en diskussion i EU om det rimelige i brugen af skattely og om de gråzoneregler, som vi ser.
Der er blevet lavet en vurdering, et skøn, fra ministeriets side.
Det respekterer jeg.
Men det betyder ikke, at det er hugget i sten og granit, og derfor kan jeg ikke forstå, at ministeren ikke i højere grad vil udfordre ved at sige: Er det lige nu, at EU og Kommissionen med en kommissionsformand fra Luxembourg, der er ved at blive undersøgt, vil sige nej til, at Danmark indfører en værnsregel?
Jeg tror, det kunne blive en ret interessant diskussion både i Europa-Parlamentet og Kommissionen, hvis man sagde nej til det.
Så jeg kan ikke forstå, at ministeren ikke er mere interesseret i at prøve det her af.
Benny Engelbrecht (S), 2014-12-02:
Senest i torsdags havde vi en udmærket debat om bl.a. den værnsregel, som vi forventer bliver gennemført i Ecofin på Ecofins næste møde, den 9. december, og som bl.a. skal være med til at dæmme op for en række af de udfordringer, som SF også selv har været med til at påpege.
Men til selve det, at man forhindrer kapitalens frie bevægelighed, er det jo en grundforudsætning også i Det Europæiske Fællesskab, at det gør vi ikke.
Derfor mener jeg ikke, at det vil være relevant.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Når den er nedsat, er det, fordi vi ikke mener, at det dagpengesystem, vi har nu, er, som det skal være.
Vi går til valg sammen og håber på at kunne fortsætte regeringen, og hvis vælgerne vil det, er det også det, der kommer til at ske.
Men det er vigtigt for os alle sammen, at før vi kommer med meget bombastiske holdninger til, hvordan det her skal være, så lad os da lytte til den kommission, vi selv har nedsat, lad os få det som et godt udgangspunkt for at kunne forhandle det, der kommer fra Dagpengekommissionen her i Folketinget med et bredt flertal, sådan at danskerne og dem, som bliver arbejdsløse, har tryghed i deres situation.
Det, de mangler nu, er jo tryghed.
Fordi det her er blevet diskuteret i så mange år efterhånden, mangler der grundlæggende tryghed på det danske arbejdsmarked.
Jeg tror, at det gør en enorm forskel i mange familier, at man ikke har den grundlæggende tryghed.
Det kan vi være med til at skabe, hvis vi sikrer forudsætningerne for, at vi efter næste valg kan lave en ny dagpengeordning i Danmark, som mange partier bakker op om.
Doris Jakobsen (SIU), 2014-12-02:
Da Grønland som sagt er i økonomisk krise, er det meget vigtigt for os, at Thulebasen også skal gavne den grønlandske landskasse.
Derfor håber jeg også på, at vi skal kæmpe videre i samarbejde med Udenrigsministeriet.
Danmark sender jo også mange soldater og våben – millionudgifter – som støtte i USA's krig i Mellemøsten, og derfor mener jeg også, at der skal være økonomiske fordele for os ved Thulebasen.
Men det er ikke noget spørgsmål.
Jeg glæder mig til det næste møde med udenrigsministeren på fredag.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Jeg er helt enig.
Jeg forstår sagtens, at det her er en ekstra udfordring i en grønlandsk økonomi, hvor man føler sig meget presset.
Så jeg forstår sagtens, at det her spørgsmål kommer op.
Det er også derfor, jeg ser frem til, at man får lejlighed til at stille spørgsmål til udenrigsministeren og drøfte det her spørgsmål med udenrigsministeren i det samråd, der er indkaldt til på fredag.
Edmund Joensen (SP), 2014-12-02:
Først tak til formandskabet for muligheden for at være med i spørgetimen, og også tak til statsministeren for at besvare spørgsmål fra os nordatlantiske medlemmer.
Jeg vil fokusere principielt på rigsfællesskabet.
Når vi her i huset har fællesskabet til debat, hører vi ofte to ting, for det første, at det er op til Færøerne og Grønland selv at udvikle rigsfællesskabet, og at udviklingen må foregå via overtagelser af sagsområder.
Det hørte vi senest fra statsministeren under debatten om rigsfællesskabet i april måned, og jeg mener, at overtagelser er en form for afvikling.
Så hører vi for det andet også, at rigsfællesskabet tilfører kongeriget stor international slagkraft – det nævnte udenrigsministeren i Deadline i søndags, og jeg er ganske, ganske enig – men der mangler en vigtig vinkel.
Lige siden hjemmestyrets indførelse i 1948 har den grundlæggende idé været at opretholde et nogenlunde ens velfærdsniveau for statsborgerne i de tre lande, men det hører man efterhånden sjældent om her i salen, og det er en uheldig udvikling, som jeg ved at mange færinger er meget bekymrede over.
Mit spørgsmål til statsministeren er derfor: Er statsministeren enig med mig i, at udviklingen af rigsfællesskabet er et fælles ansvar, og at vi foruden det med den internationale slagkraft også har et velfærdsprojekt, der skal udvikles, ikke afvikles?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Jeg er helt enig i, at rigsfællesskabet er et fælles projekt, og når det gælder de mange ting, jeg har talt om i forhold til rigsfællesskabet gennem efterhånden nogle år, tror jeg egentlig altid, at jeg og regeringen har gjort det meget klart, at vi er meget optaget af rigsfællesskabet, vi vil gå meget langt for at forsvare vores rigsfællesskab, og vi har meget stor respekt for Færøernes og Grønlands stilling og handlekraft i det rigsfællesskab.
Det er også derfor, vi har respekt for, at det, hvis man vælger at tage nogle områder hjem, så suverænt er beslutningen på henholdsvis Færøerne og i Grønland, ligesom at det, når et område er taget hjem, så er henholdsvis Færøernes og Grønlands eget område med eget ansvarsområde, og det synes jeg egentlig udgør kernen i den respekt, vi skal have for vores rigsfællesskab.
Men jeg er helt overbevist om, at rigsfællesskabet både i forhold til resten af verden, men også i forhold til det sådan rent praktiske, med hensyn til hvordan vi lever med hinanden, så er et win-win-win-samarbejde.
Der er ikke nogen, der taber på det, vi vinder alle sammen ved at være en del af rigsfællesskabet, og selvfølgelig også ved at respektere de rammer, vi selv har været med til at sætte for rigsfællesskabet.
Nej, det skal rigsfællesskabet ikke forvente, og det er også derfor, at Udenrigsministeriet har gjort det klart over for USA, at det her er noget, vi tillægger betydning, både fra dansk og fra grønlandsk side, og det er over for USA understreget, at hvis der er begået fejl i det udbud, skal de fejl naturligvis rettes.
Som jeg har forstået det, er der tre af de virksomheder, som ikke har vundet udbuddet, der har klaget.
Der er nu en appelproces i gang om dette spørgsmål, og den appelproces understreger jo netop, at sagen ikke er sluttet.
Og nu kommer udenrigsministeren jo også som nævnt i samråd på fredag og kan uddybe det nærmere.
Men bundlinjen er, at amerikanerne ikke er i tvivl om, at hvis der er begået fejl i det udbud, bør de selvfølgelig rettes.
Og min holdningsmæssige bundlinje i den her sag er, at Thulebasen jo i videst muligt omfang skal komme grønlænderne og det grønlandske samfund til gode.
Jeg tror ikke, der er nogen diskussion om, at det er vores holdning til den her sag.
Edmund Joensen (SP), 2014-12-02:
Tak for det.
Jeg har noteret mig, at Danmark, som vi og Grønland er sammen med under grundloven og i rigsfællesskab med, og hvor Danmark også er med i EU, så ingen grænser har, når der her i huset foregår en debat om EU-spørgsmål, for, hvad man vil udvikle og harmonisere og samarbejde om, mens det, når det drejer sig om rigsfællesskabet, så pludselig er op til Færøerne og Grønland at udvikle det.
Vi må se på rigsfællesskabet på en anden måde.
Det kan godt være, at vi skal overtage sagsområder, som Færøerne og Grønland selv administrerer, men det kan ikke fortsætte i rigsfællesskabet uden udvikling, og det er den udvikling, der mangler.
Så jeg vil spørge til sidst: Hvorfor er der fra regeringens side denne forskel i engagement og vilje til udvikling?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Jeg må sige, at jeg ikke helt kan genkende billedet af, at vi ikke er optaget af udviklingen på Færøerne og i Grønland.
Noget af det, som også lige er blevet nævnt, er jo det her med, at vi også vil udvide Vækstfonden, sådan at man har mulighed for at udnytte mulighederne på Færøerne og i Grønland.
Det understreger jo, at vi er ét stort rigsfællesskab, og at vi er optaget af fortsat at være det.
I forhold til det konkrete spørgsmål er det jo sådan, at vi, når et område ikke er overtaget, så skal sikre en passende standard på det område, både i Grønland og på Færøerne, svarende til den standard, vi har i Danmark, og det er vel egentlig en god måde at tænke det her på: Er standarderne de samme på de områder, der ikke er overtaget?
Hvis et område så bliver overtaget af Færøerne eller af Grønland, så bliver det de standarder, man selv lægger på de her områder.
Men så længe et område ikke er overtaget, er det vores pligt at sikre, at standarderne er stort set de samme i hele rigsfællesskabet.