Lars Barfoed (KF), 2010-12-07:
Jeg synes, vi har haft en god debat, hvor vi er kommet godt rundt om de problemstillinger, der knytter sig til det retlige forbehold – og vel også lidt mere rundt i europapolitikken.
Det er nyttigt, det er vigtigt, at vi diskuterer europapolitik, og ikke mindst at vi får drøftet det retlige forbehold, for det er selvfølgelig en dagsorden, vi skal holde fast i at diskutere – og vel ikke bare det her forbehold, men også de andre.
Jeg noterede mig, at fru Lone Dybkjær sagde, at regeringen ikke har taget et eneste initiativ til at rejse den EU-politiske debat i Danmark.
Det var i hvert fald nogenlunde sådan, ordene lød.
I betragtning af alt det, fru Lone Dybkjær kunne citere mig for fra ikke Politiken, men Berlingske Tidende og andre steder, hvor jeg har udtalt mig om det retlige forbehold og konsekvenserne af det – det forspilder jeg faktisk ikke nogen chance til – så vil jeg sige, at jeg i hvert fald ikke synes, at man kan sige, at jeg som justitsminister ikke har taget initiativ til at rejse en debat om det retlige forbehold.
Det prøver jeg sådan set hele tiden at gøre, for jeg synes, det er vigtigt, at vi diskuterer det, sådan at der så vidt muligt i befolkningen danner sig en opfattelse, der også er i overensstemmelse med det, jeg jo kan høre er det store flertals opfattelse her i Folketinget.
Der var selvfølgelig dem, som forventeligt mente, at vi ikke skulle fjerne det retlige forbehold.
Jeg er ked af at måtte skuffe fru Pia Adelsteen med, at det jo ikke er muligt sådan at lukke de danske grænser hermetisk.
Vi kan jo ikke bure os inde, vi lever i en verden, hvor vi, hvis Danmark skal have værdi ud af globaliseringen og det indre marked i EU, altså også skal være åbne over for verden omkring os.
Det har Danmark og danskerne historisk altid haft gavn af.
Derfor ville det være meget ødelæggende for Danmark, hvis vi sådan begyndte at lukke vores grænser af.
Jeg må også skuffe fru Pia Adelsteen med, at hvis vi genoprettede sådan en traditionel grænsekontrol, så ville der altså stadig væk komme kriminelle ind i Danmark.
Vi kan ikke bare ved en grænsekontrol forhindre folk, som vil begå ulovligheder i Danmark, i at komme ind i landet.
Så ville det i hvert fald være sådan en slags berlinmur eller noget i den stil, der skulle rejses, og det er vel næppe fru Pia Adelsteens tanke.
Jeg hører jo også, og det er heller ikke overraskende, at hr. Per Clausen og Enhedslisten slet ikke mener, at vi skal have det retlige samarbejde, som er indeholdt i EU-traktaten.
Enhedslisten var vel helst helt fri for det europæiske samarbejde på den måde, det er konstrueret på.
Det er så de to partier.
Ellers var der jo hele vejen rundt opbakning til, at vi skal have fjernet det retlige forbehold.
Det synes jeg er glædeligt.
Ikke mindst vil jeg da godt rose Socialistisk Folkeparti for totalt at have skiftet europapolitik i de senere år.
Det vil også være en fordel for os alle sammen den dag, vi skal lave en afstemning, at der er den brede tilslutning.
For det er jo det, der står klart lysende med den debat, vi har her i dag: at bortset fra Dansk Folkeparti og Enhedslisten er alle partier i Folketinget enige om, at vi skal af med det retlige forbehold; at det skader Danmark og skader danske virksomheder og danske borgere, at vi har det retlige forbehold.
I det forslag til vedtagelse, som vi har fået fremlagt fra Det Radikale Venstre, Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti, starter man med at konstatere, at retsforbeholdet allerede nu og i stigende grad forhindrer Danmarks aktive deltagelse i samarbejdet på området retlige og indre anliggender.
Hvis der bare var sat punktum der, ville jeg sådan set godt kunne støtte det.
Problemet og det, der skiller os, er jo, at man – jeg tror sådan lidt drillende – synes, det er interessant at diskutere, om vi allerede nu skal have en afstemning eller i hvert fald indlede forhandlinger om det, hvor det kun er det retlige forbehold, der er til diskussion.
Det er jo i virkeligheden hele spørgsmålet om timingen af sådan en afstemningsdiskussion, man så sætter til debat, og hvor man altså af en eller anden grund synes, at det er interessant at få demonstreret her i Folketinget, at vi er nogle, som ikke synes, den afstemning skal finde sted lige her og nu og alene omkring det retlige forbehold.
Der er altså andre, der ønsker at fremskynde processen.
Nuvel, det stemmer vi så om.
Men havde det bare været for det første punktum, kunne jeg sådan set godt have støttet forslaget, men jeg kan ikke, eftersom andet afsnit er med – og regeringen kan heller ikke, vil jeg så tilføje – jeg taler på regeringens vegne, også i den sag.