Charlotte Fischer (RV), 2007-04-24:
Det danske brugerbetalingssystem er ulogisk.
Sårpatienter i den kommunale hjemmesygepleje må også betale selv, selv om de er syge.
Det er ulogisk.
Det danske brugerbetalingssystem er også uretfærdigt, og det er asocialt.
Vi ved, at man kan bede mennesker i Danmark om at åbne munden, og hvis man kigger på deres tænder, kan man stort set se, hvilket socialt tilhørsforhold de har.
Det synes jeg ikke vi kan leve med.
Jeg har siddet og lyttet til den her debat i dag.
Og det tankevækkende er jo, at der ikke er en eneste, der heroppe fra denne her talerstol kan stå og sige ved sine fulde fem, at vi har et godt brugerbetalingssystem – ikke en.
Så graduerer det lidt.
Vi har en minister, der har været ude at sige, at det er uintelligent.
Det synes jeg er et relativt stærkt ord.
Og så har vi andre, der siger, at man ikke ville opfinde systemet, som det er i dag, men ærlig talt orker de ikke rigtig at tage fat på den her diskussion.
Det er sådan lidt med forskel.
Vi har simpelt hen det synspunkt, at det her jo ikke er en lille ting, det er en stor ting.
Vi har da en forbandet pligt til at undersøge, om de 19 mia. kr. bruges helt optimalt, så det svarer til vores egne værdier og sådan, som vi ønsker de skal fungere.
Vi mener, der er et problem, og det mener jeg er den allerførste erkendelse, man som politiker må gøre.
Jeg har hørt alle her i dag sige, at smaddergodt er det ikke, det er måske ligefrem rigtig dårligt.
Så begriber jeg ikke, at man som politiker kan nå frem til den konklusion, at vi ikke skal gøre noget.
Så siger ministeren og andre, at vi ikke skal skubbe eksperter foran.
Nu er det jo, som flere andre, bl.a. den socialdemokratiske ordfører, har været inde på, ikke, fordi regeringen har problemer med at bruge eksperter eller kommissioner, for det har den sådan set gjort i rigt mål.
Det kan knibe lidt med at lytte til dem, men det er jo ikke, fordi den har et problem med det.
Jeg synes, at man skulle anerkende, at brugerbetalingen er et meget komplekst system.
Hvis man kigger på, hvor meget brugerbetaling der er i det danske sundhedsvæsen, så har jeg fået lister fra Sundhedsministeriet over det, og det er jo ganske meget.
Hvem er det egentlig, der betaler hvad i brugerbetaling?
Og hvorfor er det lige, at vi i Danmark har et helt andet brugerbetalingssystem, end man har i Sverige og Norge, som vi jo ellers har meget travlt med at sammenligne os med og i øvrigt beundrer på sundhedsområdet?
Hvorfor ved vi så lidt om, hvordan det fungerer i Sverige og Norge?
Og hvorfor er vi ligeglade med at undersøge, hvordan det fungerer?
Tænk, hvis vi kunne lære noget af andre og blive klogere.
Tænk, hvis vi kunne forbedre det system, vi har i dag, bare en lille smule.
Jeg synes, vi mangler rigtig meget viden.
SRregeringen var faktisk i gang med at kigge også på det her område.
Man havde nedsat det, der hed Middellevetidsudvalget, hvori bl.a. også brugerbetaling indgik, og hvor man jo også konstaterede, at der var meget store sociale uligheder navnlig på tandområdet.
Men så overtog VK, og så er det ikke blevet til noget siden.
Vi ønsker ikke mere brugerbetaling.
Det har jeg sagt utrolig mange gange i dag.
Vi ønsker først og fremmest en diskussion om en bedre brugerbetaling.
Vi tror på, at der findes et bedre system.
Vi vil gerne have nogle til at kigge på det og komme med nogle forslag, og så skal vi som politikere selvfølgelig tage stilling efterfølgende.
Et spørgsmål handler om, hvorvidt vi skal sprede brugerbetalingen mere end i dag.
Så er det jo, at alle løber baglæns og springer ned i skyttegravene og beskylder alle andre for, at nu skal der indføres brugerbetaling på lægebesøg, og så stopper al snak i det her Folketing, og ingen kan tænke klart og frit eller noget som helst.
Men det er jo bare en lille del af diskussionen.
Nu skal jeg selvfølgelig høre på, at alle vil beskylde mig for, at jeg nu vil indføre brugerbetaling på frit valg, for sådan bliver der tænkt i det her Folketing.
Men det er jo tankevækkende, at vi lever i bedste velgående med brugerbetaling, hvis man vil have helt frit valg af egen læge.
Man skal nemlig betale, hvis man vil ind i gruppe 2 under sygesikringen.
Hvorfor er det sådan, at man til gengæld gratis kan vælge frit sygehusvalg?
Enhver må da erkende, at det er uden logik.
Det kan godt være, at man kan forskanse sig bag en eller anden forklaring om, at sådan er historikken blevet osv.
Men tænk engang, at man ikke har højere ambitioner som politiker, altså prøver at skabe en eller anden form for logik og konsistens i de systemer, man har.
Jeg synes i det mindste, at man skal diskutere det.
Det handler også om, om de systemer, vi har indført i dag, er de rigtige.
På tandlægeområdet kunne man jo godt spørge sig selv: Kunne man på tandlægeområdet bruge det system, man har ovre på medicinområdet, hvor det jo er behovsafhængigt?
Der har man valgt at sige: Vi støtter dem med de allerstørste behov og de, der har et meget lille behov, må til gengæld betale selv.
Det er jo en anden måde at tænke på.
Det kan godt være, at det ikke kan bruges helt på samme måde på tandlægeområdet, men lad os få diskussionen.
Professor Kjeld Møller Pedersen er en af dem, der har været ude og foreslå det.
Til sidst er der hele diskussionen om indkomstafhængighed.
Vi kunne vælge at lægge de 19 mia. kr. over på skatten.
Så ville det være princippet om de brede skuldre, som vi hylder ganske meget, som vi jo alle sammen hylder ganske meget, der gjaldt.
Nu har vi 19 mia. kr. i brugerbetaling, og vi mener ikke, at man kan aflyse brugerbetalingen i det danske sundhedsvæsen.
Brugerbetaling har også en positiv side, og det er faktisk, at den får folk til at tænke sig en lille smule ekstra om, før de går hen og bruger en sundhedsydelse.
Lige præcis på sundhedsområdet har vi utrolig meget brug for det, fordi presset på udgifterne er så kolossalt, som det er.
Men så er det, jeg spørger: Når vi kunne vælge at lægge brugerbetaling over på skat, og den i virkeligheden træder fuldstændig i stedet for skat, så er det egentlig besynderligt, at der ikke er flere, der synes, at det ville være vigtigt at tage en diskussion om indkomstafhængighed.
Hvorfor har vi ikke et loft over brugerbetalingen i Danmark?
Man kan være rigtig uheldig et år, og jeg har da fået mail fra folk, der har fået tandlægeregninger på sekscifrede beløb i løbet af et år.
Det må være meget ubehageligt, og man skal være meget rig i Danmark, for at det ikke er et problem, at man får så store tandlægeregninger.
Andre lande har loft over deres brugerbetaling.
Vi har med det her forslag formuleret det så bredt og åbent som muligt i erkendelse af, at vi har et problem, og at vi savner viden om, hvordan de systemer, vi har i dag, fungerer.
Næste skridt er derfor det eneste logiske, nemlig at bede nogle folk med forstand på tingene om at kigge på det og prøve at komme med nogle forslag til, hvordan man kunne gøre det anderledes.
Vi er sådan set fuldstændig åbne for, hvordan det kommissorium for et ekspertudvalg skulle se ud, vi er næsten parat til hvad som helst.
Vi synes bare, at der er et kolossalt behov for, at vi kommer ud af det dødvande, der har karakteriseret den her debat i årevis, hvor man kan høre politikere mere eller mindre åbent sige: Ja, vi har et dårligt brugerbetalingssystem.
Og så kommer vi ikke videre.
Jeg tror, at mange mennesker, der lytter til den her debat, må undre sig over, hvad det er for nogle politikere, de vælger ind på Tinge, når man på den ene side kan stå og sige her fra talerstolen, at ja, det er ikke et særlig godt system, og at man nok ikke ville opfinde et system som det, vi har i dag, hvis man opfandt Danmark forfra, men at man ikke vil røre ved det.
Det synes jeg er et meget mærkeligt udsagn for en politiker at komme med. På den måde mener jeg også, at brugerbetaling jo lidt deler politikere, for det handler i sidste ende også om at vise bare en anelse mod og mandshjerte i den her sag.
Jeg synes ikke, at man kan reducere det til et spørgsmål om brugerbetaling på lægehjælp eller ej, og jeg er utrolig ked af, at den ender der hver gang.
Der er så mange andre spørgsmål, man kan diskutere.
Hvorfor er det rigtigt, at der er brugerbetaling det ene eller det andet sted?
Hvilke modeller skal man bruge?
Indkomstafhængigt eller ej?
Der er utrolig mange aspekter, og det må ikke blive reduceret til bare et spørgsmål om brugerbetaling på lægehjælp og sygehusindlæggelser osv.
Jeg takker de ordførere, som har udtalt sig positivt om det her, og jeg venter selvfølgelig med spænding på, hvad der kommer ud af det udvalgsarbejde, som ministeren har nedsat på området for voksentandpleje.
Folk ender med at betale kolossale summer i tandlægeregninger, og det afskærer simpelt hen folk med mindre indkomster fra at få den tandlægehjælp, de skal have.
Nu vil man så gøre noget for dem, der er syge med aggressiv paradentose.
Det synes jeg er fint.
Men hvis ministeren skal følge et udvalg, der isoleret sidder og kigger på tandlægeområdet, så bliver resultatet, at man skal øge brugerbetalingen for alle andre på tandlægeområdet.
Det er jeg imod, fordi det simpelt hen vil gøre ondt værre.
Det vil medføre, at der er endnu flere med små indkomster i det her land, som ikke vil være i stand til at betale deres tandlægeregning.
Så mener jeg simpelt hen, at vi har gjort ondt værre.
Derfor er jeg egentlig heller ikke i tvivl om, at ministeren i sidste ende i finanslovrunden med Dansk Folkeparti bliver nødt til at finde nogle ekstra penge og så lade brugerbetalingssystemet på tandplejeområdet være, som det er, for man kan ikke finde en løsning ad den vej.
Men jeg vil da glæde mig over, at man kan gøre noget for patienterne med aggressiv paradentose, og så håber jeg, at diskussionen om brugerbetaling kan komme igen, når der er kommet lidt mere mod ind i det her Folketing.