Thomas Jensen (S), 2009-04-30:
Slår man engang i fremtiden op i et leksikon under emnet løftebrud, bør man finde en krydshenvisning til statsministerens løfte til landets lejere op til folketingsvalget i november 2007 og en henvisning til dette lovforslag fra skatteministeren.
Jeg citerer: Jeg kan sige det samme, som jeg sagde i 2001 og i 2005.
Vi har ingen planer om, at huslejen skal stige.
Citat slut.
Og i bemærkningerne til det her lovforslag fremgår det under afsnit 5.3: »Det forventes, at momsbelastningen efter korrektion for lønsumsafgift på 240 mio. kr. vil blive overvæltet på de leje- og ejerboliger, som administrationen af fast ejendom vedrører, således at det i sidste ende vil være lejerne/ejerne, der bærer momsen.«
Her er Venstre gået til valg på en ting og har gjort det stik modsatte efter valget.
Over for Folketingets Boligudvalg har skatteministeren i denne uge forsøgt at tale udenom og negligere det hele.
I besvarelsen af spørgsmål 5 til Boligudvalget siger skatteministeren: Lovforslaget medfører i sin endelige form kun huslejestigninger, når der er ekstern ejendomsadministration.
Ifølge regnskabstal fra de almene boligselskaber er det kun ca. 42 pct. af den almene sektor, der har det.
Skatteministeren ved godt, at regeringen med sit løftebrud er i gang med at fordyre lejernes månedlige husleje med det her lovforslag, så derfor forsøger ministeren at bagatellisere forslaget ved at sige, at det kun vedrører 42 pct. af landets lejere.
Jeg kan så oplyse skatteministeren om, at de kun 42 pct. af de almene boliger, som ministeren prøver at negligere og feje ind under gulvtæppet, omsat til rigtige lejemål i den almene sektor svarer til 256.000 lejere.
Hvor meget er det så, at skatteministeren vælter over på lejernes husleje?
Her må jeg sige, at vi ser en minister, der er ude i et kunstfærdigt eller rettere sagt fortegnet regnestykke.
Efter skatteministeren har erkendt, at huslejen trods alt vil stige for en lang række lejere, korrigeres tallene, ved at man påstår, at lejerne jo bare får mere i boligstøtte, og at huslejestigningen dermed slet ikke er så stor.
Men man kan godt høre, at skatteministeren ikke er lejer, hverken i den almene sektor eller i privat udlejning.
Hvis beboerne får godt og vel halvdelen af huslejestigningen dækket via boligstøtte, er skatteministerens tal er korrekte.
Men sådan er det jo langtfra.
For det første er der en lang række lejere, som ikke får boligstøtte, og for det andet er der mange boligstøttemodtagere, som er ramt af boligstøtteordningens maksimum, og de vil derfor ikke kunne få mere i boligstøtte, og derfor er skatteministerens tal misvisende.
Med den usikkerhed om huslejestigningens størrelse efter korrektion af boligstøtte, bør skatteministeren holde sig til de saglige argumenter og erkende, at huslejestigningen for de mange lejere, som rammes af regeringen og Dansk Folkepartis skattereform, i gennemsnit før fradrag af eventuelt øget boligstøtte vil være 510 kr. årligt.
Det er en huslejestigning på 510 kr. årligt for nogle af de fattigste folk i Danmark.
Afsluttende vil jeg sige: Hvad betyder det så, at regeringen i den grad begår løftebrud med det her forslag?
Anders Fogh Rasmussen er ude af dansk politik, men de løfter til landets lejere, som han vandt folketingsvalget på i 2007, gælder jo også for skatteministeren, lige så vel som det gælder for den nye statsminister, som jo ikke turde udskrive valg og bede vælgerne om et folkeligt mandat, inden han satte sig på statsministertaburetten.
Både statsministeren og skatteministeren er bundet af det løfte, de gav lejerne, og derfor vil det være på sin plads, at skatteministeren pakker al sin udenomssnak sammen og kommer herop og undskylder over for landets lejere, at Venstre og skatteministeren har lovet ét, men gjort det modsatte.
Socialdemokraterne vil ikke være med til at gennemføre huslejestigninger for landets lejere i den almene og i den private sektor.
Socialdemokraterne kan derfor ikke støtte lovforslaget om at fjerne momsfritagelsen for administration af fast ejendom.