runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Allan Niebuhr (KF), 2007-10-12:
Jeg bliver nødt til at starte med en lille, ubetydelig korrektion: Jeg er ikke formand for gruppen mere.
Det har jeg været i en 2-årig periode, men den slap op, samtidig med at hr. Ole Stavads opgave som præsident slap op, så det er jeg altså ikke mere.
Men det er rigtigt, at den konservative gruppe igen i år på sessionen vil fremføre forslag om en reduktion af budgettet.
Jeg vil så sige, at jeg ikke er spor i tvivl om, at det skib, vi har sat i søen nu, godt kan komme til at kræve ressourcer, mange ressourcer.
Det, jeg tror er vigtigt, er, at vi får sat det godt i søen og viser betydningen af det.
Så må vi jo efterfølgende derfra se, om det giver grundlag for, at der så yderligere skal puttes ressourcer ind i det her.
Men i første omgang må jeg fastholde, at det ikke kun bør være et spørgsmål om, om det er økonomi, der gør, at vi får den rigtige søsætning.
Jeg tror, at der er mulighed for, at vi kan søsætte det her skib godt og fornuftigt, og lad os så vise, at det er sødygtigt, og at det dermed måske også hen ad vejen skal have flere midler, for at de her ting kan gennemføres.
Det er ikke et spørgsmål om kvaliteten af det nordiske arbejde; det tror jeg vi kan klare, også med et reduceret budget.
Altså, nu skal det ikke lyde, som om jeg prøver at løbe fra noget.
Jeg vil bare sige, at jeg ikke har haft enormt stort fokus på de forhandlinger, der er pågået på kulturområdet i Danmark.
Det har jeg ikke haft det helt store fokus på og viden om.
For at imødekomme andre, der vil komme med andre vigtige områder for det nordiske arbejde, vil jeg sige, at der er rigtig, rigtig mange ting, som er vigtige.
Men det, jeg synes er det allervigtigste, og det var det, som jeg prøvede at pointere i min tale, er, at vi fokuserer på en god prioritering af, hvad vi vil førsteprioritere.
Hvis vi bliver ved med - som man efter min mening kan få indtryk af, når man ser de mange, mange projekter, der ligger tilbage rundtomkring - at skyde med spredehagl og sige, at der er så mange ting, der er vigtige, så kan vi ikke finansiere det, og vi har ikke overblik over det.
Derfor mener jeg, at det nordiske samarbejde har bedst af, at vi laver en hård prioritering, og at vi så tager tingene i den rækkefølge, som vi har valgt at prioritere dem i.
Ole Stavad (S), 2007-10-12:
Jeg vil undskylde, at jeg ikke havde fulgt godt nok med i organiseringen i den konservative gruppe.
Men uanset hvad er hr. Allan Niebuhr jo i hvert fald et centralt medlem, og jeg synes ikke, at man kan beskylde hr. Allan Niebuhr for at være meget præcis i sin besvarelse af mit spørgsmål.
Så derfor vil jeg godt spørge: Mener hr. Allan Niebuhr ikke, at vi med den nye dagsorden, vi nu sætter, som også følges op på klimaområdet, når vi mødes i Oslo om 14 dage, har al mulig grund til at omprioritere for at skyde de midler, vi har mulighed for at skaffe, ind i de projekter, hvis det skal lykkes, hvis det ikke bare skal blive festtaler?
For selv om det hele ikke kun kan gøres op i penge, har en række af de initiativer, vi taler om her, den forudsætning, at der også er økonomi til det.
Bente Dahl (RV), 2007-10-12:
Nu er der afsat 60 mio. kr., og mener ordføreren, at det beløb er tilstrækkeligt, eller er det kun en begyndelse?
Ole Stavad (S), 2007-10-12:
Jeg kunne se før, at lampen lyste, så det blev lidt kort, da jeg ville ind på det i min ordførertale.
Nej, hvis vi virkelig skal realisere de ambitioner, som vi har givet udtryk for, og som vi nu også har fået statsministrenes og regeringernes opbakning til, ville vi slet ikke kunne realisere dem, selv om vi brugte hele Nordisk Ministerråds budget.
Derfor er de midler, vi kan afsætte, vigtige midler, der - om jeg så må sige - skal bruges som smøremidler for at få sat ting i gang og for at finde finansieringen til dem.
I nogle sammenhænge kan det også være EU-midler, og derfor opfordrede jeg også allerede sidste år de nordiske regeringer til, at der på eksempelvis forskningsområdet også åbnes op for, at der på de nationale budgetter afsættes forskningsmidler, som kan indgå i en række af de fællesnordiske projekter.
Det er helt afgørende, hvis det skal lykkes for os.
Bente Dahl (RV), 2007-10-12:
Jeg lagde mærke til, at ordføreren sagde i sin ordførertale, at vi skal flytte rundt på midlerne inden for budgettet.
Jeg vil gerne høre, om det er rigtigt forstået, og så vil jeg også gerne høre, om ordføreren kunne forestille sig, at regeringerne i de nordiske lande tilførte yderligere midler.
Ordføreren nævnte EU-midler, men mener ordføreren, at også regeringerne i de nordiske lande kunne bearbejdes til at tilføre midler til formålet og tage globaliseringsinitiativer?
Ole Stavad (S), 2007-10-12:
Jeg kan erklære mig fuldstændig enig med fru Line Barfod, for i forbindelse med globaliseringen er en af de helt, helt store udfordringer, hvor vi bestemt ikke har været gode nok på internationalt plan, netop at sikre, at selv om det er godt, vi har konkurrence på tværs af alle landegrænser over hele verden, skal der ikke konkurreres på dårligt arbejdsmiljø.
Vi skal jo ikke konkurrere på børnearbejde, vi skal jo ikke konkurrere på alt det, som er uacceptabelt, og derfor er det sådan, at jo mere vi her i Norden kan gå foran, også med et svanemærke, der dækker den slags, jo bedre er det.
Godt nok har vi ikke længere et ministerråd for forbrugerområdet, men efter min opfattelse er forbrugerområdet et nordisk kernesamarbejdsområde, og derfor må vi sammen med ministrene finde ud af, hvordan vi stadig kan fastholde det samarbejde og ikke får det skrevet ud af det nordiske samarbejde, heller ikke ud af det nordiske økonomiske samarbejde.
Per Kaalund (S), 2007-10-12:
Ordføreren fra Dansk Folkeparti omtaler også ganske kort forbrugersammenhængen.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge om indsatsen på forbrugerområdet, hvor man jo er tilbøjelig til at sige, at det lidt har noget med noget mærkning at gøre, og at det har noget med fødevaresikkerhed at gøre.
I virkeligheden er det jo langt mere omfattende.
Det er også et spørgsmål om de nye it-handelsformer og forbrugersikkerhed, og det er et spørgsmål om en koordinering af nordiske opgaver i forhold til EU.
Og der kan være en række juridiske problemstillinger, også klageorganer osv.
Nu har vi set, at forbrugerområdet er blevet ganske kraftigt nedprioriteret.
Derfor er mit spørgsmål, om Dansk Folkeparti vil støtte en mere aktiv indsats for at få reetableret forbrugerindsatsen i Nordisk Råd, i forhold til hvad vi har set tidligere, og i forhold til den status, det nu er nede på.
Allan Niebuhr (KF), 2007-10-12:
Jamen det kan jeg kun bekræfte.
I en tid, hvor udbuddet af tv-kanaler er enormt stort - en masse kanaler kan man hente ind fra alverdens lande, og man kan se alverdens forskellige produktioner - er det selvfølgelig vigtigt for forståelsen og fastholdelsen af hinanden i det nordiske, at vi også har mulighed for at følge hinandens produktion og kultur gennem de medier, der er.
Så jeg kan kun sige, at jeg selvfølgelig gerne vil være med til at arbejde for, at vi får det størst mulige samarbejde også på det område, for det er vigtigt for at fastholde forståelsen af hinanden.
Mogens Jensen (S), 2007-10-12:
Det tænkte jeg nok at ordføreren ville sige, og det er jeg utrolig glad for at ordføreren siger.
Det var ikke regeringens oplæg, at der skulle være en forpligtelse til at have nabolandes kanaler med.
Vi var så nogle, der sørgede for, at det kom med ind i det, der blev besluttet, men kun én nabolandskanal.
Så kan den, der nu skal administrere det nye net, tage flere med.
Jeg vil godt høre, om ordføreren, på trods af at det har været lidt trægt med regeringen, vil være positiv i forhold til at opfordre gatekeeperen til at tage nabolandes kanaler med, både fra Sverige og Norge.
Anita Knakkergaard (DF), 2007-10-12:
Vi vil selvfølgelig være med til at se på det.
Jeg ved ikke, hvor meget det egentlig er nedprioriteret, da jeg ikke sidder i det udvalg.
Men vi er villige til at se på det, fordi det også er et vigtigt område for Dansk Folkeparti.
Mogens Jensen (S), 2007-10-12:
Jeg er helt overbevist om - og det lyser også ud af ordførerens tale at det nordiske samarbejde er vigtigt og kan gøres konkret for danskerne og selvfølgelig også for de andre nordiske folk.
Jeg vil godt spørge ordføreren, hvordan ordføreren ser på mulighederne for at tage hinandens tv-kanaler.
Synes ordføreren, at det er vigtigt, at vi her i Danmark har mulighed for at tage tv-kanaler fra Sverige og Norge?
Det er jo i hvert fald dem, der ligger tættest på.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-10-23:
Jeg synes, EU er demokratisk.
Jeg synes ikke, det er udemokratisk, og jeg er helt enig i, at vi aldrig bliver enige.
Vi er et europapositivt parti, som gerne ser, at samarbejdet i EU bliver udvidet og forbedret, og vi er meget glade for, at der nu er opnået et resultat.
Vi mener, at Danmark har en god og sund placering i den nye reformtraktat, også med vores 13 parlamentsmedlemmer.
Det er ikke udtryk for, at vores eller de andre mindre landes indflydelse er udvandet, men udtryk for, at der nu er 27 lande, som skal finde en fælles form at samarbejde på.
Johs. Poulsen (RV), 2007-10-23:
Det Radikale Venstre er positiv over for lovforslaget og positiv over for alle lovforslagets elementer.
Men jeg vil også godt med det samme i forbindelse med den debat, der har været, om, hvorvidt vi skulle opdele lovforslaget i flere dele - for at flere partier kunne få lejlighed til at stemme for de dele af lovforslaget, som de holder af - sige, at det vil vi være positive over for.
Hvis det kan lade sig gøre efterfølgende, ser vi gerne, at man laver en sådan opdeling.
Nu er det jo allerede gennemgået ret detaljeret, hvad alle elementerne i lovforslaget indeholder, og jeg skal derfor spare Folketinget for en gentagelse, men blot nævne, at vi i Det Radikale Venstre faktisk lægger meget vægt på den modernisering, der sker, af mulighederne for at kunne afgive sin stemme.
Der har været nogle hindringer af forskellig karakter ved afgivelse af stemme, som kan elimineres, og som måske endda helt kan fjernes for alles vedkommende.
Vi vil også gerne understrege det element, som Socialdemokraterne påpegede, nemlig at der for hjemløse måske er nogle muligheder for også at styrke deres mulighed for at kunne afgive stemme i forbindelse med diverse valg.
Vi er på samme måde optaget af, at alle får den principielle mulighed, og at der ikke er fysiske eller andre hindringer, som gør, at man ikke kan afgive sin stemme, og derfor mener vi, at vi i udvalgsarbejdet må se på at få de ting så at sige moderniseret helt frem til i dag.
Med de bemærkninger kan vi anbefale, at man oversender forslaget til udvalgsarbejdet, og vi er som sagt positive over for elementerne i forslaget.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-10-23:
Jeg er uenig med spørgeren i, at den tidligere forfatningstraktat og den nuværende reformtraktat overhovedet er den samme traktat.
Det er to vidt forskellige stykker papir, det er to vidt forskellige aftaler.
Vi har nu en traktat, som har at gøre med, at de 27 lande skal kunne fungere inden for rammerne af Fællesskabet, og der skal træffes aftaler om, hvordan det nye Fællesskab skal fungere.
Det er det, man har gjort med reformtraktaten.
Den danske regering har jo været positiv over for denne proces; positiv over for, at EU skal spille en større rolle på den internationale bane; positiv over for, at EU også skal markere sig positivt på det udenrigspolitiske område på en række felter, og også positiv over for, at antallet af europaparlamentsmedlemmer har måttet reduceres til 13.
Det er en naturlig proces.
Rune Lund (EL), 2007-10-23:
Må jeg sige til hr. Christian Wedell-Neergaard, at jeg bestemt er europapositiv.
Men nu er Europa og EU jo ikke det samme, og man kan da godt vurdere og have en mening om, hvorvidt den EU-forfatning, der foreligger nu i en ny og kosmetisk anderledes udgave, men som i essensen stadig er det, som hollænderne og franskmændene stemte nej til, er et skridt i den forkerte eller i den rigtige retning.
For mig at se er den helt klart et skridt i den forkerte retning, bl.a. fordi både Danmark og andre mindre lande får mindre indflydelse til fordel for de store lande.
I den situation synes jeg, at man som dansk regering og også som et lille land skulle gå aktivt ind i forhandlingerne og se på, hvordan man kunne ændre det billede.
Vi er i en situation, hvor forhandlingerne faktisk ikke er slut, det er jo tydeligt, når italienerne åbner diskussionen, og derfor synes jeg, at den danske regering skulle gå ind og sige: Vi er med i den diskussion, og vi vil diskutere, hvordan mindre lande kan få større indflydelse.
Det synes jeg er ærgerligt, og jeg synes også, det er dybt besynderligt.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-10-23:
Jeg vil sige med det samme, at Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget i sin helhed, således som det er fremsat.
Så vil jeg sige, at det er klart, at vi i Det Konservative Folkeparti støtter armslængdeprincippet.
Det skal være således, at man ikke på nogen måde kan sætte spørgsmålstegn ved en ministers habilitet i behandlingen af en sag, og lovforslaget her er jo en videreførelse af en diskussion, som vi allerede har haft én gang, nemlig drøftelserne i forbindelse med B 37, hvor vi snakkede om nedsættelse af et uafhængigt organ til godkendelse af partinavne.
Nu foreligger forslaget så, og det siger, at godkendelse af partinavne skal gives af Valgretsnævnet, som samtidig skifter navn til Valgnævnet.
Diskussionen opstod jo i forbindelse med godkendelse af et partinavn, som lå direkte op ad navnet Venstre, Danmarks Liberale Parti.
Der var en ansøgning fra et parti, der ville hedde Liberalisterne.
Det er ikke, fordi jeg vil reklamere for Liberalisterne, men jeg vil sige, at jeg har set, at der faktisk findes en hjemmeside, ligesom partiet udsender pressemeddelelser og meget andet.
På den måde kan man sige, at navnet er blevet godkendt, fordi det ikke kan forveksles med andre partinavne.
Det er vigtigt, at der ikke kan ske den forveksling, og vurderingen heraf kan bedst ske i et uafhængigt nævn, som varetager den opgave at godkende nye partinavne.
Samtidig er proceduren jo strammet op, så man ikke har de nye partinavne til evig arv og eje.
Indledningsvis får man en tilladelse, som er gældende i 3 år, og det bliver gjort sværere at få tilladelsen forlænget, medmindre man opfylder særlige kriterier.
Dermed slipper vi jo for, at et parti kan tage et godt partinavn, som det efterfølgende kan have i årevis uden at foretage sig noget aktivt, og jeg synes, det er en god ting, at det på den måde sikres, at et partinavn ikke er til evig arv og eje.
Med hensyn til de øvrige dele af lovforslaget har antallet af danske europaparlamentsmedlemmer allerede været diskuteret.
Antallet nedsættes fra 14 til 13 i forbindelse med Rumæniens og Bulgariens indtræden i EU og deres repræsentation i Europa-Parlamentet.
I den nye reformtraktat er der jo lagt op til, at antallet af danske europaparlamentsmedlemmer skal være 13.
Det har været diskuteret, om vi ikke kunne gøre det samme som Italien, men det tror jeg altså ikke på, for i forbindelse med de seneste drøftelser om reformtraktaten gjorde man det, at man ikke talte formanden med i antallet af medlemmer af Europa-Parlamentet.
Dermed gik man fra 750 til 751 medlemmer.
Vi kan støtte den måde, reglerne er ændret på, for vi mener, det giver en god mulighed for, at bl.a. beboerne på kvindekrisecentrene får mulighed for at brevstemme.
De skal altså ikke udsættes for yderligere fare, så det er en god og social foranstaltning.
Jan Petersen (S), 2007-10-23:
Jeg undrer mig stadig væk over prioriteringen.
Det synes hr. Messerschmidt og andre ikke er interessant.
Det, der er interessant, er at føre en diskussion om en beslutning, der er truffet, og hvor der så kommer en konsekvensrettelse.
Og hvis der i de forhandlinger, der pågår, bliver tale om et nyt dansk tal, så kommer der vel lovforslag fra indenrigsministeren, der så retter det også.
Jeg synes ikke, den her sag er større.
Jeg er sådan set ikke indstillet på i et lovforslag om en ændring af valgloven at føre den store diskussion med dem, der konsekvent modarbejder en fornuftig udvikling i Europa med dansk deltagelse.
For det er jo det, man har gang i.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-10-23:
Og jeg kan virkelig se noget skidt i, at Danmarks indflydelse i EU bliver reduceret, samtidig med at japartierne fra Socialdemokratiet, Venstre, Konservative osv. render rundt og siger, at det her vil være den store forbedring for demokratiet.
Samtidig med det kan vi se, at vi både i Ministerrådet, i Kommissionen og altså nu med forslaget her, som vi behandler i dag, får mindre indflydelse i Europa-Parlamentet.
Der er det bare, at jeg undrer mig over, hvordan det kan være, at det store oppositionsparti - i hvert fald stadig væk største oppositionsparti - ikke griber chancen for at advokere imod, at man fra regeringens side har fremsat et forslag, som bygger på data, der er fra forhandlinger, der ikke er afsluttet.
Når Italien kan få restitueret sig og få flere parlamentsmedlemmer, kræver det da en meget defaitistisk tilgang til tilværelsen at tro, at vi i Danmark ikke også skulle kunne det.
Kan hr. Jan Petersen ikke give mig ret i det?
Rune Lund (EL), 2007-10-23:
Jeg takker for støtten til opdelingen af forslaget.
Det vil vi sætte stor pris på, sådan at vi fra Enhedslistens side kan stemme for de rigtig positive dele af det her lovforslag, som der vitterlig er, og så vi kan få lov til at stemme imod den del af forslaget, som går ud på, at Danmark skal have færre medlemmer af Europa-Parlamentet ved at gå fra 14 til 13, uden at forhandlingsforløbet er afsluttet, hvilket jeg synes er dybt mærkværdigt.
At man går ind for det, uden at nogen forhandlinger er afsluttet, er det ikke en mærkelig forhandlingstaktik?
Det, jeg vil spørge ordføreren om, er sådan set det samme, som jeg har stillet spørgsmål om til de andre ordførere, nemlig forslagets anden del, som Enhedslisten ikke kan støtte.
Forslagets anden del handler om, at Danmark går fra 14 til 13 medlemmer af Europa-Parlamentet.
Det synes jeg er politisk problematisk, for det er udtryk for en tankegang om, at mindre lande skal have mindre indflydelse til fordel for de større lande.
Det er en magtcentralisering, som er endnu et skridt i retning af opbygningen af EU som en udemokratisk forbundsstat.
Det er den ene ting, og her bliver hr. Christian Wedell-Neergaard og jeg aldrig enige.
Den anden ting er, at jeg synes, det er fuldstændig tåbeligt i en situation, hvor der åbenlyst foregår forhandlinger i EU om, at der skal kunne rykkes op og ned på det antal medlemmer af Europa-Parlamentet, som de enkelte lande har.
Hvordan kan man fra Danmarks side, inden forhandlingerne er endeligt afsluttet - og de afsluttes først i december - gå ud og sige: Ja, ja, vi accepterer bare at gå fra 14 til 13 medlemmer?
Synes ordføreren ikke, at det er en dårlig forhandlingsstrategi?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2007-10-23:
Jeg skal gøre det meget, meget kort, for skiftende ordførere har jo næsten i detaljer gjort rede for de fire elementer, som lovforslaget her rummer.
Jeg kan konstatere, at for de tre elementers vedkommende, som jo, kan man sige, meningsfuldt kan være genstand for en debat i salen her i dag, er der opbakning til lovforslaget.
Jeg har også noteret mig den vinkel, som hr. Jan Petersen sætter på det i forhold til afgrænsningen af botilbud.
Det synes jeg egner sig til at blive drøftet nærmere under udvalgsarbejdet.
Tilbage står i virkeligheden så denne tvist om, hvorvidt vi skal tage konsekvensen af de traktater, vi ratificerer, eller ikke tage konsekvensen af dem.
Det forekommer mig at være en lidt meningsløs debat, for faktum er jo, at der er forhandlet en traktat på plads med en tilhørende akt om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse til Den Europæiske Union.
Den udvidelsestraktat med tilhørende udvidelsesakt, som indebærer, at den danske repræsentation i Europa-Parlamentet går fra 14 til 13, er blevet godkendt og ratificeret af Danmark efter en procedure her i Folketingssalen.
Det ville sådan set, mener jeg, være tjenesteforsømmelse af allerhøjeste grad, hvis jeg mødte op her i Folketingssalen med et udspil til lov om valg til Folketinget, lov om valg til danske medlemmer af Europa-Parlamentet og lov om kommunale og regionale valg uden også at stille forslag om, at vi som konsekvens af de aftaler, vi har indgået, og som Folketinget har godkendt, sørger for, at paragrafferne er i orden.
Så jeg mener slet ikke, det her element er til nogen form for diskussion, og derfor må jeg sige, at hele ideen om at dele lovforslaget også for at sige det ligeud forekommer noget søgt.
Det, der kan gøres til genstand for en debat i sin substans her, når vi snakker om den danske valglov, er de øvrige tre elementer, som jeg fornemmer der er bred opbakning til.
Og givet at der er det, går jeg også ud fra, at et enigt Folketing vil kunne støtte det her lovforslag.
Så kan man have andre holdninger til nogle fremadrettede drøftelser eller nogle bagudrettede drøftelser i EU, og dem må man så tage i de særlige fora, der er indrettet til det, når regeringen skal gives mandat m.v.
Hvis man påvirker den proces, med det resultat at Danmark pludselig er i en situation, hvor vi fordobler antallet af europaparlamentarikere, skal jeg nok love at møde op med et lovforslag, efter hvilket vi så også i den danske lovgivning sørger for, at vi vælger et dobbelt antal europaparlamentarikere.
Indtil da tror jeg det vil være fornuftigt, at vi vælger det antal, som vi via internationale traktater har skabt mulighed for at vi kan vælge.
Med det stiller jeg mig til rådighed for en forhåbentlig hurtig og effektiv udvalgsbehandling, der kan munde ud i, at et enigt Folketing kan støtte det her lovforslag.
Jan Petersen (S), 2007-10-23:
I den sammenhæng her er det valgloven, vi taler om.
Og vi står med en rettelse, der er en konsekvens af beslutninger, som vi er enige i er truffet.
Så kommer der formentlig også et lovforslag på et tidspunkt, der så giver et nyt antal danske parlamentsmedlemmer i Europa-Parlamentet, hvis der er tale om det.
Jeg må undre mig en smule over både Dansk Folkepartis og Enhedslistens prioritering af emnerne i det her lovforslag, som der er tale om, nemlig at det vigtigste er at angribe en konsekvensrettelse af noget, man kan diskutere og føre konflikter på andre steder.
Men der, hvor der er en substantiel ændring af valgloven, som man som valglovsordfører kunne forholde sig til, er der, hvor der tilsyneladende sker en forskelsbehandling af de hjemløse.
Men prioriteringen er tilsyneladende anderledes.
Rune Lund (EL), 2007-10-23:
Jeg synes, det er interessant, hvad hr. Jan Petersen siger, for det er jo ikke mig, der har åbnet op for, at Nicetraktaten skal genforhandles på den måde, som det er sket i forbindelse med italienernes krav, og som har resulteret i et ekstra medlem af Europa-Parlamentet.
Det er italienerne, der er kommet på banen, og den danske regering har accepteret, at Nicetraktaten er blevet genåbnet, og at et stort land som Italien har fået et ekstra medlem af Europa-Parlamentet.
Det er sket i forståelse med japartierne, bl.a. Socialdemokraterne, som hr. Jan Petersen jo faktisk er medlem af, så det er jo ikke mig, der går ind og genåbner en traktatforhandling for at give de store lande mere magt på bekostning af de små, det er da Socialdemokraterne og hr. Jan Petersen.
Jeg synes da, at Socialdemokraterne og hr. Jan Petersen og Socialdemokraternes repræsentanter i Europa-udvalget skulle have sagt: Den danske regering nedlægger veto mod en sådan ændring af traktatgrundlaget; det kan vi ikke være med til.
Og formelt set kunne italienerne ikke være kommet igennem med det.
Så det ikke mig, der har et problem her, det er Socialdemokraterne.