runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Maja Panduro (S), 2012-04-17:
Jeg tror, at det er en forsimplet måde at stille det op på – eller det ved jeg at det er.
Jeg tror, at spørgeren bliver nødt til at forholde sig til, at vi fremover kommer til at mangle hænder også i ældreplejen.
Der vil jeg bare til enhver tid hellere bruge det sæt varme hænder til at varetage den ældres personlige pleje og til at drage omsorg for den ældre end til f.eks. at holde fast om et støvsugerrør, hvis jeg har en maskine, der kan gøre det lige så fint, eller til at vaske op, hvis jeg i stedet for kan stille en opvaskemaskine op hjemme hos den ældre.
Sådan tror jeg faktisk også, at de ældre selv vil have det – sådan tænker jeg, at jeg i hvert fald selv vil have det, hvis jeg engang får brug for hjælp.
Jeg vil da hellere have, at jeg kan få en ordentlig pleje og så måske faktisk selv bestemme, hvornår der skal støvsuges, fordi der er en knap, jeg kan trykke på.
Jeg tror, at der er lige så mange forskellige behov, som der er plejekrævende ældre, men det er forsimplet at stille det op, som om vi skal vælte ind i de ældres hjem med sådan nogle ottearmede robotstøvsugere, og at de aldrig mere skal se et menneske.
Man skal måske også passe på med ikke at få det fremstillet sådan, at de folk, der sidder i kommunerne, er sådan dårlige mennesker, der bare vil fratage de ældre al personlig hjælp.
Det tror jeg egentlig ikke er tilfældet.
Morten Marinus (DF), 2012-04-17:
Nu er hele debatten om bl.a. robotstøvsugere lang, og vi kan jo godt stå her og diskutere, om den er lige så brugbar som en almindelig støvsuger, om det er lige så hygiejnisk, og om den kommer lige så godt ud i krogene.
Men det vil jeg såmænd ikke.
Hjemmehjælperen tjekker, hvordan de ældre har det både rent socialt og sygdomsmæssigt, og den kontakt vil de altså ikke få, hvis man også skærer den her form for hjælp væk, men man kan jo se tingene på forskellig måde.
Maja Panduro (S), 2012-04-17:
Det er rigtigt, at den socialdemokratisk ledede regering ikke har tænkt sig bare at smide tøjlerne og sige, at kommunerne må gøre, præcis hvad de vil, og det tror jeg ikke der er nogen der synes er en god idé.
Men netop derfor er det jo også temmelig vigtigt, at vi netop, som vi gør nu, sætter os ned og diskuterer, hvordan vi så prioriterer midlerne, hvordan vi måske kan gøre det bedre, end vi har gjort det hidtil, og hvordan vi får prioriteret, sådan at vi får lavet den rigtige pleje, så der er de tilbud til den ældre, som der er brug for, frem for at bruge pengene og kræfterne på kontrol.
Så må jeg bare sige, at når den tidligere regering jo f.eks. foreslog nulvækst og vi oplevede Venstres gruppeformand i sidste uge være ude og sige, at det skulle vi blive ved med, og at det ville være smaddergodt, så er det ikke en økonomisk politik, som jeg har lyst til at videreføre eller tænkt mig at videreføre, for det ville medføre meget voldsomme besparelser og fyringer ude i kommunerne.
For selv om man fra den tidligere finansministers side formåede at få lavet et eller andet glansnummer, hvor nulvækst bare var, som det plejede at være, altså status quo, så er det jo ikke rigtigt.
Kim Andersen (V), 2012-04-18:
Men det er vi jo nu engang.
Det er virkeligheden, det er jo den, som ansvarlige partier må forholde sig til, og det er så det, vi har forsøgt at afværge ved at have bankpakke I, bankpakke III, IV og lad os så kalde det bankpakke V også, det skal ikke skille os ad.
Det er jo et forsøg på at håndtere en situation, som bestemt ikke er optimal og bestemt ikke er tilsigtet eller ønsket.
Men der er altså hjemmel i lovgivningen og i diverse pakker, og det, det drejer sig om nu, er at give en hjemmel til, at Finansiel Stabilitet kan agere på statens vegne, som det også er forudsat at Finansiel Stabilitet skal kunne gøre i forhold til de dispositioner, der er truffet omkring FIH for at undgå, at FIH-situationen får en afledt virkning, som kan få uoverskuelige konsekvenser for pengeinstitutter, men så sandelig også for virksomhederne og for arbejdspladserne her i landet.
Frank Aaen (EL), 2012-04-18:
Jeg har forstået, at ministeren støtter det forslag, der er lagt frem i Finansudvalget.
Det gør vi ikke, men det har jeg forstået at ministeren gør, så ingen problemer med det, men jeg er uenig.
Nu spurgte jeg jo sådan set om noget, der slet ikke kom noget svar på.
Hvis vi tæller op, og det er jo et svar fra ministeren selv, hvad der er kommet af aktstykker, lovforslag, initiativer fra Nationalbanken og initiativer fra ECB, altså eurobanken, for at redde bl.a. danske banker, kommer vi op på et tal, der ligger over 20.
Så spørger jeg bare: Hvor mange flere initiativer af den slags kan vi regne med der kommer fra regeringen?
Ole Sohn (SF), 2012-04-18:
Det kan jeg ikke give noget svar på.
Det afhænger jo helt af den økonomiske og finansielle situation i Europa.
Det ville efter min opfattelse være særdeles uansvarligt, hvis en regering og et Folketing lod stå til, hvis man kunne se, at Danmark blev ramt af en finansiel uro, som betød, at arbejdspladser måtte lukke, som følge af at et ansvarligt Folketing bare satte sig på halen.
Derfor mener jeg, det helt afgørende er, at vi kan styre Danmark igennem den økonomiske krise, der er i Europa, på en måde, som giver færrest mulige gener for danske virksomheder og dermed for danske lønmodtageres beskæftigelse.
Det er for mig helt afgørende.
Man kan jo ikke spå om fremtiden.
Hvis man endelig skal sige noget, er det, at man kan se på en række indikatorer, at vi er dernede, om ikke i bunden, men i hvert fald dernede, hvor vi kan se lidt lys forude i dansk økonomi.
Det er jo et positivt tegn, som forhåbentlig kan fortsætte.
Det tror jeg bl.a. skyldes, at vi har haft de her bankpakker, som har kunnet sikre, at krisen ikke blev værre i Danmark, end tilfældet har været.
Frank Aaen (EL), 2012-04-18:
Jeg har forstået, at Venstre også synes, det er i orden at støtte det, at vi så efterhånden er kommet op over 20 bankpakker og andre initiativer for at redde den finansielle sektor i Danmark.
Det har jeg fanget.
Synes Venstre så, at lovgrundlaget for, at staten køber ejendomme for 17 mia. kr., der ikke er så meget værd, at de kan sælges på det almindelige marked – det er derfor, det hedder værdiforringede – er i orden?
Mener Venstre virkelig, det er i orden at give regeringen lovhjemmel til at købe værdiforringede ejendomme for 17 mia. kr. uden en egentlig lov om det i Folketinget?
Er det virkelig noget, der bare kan vedtages i Finansudvalget?
Der er ikke nogen hjemmel.
Jeg kender ikke nogen lov, hvor der står, at staten må give 17 mia. kr. for noget, der ikke er 17 mia. kr. værd.
Hvis ordføreren mener, der er sådan en lov, så vil jeg gerne høre om den, for så har jeg et par ting, jeg også gerne vil sælge.
Men staten må da ikke købe ting til en pris, der er højere end det, de er værd.
Det er også derfor, man går i Finansudvalget og beder om at få opbakning til det.
Men er det virkelig korrekt opfattet, at Venstre synes, det er i orden, at en så stor disposition som køb for 17 mia. kroner bare kan gennemføres ved et hemmeligt aktstykke, der i virkeligheden skulle have været vedtaget bag lukkede døre i Finansudvalget før påske?
Er vi kommer så langt ud, at Venstre synes, det er i orden, at regeringen og ministeren bruger 17 mia. kr. i hemmelighed og bag lukkede døre, og at det kun er på grund af Enhedslisten, at der overhovedet kommer en debat om det her i Folketingssalen?
Kim Andersen (V), 2012-04-18:
I Venstre ønsker vi at medvirke til, at der er maksimal stabilitet på de finansielle markeder, og vi søger og ønsker at medvirke til at sikre så stabile vilkår som overhovedet muligt, både for indskydere og for låntagere i de forskellige institutter.
Ligesådan ønsker vi, at der skal være maksimal stabilitet for såvel private som virksomheder i samarbejdet med den finansielle sektor.
Det er klart, at med den krise af international karakter, vi har været udsat for, har der jo været turbulens, og det har der også været i den finansielle sektor her i landet.
Der har vi fra første færd ønsket at skabe størst mulig tryghed og sikkerhed ud fra de overordnede principper, jeg lige har skitseret.
Vi kan ikke støtte det her forslag.
Det er altså en bevillingsmæssig hjemmel, der skal gives, idet den formelle materielle hjemmel til at foretage denne transaktion er til stede i gældende lovgivning.
Vi mener, at det er en hensigtsmæssig måde at gøre det på, og der er ingen grund til at skabe fornyet usikkerhed omkring behandlingen af det aktstykke eller om FIH-situationen i det hele taget ved at trække aktstykket.
Derfor kan vi ikke medvirke til at lægge stemmer til forslaget her.
Ole Sohn (SF), 2012-04-18:
Nu ved jeg godt, at der er en debat om, hvorvidt den seneste pakke er en decideret bankpakke, eller om det er det, som vi selv skitserer den som, nemlig en udviklingspakke, for det afgørende i den seneste pakke, som forligskredsen har lavet, går jo på at skabe udvikling, bl.a. i EBH og få den rekonstrueret på en måde, så den kommer tilbage til sin styrkeposition, som en bank, der servicerer og faciliterer små og mellemstore virksomheder med den nødvendige kredit, for at de kan udvikle sig.
Det synes jeg på sin vis er et af de mere positive elementer igennem de seneste år.
Men når det er sagt, vil jeg gerne sige, at den række af bankpakker, der er blevet lavet, jo har haft det primære formål at undgå, at der skete en nedsmeltning af dansk erhvervsliv med den konsekvens, at der blev tabt i tusindvis af arbejdspladser, som ville være fulgt i kølvandet, hvis Folketinget ikke havde udvist politisk handlekraft.
Så jeg mener, at det, der er sket med den forligskreds bag bankpakkerne, er, at det har været med til at sikre, at vi trods alt overordnet set har en sund finansiel sektor, som har kunnet sikre, at væksten i Danmark ikke led så stort et knæk som andre steder i Europa.
Frank Aaen (EL), 2012-04-18:
Der er her i Folketinget igennem årene efterhånden behandlet eller diskuteret mere end 20 bankpakker, enten lovforslag, aktstykker, der vedtages i Finansudvalget, eller initiativer, som er vedtaget af Nationalbanken, der jo går ud over, hvad overskud vi måtte få fra Nationalbanken – altså mere end 20 forskellige bankpakkeinitiativer.
Hvor mange flere regner ministeren med at fremsætte?
Ole Sohn (SF), 2012-04-18:
Aktstykket, som Enhedslisten opfordrer regeringen til at trække tilbage, omhandler statens muligheder for at indgå aftale med FIH om at overtage en række værdiforringede aktiver efter den model, som vi er blevet enige om i forligskredsen bag bankpakkerne.
FIH Erhvervsbank har en betydelig fundingudfordring i forbindelse med udløbet af de individuelle statsgarantier i 2012 og 2013, og med aktstykket og modellen heri udviser vi efter min mening både rettidig omhu og politisk handlekraft i stedet for at sætte os tilbage og afvente, om det må lykkes FIH at komme i mål med den ellers påtænkte kraftige balanceslankning.
For en sådan kraftig balanceslankning ville være forbundet med en række ulemper: Den ville bl.a. kunne svække andre pengeinstitutter, der er involveret i de samme engagementer, hvorved risikoen for staten for tab på individuelle statsgarantier og statslige kapitalindskud i de pågældende institutter ville blive forøget.
Det skal så i øvrigt også bemærkes, at modellen i modsætning til, hvad der står i beslutningsforslaget, ikke forlænger statslige garantier med et stort milliardbeløb frem til udgangen af 2019.
Der er således ikke nye statsgarantier involveret i modellen, og de eksisterende garantier bliver ikke forlænget.
Så med modellen er staten ikke stillet ringere end i dag, og på den baggrund kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.
Karsten Lauritzen (V), 2012-04-18:
Ja, det er jo sådan, det er med en hasteforespørgsel.
Det er dog sådan, at en politisk debat, hvor der kun er 2 timer til rådighed, ikke nødvendigvis kan give svar på alle spørgsmål.
Det har denne forespørgselsdebat heller ikke givet.
Der er mulighed for at fortsætte den i samråd og andre steder.
Jeg kan i hvert fald sige for Venstres vedkommende – ikke for alle partierne bag forespørgslen – at vi ikke føler, at der er svaret på alle spørgsmål, og at debatten har været fyldestgørende.
Så vi vil selvfølgelig forfølge den her sag yderligere.
Jeg vil godt sige, at der er fuldstændig enighed om, at der ikke er nogen, der har noget at udsætte på PET's nuværende ledelse eller tidligere ledelser.
Det, der er blevet diskuteret, er politiske implikationer.
Det er, hvilke politiske beslutninger der blev truffet.
Den øverste chef for Politiets Efterretningstjeneste er landets justitsminister, og det, vi har villet have en sikkerhed for, er, at der ikke er foregået noget, som ikke er ifølge reglerne og retningslinjerne.
Jeg kan oplyse, at en advokatundersøgelse ifølge Advokatrådets retningslinjer ikke kun baserer sig på skriftligt materiale, men også kan indeholde samtaler med centrale folk.
Så det kan man jo ikke gøre med et skriftligt materiale.
Man bliver nødt til at gøre det via snak, mundtlig samtale, vidneafhøringer, hvis man skal til bunds i den her sag.
Men det har der altså ikke været et ønske om.
Der har været en del diskussion om fortæringen i Justitsministeriet.
Det er jo mindre relevant for diskussionen, men jeg skal dog alligevel som en lille sjov ting oplyse, at politiforhandlingerne sluttede af med, at man fik bøf.
Der var Enhedslisten jo heller ikke med, og det er jo ærgerligt, for det var ganske udmærket.
Men der havde vi jo så lavet det, vi betegnede som et godt forlig.
Det kan være, det var derfor, at der ikke var fortæring til mødet mellem Enhedslisten og regeringen; det skal jeg ikke komme ind på.
Så skal jeg sige, at vi selvfølgelig vil forfølge den her sag.
Afslutningsvis skal jeg selvfølgelig takke for besvarelsen.
Selv om statsministerens besvarelse var en smule kort, skal jeg da kvittere for besvarelsen alligevel.
Og som den afsluttende ting skal jeg sige til hr. Holger K. Nielsen, der var oppe på den store klinge så at sige, og brugte ord, som jeg slet ikke vil bruge fra Folketingets talerstol, og som jeg synes – selv om der er en aldersforskel mellem hr. Holger K. Nielsen og mig – er en smule uartige.
Men jeg er et ungt og dog storsindet menneske, og den, man tugter, elsker man.
Om jeg vil have hr. Holger K. Nielsens og SF's kærlighed, er så et af de ubesvarede spørgsmål.
Jeg vil langt hellere have nogle svar, som SF ikke ønsker kommer frem, men som vi dog er nogle partier der vil forfølge, så vi kan få klarlagt, hvad der præcis er sket, og hvilken politisk beslutningsproces der har været forud for makuleringen af vigtige oplysninger tilbage i 1996.
Når det er sagt, skal jeg sige tak for den debat – også en udmærket debat – som vi har haft her i Folketingssalen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-04-18:
Jeg mener sådan set, at regeringen – i hvert fald Socialdemokraterne – gør efterretningstjenesten en bjørnetjeneste i ordets klassiske forstand: Man tror, man hjælper, men det gør man ikke, for man har stillet spørgsmålet på en måde, så der kun kan komme et svar, og derfor er svaret ikke særlig interessant.
Altså, den måde, man gør det her på, svarer til, at jeg spurgte et af hr. Ole Hækkerups tre børn: Vil du have et stykke slik?
Og så tror jeg godt jeg kender svaret; det ville være ja.
Men sådan er det bare.
Og når man stiller et spørgsmål, hvor man kender svaret, er det uinteressant at stille spørgsmålet, og jeg synes bare, jeg vil ønske ordføreren og resten af regeringen tillykke med, at man har snøret Enhedslisten, men jeg synes, det er ærgerligt for det, der egentlig var det interessante i det her.
Ole Hækkerup (S), 2012-04-18:
Men hvis undersøgelsen kommer frem til, at alt er gået efter bogen, er det jo også interessant, fordi det betyder, at vi kan få lagt de antydninger eller mytedannelser, der er om, at Politiets Efterretningstjeneste ikke skulle have gjort tingene efter bogen, men skulle have taget alle mulige politiske hensyn, i graven med det samme.
Det var lige præcis der, jeg var så glad, da hr. Simon Emil Ammitzbøll tidligere i debatten sagde, at han også tog afstand fra alle disse konspirationsteorier.
Det er jo lige præcis det, vi vil kunne opnå, hvis det, som hr. Simon Emil Ammitzbøll tror vil ske, sker, nemlig at det her viser, at der ikke er noget at komme efter, og at den danske efterretningstjeneste har overholdt alle regler.
Ville vi i så fald faktisk ikke have gjort efterretningstjenesten en enorm tjeneste ved at have sørget for, at det er blevet fuldstændig kortlagt, så man er fri for lige præcis konspirationsteorierne, så man er fri for mytedannelser?
Og er det ikke lige præcis her, hr. Simon Emil Ammitzbølls og mit parti har en fællesmængde?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-04-18:
Problemet er, at man har stillet et spørgsmål, som man godt kender svaret på.
Som man råber i skoven, får man svar, og man har åbenbart råbt i en ekkodal, så man allerede nu ved, hvad der bliver svaret til efteråret.
Kim Andersen (V), 2012-04-18:
Jamen det er ikke rigtigt, at det er i hemmelighed og bag lukkede døre.
Det her er altså en del af en aftale, som har været publiceret, efter at forligskredsen havde forhandlinger om det og besluttede det i marts på en række møder hos erhvervsministeren.
Der er ingen tvivl om, at det, vi snakker om her i forhold til Finansudvalget, er at få den bevillingsmæssige dækning.
Hjemmelen til at foretage transaktionen via Finansiel Stabilitet er naturligvis til stede.
Men det er da ikke nogen ønskesituation.
Det her er ikke noget, vi har stået på tæer for at nå frem til.
Det er da noget, vi gør, fordi vi synes, det er nødvendigt, og for at begrænse nogle risici, som man ellers kunne se i horisonten.
Frank Aaen (EL), 2012-04-18:
Nu er der vel ikke meget surmuleri i hele tiden at komme og få en debat hernede i salen om de ting, man laver.
Man må jo kunne tåle lidt kritik uden at sige, at det er surt.
Altså, det, der sker nu med bankpakkerne, er jo, at man bare genrejser den gamle finansielle sektor til fordel for aktionærerne i den finansielle sektor i stedet for at sige, at det jo gik galt, og at det gik fallit, og at man derfor gerne vil lave nogle helt andre principper for, hvordan man sikrer en ordentlig finansiel sektor i Danmark.
Jeg kan ikke forstå, at Dansk Folkeparti ikke syntes, det var vigtigere at tage den principielle debat og forandre tingene i stedet for bare at genrejse det gamle, der var faldet.
Så har jeg bare noteret mig, at Dansk Folkeparti åbenbart synes, det er forkert at gå efter de multinationale selskaber, der ikke betaler skat, og andre store selskaber, der betaler for lidt i skat.
Men det er jo Dansk Folkepartis valg, og det er også helt i orden, men det er ikke vores.
Benny Engelbrecht (S), 2012-04-18:
Det er tredje gang, vi står med et beslutningsforslag her i Folketinget, som er fremsat af Enhedslisten, og som handler om et konkret aktstykke i forbindelse med finansielle virksomheder.
Jeg har sagt det ved tidligere lejligheder, men jeg vil sådan set gerne gentage det, nemlig at jeg har stor respekt for, at Enhedslisten vælger at anvende dette parlamentariske instrument til at gøre det, som jeg kan forstå er at skabe åbenhed omkring den proces, der foregår i Finansudvalget.
Det er selvfølgelig rimeligt.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at Socialdemokraterne føler sig godt dækket ind af den tale, som ministeren holdt indledningsvis i forhold til beslutningsforslaget, og som sådan har jeg ikke meget at tilføje til det.
Jeg synes dog på baggrund af den dialog, der var med Venstres ordfører, at jeg vil understrege, som jeg også mener ministeren gjorde det, at afviklingen af de aktiver, som Finansiel Stabilitet overtager, jo sker for FIH-koncernens egen regning og risiko, og dermed stiller den model, som vi anvender, ikke staten ringere end i dag – det er nok så væsentligt i den her sammenhæng Så summa summarum: Som ved andre lejligheder vil jeg gerne slå fast, at Socialdemokraterne selvfølgelig bakker op om de aftaler, der er truffet i bankforligskredsen.
Det gjorde vi før valget, og det gør vi naturligvis også nu, hvor vi selv har overtaget ansvaret.
Jeg er stadig væk glad for, at der er en bred forligskreds, som er parat til at handle, når det er nødvendigt.
Og i forbindelse med udviklingspakken og ikke mindst de aktstykker, som er fulgt deraf, har det jo tydeligt vist sig, at der har været brug for handling, og derfor bakker vi selvfølgelig også op om det.
Det betyder også, at vi ikke kan støtte Enhedslistens beslutningsforslag, og jeg skal meddele fra Det Radikale Venstres ordfører, hr. Andreas Steenberg, at Det Radikale Venstre heller ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Frank Aaen (EL), 2012-04-18:
Jo, det er jo rigtigt, at jeg har stillet mere end 20 spørgsmål til det her aktstykke, så jeg er nok kommet lidt dybere ned i det.
Jeg har f.eks. stillet et spørgsmål, der har handlet om, om det overhovedet er lovmedholdeligt, at man med et aktstykke i Finansudvalget for 17 mia. kr. køber ejendomme, der ikke er 17 mia. kr. værd.
Jeg synes da måske, det havde været meget relevant, hvis man i forligskredsen havde stillet det spørgsmål, om det overhovedet er i orden, at skatteyderne skal købe nogle ejendomme med den risiko, der er forbundet med det, når man ikke regner med, at ejendommene er de penge værd, som man giver for dem.
Så kan man sige, at der godt nok er en garanti, men sådanne garantier har det jo med at fordufte, hvis pengene fordufter.
Så det er 17 mia. kr., der er forbundet med en risiko, og jeg siger bare, at jeg synes, det undrer mig, at der i forligskredsen ikke er en mere principiel debat om, hvad det er, man vil gøre med den danske finansielle sektor, ud over sådan et par relativt ydmyge spørgsmål, som der har været stillet.
Annette Vilhelmsen (SF), 2012-04-18:
Jeg kan på SF's vegne jo sige, at vi er i den heldige situation, at vi nu både er en del af forligskredsen, og at vi så har muligheden for at have en samtale med hr. Frank Aaen, når de her aktstykker bliver fremlagt her i salen, og det sætter jeg stor pris på.
Med hensyn til antallet af spørgsmål ser jeg ikke, at der er nogen grund til at tælle spørgsmålene.
Jeg så sådan set hellere, at vi fandt ud af, hvad der er blevet stillet af kvalificerede spørgsmål, og om vi har fået nogen kvalificerede svar på de her spørgsmål.
Men hvis vi ikke havde fået svar på det, vi ønskede, så var vi heller ikke gået ind og havde peget på, at aktstykket blev, som det foreligger nu.
Så det må simpelt hen være sådan, at der her er tale om, at det er et tillidsforhold, som hr. Frank Aaen må tro på, og der går vi rimelig kritisk og med rimelig åbent sind til de her forhandlinger.
Vi stiller nogle spørgsmål, som forhåbentlig er kvalificerede, til det materiale, der er, og på den baggrund tager vi så en beslutning.
Og så er det jo også dejligt, at man her får stillet nogle spørgsmål fra hr. Frank Aaens side.
Frank Aaen (EL), 2012-04-18:
Jeg kan så forstå, at SF synes, det er vigtigt at være med, for at man kan have indflydelse på, hvad der sker.
Nu ved jeg selvfølgelig ikke, om det er SF, der har stillet et af spørgsmålene, men jeg har spurgt ministeren, hvor mange spørgsmål man fra forligskredsens side har stillet i forbindelse med det her aktstykke, der jo i virkeligheden drejer sig om 17 milliarder skattekroner.
Hvor mange spørgsmål er der fra forligskredsens side blevet stillet til regeringen, inden man sagde: O.k., det er vi med på?
Der kan man se, at der er blevet stillet fem spørgsmål, som hver har fyldt mellem halvanden og to linjer, og hvorpå der er kommet nogle relativt intetsigende svar.
Mener SF virkelig, at det er den måde, man skal behandle 17 mia. kr. på, altså ved at man stiller nogle bittebittesmå spørgsmål?
Eller er det sådan, at man i forhandlingerne har rejst nogle flere spørgsmål?