runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Joachim B. Olsen (LA), 2011-11-25:
Tusind tak.
Da Socialdemokratiet sidst havde magten i Danmark under Poul Nyrup, lavede man den her ungeindsats, altså man halverede dagpengene for unge under 25 år.
Gjorde man det for at skabe fattigdom blandt unge under 25 år, eller gjorde man det, fordi man dengang faktisk troede, at økonomiske incitamenter er vigtige for at få folk i arbejde?
Kristian Jensen (V), 2011-11-25:
Jeg har to korte spørgsmål og så et længere.
Det første korte er: Var det beløb, som ordføreren nævnte over for hr. Eyvind Vesselbo at en familie med fire børn havde, inklusive eller eksklusive tillægsydelser?
Hvad er Socialdemokraternes succeskriterie på det område?
Altså, hvor meget skal den falde, før man synes, at man har været en succes på området, hvis man mener, at julehjælpen sådan er en meget god parameter?
Personligt kan jeg stille mig tvivlende over for det, men hvis Socialdemokraterne nu mener, det er et godt parameter, hvor meget er det så?
Jeg blev faktisk meget fascineret af det spørgsmål, som hr. Joachim B. Olsen rejste, nemlig hvad forskellen egentlig er.
Jeg tror faktisk, at forskellen er, at når Socialdemokraterne sætter et beløb ned, er det for at motivere, men hvis Venstre sætter et beløb ned, er det, fordi vi er onde.
Altså, det må det være, for hele vores argumentation bag det har jo været, at et lavere beløb vil være med til at skabe en større motivation.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Nu er der en væsentlig forskel på, om man snakker om ansøgninger eller om hvem, der får julehjælp.
Det er jo ikke alle, der søger om det, der får det.
Så derfor kan man sige, at det jo er væsentligt, at man holder øje med den forskel.
Jeg tror ikke, der er afsat for mange penge i satspuljen, for den her indsats vil blive ved med at være aktuel, også i forhold til de familier, som har valgt ikke at være en del af det her samfund, eller hvor der er nogle, der ikke er en del af samfundet.
Så derfor er der stadig væk behov for at have mulighed for julehjælp, hvilket er lagt ind i satspuljen
Anni Matthiesen (V), 2011-11-25:
Mener ordføreren dermed, at vi faktisk har fået afsat for mange penge i satspuljen til julehjælp i 2012?
Jeg vil gerne følge lidt op på det spørgsmål, som fru Ulla Tørnæs stillede ordføreren.
Hun fik jo egentlig ikke et svar, for ordføreren sagde, at der vil blive væsentligt færre, der har behov for julehjælp i 2012.
Hvad mener ordføreren, når han siger »væsentligt færre«?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Vi tror stadig væk på, at satserne til unge under 25 år er et incitament til, at de skal få sig en uddannelse.
Der ville ikke være forskel på satserne, i forhold til om der var incitament til at tage et arbejde, så derfor kan jeg slet ikke se nogen problemstilling i det.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-11-25:
Det synes jeg da er noget vrøvl.
Man kan sige, at nu er der et incitament til at tage en uddannelse, fordi man ikke får en lige så høj dagpengesats, men det incitament gælder da vel på samme måde, som hvis det er, at man skal have et arbejde?
Altså, det er jo et økonomisk incitament til at gøre noget andet end ikke at lave noget.
Det er jo det, det handler om.
Det troede man dengang.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Det kunne være, at hr. Joachim B. Olsen skulle læse lidt videre i den historie, for hvis han kigger på, hvad det egentlig var, det handlede om, så vil han se, og det tror jeg der er bred enighed om i Folketinget, at når man er ung og under 25 år, er det vigtigste ikke nødvendigvis at komme ud og få et arbejde.
Det allerallervigtigste er at sikre, at de unge får en uddannelse.
Jeg tror også, det vil være for meget at tro, at den her lovgivning afskaffer fattigdom i Danmark.
Rent faktisk har vi jo mennesker, som har valgt at melde sig ud af samfundet og dermed ikke anmoder om nogen ydelser, overhovedet.
De kan jo sagtens leve i fattigdom.
I forhold til antallet af julepakker, hjælpepakker, næste år, er det bedste bud, jeg kan komme med, at der bliver færre end i år, fordi der vil være færre, der vil stå i en situation, hvor de har behov for at gå hen og bede om at få en hjælpepakke til jul.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Og nu siger fru Ane Halsboe-Larsen, at det her lovforslag vil løfte familier ud af fattigdom.
Det glæder jeg mig rigtig meget til at opleve.
Vi kan tales ved, når der er gået et år.
Vi kan se det i forbindelse med julehjælpen, når julen nærmer sig til næste år; så glæder jeg mig rigtig meget til at se, hvor mange familier der vil søge om julehjælp.
For det er jo en vigtig indikator, siger fru Ane Halsboe-Larsen, for fattigdom i Danmark.
Så jeg glæder mig rigtig, rigtig meget til at se, hvor mange familier der vil anmode om julehjælp næste år til jul.
Trine Bramsen (S), 2011-11-25:
Ja, hurra, hurra.
Nu skal vi jo lige huske på, at det ikke er mig, der står og argumenterer for, at vi skal bevare fattigdomsydelserne; det er trods alt fru Ulla Tørnæs.
Jeg vil gerne høre fru Ulla Tørnæs, om det gavner børns fremtid at vokse op i fattigdom med forældre, der hver måned kæmper for at få hver eneste krone til at række, eller om det styrker børns fremtid at vokse op i en familie, hvor der ikke er penge til basale ydelser.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Det bliver interessant næste år, når julen nærmer sig, at se, hvor mange børnefamilier der vil søge om julehjælp.
Jeg glæder mig rigtig meget til at høre om, hvor mange familier der vil søge om julehjælp, for jeg er af den opfattelse, at man selvfølgelig ikke søger om julehjælp, medmindre man mener, at man har behov for den.
Men der er en ting, som fru Trine Bramsen og jeg adskiller os fra hinanden ved, og det er kontanthjælp, starthjælp og andre offentlige ydelser, som vi diskuterer i den her sammenhæng – det er midlertidige ydelser, vil jeg sige til fru Trine Bramsen.
Så det er jo ikke sådan, at man kommer og anmoder om julehjælp flere år i træk.
Sådan mener jeg ikke at det bør være, og sådan skal det ikke være.
Vi har fået en god regering, der sørger for, at der ikke længere er fattigdom i Danmark.
Hurra, hvor det går, vil jeg sige til fru Trine Bramsen.
Trine Bramsen (S), 2011-11-25:
Jeg sidder også her og undrer mig over, at fru Ulla Tørnæs ikke udtrykker større bekymring over den markante stigning i antallet af fattige børn i Danmark, som vi har oplevet de seneste år.
Jeg hører ikke en reel bekymring for de familier, der hver måned kæmper for at få økonomien til at slå til.
Nu nærmer julen sig jo – det kan vi se udenfor, der hænger allerede guirlander og alt muligt – og det er jo en højtid, som der er tradition for at fejre her i Danmark.
Selv om man holder en lavbudgetjul, er det altså noget, der kan mærkes på ens pengepung, især hvis man i forvejen har meget, meget lidt.
Derfor vil jeg høre fru Ulla Tørnæs, om hun mener, at de mange børnefamilier, der de seneste år har set sig nødsaget til at søge om julehjælp, har gjort dette for sjov, eller om de reelt har søgt julehjælp, fordi det er svært at få økonomien til at hænge sammen.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Nu kan jeg jo høre på fru Trine Bramsen, at det er et spørgsmål, hun er blevet bedt om at stille, for fru Trine Bramsen har i hvert fald ikke lyttet efter de svar, som allerede er givet på nøjagtig det samme spørgsmål til fru Trine Bramsens kollegaer i den socialdemokratiske folketingsgruppe, men jeg svarer gerne igen.
Det er sådan, vil jeg sige til fru Trine Bramsen, at de ydelser, vi diskuterer her, i min optik er midlertidige ydelser, og det er også stadig væk sådan, at hvis man er børnefamilie og forældrene er på kontanthjælp, er der mulighed for at familiens forsørgelse kan tilføres enkeltydelser i form af børnetilskud, børneydelse, boligsikring og mere.
Er der en syg person i familien, er der også mulighed for at få medicintilskud.
Så at sige, at man skal forsørges alene af kontanthjælpen,
holder ganske enkelt ikke til et virkelighedstjek, vil jeg sige til fru Trine Bramsen, for sådan forholder det sig ikke.
Men igen vil jeg sige til fru Trine Bramsen: Jeg glæder mig rigtig, rigtig meget til, at det bliver jul i år, men jeg glæder mig mindst lige så meget til jul næste år, hvor al fattigdom jo vil være afskaffet, og hvor der ikke vil være nogen, der banker på for at modtage julehjælp.
Hvor bliver det godt!
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Det vil jeg så sige til ordføreren at vi sådan set heller ikke ønsker, og vi ønsker heller ikke at gå tilbage til den situation, der var før i dag.
For hvis vi kan snakke om noget, der er anstødeligt og retfærdighedskrænkende, så er det da netop et system, hvor de mennesker, som er udsat for de ydelser, som vi skal have afskaffet med det her lovforslag, ikke får chancen for at blive, som ordføreren selv sagde, selvforsørgende, for at få et bedre liv og en bedre integration i Danmark.
Selv efter 4 år var der stadig væk kun 42 pct. af mennesker på starthjælp, i hvert fald efter den måling, man havde i 2009, som var blevet en del af arbejdsmarkedet.
Nuvel, de har fået et arbejde, men resten har ikke fået et arbejde.
Efter 4 år, vil jeg sige til fru Ulla Tørnæs, har de ikke fået et arbejde.
De er ikke blevet selvforsørgende og har fået et bedre liv eller har fået en bedre integration, og dermed er det det, synes jeg i hvert fald, som ordføreren selv bruger ordene anstødeligt og retfærdighedskrænkende om.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Jeg kan forsikre hr. Lennart Damsbo-Andersen om, at der er meget, der skiller regeringen og Venstre, når vi diskuterer det her.
Vi ønsker ikke at vende tilbage til det, som tidligere socialdemokratisk statsminister Poul Nyrup Rasmussen beskrev som anstødeligt og som noget, der stred imod almindelige menneskers retfærdighedssans, altså de mennesker, som hver dag passer deres arbejde, står op om morgenen og passer deres arbejde og formentlig tilhører lavtlønsgruppen.
Jeg kan forsikre hr. Lennart Damsbo-Andersen om, at der er store forskelle.
Vi ønsker ikke at vende tilbage til det, der var situationen før 2001.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Det er jo faktisk en utrolig spændende diskussion, vi har gang i nu.
Altså, jeg havde sådan en forventning om, at vi i løbet af nogle timer ville nå frem til, hvad der skilte regeringen og regeringspartierne og så oppositionen, men det synes jeg kommer rigtig tydeligt frem meget hurtigt her.
Jeg vil starte med at sige, at jeg sådan set er fuldstændig enig med ordføreren i, at det er vigtigt for folk, for mennesker, at få lov til at være selvforsørgende, fordi det ad den vej kan give dem et bedre liv og også en bedre integration i Danmark.
Men med det som udgangspunkt kan vi jo gå ind og kigge på, hvordan det så er, de her ydelser, vi snakker om, fattigdomsydelserne, reelt virker.
Der er lavet undersøgelser af Rockwool Fonden, og det ved ordføreren sikkert også godt, som viser, at når der er gået 16 måneder, efter at man er kommet på starthjælp, er der 14 pct., der er kommet i arbejde.
Det vil sige, at der er 86 pct. af dem på starthjælp, uanset om de nu vil arbejde eller ej, som ikke er kommet i arbejde, og hvor det er børnefamilierne og børnene, som bliver ramt på den måde, som er beskrevet af de andre spørgere.
Hvor stor er succesen med fattigdomsydelserne?
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Uanset hvordan hr. Lennart Damsbo-Andersen vender og drejer tallene og de undersøgelser, der er lavet gennem årene af det system, som vi har nu, så viser alle undersøgelser, at det har virket, og at det har bidraget til, at den her gruppe af personer er kommet i arbejde.
Men jeg kan forsikre hr. Lennart Damsbo-Andersen om, at det ikke bliver nemmere med det lovforslag, der vedtages her, for disse personer at komme tilbage til arbejdsmarkedet og få fodfæste på arbejdsmarkedet.
Det er i hvert fald uomtvisteligt, jævnfør udtalelser fra tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussen og jævnfør udtalelser fra den nuværende finansminister, der klart har sagt, at det her bidrager til at mindske arbejdsudbuddet.
Altså, flere personer vil blive holdt uden for arbejdsmarkedet med det her lovforslag.
Det er indiskutabelt, vil jeg sige til hr. Lennart Damsbo-Andersen.
Prøv nu at høre her: Er det sådan, at man er permanent syg, skal man jo hverken være på starthjælp eller på kontanthjælp.
Så er der andre ydelser, altså andre net, der fanger en op.
Så har vi førtidspensionen.
Det er jo ikke meningen, at man som permanent syg, hvad enten det er en psykisk sygdom eller anden sygdom, man er ramt af, skal være i kontanthjælpssystemet eller på starthjælp.
Hvis man har en permanent diagnose, skal man jo ikke have de ydelser.
Så har vi førtidspensionen.
Det er det, den er beregnet til.
Det hænger jo sammen med, at hverken kontanthjælpen eller starthjælpen er permanente ydelser.
Det er og bliver midlertidige ydelser, og det skal det fortsat være.
Mette Reissmann (S), 2011-11-25:
Nu kommer ulykker sjældent alene, og der er nogle, der er mere udsatte, end nogle af os andre er.
Vi er ikke selv herre over, hvor, af hvem og med hvilket helbred vi fødes.
Der er faktisk rigtig mange psykisk syge, for nu bare at tage en sårbar gruppe, som i øvrigt også har voldsomme økonomiske problemer.
Så jeg vil spørge ordføreren, om ordføreren mener, at chancen for f.eks. en 20-årig eller 30-årig psykisk syg pige, der måske er selvmordstruet, som efter 1 år på sygedagpenge kommer på starthjælp, har mindre chance for at komme i beskæftigelse, hvis starthjælpen afskaffes.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Jeg ved ikke lige, hvordan jeg skal vende det her.
Men jeg tror nok, at Poul Nyrup Rasmussen ville være ked af at få at vide, at han stammer fra en anden tid.
Det er normalt ikke den måde, som vi i hvert fald i Venstre forholder os til vores tidligere partiformænd på, men jeg forstår så, at Socialdemokraterne med al hast ønsker at lægge afstand til tidligere hæderkronede formænd i partiet.
Men lad det nu være.
Jeg vil, som jeg allerede har gjort flere gange, også understrege over for fru Mette Reissmann, at starthjælp og kontanthjælp jo ikke er permanente ydelser.
Det er jo ikke meningen, at vi skal fastholde folk på de ydelser.
Det er meningen, at der skal være et incitament til at skifte ydelsen ud med en lønindtægt, og det incitament fjerner fru Mette Reissmann med det, der sker her.
Det er fuldstændig klokkeklart, at incitamentet til at være i job med det her lovforslag, når det er vedtaget, bliver ringere.
Det mener jeg er forkert.
Og hvis man endelig skal tale om fattigdom, så mener jeg, at det bidrager til at fastholde folk i fattigdom, at der er et større incitament til at være på offentlig forsørgelse frem for at være på arbejdsmarkedet og have en lønindtægt.
Finn Sørensen (EL), 2011-11-25:
Jeg kan forstå, at fru Ulla Tørnæs nødig taler om fattigdom i Danmark, men så er det jo godt, at der er andre, der undersøger disse ting, bl.a. ærværdige institutioner som OECD og Eurostat, for nu at nævne nogle.
Dem, der arbejder med de tal, og det er der jo nogle, der har gjort, f.eks. Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, har fundet frem til, at gruppen af fattige i Danmark er steget med 50 pct. siden år 2001.
Jeg vil bare høre fru Ulla Tørnæs, om fru Ulla Tørnæs vil anerkende, at det er et resultat af den politik, som VKO-flertallet førte gennem disse mange år ved bl.a. at indføre de ydelser, som vi er glade for at vi i dag kan tage hul på at afskaffe.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Nu var hr. Lennart Damsbo-Andersen tidligere i debatten så venlig at referere til de undersøgelser, der rent faktisk er lavet på området, og alle som en viser, at ændringerne af ydelserne – det, som vi altså afskaffer her – rent faktisk har bidraget til, at flere er kommet i beskæftigelse.
Og det er jo det, der lige præcis har været pointen: Vi har ikke ønsket at fastholde det system, som vi kendte fra før 2001, hvor der var et større incitament til at blive hjemme på sofaen frem for at arbejde som kassedame i Bilka, Føtex eller andre steder.
Det ønsker vi ikke at vende tilbage til.
Det er uværdigt for den enkelte, og Danmark har på sigt heller ikke råd til at vende tilbage til et sådant system.
Finn Sørensen (EL), 2011-11-25:
Det var sådan set ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte, om fru Ulla Tørnæs vil anerkende, at når antallet af fattige i dette land er blevet fordoblet siden 2001 – vi taler om lidt over 200.000 mennesker med den meget forsigtige, konservative opgørelse af, hvem der er fattig – så er det et resultat af den politik, som VKO-flertallet har ført, og som jo bl.a. har betydet, at man har indført disse fattigdomsydelser.
Jeg har lige et tillægsspørgsmål: Hvordan hænger det sammen, at indførelsen af sådanne fattigdomsydelser skulle bringe folk i arbejde?
Der er ikke noget, der tyder på, at disse mange fattige er kommet i arbejde.
Tværtimod er deres antal steget.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Jeg er imod det her lovforslag, og jeg mener faktisk, som jeg har forsøgt at sige flere gange, at det bidrager til, at endnu flere vil blive fastholdt i kontanthjælpssystemet og på offentlig forsørgelse.
Jeg mener ikke, det her lovforslag på nogen måde bidrager til, at man får en større tilskyndelse til at være i beskæftigelse frem for at være på offentlig forsørgelse.
Så jeg er ikke et sekund i tvivl om, at lige præcis det her lovforslag ikke vil have nogen som helst betydning i forhold til de tal, som hr. Finn Sørensen refererer til.
Mette Reissmann (S), 2011-11-25:
Når fru Ulla Tørnæs citerer tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussen for at have ment, at der skulle være et loft over offentlige ydelser, skal man jo lige være opmærksom på, at det citat stammer fra en anden tid.
Jeg er helt overbevist om, at hvis Poul Nyrup Rasmussen havde været klar over, hvad der ville foregå i de 10 år med en højredrejet regering, havde han ikke i sin vildeste fantasi troet, at det citat skulle føre til den armod, som vi faktisk har været vidne til, på grund af en højredrejet regering.
Jeg må sige til fru Ulla Tørnæs: Nok er nok, og det er nok med at være passiv tilskuer til, at en meget sårbar gruppe i Danmark lever en langt mindre værdig tilværelse end undertegnede og, antager jeg, også fru Ulla Tørnæs gør.
Nu har jeg også lyttet til de svar, som ordføreren har givet, og jeg kan sidde og undre mig, for jeg tror faktisk ikke, at ordføreren nogen sinde har forsøgt at lave et ganske almindeligt husholdningsbudget med en indkomst, der svarer til en kontanthjælp eller en fattigdomsydelse.
Vi står over for en sikkert kold vinter, og fire ud af ti modtagere af starthjælp eller introduktionsydelse har undladt at forberede sig ved at købe tøj eller støvler.
Spørgsmålet er, hvor stort antal familier mener Venstre at vi skal have i Danmark, der ikke har råd til at købe nye vinterstøvler eller en vinterfrakke?
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Den gruppe mener jeg fru Pernille Rosenkrantz-Theil udviser foragt og hån over for, for fru Pernille Rosenkrantz-Theil vil gøre det mindre attraktivt for kassedamen at stå op hver morgen og passe sit arbejde på grund af forskellen på at være på offentlig forsørgelse og på at have en lønindtægt i lavindkomstgruppen.
Uanset om man er børnefamilie eller ikke er børnefamilie, så kan fru Pernille Rosenkrantz-Theil ikke bortforklare, at incitamentet for kassedamen vil være langt, langt ringere.
Børnefamilierne var jeg inde på i mit svar til hr. Rasmus Prehn.
Det, fru Pernille Rosenkrantz-Theil også her gengiver, er jo et fuldstændig fordrejet billede af, hvad sandheden er, for det er jo ikke sådan, at de familier, der er på kontanthjælp og starthjælp alene lever af den ydelse, som kontanthjælpen udgør.
Nej, der er jo en lang, lang række af enkeltydelser, som disse personer er berettiget til.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2011-11-25:
Lige nøjagtig nul!
I Socialdemokratiet har vi i hele partiets historie kæmpet imod fattigdom.
Vi mener, det er vigtigt, at hvert eneste barn, der lever i det her land, vokser op i tryghed og vokser op med en eller anden form for lighed, hvor vi kan se hinanden i øjnene.
Vi mener, det er væsentligt at afskaffe fattigdom, fordi hvert eneste menneske skal have en chance – en chance, der svarer til den chance, som alle andre får i det her samfund.
Sådan som det er nu, er vores samfund brækket over.
Det kan godt være, det er svært for Venstrefolk at forstå, fordi man er vokset op i helt andre typer af familier.
Jeg synes, man skal krybe ned fra elfenbenstårnet, jeg synes, man skal prøve at kigge lidt på, hvilken konsekvens det her har for børns barndom, i stedet for at føre et eller andet ideologisk korstog, som jeg hører Venstre gør det.
Nu har jeg svaret, og jeg mener, det er nul børnefamilier, der skal ofres på et ideologisk alter.
Nu mangler vi så at høre Venstres ordførers svar på selv samme spørgsmål.
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Helt grundlæggende tror jeg altså, at hr. Rasmus Prehn og jeg har to vidt forskellige opfattelser af offentlig forsørgelse.
Vedrørende det kontanthjælpssystem, som vi bakker op, og som hr. Rasmus Prehn ønsker, har vi, sådan som jeg lytter mig frem til det, to vidt forskellige opfattelser af, hvad det skal være.
For mig er det ikke en varig del af ens liv, at man skal være på offentlig forsørgelse.
Jeg ønsker ikke at fastholde familier, heller ikke børnefamilier, på offentlig forsørgelse.
Det er og bliver en midlertidig ydelse, og sådan skal det være.
Vi skal ikke tilbage til det system, som hr. Poul Nyrup Rasmussen kaldte anstødeligt, altså et system, hvor der er et større incitament til at være uden for arbejdsmarkedet end til at passe sit job, det vil sige stå op tidligt om morgenen, transportere sig hen til sin arbejdsplads, være på arbejdspladsen og tage hjem igen i stedet for at være passivt hjemme og ikke deltage i et aktivt arbejdsliv.
Rasmus Prehn (S), 2011-11-25:
Jeg synes, at det var meget slående, at Venstres ordfører slet ikke nævnte børn i forbindelse med den her sag.
Sagen er jo den, at når den nye regering er optaget af at afskaffe de her såkaldt fattigdomsskabende ydelser, er det, fordi de rammer uhyggeligt mange børn.
Der er børn, der vokser op i hjem, hvor man oplever, at man bliver sat på gaden, at de ikke kan blive boende på deres gamle værelse, at der skal pakkes ned i flyttekasser, at de skal flytte.
Der er børn, der ikke er råd til at give en cykel.
Der er børn, der ikke har råd til at deltage i børnefødselsdage.
Der er børn, der ikke kan gå til fodbold, selv om alle de andre drenge gør det.
Mener Venstres ordfører, at de her børn selv har valgt deres forældre, sådan at de bare kunne vælge at gøre noget andet?
Eller mener Venstre, at det er helt rimeligt, at man bare skal fastholde de her mange, mange børn i den her form for fattigdom?
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at det faktisk vil blive vanskeligere for hr. Per Clausens gode ven at få fastholdelse på arbejdsmarkedet.
For ud over kontanthjælpen er hr. Per Clausens gode ven jo formentlig også berettiget til en række enkeltydelser, som han vil modtage oven i, som f.eks. boligstøtte og andet, hvilket vil blive fjernet i det øjeblik, hr. Per Clausens gode ven får en fast lønindtægt.
Så summa summarum vil regnestykket se ringere ud end det, hr. Per Clausen fremsiger her.
Per Clausen (EL), 2011-11-25:
Nu har Kurt jo ikke gået på passiv forsørgelse i 6 år; han har deltaget i det aktiveringscirkus, som fru Ulla Tørnæs og hendes parti har haft ansvaret for.
Som fru Ulla Tørnæs måske kan erindre, har beskæftigelsesministeren i alle de 6 år, Kurt har været på kontanthjælp, minus de sidste 6 uger, været fra Venstre, så han har levet under Venstres regime i 6 år.
Venstre har ikke været i stand til at føre en aktiv politik, som førte til, at han fik arbejde, men man har været i stand til at tage penge fra ham.
Jeg vil bare gerne spørge fru Ulla Tørnæs, om hun ikke kan forklare mig, hvordan det gør det vanskeligere for Kurt at få et arbejde, at han får 600 kr. mere om måneden.
Fru Ulla Tørnæs sagde jo, at den ondskab, vi udviste over for de arbejdsløse ved nu at give dem nogle flere penge, ville føre til, at de ikke kom i arbejde, og Kurt spurgte mig i går: Er det rigtigt, at jeg nu ikke får arbejde, fordi jeg får 600 kr. mere?
Jeg tænkte på, om fru Ulla Tørnæs ikke kunne forklare, hvori logikken består i det lidt særprægede argument, fru Ulla Tørnæs fremfører?