John Dyrby Paulsen (S), 2012-09-06:
Det var et noget besynderligt spørgsmål.
Jeg er sikker på, at vi laver en finanslovaftale for 2013, der både holder hånden under beskæftigelsen, skubber til væksten og bringer underskuddet betragteligt ned i forhold til det underskud, vi får i år, og som jo er en reminiscens fra VK-regeringen.
Det er vel for tidligt endnu at sige, hvem vi laver den finanslovaftale med.
Det kommer an på, hvad man bringer med ind til forhandlingsbordet i forhandlingslokalet.
Det signal har jeg også hørt fra Enhedslisten.
Og når vi nu går i gang med forhandlingerne, må vi jo se, hvor langt vi kan komme med de forskellige partier.
Jeg vil opfordre Venstre til også at gå positivt ind i de forhandlinger og byde ind med, hvad man har f.eks. af tiltag, der kan skabe vækst og beskæftigelse.
Jeg har bemærket, at Venstre nu accepterer, at der bliver sparet 2 mia. kr. på erhvervsstøtteområdet, hvad vi også har med i finanslovforslaget.
Så kan man sige, at vi i hvert fald er ovre den hurdle.
Midt i en historisk økonomisk krise fremsætter regeringen et finanslovforslag, der betyder, at der bliver færre arbejdsløse, at der bliver højere vækst, og at der bliver et lavere underskud allerede til næste år, altså i 2013.
Regeringens finanslov samler initiativer, der næste år skaber 21.000 job, samtidig med at der er styr på pengene.
Netop derfor er tilliden til dansk økonomi historisk høj, og derfor er renten i Danmark historisk lav.
Det i sig selv holder hånden under beskæftigelsen, og der er ingen vej udenom, at orden i økonomien er det bedst tænkelige værn mod uregerlige finansmarkeder i en krisetid.
Det har været lidt underligt op til i dag at deltage i debatten om regeringens finanslovforslag for 2013.
Jeg kan forstå, at flere borgerlige partier mener, at regeringens forslag sådan set kunne være fremsat af dem selv, men jeg kan også forstå på selv samme partier, at de ikke kunne drømme om at stemme for det forslag, som de altså selv kunne have fremsat.
Det er selvfølgelig besynderligt, men det er nu ikke noget nyt.
Venstre har på det seneste flere gange vendt på en tallerken i forhold til adskillige lovforslag fra VK-tiden, f.eks. hr. Lars Løkke Rasmussens egen fedtafgift.
Dengang var forslagene ifølge VKO helt nødvendige, men nu vil de samme partier ikke vide af dem.
Og det der med, at finansieringen skal stemme og sammenhængskraften skal være der, tager Venstre tilsyneladende ikke så tungt.
Jeg vil da godt kvittere for Venstres udspil til finanslov.
Det er godt, at partiet omsider præsenterer et politisk udspil, og det er godt, at partiet faktisk mener noget.
Overskriften på Venstres udspil burde dog have heddet »Undskyld, at vi indførte fedtafgiften«, for det er reelt den eneste afgift, Venstre peger på at afskaffe.
Og så ærgrer jeg mig over, at Venstres finansieringsforslag er så ukonkrete, ja, nærmest hullede, som de er.
Og det konkrete indhold, der trods alt er i udspillet, f.eks. forslaget om en finansiering, der tager midler fra udsatte grupper som handicappede og svage børn og bruger pengene til skattelettelser, er klart uacceptabelt.
Helt absurd bliver det jo, når Venstre nu tilsyneladende igen i deres finanslovudspil bekender sig til skattestoppet, for allerede om 9 dage, når vi skal stemme om skatteaftalen, vil Venstre bryde sit eget skattestop.
Det er i sandhed besynderligt og en meget rodet gang skattehykleri fra Venstres side.
Jeg har her et svar fra Skatteministeriet, der viser, at i hr. Lars Løkke Rasmussens tid som statsminister hævede Venstre skatten ikke færre end 137 gange.
Det svarer til, at Venstre hævede skatten en gang hver uge hele året rundt under hr. Lars Løkke Rasmussen.
Man kommer unægtelig til at tænke på Anders Fogh Rasmussen, da han om skattestoppet sagde, at et skattestop er som at afgøre jomfruelighed: Enten er man jomfru, eller også er man ikke.
Hr. Lars Løkke Rasmussens skattestop svarer altså til hårdnakket at påstå, at man kan være jomfru og stadig have sex en gang om ugen.
Jeg tror ærlig talt ikke, at det er muligt.
Sådan er det med så meget, der kommer fra partiet Venstre og hr. Lars Løkke Rasmussen i denne tid.
For blot et år siden aflyste Venstre krisen.
Det var hr. Lars Løkke Rasmussen, der før sommeren 2011 frejdigt oplyste, at Danmark var igennem krisen.
Det var Danmark dog på ingen måde, og det er vi stadig væk ikke.
Alle ved, at regeringen er tiltrådt på et vanskeligt tidspunkt.
Konjunkturerne ikke bare i Danmark, men i de fleste andre lande er svage.
Danske virksomheder har mistet i titusindvis af job siden 2008.
Det er benhårdt for den, der står uden arbejde.
Det er svært for familien, det har kostet samfundet dyrt, og over hele landet står boliger til salg i månedsvis.
De unge har svært ved at finde job, og der mangler praktikpladser.
Det vil vi gerne gøre noget ved.
Det er ikke så mærkeligt, at familierne tøver med at bruge penge, for de er utrygge ved fremtiden.
Selv om det nu går bedre i Danmark end i de fleste andre lande i Europa, så handler krisehåndtering ikke mindst om at give danskerne trygheden tilbage, efter der er blevet tabt så mange job under VKO's ledelse.
Det havde været dejligt, hvis der havde være penge i kassen til at sætte endnu mere gang i dansk økonomi, end vi allerede gør.
Men sådan er virkeligheden desværre ikke.
Dansk økonomi er i ubalance.
Underskuddet på statens finanser truer med at udhule vores velfærd.
Det må vi aldrig gøre.
Vi kan gøre noget.
Det er ikke bare sund fornuft, det er nødvendigt, og det er godt købmandskab.
Sådan er det at være et ansvarligt parti.
I svære perioder skaber vi arbejde.
Vi sidder ikke passivt og venter på, at tingene bliver bedre af sig selv.
Vi gør noget nu og her inden for de økonomiske rammer, vi har.
Den økonomiske krise har tydeligt vist, at markedet ikke løser alle problemer.
Derfor er svaret på krisen ikke at skære ned og nedbryde velfærdssamfundet.
I en global økonomi har vi brug for en velfungerende stat, så alle er garanteret en ordentlig sundhed, og så vi tager os ordentligt af de svageste.
Derfor har vi gennemført langsigtede reformer, som giver plads til investeringer i vores fælles velfærd; derfor har vi sikret, at sygehusene til næste år får 1 mia. kr. mere; derfor er der afsat næsten 1 mia. kr. til udsatte grupper, handicappede og til sundhed m.v.; derfor fremrykkes erhvervsinvesteringer for op mod 20 mia. kr. til næste år; derfor igangsættes universitetsbyggeri for 6 ½ mia. kr.
Ud over de mange investeringer har vi altså også fundet plads til en ekstra indsats på mange bløde områder.
Det betyder, at psykiatrien får 200 mio. kr. ekstra til næste år.
Og vi foreslår en ungepakke m.v. på ca. 1 ½ mia. kr., der skal hjælpe unge uden uddannelse til at få en uddannelse og hjælpe unge nyuddannede ind på arbejdsmarkedet og højne kvaliteten i erhvervsuddannelserne, skaffe flere praktikpladser og give et reelt taxameterløft.
Desuden sikrer vi bedre muligheder for et reelt uddannelsesløft til arbejdsløse i stedet for de endeløse jobsøgningskurser.
Vi gennemfører en akutpakke med en ekstra indsats til de arbejdsløse, der risikerer at ryge ud af dagpengesystemet.
Og så har vi en vigtig ambition om, at den næste generation bliver den dygtigste generation
nogen sinde.
Med finansloven afsætter vi næsten 3 mia. kr. til det formål.
Vi står i en svær situation.
Vi har gjort det godt, vi har gjort det rigtig godt.
På mindre end 100 år er vi gået fra at være et lille, fattigt landbrugsland, til at vi i 1999 var et af verdens rigeste lande.
Siden har vi under VK-regeringen tabt terræn.
Det terræn må og skal vindes tilbage.
Men Danmark er også et lille land, der i høj grad er påvirket af, hvordan det går i landene omkring os.
Lige nu går det ikke godt i verdensøkonomien, og det kan vi selvfølgelig mærke i lille Danmark.
Vi kan ikke trække verdensøkonomien ud af den verdensomspændende finansielle krise.
Men vi kan holde hånden under beskæftigelsen i Danmark ved at sørge for, at der er styr på pengene, og ved at investere i job og vækst.
Det er det, vi gør med regeringens finanslovforslag.
Det er en lang og sej rejse at bringe Danmark helskindet gennem krisen.
Det er en lang og sej rejse at bringe Danmark videre efter VK-regeringen.
Vi er langtfra færdige med det arbejde endnu, men regeringens finanslovforslag er et godt og vigtigt skridt i den rigtige retning.