Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-04-29:
I dag skal vi have en samlet drøftelse af rigsfællesskabet her i Folketinget.
Vi har besluttet, at det er noget, vi vil gøre hvert år.
Det er en god beslutning, og jeg har glædet mig til dagens debat.
Vi har et værdifuldt fællesskab, som vi skal passe på.
Danmark, Færøerne og Grønland er vævet sammen gennem vores historie, vores kultur og gennem mennesker.
Rigsfællesskabet gør os alle større – det skal vi værne om.
Et moderne rigsfællesskab er et ligeværdigt fællesskab.
Samarbejde er vigtigere end nogen sinde.
Vi kan mere sammen end hver for sig.
Jeg tror på et stærkt rigsfællesskab, og jeg tror på et rigsfællesskab i tråd med sin tid.
De selvstyreordninger, vi har i dag,
er moderne og fleksible, og de har en meget bred opbakning her i Folketinget.
Vi har tidssvarende lovgivninger for det færøske og det grønlandske selvstyre.
Selvstyrets kerne er selvbestemmelse.
Færøerne og Grønland har mulighed for at overtage kompetence inden for de rammer, der gælder i rigsfællesskabet, skridt for skridt, og når man selv ønsker det.
Derfor er rigsfællesskabet i dag et fællesskab, hvor stort set alle vigtige beslutninger om det færøske og det grønlandske samfund træffes på Færøerne og i Grønland.
Sådan skal det være.
Vi har et moderne fællesskab, der kan rumme, at vi er forskellige med alt, hvad det indebærer.
Vi skal ikke være kopier af hinanden.
Vi skal berige og inspirere hinanden, og vi skal kunne tale åbent om de problemer, der opstår, og løse dem i samarbejde.
Som redegørelsen om rigsfællesskabet for 2014 også viser, samarbejder Danmark, Færøerne og Grønland i dag på en lang række områder.
Det gør vi på udenrigsområdet, råstofområdet, forskningsområdet og på det finansielle område.
Vi samarbejder på retsområdet og om forsvarets opgaveløsning.
Vi skal holde fast i samarbejdet.
Det respekterer regeringen fuldt ud.
Vi følger udviklingen og drøfter den løbende med det færøske og det grønlandske landsstyre, ligesom vi orienterer om de udfordringer, dansk økonomi har været igennem, og om de reformer, vi gennemfører.
I de kommende år vil antallet af ældre på Færøerne og i Grønland stige mærkbart i forhold til antallet af erhvervsaktive, og det vil presse de offentlige finanser.
Den demografiske udvikling på Færøerne tyder på, at udfordringerne kan være betydelige.
Hertil kommer, at Færøerne i udgangspunktet har et offentligt underskud.
Det er derfor nødvendigt, at der i de kommende år gennemføres reformer.
Det er et arbejde, som Færøerne har indledt.
Der er indført en tvungen pensionsopsparing, som indfases frem mod 2028, og landsstyret arbejder for, at de unge skal blive i landet og arbejde i stedet for at rejse væk, og for, at flere skal komme hjem igen, når de er færdige med deres uddannelse i udlandet.
Landsstyret har som målsætning, at der skal være balance på de offentlige finanser i 2016.
Også Grønlands økonomi er udfordret.
De offentlige udgifter forventes at stige over de næste årtier, mens indtægterne stort set vil være de samme.
Det er selvfølgelig ikke holdbart.
Økonomisk Råd i Grønland vurderer, at der er behov for at forbedre budgetterne med omkring 1 mia. kr. hvert år frem mod 2040.
Det er nødvendigt for at få balance mellem indtægter og udgifter.
Hvis vi regner det om til danske forhold, svarer det til over 100 mia. kr. om året.
Derfor er det nødvendigt med reformer og med nye indtægter, hvis Grønland skal have råd til velfærden i fremtiden.
Landsstyret vil i år fremlægge en samlet plan for en holdbar økonomisk udvikling, og planen vil ifølge landsstyret bl.a. omfatte initiativer, der kan medvirke til at skabe større indtægter i den private sektor.
Samtidig skal den offentlige sektor moderniseres og effektiviseres.
Det er et politisk ønske i Grønland, at landet udvikler sig økonomisk og bliver mere selvbærende.
Det er vigtigt for den grønlandske befolkning, og det er en forudsætning for at sikre et økonomisk mere ligeværdigt rigsfællesskab i fremtiden.
For både Færøerne og Grønland er det afgørende, at indtægterne i den private sektor øges, og i begge lande er fiskeriet det helt dominerende erhverv.
Det er på den baggrund, at vi skal se Grønlands interesse i makrelfiskeriet og Færøernes stilling til kvoter for makrel og sild.
Konflikten mellem EU og Færøerne er en vanskelig sag.
Lige nu er Færøerne underlagt handelssanktioner fra EU på silde- og makrelområdet.
Det er sanktioner, som Danmark også er forpligtet til at håndhæve.
Det er en alvorlig situation.
EU, Norge og Færøerne er blevet enige om en kvoteaftale for makrel, men fordelingen af kvoterne for sild er ikke løst endnu, og derfor kan handelssanktionerne ikke ophæves.
Den danske regering har aktivt støttet Færøerne, men vi er naturligvis også optaget af bæredygtigt fiskeri, og vi har hele vejen igennem opfordret parterne til at tale med hinanden og finde en løsning ved forhandlingsbordet.
Hele sagen om fiskekvoter kunne have fået et andet forløb for vores rigsfællesskab.
Den kunne have slået skår i relationerne mellem Danmark og Færøerne.
Det kunne være endt ulykkeligt.
Når det ikke er sket, er det, fordi både Færøerne og Danmark har haft et stærkt ønske om at undgå det.
Det færøske landsstyre har forståelse for og respekterer, at Danmark er med i to fællesskaber, rigsfællesskabet og EU, og jeg er glad for, at der på Færøerne er den indstilling fra politisk hold.
Det har været helt afgørende.
Grønland har brug for at udvikle sine erhverv og skabe nye indtægter, og hvis Grønlands rige ressourcer kan udnyttes endnu mere i fremtiden, kan det få stor betydning for den grønlandske befolkning.
Landsstyret har stor fokus på især indtægter fra råstoffer og har fremlagt et ambitiøst forslag til en ny olie- og mineralstrategi for 2014-18, og Økonomisk Råd i Grønland vurderer, at en ny erhvervsudvikling, som kan gøre Grønland mere økonomisk selvbærende, kun kan ske ved at udnytte råstoffer.
Det bakker regeringen fuldt ud op om, og derfor har vi sammen med landsstyret nedsat en arbejdsgruppe, der skal komme med forslag til, hvordan vi kan skabe bedre muligheder for erhverv og investeringer, især inden for råstoffer og turisme.
Også den arktiske strategi for 2011-20 fremhæver, at det er vigtigt, at Grønland bruger de muligheder, som landets naturressourcer kan give, og det er i det lys, vi skal se både storskalalov og Landstingets ophævelse af nultolerance over for radioaktive mineraler.
Danmark bakker op om, at svaret på Grønlands økonomiske udfordringer også er råstoffer, og derfor arbejder regeringen for at fremsætte et lovforslag i forlængelse af den grønlandske storskalalov.
Vi skal have juraen om udlændinges opholds- og arbejdstilladelser på plads, ellers er det ikke muligt for Grønland at komme videre med f.eks. jernmineprojektet i Godthåbsfjorden.
Både storskalaloven og ophævelsen af nultoleranceprincippet har fået stor opmærksomhed både i Grønland og i Danmark og har udfordret vores fællesskab.
Det er velkendt, at regeringen og landsstyret ikke ser ens på fortolkningen af grundloven og selvstyreloven, når det gælder den udenrigspolitiske kompetence.
Det er beskrevet i rapporten fra den fælles uranarbejdsgruppe, men vi er enige om, at vi på trods af det kan have et praktisk og konstruktivt samarbejde i forbindelse med eventuel udvinding og eksport af uran.
Regeringen har pligt til at varetage rigets samlede udenrigs-, forsvars- og sikkerhedspolitiske interesser, og vi skal i fællesskab følge de højeste internationale standarder.
Sikkerheden, når det gælder uran, skal selvfølgelig være i orden.
Vi har aftalt, at en samarbejdsaftale om de her spørgsmål skal være færdig i anden halvdel af 2014.
Det er ikke kun uran, der kan have udenrigs-, forsvars- og sikkerhedspolitisk betydning.
Det gælder i særlige tilfælde også sjældne jordarter.
Også her er det afgørende, at vi samarbejder og gensidigt udveksler informationer mellem de danske og grønlandske myndigheder, dels for at støtte erhvervsudviklingen i Grønland, dels for at Danmark kan opfylde sin pligt til at varetage eventuelle udenrigs-, forsvars- og sikkerhedspolitiske interesser.
Ikke mindst har vi en vilje til at finde løsninger.
Danmark, Færøerne og Grønland vil rigsfællesskabet.
Det har vi vist, også i de svære sager.
Vi har et moderne og ligeværdigt samarbejde.
Det fortjener det.
Jeg glæder mig til en god og konstruktiv debat.