Mette Frederiksen (S), 2015-03-25:
Tak for det.
Lad mig starte med at sige, at terroranslaget mod Danmark den 14.-15. februar naturligt rejser og har rejst en række spørgsmål om, hvorvidt vi i Danmark er gode nok til at forebygge den radikalisering, de udemokratiske tendenser, de mørke kræfter, der ikke vil det danske samfund det godt.
Terroranslaget mod Danmark viste os jo med al sin grusomme tydelighed, at der er kræfter, også i vores eget samfund, der ikke vil demokratiet, som ikke står tilbage for at benytte sig af midler, der ikke hører et åbent, frit og demokratisk Danmark til, og som på brutal vis har viljen til at slå vores frie samfund i stykker, hvis ikke vi evner at matche dem.
Hele spørgsmålet omkring kriminalforsorgen er i den henseende absolut relevant.
Jeg har sagt det ved andre lejligheder, jeg siger det gerne meget klart igen: Fra regeringens side er holdningen fuldstændig klar og tydelig, nemlig at vi ikke ønsker, at danske fængsler, arresthuse, Kriminalforsorgens institutioner i det hele taget skal være rugekasser for radikalisering.
Og vi tager de metoder i brug, der er nødvendige for at komme radikaliseringen til livs, for at overvåge den og for at tilvejebringe det nødvendige niveau af gennemsigtighed og selvfølgelig demokrati i vores kriminalforsorg.
Jeg er blevet bedt om i forespørgslen her både at komme med nogle ord om, hvad det er for en antiradikalisering, der finder sted i kriminalforsorgen, og hvilke initiativer regeringen har tænkt sig at tage.
Man må jo konstatere, også på baggrund af det antal af underretninger, der er tilgået PET fra kriminalforsorgen, at vi har problemer med radikalisering i danske fængsler.
Det bør sådan set ikke komme bag på os.
Det er en tendens og en udvikling, vi har set i en række andre sammenlignelige lande.
Det afgørende er, vil jeg gerne sige, at når der konstateres radikalisering i et dansk fængsel, underrettes Politiets Efterretningstjeneste selvfølgelig derom.
For det er i Danmark organiseret sådan, at det er vores efterretningstjeneste, der er krumtappen i kampen mod terror og forebyggelsen deraf.
Jeg kommer tilbage til mange af de andre initiativer og vigtige indsatsområder.
Det vigtigste for mig som justitsminister er at have vished for, at enhver udemokratisk tendens, ethvert tilløb til radikalisering, enhver understøttelse af terror selvfølgelig med det samme tilgår PET, sådan at vores efterretningstjeneste har den fornødne viden om, hvad der foregår og kan reagere derpå.
Da vi i sidste uge fik den første del af evalueringen af myndighedernes indsats i forbindelse med terroranslaget mod København, stod det klart for mig i lighed med andre, at den systematiske underretning fra kriminalforsorgen til PET ikke har været god nok.
Derudover har vi for kort tid siden lavet en bred politisk aftale i Folketinget med alle Folketingets partier med undtagelse af Enhedslisten, hvor vi styrker indsatsen omkring antiradikalisering, herunder indsatsen i fængsler og kriminalforsorgen i det hele taget.
Men jeg synes samtidig man må sige, at med de bevægelser, der sker både i Danmark og i andre dele af Europa, så har vi behov for at se kriminalforsorgens indsats omkring antiradikalisering efter i sømmene, og jeg mener alle sømmene.
Derfor har regeringen besluttet som en del af vores samlede terrorplan, at der skal pågå en egentlig evaluering af den samlede antiradikaliseringsstrategi.
Når den evaluering foreligger i slutningen af april, starten af maj, så indleder vi politiske drøftelser med forligskredsen bag Kriminalforsorgens økonomi med henblik på at lave en politisk aftale inden sommerferien, sådan at eventuelle nye tiltag kan besluttes og effektueres så hurtigt som overhovedet muligt.
Den evaluering, der er foretaget i kriminalforsorgen her på den helt korte bane, er tilgået Folketinget allerede i sidste uge.
Den vil jeg ikke dvæle ved her, for jeg går ud fra, at alle i salen har læst den eller i hvert fald orienteret sig i den.
Jeg kunne måske have lyst til også at bemærke, at forudsætningen for, at vi i kriminalforsorgen kan arbejde målrettet både imod radikalisering og med det opfølgende arbejde i det hele taget, jo er, at medarbejderne i kriminalforsorgen er klædt på til opgaven.
Kriminalforsorgen har allerede for nærværende besluttet, at uddannelse er et vigtigt indsatsområde.
Undervisning i at spotte radikaliserede tendenser er en del af grunduddannelsen, og det er også en del af introduktionsforløbet for det, vi kalder civilt personale i kriminalforsorgen.
Derudover efteruddannes udvalgt personale fra alle institutioner i Kriminalforsorgen i forhold til at kunne identificere tegn på radikalisering eller på ekstremistisk adfærd i øvrigt blandt de indsatte.
Den viden skal selvfølgelig deles med andre medarbejdere, og der vil her i både april og maj være temadage i kriminalforsorgen for personalet.
Indberetningsordningen i forhold til PET er, som jeg sagde det før, i mine øjne det væsentligste, for det er vores efterretningstjeneste, der har behov for at få al den nødvendige viden stillet til rådighed.
Som jeg sagde det før, er der nu strammet op på underretningerne fra kriminalforsorg til PET, og det er samtidig sikret, at en central enhed i kriminalforsorgen samler alle de oplysninger, der er.
Og det er med henblik på, at en lille specialiseret gruppe af medarbejdere kan se alt materialet igennem og vurdere, hvordan der følges op på den bekymring, der måtte være i tilknytning hertil, og også vurdere, om det er nødvendigt her og nu at iværksætte tvangsindgreb – det kan være besøgskontrol, det kan være brevkontrol, det kan være øget brug af udelukkelse fra fællesskabet eller sagt på dansk: mere isolationsfængsling.
Og det kan selvfølgelig også være at vurdere, om de pågældende personer egner sig til og er motiveret for at indgå i de mentorforløb, der er mulighed for, i kriminalforsorgen, så man vender ekstremismen ryggen.
Det mentorforløb, der er i gang nu, er blevet udviklet og gennemført i perioden fra 2011 til 2014.
Det er målrettet personer, der er dømt efter terrorlovgivningen, og personer, der i øvrigt udviser tegn på radikalisering.
Der har været igangsat 11 mentorforløb, 6 er fortsat i gang, og der er 6 nye forløb under etablering.
Jeg må også sige, at jeg ikke tror på, at mentorforløb kan stå alene.
Jeg tror, at hvis vi er dygtige, vil vi i fællesskab kunne formå at få nogle af dem, der ønsker radikalisering, til at vende det ryggen.
Men jeg tror også, vi må sige til hinanden ligeud, at der er så udemokratiske tendenser og kræfter i vores samfund, at det ikke er de bløde metoder og redskaber, der kan tages i brug; der skal hårdt sættes mod hårdt.
Jeg er på ingen måde selv afskrækket over for ideen om i højere grad at bruge isolationsfængsling eller på anden vis adskille fanger fra hinanden, så vi undgår, at de radikaliserede tanker spredes endnu mere.
Det er noget af det, kriminalforsorgen er i gang med at afdække.
Jeg er selvfølgelig også meget optaget af, om vi kan få adskilt de problematiske fanger endnu mere fra hinanden, så der ikke er nogen, der bruger fængselsophold til at opildne til radikalisering.
Må jeg ikke bare til sidst sige i forhold til debatten her i dag, at jeg hører ikke til dem, der tror, at hvis en enkelt myndighed, herunder Kriminalforsorgen, havde ageret anderledes i perioden op til den 14.-15. februar, så havde man nødvendigvis set et andet forløb end det tragiske, vi så i Københavns gader.
Jeg er af den absolutte holdning, at ansvaret for terrorangrebet er gerningsmandens alene og ikke alle mulige andres.
Det betyder selvfølgelig ikke, at vi ikke kan blive dygtigere, end vi er.
Det er vi godt i gang med, og jeg glæder mig over, at et bredt flertal af Folketingets partier allerede har givet hinanden håndslag på, at de vil lave en politisk aftale til i højere grad at imødegå radikalisering i de danske fængsler.
Den aftale forventer jeg vi kan have på plads inden sommerferien.