Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-05-27:
SF har fremsat det her beslutningsforslag, fordi lovgivningen i dag kun i begrænset omfang anerkender dna-beviser som dokumentation i sager om faderskab.
På trods af at en dna-test er det mest træfsikre redskab, vi overhovedet har til at afgøre et barns biologiske ophav, så forkaster man i mange tilfælde dna-beviser som dokumentation i sager om faderskab.
Uagtet de teknologiske landvindinger er det nemlig noget nær umuligt at få omstødt et faderskab, hvis anmodningen indsendes senere end 6 måneder efter barnets fødsel.
Og det betyder altså, at selv hvis en dna-test utvetydigt dokumenterer, at den angivne far i virkeligheden ikke er barnets biologiske far, er det stort set umuligt at få omstødt faderskabet efter 6 måneder.
Som vi har set flere eksempler på i pressen de seneste måneder, risikerer en mand på den måde at skulle betale børnepenge til en anden mands barn, hvis han i første omgang fejlagtigt er blevet tilkendt faderskabet, og det synes vi rent ud sagt ikke er fair.
Vi synes heller ikke, det er fair over for barnet, at det tilkendes en anden far, en forkert far, som måske af samme grund slet ikke er interesseret i at vide af barnet.
Af samme grund har vi foreslået at udvide den nuværende omstødelsesfrist på 6 måneder, altså fordi en længere tidsfrist i højere grad vil gøre det muligt at rette op på fejlen, inden sagen formelt set overgår til statsforvaltningen og reelt bliver umulig at få genrejst.
Jeg vil gerne understrege, at det for SF naturligvis er vigtigt, at der i sager om faderskab tages et stort – og endda et meget stort – hensyn til barnet og barnets tarv, og derfor foreslår vi heller ikke, at der slet ikke skal være nogen grænse for, hvornår et faderskab kan omstødes, men påpeger blot, at den grænse, vi har i dag, er for kort.
Vi er derfor også helt enige med de øvrige partier i, at der skal tages hensyn til børnene i de her sager, ligesom vi deler den almindelige opfattelse af, at børn har ret til både en mor og en far.
For SF er det godt nok ikke helt nok, at barnet blot tilkendes en eller anden far, det betyder nok så meget, at det rent faktisk er den rigtige far, der opgives på fødselsattesten.
Her adskiller vi os en lille smule fra i hvert fald nogle af de andre partier, herunder især De Konservative, der mener, at det ikke er særlig vigtigt, om det er en genetisk far, eller hvem det nu er, der bliver tilkendt et faderskab.
Som jeg også har været inde på i debatten, er det altså sådan, at FN's børnerettighedskonvention siger, at et barn – i hvert fald så vidt muligt – har ret til at kende til sine biologiske forældre.
Men jeg vil også meget gerne kvittere for, at der i debatten har været en stor anerkendelse af, at den lovgivning, vi har, ikke helt følger med den bioteknologiske udvikling.
Det er, anerkender jeg, et ufuldstændigt forslag til et kompliceret, problematisk område, men jeg er rigtig, rigtig glad for, at Dansk Folkeparti, at Liberal Alliance, at Socialdemokratiet, at ministeren, at Enhedslisten anerkender, at vi skal kigge på det her i Socialudvalget.
Og jeg vil hellere end gerne tage initiativ til en beretning, der kan opfordre regeringen til at kigge på problemstillingen, så vi også imødegår de problemer, der er skitseret i det her forslag.
Det var det.