Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-04-29:
Først og fremmest tak til Ny Alliance for at rejse debatten om dobbelt statsborgerskab.
Der er en række mennesker, som kommer i forskellige situationer, der gør, at det er relevant at tage diskussionen om dobbelt statsborgerskab, og der er primært to grupper af mennesker, for hvem det er relevant:
Der er folk, der kommer her til Danmark og måske har svært ved at blive løsnet fra deres gamle statsborgerskab eller ligefrem har lyst til både at beholde deres gamle og hidtidige statsborgerskab og samtidig blive danske.
Den anden gruppe er danske statsborgere, der tager til udlandet, og som kan have et ønske om at kunne bevare deres tilknytning til Danmark, samtidig med at de kan få en tilknytning til deres nye land.
Det kan være, at man ikke kan komme længere op ad karrierestigen inden for det offentlige system især, og der findes også lande, hvor landets egne statsborgere faktisk foretrækkes, når der til et job er flere ansøgere, som er lige kvalificerede.
Hvis man nu indførte dobbelt statsborgerskab, ville der også være nogle ulemper, der ville ikke kun være fordele.
Der kan være problemer, i forhold til hvilken stat der skal beskytte den enkelte, hvis der opstår problemer.
Hvis vi f.eks. tager en dansk-canadier, er der ikke så store problemer, hvis man ellers er rejst ud enten fra Danmark eller fra Canada, for så bliver man betragtet som statsborger i det land, som man er udrejst fra, og dermed ved man, hvem der skal beskytte en.
Men hvis nu dansk-canadieren i stedet for at rejse ud fra Danmark eller Canada rejser fra Sydafrika til Thailand, er det jo ikke så oplagt, om det er Danmark eller Canada, der skal beskytte den enkelte, hvis vedkommende kommer i karambolage med de thailandske myndigheder i det tænkte eksempel.
Så er det op til den enkelte at sørge for at få stempler i passet og vise et pas, der bliver stemplet, så man kan dokumentere, hvilket lands statsborger man skal betragtes som.
Der kan vel også opstå problemer i forbindelse med kriminalitet, da man jo bliver betragtet som statsborger i det land, man opholder sig i, af de to lande, hvor man har dobbelt statsborgerskab.
Det vil sige, at hvis dansk-canadieren begår en forbrydelse i Danmark … Canada er et dårligt eksempel, vi tager en dansk-mexicaner i stedet for:
Vedkommende begår en forbrydelse i Danmark og tager derefter til Mexico, og så er personen altså, når han er i Mexico, at betragte som mexicaner og ikke som dansker.
Hvordan skal vi forholde os til det?
Der er en række problemer.
Der er rigtig mange gode grunde til at indføre dobbelt statsborgerskab.
Der er også rigtig mange overvejelser, man kan have, om de problemer, dobbelt statsborgerskab kan give.
Derfor synes vi, at det er en rigtig god idé, at Indfødsretsudvalget nu laver den her høring, der gør, at vi kan få vendt alle argumenter.
Vi møder nogle eksperter, og vi kan spørge ind til tingene, så vi kan tage stilling på et kvalificeret grundlag.
På den baggrund håber jeg i virkeligheden også, at Ny Alliance, som er forslagsstiller - og endnu en gang tak for det - positivt vil overveje at lade forslaget oversomre, så vi får tid nok til at få tænkt alle de tanker, der skal tænkes, og stillet alle de spørgsmål, der skal stilles, så vi får truffet den rigtige beslutning ved andenbehandlingen og det ikke bare bliver stemt ned, fordi vi ikke er langt nok henne i processen.
Det ville jo være ærgerligt.
Det Radikale Venstre overvejer i hvert fald spørgsmålet i en positiv ånd, kan jeg love Ny Alliance.
Vi mener faktisk også, at vi skal lytte til dem, der siger, at det ligefrem kan være en fordel i integrationsøjemed, at man har mulighed for at bevare tilknytningen til sit gamle fædreland, samtidig med at man får mulighed for at få den nye identitet som dansker.
Det kan lette integrationsprocessen, det er der flere eksperter der har været inde på, og det har også været en af begrundelserne for at indføre det i Sverige.
Men alle argumenter skal vendes.