runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Friis Bach (RV), 2011-11-23:
Jeg vil gerne takke hr. Hans Kristian Skibby for spørgsmålet.
Da professor Paldam i sin tid satte sig for selv at undersøge effekterne af dansk udviklingsbistand og i 1997 udgav bogen »Altruismens politiske økonomi« konkluderede han: Vi har lært, at ulandshjælp kan gøre god nytte, hvis den er vel planlagt og godt udført.
Undersøgelsen baserede sig på besøg hos konkrete danske projekter.
Så professor Paldam har et mere nuanceret syn på udviklingsbistanden, end det er indikeret af spørgeren.
Siden er både bistanden selv og betingelserne for at give god bistand blevet bedre.
Det studium, som jeg tror hr. Hans Kristian Skibby refererer til, er et studium, der ser på statistiske sammenhænge mellem udviklingsbistandens samlede størrelse og den økonomiske vækst i et land samt simple indikatorer for demokrati og for korruptionsbekæmpelse.
Der kan det helt rigtigt være svært at se at se en enkel, statistisk sammenhæng.
Vi forsøger jo allerede i dag at give udviklingsbistand til de fattigste lande og nedsætter bistanden, hvis landene får en høj velstand.
Og hvis der i et land er en naturkatastrofe eller store problemer, som mindsker væksten, øger vi omvendt udviklingsbistanden.
Derfor er det svært i en simpel, statistisk analyse at påvise en enkel sammenhæng.
Når det så er sagt, er der nyere undersøgelser end dem, professor Paldam har udført, herunder undersøgelser af FN's verdensinstitut for udviklingsøkonomisk forskning, der netop har konkluderet, at udviklingsbistand på lang sigt har en positiv sammenhæng med vækst.
Der er børn, der kommer i skole; der er mennesker, der kommer ud af fattigdom.
Derudover må man sige, at udviklingsbistanden helt generelt ikke mindst i Afrika har været med til at skabe det fundament for uddannelse, sundhed og infrastruktur, der nu medvirker til, at landene oplever høje vækstrater.
Derfor: Udviklingsbistanden bidrager til modtagerlandenes vækst; udviklingsbistanden giver gode resultater.
Tak for uddybningen.
Der er som sagt en stribe af gode resultater, en stribe af gode eksempler.
De analyser, der henvises til, er jo ikke analyser, der i over 40 år er udført af professor Paldam alene, men det er en analyse af de analyser, der har fundet sted gennem 40 år.
Jeg erkender klart, at hvis man går tilbage i tiden under den kolde krig, blev udviklingsbistanden ofte anvendt til formål, der lå langt fra ønsket om at bekæmpe fattigdom og langt fra ønsket om at fremme væksten.
Der har været talrige eksempler under den kolde krig på, at udviklingsbistanden har været benyttet til mange andre formål og til politiske og strategiske overvejelser.
Men de seneste resultater viser en klar positiv effekt, og vi sætter gang i øgede studier for netop at demonstrere, at udviklingsbistanden virker.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-23:
Hvis man kigger mange andre steder på den danske økonomi, eksempelvis hos kommunerne, hvor de jo igennem flere år har oplevet, at det har været sværere at få pengene til at strække, har man sagt, at det, de skal gøre i kommunerne, er, at de skal sørge for at investere intelligent.
Det betyder, at man skal sørge for at bruge de penge, som man egentlig anerkender at man har for få af, så godt som muligt og så målrettet som overhovedet muligt for derved at få så meget ud af de her penge som overhovedet muligt.
Value for money kalder de det sikkert i andre lande, hvis man vil have den engelske adgang til det.
Men der synes jeg jo at ministeren i stedet for at fokusere på at få de her ekstra milliarder ud og give dem væk til forskellige fjerne lande, måske skulle prøve at gå ind at kigge på, hvordan vi forvalter de penge, vi i forvejen har på det danske statsbudget.
Jeg må jo minde ministeren om, at vi allerede under den tidligere regering ifølge den finanslov, som vi har nu, og som vi opererer under i øjeblikket, har en økonomisk ramme til rådighed på over 15 mia. kr.
Jeg synes, at ministeren måske skulle prøve at reflektere lidt over at bruge de penge intelligent frem for bare at finde nogle flere penge.
Christian Friis Bach (RV), 2011-11-23:
Det bliver fulgt meget tæt, og vi sætter som sagt gang i et nyt, stort forskningsprojekt, der vil resultere i mere end 100 studier af, hvad der virker, og hvad der ikke virker.
Professor Finn Tarp fra Københavns Universitet har lavet analyser, der viser, at hvis man giver bistand på ca. 25 dollar pr. person om året over en periode på 30-40 år, øger det væksten med ½ pct. i landene.
Den vækst giver mindre fattigdom, den giver masser af arbejdspladser, og den giver masser af muligheder, også for danske virksomheder udeomkring i verden, så det her er en god investering.
Det er også en investering i os selv.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-23:
Jeg noterede mig også tidligere i debatten her i dag, at ministeren var inde på, at man i regeringen havde et erklæret mål om, at den danske udviklingsstøtte skal stige fra de nuværende 15,2 mia. kr. – 15,2 mia. kr. er ganske mange penge!
Man ønsker, at den skal stige med et betydeligt milliardbeløb for at komme op på 1 pct. af det danske BNI.
eg vil da gerne spørge ministeren om det her med, hvad der egentlig er målbart, og hvad der ikke er målbart.
Siden det er så utrolig vigtigt for den nye regering i disse krisetider, hvor vi må spare mange andre steder, at bruge flere milliarder i udviklingsstøtte, må regeringen vel også kunne dokumentere eller i det mindste have en klar forventning om, at der med de ekstra milliarder, man vælger at give væk for lånte penge vel at mærke – det er penge, vi låner, det skal vi ikke glemme, vi låner nogle milliarder og giver dem væk – vil være en positiv, gavnlig effekt.
Det er sådan set det, der er det grundlæggende i mit spørgsmål.
Jeg ved jo godt, at det ikke har været nemt for en forsker at lave 40 års forskning baseret på forskellige perioder i et land som Danmark, når vi har forskellige regeringer og dermed forskellige forudsætninger for, hvordan pengene bliver brugt.
Men jeg vil gerne endnu en gang spørge ministeren om, om ikke man, siden man er så forhippet på at give de her mange milliarder væk, så ikke godt kunne tænke sig, at vi gør noget mere ud af at undersøge konsekvenserne af at give pengene væk.
Bliver de brugt på den bedst mulige måde, eller bliver de, sådan som professoren i hvert fald hentyder, faktisk mange steder brugt på nogle ting, som måske nærmest er overflødige?
Jeg er udmærket klar over, at tørmælk, hvede, fødevarer, vand osv. naturligvis er gavnligt og ganske vigtigt, men man bruger jo også penge på mange andre ting end det.
Men det er så tilsyneladende det, der er den store forskel mellem regeringens og måske tilmed også Det Radikale Venstres politik og så den politik, vi i hvert fald i Dansk Folkeparti har, og det er jo, at vi sådan set synes, at vi gerne vil være med til at bidrage, men at vi ikke vil gøre det for lånte penge.
Ovre i Jylland, hvor jeg kommer fra, er der et begreb, der hedder, at man giver sin bagdel væk – der findes også et lidt værre ord for det – og det er jo i realiteten det, der er tale om her.
Og så er det faktisk i øvrigt et mål, at man vil helt op på 1 pct. af BNI.
Det er jo alt andet lige ganske flottenhejmeragtigt.
Det har vi jo kunnet se mange andre steder med den regering, vi har fået, man gik bl.a. til valg på, at der skulle være mindre klassekvotienter og flere timer med tolærerordninger, det skulle være slut med syge på vores sygehuse, der lå på gangen osv.
Det er nogle løfter, som man tilsyneladende har valgt at negligere, dem kunne man ikke finde penge til, men derimod har man kunnet finde penge till at give væk.
Og der synes jeg måske, at ministeren skulle komme med en lidt bedre forklaring på, hvordan det kan være, at man prioriterer på denne aldeles mærkværdige måde.
Christian Friis Bach (RV), 2011-11-23:
Det er som sagt tidligere ikke kun en investering i at løse nogle af de store problemer, der er.
Selv om krisen kradser i Danmark, og det erkender jeg at den gør, og det skaber arbejdsløshed og bekymring i Danmark, så tror jeg, at mange danskere ved, at krisen rundtomkring i verden kradser endnu mere.
Og hvis ikke vi investerer i at løse verdens allerstørste problemer, skaber vi ustabilitet og usikkerhed rundtomkring, og den ustabilitet og usikkerhed vender tilbage til os selv i form af ufred og flygtningestrømme, og i form af færre muligheder for danske virksomheder og færre muligheder for danske forbrugere.
Derfor er en investering i verden også en investering i os selv.
Vi gør det, fordi vi vil bidrage til at løse de store problemer, der er, men også for at vi samlet i verden kan stå sammen om at skabe vækst og velstand og mindre fattigdom.
Lars Barfoed (KF), 2011-11-23:
Jamen det, jeg nu prøver at få ministeren til at svare konkret på, er, at vi jo har regler om VVM-redegørelser, altså vurderinger af virkninger på miljøet, som meget klart fastslår, at man i forbindelse med større projekter og infrastrukturanlæg skal gennemføre en VVM-redegørelse.
Er det så ikke i strid med de regler, hvis regeringen agter at gennemføre en betalingsring uden at overholde de klare, præcise regler, der er om VVM-redegørelser?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-11-23:
Jeg kunne aldrig drømme om ikke at leve op til de regler, der er.
Det her er ikke i strid med reglerne, og jeg har netop givet udtryk for her, to til tre gange nu, at der vil blive en grundig miljøvurdering af betalingsringen; det er helt naturligt, synes jeg, at der bliver det.
Og den betalingsring skal afhjælpe de store problemer, som vi har i dag.
Det, jeg prøver på at anskueliggøre over for hr. Lars Barfoed, er, at der er selve trængselsafgiften, som ikke medfører noget stort anlæg, men som har nogle miljøkonsekvenser med hensyn til en måde, trafikken ændrer sig på, og det er jo det, der er hele ideen med det.
Med hensyn til at skulle ind og tale om parkeringspladser og alt muligt andet, der måtte komme efterfølgende, eksempelvis ude ved stationer, så følger det selvfølgelig normal procedure.
Men bare for at det står fuldstændig tindrende klart: Jeg mere end lever op til den lovgivning, der er, for selvfølgelig skal der ske en miljøvurdering.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-23:
Mener ministeren, at det er udtryk for en ansvarlig økonomisk politik, at regeringen i sit oplæg til FFL 2012 påtænker at hæve ulandsbistanden, samtidig med at regeringen forventer et underskud på statens finanser på næsten 100 mia. kr.?
Tak, formand.
Mener ministeren, at det er udtryk for en ansvarlig økonomisk politik, at regeringen i sit oplæg til FFL 2012 påtænker at hæve ulandsbistanden, samtidig med at regeringen forventer et underskud på statens finanser på næsten 100 mia. kr.?
Christian Friis Bach (RV), 2011-11-23:
Tak for spørgsmålet.
Med regeringsgrundlaget sætter vi fokus på, at Danmark skal have en aktiv og ansvarlig udviklingspolitik.
Det er jo nødvendigt, hvis vi skal påvirke omverdenen i overensstemmelse med vores holdninger, med vores værdier og værne om værdien til at kunne ytre sig frit og leve et trygt liv uden fattigdom.
Jeg er glad for, at vi med vores finanslovforslag lægger op til at hæve den danske udviklingsbistand.
Det sagde vi inden valget at vi ville gøre, og det gør vi nu.
Det langsigtede mål er at få bistandsprocenten tilbage på 1 pct. af BNI, og som led i den bestræbelse og bestræbelsen på at bekæmpe den globale fattigdom øger vi udviklingsbistanden med 234 mio. kr. i 2012 og yderligere 366 mio. kr. i 2013.
Men grunden til, at 1-procents-målsætningen ikke kan nås hurtigere, er naturligvis hensynet til statens finanser.
At Danmark har vist, at vi vil styrke vores internationale engagement, er allerede blevet bemærket.
EU's høje repræsentant, Catherine Ashton, understregede, da jeg talte med hende i sidste uge, at en forøgelse af den danske udviklingsbistand ikke kun er en investering i at redde liv ude i verden.
Det er også en investering i at redde Europa, skabe eksport, vækst, arbejdspladser i Europa.
Denne udtalelse er netop et udtryk for, at et globalt engagement er en nødvendighed.
Det bidrager også til at skabe fred og stabilitet og mindske flygtningestrømme.
Så en stærk global indsats gør en forskel ude i verden, men det gør søreme også en forskel i Danmark.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-23:
Allerførst tak for svaret, og det glæder mig da, at vi har en udviklingsminister, som lægger vægt på, at vi skal have en ansvarlig udviklingspolitik.
Det var i hvert fald det, der blev indledt med i svaret fra ministeren, men jeg vil da også gerne have ministerens ord for, om ikke også udviklingsministeren vil prøve at udvide sin horisont lidt til også at have en ansvarlig økonomisk politik for husholdningsregnskabet Danmark A/S.
Det betyder jo så også, at de her ekstra penge, den her kvarte mia. kr., som man ønsker at bruge allerede efter den 1. januar 2012, er penge, som danske skatteydere skal låne enten i udenlandske banker, eller også skal der udstedes nogle flere statsobligationer.
Det er nogle penge, som vi skal forrente, det er nogle penge, som vi skal tilbagebetale med renters rente på den ene eller den anden måde.
Derfor undrer det mig lidt, at ministeren tilsyneladende lægger meget vægt på den her ansvarlige udviklingspolitik, men tilsyneladende negligerer, at der er en ganske uansvarlig økonomisk politik.
Det hænger ganske enkelt ikke sammen, og der vil jeg gerne have ministerens kommentar til det skisma.
Christian Friis Bach (RV), 2011-11-23:
Tak for det.
Vi skal have en ansvarlig udviklingspolitik, vi skal have en ansvarlig udenrigspolitik, og vi skal have en ansvarlig økonomisk politik.
Det er den linje, regeringen har lagt frem med regeringsgrundlaget og med finansloven.
Når man skal sikre Danmarks økonomi, skal man tænke på kort sigt, og man skal tænke på lang sigt.
På kort sigt skal der spares, der skal investeres, der skal kickstartes for at få gang i økonomien, men på længere sigt skal vi også foretage de rigtige investeringer for at sikre, at vi også på lang sigt kommer ud af den økonomiske krise, ikke kun i Danmark, men også i Europa.
Når vi investerer i forskning og uddannelse, er det en investering, der på lang sigt skal skabe resultater og grobund for, at vi kan komme ud af krisen og igen få vækst og øget velstand i Danmark.
Når vi investerer i en aktiv udenrigspolitik og en udviklingspolitik, gør vi det ud fra den samme type ræsonnement; ikke alene gør vi det, fordi vi vil bidrage til at løse nogle af de problemer ude i verden, der dog er endnu større end i Danmark, men også for at skabe vækst og velstand i Danmark på lang sigt.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-23:
Jamen netop med hensyn til det her med øget vækst og velstand i det danske samfund mener ministeren så virkelig, at vi øger væksten og velstanden i det danske samfund ved for det første at vedtage en finanslov, som jo helt klart ligner et minus på 100 mia. kr., og ved for det andet så oven i købet at synes, at vi skal være lidt flottenhejmeragtige og sådan bare lige finde en ekstra kvart mia. kr., låne pengene, forrente dem over mange år med tilbagebetalingsregler osv. og så give dem væk?
Det er jo sådan set det, der ligger i det her forslag, hvis man kigger på forslaget til finanslov ud fra de økonomiske rammer, der er til brug fra udviklingsministerens ressortområde.
Og der er det, jeg synes, at det er en kende underligt, at man synes, det er flot, at man vælger at bruge lånte penge til at øge statens udgifter i fjerne lande.
Tak for det.
Men når man så i hvert fald anerkender princippet om, at vi skal investere intelligent og have fokus på at få så meget for de her udviklingsmilliarder som overhovedet muligt, kan vi så også se frem til, at man i den nye regering med den nye udviklingsminister i spidsen bl.a. vil gennemføre flere af den type opgaver eller ideer, som vi så under den tidligere udviklingsminister?
Jeg tænker specielt på, at man jo valgte at lave en hurtigere udfasning f.eks. af det danske bidrag til, jeg tror det var Nicaragua, hvor man jo var træt af, at præsidenten, Daniel Ortega, var mere end korrupt, og hvor man så sagde, at når ikke de kunne få styr på de her midler og man ikke kunne se, at det gik på den rette måde, så var vi nødt til at udfase den danske støtte.
Martin Geertsen (V), 2011-11-23:
Tak for det.
Det er også et spørgsmål om noget, som måske ikke rammer forbrugerne endnu, men som jo potentielt kan komme til det, nemlig betalingsringen i København, som optager mig en lillebitte smule.
Det er såmænd ikke, fordi jeg forventer, at vi skal have sådan en lang drøftelse om, hvad der er godt og skidt ved betalingsringen i København, og hvad den eventuelt måtte komme til at udvirke af gener for den københavnske befolkning, nej, det, jeg sådan er en lillebitte smule optaget af, er det, der meget konkret står i regeringsgrundlaget.
Der står en lille passage om, at man forventer at få 2 mia. kr. ind i indtægter, og der kunne jeg godt tænke mig at få boret lidt i, hvad regeringen egentlig mener med »forventer«.
Er det en målsætning, som regeringen har om, at der skal hentes 2 mia. kr. ind i indtægter?
Hvor sikker er man på, at man får de 2 mia. kr. i kassen?
Har man sådan nogen indikation på, hvornår man forventer at få de 2 mia. kr. i kassen?
Og ikke mindst er der til sidst spørgsmålet: Er det ikke sådan, at det, når man har en forventning om at få 2 mia. kr. i kassen, jo så også har en betydning for, hvordan man kan indrette betalingsringen, altså hvor den skal ligge, og hvad passageprisen i givet fald vil blive?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-23:
Sidst, vi lavede om på afgifterne, var i 2007, og da var vi fuldstændig bevidste om, at det skulle gå stærkt.
Altså, fra det tidspunkt, man begynder en diskussion om at omlægge bilafgifterne, til man rent faktisk gør det, skal der ikke gå lang tid, for det indebærer den risiko, at det kan påvirke bilmarkedet.
Finansministeren må også være bekendt med, at bilsalget er gået ned, og at bilforhandlere åbent siger, at det her har en meget negativ virkning på bilsalget.
Derfor vil jeg blive nødt til at bruge mit sidste spørgsmål til konkret at spørge finansministeren, om han vil være indstillet på her i Folketinget at gå ind i et hurtigtarbejdende udvalg for at sikre, at der kommer en afklaring til gavn for både dem, der skal sælges biler, og selvfølgelig i første omgang for dem, der skal købe biler, så de ved, hvad de har at forholde sig til.
Kunne finansministeren overveje, når der nu skal være forhandlinger allerede fra på fredag om energiområdet, som bilområdet jo er nært knyttet til, fordi det også handler om at forbruge energi og om, hvor langt biler kører på literen – omlægningen skal jo generere en miljøgevinst – om man så ikke i virkeligheden skulle tage en diskussion dér mellem de politiske partier, så man meget hurtigt kunne finde en afklaring til gavn for forbrugerne?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-23:
Jeg minder bare igen hr. Kristian Thulesen Dahl om, at hr. Kristian Thulesen Dahls parti selv har været med i en aftale, hvori man tilkendegav, at man ville arbejde med indførslen af roadpricing.
Det var så ikke en tanke, der nød fremme senere i den daværende regerings virke, det var faktisk noget, man lod ligge uanset hensynet til bilmarkedet.
Nu arbejder regeringen, som har siddet i et par måneder, med et bud på en omlægning af registreringsafgifterne, og det kommer til politisk debat, når det er færdigt.
Peter Christensen (V), 2011-11-23:
Når danskerne bliver spurgt om deres egen økonomi, kan vi se, at aldrig har tvivlen været så stor.
Når man nu kan se, at danskerne er så bekymrede, ville det så ikke være en fornuftig ting – hvis ikke regeringen vil tage afgiftsstigningerne helt af bordet – at udskyde, hvornår de rammer danskerne, sådan at vi kan få tilliden op, sådan at vi kan få danskerne til at bruge nogle af deres penge, så vi kan få noget aktivitet i vores samfund, og så vi kan få skabt nogle arbejdspladser.
En gang imellem kan man jo som politiker være nødt til at kigge ud ad vinduet og forholde sig til den virkelighed, der er der, også selv om den kan stå lidt i vejen for, hvad man har siddet og aftalt inde i mørke lokaler i forbindelse med en finanslovforhandling.
Jeg vil sådan set
spørge finansministeren, om han tør åbne vinduet og kigge ud.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-23:
Jamen der er så afgjort tale om noget vigtigt, men det er også sådan, synes jeg, at der er tale om et centralt politisk spørgsmål, som vi selvfølgelig skal have en politisk debat om.
Medmindre jeg husker helt forkert – og man skal jo ikke sige noget forkert, når man er i Folketingssalen – har hr. Kristian Thulesen Dahls parti selv været en del af en politisk aftale, hvor man klart tilkendegav, at man ville se på muligheden for at indføre roadpricing og på den baggrund nedsætte registreringsafgifterne, hvilket efter min bedste overbevisning ikke har rystet bilmarkedet.
Så man skal udvise omhu, ja, men naturligvis må der være plads til en politisk debat om den retning, samfundet skal gå i, også på det her område.
Jeg arbejder generelt gerne for åbent vindue i næsten enhver sammenhæng.
Jeg synes ikke, at det er regeringen, der har grund til genoverveje den måde, vi har tilrettelagt den økonomiske politik på i lyset af den seneste globale, økonomiske udvikling, europæiske økonomiske udvikling, danske økonomiske udvikling og de tal, spørgeren refererer til.
Tværtimod var det jo oppositionen og Venstre, som vedholdende under valgkampen postulerede, at vi nu var inde i et selvbærende opsving på baggrund af et kvartals positiv vækst, og som så efterfølgende har måttet erkende i lyset af det, vi ser nu, at det ikke var korrekt, og at den kickstart, der er lagt op til af regeringen, og som nu er aftalt ikke alene med Enhedslisten, men heldigvis også med Venstres deltagelse på visse felter, har været fuldstændig nødvendig og tiltrængt for at skabe vækst og beskæftigelse i Danmark, og som også må erkende, at vi bevæger os ind i en ny og sværere tid, end man har været vant til hidtil, og hvor man må operere efter et forsigtighedsprincip, og hvor man må finansiere nye initiativer krone for krone. Der synes jeg jo, at Venstre bevæger sig – i hvert fald som jeg hører det, det kan være vanskeligt at få styr på, hvad der præcis bliver sagt i hvilke sammenhænge – i den modsatte retning med den melding, der kom i weekenden om nye, ufinansierede skattelettelser.
Det har vi forhåbentlig til gode at debattere nærmere i den kommende tid.
Peter Christensen (V), 2011-11-23:
Det er jo altid værd at lytte efter, om der er noget, vi kan være enige om.
Det er helt klart, at vi bevæger os ind i en svær tid, og at det har været svært længe.
Desto vigtigere er det jo sådan set at overveje, om det er godt for danskernes privatforbrug at sende så store afgiftsstigninger ud til dem.
Statsministeren sagde på sit pressemøde den 15. november: »Vi ved også godt, at de afgiftsforhøjelser, som vi har lagt op til, de bon’er jo hårdt ud på familiernes budget«.
Det er en viden, regeringen har, holdt op mod en viden, hvor finansministeren fremlægger sin finanslov med ordene om, at privatforbruget har det rigtig svært.
I stedet for begynder man at snakke om Venstre.
Vi mangler lige at høre, at det også er Venstres skyld, at forbrugertilliden er faldet.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-23:
Nej, jeg står ikke og beskylder Venstre for noget som helst.
Jeg peger bare på de holdninger, Venstre selv har gjort gældende, og det er så åbenbart ubehageligt, men det kan jeg jo ikke gøre for.
Det er jo Venstre, der i weekenden har fremturet med budskabet om, at man skal sætte skatten ned, uden at ville fortælle, hvor pengene skal komme fra.
Der er det bare min stille reaktion, at det tror jeg ikke på nogen måde er tillidsskabende, heller ikke blandt forbrugerne, fordi det er den strategi, der har været Venstres hele krisen igennem, nemlig at sænke skatterne med henblik på at give folk flere penge mellem hænderne, for så ville de nok også bruge nogle af dem, og så gik det hele af sig selv.
Det er, hvad jeg kalder for en nem løsning.
Den har ikke virket, og jeg tror, at tiden er løbet fra den.
Det er simpelt hen bare det, der ligger i regeringens politik.