runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Lauritzen (V), 2011-01-18:
Jeg tror ikke, jeg sagde, at det var lettere for Irak.
Det er hr. Jørgen Poulsen, der lægger mig ord i munden.
Det var blot et forsøg på, hvad skal man sige, parlamentarisk at påpege, at Enhedslisten jo sjældent er tilfreds med noget af det, der foregår i Irak.
Jeg ved ikke, hvilken proces der har været i Irak.
Men det er dog positivt, at man nu begynder at tilslutte sig international lov i større omfang end tidligere.
Jeg må sige til hr. Jørgen Poulsen, hvis han ikke er klar over det, at det gjorde Saddam Hussein og det regime, han stod i spidsen for, bestemt ikke.
Man overholdt i hvert fald ikke det, man tilsluttede sig.
Frank Aaen (EL), 2011-01-18:
Jo, men når nu Danmark faktisk har haft en sag, nemlig de hemmelige CIA-flyvninger over dansk territorium og grønlandsk og færøsk territorium, som vi i hvert fald fik regeringen ord for nok var foregået tilbage i 2008, så kunne man jo godt forestille sig, at der var blevet sagt: Hov, vi er nok nødt til at skubbe på for at få den her sag ratificeret, fordi vi altså selv bliver brugt i forbindelse med sådanne tvungne forsvindinger
Og det undrer mig altså stadig væk, at man så lang tid efter ikke har fået gjort noget ved det.
Et beslutningsforslag er en bemyndigelse til regeringen om at gøre det.
Den bemyndigelse til regeringen kunne man jo sagtens vedtage, og så må man komme tilbage med en eventuel lovgivning.
Der er jo ingen grund til at afvise beslutningsforslaget med den begrundelse, vi har hørt her i dag.
Det er bare, når man støtter konventionen, så også at støtte, at den ratificeres, og så lægger det jo lidt pres på Justitsministeriet på at få det gennemført.
Karsten Lauritzen (V), 2011-01-18:
Vi Venstrefolk er tillidsfulde folk – det kan jeg bekræfte, det er fuldstændig rigtigt.
Og jeg vil sige, at vi i den her sag har fuld tillid både til den ansvarlige minister, som jo kontrollerer embedsmændene og er ansvarlig for det, der foregår i ministeriet, og til embedsværket.
Jeg synes da egentlig, at hr. Kamal Qureshi skulle være glad og tilfreds med det, som justitsministeren sagde i sin tale, nemlig at det her er lige på trapperne, at det er på vej.
Hvis jeg skulle kritisere noget ved processen, skulle det faktisk være, at jeg synes, at Folketinget og folkestyret burde bruge lidt mere tid på at finde ud af, hvad konsekvenserne af de konventioner, som vi tilslutter os, er, også på den lange bane.
Men det er jo en mere principiel diskussion, for vi tilslutter os nogle konventioner, som er formet i en tid, hvor tingene er på en bestemt måde, og så kan der gå 30, 40, 50 eller 70 år, hvor konventionerne stadig er gældende, men hvor tingene har ændret sig.
Så hvis jeg skulle nævne noget, skulle det være, at folkestyret måske burde bruge lidt mere tid her i Folketingssalen på at diskutere, hvilke konventioner vi tilslutter os.
Men dem, vi tilslutter os, skal vi selvfølgelig overholde.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-01-18:
Der bliver jo mindre og mindre at sige om det her lovforslag.
Nu er det gennemgået, og som det også har været fremme tidligere, er det et lovforslag, der er blevet til på baggrund af nogle beslutningsforslag, som vi har behandlet i 2008.
Ligesom dengang synes vi også nu, at det er rigtig, rigtig godt, at der er mulighed for, at Danmark kan få sine statsborgere hjem og overtage tilsynet og de vilkår, der er i forbindelse med at de har fået en dom i udlandet, ligesom det også er fornuftigt, at vi kan bede andre europæiske stater om at gøre det samme for deres statsborgere.
Jeg tror, det er bedst for alle, at de bliver resocialiseret og sluset ud i samfundet der, hvor de kommer til at bo bagefter.
Jeg vil godt sige i den forbindelse, at jeg synes, det kunne være relevant, at Danmark så også indledte et samarbejde med kriminalforsorgen i de andre lande, og der tænker jeg særligt på nogle af de lande, hvor mange af de udenlandske kriminelle i Danmark kommer fra.
F.eks. kunne der være god grund til også at styrke kriminalforsorgen i lande som Rumænien eller Bulgarien, eller hvor det nu kan være, så vi sikrer, at de mennesker rent faktisk også har noget at vende hjem til bagefter.
Hvad angår den anden del, som handler om domme afsagt in absentia, så var vi jo noget kritiske, sidste gang beslutningsforslaget blev behandlet her i Folketingssalen.
Der var en lang række kritiske høringssvar, men det synes ikke at være tilfældet denne gang, hvorfor vi ikke rigtig har bemærkninger til den del.
Så vi kan støtte det her lovforslag i dag.
Frank Aaen (EL), 2011-01-18:
Jeg synes jo, at når man har haft tid til at forberede sådan en debat her i temmelig lang tid, bør man kunne svare på, hvorfor det har taget så lang tid at komme frem til, at man ikke har kunnet fremsætte forslag om ratifikation.
Det er dog bemærkelsesværdigt, at der er gået mere end 3 år, siden den blev underskrevet – også ud fra, at da man underskrev den, havde man en vis idé om, hvad den havde af konsekvenser for dansk lovgivning; det er vel ikke noget, der lige er dukket op.
Med hensyn til om den har betydning for Danmark, vil jeg sige: Jo, den har da den betydning, at hvis en dansk statsborger deltager i en tvungen forsvinding, er det strafbart og kan ifølge den her konvention retsforfølges i Danmark.
Hvis det er sådan, som vi så det med CIA's hemmelige fangeflyvninger, kan den her ratifikation også betyde, at det er helt indlysende, at vi må gribe ind, fordi det er tvungen forsvinding.
Så selvfølgelig har den da også betydning for Danmark.
Selv om der er andre lande, hvor det er værre, har den også betydning for Danmarks deltagelse i kampen mod tvungen forsvinding.
Tom Behnke (KF), 2011-01-18:
Forslaget her er jo endnu et forslag i rækken af forslag, der handler om, at vi i EU-landene laver en gensidig anerkendelse af hinandens afgørelser, nemlig på en sådan måde, at hvis man har forbrudt sig mod et eller andet i et andet EU-land og har fået en afgørelse ved en domstol der, så er det sådan, at selv om man suser hjem til Danmark, sørger vi for at effektuere det, som en domstol i et andet land har bestemt.
Det er jo fint nok, for så kan man ikke sådan shoppe rundt og gemme sig, men man må stå til ansvar for det, man har gjort.
Det, vi gør med det forslag, vi behandler her i dag, er jo, at vi går ind og laver gensidig anerkendelse i forhold til betingede domme, primært i forhold til de vilkår, der altid er knyttet til en betinget dom, nemlig vilkår om, at man skal gøre et eller andet.
Der overtager vi så den vilkårsforpligtelse her i Danmark og sørger for, at dommen sker fyldest.
Og det er selvfølgelig hensigtsmæssigt.
Det drejer sig selvfølgelig også om udeblivelsesdomme, et fænomen, som vi heldigvis også har fået i Danmark, og som jo ikke er en dom, fordi man ikke er kommet, det er ikke en dom for at blive væk fra et retsmøde, men det betyder, at en domstol kan afsige en dom, selv om man ikke er mødt op.
Det er jo typisk i de små sager, hvor man siger, at hvis en borger ikke ønsker at give fremmøde, når domstolen har kaldt til møde, må borgeren også selv om det, så afsiger man en dom alligevel, man hører de vidner, der er, man hører anklageren og forsvareren, hvis der er sådan en til stede – det bør der jo være – og så afsiger man en udeblivelsesdom og siger, at der ikke på det foreliggende grundlag er nogen grund til andet end at afsige en dom.
Det gør man selvfølgelig også i andre lande.
Der anerkender vi så, at hvis der er afsagt en dom, kan den blive effektueret her i landet, hvis det er sådan, at man synes, man vil hjem til Danmark igen.
Alt i alt er det et lovforslag, som vi fra konservativ side kan støtte.
Manu Sareen (RV), 2011-01-18:
Formålet med lovforslaget er jo at indføre de regler, som er nødvendige, for at Danmark kan opfylde en rådsrammeafgørelse, og det ligger jo i forlængelse af de forslag om harmonisering og gensidig anerkendelse på det retslige område, som tidligere er blevet behandlet her i Folketinget.
Vi synes, det er et fornuftigt tiltag, der i visse situationer giver dømte mulighed for resocialisering, hvor medlemslandet fører tilsyn med de pligter, der følger med.
Det kan ske i forbindelse med f.eks. en betinget dom eller en afgørelse om prøveløsladelse osv.
Det bakker Det Radikale Venstre fuldt ud op om.
Der er dog nogle betænkeligheder i høringssvarene, som vi håber vi kan få uddybet i udvalgsarbejdet.
Det er Institut for Menneskerettigheder, der problematiserer brugen af positivlister, dobbelt strafbarhed osv.
De kommer ikke rigtig ind på baggrunden for, hvorfor de problematiserer det, og det håber vi lidt på at vi kan få uddybet i udvalgsarbejdet.
Så håber jeg også, at vi kan få uddybet instituttets ønske om, at der skal foreligge oversættelse til dansk, hvis der er tvivl om, hvorvidt afgørelserne er truffet i overensstemmelse med den europæiske menneskerettighedskonvention.
Per Clausen (EL), 2011-01-18:
Umiddelbart virker det jo sympatisk, at Danmark kan overtage tilsynet med personer, som har fået en udenlandsk straffedom, og på den måde sikre, at personen kan være i egne omgivelser, tæt på familie m.v., men det, der jo er det grundlæggende problem i det her forslag, er det grundlæggende problem, der eksisterer i den gensidige anerkendelse af de domstolsafgørelser, der afsiges i andre EU-lande.
Det forholder sig jo på den måde, at der mindst kan være to grunde til, at det er problematisk.
Den første er, at man jo kan dømmes i andre EU-lande for handlinger, som ikke er ulovlige i Danmark.
Det vil sige, at man altså kan risikere, at man skal føre tilsyn med en person, som er dømt for noget, vedkommende aldrig kunne dømmes for i Danmark.
Det synes jeg er en selvmodsigelse, som er vanskelig at leve med.
Så er der også det, at der blandt EU-landene findes eksempler på, at retssystemerne ikke fungerer på en måde, som vi mener er hensigtsmæssig eller for den sags skyld acceptabelt.
Man kan selvfølgelig bevæge sig til østeuropæiske lande og måske også til sydeuropæiske lande, hvor det er vores indtryk, at retssystemerne og i øvrigt også politisystemerne er præget både af korruption og af magtmisbrug.
Så også der eksisterer der altså risiko for, at der kan blive afsagt domme, som aldrig ville være blevet afsagt i Danmark.
Det er det, der får os til at sige, at vi ikke mener, at det er forsvarligt at anerkende domme eller afgørelser afsagt i en anden stat, uden at disse kan afprøves i det danske retssystem – og slet ikke når der i flere tilfælde kan være tale om noget, der ikke er kriminelt i Danmark.
Det var da også derfor, vi oprindelig stemte imod den gensidige anerkendelse, og at vi også stemte imod den tidligere rammeafgørelse på det her område.
Derfor kan vi heller ikke støtte det forslag, der ligger her.
Vi er også imod anvendelse af positivlisten og fravigelsen af kravet om dobbelt strafbarhed.
Det hænger jo også sammen med, at selv om man har lavet en positivliste, hvor det ikke gør sig gældende, må vi konstatere, at disse forbrydelser, som er oplistet i positivlisten, ikke defineres ens i EU-landene.
Det betyder altså også, at en handling kan være på positivlisten i et land og ikke i et andet.
Så vi har altså igen problemet med, at vi ved at anerkende det her også anerkender domme, som vi med nogenlunde sikkerhed ved ikke ville blive resultatet i Danmark.
Så selv om der kan være positive elementer i, at Danmark kan overtage tilsynet med personer, der har fået en udenlandsk dom, så borgere kan være i Danmark, når straffen afsones, kan vi altså ikke støtte det lovforslag, der ligger her.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-01-18:
Liberal Alliance har ved tidligere lejligheder stemt for de beslutningsforslag, der gør, at vi nu står her i dag, så derfor er det jo oplagt, at vi i hvert fald også har en positiv tilkendegivelse her i dag, og når jeg siger det med vilje, er det jo også bare, for at det ikke skulle være et gummistempel til, at alle de andre implementeringer ville vi være tilfredse med i al fremtid, uden vi kendte dem på forhånd.
Men vi er sådan set positive over for forslaget.
Jeg synes også, efter at jeg hørte hr. Per Clausens tale her til sidst, at man jo bliver nødt til at overveje situationen nærmere, for hvis danskere bliver dømt i et andet EU-land – det gør de sådan set, lige meget om vi vedtager det her eller ej – vil Enhedslisten åbenbart ikke stemme for, fordi det er bedre, at de så har deres straffuldbyrdelse i Rumænien, Bulgarien eller Slovakiet.
Det er det, Enhedslisten tilbyder dem som alternativ, så vidt jeg forstod på den ordførertale, der lige blev holdt, og det foretrækker man så; jeg fristes til at sige, at de altså har skiftet system for lidt over 20 år siden, men jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor det er, at man synes, det er bedre, at danske statsborgere skal have fuldbyrdet deres straf i diverse østlande, hvis retssystemer det af ordførertalen ret tydeligt fremgik man ikke havde den klare tillid til.
Men det er jo et valg.
Det er på den måde, vi kan sikre, at de bedst kommer ud i det danske samfund igen på et senere tidspunkt eller er ude og bliver en del af det danske samfund igen på bedst mulig måde, og det har jeg svært ved at se hvordan man skulle kunne være imod.
Så kan der være andre elementer i forslaget, hvorom man kan sige, at der er nogle små hjørner, vi skal have styr på i udvalgsbehandlingen og få noget afklaring på, men hovedprincippet i det her forslag er jo at sørge for, at danske statsborgere kan få fuldbyrdet deres straf i Danmark i stedet for i Øst- og Sydeuropa, og det synes vi sådan set er et o.k. princip.
Pia Adelsteen (DF), 2011-01-18:
Jeg følte mig jo helt overset på et tidspunkt.
Grunden til, at jeg egentlig trykkede på knappen for at få ordet, var, at det er helt tydeligt for mig, at ordføreren altså åbenbart synes, at når man er på besøg i et andet land, behøver man egentlig ikke at overholde det pågældende lands love.
For hvis man får en dom, er det forfærdelig synd for en, og så skal man hjem og afsone.
Det er så det, Liberal Alliance synes; det er det, jeg mener ordføreren siger.
Hvis man er dansker og er i Rumænien og man får en dom for at have gjort noget, der i øvrigt er ulovligt i Rumænien, så skal man ikke afsone sin straf dernede.
Så skal man pænt tage hjem.
Men hvis man er i Thailand, som ikke er en del af EU, så har man et andet problem.
Vi prøver jo altid på at få vores danske statsborgere hjem til et ordentligt retssystem, men ikke desto mindre må det da være gældende, at når man er i et andet land, overholder man det pågældende lands love.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-01-18:
Det var rigtig godt, at fru Pia Adelsteen fik lov til at stille sit spørgsmål, for så kan jeg bringe fru Pia Adelsteen ud af den vildfarelse, at vi i Liberal Alliance skulle synes, at det var en god idé, at danske statsborgere tog til andre lande og brød deres love.
Det kan jeg berolige spørgeren med at vi ikke mener.
Vi mener sådan set, at når man tager til andre lande, må hovedprincippet – selv om der kan være visse forbehold – være, at man skal overholde disse landes love.
Men jeg tror også, at man samtidig kan kombinere det med det gode princip, at vi gerne vil have de mennesker ud i det danske samfund på et tidspunkt.
Og så er det ikke sikkert, at det bedste vil være, at de er blevet resocialiseret i Rumænien eller Thailand for den sags skyld.
Så det er sådan set bare en balance, der går ud på, at man selvfølgelig bliver straffet for de forbrydelser, man begår – sådan er reglerne, og sådan skal det være – men at selve fuldbyrdelsen af straffen foregår i Danmark.
Det synes jeg da sådan set er klogest af Danmark.
Pia Adelsteen (DF), 2011-01-18:
Men det her forslag er jo ikke kun møntet på danske statsborgere, der begår en forbrydelse, altså noget, der er ulovligt, i et andet EU-land og får en dom dér.
Det kan jo også dreje sig om en hollænder, der bliver dømt for noget i Rumænien, bliver prøveløsladt og får et arbejde i Danmark, og så skal de danske myndigheder holde øje med hollænderen.
Der ligger jo flere ting i det her lovforslag.
Det kan da ikke være rigtigt, at man i Danmark skal sidde og holde øje med andre landes statsborgere, der nu er på lovligt ophold i Danmark.
De skal vel afsone deres dom i det land, hvor de kommer fra.
Det er så er spørgsmål vedrørende bemærkningerne, jeg har stillet justitsministeren.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-01-18:
Jeg er fuldstændig enig med fru Pia Adelsteen i, at der er andre forhold i dette forslag end selve hovedsigtet, som var det, jeg beskæftigede mig med.
Jeg sagde også i min ordførertale, at det måtte vi tage i udvalgsbehandlingen.
Jeg er sådan set lige så spændt på svaret på det spørgsmål, som fru Pia Adelsteen stiller, som fru Pia Adelsteen er.
Men jeg tror, at det er justitsministeren og ikke mig, der skal svare på det spørgsmål, og det kan være, at det først kan ske under udvalgsbehandlingen.
Jeg vil ikke stille et spørgsmål nu, for der er ikke flere korte bemærkninger fra fru Pia Adelsteen, men jeg vil bare sige, at jeg indtil i dag har opfattet det sådan, at Dansk Folkeparti faktisk er tilhængere af den del af EU, der hedder det indre marked.
Der er vi jo så nødt til at sige, at det også bringer os i nogle andre problemer en gang imellem, og det er så dem, vi skal ind og undersøge nærmere.
Sidst, men ikke mindst, havde jeg egentlig forestillet mig, at Dansk Folkeparti ville synes, at det var prægtigt, at rumænere, bulgarere og slovakker kunne komme hjem og afsone deres straf i deres respektive lande.
Pia Adelsteen (DF), 2011-01-18:
Jeg bliver simpelt hen nødt til at spørge om – det kan godt være, at det fremgår, men så har jeg i hvert fald ikke opfattet det –
hvilken stat, der afgør, om det er godt for resocialiseringen?
Altså, er det modtagerstaten eller domsstaten?
Hvilken stat er det, der afgør, at det ligesom vil være en god ting, at vedkommende skal have ophold og tilsyn i et andet land?
Lars Barfoed (KF), 2011-01-18:
Det er jo sådan, at den første del af det her lovforslag i overensstemmelse med rammeafgørelsen i EU på området fastlægger en forpligtelse til under visse betingelser at føre tilsyn med den domfældte, som i forbindelse med, det kunne være en betinget dom eller en afgørelse om prøveløsladelse i en anden EU-medlemsstat, er blevet pålagt nogle tilsynsvilkår.
Den vigtigste forudsætning for at overtage tilsynet er jo, at den domfældte enten har lovligt og sædvanligt ophold her i landet, eller at hensynet til den domfældtes resocialisering i øvrigt taler for, at tilsynet bør overtages.
Det bærende hensyn bag det her forslag er, at man skal forbedre den domfældtes forudsætninger for at skabe sig en kriminalitetsfri tilværelse, ved at man giver mulighed for, at den domfældte kan blive undergivet tilsyn i det land, hvor vedkommende f.eks. har sin bopæl, sin familie eller sit arbejde, og hvor betingelserne for resocialisering altså på den måde er bedst.
En lignende ordning har jo i mange år været gældende mellem de nordiske lande, og med det her forslag sker der altså en udstrækning af ordningen til også at gælde for afgørelser, der er afsagt i EU-medlemsstater uden for de nordiske lande.
Samtidig foreslås det at give mulighed for, at danske myndigheder på samme måde kan anmode andre medlemsstater om at overtage tilsynet med personer, som har modtaget en betinget dom eller en afgørelse om prøveløsladelse i Danmark, men har lovligt og sædvanligt ophold i en anden medlemsstat.
Så er der den anden del af lovforslaget.
Den vedrører de såkaldte in absentia-afgørelser og har til formål at ensarte og forbedre de krav, som medlemsstaterne kan stille som en betingelse for anerkendelse og fuldbyrdelse af en strafferetlig afgørelse, der er afsagt i en anden medlemsstat, uden at den pågældende har været til stede under sagen.
Forslaget indebærer en styrkelse af den domfældtes proceduremæssige rettigheder, fordi de ændrede regler skabe større gennemsigtighed og ensartethed med hensyn til de krav, der efter EU-retten kan stilles som betingelse for at anerkende og fuldbyrde sådan nogle afgørelser.
Desuden betyder forslaget, at det fremover bliver lettere for myndighederne at vurdere, om en afgørelse, der er afsagt in absentia i en anden medlemsstat, lever op til betingelserne for anerkendelse og fuldbyrdelse.
Jeg synes, det er et rigtig godt forslag.
Som fru Karen Hækkerup sagde, er det ikke kun, fordi vi er forpligtet til det, men også fordi det rent faktisk er godt, at der er den fleksibilitet i håndhævelsen af tilsynsvilkår og lignende, så det kan ske der, hvor vi bedst kan sikre, at den pågældende kan føres ind i en kriminalitetsfri tilværelse på længere sigt.
Det har vi alle sammen gavn af i de europæiske lande.
Frank Aaen (EL), 2011-01-18:
Jeg kan bekræfte, at konventionen er trådt i kraft, fordi Irak netop har underskrevet den.
Man kan undre sig lidt over, at det skulle være et land som Irak, der udløste, at konventionen trådte i kraft, men på det tidspunkt, hvor Enhedslisten fremsatte forslaget, var den ikke trådt i kraft.
Derfor ser forslaget ud, som det gør, men kan selvfølgelig ændres til den nye virkelighed.
Det, jeg bare ikke forstår, er, hvorfor man ikke for længst har ratificeret.
Det er mere end 3 år siden, at Danmark underskrev konventionen.
Holger K. Nielsen (SF), 2011-01-19:
Det sidste udsagn har ikke meget at gøre med det, vi diskuterer i dag.
Men det, jeg godt lige ville spørge ind til, er den der garanti, som hr. Karsten Lauritzen går meget højt op i.
Er det ikke korrekt, at det, som regeringen bad om, var en garanti for, at man ikke fra amerikansk side havde overfløjet dansk territorium ulovligt, og at man ikke ville gøre det i fremtiden?
Er det ikke korrekt, at den garanti, regeringen fik, kun dækkede sidste del, altså at man ikke fremover ville lave de her overflyvninger uden at orientere danske myndigheder?
Er det så ikke korrekt, at man derudaf kan udlede, at amerikanske fly faktisk havde overfløjet dansk territorium uden at orientere danske myndigheder, eller i hvert fald ulovligt?
Og er det ikke korrekt, at lige præcis på det her punkt er det meget, meget vigtigt, at vi får en undersøgelse af den her sag, og at det, som Venstre måske er mest bange for, er, at forskellige ministre, som har siddet i borgerlige regeringer siden 2001, kan komme i klemme?
Karsten Lauritzen (V), 2011-01-19:
Jeg køber ikke præmissen for hr. Frank Aaens spørgsmål, dels fordi, som udenrigsministeren også har redegjort for, vi godt kan have en lang diskussion om enkelte lækkede WikiLeaksdokumenter, men jeg ikke tror, at der kommer så meget ud af det, dels fordi jeg også synes, at der principielt er et problem i at diskutere lækkede dokumenter, fordi man jo ikke ved, hvad der er rigtigt og forkert, og i hvilken sammenhæng de indgår.
Jeg kan bare sige, at påstanden om, at danske embedsmænd fra Udenrigsministeriet eller Statsministeriet skulle have fået en politisk ordre om at dysse en sag ned, fordi man skjulte, at Danmark havde givet tilladelse til hemmelige overflyvninger, er taget fuldstændig ud af den blå luft.
Det er ikke så overraskende, at danske embedsmænd ønsker at neddysse en sag, der ikke er noget indhold i, og det er jo et faktum, at der ikke er det i den her sag.
Vi har en over 100 siders redegørelse, der dokumenterer, at der ikke er nogen beviser eller noget, der kan sandsynliggøre det, som hr. Frank Aaen påstår.
Der er jo også en principiel diskussion i det her om lækkede dokumenter, for jeg synes ikke, at noget, som er lækket, og som man ikke ved om er rigtigt eller forkert, og i hvilken sammenhæng det indgår, skal danne baggrund for sådan en præcedens, som hr. Frank Aaen foreslår; det tror jeg ikke ville være særlig nyttigt.
Det, vi må forholde os til, er jo det, man kan bevise, det, man kan sandsynliggøre, og det, vi ved.
Og det er jo, at der i hovedkonklusionens punkt 5 i kapitel 6 i arbejdsgruppens redegørelse står: »Der foreligger ikke oplysninger, der dokumenterer eller sandsynliggør, at danske, grønlandske og færøske myndigheder skulle have haft eller har en viden om eventuelle ulovlige CIA-overflyvninger, herunder ulovlige fangetransporter.
Den danske regering har derfor ikke og har ikke haft et medansvar for sådanne flyvninger.«
Altså, det er jo det, der er konklusionen på redegørelsen, og det er det, vi agerer ud fra.
Der er jo ikke kommet noget nyt ind i den her sag siden da.