Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-01-26:
Personligt tror jeg ikke, at der går halvandet år, fra vi vedtager et forslag, til det bliver sat i værk.
Det, vi hører fra Københavns Kommune lige nu, er jo, at man allerede nu prøver at tilvejebringe ressourcer og midler til, at man i princippet kan komme i gang, den dag lovforslaget er vedtaget.
Derfor deler jeg da den utålmodighed, der er.
Vi fik regeringsmagten i efteråret 2011, og vi arbejder på det.
Der er, som ministeren også var inde på, flere forskellige instanser, der skal tale sammen i den her sag, og jeg er enig i, at tingene da sikkert også kunne gå meget, meget stærkere.
Men ting tager nu den tid, de tager, fordi det skal gøres grundigt, og det er det, der er det allervigtigste for mit vedkommende.
Nu har jeg været med i debatten i små 10 år, og så synes jeg også, at det allerallervigtigste er, at det lovgrundlag, der kommer, også er noget, som man kan være tilfreds med, og som man er sikker på har en god lovmæssig kvalitet.
Det er måske vigtigere, end at det bliver vedtaget 1 måned eller 2 eller 3 hurtigere end det, vi kan gøre lige nu.
Socialdemokraterne arbejder for at bekæmpe illegale stoffer og for at hjælpe stofafhængige til et værdigt liv.
Det kræver en bred og helhedsorienteret indsats, hvis langt færre skal begynde et stofmisbrug og flere skal ud af deres afhængighed, samtidig med at skaderne af det misbrug, der trods alt finder sted, begrænses.
En meget stor gruppe stofmisbrugere lever i dag under så kummerlige vilkår, at deres risiko for at dø af en overdosis eller blive smittet og smitte andre med alvorlige infektionssygdomme er urimelig og unødvendig høj.
Der er dermed en gruppe stofmisbrugere, som samfundet aktuelt ikke når, eller som ikke i tilstrækkelig grad profiterer af indsatsen for at hjælpe dem.
Den markante udbredelse af rigtig mange sygdomme blandt stofmisbrugere skyldes bl.a. deres levevilkår, som ofte er præget af stress, vold og mangel på en bolig, og det er derfor forbundet med stor risiko, når de hårdest ramte stofmisbrugere i hast er nødsaget til at indtage deres stoffer under åben himmel og under ekstremt uhygiejniske omstændigheder i trappeskakter og bag containere med fare for både liv, lemmer og helbred.
Socialdemokraterne mener, at der som en del af den danske indsats for at minimere de skader, der følger af et langvarigt stofmisbrug, skal etableres de retlige rammer for fixerum, stofindtagelsesrum, sundhedsrum, hvor man må fikse, indtage stoffer – kært barn har rigtig mange navne – og her skal de hårdest belastede stofmisbrugere uden sanktioner kunne indtage medbragte stoffer under overvågning af og supervision fra social- og sundhedsfagligt personale med særlig kompetence inden for omsorg og skadereduktion.
På mange måder opfatter vi de nuværende sundhedsrum som lidt af et første skridt i den retning, fordi man der faktisk har mulighed for at have social- og sundhedsfagligt personale, der kan hjælpe til behandling og sikre, at brugerne overlever et stofmisbrug.
Problemet i dag er bare, at man sender folk ud i kulden, i det øjeblik abstinenserne melder sig, i det øjeblik de får brug for nyt stof.
Stofindtagelsesrum skal ses som et supplement til den øvrige behandlingsindsats, fordi stofmisbrugerne i sundhedsrummet kommer i kontakt med personale, der dels kan afhjælpe sundhedsskader og sundhedsrisici, dels kan hjælpe vedkommende med at komme i yderligere kontakt med behandlingssystemet.
Så vi anser stofindtagelsesrum som en måde at tage folk tættere på behandlingssystemet, ikke længere væk. Men vi må også indse, at nogle af de mennesker, som er stofmisbrugere, og som, selv om de lever et kummerligt liv, ikke altid her og nu er motiveret for at gå i behandling.
Det vigtigste, vi kan gøre for dem, er i hvert fald at sikre, at de overlever deres stofmisbrug, indtil den dag de kan gå i behandling eller har et ønske om det.
Og det er også sådan jeg ser på Liberal Alliances beslutningsforslag her i dag, nemlig som et oprigtigt ønske om, at nu skal vi have udbredt de her stofindtagelsesrum i Danmark.
Jeg kan egentlig godt forstå, at Liberal Alliance er utålmodige, det er vi rigtig mange, der er, herunder mig selv, fordi jeg også har arbejdet med det i de sidste 10 år og kender til problemerne bl.a. på Vesterbro, og jeg er lige så utålmodig som hr. Joachim B. Olsen efter at komme i gang, men jeg ved også, modsat hr. Joachim B. Olsen, at vi er i gang.
Vi er i gang med at etablere de retlige rammer, og der vil komme et lovforslag til april, hvorfor vi ikke kan støtte det beslutningsforslag, der ligger her i dag, og hvis vi skulle lave en beretning, så fornemmer jeg lidt, at det jo ikke er det, Liberal Alliance går efter.
Jeg er helt med på, at Liberal Alliance stillede deres beslutningsforslag den 22. november, og at lovkataloget altså først kom den 29. november, og så kunne man fra Liberal Alliances side have valgt at trække sit forslag, når nu man så lovkataloget.
Men jeg har forståelse for, at man gerne vil have debatten her i dag, fordi man er utålmodig og gerne vil lægge et pres, og jeg kan kun takke for de mange gange, som Liberal Alliance har bakket den tidligere opposition op, dengang vi fremsatte vores forslag på området.
På den måde mener jeg at vi har mange ensartede synspunkter i den her debat i hvert fald.