Christine Antorini (S), 2010-04-22:
Jeg vil gerne bruge lejligheden til at gennemgå nogle af de lidt mere principielle argumenter, der ligger bag, at vi fremsætter beslutningsforslaget.
Det er faktisk noget, som vi varslede, allerede da vi diskuterede L 121, hvormed der blev strammet op på nogle af tingene vedrørende tilsynsforpligtelser.
Det er jo ikke en overraskelse for dem, der var ordførere på L 121, at vi fremsætter det her.
Vi har i Danmark i et rigtig godt princip om, at der er armslængde, at man vælger nogle eksterne tilsynsførende, fordi vi ved, at det faktisk betyder noget, at det er nogle, der kommer udefra, og ikke nogle, der kan have nogle aktier i en bestemt sag.
Når vi taler om friskoleområdet, har vi jo desværre set, at det kan man have aktier i.
For det er muligt, hvis man f.eks. er en kristen friskole, at vælge en tilsynsførende fra den kristne naboskole, også selv om det er to friskoler, der måske bevæger sig lige på kanten af fagligheden i naturfag, fordi de bekender sig til såkaldt intelligent design, som de selv kalder det, og som betyder, at man i undervisningen erstatter naturvidenskabelig undervisning med skabelseslære, hvad der ikke er tilladt.
Der kan man måske se lidt gennem fingre med fagligheden, fordi man kan vælge naboskolens tilsynsførende til sin egen skole.
Så det er meget principielt for os.
Når vi har det helt unikke system i Danmark, at vi nok er det eneste sted, jeg vil næsten sige i verden, der har statsfinansierede privatskoler, hvor 75 pct. af udgifterne bliver betalt af samtlige skatteborgere, så er det faktisk også rimeligt at sige: Godt så, det er ikke, fordi vi ønsker at afskaffe friskolerne, vi synes faktisk, at der skal være plads til et alternativ af pædagogiske og andre grunde, men hvis vi skal have et alternativ til folkeskolen, så må man også forvente, at det kan klare et eksternt tilsyn.
Nu er det jo sådan, at friskolerne har mulighed for at vælge en ekstern tilsynsførende.
De kan nemlig vælge kommunen til det, og det er der også en del af friskolerne der gør.
Der er det, vi siger: Lad os dog være konsekvente her og køre linen helt ud, præcis som vi gør i alle mulige andre sammenhænge, hvor vi har det her armslængdeprincip.
Så jeg synes egentlig ikke, at der er nogen grund til at være ophidset, sådan som nogle få var det her i debatten.
Vi synes principielt, at det er forkert, at man selv kan vælge nogle, når der skal holdes øje med, om fagligheden er, som den skal være, og om der i øvrigt foregår de ting, der skal ske.
Det er også lidt tankevækkende at høre den her debat, når regeringen og Dansk Folkeparti nu har iværksat et, synes vi, meget mystisk ekstremismetilsyn, hvor man tilfældigt har udplukket 25 friskoler, der så bliver mistænkt for åbenbart at være arnesteder for en eller anden ekstrem undervisning og opdragelse, men når vi så kommer med et forslag, der egentlig bare vil betyde, at vi også her får armslængde, fordi det vil være nogle udefra, der er tilsynsførende, så er der ikke grænser for, hvor forfærdeligt det er.
Hvis regeringen og Dansk Folkeparti reelt var optaget af, om der skulle ske et fagligt check, og af, om man levede op til de krav, vi i øvrigt har om, at det er demokratisk dannelse, der sker, så burde regeringen og Dansk Folkeparti jo synes, at det var alle tiders, at der kunne være et eksternt tilsyn.
Men nej, der ønsker man i stedet at mistænkeliggøre 25 tilfældigt valgte friskoler, hvoraf de, der er blevet undersøgt indtil nu, er fuldt demokratisk velfungerende.
Men alligevel skal de hænge på prædikatet fra Dansk Folkeparti og regeringen om, at der måske kunne ske et eller andet, man ikke bryder sig om.
Men det er faktisk svært at løfte fagligheden og den moderne pædagogik i ganske små skoler.
Det er den ene grund til, at vi ønsker at hæve kravet til antallet af elever på en måde, som vi faktisk synes er ganske beskeden, nemlig ved at hæve antallet fra de nuværende 32 elever efter 3 år til 50 elever.
Selv med 50 elever er det en ganske lille skole, hvor det kan være svært at løfte den faglighed, man må forvente i danske skoler.
Vi har også henvisning til forskellige undersøgelser, der peger på, at der simpelt hen kan være et problem med at have det nødvendige faglige niveau, som man må forvente man får i et dansk skoletilbud.
Det andet er, at vi jo har en generel problemstilling, som vi gerne vil kigge nærmere på, nemlig at selv om vi også her i Folketinget har strammet f.eks. anmeldelsestidsfristen for, hvis man ønsker at oprette en friskole, for at man ikke etablerer protestskoler i stedet for friskoler, ser det ud til, at den lovgivning ikke virker.
Det er faktisk sådan, at der er flere, der opretter friskoler i dag, end da vi vedtog lovforslaget, der skulle stramme op for at kunne lave de såkaldte protestskoler.
Så når vi foreslår at stramme kravet, hvad angår antallet af elever, så er det også for at anvise et redskab til, hvordan vi i højere grad kan undgå, at der kommer protestskoler.
For det må være sådan, at hvis man ønsker at have et pædagogisk alternativ til folkeskolen, må man også kunne tiltrække tilstrækkelig mange forældre til, at det faktisk er en skole med bare en lillebitte smule volumen.
Så det er af mange forskellige grunde, at vi fremsætter det her beslutningsforslag.
For os er det på baggrund af en ret principiel holdning til, hvordan vi ønsker at udvikle kvalitet i alle skoleformer.
Det er ikke et spørgsmål om at afvikle friskoler, men om at sørge for, dels at vi har den fornødne faglighed, dels at der er et uvildigt tilsyn.
Det er årsagen til, at vi har fremsat forslaget, og jeg kan ikke love, at vi ikke gør det en gang til, selv om der ikke har været flertal for det her under debatten.
Den konservative ordfører siger, at aldrig har de offentlige udgifter været større, og det var den samme diskussion, som jeg havde med Dansk Folkepartis ordfører.
Det kommer jo helt an på, hvordan man opgør det.
Opgør man det i kroner og øre, ja, så skulle det gerne være sådan, at beløbet blev større år for år, ellers ville det være nogle gevaldige nedskæringer, der i realiteten skete.
Derfor skal man måle det i forhold til, hvordan den procentvise stigning er i forhold til de investeringer, der er, og det har der været mange diskussioner af her.
Det er faktisk sådan, at der under SR-regeringen var en større stigning i de offentlige udgifter – noget, vi i øvrigt er blevet skældt ud for at vi havde – end under den borgerlige regering.