René Gade (ALT), 2016-05-18:
I Alternativet har vi den opfattelse, at samarbejdet om at undgå radikalisering – samarbejdet blandt de politiske partier og generelt i samfundet – kan vi ikke gøre stærkt nok.
Altså, der er på alle måder grund til at tage afstand fra ekstremisme.
Derfor er det egentlig også glædeligt at høre i dag, at vi jo nærmest alle sammen – jeg vil faktisk sige alle sammen – er helt enige i, at der skal gøres noget.
Og hvis det havde været alle andre steder end i Folketingssalen, ville de nuancer, der har været i debatten i dag indtil videre, være så relativt små – i hvert fald i forhold til dem, der er størst fokus på, altså dem, der er radikaliserede; dem, som vi anser for et problem for de danske værdier; dem, som vi anser for nogle, der potentielt kan udvikle sig til sikkerhedsmæssige trusler; og dem, som vi kalder enten terrorister eller i hvert fald nogle, der kunne finde på at gøre vold mod det samfund, som vi værner om i Danmark.
Der er vi alle sammen meget, meget enige om, at det skal vi gøre noget ved.
Der gøres allerede rigtig meget, og vi kan så kappes om, hvem der vil gøre mest, hvem der vil gå hårdest til biddet, bide mest til bolle.
Det vil jeg egentlig lade være med.
Jeg vil i stedet sige, at vi bakker fuldstændig op om, at vi ikke skal skabe ghettolignende tilstande rundtomkring i Danmark; at vi ikke skal tillade, at man forbryder sig mod de rettigheder, som vi har i Danmark; og at vi ikke skal bakke op om eller på nogen måde understøtte, at der er nogle, der undertrykker kvinder eller andre.
Så vi er langt hen ad vejen enige om, at der skal gøres noget på området.
Vi kunne bare godt tænke os, at man i højere grad ville se på netop den her enighed, der er iblandt os, om, at der skal gøres noget, og så ikke fokusere så meget på de nuancer, der er, og de steder, hvor vi er uenige.
For lige nu handler det rigtig meget om at fortælle befolkningen, at vi har et problem, og at en løsning på det her problem simpelt hen er at være så generaliserende eller så grov i forhold til hele befolkningsgrupper, som man overhovedet kan være.
Der ser vi den store, store udfordring, for hvis vi skal nå de personer, der ikke er radikaliseret endnu – dem, som ikke p.t. er et sikkerhedsmæssigt problem – så kræver det, at vi skaber en situation, hvor barrieren for at blive en borger i Danmark, der bidrager og deltager i vores demokrati på en ordentlig måde og ønsker at lære både det, vi har i Danmark, at kende og bidrage med det, man selv har fra med fremmede kulturer, bliver lavere.
Så kræver det i høj grad, at vi gør det sådan, at barriererne for at tilslutte sig det samfund, vi har her, bliver lavere, og at lysten til at tilslutte sig vores samfund og de værdier, vi har, bliver større.
Der er det altså et problem, hvis vi marginaliserer og ekskluderer grupper i Danmark.
Og her taler jeg ikke om dem, der allerede er det, vi kunne kalde umulige at nå, altså dem, som har bestemt sig for at vælge en sort og ekstremistisk vej, og som har bestemt sig for at ville bekæmpe de værdier, vi har.
Nej, jeg taler om alle dem, som ikke er dér endnu.
Og der har vi som politikere et meget, meget stort ansvar for at gå ud og skabe rammer, skabe succeser, skabe bro til og bånd med de mennesker, der lever i ghettoer eller er uden for arbejdsmarkedet eller uden for de sociale kontekster og det sammenhold, vi har i Danmark, og sikre, at de kan finde en vej ind.
Der synes jeg også, det er vigtigt at sige: Lad os anerkende, at den frygt er til stede, men lad os lade være med at fodre den.
For mit eget vedkommende kan jeg da også godt undre mig eller blive frygtsom, sådan blive to procent nervøs, hvis jeg oplever et eller andet, som jeg ikke kender i forvejen, eller hvis der er nogen, der fortæller noget, som jeg ikke forstår.
Så bliver jeg da utryg et kort øjeblik.
Så ved jeg ikke lige, hvad jeg skal sige.
Så skal jeg tænke mig om.
Det behøver ikke være Danmark, og det er faktisk meget sjældent Danmark, tror jeg, der udstøder folk.
Det er bare noget, der sker, hvis man ikke rigtig er opmærksom på, at det ikke må ske.
Så ansvaret og skylden er ikke Danmarks, men det er vores ansvar, at vi hele tiden forbedrer os og hele tiden sikrer, at der er mindre grobund for, at folk bliver ekstreme i forhold til at antage religiøse synspunkter og i forhold til generelt at blive ekstremt kriminelle eller i forhold til generelt at underminere den retsstat, vi har.
Derfor synes jeg også, at vi herinde skal fokusere på fælles løsninger, som vi, og det gælder også de forslag til vedtagelse, der har været i dag, i meget høj grad er enige om, og så prøve at se, om vi ikke kan lade være med at fodre frygten for det fremmede og det, vi ikke forstår.
Og lad os så i stedet være enige om, at alt det, vi forstår, og som vi ønsker at værne om, vil vi gerne tilbyde på den bedst mulige måde til dem, der kommer her til landet.
Og det er egentlig fuldstændig uafhængigt af, hvilken religion man har og hvordan man ser ud.