Lise von Seelen (S), 2007-05-09:
Vi Socialdemokrater er meget optagede af, at mennesker skal have valgmuligheder og gerne flere valgmuligheder og især valgmuligheder i forbindelse med de ting, som har meget stor betydning for dagligdagen og trivslen.
Altså, de vilkår, der er tættest på, skal man vægte meget højt, så mennesker har mulighed for selv at have indflydelse på dem, og boligforholdene er selvfølgelig en af de ting.
Vi læser Enhedslistens forslag på den måde, at de ønsker at give valgmuligheder – i det her tilfælde til de ældre og handicappede vedrørende deres boligforhold.
Vi finder, det er et vigtigt spørgsmål at debattere.
Vi mener imidlertid ikke, at vi helt kan undvære en visitation i forbindelse med at finde de bedst egnede boliger til ældre og handicappede.
Vi har brug for den for at få en anbefaling af, hvilke boliger der er bedst egnede til hvilke personer, og i et forsøg på at have den rigtige kapacitet i forhold til, hvor mange mennesker der har brug for boliger, der skal indfri særlige behov.
Her rammer vi lige ind i et meget presserende problem, nemlig at der er alt for få af den her type boliger.
Der er reelt ikke nogen valgmulighed for ældre og handicappede, fordi der er for få boliger.
Jeg tror, at mange handicappede og også mange ældre godt kunne have en idé om, hvad de rigtig gerne ville have, men deres virkelighed ser bare sådan ud, at de bliver skrevet op, så kommer de til at stå på en venteliste, og så bliver der reelt til slut ikke tale om noget egentlig frit valg i forhold til det, der er ønsket, men det bliver et spørgsmål om, hvad der bliver ledigt.
Det synes vi er uheldigt.
Plejehjemslederne fortalte os faktisk i sidste weekend om den lov, vi har vedtaget om 2 måneders ventetid til et plejehjem, som skal være fuldt gennemført den 1. januar 2009, at de har problemer med økonomien, fordi byggeriet ikke kan holdes inden for rammebeløbene.
Socialministeren er så blevet spurgt, om hun vil være med til at hæve rammebeløbene, så man kan få gennemført de byggerier, der svarer til det antal boliger, der er brug for, så der reelt ikke er boligmangel på det her område.
Ministeren har sagt, at hun ikke kunne forestille sig at hæve beløbet, men har samtidig sagt, at hun godt vil kigge på problemet.
Vi har så spurgt ministeren, om ministeren vil kigge på det så betids, at man ikke først kigger på det den 1. januar 2009, for når vi nu ved, at problemet er der, bør vi allerede nu kigge på det og se, om kommunerne har for få penge til faktisk at opføre de boliger, der er brug for, for at loven kan gennemføres.
Der er også et andet område, hvor vi er nysgerrige, nemlig om f.eks. tryghed er et parameter, der tæller med, når man skal visiteres til en særlig beskyttet bolig, for for os at se kan det være lige så svært et vilkår for mennesker at være plaget af utryghed over at være alene eller være angst for at komme galt af sted i sin egen bolig, fordi der ikke er nogen, der kan komme og hjælpe, som at man er gangbesværet eller dement.
Derfor kunne vi godt være nysgerrige efter at finde ud af: I hvor mange kommuner er tryghed egentlig et parameter, når man er interesseret i at komme ind i en plejebolig?
I dag er der ikke ret meget at vælge imellem, når der visiteres.
Det synes vi er ærgerligt.
Vi synes, det er vigtigt, at vi finder en model, hvor der er meget stor selvbestemmelse for den enkelte borger.
Når vi tager de elementer ud af forslaget, er det, fordi vi gerne vil drøfte dem videre, men selve det, at man ikke har nogen visitation, kan vi ikke anbefale.
Vi ser det faktisk også i en model, som vi synes er uheldig, nemlig i friplejeboligerne, hvor man, selv om man er visiteret, afskæres fra at få indflydelse, fordi ejeren af friplejeboligen simpelt hen selv suverænt kan bestemme, hvem der skal have en ledig bolig.
Der synes vi, at man sætter nogle kræfter ud af spil, som man har brug for for at beskytte de svageste, og den ret vil vi gerne fastholde.
Vi har sympati for forslaget, men vi kan ikke støtte det, som det ligger.