Torben Hansen (S), 2007-05-03:
Først vil jeg sige tak til ordførerne fra Det Radikale Venstre, fra SF og Enhedslisten for støtten.
Det er jo altid rart, og det varmer, når der er andre, der også siger, at det her vil være et rigtigt skridt på vejen mod at få nedbragt brugen af pesticider på de danske jorder.
Og det, der jo rent faktisk er fakta i det her, er, at mere end halvdelen af det samlede danske areal rent faktisk bliver behandlet med pesticider.
Den eneste vej, som det er gået lige siden, er, at forbruget af pesticider har været stigende, og det til trods for, at alle analyser, alle undersøgelser, både fra Bicheludvalget fra 1999 og siden hen fra Fødevareøkonomisk Institut, viser, at der rent faktisk er fantastisk god økonomi – også god økonomi for den enkelte landbruger – i at få nedbragt forbruget af pesticider.
Hvis man når ned på omkring 1,7 eller 1,6, jamen så er man på det økonomisk optimale.
Fødevareøkonomisk Institut har beregnet, at hvis man kan få behandlingshyppigheden ned på 1,4, jamen så vil maksimalprisen være måske 50 kr. pr. ha.
Så det er fuldstændig uforståeligt, at tingene bliver ved med at gå i svang, det bliver ved med at gå
den forkerte vej, og det er også på tværs af enhver god, sund, økonomisk tænkning
Så kan vi så også høre, at regeringen regner med, at 2006-tallene også kommer til at se træls ud.
Vi så, at 2004-tallene blev kommenteret i 2005: Nu skulle der gøres noget, det var ikke acceptabelt, man skulle nå målet i 2009.
Vi hørte den samme historie sidste år.
Og den altovervejende risiko, sådan som man hører debatten, og sådan som man hører andre i dag, er, at vi nok vil komme til at stå i den samme situation hen over sommeren, hvor man siger: Ja, det er steget endnu en gang, det var så tredje år i træk, og vi har vores 2009-mål.
Det, der i hvert fald bliver mere og mere sikkert, er, at for hvert evig eneste år, man trækker det her uden at tage nogen som helst former for heroiske, politiske beslutninger, fjerner man sig længere og længere væk fra det mål i 2009 om en behandlingshyppighed på 1,7.
Jeg forstår så ikke landbrugerne.
Alle beregningerne viser, at der er god økonomi i at gå den modsatte vej, men ud over det tab, de får ved at bruge for mange sprøjtegifte, så er der jo rent faktisk også et tab af biodiversitet, af dansk natur, noget, som vi jo forhåbentlig alle sammen er vældig optaget af.
Jeg synes rent faktisk, at det er dybt, dybt problematisk, at vi hvert evig eneste år har kunnet konstatere, at regeringen siger: Nu skal der gøres noget ved det.
Der sker ikke noget som helst.
Og det eneste, vi rent faktisk også får ud af stigningen i brugen af pesticider, er, at det går tilbage for dansk biodiversitet; det går tilbage for planter, det går tilbage for større dyr, det går tilbage for insekter.
Det har vi også kunnet se i forbindelse med 2010-målene, hvor Danmark skal stoppe tilbagegangen i biodiversitet – der har man heller ikke noget på bedding.
Og hvad angår nedbringelse af brugen af pesticider, er der indtil videre heller ikke noget på bedding.
Så vi må konstatere, at tingene går fuldstændig i svang.
Jeg kan så også forstå på den konservative ordfører, at det der med kvoter og afgifter vist må være en misforståelse.
Jeg konstaterede bare, at ministeren i 2005 i samrådet ikke afviste brug af kvoter og afgifter – hr. Christian Wedell-Neergaard kan selv gå ind og læse det – og derfor kunne jeg heller ikke forestille mig, at det var noget, der blev afvist i dag.
Men det korte af det lange er: Tak for støtten fra oppositionen, det har været en fornøjelse.
Og hvad angår regeringspartierne, har det været lidt underligt, for på den ene side vil de gerne nå målet, er enige i det osv., og på den anden side siger de: Men skal vi nu ikke lige vente lidt og se, hvad der sker med 2006-tallene?
Det er tal, som man for øvrigt godt ved vender den forkerte vej.
Og som jeg også nævnte på et tidligere tidspunkt, kunne man jo faktisk ved hjælp af rettidig omhu allerede tage fat om nældens rod nu, sådan at vi havde nogle klare redskaber at køre ud med lynhurtigt her i løbet af foråret og hen over sommeren.
Men desværre har man valgt den passive tilgang, og så får vi jo en sommer mere, hvor man får diskussionen og alle siger: Nu skal det være slut.
Og det vil så være tredje gang i træk, hvor regeringen siger, at nu skal det være slut, uden at der kommer nogle politiske beslutninger ud af det.