Jonas Dahl (SF), 2012-05-11:
På uddannelsesområdet er regeringens politik helt klar: Vi skal uddanne flere, samtidig med at det ikke må gå ud over kvaliteten.
Vi skal investere i fremtiden – det skylder vi ikke bare vores børn og unge, det skylder vi sådan set også Danmark som samfund.
Som målsætning har regeringen, og dermed også SF, at vi vil have, at 60 pct. af en ungdomsårgang skal have en videregående uddannelse, og at 25 pct. skal have en lang videregående uddannelse.
Det skal ske, så vi kan få en veluddannet arbejdsstyrke, som kan skabe og udvikle og fastholde arbejdspladser i Danmark, men også i sidste ende være med til at tjene de penge hjem, som gør, at vi kan fastholde og udvikle vores velfærdsstat.
Vi ved, at i fremtiden kommer vi til at mangle højtuddannede, og da de er med til at øge vækst og velstand i samfundet, har vi derfor også behov for at satse på uddannelse.
Med regeringens 2020-plan er der også anvist en økonomisk plan for, hvordan regeringen vil skabe råderum til de massive investeringer i uddannelse.
Her bliver udfordringen bl.a. at øge optaget til de korte og mellemlange videregående uddannelser, men også generelt at styrke uddannelsessystemet.
Der uddannes ikke længere til snævre professioner, hvor det på forhånd er klart defineret, hvilke kompetencer der er behov for, og dermed også hvilken stilling man går ind i.
Det betyder også, at kravene til uddannelsernes indhold og dimittendernes kompetencer og dermed også kvalitetsbegrebet løbende ændres og udvikles.
F.eks. kan det ske, ved at studieordningen giver de studerende mulighed for at tage et udviklingsophold i udlandet, komme i praktik eller på anden måde blive inddraget i erhvervsamsarbejde i uddannelserne.
Fra regeringens side har vi forpligtet universiteterne til at løfte kvaliteten af undervisningen gennem udviklingskontrakterne for de næste 3 år, og universiteterne har meldt ind, hvordan de vil leve op til målene og dermed også målet om bedre kvalitet.
Der pågår nogle forhandlinger med ministeriet om kontrakterne i løbet af den her måned, men linjen er lagt, og det er det, der er regeringens ambition.
Regeringen lægger også op til at skabe bedre rammer for kvalitetssikring, bl.a. ved at lave et nyt, fælles akkrediteringssystem for de videregående uddannelser.
Det skal bygge på tillid til institutionernes egen kvalitetssikring, men der skal stadig væk være mulighed for, at de studerende, som selv har ansvaret for deres uddannelse, også kan bidrage.
Det er vores pligt at sikre gode rammer gennem hele uddannelsessystemet, så alle får mulighed for at blive udfordret og komme ud og bidrage til samfundet.
Derfor vil regeringen inden længe fremlægge en strategi, der styrker talentarbejdet hele vejen igennem uddannelsessystemet, for at få skabt mange af de tabte arbejdspladser, som forsvandt under VK-regeringen.
Så er det vigtigt at få de studerende til at færdiggøre deres uddannelse hurtigere, så de kan bidrage ude i samfundet, men målet om hurtigere færdiggørelse skal også ses i lyset af målet om at styrke sammenhængen i vores uddannelsessystem.
Vi vil tage hånd om de studerende ved at få minimeret frafaldet og den spildtid, der er forbundet med ufleksible overgange, manglende merit osv.
Vi skal have gang i væksten i Danmark igen, og det skal ske, ved at vi får 25 pct. af en ungdomsårgang gennem en lang videregående uddannelse, uden at vi slækker på kvaliteten.
Så har jeg lyst til at knytte nogle kommentarer til nogle spørgsmål fra Dansk Folkeparti, selv om jeg kan se, at den ene af spørgerne er forsvundet.
For nu bliver der spurgt ind til den der konkrete sag fra Aarhus Universitet, og jeg synes, det var en meget unuanceret måde at rejse den debat på.
Jeg synes faktisk også, at man som universitet har et ledelsesmæssigt ansvar, når der – sådan som jeg har forstået det, i hvert fald i den her konkrete sag – har været en række rapporter, som har peget på en række samarbejdsproblemer med den pågældende medarbejder.
Jeg mener ikke, vi skal gå ind i enkeltsager af den karakter, men når nu Dansk Folkeparti har valgt at bruge den som løftestang for den her debat, synes jeg også, det er vigtigt at tage en debat om den.
Så derfor vil jeg sige, at jeg synes, at den enkeltsag, som desværre er blevet rejst, er en dybt ulykkelig sag, og det tror jeg alle kan blive enige om.
Men jeg vil gerne understrege, at fra SF's side er det helt afgørende, at vi selvfølgelig ser på nogle af de problemstillinger, der er i universitetsloven.
Det har vi påpeget tidligere fra SF's side, og det vil vi fortsat gøre, altså pege på de steder, hvor vi kan gøre tingene en lille smule bedre.
Men jeg synes faktisk, det her er en enormt dårlig sag og et enormt dårligt eksempel til at pege på de udfordringer, der er i forbindelse med universitetsloven.
Afslutningsvis skal jeg sige, at vi kan støtte det forslag til vedtagelse, som tidligere blev læst op af Dansk Folkepartis ordfører.