runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-04-18:
Nu nævner ministeren, at ca. 40 pct. af de statslige arbejdspladser ligger i København, men hvor stor en del af befolkningen bor så i København?
For i forhold til det kan man jo regne ud, hvordan fordelingen er, og så tror jeg, man får et lidt bedre billede af det.
Et godt eksempel er Landbohøjskolen, som ligger midt inde i København, i benzintågerne, hvor der ikke er skyggen af landbrugsjord.
Kunne det ikke være meget oplagt, at den blev flyttet til Jylland, hvor der er noget mere landbomiljø, hvor der er plads til ekspansion osv., i stedet for at den ligger midt inde i storbyen?
Hvad med Søfartsstyrelsen, Miljøstyrelsen og Naturstyrelsen?
Hvorfor skal Danmarks Meteorologiske Institut ligge midt inde i en storby, hvorfor kunne det ikke ligge et sted uden for storbyen?
Der undrer det mig bare, at ministeren ikke vil være med til at tage initiativ til udflytning.
Ministeren sagde i sin sidste replik, at der selvfølgelig skal være en begrundelse for at flytte tingene ud, men der skal vel også være en begrundelse for at flytte dem til København.
Og jeg kunne forstå, at Naturstyrelsens argument er, at det er for at spare husleje, men det giver absolut ingen mening, at man sparer den billige husleje i Ringkøbing og flytter til en dyr husleje i København.
Hvis det er den logik, vi skal bruge, så burde man da netop flytte den anden vej og flytte noget ud af København til Ringkøbing, fordi man netop kunne få den gode og billige husleje.
Så hvis det er begrundelser, man mangler, er der masser af gode grunde til at flytte den anden vej.
Carsten Hansen (S), 2012-04-18:
Jeg er fuldstændig enig i, at man sagtens kan rykke nogle arbejdspladser derud, der skal bare være en god begrundelse for at gøre det.
Jeg er ikke afvisende over for, at man kan flytte statslige arbejdspladser ud.
Jeg synes, at hr. Dennis Flydtkjær mangler at fortælle, at det faktisk er sådan, at 60 pct. af de statslige arbejdspladser ligger ude i provinsen; 40 pct. af de statslige arbejdspladser ligger i København.
I forhold til det konkrete spørgsmål om Naturstyrelsen vil jeg råde hr. Dennis Flydtkjær til at spørge miljøministeren – jeg forstår så, at det er sket – for jeg har ikke nogen konkret indflydelse i ministeriet, forstået på den måde, at det er ministeren selv, der prioriterer.
Men vi har selvfølgelig drøftelserne i regeringen, hvor vi prioriterer vores landdistrikter, og det er det, der er foregået her.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-04-18:
Igen tak for besvarelsen.
Jeg ved ikke, om det er 800 MHz-auktionen, hvor man havde sagt, at der skulle være 99,8 pct.s dækning ude i nogle af yderområderne, men det vil jeg godt korrigere, for det dækker faktisk ikke hele landet.
Det er også et af de kritikpunkter, jeg har, for det er faktisk kun 207 postnumre ud af de ca. 1.050 postnumre, som bliver dækket af den der aftale.
Så det er en ret skidt aftale, hvis man mener, at den dækker hele landet, for det er i hvert fald ikke det, der er tilfældet, når det kun er 207 postnumre, der dækkes.
Men tilbage til det, det handler om, som er spørgsmålet om udflytning af statslige arbejdspladser.
Der vil jeg godt prøve at nævne nogle tal.
Det ser sådan ud i dag med placeringen af de statslige arbejdspladser, at 80.300 statslige arbejdspladser er placeret i Region Hovedstaden, og at der i Region Midtjylland er placeret 35.000 og i Region Nordjylland kun ca. 17.400.
Og i Region Midtjylland skal man endda tage med i betragtning, at langt den største del af dem ligger i Østjylland.
Så der er det jo, at det skærer lidt i mit hjerte, når jeg som vestjyde skal se, at man nu vælger at flytte endnu flere statslige arbejdspladser væk fra Vestjylland; vi har kunnet se i aviserne det sidste par dage, at Jylland og Fyn har mistet omkring 100.000 arbejdspladser under krisen, hvor København stort set er gået fri.
Så der er jo netop behov for, at man rykker nogle statslige arbejdspladser den anden vej, og det håber jeg da ministeren kan se der er behov for.
Carsten Hansen (S), 2012-04-18:
Jeg tror, at vi deler det ønske om at prioritere vores landdistrikter, så vi ikke får et land, der kører i mange forskellige hastigheder.
Der tror jeg at vi er fuldstændig enige.
Jeg vil også gøre opmærksom på, at vi har lavet en vækst- og kickstart, hvor vi jo bruger 18 mia. kr., og meget af den vækst- og kickstart kommer vores landdistrikter til gode.
Derudover har vi jo indgået, og det vil jeg gerne kvittere for, en bredbåndsaftale, som kan sikre, at der nu kommer bredbånd til alle områder i Danmark; 99,8 pct. får bredbånd inden 2015 med 10 MB.
Vi har lavet en energiaftale, og jeg var så sent som i mandags i Tønder, som jo nu får et stort biogasanlæg.
Det er en stor investering i millionklassen, et trecifret millionbeløb, som betyder, at vi skaffer arbejdspladser i landdistrikterne.
Vi har lavet et forslag til en udligningsordning, som sikrer, at vi overfører 570 mio. kr. mere fra by til land.
Det vil sige, at den her regering i virkeligheden prioriterer landdistrikterne.
I forhold til de enkelte ministerier er det faktisk sådan, uanset hvad hr. Dennis Flydtkjær siger, at boligjobordningen forudsætter – og den blev i sin tid under den borgerlige regering vedtaget og foreslået med DF's støtte – at den finansieres via besparelser i 2012 og 2013.
Det kan hr. Dennis Flydtkjær så overbevise sig selv om ved at kigge i det finanslovforslag, der kom på daværende tidspunkt.
Derfor kan det jo ikke komme som en overraskelse, selv om de fleste besparelser og de fleste afskedigelser sker i København, at når man omorganiserer og restrukturerer i de forskellige ministerier, kommer det også til at gå ud over nogle arbejdspladser uden for København.
Fatma Øktem (V), 2012-04-18:
Vil ministeren bekræfte, at regeringen er i gang med en lovgivningsproces for at få flere kvinder i bestyrelser, således som ministeren udtrykte det i et svar under samrådet i Folketingets Ligestillingsudvalg den 11. april 2012 om kønskvoter i bestyrelser?
Hvordan ser regeringen sig i stand til at svare på Kommissionens spørgeskema om ulige kønsfordeling i virksomhedsbestyrelser i EU, når regeringen først til efteråret vil lægge sig fast på indholdet i en dansk model for flere kvinder i bestyrelser?
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-04-18:
Sagen er i sin korthed denne: Kunstfonden siger først nej til ansøgningen fra forfatteren.
Så klager forfatteren til Ligebehandlingsnævnet.
Ligebehandlingsnævnet kan ikke rigtig finde ud af det der med loven, og at der er medhold.
Så henter de skyts i direktiverne.
Herefter siger Kunstfonden pludselig ja.
Og så er det, jeg siger: Altså, vi giver i Danmark støtte til danske kunstnere, fordi vi gerne vil have, at de udfolder sig som danskere.
En forfatters redskab er sproget.
Vi giver støtte til forfattere, for at de kan udvikle det danske sprog.
En forfatter, der skriver på russisk, udvikler ikke det danske sprog
, så hvis man endelig skulle give støtte, skulle man jo give støtte til oversætteren af denne russiske forfatters værk, for det er oversætteren, der egentlig har ageret i forbindelse med det danske sprog.
Så vil ministeren vitterligt ikke være med til at skærpe det og give en henstilling til Ligebehandlingsnævnet eller Kunstfonden om, at man skriver på dansk, og at man derfor også får støtte, når man skriver på dansk og ikke på russisk eller kinesisk?
Uffe Elbæk (RV), 2012-04-18:
Som jeg også sagde indledningsvis, tager jeg afgørelsen fra Ligebehandlingsnævnet til efterretning.
Og jeg har på ingen måde intention om eller lyst til at sætte spørgsmålstegn ved, hvad grundlaget for den pågældende afgørelse er.
Jeg anser Ligebehandlingsnævnets medlemmer og formand som særdeles kyndige personer udi den her juridiske afgørelse, og derfor sætter jeg overhovedet ikke spørgsmålstegn ved den.
Så kan man gå ind i den konkrete sag og selvfølgelig have forskellige positioner, i forbindelse med hvornår man vil definere noget som dansk skabende kunst.
Den pågældende person er jo dansk statsborger og har for øvrigt fået udgivet flere bøger på dansk.
Og den pågældende ansøgning har så været begrundet i, at man selvfølgelig ønskede at få den opbakning på lige fod med alle andre danske statsborgere.
I den konkrete sag har jeg fuld tillid til den afgørelse, der er blevet truffet.
Politisk mener jeg også at den er helt korrekt.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-04-18:
Tak for svaret.
Jeg har kigget på Ligebehandlingsnævnets afgørelse, og det er helt rigtigt, at ministeren ikke kan forholde sig til den.
Det, der er interessant, er, at de faktisk ikke forholder sig til loven om Statens Kunstfond, som er meget klar.
Den drejer sig om dansk skabende kunst.
Nej, for at få forfatteren til at få medhold henter man argumentationen i EU-direktiver.
Synes ministeren ikke, at det er betænkeligt, at et nævn for at kunne få den her kabale til at gå op henter argumentationen i EU-direktiver, som jo på en måde er en indblanding i indre anliggender?
Altså, vi har jo EU-forbehold, bl.a. på kulturområdet, så Ligebehandlingsnævnet fraser sig egentlig loven, ser bort fra loven, som den er, og henter argumentationen i EU-direktiver.
Synes ministeren ikke, at det er for meget?
Altså, loven er meget klar, det drejer sig om dansk skabende kunst, og russisk er nu ikke dansk skabende kunst.
Uffe Elbæk (RV), 2012-04-18:
Jeg vil lige for god ordens skyld gøre opmærksom på, at jeg som minister naturligvis skal og vil respektere de afgørelser, der kommer fra et uafhængigt nævn som Ligebehandlingsnævnet.
For så vidt angår Ligebehandlingsnævnets afgørelser, ser jeg det i første række som min opgave at sikre, at afgørelserne bliver efterlevet.
Jeg mener ikke, at det tilkommer mig at forklare nævnets afgørelse.
Nævnets forklaring fremgår af nævnets afgørelse, og som i alle andre afgørelser taler den for sig selv. Som spørgeren nævner, fremgår det af lov om Statens Kunstfond, at Statens Kunstfonds formål er at virke til fremme af dansk skabende kunst.
Det formål har i øvrigt været gældende for fonden siden dens grundlæggelse i 1964.
Loven om fonden giver fondens fagudvalg mulighed for en meget selvstændig fortolkning af, hvordan dette formål opnås, dog med kvaliteten som det helt afgørende kriterium ved støttetildeling.
Som minister har jeg ikke og skal heller ikke have indflydelse på de konkrete beslutninger, som Statens Kunstråds faglige udvalg træffer.
Her gælder armslængdeprincippet, og det respekterer jeg selvfølgelig.
Statens Kunstfond litteraturudvalg har meddelt Ligebehandlingsnævnet, at udvalget fremover vil åbne for udvalgets fortolkning af dansk skabende kunst, således at dansk litteratur fremadrettet fortolkes som litteratur, der er skrevet på dansk eller litteratur, der er skrevet af forfattere bosiddende i Danmark, som udgiver på dansk, og som har væsentlig betydning for dansk litteratur og kultur.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-04-18:
Tak for det, formand.
Spørgsmålet er som følger: Kan ministeren forklare, hvorledes Ligebehandlingsnævnet kan give en herboende udenlandsk forfatter, der skriver på russisk, medhold i, at hun kan få støtte fra Statens Kunstfond, når loven siger, at »Statens Kunstfond skal virke til fremme af dansk skabende kunst«?
Kan ministeren forklare, hvorledes Ligebehandlingsnævnet kan give en herboende udenlandsk forfatter, der skriver på russisk, medhold i, at hun kan få støtte fra Statens Kunstfond, når loven siger, at »Statens Kunstfond skal virke til fremme af dansk skabende kunst«?
Manu Sareen (RV), 2012-04-18:
Det er jo fuldstændig rigtigt, hvad fru Fatma Øktem siger, at besvarelsen vil give en indikation om, i hvilken retning vi vil – det er fuldstændig rigtigt.
Og det er også derfor, vi selvfølgelig vil svare, så hurtigt vi kan, og der er frist den 28. maj.
Jeg har ikke sagt, at det ikke har noget at gøre med kvoter.
Det var ikke det, jeg sagde.
Jeg sagde bare, at i spørgeskemaet bliver der ikke spurgt ind til kvoter.
Og der er det vigtigt, at vi skiller tingene ad.
Fatma Øktem (V), 2012-04-18:
Jeg vil høre ministeren, hvornår skemaet vil være færdigt, for jeg er ikke helt enig med ministeren, når han siger, at det her ikke har en betydning for det, vi taler om, når vi taler kønskvoter.
Hvis det er sådan, at man svarer, at man ikke mener, det er tilstrækkeligt, at virksomhederne selv kan varetage opgaven, men at der skal lovgives på området, så synes jeg faktisk også, at ministeren har svaret på det, jeg spurgte om.
Så det var sådan set det.
Manu Sareen (RV), 2012-04-18:
Men det er jo ikke det, som de spørgsmål, vi skal svare på, handler om – det er jo noget helt andet.
Et af dem handler om, hvordan vi effektiviserer virksomhedernes selvregulering, og det svarede jeg også på – jeg kan huske, at det var noget omkring soft law osv.
Der er blevet spurgt ind til, hvilke yderligere initiativer der skal tages for at adressere problemstillingerne, der er også blevet spurgt ind til de økonomiske fordele, og der er blevet spurgt ind til, hvilke målsatser og hvilken tidsramme der skal være.
Altså, det har ikke noget med kvoter at gøre på nogen som helst måde.
Og igen vil jeg sige: Jo, regeringen vil selvfølgelig svare på det.
Fatma Øktem (V), 2012-04-18:
Når jeg spørger, om regeringen agter at svare, er det simpelt hen, fordi jeg også var til stede, da ministeren gennemgik skemaet i samrådet, og jeg har efterfølgende – så sent som i dag – lyttet samrådet igennem, og det er korrekt, at ministeren nævner rækkefølgen på spørgsmålene, men det er jo ikke meget svar, der er på de ting. Der bliver henvist til Erhvervs- og Vækstministeriets afgørelse, og der bliver peget på Kommissionens anbefalinger, men det er jo ikke, hvad regeringen vil svare, som ministeren gennemgik den dag.
Jeg har lyttet det igennem, og jeg vil opfordre ministeren til selv at lytte til samrådet en gang til, for jeg synes ikke, der er noget svar på det, og det er derfor, jeg spørger, om regeringen overhovedet agter at svare på det.
Men når det så er sagt, vil jeg sige, at hvis ministeren har i sinde at besvare det her og sende det ud, så Ligestillingsudvalget har det inden den 9. maj, så er der vel også en idé om, hvilken retning der er på det.
For jeg synes, spørgsmålene i skemaet er meget konkrete.
Og så er det, jeg siger: Jamen hvis man kan svare på det, så har man jo allerede fastsat, hvilken retning det skal tage.
Hvorfor er det, at ministeren ikke kan svare på det, når jeg spørger om det her, altså om der vil indgå tvang, eller om der vil være lovgivning?
Det er jo sådan set spørgsmål nr. 1 – vil ministeren svare på det?
Manu Sareen (RV), 2012-04-18:
Så vil jeg svare lige så kort: Selvfølgelig agter vi at svare på skemaet.
Det var også det, jeg sagde på samrådet den 11. april, altså at vi vil svare på skemaet – selvfølgelig vil vi det.
Fatma Øktem (V), 2012-04-18:
Så vil jeg gøre mit spørgsmål meget kort: Agter regeringen at svare på det her skema?
Manu Sareen (RV), 2012-04-18:
Tak for det.
På det samråd, som vi havde den 11. april 2012, gjorde jeg spørgeren opmærksom på, hvordan regeringen overordnet vil besvare høringen.
Der er, som vi ved, først frist den 28. maj, og derfor arbejder regeringen lige nu på, hvordan høringen skal besvares.
Når regeringen har lavet en endelig besvarelse af spørgeskemaet til Kommissionen, vil vi selvfølgelig også orientere resten Folketinget.
Det sagde jeg også på samrådet.
Helt konkret spørges der til, hvordan regeringen ser sig i stand til at svare på Kommissionens høring, når vi først til efteråret vil præsentere indholdet af den danske model, som vi har talt om så mange gange.
Svaret er, at der i høringen spørges ind til, hvordan en model på EU-plan kan se ud.
Når det er sagt, er det klart, at der allerede i besvarelsen til EU naturligvis vil være medtaget nogle af de elementer, som regeringen synes kan være interessante at arbejde videre med – selvfølgelig også i Danmark.
Så vidt jeg husker, var det omkring syv spørgsmål.
Fatma Øktem (V), 2012-04-18:
Mange tak formand.
Vil ministeren redegøre for, hvordan regeringen ser sig i stand til at svare på Kommissionens spørgeskema om ulige kønsfordeling i virksomhedsbestyrelser i EU, når regeringen først til efteråret vil lægge sig fast på indholdet i en dansk model for flere kvinder i bestyrelser?
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-04-18:
Tak til ministeren for besvarelsen.
Jeg må sige, at jeg blev rimelig rystet, da jeg i sidste uge opdagede, at Naturstyrelsen vil lave endnu en centralisering og flytte flere arbejdspladser væk fra Vestjylland.
Det var noget, der fik mig op i det røde felt, men jeg er da heldigvis kommet ned igen.
Jeg kan næsten komme derop igen, når jeg hører ministeren prøve at give boligjobordningen skylden for, at der er mistet arbejdspladser i Vestjylland.
Den har jo netop gjort det modsatte.
Den har gjort, at der kan komme øget gang i beskæftigelsen, bl.a. for håndværkere osv.
Jeg synes, at det er utrolig langt ude, at man på et spørgsmål, der handler om statslige arbejdspladser, som flytter væk fra Ringkøbing, prøver at give boligjobordningen skylden.
Jeg synes, det er lidt grotesk, at vi under valgkampen kunne høre den venstreorienterede regering snakke om, at man ville gøre noget for landdistrikterne, når vi efter valget så ser, at det, man mente, var, at der skulle flyttes flere statslige arbejdspladser ind til København.
Hvis ministeren havde ulejliget sig med at læse den besvarelse, som jeg har fået fra miljøministeren, ville han se, at bare i Naturstyrelsen, som har 1.300 ansatte, er der, ud over dem, der er der i forvejen, yderligere 8 pct., der flytter til København.
Det vil sige, at der er ca. 100 arbejdspladser yderligere, der bliver centraliseret i København.
Hvad er det egentlig, der gør, at man ikke kan flytte den anden vej?
Hvorfor skal de statslige arbejdspladser altid centraliseres i København?
Hvorfor kunne Naturstyrelsen ikke lige så godt ligge i Vestjylland eller i Hedensted, eller hvor det nu kunne være henne?
Hvorfor skal det absolut ligge inde midt i København, hvor der ikke er skyggen af natur?
Det ville da være mere naturligt, at man flytter det ud et sted, hvor det hører hjemme.
man så samtidig ser på, hvad begrundelsen er for at lave den her besparelse,
er det jo endnu mere grotesk.
De siger selv i pressemeddelelsen fra Naturstyrelsen, at det skyldes, at de bl.a. vil spare på huslejen.
Og så er der jo ikke ret mange, der er i tvivl om, at huslejen nok er en smule højere i København end i Ringkøbing.
Så hvis man virkelig ville ud og lave en spareøvelse i forhold til huslejen, skulle man da netop flytte hele Naturstyrelsens afdeling i København til Ringkøbing i stedet for.
Det andet giver da bestemt ikke mening.
Så jeg vil spørge ministeren, om han står ved de fine ord, han sagde i valgkampen, og som egentlig var ganske positive, nemlig at man ville gøre noget for landdistrikterne.
Og så kunne ministeren jo vælge tage at kontakt til miljøministeren og bede hende om at sige til Naturstyrelsen, at det her simpelt hen ikke er holdbart.
Carsten Hansen (S), 2012-04-18:
Jamen jeg har stor forståelse for den vanskelige situation, det er i et lokalsamfund, når der flyttes arbejdspladser, uanset om der er tale om offentlige job eller private job.
Faktisk mistede vi op til 175.000 job i den private sektor i den periode, DF var støtteparti for den sidste regering.
Når det er sagt, kan jeg ikke gå ind i konkrete, organisatoriske beslutninger, der træffes i andre ministerier og styrelser, men jeg kan oplyse, at regeringen jo prioriterer beskæftigelse i landdistrikterne, og jeg er sikker på, at der ligger en velovervejet prioritering bag beslutningen om at omstrukturere Naturstyrelsen.
Ud over det almindelige bevillingsfald hænger det sammen med aftalen om boligjobordningen, som blev etableret med DF's støtte i den tidligere regerings levetid.
Den valgte vi at videreføre.
Men jeg hørte ikke hr. Dennis Flydtkjærs parti være bekymret over lukningen af arbejdspladser dengang, så derfor undrer jeg mig over, at bekymringen nu stiger så voldsomt, som den gør, men selvfølgelig deler jeg den holdning, at det er et problem, at det sker.
Derudover har jeg indtryk af, at de aktuelle nedskæringer i staten bliver foretaget, så reduktionen af arbejdspladser er meget større i hovedstadsområdet end uden for.
Konkret og for Naturstyrelsens vedkommende har jeg fået oplyst, at Naturstyrelsens arbejdspladser fortsat ligger i provinsen og i landets yderområder.
Ændringen af organisationen indebærer flytning af flere årsværk og enheder fra byerne til lokale naturforvaltningsenheder og mange flere, end der bliver flyttet til centrale styrelser i København.
Det er jeg set ud fra en landdistriktssynsvinkel meget glad for, når det nu er nødvendigt at spare for at bringe balance i statens finanser for at leve op til de forlig, som også den tidligere regering indgik.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-04-18:
Jeg vil gerne takke for ministerens besvarelse.
Vi har tidligere indført øgede fedtafgifter, og dem har Dansk Folkeparti jo været med til at indføre – det påtager vi os gerne ansvaret for – og de byrder, der er på grund af de fedtafgifter, har også betydet en kraftig ændring af konkurrencevilkårene.
Sukkerafgiften er planlagt til at stige fra næste år.
Der skal en forhandling i gang imellem aftalepartierne.
Her er jeg selvfølgelig meget interesseret i at høre, hvad der egentlig er skatteministerens holdning til, hvad der skal ske helt konkret.
Hvad er det, vi kan se frem til?
Det er ikke bare i forhold til priserne for forbrugerne; det er én ting, og jeg anerkender selvfølgelig, at det kan blive en sundhedspolitisk fordel.
Men jeg synes jo også, at vi fra politisk side er nødt til at forholde os til, at der er nogle virksomheder, som på det danske marked afsætter sukkerholdige varer, hvilket også har en gavnlig effekt på beskæftigelsen.
Der må man jo sige, at vi ikke kan leve af at være sunde.
Der synes jeg jo selvfølgelig at det er utrolig problematisk, når danske fødevarevirksomheder, marmeladefabrikker, chokoladefabrikker, slikfabrikker, flødebollefabrikker og alle mulige andre, siger, at her er der grundlæggende en stor udfordring.
Der synes jeg godt ministeren kunne prøve at uddybe lidt, hvad det er, regeringen konkret har af planer omkring øgede sukkerafgifter.
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-04-18:
Det gør naturligvis altid indtryk på regeringen, når virksomheder kommer med synspunkter, og derfor er jeg sådan set rigtig glad for lejligheden til at opklare et par ting vedrørende regeringens politik.
Først og fremmest vil jeg gerne gøre opmærksom på, at formålet med ændringerne i chokoladeafgiftsloven er at begrænse danskernes indtag af sukkerholdige produkter.
Det gælder både afgiftsforhøjelserne på chokolade og sukkervarer, der trådte i kraft den 1. januar 2012, og det gælder også den påtænkte udvidelse af afgiftsgrundlaget med flere sukkerholdige fødevarer, der skal have virkning fra den 1. januar 2013.
Forhøjelsen af chokoladeafgiften og den påtænkte udvidelse af afgiftsgrundlaget er i overensstemmelse med Forebyggelseskommissionens anbefalinger og derfor også fornuftig.
Det er lidt vigtigt at understrege i relation til spørgsmålet, at chokoladeafgiften er indrettet på en måde, der gør, at importerede produkter pålægges samme afgift som produkter, der produceres her i landet.
Varer, der produceres her i landet med henblik på eksport, er derimod fritaget for afgift.
Dermed er danskproducerede varer og udenlandsk producerede varer ligestillet i forhold til afgiften.
Man kan altså ikke undgå afgiften på varer, der sælges i Danmark, selv om produktionen flyttes til udlandet.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-04-18:
Hvilket indtryk gør det på skatteministeren, at eksempelvis flødebollefabrikken Samba A/S i Skanderborg i sidste uge meldte ud, at de vil flytte virksomheden til Tyskland og afskedige omkring 100 ansatte i Skanderborg, såfremt regeringens planer om stærkt forøgede sukkerafgifter bliver til virkelighed i 2013?
Hvilket indtryk gør det på ministeren, at eksempelvis flødebollefabrikken Samba A/S i Skanderborg i sidste uge meldte ud, at de vil flytte virksomheden til Tyskland og afskedige omkring 100 ansatte i Skanderborg, såfremt regeringens planer om stærkt forøgede sukkerafgifter bliver til virkelighed i 2013?