Marcus Knuth (V), 2016-05-18:
Når jeg bruger ordet sympati, er det jo – hvordan skal jeg formulere mig – fordi jeg kan se, hvor Dansk Folkeparti vil hen med det her.
Hvis Danmark står i en situation, hvor der er exceptionelt mange flygtninge, jamen så kunne det være et alternativ til at have flygtninge i Danmark, såfremt det kunne ske på en hundrede procent ansvarlig og medmenneskelig måde.
Så når jeg bruger ordet sympati, vil det sige, at jeg har forståelse for Dansk Folkeparti, og hvor det er, de gerne vil hen med det her; ligesom når vi diskuterer, hvor DF gerne vil hen i forhold til grænselukning, som vi ikke mener bare er noget, man går ud og gør, eller at man her i Folketinget bare skal vedtage, at vi lukker Grimhøjmoskeen.
Vi vil gerne have en anden juridisk proces, selv om vi har sympati for hensigten.
Jamen jeg ser jo med stor sympati på mange af de forslag, som Dansk Folkeparti kommer med, også dem, som vi diskuterer i dag.
Man skal jo bare også se det i en realistisk ramme.
Altså, jeg kan ikke se noget land i verden for mig, der vil sige, at de gerne vil modtage, hvad ved jeg, 10.000 flygtninge fra Danmark, og hvor vi kunne gøre det på ansvarlig vis.
Det kan jeg ikke se for mig.
Hvis den situation skulle udvikle sig, er jeg sikker på, at regeringen gerne vil gribe chancen og tage den dialog.
Venstre deler som bekendt forslagsstillernes opfattelse af, at EU og Danmark er udfordret i disse år.
Som jeg har redegjort for så mange gange før her fra talerstolen, er Venstre fuldt ud opmærksom på behovet for løsninger på de udfordringer, som vi står over for.
Med beslutningsforslaget her foreslår Dansk Folkeparti, at vi tilbagesender flygtninge til lejre i nærområderne eller til lejre i andre lande.
Det gør Dansk Folkeparti uden at redegøre nærmere for, hvilke lande der er tale om, eller for de juridiske og økonomiske konsekvenser, som forslaget uundgåeligt vil møde på sin vej.
Men jeg ser selvfølgelig frem til at høre Dansk Folkeparti til, hvad det er for nogle lande, det f.eks. kunne være.
Nu har Socialdemokratiet foreslået Libyen, som mig bekendt er den største hvepserede af Islamisk Stat uden for Irak og Syrien.
Kunne det være Libanon, hvor omkring en fjerdedel af landet i dag er flygtninge?
Kunne det være i Jordan, som også er stærkt presset?
Så nævner man Australien, og det er jo en smuk model, men Europa og Danmark er jo altså ikke en ø, hvor der er lande rundt omkring os, hvor det ville give mening.
Så jeg har stor sympati for forslaget, men jeg synes bare ikke, det giver særlig meget mening i den virkelige verden, som vi står over for.
Derudover vil det kun kunne lade sig gøre, hvis man smed mange af Danmarks internationale forpligtelser i skraldespanden.
Vi har sagt, at dem er vi selvfølgelig villige til at kigge på, men ikke i det omfang, som der er tale om her.
Til gengæld bakker vi op om den linje, vi har lagt fra starten – en linje, hvor vi arbejder tæt med bl.a. Dansk Folkeparti, og det er jeg meget, meget glad for.
Vi vil som hidtil sørge for, at Danmark fører en konsekvent og realistisk udlændingepolitik, hvor vi til et absolut minimum minimerer antallet af asylansøgere og migranter, der kommer til Danmark – en udlændingepolitik, hvor vi så samtidig åbner Danmark mere for dem, som aktivt kan og vil Danmark, og samtidig en udlændingepolitik, hvor vi selvfølgelig støtter de lande i nærområderne, som allerede er meget, meget pressede af at tage flygtninge.
Det gør vi allerede ved meget omfattende programmer, bl.a. til at støtte i f.eks. Jordan, i Libyen, således at de strukturer, der er der, ikke også braser sammen, og de ikke også udvikler sig til lande, som man flygter fra.
Men Venstre kan ikke bakke op om det her forslag, som det er, fra Dansk Folkeparti, hvor velmenende det end er.