Per Clausen (EL), 2010-12-02:
Det har jo været en interessant og spændende debat.
Det er jo faldet til jorden i løbet af debatten i dag, og det viser, at man skal være forsigtig med at basere politiske beslutningsforslag på avisartikler.
For det, der jo er sagen, er, at 15 millioner danske grise, 4 millioner æglæggende høns og hovedparten af alt kødkvæg og alle malkekøer i dag vokser op på genmodificeret soya eller majs dyrket i udlandet.
Det betyder så selvfølgelig også, at de danske kølediske bugner af kød, mælk og æg, der stammer fra dyr, der har fået gmo-foder.
Det, der så er et af de vigtige problemer her, er, at det er der rigtig mange danskere, som ikke ved.
Det fremgår ikke af indpakningen på kødet og mælken eller æggebakkerne, og det synes jeg jo er et problem.
Men det bliver et ekstra stort problem, når det er sådan, at undersøgelser viser, at rigtig, rigtig mange forbrugere tror, at det ville være mærket, hvis de her dyr var fodret med gmo-foder.
Og det er jo, fordi befolkningen godt ved, at hvis man i øvrigt køber fødevarer, hvori der indgår gmo, er de mærkede.
Her begår den oplyste dansker så den fejl, at vedkommende tolker det sådan, at når produkter, der er baseret på gmo, skal mærkes, forholder det sig sikkert også på den måde med fødevarer, som altså baseres på nogle produkter fra dyr, som er opfodret med gmo.
Det tager de fejl i.
Og det er jo så rigtig ærgerligt, at fire ud af fem forbrugere på det her område tager fejl, for ellers kunne det måske godt få betydning for deres valg.
At der så også er en stor del af befolkningen, der heller ikke ved, at dansk landbrug baserer stort set hele sin animalske produktion på foder, som er gmo, er så en anden problemstilling, og det skyldes måske, at landbruget i sine reklamer ikke har lagt meget vægt på at fortælle, at disse køer, som man afbilder i naturskønne omgivelser, måske ikke kun lever af græs, men for en stor dels vedkommende lever af gmo-foder.
Selv om landbruget tit siger, at de forsøger at skabe folkelig forståelse for, hvor godt gmo er, indgår det jo ikke sådan offensivt, når de skal sælge deres produkter.
Det er måske forståeligt.
Og det er jo rigtigt, som fru Pia Olsen Dyhr var inde på, at når man undersøger, hvad danskernes holdning til gmo er, viser det sig, at det er sådan, at de på nogle områder synes, at det er acceptabelt og fornuftigt og nødvendigt – det drejer sig primært om medicinproduktion – men når det handler om at anvende gmo ude i det åbne land, er de generelt set imod.
Og som følge deraf er de jo logisk set nok også imod at købe produkter, som er baseret på, at man har en sådan gmo-produktion ude i det åbne land.
Det er derfor, Enhedslisten har foreslået en mærkningsordning vel vidende, at det da selvfølgelig ville være meget mere fornuftigt, meget mere rigtigt og beslutsomt, at kræve, at enhver anvendelse af gmo-foder i det danske landbrug blev forbudt.
Men selvfølgelig ville det være den rigtige vej at gå, hvis man er modstander af gmo-produkter.
Hvis det er sådan, som jeg tror det godt kan være, at der er et flertal her i Folketinget for, at man siger, at vi i hvert fald ikke vil producere gmo-planter i Danmark, kan det måske også virke en anelse modsætningsfyldt og hyklerisk, hvis man i øvrigt gerne vil fylde vores dyr med foder, der produceres i andre lande.
Men jeg tror sådan set heller ikke, der vil være flertal for det her i Folketinget.
Problemet er selvfølgelig så, hvad man kan gøre ud over at konstatere, at Enhedslistens fortræffelige forslag ikke kan vedtages.
Og der vil jeg sige, at jeg jo på den positive side synes at kunne konstatere og også synes at kunne fornemme, at der i et flertal af Folketingets partier – jeg ser lidt væk fra Venstre og måske Konservative; Venstres ordfører ville jo ikke svare på andet end det, han havde sagt i sin første tale, og det, ministeren havde sagt, så ethvert forsøg på at komme i dialog var udsigtsløst, og så kommer man i hvert fald ingen vegne –
er en grundopfattelse af, at det ville være en rigtig, rigtig god idé, hvis vi fokuserer på at skabe mere oplysning om den kendsgerning, at der anvendes gmo-foder i stort set alt, måske i virkeligheden alt konventionelt landbrug, al konventionel fødevareproduktion i Danmark og i øvrigt også i resten af Europa og formentlig i store dele af verden, at det er en kendsgerning, og at hvis man vil undgå det, skal man fokusere på at bruge økologiske produkter.
Hvis det er sådan, at udgangen på at diskutere Enhedslistens beslutningsforslag kunne være en tilslutning til den tanke, at vi skal sørge for at gøre en ekstra indsats for at sprede den information, som ikke bare er den positive historie om den økologiske produktion, men vel også den sande historie om den konventionelle produktion, ville det være en rigtig god udgang.
Jeg siger sande, for jeg forstår jo, at der er stærke kræfter i Landbrug & Fødevarer som organisation, i landbruget som helhed og i Venstre og Konservative, som mener, at gmo slet ikke er noget negativt.
Altså, jeg ville jo sige, at det var negativt, at man skulle sælge historien om, at de her dyr primært lever af gmo-foder, men hvis man nu ikke synes, at gmo er negativt, skal man jo ikke sprede budskabet om, at det er negativt.
Så skal man sprede budskabet om, at man bare skal være klar over, at det altså er den måde, det foregår på.
Oplysning om virkeligheden og sandheden er vel et rigtig godt udgangspunkt, og det kunne da også skabe fornyet debat om gmo-produkters anvendelighed, tror jeg.
Men altså, min vigtigste pointe i dag er sådan set at sige, at hvis alt det grundige udvalgsarbejde, vi nu skal i gang med – og jeg er enig med dem, som har sagt, at der er mange rigtig relevante spørgsmål, man kan stille – kunne munde ud i en konklusion, der hed, at vi i fællesskab skulle sikre, at der blev igangsat, også med hjælp af statslige midler og en statslig indsats, en kampagne, der orienterede om de her ting, så ville jeg faktisk synes, at det ville være en rigtig god udgang på det beslutningsforslag, Enhedslisten har fremsat her.
Så selv om jeg har fået meget at vide i dag om, hvor urealistisk Enhedslistens forslag er, og hvor mange nye, interessante og spændende problemer der ville opstå, hvis man vedtog det, vil jeg alligevel sige, at jeg synes, at det, der er kommet fra i hvert fald et flertal her i Folketinget – nemlig at man synes, det er en relevant problemstilling; at man synes, det ikke duer, at et flertal af den danske befolkning faktisk ikke ved, at når de spiser konventionelle landbrugsprodukter, er de med til at understøtte gmo-produktion af planter, og at de gerne ville vælge det fra, hvis de vidste det, men faktisk heller ikke ved helt præcis, hvad det så er, de skal gøre for at undgå det; og at det er en uholdbar situation, som vi skal gøre noget ved – er en god afslutning og en god konklusion på debatten.
Så deler jeg hr. Benny Engelbrechts opfattelse af, at det ville være rigtig flot, hvis dansk landbrug i den imagekampagne, man nu vil igangsætte, fortalte den virkelige historie om dansk landbrug, netop fortalte den virkelige historie om, at en af grundene til, at man kan producere så meget kød og så meget mælk så billigt, som man gør, er, at man bruger gmo, at man bruger pesticider.