runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Steen Gade (SF), 2007-04-26:
I SF har vi læst forslaget positivt i den forstand, at Socialdemokratiet har bevæget sig i diskussionen om først og fremmest afviste asylsøgere og deres forhold i lejrene.
Det er i hvert fald det udgangspunkt, jeg tager, for det, jeg siger nu.
Og det vil sige, at selve spørgsmålet, om man må arbejde, og om man må komme i praktik og i lønnet praktik, er en positiv ting for de mange mennesker, som efter vores opfattelse har siddet alt for længe i lejrene.
Jeg hørte et par andre ordførere tale om, at man sådan gav et helt forkert signal.
Og det er så åbenbart regeringspartiernes og Dansk Folkepartis synspunkt.
Jeg tror altså, det er helt omvendt.
Jeg står her med sådan en uofficiel liste over kompetencer blandt afviste asylansøgere i Sandholmlejren, altså hvad folk har af uddannelse og sådan noget.
Det er nogle græsrodsorganisationer, der har samlet det ind.
Jeg har forstået, at ministeriet ikke kan lave sådan en liste endnu – man er i gang med det, men man har ikke sådan en liste.
Der kan jeg jo se, at der er gymnasielærere, der er ingeniører, der er syersker, der er elektrikere, der er guldsmede, der er lærere, der er kokke, der er ekspedienter, der er kontorassistenter, der er bankfolk.
Det ville da have været langt bedre, om vi for lang tid siden havde givet dem mulighed for at arbejde i stedet for bare at være i de lejre.
Det er sådan i den ånd, jeg har læst det her forslag.
Og hvad angår kompetencer, vil de jo altså stå stærkere den dag, de kommer tilbage.
Og hvis det viser sig, at de ikke kommer tilbage, fordi det altså trækker ud, og hvad der ellers kan ske, vil de jo også stå bedre i det danske samfund.
Og jeg har så talt ud fra tankegangen om at give afviste asylansøgere beskæftigelse.
Så vil jeg sige, at man vel ikke kan prale af, at Socialdemokratiets forslag er stjernepræcist, og det må vi måske få afklaret under udvalgsarbejdet, men jeg vil godt påskønne, at Socialdemokraterne har bevæget sig.
Og jeg mener ligesom den foregående ordfører fra Det Radikale Venstre, at man må tage skridtet fuldt ud.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-04-26:
Vi ser dette forslag som et forsøg på at hjælpe bl.a. også de afviste asylansøgere.
Det er vi meget glade for at man gerne gør, og vi er sikre på, at det er et skridt i den rigtige retning.
Men for os er det afgørende spørgsmål til syvende og sidst: Hvor længe kan man lade folk sidde i et asylcenter?
Det spørgsmål får vi ikke løst med det her beslutningsforslag, og det synes vi er ærgerligt.
Vi synes, det er ærgerligt, at man ikke får gjort noget ved det, fordi det er det, der er brug for.
Det er den uvished, der er for folk, der sidder i asylcentre, og det er også den ærgrelse, der er rundtomkring i befolkningen over, at vi ikke her på Christiansborg finder en fornuftig løsning med hensyn til de afviste asylansøgere.
Ja, afviste asylansøgere – når det handler om dem – er afviste.
Det er sådan set også vores holdning, men vi synes dog, at folk skal have lov til at have en tålelig tilværelse, også hvis de ikke har mulighed for at rejse hjem.
Specifikt omkring irakerne synes jeg, der er grund til igen at nævne, at UNHCR – altså FN's Flygtningehøjkommissariat – har sagt, at selv folk, der ikke i dag kan få asyl, risikerer at blive asylberettigede, hvis man sender dem tilbage til Syd- eller Mellemirak.
Socialdemokraterne skriver i begrundelsen, at man skal hjælpe nogle af de svageste i samfundet.
Det gør man også lidt.
Vi synes ikke, man gør det nok, men vi støtter som sagt forslaget.
Henriette Kjær (KF), 2007-04-26:
Jamen det er jo det, der er problemet med det socialdemokratiske forslag.
Hvis det nu var målrettet mod afviste asylansøgere, var det en anden sag, men det er det ikke.
Der står jo, at man vil have regeringen til at foretage de nødvendige administrative ændringer med henblik på at give asylansøgere adgang til lønnet arbejde.
Asylansøger er man altså fra dag et.
Man finder meget hurtigt ud af, om det er en grundløs asylansøger, der derefter hurtigt bliver sendt tilbage.
Og jeg synes, det er underligt, at Socialdemokratiet ikke vil erkende det.
Og med hensyn til de afviste asylansøgere, der har været her længe, mener jeg, at det er noget helt andet end et fast arbejde, der skal til.
For det første tror jeg ikke, der er ret mange, der er i stand til at gå ud og tage et fast arbejde, men skulle der være nogen, så må jeg for det andet sige, at det jo er et signal om, at værsgo, nu har man sådan set givet vedkommende opholdstilladelse.
Og det mener jeg ikke man skal.
Jeg mener, at når man er blevet afvist, skal man også sendes tilbage.
Britta Schall Holberg (V), 2007-04-26:
Jeg synes da i og for sig også, at det er beklageligt, og de 120 mennesker er sagesløse, det er jeg ganske enig i.
Men de skal op til en prøve ifølge den aftale, der er lavet her.
Der er en skæringsdato, og den skæringsdato bliver vi nødt til at overholde, og det betyder, at de 120 skal op til den prøve.
Det, man gerne vil have, er, at de skal gå op efter de gamle regler, og det synes vi i Venstre ikke.
Jeg synes, de er omfattet af de nye regler, og dem skal de så følge.
Det drejer sig om et halvt år eller sådan noget lignende, hvor beklageligt det end er.
Men sådan tror jeg vi bliver nødt til at handle.
Det er sådan i det juridiske system, at tvivlen skal komme den sigtede til gode.
Det bruger man.
I den her sammenhæng synes jeg, det er rimeligt at hjælpe de sagesløse mennesker, som er kommet i klemme, og hvor det ikke er deres egen skyld.
Nu siger man, at det er et halvt år, det drejer sig om, og at det ikke gør så meget.
Men det betyder meget for de 120 mennesker, tror jeg, at mange af dem måske ikke kan rejse til andre lande, fordi de har et pas med en bestemt status, eller hvad det kan være.
Venstres ordfører siger, at det kun er et halvt år, men jeg er virkelig bange for, at det halve år betyder meget for de 120 mennesker og deres familier.
Jeg negligerede sådan set ikke, at et halvt år også kan føles som lang tid.
Men det, der er vigtigt i den drøftelse, vi har haft om det, er jo spørgsmålet om, hvorvidt der er nogen, der her er kommet alvorligt og uopretteligt i klemme på den ene eller den anden facon, som jeg sagde, og det er der jo ikke.
Det er der ikke tale om.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2007-04-26:
Jeg hørte Venstres ordfører sige, at der, så vidt ordføreren vidste, ikke var nogen konsekvenser af det her halve års ventetid for de 120 mennesker, der ikke er kommet med.
Jeg tror, det er blevet tydeligt, at det er der – der er nævnt flere eksempler eller flere bud på det.
Betyder det, at hvis vi, der ligesom står bag de her 120, for at få dem på listen kan godtgøre, at der er nogle konsekvenser, så ville Venstre i den her sammenhæng være til at tale med?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-04-26:
På vej til Christiansborg i dag gik jeg op ad hovedtrappen, og der var to store dannebrogsflag på flagstængerne.
Det gjorde mig selvfølgelig glad, og det mindede mig også om den dejlige begivenhed, det var, da vi i søndags havde statsborgerskabsdag.
Der kunne vi jo møde alle disse folk, som havde fået dansk statsborgerskab, og byde dem velkommen.
Det var de meget begejstrede for, og det var jeg personligt også meget begejstret for, fordi det var spændende at møde alle disse nye danskere.
I dag giver vi så dansk statsborgerskab til hen ved 3.000 mennesker.
Men især ærgrer det mig, at vi ikke giver statsborgerskab til 120 mennesker mere.
Venstre har valgt, at det er systemtænkningen, der skal går forud for de menneskelige og individuelle hensyn.
Og det har de så gjort sammen med Konservative og Dansk Folkeparti.
Derfor er der 120 mennesker, som opfylder alle krav på nær indfødsretstesten, og som ikke kan få dispensation, på trods af at testen ikke foreligger.
Jeg havde sådan set haft en højere forventning til, at man ville tænke også på mennesker i den her sag.
Der er tale om, at folk ikke kan få bestemte typer af job, der er tale om, at folk ikke kan stemme, hvis der bliver folketingsvalg.
Nu har vi så fået fru Britta Schall Holbergs ord for, at der ikke bliver folketingsvalg inden næste indfødsretslov.
Det håber vi så at statsministeren har noteret, men jeg går ikke ud fra, at det retligt er muligt at komme efter fru Britta Schall Holberg eller statsministeren, hvis det løfte bliver brudt.
Og derfor har de 120 mennesker intet som helst at bruge det løfte til.
Det er faktisk ikke de ord værd, som sætningen udgøres af.
Men når det er sagt, glæder vi os altså over alle disse nye danskere.
Vi havde ønsket, der var flere, men nu har man altså valgt at stramme kravene.
Men det håber vi selvfølgelig at kunne rette op på, den dag det ikke er Dansk Folkeparti, der bestemmer, hvordan reglerne skal være.
Allan Niebuhr (KF), 2007-04-26:
Det kan jeg da bekræfte.
Jeg mener også, at det her skal bygge på seriøsitet, hvad jeg i øvrigt altid mener det skal gøre, når vi snakker om lovforslag.
Det er måske netop det, der påligger en regering, når den fremsætter et lovforslag, nemlig at det bygger på et seriøst grundlag, at der ligger et veludført arbejde bag ved og ikke et tilfældighedsprincip eller en anden øjebliksspontanitet.
Her er et lovforslag, der fra starten af bunder i seriøst arbejde.
Det seriøse arbejde har så betydet, at det har taget lidt længere tid, end man havde en forventning om, at lave det.
Men det er stadig væk bedre, at et lovforslag bunder i seriøsitet, frem for at man har lavet noget, der efterfølgende vil kunne kaldes lovsjusk.
Britta Schall Holberg (V), 2007-04-26:
Jeg vil spørge ordføreren, om ordføreren har det ligesom jeg, for der er et eller andet, der skurrer i mine ører, når jeg sidder og hører debatten.
De øvrige ordførere kan vel ikke have det sådan, at hvis et ministerium løber ind i et problem af trykningsmæssig eller anden art med en indfødsretsprøve, som påkalder sig så stor interesse fra offentligheden, som den jo har gjort, så skulle man gøre, som hr. Simon Emil Ammitzbøll siger, at vi sætter os tre mand sammen, og så laver vi sådan et eller andet, og så sender vi det på gaden.
Nogle af os er da meget optaget af, at det at få dansk indfødsret er alvor, og derfor skal der vel også foregå et seriøst stykke arbejde.
Man kan vel forestille sig, at hvis det seriøse arbejde løber på grund på et eller andet tidspunkt, så skal man vel tage det alvorligt.
Ellers kan jeg næsten ikke forestille mig enden på den kritik, der kunne blive.
Jeg spørger så ordføreren, om han har det ligesom mig.
Allan Niebuhr (KF), 2007-04-26:
Hr. Bjørn Medom Nielsen ved jo lige så godt som jeg, at vi har debatteret det her emne i Indfødsretsudvalget.
Jeg har meget stor respekt for det at blive dansk statsborger, men jeg har også stor respekt for det arbejde, der bliver lavet i ministeriet.
Og jeg kan under ingen omstændighe der anerkende, at der er sket fejl i ministeriet med hensyn til det her.
Det er ærgerligt, og det ærgrer mange mennesker, at vi ikke nåede at blive færdig med det.
Men jeg vil holde fast i at sige, at der er et demokratisk flertal i Indfødsretsudvalget, der er blevet enige om, at det her ikke er grundlag for, at der er mennesker, der ikke skal op til prøve.
Vi holder fast i, at de mennesker skal op til prøven, når den nu foreligger, og at de så kan komme på næste års lovforslag.
Så jeg må afvise, at vi fra konservativ side vil gå ind på, at de her 120 mennesker eller nogle af dem vil slippe for at komme op til prøven.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2007-04-26:
Jeg kan høre, at det er vigtigt for ordføreren, at det her med fribilletten ligger der, og det er også i orden.
Men hvis der nu herimellem er en person, der har søgt ind på politiskolen, hvor man jo skal være dansk statsborger, og ikke kan komme ind nu, så skal vedkommende altså vente måske et helt år for at kunne komme ind.
Er det ikke af en sådan karakter, at det får den konservative ordfører til at overveje, om vi alligevel ikke skulle tage fat på den her måde?
Allan Niebuhr (KF), 2007-04-26:
Nej, det er ikke det, der er tilfældet, og jeg skal da beklage, hvis det falder nogen for brystet, at jeg brugte det moderne ord fribillet.
Men jeg siger, at hvis der er 120 mennesker, hvorom vi vælger at sige, at de her mennesker ikke behøver gå op til den her prøve, hvordan ville man så stille sig, hvis der nu var et par mennesker eller fem, der ved næste optagelsesprøve ikke kunne klare den her test, og som faldt på det, som var det eneste grundlag for, at de ikke kunne blive danske statsborgere?
Det synes jeg ikke ville være rimeligt.
Der var et demokratisk flertal, der ved den her lovs oprettelse i december 2005 besluttede, at sådan skulle det være.
Det var et demokratisk flertal, der valgte det, og derfor må vi leve op til, at det var det ønske, der var.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2007-04-26:
Der er en påfaldende modsætning imellem den meget fine tale, der bliver holdt ved indledningen her ved førstebehandlingen af tildeling af statsborgerskab, om, hvor vigtigt det er, og hvor meget det betyder, og den dybde, det har for de enkelte mennesker, og så det, der samtidig siges om, at det er ligegyldigt, om der er nogle, der fuldstændig uforvarende får skudt deres afgørelse et halvt år ud i tiden.
Der er en fuldstændig modsætning.
Jeg hører hr. Allan Niebuhr bruge ordet fribillet om at blive undtaget, fordi man i systemet ikke har kunnet gøre sig færdig, men hvor ansøgeren har haft en forventning.
Jeg vil gerne spørge ordføreren: Er det udtryk for, at der har været uddelt fribilletter i andre sammenhænge i forbindelse med statsborgerskabet, når man bruger det om de 120, der ikke får det her?
Allan Niebuhr (KF), 2007-04-26:
Jeg har ikke nogen som helst grund til at tro, at ministeren eller folk i Integrationsministeriet har valgt at være ligeglade med, hvor lang tid det tog at producere det her.
Tværtimod ved jeg ud fra den snak, vi har haft, at det ærgrer mange, at det har taget længere tid, end man havde regnet med, at nå frem til det her resultat.
Det her er ikke smøl eller på nogen som helst måde noget, man har gjort for at skade nogen.
Produktionstiden har været, som den måtte være ude i det private erhvervsliv med hensyn til at få trykt de her ting og de prøver.
At begynde at snakke om smøl synes jeg er unfair over for mennesker, der har gjort deres ypperste for at blive færdige med materialet, der skal leve op til det nye lovforslag.
Søren Krarup (DF), 2007-04-26:
Det er i anledning af hr. Simon Emil Ammitzbølls tale om, at det er smøl og langsomhed i ministeriet.
Allan Niebuhr (KF), 2007-04-26:
Det lyder jo, som om hr. Simon Emil Ammitzbøll ved betydelig mere om den produktionstid, der har været, end jeg som formand for Indfødsretsudvalget ved.
Det er i øvrigt heller ikke min opgave at kontrollere eller undersøge, hvad der er foregået i Integrationsministeriet.
Det er der folk der gør.
Men det skal ikke være nogen undskyldning.
Det, jeg vil sige, er, at jeg under ingen omstændigheder vil mene, det er rimeligt at sige, at her er 120 mennesker, der skal optages efter lovens bestemmelser, men at vi lige springer over den der prøve, som ellers ligger i lovbestemmelserne.
Og hvis vi skal til at snakke om, at det er synd for nogen – hvis hr. Simon Emil Ammitzbøll ellers har tid et øjeblik – vil jeg sige det på den måde, at det da så først vil være synd for de mennesker, der næste gang skal gå op til den prøve, og som ikke kan bestå den.
Så er det da synd for de mennesker, at de ikke var mellem de 120, der fik en såkaldt fribillet.
Lad os nu se det, som det er.
De her mennesker har alle muligheder for at blive danske statsborgere, og de bliver det sandsynligvis også om et halvt år.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-04-26:
Det er jo ikke, fordi de spørgsmål, der står der, kræver en enorm opfindsomhed; altså spørgsmål om, hvornår Enhedslisten blev dannet, hvornår Island forlod Danmark, som hr. Søren Krarup refererede til, og lignende spørgsmål.
Det, der er tale om, er, at et flertal her i Folketinget gav konkrete løfter om, hvornår prøven ville være færdig, og alligevel vil det samme flertal ikke være med til at give dispensation for de mennesker, der kommer i klemme på grund af langsommelighed og smøl.
Allan Niebuhr (KF), 2007-04-26:
Det er altid synd, og det er ærgerligt, og det er en skam, i stedet for at glæde sig over, at der altså her er næsten 3.000 mennesker, som opnår at blive danske statsborgere.
De 120 må vente ikke på grund af langsommelighed, ikke på grund af smøl, men på grund af den sagsbehandlingstid, som det nu tager at udarbejde det her stykke dokument, som skal bruges, og som ingen kunne vide hvor lang tid ville tage under omstændighederne.
Der er ikke nogen, der har ladet det her vare for længe af grunde, som ikke var anstændige.
Derfor vil jeg sige: Der er et demokratisk flertal i Indfødsretsudvalget, som har sagt, at det her vil vi ikke bruge og lægge til grund for, at der er nogle, der skal undgå at komme op til den prøve, som her er vedtaget ved lov.
Derfor er der altså ikke noget at sige til, at de 120 mennesker får muligheden, når prøven foreligger, og så kan de komme på lovforslaget om et halvt år.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-04-26:
Jeg havde også forventet, at Det Konservative Folkeparti stemte for forslaget, og vi er jo enige om at glæde os over de nye statsborgeres del i vores fællesskab.
Men jeg bliver jo nødt til også at spørge den konservative ordfører om de her 120 mennesker, som er kommet i klemme.
Det Konservative Folkeparti er jo et parti, der normalt står for ordentlighed, anstændighed og pænhed, og derfor er jeg nødt til at spørge, om det ikke sådan skærer i hr. Allan Niebuhrs hjerte, at der er 120 mennesker, der på grund af det, jeg ikke må kalde smøl for fru Britta Schall Holberg, men så på grund af langsommelighed i Integrationsministeriet må se, at deres statsborgerskab først kan blive realiseret på et senere tidspunkt.
Allan Niebuhr (KF), 2007-04-26:
Jeg skal heller ikke på nogen måde trække den her debat i langdrag.
Jeg synes, at fru Britta Schall Holberg med sin oplistning over, hvad det her drejer sig om, gjorde det så ganske udmærket.
Det er næsten 3.000 mennesker, voksne og børn, der med det her lovforslag opnår dansk statsborgerskab, opnår at komme med i klubben over de rettigheder, der er, og de pligter, der er i forbindelse med at blive dansk statsborger.
Det har nu været i 2 år, og det er en meget, meget stor dag, ikke bare for dem, der er blevet danske statsborgere, men også en stor dag for os, der får muligheden for at møde de her mennesker og mærke deres glæde over, at de er blevet danske statsborgere, høre om deres forventninger til det liv, de nu rigtig skal i gang med som danske statsborgere.
Det, jeg oplever, er, at det er mennesker, som snakker meget, meget mere om deres tanker, deres planer og deres forventninger til det danske statsborgerskab end om det at have fået et rødbedefarvet pas.
Det er ikke det, der optager folk mest, det er den situation, de nu står i, hvor de er blevet – i citationstegn – rigtige danskere.
Det synes jeg også vi skal glæde os over sammen med dem.
Derfor vil vi fra konservativ side selvfølgelig også hilse de her næsten 3.000 mennesker velkommen i det danske samfund som danske statsborgere, og derfor stemmer vi selvfølgelig også for det her lovforslag.
Søren Krarup (DF), 2007-04-26:
Til denne lov knytter der sig for vores vedkommende ikke de store problemer.
Vi har som bekendt i aftalen af 8. december 2005 lovet, at vi vil stemme for indfødsretslove, der bliver til på denne aftales grund.
Og hermed er vores ja til L 207 givet.
Når dette er sagt, vil jeg tilføje, at vi glæder os til og er meget spændte på resultatet af den indfødsretsprøve, der bliver taget i brug i maj måned.
Vi er tilfredse med den.
Vi finder det tilfredsstillende, at der virkelig stilles krav til dem, der skal kunne opnå dansk indfødsret: at de skal kunne tale ordentligt dansk, at de skal kende til Danmarks historie, kultur og samfundsforhold, og at de skal være uden offentlig gæld og kunne forsørge sig selv.
Det er jo ingen hemmelighed, at pressen har haft meget ondt af de kundskabskrav, som indfødsretsprøven stiller.
Journalisterne har åbenbart fundet det meget vanskeligt at svare på, hvornår Island løsrev sig fra Danmark, og hvornår grundlaget for aftalesystemet på det danske arbejdsmarked blev lagt.
I hvert fald har de sværmet omkring folketingspolitikerne som spyfluer omkring gammel ost og krævet os til regnskab for adskillige historiske data og årstal, og jeg håber oprigtigt, at de har fået held til at få nogle af os til at dumpe i.
Man skal jo tænke kærligt på sine medmennesker, selv journalister.
Men indholdet af prøven ligger fast.
Vi stiller krav om viden.
Vi kræver, at skal man opnå indfødsret, må man bevise, at man fortjener den.
Det var en god aftale, vi lavede i december 2005, men dens ikrafttræden har mindet om arbejdet med at vende en supertanker.
Det tager tid, og der kommer altså til at gå 2 år, før resultatet viser sig.
Vi venter i spænding, og vi siger som aftalt ja til denne lov, idet jeg i en parentes vil gøre opmærksom på, at en grundig gennemlæsning af loven har oplyst os om, at nr. 1851 før bemærkningerne til loven i delen efter bemærkningerne er blevet til 1852.
Dette var en lille tilføjelse.
Vi siger ja.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2007-04-26:
Med denne lov giver vi ca. 1.800 mennesker dansk statsborgerskab.
Lidt over 1.000 børn følger deres forældre, og det er helt naturligt og rigtigt.
For os, der er født i Danmark og har haft de rettigheder og pligter, som et dansk statsborgerskab indebærer, og som vi er glade for måske uden rigtig at vide hvorfor, er det måske svært helt at forstå, hvad det betyder at blive dansk statsborger.
Hendes budskab er: Af alt, hvad jeg havde af kompetencer, jordisk gods og andet, der kunne sikre mig i min verden, var det vigtigste dog mit amerikanske statsborgerskab.
Sådan tror jeg også at vores nye statsborgere kommer til at føle, når deres sag er endt ved tredje behandling i det høje Ting, og sådan skal det også være, når vi nu har dannet et sådant samfund, som vi har i Danmark.
Tillykke med det.
Situationen er dog ikke lige god for alle.
Nogle har gerne villet stå på den liste, vi har til første behandling i dag, men situationen og skæbnen har villet noget andet.
Et af de krav, man skal fuldføre for at blive indstillet til dansk statsborgerskab, er den nys indførte indfødsretsprøve.
De har ikke kunnet få mulighed for at bestå prøven, på trods af at de har været stillet det i forventning.
Forsinkelsen kan muligvis forklares, men ikke forsvares over for de mennesker, der var stillet i udsigt, at der ingen problemer ville være med at behandle deres sag med afslutning omkring den 1. juni.
Vi har i Indfødsretsudvalget forsøgt at få klarhed over konsekvenserne for den enkelte.
Det er ikke helt lykkedes, men alle er jo bekendt med, at dansk statsborgerskab kan være afgørende i forbindelse med uddannelse, ansættelse og en række personlige forhold.
Endvidere er det vel almindelig anstændighed ikke at sætte borgeren i klemme, bare fordi systemet ikke kan gøre sig færdig.
Det er dog en uskøn velkomst til det danske samfund.
Så Socialdemokraterne vil arbejde aktivt for, at de 120 i den kommende behandling af dette lovforslag kommer på den liste, som vi behandler i dag.
Intet er mere rimeligt, og vi kan ikke være andet bekendt.
Socialdemokraterne støtter forslaget, som det ligger nu til førstebehandlingen og siger foreløbig tillykke til dem, der nåede det.
Britta Schall Holberg (V), 2007-04-26:
Jeg kan faktisk ikke tilføje mere, end jeg allerede har gjort.
Jeg har stor forståelse for, at også et halvt år selvfølgelig kan være længe at sidde og vente på noget, men der er altså nogle mennesker, der bortset fra det har været 40 år om at beslutte sig til at tage det danske statsborgerskab.
Jeg synes på en eller anden måde, at vi bliver nødt til at forholde os til det svar, som ministeriet flere gange, så vidt jeg kan huske, har givet om, hvilken situation de 120 er i.
At det så er en ubehagelig situation og alt det der, forstår jeg godt.