Kim Andersen (V), 2008-05-16:
Jeg er ikke helt klar over, hvad det er for et ekstra redskab, ordføreren fra SF taler om.
Der er i det her beslutningsforslag ikke omtalt nogen som helst former for redskaber, som vi ikke allerede i dag kender i det parlamentariske arbejde.
Vi ønsker da selvfølgelig i videst muligt omfang at vide, hvad virkningen bliver af et lovforslag, men det, at et forslag udarbejdes og får flertal her i Folketinget og dermed bliver til lov, er allerede på baggrund af et konstateret behov, og fordi man mener, at der er et problem, der skal løses med det forslag.
Vi kan også evaluere det ved en revisionsparagraf, ved et forskningsprojekt og ved en redegørelse.
Men vi må også bare erkende, at der særlig på det justitsministerielle område er lovforslag, hvor det er meget, meget vanskeligt at forudse, hvis det hele ikke skal blive ren teori og spåmandskunst, hvilke virkninger et forslag vil få om 2 eller 5 år.
Jeg tror, at Folketinget og også SF er helt klar over, at for Venstre er god lovkvalitet et helt centralt spørgsmål.
Det er noget, som vi har arbejdet med i mange år.
Det er noget, som vi har haft fokus på.
Det er også noget, som i høj grad har optaget de formænd for Folketinget, der i de senere år er udgået fra Venstres folketingsgruppe.
Vi er i og for sig meget enige i intentionerne i det, SF foreslår, men vi synes måske, at det er lidt snævert, og vi synes måske også, at det er lidt unødigt detaljeret i forhold til, at det jo er mange forskellige forslag, som vi behandler her i Folketinget og også på Justitsministeriets område.
Jeg er meget enig i, at man, når lovforslag fremsættes, også inden for justitsministerens område, i videst muligt omfang søger at beskrive, hvad forslaget indeholder, hvad formålet er, og hvad dets konsekvens og virkning er.
Jeg synes også, at det sker i vid udstrækning, men vi skal være åbne over for og arbejde med, om det kan gøres bedre.
På den anden side skal vi, lige netop når vi taler om Justitsministeriet, være ærlige over for hinanden og vedstå, at lovforslag fra Justitsministeriet ofte vedrører hændelser i tilværelsen, som det er meget vanskeligt at sige noget sikkert om på forhånd, og at det derfor også er vanskeligt at sige noget om, hvilken virkning forslaget vil have.
Vi har revisionsbestemmelser i lovene, vi har instrumentet med at aflevere en redegørelse til et folketingsudvalg eller afgive en redegørelse til Folketinget, og der er mulighed for at lave en forskningsbaseret undersøgelse.
Der er altså en række instrumenter at tage i anvendelse, og derfor er det vel næppe hensigtsmæssigt at lægge sig fast på alene et af de instrumenter, sådan som det her beslutningsforslag lægger op til.
Vi er meget enige i intentionerne, men vi synes, at det er lidt for snævert.
Vi har i formiddag behandlet nogle forslag her i Tinget, som viste, at regeringen er i fuld gang med arbejdet med de berørte problemstillinger eller allerede har arbejdet med dem.
Den konservative ordfører, hr. Tom Behnke, brugte ved en lejlighed udtrykket, at forslagsstillerne med det forslag, som vi dengang behandlede, sparkede en åben dør ind.
Nu skal jeg ikke sige det om alle forslag, som vi behandler her i formiddag, men jeg kommer unægtelig til at tænke på nøjagtig det samme ved behandlingen af det her forslag.
Det er at sparke en åben dør ind.
Jeg vil så i øvrigt bare gerne til slut sådan venligt og med et glimt i øjet sige til forslagsstillerne, at det spørgsmål, som her berøres, er noget, som man i vid udstrækning har en meget høj grad af indflydelse på, hvis man kommer fra et parti, der deltager i forlig, indgår i forhandlinger, står ved forhandlingernes resultat, bærer et ansvar og stemmer for et forslag eller et forlig.
Så har man virkelig indflydelse på, hvordan den pågældende lovgivning skal følges, evalueres og konsekvensberegnes.
Det var blot sådan en venlig serviceoplysning, som man så kan tænke videre over.