Per Clausen (EL), 2011-02-25:
Jeg skal starte med at sige, at jeg synes, det har været en god og forholdsvis fredelig debat, men det skal man jo ikke nødvendigvis klage over.
Jeg synes også, det er rigtig godt, at vi indimellem, i hvert fald os, der har nået den alder, der gør, at vi kan huske, hvordan det var engang, minder om, at de gode gamle dage ikke var så gode endda.
Pointen i den her sag er jo, at det er rigtig godt, at vi i dag har en politisk forståelse af, at ulighed i sundhed er et politisk spørgsmål.
Det synes jeg faktisk er rigtig godt.
Det er ikke så tit, man kan diskutere ulighed i sundhed, uden at der er nogle, som absolut skal pointere, at nu skal vi huske, at det er den enkeltes eget ansvar, og at den enkelte bare må tage sig sammen osv.
Det har vi været dejligt fri for i den her debat.
Men så kommer vi til det, som lidt er udfordringen, nemlig at når vi så er blevet enige om, hvor vigtigt det her er, og hvor ærgerligt det er, at det går den forkerte vej, så er der en tilbøjelighed til, at man lander derhenne, at når der ikke sker noget, er det, fordi vi ikke ved, hvad der skal til.
Der må jeg sige: Det er ikke helt rigtigt, at vi ikke ved, hvad der skal til.
Jeg har i debatten nævnt, at vi sådan set godt ved, at der er tæt sammenhæng mellem de vilkår, man har på sin arbejdsplads, og den sundhedstilstand, man har.
Det er ikke bare en sammenhæng, som handler om, at man bliver nedslidt og syg af dårligt arbejde, men også at dårlige arbejdsforhold påvirker ens liv i øvrigt, og det påvirker i meget, meget stor grad ens liv i øvrigt.
Det er selvfølgelig nemt nok, for så kan man her i Folketinget sige, at det heldigvis er arbejdsmarkedets parter, der afgør det.
Vi kunne selvfølgelig stramme op på arbejdsmiljølovgivningen, gøre det, som står i det forslag til vedtagelse, som er fremsat af oppositionen i den her sag.
Det kunne vi gøre, og det ville givetvis hjælpe, men det er rigtigt, at meget ligger andre steder.
Til gengæld kunne man jo sige, at når vi nu ved, at det er sådan, at det at have indflydelse på sit eget arbejde, det at være med til selv at organisere sit eget arbejde er med til at skabe et godt psykisk arbejdsmiljø, og når vi oven i købet også godt ved, at det formentlig gør, at kvaliteten af det arbejde, der bliver udført, ikke bliver dårligere, men bedre, hvorfor har vi så i årevis brugt enorme ressourcer fra Folketingets side på at sikre mere bureaukrati og mere kontrol i forhold til de offentlige ansatte?
Altså, her er der nogle ansatte, hvis arbejdsmiljø påvirkes direkte med de beslutninger, vi træffer herinde.
Det er bare et enkelt eksempel.
Når vi nu godt ved, at det at have et vist økonomisk overskud faktisk betyder noget for de vilkår, man giver sine børn, betyder noget for den energi, man kan kaste ind i at leve relativt sundt, og selv om det er rigtigt, at 1 kg gulerødder er billigere end 1 kg chips, er der alligevel en tilbøjelighed til, at man måske for at forsøde tilværelsen lidt i økonomisk meget dårligt stillede familier forfalder til chipsene, hvorfor fører vi så en politik, som for en række mennesker, en række familier skaber øget fattigdom?
Det er jo den politik, der er blevet ført, den har ført til flere fattige børn i Danmark og dermed også til større ulighed i sundhed.
Når vi nu godt ved, at pris betyder noget – jeg er meget glad for af den konservative ordførers bekræftelse af det – hvorfor har det så været magtpåliggende at sænke prisen på spiritus i Danmark?
Jeg har godt hørt det om grænsehandel og alt det der, men jeg vil bare sige, at for rigtig, rigtig mange danskere er det, at man har tilgængelighed til alkohol og øl billigt, hurtigt og nemt, altså et afgørende parameter for, hvor meget man bruger.
Derfor vil jeg sige, at jeg synes, det er ærgerligt, at man ikke kan føre den diskussion til bunds.
Jeg så selvfølgelig gerne, at man også brugte de penge, man så fik ind, til at billiggøre sunde produkter, og jeg har godt set, at Forebyggelseskommissionen der har sagt, at man ikke får ret meget ud af det.
Det kan også godt være, men jeg vil nu gerne, også af sociale grunde, kunne sige, at det godt kan være, at vi tager noget i nogle afgifter, som rammer socialt skævt.
Ud over at vi skal sørge for, at de mennesker, der er fattigst i vores land, får bedre økonomiske vilkår, skal vi jo også, synes jeg, sørge for, at man så at sige kan handle sig ud af de øgede afgifter.
Så vil jeg gerne sige, at jeg er glad for den – og det vil vi i hvert fald vende tilbage til også i fremtiden – åbenhed, der fra enkelte sider var i forhold til den meget, meget omfattende brugerbetaling, der er i det danske sundhedssystem, og som efter min mening er helt urimelig.
Selv om det forslag til vedtagelse, der ligger fra oppositionen, ikke har fået alle Enhedslistens synspunkter med – det vil de, der har været med til at lave vedtagelsen i hvert fald vide, og det skal ikke være nogen hemmelighed for andre – er jeg alligevel glad for, at der vil blive taget en række konkrete initiativer, som kan mindske uligheden i sundhed efter næste valg, når vi får et nyt flertal, og det er jo også en god og positiv afslutning på en helt fredelig debat.