runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-02-26:
Det var jo Dansk Folkeparti, som sørgede for, at vi fik fjernet afgifterne på sukker osv.
Men jeg vil godt stille et spørgsmål, når nu vi taler om sundhed alligevel.
Kunne hr. Martin Henriksen så ikke forestille sig, at det ville højne sundheden betragteligt blandt børnene i den danske folkeskole, hvis ikke halvdelen af dem oplevede et dårligt indeklima, og hvis ikke man stoppede 28 elever ind i en klasse, hvor Arbejdstilsynet har sagt, at der kun bør sidde 20?
Martin Henriksen (DF), 2008-02-26:
Jeg er enig i, at man jo ikke bare kan blive ved med at proppe elever ind i en klasse og så forvente, at det bare vil blive ved med at gå godt.
Der må være en grænse et eller andet sted, og den grænse på 28, som ligger i den nuværende lov, synes jeg er fornuftig, og den bakker vi også op bag fra Dansk Folkepartis side.
Så til det med, at der skulle være for meget støj i klasserne – og hvad man vil gøre ved det.
Der kan antallet af elever selvfølgelig godt spille ind, men det overordnede problem må vel siges at være, at forældrene skal opdrage deres børn ordentligt, og at læreren skal være en autoritet i klassen, så der er ro og orden, sådan at undervisningen kan foregå på en fornuftig måde.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-02-26:
Jeg kan forstå, at hr. Martin Henriksen alligevel er optaget af børn og børnefamilier i et eller andet omfang.
Derfor vil jeg spørge hr. Martin Henriksen, hvordan holdningen er til de undersøgelser, der kommer frem i de her dage med oplysninger om, at op mod halvdelen af de danske folkeskoleelever oplever et rigtig dårligt indeklima, oplever støj og larm osv. i klasserne, når det nu holdes sammen med, at Arbejdstilsynet i en rapport fra 2005 påpeger, at man ikke bør stoppe mere end 20 elever ind i et klasseværelse på 45 m².
Hvad er hr. Martin Henriksens holdning til det faktum?
Peter Juel Jensen (V), 2008-02-26:
Jeg har ikke prøvet at være i så stor en klasse, men jeg kan sige, at i den klasse på 28 elever, jeg forlod, var der rig mulighed for at undervisningsdifferentiere, og det brugte jeg mine elevplaner til.
Der havde jeg en mulighed for at gå ind og kigge på den enkelte elev og sammen med eleven og elevens forældre at lave en plan for, hvordan man kunne rykke den elev rent fagligt og socialt, hvis det var nødvendigt.
Jeg syntes ikke, det hæmmede mig, at det var en stor klasse.
Tværtimod var det en klasse med et godt humør, og det faktum, at alle havde en soul mate, gjorde også, at der var en tryghed i klassen.
Der var ingen, der var bange for ryggen, og der var ingen, der spillede med en skjult dagsorden.
Der var et godt klima i den klasse.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-02-26:
Er der efter ordførerens mening noget loft for, hvor stor en folkeskoleklasse skal være?
Er det endnu bedre med en folkeskoleklasse på 35 elever eller på 40 elever, eller mener ordføreren, at der kan være et loft for, hvornår man kan yde differentieret undervisning, som man skal ifølge Salamancaerklæringen og andre ting, som Danmark har tilsluttet sig?
Peter Juel Jensen (V), 2008-02-26:
Der er de lærde også meget uenige.
Der er nogle, der mener, at store skoler er godt, og der er nogle, der mener, at små skoler er godt.
Det ved jeg faktisk ikke, jeg har prøvet begge dele, og jeg synes faktisk, at der er fordele og ulemper ved både små skoler og store skoler.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-02-26:
Ordføreren er meget optaget af, at børn har det bedre i en stor klasse, fordi der er bedre mulighed for at finde en, man sådan kan være sjæleven med.
Er det også ordførerens holdning - med den samme argumentation - at store skoler er bedre end små skoler?
Martin Henriksen (DF), 2008-02-26:
Det er jo en helt urimelig påstand at påstå, at f.eks. Dansk Folkeparti, men sådan set også andre partier i Folketinget, skulle være fuldstændig ligeglade med, hvad det er, der foregår i folkeskolen.
Den påstand synes jeg må stå helt for ordførerens egen regning.
Jeg beder bare ordføreren om at have en lille smule forståelse for, at vi synes, at det bare er en anelse useriøst, bare en lille smule, når man både i fredags og i dag fremsætter forslag - hvad er det, vi er oppe på efterhånden?
5-6 forslag - der ikke fylder mere end en side og bare fuldstændig vildt har forslag i milliardklassen, 20 mia. kr. den ene dag, og i dag er vi vel oppe på omkring 2 mia. kr.
Bertel Haarder (V), 2008-02-26:
Jeg bestrider slet ikke, at SF har de bedste hensigter, og at hensigten bl.a. er at begrænse støj og larm, at skabe bedre muligheder for, at eleverne kan blive undervist.
Og selvfølgelig er det da behageligt at være to lærere i en klasse frem for kun at være én lærer i en klasse; det bestrider jeg slet ikke.
Spørgsmålet er, om det er en hensigtsmæssig måde at bruge ressourcerne på.
Punkt 1: Har vi pengene?
Punkt 2: Hvis vi havde dem, er det her så virkelig måden at bruge dem på?
Det er det, jeg sætter spørgsmålstegn ved.
Det tror jeg ganske enkelt ikke de er.
Jeg tror ikke, et maksimum på 22 er vejen, for der er jo masser af klasser med over 22 elever, hvor det går fint med ro i klassen, og jeg tror heller ikke, at tolærerordninger er vejen, for der er masser af situationer, hvor man hverken i dansk eller matematik behøver to lærere.
Martin Henriksen (DF), 2008-02-26:
Hvis man kigger på de seneste internationale undersøgelser bl.a. fra PISA og også kigger på de karaktergennemsnit, som år for år kommer, bl.a. i danskprøverne, så viser det sig faktisk, at der er forbedringer at spore i den danske folkeskole.
Så det er da godt, at vi har et VOK-flertal, der kan sikre, at tingene trods alt går lidt i den rigtige retning.
Leif Lahn Jensen (S), 2008-02-26:
Det er jo ikke det, man hører.
Det kan godt være, at en masse målinger siger det ene og det andet, men det er så ikke det, man hører, når man er ude og snakke med den enkelte forælder.
Der siger man, at kvaliteten ikke er tilfredsstillende, og man er egentlig rimelig utilfreds med, at det går den vej, det gør.
Jeg har så personligt valgt også at lytte til dem, jeg kommer ud og snakker med, og lytte til det, de siger til mig.
Det synes jeg er noget mere vigtigt end at kigge på nogle forskellige undersøgelser, og det er noget, jeg går meget op i.
Det er jo naturligt, at forældrene, når servicen ikke god, og når kvaliteten ikke er god, vil søge til privatskoler.
Det kan vi jo alle se.
Kan det virkelig passe, at Dansk Folkeparti ikke har set det?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-02-26:
SF's forslag er fuldt finansieret.
Men nej, jeg synes, det er endnu mere vildt, at der findes partier, som er fuldstændig ligeglade med, at lærere går ned med stress, at der er elever, der åbenbart ikke har den voksenkontakt, som de har behov for i hverdagen, og så kan man jo altid komme og sige, at det er forældrenes ansvar osv.
Men faktisk har vi her et forslag, der støtter op om at løse det problem, at der er børn, der i det daglige i den danske folkeskole ikke får opfyldt de behov, de har.
Og det synes jeg er mere vildt at der er partier der er ligeglade med altid med det økonomiske argument i baghånden.
Martin Henriksen (DF), 2008-02-26:
Jeg har sagt i min ordførertale, at jeg også synes, der er sympatiske træk i de her forslag, men jeg vil høre, om ikke spørgeren bare har en lille smule forståelse for, at vi er nogle, der synes, at det her er en anelse vildt.
Sidste fredag havde vi forslag, som på et år ville løbe op i 20 mia. kr., og hvis man fremskrev det 10 år, talte man om 40 mia. kr., så vidt jeg husker.
Her har man også forslag i milliardklassen, som man bare lige slynger ud, og som er beskrevet på under en side, og så står man der og virker som de hellige og gode mennesker, der kommer og vil redde det hele.
Man har simpelt hen bare forslag i milliardklassen, og man bliver ved med at spytte forslag ud i milliardklassen.
Kan SF ikke se, at det virker bare en lille smule useriøst?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-02-26:
Jeg kan lige så godt være bundærlig og indrømme, at det ikke kommer som den store overraskelse for mig, hvordan de her forslag er blevet modtaget.
Jeg er også nødt til at tilstå, at jeg faktisk har en fortid som kommunalpolitiker, og jeg kan godt forstå, hvor træls det er, når kommunalpolitikere får trukket ting ned over ørerne fra Folketingets side - ingen tvivl om det.
Men jeg er også nødt til at indrømme, at sådan som de faktiske forhold er i folkeskolen, så vil jeg hellere tage vare på børnene og sige, at vi er nødt til nu at gøre et eller andet i forhold til, hvad der foregår i folkeskolen, for modsat den radikale ordfører mener jeg faktisk, der er et alvorligt problem i forhold til børn, der går ud af skolen uden at kunne læse og skrive.
Vi kan jo også se, hvordan fagbevægelsen rejser sager for forældre, som har oplevet deres børn gå ud af skolen uden at kunne læse og skrive.
Jeg oplever også, at antallet af specialundervisningselever stiger og stiger, jeg oplever, hvordan lærere bliver nedslidte og stressede, fordi de pålægges alt for mange opgaver.
I øvrigt er en børnegruppe i dag anderledes, end den måske var for 20, 25 eller 30 år siden, med forældre, der stiller andre krav. Derfor vil det kun være en rigtig god idé, hvis man startede med at sige, at vi i 1., 2. og 3. klasse selvfølgelig har to lærere på i dansk og matematik, så vi sikrer, at alle kommer med fra starten, så vi ikke skal udskille en masse børn til specialundervisning i mellemgruppen og i overbygningen i folkeskolen.
Men nej, det er ikke nogen overraskelse, at forslaget er blevet modtaget på den her måde, eftersom vi jo nærmest har haft forslagene før, som Enhedslistens ordfører også markerer, men det viser bare, at vi er nogle, der tager de her problemer meget alvorligt.
Jeg synes, ministerens temmelig rigide fokus på økonomi i det her spørgsmål er noget bekymrende.
Det er åbenbart vigtigere, hvor få penge den danske folkeskole bruger, end hvor mange elever der har et godt skoleliv.
Og et godt skoleliv indebærer altså synlige og nærværende voksne, og det indebærer, at man møder børnene der, hvor de er, både fagligt og socialt, og det kan altså ikke lade sig gøre, når der sidder 28 elever i en klasse.
Så jeg synes faktisk, det er ret reelt, når vi er nogle partier, der fremsætter reelle forslag til, hvordan man kan forbedre rammeforholdene i folkeskolen, og SF går aldrig ind og blander sig i, hvordan læreren skal undervise, og SF går aldrig ind og blander sig i, hvad det er for nogle metoder, læreren har lyst til at benytte sig af.
Men vi er bare nødt til at sikre, at de ydre rammer er i orden.
Men jeg siger mange tak for endnu en behandling af de her forslag i Folketingssalen.
Marianne Jelved (RV), 2008-02-26:
Der er jo rigtig mange skoler, der har tolærerordninger eller deletimer, hvis der er tilstrækkelig mange elever i klassen.
Så det, der er SF's egentlige ærinde, er vel i virkeligheden at sige, at der er brug for nogle flere ressourcer.
Det er vi enige i, men vi vil gerne drøfte, hvordan man så deler de ressourcer ud, i stedet for at lægge nogle snærende bånd ned over en skole, hvilket jeg synes er uhensigtsmæssigt.
Jeg vil advare imod at tro, at det er en gave at have klasser med 12 elever i, hvilket jo vil blive konsekvensen, hvis SF's forslag om maksimumsklassekvotienter skulle blive til virkelighed og der kom mere end 23 elever i en klasse.
Det er efter min opfattelse spild af ressourcer, for der er rigtig mange børn og rigtig mange klasser, hvor det ikke vil være nogen fordel.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-02-26:
Det er jo en kendt sag, at den kommunale økonomi rundtomkring er temmelig stram.
Men det er også en kendsgerning, at der i de her år er utrolig mange lærere - foruroligende mange lærere - der går ned med stress.
Tror ordføreren, at det kan have forbindelse med, at kommunen allerbedst kan skrue på lønningerne, og at det derfor er et problem for de lærere, som har stress, at de ikke har tilstrækkelig mange kolleger, så vi simpelt hen derfor er nødt til at have flere lærere ud i folkeskolen i nogle tolærerordninger i de små klasser?
Kunne det være en løsning på det problem?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-02-26:
Enhedslisten genfremsatte for nylig et beslutningsforslag om minimumsrettigheder for elever i folkeskolen, og vi er jo glade for, at SF tager tråden op med to beslutningsforslag i dag.
Hvad angår tolærerordningen, foreslog vi selv, at eleverne har ret til, at der til de yngste klassetrin, fra børnehaveklasse til og med 3. klasse, afsættes ressourcer svarende til minimum 10 timer ugentligt pr. klassetrin til tolærerordninger, deletimer og holddannelse, og at der på de øvrige klassetrin skal være ressourcer, der svarer til mindst 1 times tolærerordning, deletimer eller holddannelse om dagen i klassen.
SF's forslag kan betragtes som et delelement i vores forslag, men SF har altså valgt specifikt at fokusere på dansk og matematik.
Vi kan i Enhedslisten støtte forslaget, men vi vil da gerne tilføje, at vi synes, at det er en smule ufleksibelt.
Overordnet set er vi selvfølgelig enige i, at det er helt afgørende, at der tilføres flere ressourcer til folkeskolen, som forslaget lægger op til, men igen må man altså tænke helhedsorienteret, for det handler ikke kun om flere penge, det handler også om flere hænder.
Hvis folkeskolen skal styrkes, skal det være mere attraktivt at være lærer.
Hvis ikke det sker, bliver det rigtig svært for os at skabe en ordentlig folkeskole.
Jeg synes, det her er et godt forslag, og det er stort set magen til det, vi selv er kommet med - det her med tolærerordningerne - men det er klart, at vi må se på folkeskolen som en helhed.
Det kommer nok ikke som nogen overraskelse, at Enhedslisten støtter det andet forslag, som handler om 22 elever i klasserne, eftersom vi havde et magen til i Folketingssalen i januar, og vi har ikke skiftet mening, siden vi genfremsatte vores gamle forslag om 22 elever i folkeskolen for nylig.
Der er behov for bedre vilkår på folkeskoleområdet for både elever og ansatte, og selv om jeg, som jeg sagde tidligere, mener, der er behov for en helhedsorienteret indsats for at genoprette niveauet i folkeskolen og ruste den til fremtiden, så vil et maksimum på 22 elever i klassen være et rigtig, rigtig godt skridt i den rigtige retning. En stigende klassekvotient er et af de afgørende problemer og forhold, der stresser systemet, og det vil betyde noget for rigtig mange elever og for rigtig mange lærere, hvis man fik sat et maksimum på klassekvotienten.
Klassekvotienten har ikke været højere, end den er i dag, i de seneste 25 år.
25 pct. af alle børn går i dag i en klasse med mere end 22 elever.
Det betyder mere larm, det betyder mere uro, det vanskeliggør en differentieret undervisning, og det medfører et lavere udbytte af undervisningen.
Og så betyder det selvfølgelig også, at arbejdssituationen for læreren bliver mere stresset.
Jeg er ganske overbevist om, at færre elever i klasserne vil gavne folkeskolen som helhed, særlig i en tid, hvor man overordnet set oplever besparelser på folkeskolen.
Så vi støtter selvfølgelig de forslag, der stort set er identiske med vores egne, nemlig forslaget om en klassekvotient på 22 og forslaget om tolærerordninger i dansk og matematik.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-02-26:
Jeg går ud fra, at De Radikales ordfører er bekendt med, at det faktisk kun er, siger man, en fjerdedel af eleverne i en klasse, der profiterer maksimalt af den gode, gammeldags bagdel til sæde-undervisning katederundervisning - som man har praktiseret i folkeskolen førhen, og at det nu er meget vigtigt med gruppearbejde, med projektarbejde, med forskellige læringsstile osv. i folkeskolen, og at det faktisk kræver en hel del af den enkelte lærer.
Vil ordføreren ikke give mig ret i, at det lige præcis derfor vil være en stor fordel med flere lærere til stede i undervisningen?
Henrik Rasmussen (KF), 2008-02-26:
Vedrørende tolærerordningen i dansk og matematik: Først vil jeg gerne citere undervisningsministeren, for jeg synes, at det var et meget vigtigt budskab, han havde.
Hvad er folkeskolens vigtigste opgave?
Det er at sikre, at eleverne forlader skolen med faglige færdigheder, således at de har forudsætninger for at påbegynde og fuldføre en ungdomsuddannelse.
Det synes jeg er en meget vigtig pointe i det her.
Der er ingen tvivl om, at man skal tage fat lige fra starten, så eleverne tidligt i skoleforløbet behersker de grundlæggende færdigheder, ikke mindst hvad læsning angår.
Men er to lærere i hver klasse virkelig løsningen på dette?
Vi er overbevist om, at det er en opgave, som kommunerne godt selv kan løse, og som kommunerne også meget gerne selv vil løse.
Det er ude i kommunerne, at man rent faktisk ved, hvordan man skal bruge de ressourcer bedst, som man allerede har i dag.
Mange kommuner har jo allerede i dag tilknyttet både pædagoger, lærere, speciallærere osv., så man sætter ind de steder, hvor man rent faktisk har et problem.
Så vi skal ikke gøre det til et generelt problem.
Vi har rent faktisk ikke alene verdens dyreste folkeskolesystem, men også, vil jeg vove at påstå, et af verdens bedste folkeskolesystemer.
Som bekendt er det vigtigt med en god skolestart, som er på vej som følge af et lovforslag.
Det synes jeg også er et godt initiativ.
Vedrørende de maks. 22 elever i klassen må man jo forholde sig til, at man gennemsnitlig ligger på 20,1 rundtomkring i landet, og vi ved jo, at der er masser af kommuner, som lægger sig væsentligt under det maksimale loft, netop for at kunne sikre, at en klasse ikke bliver ødelagt ved, at der kommer nogle udefra - kontra frit valg-ordningen eller tilflyttere osv.
Der er muligheder for fleksibilitet i skolesystemet, og det skal der være.
Den fleksibilitet må man ikke styre fra Christiansborg.
Det er kommunerne, der kan afgøre det.
Jeg synes også, det er vigtigt at sige om de 22 elever i klassen: Det er jo ikke antallet af elever, der rent faktisk er altafgørende.
Det er jo undervisningens kvalitet, som vi skal fokusere på.
Men jeg forstår godt de gode intentioner, som SF har med det her, for jeg tror, at vi alle sammen er enige om, at det er kvaliteten, der er det vigtigste i det her.
Vi tror bare ikke på, at 22 elever i klassen nødvendigvis er værktøjet til, at man får et kvalitetsløft i folkeskolen, hvis det er det, man ønsker.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Marianne Jelved (RV), 2008-02-26:
Jo, det er jeg for så vidt fuldstændig enig i
Men nu er forskellige undervisningsformer jo heller ikke noget ukendt begreb i folkeskolen.
Det har faktisk fundet sted i årtier, lærerne er ret gode til at samarbejde om det, og der foregår jo rigtig, rigtig mange kreative og moderne ting for at fremme undervisningen og indlæringen i folkeskolen.
Der gøres et ekstremt stort arbejde, og jeg tror ikke på, at vi herinde i Folketinget kan sætte os og diktere, hvad den enkelte skole skal prioritere ressourcerne på, ligesom jeg heller ikke tror på, at vi skal bestemme herindefra, at der skal være elevplaner og nationale, obligatoriske test på en bestemt dag en bestemt måned.
Jeg tror overhovedet ikke på, det virker, og derfor siger jeg: større frihed, større ansvar, bedre tillid, at man sørger for, at de lærere er uddannet til at undervise i de fag, de er blevet ansat til at undervise i, og at man sørger for en synlig, kompetent ledelse, der er i stand til at bruge sine menneskelige ressourcer på skolen og til at omorganisere og i samarbejde med forældrene skabe nogle normer for, hvad forventningerne er til det, der foregår i skolen.
Det mener jeg er vejen frem.
Nej, det er til at give større frihed og større rummelighed, bedre manøvremuligheder for den enkelte folkeskole.
Martin Henriksen (DF), 2008-02-26:
Jeg anerkender, at folkeskolen nogle steder er i en dårlig stand.
Det gør jeg fuldt ud, for det er den jo.
Det er jo, fordi nogle kommunalbestyrelser ikke har formået at prioritere folkeskoleområdet nok.
Jeg synes, det er pudsigt at notere sig, at Socialdemokraterne siger, at der på grund af den politik, som bliver ført herindefra på folkeskoleområdet, så er flere, der søger over i privatskolerne.
Der er det omkring 20 pct. af eleverne, som går i en privat- eller friskole, og hvis det siger noget om standarden, hvis det kun er Socialdemokraterne støttet af venstrefløjen, der sidder og styrer folkeskolen i en kommune, så kan vi da kun være glade for, at det er et VOK-flertal, der er på Christiansborg og i Folketinget den dag i dag.
Jeg er sådan set enig med spørgeren i, at man vel godt kan se antallet af elever på privat- eller friskoler som udtryk for den kvalitet, der er i folkeskolen i den pågældende kommune, og jeg går ud fra, at spørgeren så vil rette henvendelse til overborgmester Ritt Bjerregaard om at få rettet op på den københavnske folkeskoles tilstand.
Karsten Lauritzen (V), 2008-02-27:
Til hr. Jeppe Kofod må jeg sige: Nej, jeg synes ikke, det er underligt.
Hvis man kigger på tallene og på de spørgsmål, som Folketingets Udenrigsudvalget også har fået, hvor man har spurgt til, hvor stor en del af den samlede bilaterale bistand ngo-bistanden udgør, så synes jeg faktisk, at man tydeligt kan se, at beløbet er steget.
Det er selvfølgelig rigtigt, at det ikke er steget for alle organisationer og for alle ngo'er, og det er jo udtryk for en konkret vurdering i Udenrigsministeriet ud fra regeringens prioriteter og ud fra, hvad man ønsker.
Det, jeg hæfter mig ved, og som udviklingsministeren gjorde rede for, er, at bistanden til ngo'er faktisk er steget i både kroner og øre og i procent.
Jeppe Kofod (S), 2008-02-27:
Jeg vil gerne spørge lidt mere specifikt: Hvorfor er det de tre organisationer Folkekirkens Nødhjælp, Mellemfolkeligt Samvirke og Ibis, der ikke kan få pristalsreguleret deres årlige bidrag fra Danida, mens andre kan få det?
Det er det, der er mærkeligt.
Når man nu fremsætter et beslutningsforslag på det her område, synes jeg godt, man kunne få et ordentligt og konkret svar i forhold til problemstillingen, som er, at nogle bestemte organisationer er blevet finansielt nedprioriteret gennem de seneste mange år.
Det bør hr. Karsten Lauritzen svare på, for vi kan i øvrigt være enige om betydningen af bistanden og også, at de store organisationer er gode til at administrere bistanden.
Man kan også sige, at der er andre ting, som er vigtige i forhold til en effektiv bistand eller administration.
Det er også vigtigt, at man i Syd får nogle resultater af det arbejde, man foretager sig.
Men det er en helt anden diskussion.
Jeg savner stadig væk et konkret svar på det, der er hele formålet med beslutningsforslaget.
Karsten Lauritzen (V), 2008-02-27:
Hvis jeg skal svare på spørgsmålet fra Socialdemokratiets ordfører, kan jeg bare sige, at jeg forholder mig til det, der står i beslutningsforslaget, som de har fremsat.
Der står, at Folketinget opfordrer regeringen til at hæve den nuværende fastfrysning af niveauet for ngo-bistanden, så den fra finansåret 2008 stiger i samme takt som stigningen i den bilaterale bistand og den almindelige prisudvikling.
Der ser man jo, at vi rent faktisk har en stigning både i kroner og øre og også i procent.
Der står ikke noget i forslaget om Ibis og Folkekirkens Nødhjælp, så vidt jeg kan læse.
Og jeg er modstander af det, som forslagsstillerne her kommer med, nemlig at man bare automatisk skal regulere bistanden til ngo'erne.
Det synes jeg er en kedelig måde at give udviklingsbistand på, og det er en måde, som ikke er særlig fleksibel, og ikke en måde, som sikrer, at man kan give bistand i overensstemmelse med regeringens og Folketingets prioriteter.